b"\n_START_ARTICLE_\nChristus\n_START_SECTION_\nOrigen i context\n_START_PARAGRAPH_\nLiszt, despr\xc3\xa9s d'uns anys molt prol\xc3\xadfics a Weimar, es va traslladar a Roma el 1861, lloc en el qual portaria una vida una mica m\xc3\xa9s retirada i la majoria de les seves obres per als propers deu anys serien de m\xc3\xbasica religiosa per a cor. Potser el dolor produ\xc3\xaft per la mort el 1859 del seu fill Daniel, afegit a la mort de la seva filla Blandine el 1862, el van fer refugiar en un ambient m\xc3\xa9s \xc3\xadntim i solitari, arribant a rebre els ordes menors: ostiari, lector, exorcista i ac\xc3\xb2lit, i passant a ser anomenat a vegades abat Liszt._NEWLINE_La composici\xc3\xb3 del seu oratori m\xc3\xa9s fam\xc3\xb3s, Christus, va ocupar Liszt de 1862 a 1866, amb pauses curtes o m\xc3\xa9s llargues. Va acabar la composici\xc3\xb3 el final de setembre de 1866, per\xc3\xb2 ell desitjava fer algunes revisions i correccions, i per tant l'obra no es va acabar fins al desembre d'aquest any. Es va publicar el 1872 i es va estrenar a l'esgl\xc3\xa9sia protestant de Weimar el 29 de maig de 1873._NEWLINE_L'oratori t\xc3\xa9 una durada de prop de tres hores i requereix una orquestra i cor importants, la qual cosa fa que sigui m\xc3\xa9s aviat una raresa a les sales de concert d'avui, i malgrat aix\xc3\xb2 la major part de l'obra \xc3\xa9s de proporcions gaireb\xc3\xa9 de cambra i bastant personal en l'estat d'\xc3\xa0nim. Per al text, Liszt utilitza la B\xc3\xadblia, la lit\xc3\xbargia cat\xc3\xb2lica i alguns antics himnes llatins; en aquest sentit no volia experimentar. \xc3\x89s d'assenyalar que el paper de l'orquestra a l'oratori \xc3\xa9s realment m\xc3\xa9s important que la del cor, l'orquestra \xc3\xa9s la for\xc3\xa7a motriu del creixement i el desenvolupament (com en les \xc3\xb2peres de Wagner), a difer\xc3\xa8ncia dels oratoris barrocs i cl\xc3\xa0ssics anteriors, on preval el cor, i l'orquestra actua simplement com un acompanyament, proporcionant textura harm\xc3\xb2nica. L'oratori no t\xc3\xa9 seccions amb recitatius, encara que en la partitura hi han anotats peri\xc3\xb2dicament passatges llatins com per explicar el que la m\xc3\xbasica est\xc3\xa0 representant, o la rellev\xc3\xa0ncia emocional o religiosa subjacent. No est\xc3\xa0 clar si aquests passatges estan destinats a ser narrats junts amb la m\xc3\xbasica. Algunes representacions ho han fet amb gran efecte, encara que la majoria els ometen."