b"\n_START_ARTICLE_\nGuerra a l'antiga Gr\xc3\xa8cia\n_START_PARAGRAPH_\nGuerra a l'antiga Gr\xc3\xa8cia \xc3\xa9s el terme usat per descriure la guerra de les polis gregues (les ciutats estat de l'Antiga Gr\xc3\xa8cia), entre la revoluci\xc3\xb3 hopl\xc3\xadtica del segle VIII aC i l'emerg\xc3\xa8ncia de l'imperi macedoni en el segle IV aC._NEWLINE_Poques civilitzacions van ser tan guerreres com les polis gregues, malgrat que van ser societats poc militaritzades fins al segle IV aC. Els temples tenen representacions en els seus frontons i els seus frisos amb d\xc3\xa9us amb indument\xc3\xa0ria d'hoplita. Els gots cer\xc3\xa0mics glorifiquen les files de la falange. Els monuments funeraris representen les morts dels soldats d'infanteria. Plat\xc3\xb3 utilitza sovint el model de la guerra per il\xc2\xb7lustrar les seves teories de la virtut i del coneixement i extreu freq\xc3\xbcentment els seus exemples de l'experi\xc3\xa8ncia militar personal de S\xc3\xb2crates. Per a Her\xc3\xb2dot, Tuc\xc3\xaddides o Jen\xc3\xb2fanes, era aparentment inconcebible relatar altres coses. Per a S\xc3\xb2crates, matar homes guerrejant per Atenes no s'oposava a la pr\xc3\xa0ctica de la dial\xc3\xa8ctica o de la reflexi\xc3\xb3 abstracta.\n_START_SECTION_\nOrganitzaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa guerra grega antiga va estar dominada a terra per la formaci\xc3\xb3 de la falange, una profunda l\xc3\xadnia formada per hoplites equipats amb escuts, llances i espases. L'hoplita rep el seu nom del seu escut, l'hoplon. El pla de la falange consistia b\xc3\xa0sicament a avan\xc3\xa7ar cap a l'enemic amb la llan\xc3\xa7a de cada falangita estesa cap a l'enemic. Quan la falange arribava a l'abast de les espases, els falangites treien les seves i comen\xc3\xa7aven a lluitar. Si els arquers enemics disparaven fletxes a la falange, els falangites aixecaven els seus escuts, ja que la unitat era essencial per a la seva defensa. La falange grega era la millor infanteria, demostrada per la vict\xc3\xb2ria atenesa a Marat\xc3\xb3. Deu mil hoplites atenesos organitzats en una falange, van derrotar a un ex\xc3\xa8rcit persa molt superior en nombre, d'uns 26.000 homes; els soldats atenesos van sofrir escasses p\xc3\xa8rdues. Un altre tipus de soldat era el peltasta, que pertanyia a la infanteria lleugera i estava equipat principalment amb diverses javelines. Els peltastes eren usats normalment per les escaramussa._NEWLINE_L'antic regne de Maced\xc3\xb2nia va perfeccionar la falange amb l'\xc3\xbas de les, inusitadament llargues, sarisses. A m\xc3\xa9s de la formaci\xc3\xb3 de la falange, els macedonis sota el rei Filip II van comen\xc3\xa7ar a usar esquadrons de cavalleria ordenats i unitats t\xc3\xa0ctiques d'escaramussadors en la batalla. _NEWLINE_Un altre canvi introdu\xc3\xaft per Filip II va ser la creaci\xc3\xb3 i el manteniment d'un ex\xc3\xa8rcit professional. Abans, les falanges gregues havien estat compostes per soldats-ciutadans. Els ex\xc3\xa8rcits professionals, no obstant aix\xc3\xb2, molt entrenats van ser la norma; especialment despr\xc3\xa9s que el fill de Filip, Alexandre el Gran, conquist\xc3\xa9s el vast imperi persa i, a la seva mort, deix\xc3\xa9s diversos estats als di\xc3\xa0docs. No va ser fins a l'evoluci\xc3\xb3 de la falange a l'estil m\xc3\xa9s flexible de la legi\xc3\xb3 romana, en organitzaci\xc3\xb3 i equipament, i combinat amb el m\xc3\xa9s \xc3\xa0mpliament dif\xc3\xb3s \xc3\xbas de la cavalleria lleugera, quan la falange grega va perdre en el camp de batalla. Una altra forma de falange, la falange obliqua, es va emprar quan els ex\xc3\xa8rcits enfrontats intentaven flanquejar a la falange, o atacar els costats vulnerables. Per defensar-se contra aquesta maniobra, les ales dreta i central de la falange es fusionaven amb l'ala esquerra per formar una falange de cinquanta homes de fons._NEWLINE_Entorn de l'\xc3\xa8poca de les guerres m\xc3\xa8diques, els grecs (i especialment els atenesos) van tenir la idea d'armar vaixells i lluitar en el mar. L'embarcaci\xc3\xb3 de combat grega b\xc3\xa0sica era el trirrem, amb tres fileres de rems en cada costat per augmentar la velocitat i la maniobrabilitat. L'estrat\xc3\xa8gia atenesa en els combats navals va demostrar el seu \xc3\xa8xit en la batalla de Salamina, on una petita flota atenesa basada en el principi de xocar, cremar i capturar les embarcacions enemigues, va v\xc3\xa8ncer completament a la flota persa. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la derrota dels perses en el mar Egeu, els atenesos van usar la seva marina com a defensa contra els pirates i altres perills, en un esfor\xc3\xa7 de promoure el comer\xc3\xa7 dins de la confederaci\xc3\xb3 de Delos. La guerra naval va ser decisiva en la guerra del Pelopon\xc3\xa8s, quan l'estrat\xc3\xa8gia d'Atenes es va convertir una altra vegada en superioritat naval i els atenesos van intentar tancar-se dins dels seus Murs Llargs i utilitzar la seva flota per bloquejar els ports dels aliats d'Esparta, limitant el comer\xc3\xa7. Despr\xc3\xa9s de l'arriscada aventura militar a Sic\xc3\xadlia, Atenes va perdre una gran part de la seva flota i molts dels seus millors soldats. Els espartans van aprofitar aquest cop aixafant i creant r\xc3\xa0pidament la seva pr\xc3\xb2pia marina amb el suport de P\xc3\xa8rsia. Amb un inq\xc3\xbcestionable ex\xc3\xa8rcit de terra i una marina passable, Esparta va incitar a moltes col\xc3\xb2nies ateneses a rebel\xc2\xb7lar-se, privant a Atenes dels fons necessaris per construir m\xc3\xa9s vaixells. No va passar molt temps abans que Esparta prengu\xc3\xa9s Atenes, derroqu\xc3\xa9s els murs de la ciutat i la saqueg\xc3\xa9s."