b"\n_START_ARTICLE_\nJacint de Crac\xc3\xb2via\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nLes not\xc3\xadcies sobre la seva vida s\xc3\xb3n tardanes, gaireb\xc3\xa9 totes extretes dels documents redactats amb motiu de la seva canonitzaci\xc3\xb3, ja al segle XVI. Per tant, s\xc3\xb3n poc fiables en els detalls. Segons aquestes fonts, Jacint pertanyia a la noble fam\xc3\xadlia dels Odrowacz i havia nascut al castell de Lanka, a Kamie\xc5\x84 (Sil\xc3\xa8sia). Va estudiar dret can\xc3\xb2nic i teologia a Crac\xc3\xb2via, Praga i Bolonya i va ser ordenat sacerdot, essent canonge a la catedral de Crac\xc3\xb2via. _NEWLINE_Va acompanyar al seu bisbe a It\xc3\xa0lia i, possiblement a Bolonyna el 1221 va con\xc3\xa8ixer Sant Dom\xc3\xa8nec de Guzman, que hi celebrava el segon cap\xc3\xadtol general de l'orde dominic. Jacint va decidir fer-se dominic, encarregant-se de difondre l'orde per l'Europa oriental: va fundar-ne convents a Friesach, Crac\xc3\xb2via, Danzig i K\xc3\xadev i va predicar a Pol\xc3\xb2nia, Su\xc3\xa8cia, Noruega, Dinamarca, Esc\xc3\xb2cia i R\xc3\xbassia. Tamb\xc3\xa9, per enc\xc3\xa0rrec de Gregori IX, va treballar per la uni\xc3\xb3 de les esgl\xc3\xa9sies d'Orient i Occident, anant a l'Imperi Bizant\xc3\xad.\n_START_SECTION_\nVeneraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa devoci\xc3\xb3 popular pel sant va iniciar-se poc despr\xc3\xa9s de la seva mort. A inst\xc3\xa0ncia del rei de Pol\xc3\xb2nia, Segimon III Vasa, el papa Climent VIII el va canonitzar el 17 d'abril de 1594. El culte del nou sant, afavorit per les monarquies cat\xc3\xb2liques, que volien mantenir bones relaciona amb Pol\xc3\xb2nia, va difondre's r\xc3\xa0pidament entre els segles XVI i XVII. En 1686 Innocenci XI el va proclamar patr\xc3\xb3 de Litu\xc3\xa0nia.\n_START_SECTION_\nIconografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser molt representat a l'art barroc, generalment agenollat mentre t\xc3\xa9 la visi\xc3\xb3 de la Mare de D\xc3\xa9u que li garanteix la seva intercessi\xc3\xb3 davant del seu Fill. Tamb\xc3\xa9 es representa amb l'ostensori a una m\xc3\xa0 i una escultura de la Mare de D\xc3\xa9u a l'altra, ja que, segons una tradici\xc3\xb3, havia salvat les dues coses quan el seu convent va ser enva\xc3\xaft pels t\xc3\xa0rtars: va prendre els dos objectes i va fugir caminant per sobre les aig\xc3\xbces del riu Dni\xc3\xa8ster."