b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x87ank\xc4\xb1r\xc4\xb1\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nFou coneguda antigament com a Gangra, i m\xc3\xa9s tard Germanic\xc3\xb2polis (\xce\x93\xce\xb5\xcf\x81\xce\xbc\xce\xb1\xce\xbd\xce\xb9\xce\xba\xcf\x8c\xcf\x80\xce\xbf\xce\xbb\xce\xb9\xcf\x82) o potser German\xc3\xb2polis com esmenta Claudi Ptolemeu (\xce\x93\xce\xb5\xcf\x81\xce\xbc\xce\xb1\xce\xbd\xcf\x8c\xcf\x80\xce\xbf\xce\xbb\xce\xb9\xcf\x82). Va rebre el seu nom en honor de Germ\xc3\xa0nic, fill de Drus Claudi Ner\xc3\xb3 o Drus major (germ\xc3\xa0 de Tiberi). Era una ciutat de Paflag\xc3\xb2nia al sud del puig Olgasys, a 800 metres d\'altura, a uns 55\xc2\xa0km de la ciutat de Pompei\xc3\xb2polis. El nom Gangra vol dir "cabra" en la llengua antiga de Paflag\xc3\xb2nia. Modernament el nom s\'ha transcrit com Kandari, Kanghari i finalment \xc3\x87ank\xc4\xb1r\xc4\xb1._NEWLINE_Va ser la resid\xc3\xa8ncia d\'un pr\xc3\xadncep g\xc3\xa0lata anomenat Morzus o Morzeus i m\xc3\xa9s tard de Deiotarus, el darrer rei de Gal\xc3\xa0cia (i abans tetrarca) a la primera meitat del segle\xc2\xa0i\xc2\xa0aC. Durant la dominaci\xc3\xb3 romana fou una ciutat secund\xc3\xa0ria que va portar el nom de Germanic\xc3\xb2polis, amb una petita guarnici\xc3\xb3. En temps de Caracal\xc2\xb7la va recuperar el nom original._NEWLINE_Al segle\xc2\xa0iv era seu del bisbe metropolit\xc3\xa0 de Paflag\xc3\xb2nia i s\'hi va celebrar un important s\xc3\xadnode conegut com el S\xc3\xadnode de Gangra de data incerta (entre 341 i 376) amb pres\xc3\xa8ncia de 21 bisbes que es van concertar contra Eustaci d\'Arm\xc3\xa8nia, bisbe de Sebaste (Eustathius) i els seus seguidors, que seguien doctrines que condemnaven el matrimoni, desacreditaven les cerim\xc3\xb2nies de l\'esgl\xc3\xa9sia, feien les seves pr\xc3\xb2pies reunions, vestien de manera peculiar, denunciaven als rics i mantenien una aur\xc3\xa8ola de santedat. Els vint c\xc3\xa0nons de Gangra van ser declarats ecum\xc3\xa8nics pel Concili de Calced\xc3\xb2nia del 451._NEWLINE_Fou seu metropolitana de Paflag\xc3\xb2nia (segles IV al XII) per\xc3\xb2 mai va tenir m\xc3\xa9s de cinc bisbats sufraganis; vint-i-dos arquebisbes de la ciutat s\xc3\xb3n coneguts per\xc3\xb2 cap \xc3\xa9s molt anomenat, essent el principal Hypatios, sant i m\xc3\xa0rtir a l\'esgl\xc3\xa9sia ortodoxa._NEWLINE_Sota els bizantins fou utilitzada com a lloc d\'exili i disposava d\'un castell inexpugnable que va enfrontar amb \xc3\xa8xit primer als \xc3\xa0rabs i m\xc3\xa9s tard als turcmans. Els omeies, que l\'anomenaven Khandjara, la van atacar algunes vegades destacant els atacs del 711/712, el 727/728 i el 732/733. El 1030 fou destru\xc3\xafda parcialment per un terratr\xc3\xa8mol. Els bizantins la van evacuar despr\xc3\xa9s de la batalla de Manazkert (1071) i va passar als selj\xc3\xbacides (establerts a Nicea i aviat a Konya) i al cap de poc als danishmendites (establerts a Amasya i Kastamonu) que la van ocupar entre 1075 i 1076._NEWLINE_El 1101 un ex\xc3\xa8rcit de croats va sortir de Constantinoble cap al territori dels danishmendites, amb la intenci\xc3\xb3 d\'alliberar a Bohemund d\'Antioquia, que havia estat capturat a Malatya i ara era presoner a Niksar; els croats van ocupar Ankara i van atacar \xc3\x87ankiri (que anomenaven Presidium Gangara) per\xc3\xb2 l\'assalt va fracassar i l\'ex\xc3\xa8rcit fou aniquilat poc despr\xc3\xa9s a Amasya per forces conjuntes dels selj\xc3\xbacides i els danismendites. El 1133 fou atacada per l\'emperador Joan II Comn\xc3\xa8 que va utilitzar pesades m\xc3\xa0quines de guerra, i encara que fou rebutjat va aconseguir la conquesta a l\'any seg\xc3\xbcent (1134) per\xc3\xb2 quan l\'emperador va sortir de la fortalesa els danishmendites no van tardar a recuperar-la._NEWLINE_Poc anys despr\xc3\xa9s apareix en mans dels selj\xc3\xbacides de Konya o Rum. Amb l\'enfonsament dels selj\xc3\xbacides de Rum, la ciutat va passar als Djandar Oghlu (\xc3\x87andar Oghlu o \xc4\x8candar Oghlu) que tenien capital a Kastamonu. Va ser ocupada temporalment per Murat I (1359-1389) per\xc3\xb2 no fou incorporada definitivament fins al temps de Baiazet I (el 1392/1393 segons Neziri o el 1394/1395 segons Ashikpashazade) quan va arrabassar als \xc3\x87andar Oghlu la major part de les seves possessions, que foren restitu\xc3\xafdes per Tamerl\xc3\xa0 el 1401. Finalment els otomans van conquerir el pa\xc3\xads definitivament el 1439. Llavors va perdre tota import\xc3\xa0ncia i quasi no \xc3\xa9s esmentada encara que Ewliya Celebi i Katib Celebi en van deixar descripcions. No torn\xc3\xa0 a ser descrita fins 300 anys despr\xc3\xa9s per Ainsworth, de manera molt exacta; m\xc3\xa9s tard fou descrita per viatgers russos i alemanys._NEWLINE_Leonhard el 1903 diu que tenia uns 23000 habitants. Mortmann situa la poblaci\xc3\xb3 en m\xc3\xa9s de 30.000 abans de la I Guerra Mundial, abans de les matances d\'armenis i de la fugida dels grecs al final de la guerra. La ciutat va patir diversos terratr\xc3\xa8mols entre ells el de febrer de 1944 i el 1950 el cens establ\xc3\xad una poblaci\xc3\xb3 de 14.161 habitants amb 73.402 pel districte i 218.289 per la prov\xc3\xadncia. Despr\xc3\xa9s va comen\xc3\xa7ar a cr\xc3\xa9ixer fins a la seva poblaci\xc3\xb3 actual.\n_START_SECTION_\nEconomia\n_START_PARAGRAPH_\nProdueix blat, moresc, faves, pomes, i altres fruites. A la vora de la ciutat hi ha nombroses granges i els camps estan ben regats. La ind\xc3\xbastria es troba al centre de la ciutat i a Korgun. Altres viles amb pres\xc3\xa8ncia industrial a la rodalia s\xc3\xb3n _NEWLINE_\xc5\x9eaban\xc3\xb6z\xc3\xbc, \xc3\x87erke\xc5\x9f, Ilgaz, Kur\xc5\x9funlu, i Yaprakl\xc4\xb1. Els grans jaciments de sal gemma de Maghara (dues hores al sud-est) ja eren explotades en temps dels bizantins (Nicolau Mirepse, segle\xc2\xa0xiii)'