b'\n_START_ARTICLE_\nProtohist\xc3\xb2ria de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica\n_START_PARAGRAPH_\nProtohist\xc3\xb2ria de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica \xc3\xa9s la denominaci\xc3\xb3 historiogr\xc3\xa0fica del per\xc3\xadode inicial de la hist\xc3\xb2ria antiga de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica, del final de la prehist\xc3\xb2ria de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica, o de la transici\xc3\xb3 entre ambdues \xc3\xa8poques._NEWLINE_La protohist\xc3\xb2ria \xc3\xa9s el per\xc3\xadode del qual no hi ha fonts escrites directes (\xc3\xa9s a dir, produ\xc3\xafdes directament per la societat protohist\xc3\xb2rica), sin\xc3\xb3 indirectes (\xc3\xa9s a dir, produ\xc3\xafdes per una altra societat, una societat que ja ha arribat a una fase hist\xc3\xb2rica, en qu\xc3\xa8 es produeixen documents escrits), aix\xc3\xad com el per\xc3\xadode en qu\xc3\xa8 apareix per primera volta l\'escriptura en cadascuna de les cultures o civilitzacions._NEWLINE_Tal fase protohist\xc3\xb2rica, per a la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica, es dona als \xc3\xbaltims segles del II mil\xc2\xb7lenni ae i la major part del I mil\xc2\xb7lenni ae, la qual cosa correspon amb el bronze final i l\'edat del ferro. En aquestes \xc3\xa8poques, la relaci\xc3\xb3 dels denominats pobles colonitzadors de la  Mediterr\xc3\xa0nia oriental (grecs i p\xc3\xbanics \xe2\x80\x94fenicis i cartaginesos\xe2\x80\x94) fou molt intensa a la Mediterr\xc3\xa0nia occidental, i en concret amb l\'"extrem occident" (la costa mediterr\xc3\xa0nia peninsular, les illes i illots immediats \xe2\x80\x94especialment propicis per a la localitzaci\xc3\xb3 de col\xc3\xb2nies\xe2\x80\x94, l\'arxip\xc3\xa8lag Balear i, fins i tot, en molta menor mesura, les zones exteriors a l\'estret de Gibraltar \xe2\x80\x94costa atl\xc3\xa0ntica de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica i rutes atl\xc3\xa0ntiques cap al sud, incloent les Illes Can\xc3\xa0ries, i el nord\xe2\x80\x94, que es va poblar de refer\xc3\xa8ncies difuses en la mitologia (jard\xc3\xad de les Hesp\xc3\xa8rides, Illes Afortunades, columnes d\'H\xc3\xa8rcules, viatge d\'Ulisses \xe2\x80\x94episodi amb Calipso a l\'illa d\'Og\xc3\xadgia\xe2\x80\x94). Els cor\xc3\xb2nims que designaven la zona (Hesp\xc3\xa8ria, Ib\xc3\xa8ria...) es formaren en aquesta \xc3\xa8poca com a ex\xc3\xb2nims, en abs\xc3\xa8ncia d\'una denominaci\xc3\xb3 aut\xc3\xb2ctona, que no existia m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 dels top\xc3\xb2nims locals. Fins i tot els noms atribu\xc3\xafts als pobles ind\xc3\xadgenes (i la seva identificaci\xc3\xb3) solien ser resultat de les categories dissenyades pels colonitzadors atenent als seus propis criteris.\n_START_SECTION_\nFonts\n_START_PARAGRAPH_\nL\'epigrafia i la numism\xc3\xa0tica procuren la reconstrucci\xc3\xb3 d\'alguns textos rescatats arqueol\xc3\xb2gicament, de conservaci\xc3\xb3 parcial i de molt dif\xc3\xadcil interpretaci\xc3\xb3 com a fonts documentals. Tamb\xc3\xa9 molt problem\xc3\xa0tic \xc3\xa9s el tractament cr\xc3\xadtic dels textos literaris de l\'antiguitat. Entre els textos protohist\xc3\xb2rics m\xc3\xa9s importants hi ha, en hebreu, la B\xc3\xadblia (els seus enigm\xc3\xa0tics esments a Tarshish podrien en alguns casos localitzar-se a la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica), i en grec documents com les hist\xc3\xb2ries d\'Her\xc3\xb2dot, Teopomp o \xc3\x88for i el periple massaliota de P\xc3\xadteas o el periple d\'Hann\xc3\xb3 inicialment podrien estar escrits en fenici. Els documents d\'\xc3\xa8poca romana (en llat\xc3\xad o en grec) foren ja molt m\xc3\xa9s abundants i detallats, des de l\'\xc3\xa8poca de la conquesta: escriptors com Polibi, Posidoni i Plini el Vell (que, a m\xc3\xa9s de citar fonts anteriors, hi aporten el seu testimoniatge personal), Estrab\xc3\xb3, Titus Livi, Flor i Diodor (que basen les seues obres en altres fonts, doncs no van visitar la pen\xc3\xadnsula \xe2\x80\x94Flor simplement resumeix Titus Livi\xe2\x80\x94), i la informaci\xc3\xb3 disponible en alguns documents excepcionals, com els Gots Apol\xc2\xb7linars, l\'Itinerari de Anton\xc3\xad, l\'An\xc3\xb2nim de R\xc3\xa0venna, la Taula de Peutinger, l\'Itinerari de fang, etc._NEWLINE__NEWLINE_A m\xc3\xa9s de les refer\xc3\xa8ncies d\'Homer i Hes\xc3\xadode als m\xc3\xadtics confins occidentals, la primera font grega sobre la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica sembla ser Estes\xc3\xadcor (Gerioneida, ca. 600 ae), que denomina Erytheia (\'l\'illa del crepuscle vespert\xc3\xad\') l\'illa, en la desembocadura del Tartesso (riu les fonts del qual brollen de la plata), on Geri\xc3\xb3 pasturava les vaques. Per Anacreont, la longevitat dels reis de Tartessos era proverbial (semblant a la de Matusalem en la cultura judeocristiana): jo mateix no desitjaria ni la banya d\'Amaltea ni regnar 150 anys a Tartessos. Cap al 500\xc2\xa0ae es data la seg\xc3\xbcent font d\'import\xc3\xa0ncia: Hecateu de Milet, que llista els pobles de la costa d\'Ib\xc3\xa8ria de sud-oest a nord-est: elbestis, mastians, edetans i ilergets (m\xc3\xa9s els misgets, que no localitza); tots s\'indiquen com situats a l\'oest dels Pirineus, l\xc3\xadmit oriental d\'aquesta terra (habitada per ibers i gen\xc3\xa8ricament denominada Ib\xc3\xa8ria) amb la c\xc3\xa8ltica habitada per gals (\xce\x9a\xce\xad\xce\xbb\xcf\x84\xce\xbf\xce\xb9 -keltoi- o \xce\x93\xce\xb1\xce\xbb\xce\xac\xcf\x84\xce\xb1\xce\xb9 -galatai-) i l\xc3\xadgurs (\xce\x9b\xce\xaf\xce\xb3\xcf\x85\xce\xb5\xcf\x82 -ligyes-). El mite de la ciutat de Pyrene, situada on la serralada arriba al mar (el cap de Creus), tamb\xc3\xa9 estava associat a la plata: en incendiar-se (pyros \xc3\xa9s \'foc\' en grec) una de les seues muntanyes, van c\xc3\xb3rrer rius de plata fosa, tal era l\'abund\xc3\xa0ncia i superficialitat de les vetes. Poca precisi\xc3\xb3 geogr\xc3\xa0fica s\'espera, per\xc3\xb2, en aquesta \xc3\xa8poca: al comen\xc3\xa7ament del s. V ae, el tr\xc3\xa0gic \xc3\x88squil localitza el Roine com un riu d\'Ib\xc3\xa8ria; encara que la possible identifcaci\xc3\xb3 dels misgetes amb una \xc3\xa8tnia interm\xc3\xa8dia ("barrejada") entre ibers i l\xc3\xadgurs podria explicar tal ubicaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nPobles preromans\n_START_PARAGRAPH_\nAt\xc3\xa9s que la romanitzaci\xc3\xb3 hi fou el proc\xc3\xa9s decisiu, es denominen pobles preromans els que s\'identifiquen com a pobles ind\xc3\xadgenes de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica anteriors a aquest proc\xc3\xa9s. Els de la denominada \xc3\xa0rea ib\xc3\xa8rica (sud i est peninsular) foren els que m\xc3\xa9s intensament reberen l\'impacte de les colonitzacions grega i p\xc3\xbanica, i s\xc3\xb3n descrits com a "preindoeuropeus". A la zona sud-occidental es  produ\xc3\xad fins i tot el sorgiment (i desaparici\xc3\xb3) d\'una entitat pol\xc3\xadtica de dimensi\xc3\xb3 estatal: Tartessos. Els pobles de la denominada \xc3\xa0rea indoeuropea (centre, oest i nord) estaven m\xc3\xa9s aviat vinculats a l\'\xc3\xa0mbit cultural centreeuropeu conegut com a c\xc3\xa8ltic, encara que entre ells hi havia un notable cas de poble preindoeuropeu: els vascons.\n_START_SECTION_\nIbers\n_START_PARAGRAPH_\nEls pobles denominats "ibers" se situen en tota la franja costanera mediterr\xc3\xa0nia, des dels Pirineus fins a Cadis, incloent les valls de l\'Ebre i el Guadalquivir. Les influ\xc3\xa8ncies culturals de grecs i cartaginesos, se superposen sobre uns trets b\xc3\xa0sics, relativament homogenis, que procedeixen d\'una evoluci\xc3\xb3 aut\xc3\xb2ctona de les cultures del bronze peninsular: poblats fortificats de grand\xc3\xa0ria variable, des de ciutats a llogarets, sovint en pujols i alterons, economia agr\xc3\xadcola i ramadera, comer\xc3\xa7 amb productes artesans i minerals que intercanviaven amb els colonitzadors._NEWLINE_Entre els s. V i III\xc2\xa0ae, els diferents pobles ibers van adquirir graus de desenvolupament social i pol\xc3\xadtic. La major part tenien una elit dirigent aristocr\xc3\xa0tica que controlava la producci\xc3\xb3 de la pagesia i imposava el seu domini mitjan\xc3\xa7ant la for\xc3\xa7a militar, com mostren els aixovars funeraris, carregats d\'armes (la famosa falcata ib\xc3\xa8rica) i amb iconografia exaltadora dels valors guerrers. En certs pobles s\'institu\xc3\xad el mandat personal d\'un l\xc3\xadder o regulus. La conquesta de cartaginesos i romans n\'imped\xc3\xad el desenvolupament i els sotmet\xc3\xa9 al domini per for\xc3\xa7a._NEWLINE_La llengua ibera s\'utilitz\xc3\xa0 en l\'escriptura amb alfabets derivats del grec i el fenici, i el seu coneixement est\xc3\xa0 progressant, tot i que encara nom\xc3\xa9s se n\'han desxifrat alguns fragments. La seua cultura va crear ritus religiosos i funeraris caracter\xc3\xadstics. En determinats nuclis que s\'expandiren com aut\xc3\xa8ntiques ciutats, es va donar la planificaci\xc3\xb3 urbana. Entre les mostres art\xc3\xadstiques que es conserven, destaca l\'escultura (dama d\'Elx, dama de Baza, tur\xc3\xb3 dels Sants o la Bicha de Balazote).\n_START_SECTION_\nCeltes i celtibers\n_START_PARAGRAPH_\nEl centre, nord i oest de la pen\xc3\xadnsula va acollir pobles de lleng\xc3\xbces indoeuropees, procedents del centre d\'Europa (idioma protocelta), com testifica la topon\xc3\xadmia de les diferents zones (amb alguns enigmes sense resoldre, com les inscripcions lusitanes). Les restes arqueol\xc3\xb2giques s\xc3\xb3n dispars i de dif\xc3\xadcil interpretaci\xc3\xb3, i la major part de la informaci\xc3\xb3 sobre aquests pobles procedeix de les fonts romanes, en alguns casos d\'historiadors que acompanyaven els ex\xc3\xa8rcits en les campanyes de conquesta._NEWLINE_Els celtes de la pen\xc3\xadnsula eren, en realitat, un conjunt de molt diverses \xc3\xa8tnies, conformats en unitats independents, de molt divers desenvolupament pol\xc3\xadtic i cultural, i enfrontats molt sovint entre si. Eren pobles amb economia agr\xc3\xa0ria, que s\'agrupaven en confederacions de tipus tribal i amb grups aristocr\xc3\xa0tics. S\'establien en poblats petits per\xc3\xb2 molt ben fortificats (com els castres galaics), amb una metal\xc2\xb7l\xc3\xbargia del ferro avan\xc3\xa7ada i una artesania t\xc3\xa8xtil molt apreciada pels romans (que a l\'hora d\'exigir pagaments, sol\xc2\xb7licitaven mantes de llana). Els celtibers, el conjunt de pobles situats a l\'entorn de la serralada ib\xc3\xa8rica, eren els que mantenien un major contacte cultural amb els pobles ibers. Per contra, la franja cant\xc3\xa0brica allotjava pobles de m\xc3\xa9s llunyania (\xc3\xa0sturs i c\xc3\xa0ntabres); i els vascons i altres pobles del grup aquit\xc3\xa0 eren preindoeuropeus (de lleng\xc3\xbces m\xc3\xa9s properes a les ib\xc3\xa8riques).\n_START_SECTION_\nPobles colonitzadors\n_START_PARAGRAPH_\nEls contactes inicials dels navegants procedents de la Mediterr\xc3\xa0nia oriental amb la pen\xc3\xadnsula es limitaren a petits i ef\xc3\xadmers assentaments, continuant sense grans difer\xc3\xa8ncies la connexi\xc3\xb3 que des de feia mil\xc2\xb7lennis es mantenia entre ambdues zones mediterr\xc3\xa0nies. Les primeres factories de fenicis i grecs foren d\'aquest tipus: promontoris o illots propers a la costa, la principal funci\xc3\xb3 n\'era proporcionar el millor refugi possible per a naus, magatzems i expedicionaris mentre mantenien intercanvis comercials amb la poblaci\xc3\xb3 local. La continu\xc3\xaftat i intensificaci\xc3\xb3 de la relaci\xc3\xb3 feu estables les instal\xc2\xb7lacions i la pres\xc3\xa8ncia de pobladors (ja "colons") i evidenci\xc3\xa0 els avantatges d\'assegurar-se el monopoli del control de l\'eixida de les riqueses mineres amb rutes de navegaci\xc3\xb3 en benefici les seues metr\xc3\xb2polis. Aix\xc3\xad i tot, fins a molt m\xc3\xa9s tard, no pretengueren establir-se dins del territori peninsular.\n_START_SECTION_\nFenicis\n_START_PARAGRAPH_\nL\'aparici\xc3\xb3 de les col\xc3\xb2nies fen\xc3\xadcies a la Mediterr\xc3\xa0nia occidental coincideix amb l\'expansi\xc3\xb3 d\'aquest poble oriental per tota la Mediterr\xc3\xa0nia cap al s. XII ae, amb el seu centre principal a la col\xc3\xb2nia africana de Cartago. La pres\xc3\xa8ncia fen\xc3\xadcia est\xc3\xa0 limitada a la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica a la costa andalusa i a una limitada zona d\'influ\xc3\xa8ncia interior, associada a Tartessos. Als tiris se\'ls atribueix la fundaci\xc3\xb3 de Gadir (actual Cadis), en una data molt primerenca (80 anys despr\xc3\xa9s de la Guerra de Troia, la qual cosa podria situar-se en el 1100\xc2\xa0ae). Aquesta ciutat, prestigiada amb el temple de Melcart, hauria estat la principal font del comer\xc3\xa7 fenici amb Tartessos._NEWLINE_Encara que hi ha objectes m\xc3\xa9s antics, nom\xc3\xa9s s\'han trobat assentaments fenicis a partir del s. VIII\xc2\xa0ae a les costes de M\xc3\xa0laga, com la mateixa Malaka o el Tur\xc3\xb3 del Villar, i Granada. Eren assentaments comercials que s\'usaven per a traficar amb els centres de producci\xc3\xb3 de metalls de l\'interior de la pen\xc3\xadnsula, tot i que tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s probable que mantingueren una economia agr\xc3\xa0ria autosuficient. Probablement foren ells els qui van introduir la metal\xc2\xb7l\xc3\xbargia del ferro, bastant complexa, i el torn de terrissaire.\n_START_SECTION_\nGrecs\n_START_PARAGRAPH_\nRespecte als grecs, que denominaven Iberia la pen\xc3\xadnsula, s\'han trobat prou objectes, principalment atuells cer\xc3\xa0mics, al territori de Tartessos, per\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s a partir del s. VI\xc2\xa0ae s\xc3\xb3n prou abundants com per pensar que foren els grecs els qui els van introduir, fonamentalment pel port de Huelva. \xc3\x89s possible que reempla\xc3\xa7\xc3\xa7aren els fenicis en aquesta tasca, aprofitant-se de la seua creixent decad\xc3\xa8ncia._NEWLINE_Se citen nombroses col\xc3\xb2nies gregues en els textos, per\xc3\xb2 de la majoria no se\'n conserva cap resta. \xc3\x89s probable que foren enclavaments ibers o fenicis usats pels navegants grecs per a pernoctar, aprovisionar-se i comerciar amb els pobles ind\xc3\xadgenes de l\'interior, i als quals acabaren per donar els seus noms grecs. Els arque\xc3\xb2legs situen la major part dels enclavaments a la costa d\'Alacant. L\'\xc3\xbanic assentament segur \xc3\xa9s el d\'Emporion (Emp\xc3\xbaries, a la costa actual gironina), fundat pels colons de la ciutat grega de Massalia (Marsella, a la costa de l\'actual Occit\xc3\xa0nia) cap a l\'any 600\xc2\xa0ae. Molt aviat esdevingu\xc3\xa9 una col\xc3\xb2nia pr\xc3\xb2spera, que realitzava intercanvis amb l\'interior: els grecs proporcionaven terrissa, vi i oli a canvi de sal, espart i teles de lli. Entre els s. V i IV\xc2\xa0ae la col\xc3\xb2nia cresqu\xc3\xa9, es va emmurallar i es dot\xc3\xa0 d\'una zona sagrada. La seua conviv\xc3\xa8ncia amb els ibers fou, fins a l\'\xc3\xa8poca romana, bastant pac\xc3\xadfica._NEWLINE_La influ\xc3\xa8ncia grega sobre els pobles ibers s\'evidencia en molts trets culturals, i fins i tot en l\'adopci\xc3\xb3 de l\'alfabet; fins a tal punt que s\'ha pogut denominar "mediterranitzaci\xc3\xb3"el proc\xc3\xa9s d\'homogene\xc3\xaftzaci\xc3\xb3 de les cultures ind\xc3\xadgenes peninsulars en l\'\xc3\xa0mbit cultural mediterrani.\n_START_SECTION_\nCartaginesos\n_START_PARAGRAPH_\nL\'\xc3\xa8poca de major pres\xc3\xa8ncia p\xc3\xbanica a la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica fou entre els s. IX i III\xc2\xa0ae. L\'estat cartagin\xc3\xa9s  substitu\xc3\xad les ciutats fen\xc3\xadcies en el control de les factories comercials costaneres. El paper d\'aquests establiments deix\xc3\xa0 de ser el mer intercanvi de productes ultramarins amb productes de l\'interior per  exercir una veritable funci\xc3\xb3 directiva sobre la producci\xc3\xb3 local, sobretot la metal\xc2\xb7l\xc3\xbargica dependent de les mines de C\xc3\xa0stulo (actual Linares, prov\xc3\xadncia de Ja\xc3\xa9n). La influ\xc3\xa8ncia sobre les cultures ib\xc3\xa8riques fou  progressivament major, la qual cosa es palesa en la cer\xc3\xa0mica, els objectes funeraris, la introducci\xc3\xb3 de certes millores en processos industrials i agr\xc3\xadcoles,  l\'alfabet (en l\'escassa epigrafia tart\xc3\xa8ssia i ibera) i la implantaci\xc3\xb3 de divinitats p\xc3\xbaniques com la dea Tanit (sobretot a Baria \xe2\x80\x94Villaricos, prov\xc3\xadncia d\'Almeria\xe2\x80\x94 i a Gades). M\xc3\xa9s enll\xc3\xa0, la influ\xc3\xa8ncia cultural que pogu\xc3\xa9 exercir Cartago en la pen\xc3\xadnsula sembla escassa._NEWLINE_Segons fonts cl\xc3\xa0ssiques romanes, el general cartagin\xc3\xa9s \xc3\x80sdrubal el Bell l\'any 227\xc2\xa0ae fund\xc3\xa0 la ciutat de Qart Hadasht (actual Cartagena), possiblement sobre un anterior assentament tartessi denominat Mastia Tarseion. Cartagena fou emmurallada i reurbanitzada i esdevingu\xc3\xa9 la principal base p\xc3\xbanica de la pen\xc3\xadnsula._NEWLINE_La col\xc3\xb2nia d\'Ebussus (Eivissa) fou un enclavament estrat\xc3\xa8gic per al domini naval de Cartago a la Mediterr\xc3\xa0nia occidental.'