b'\n_START_ARTICLE_\nEsp\xc3\xa0rtac\n_START_SECTION_\nEls seus or\xc3\xadgens\n_START_PARAGRAPH_\nLes fonts antigues coincideixen en general en qu\xc3\xa8 Esp\xc3\xa0rtac provenia de les tribus tr\xc3\xa0cies que servien com a tropes auxiliars a l\'ex\xc3\xa8rcit de Roma. Plutarc el descriu com "un traci de les tropes auxiliars n\xc3\xb2mades", per\xc3\xb2 aquesta interpretaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s discutida per algun historiador (Konrat Ziegler). Plutarc tamb\xc3\xa9 escriu que la dona d\'Esp\xc3\xa0rtac, una sacerdotessa de la mateixa tribu, fou esclava com ell. Api\xc3\xa0 diu que fou "un traci per naixement, serv\xc3\xad com a soldat amb els romans, per\xc3\xb2 des de llavors fou fet presoner i venut per a fer de gladiador".Florus diu que fou "un mercenari traci\xc3\xa0 que pass\xc3\xa0 a ser soldat rom\xc3\xa0, de soldat rom\xc3\xa0 a desertor i lladre, i m\xc3\xa9s tard, en consideraci\xc3\xb3 a la seva fortalesa, gladiador"._NEWLINE_Tanmateix, l\'estil "traci\xc3\xa0" en la lluita de gladiadors consist\xc3\xad en l\'\xc3\xbas, per part dels gladiadors, d\'un escut rod\xc3\xb3 i d\'una espasa curta o una daga, i aquest fet ha estat utilitzat per explicar que podria haver portat confusi\xc3\xb3 a l\'hora de determinar els or\xc3\xadgens dels lluitadors, en els casos en qu\xc3\xa8 no estava provat un origen clar._NEWLINE_El nom d\'Esp\xc3\xa0rtac fou for\xc3\xa7a com\xc3\xba en la regi\xc3\xb3 del Mar Negre: reis dels Cimmeris del B\xc3\xb2sfor i del Pontus el portaren i un "Spardacus" o "Sparadokos", traci\xc3\xa0, pare de Seutes I d\'Odr\xc3\xadsia, \xc3\xa9s aix\xc3\xad mateix conegut.\n_START_SECTION_\nLa revolta de C\xc3\xa0pua\n_START_PARAGRAPH_\nEsp\xc3\xa0rtac fou entrenat en una escola de gladiadors (ludo) propera a C\xc3\xa0pua i pertanyent a L\xc3\xa8ntul Batiat. El 73 aC, Esp\xc3\xa0rtac i uns 70 companys s\'escaparen de l\'escola de gladiadors. Prengueren els ganivets d\'una botiga d\'estris de cuina i una caravana plena d\'armes i fugiren al mont Vesuvi, molt a prop de la moderna N\xc3\xa0pols. All\xc3\xa0 es van unir a altres esclaus fugitius._NEWLINE_El grup assol\xc3\xa0 la regi\xc3\xb3, devastant i fent pillatge, tot i que sembla que Esp\xc3\xa0rtac mirava de reprimir-ho a causa del fet que el seu principal objectiu era abandonar It\xc3\xa0lia per tornar a casa. Els altres l\xc3\xadders de la revolta eren gladiadors de la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia i de Germ\xc3\xa0nia, anomenats Crixus, Castus, Gannicus i En\xc3\xb2mau aix\xc3\xad com un esclau jueu de nom David. Altres esclaus fugitius se\'ls van unir, incrementant el seu nombre a diversos centenars, fins que el Senat decid\xc3\xad intervenir enviant-hi un inexpert pretor, Gai Claudi Glaber (el nomen podria haver estat Clodi i el praenomen \xc3\xa9s dubt\xc3\xb3s), amb una tropa de milicians reclutada a cuita-corrents de prop de 3.000 homes. Els soldats assetjaren els revoltats al mont Vesubi, tot blocant l\'\xc3\xbanica via d\'escapament de la muntanya. Els rebels d\'Esp\xc3\xa0rtac, per\xc3\xb2, elaboraren cordes amb els ceps i es despenjaren per una altra cara de la muntanya, atacant els soldats romans pels flancs en un atac sorpresa. No esperant-se cap problema per part d\'un grapat d\'esclaus, els romans no havien fortificat el seu camp ni havien posat els sentinelles adequats. Com a resultat, la majoria de soldats dormien i foren morts, incloent el mateix Gai Claudi Glaber. Despr\xc3\xa9s d\'aquest succ\xc3\xa9s, molts esclaus fugitius s\'uniren al grup fins a formar un aut\xc3\xa8ntic ex\xc3\xa8rcit.\n_START_SECTION_\nContinuaci\xc3\xb3 de la guerra\n_START_PARAGRAPH_\nEsp\xc3\xa0rtac es va anar acreditant com a un excel\xc2\xb7lent estrateg militar i la seva experi\xc3\xa8ncia com a formador de tropes auxiliars va fer d\'ell un formidable enemic, tot i que la major part dels seus homes tenien la formaci\xc3\xb3 pr\xc3\xb2pia d\'esclaus dedicats al treball i els mancava formaci\xc3\xb3 militar. La temporada que estigueren acampats al Mont Vesubi, el qual en aquell temps estava inactiu i densament arbrat, els permet\xc3\xa9 de preparar-se de cara a la propera lluita amb les legions de Roma. _NEWLINE_A causa del poc temps que transcorregu\xc3\xa9 abans no tingueren necessitat d\'entaular batalla, Esp\xc3\xa0rtac deleg\xc3\xa0 la preparaci\xc3\xb3 de petits grups d\'homes als gladiadors. Aquests homes s\'encarregaven, aix\xc3\xad mateix, de la preparaci\xc3\xb3 de nous petits grups. Aconsegu\xc3\xad aix\xc3\xad d\'estendre una formaci\xc3\xb3 militar b\xc3\xa0sica en unes poques setmanes. Les tropes d\'Esp\xc3\xa0rtac derrotaren llavors dues legions romanes tretes de la frontera nord d\'It\xc3\xa0lia, sota el comandament del pretor Varinius Glaber, enviades contra elles. Varinius va dividir en tres parts el seu ex\xc3\xa8rcit per mirar d\'atrapar Esp\xc3\xa0rtac en una maniobra de tenalla, per\xc3\xb2 aquest va derrotar separadament els dos ajudants de Varinius| i finalment a les del pretor mateix, arribant al punt de capturar els seus lictors i el seu propi cavall. Despr\xc3\xa9s marxaren cap a la costa m\xc3\xa9s al sud, on passaren l\'hivern fabricant-se armes i organitzant l\'ex\xc3\xa8rcit. Des d\'aleshores, els seguidors d\'Esp\xc3\xa0rtac inclo\xc3\xafen dones, nens i vells que s\'havien anat incorporant. Per la primavera, amb un ex\xc3\xa8rcit d\'uns 70.000 homes, marxaren en direcci\xc3\xb3 al nord, cap a la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia._NEWLINE_El Senat, alarmat, envi\xc3\xa0 els dos c\xc3\xb2nsols d\'aquell any 72 aC, Gellius Publicola i Gnaeus Cornelius Lentulus Clodianus, cada un amb una legi\xc3\xb3, contra els rebels. Crixus volia restar a It\xc3\xa0lia fent pillatge, mentre que Esp\xc3\xa0rtac volia seguir cap al nord. Aix\xc3\xb2 f\xc3\xa9u que Crixus, juntament amb uns 30.000 gals i germ\xc3\xa0nics, abandon\xc3\xa9s Esp\xc3\xa0rtac i posteriorment fos derrotat i mort pel propretor Arrio, adjunt al c\xc3\xb2nsol Publ\xc3\xadcola, a l\'Ap\xc3\xbalia. Esp\xc3\xa0rtac, en canvi, derrot\xc3\xa0 primer Lentulus, i despr\xc3\xa9s Publ\xc3\xadcola. Al Picenum, a la It\xc3\xa0lia central, Esp\xc3\xa0rtac desf\xc3\xa9 les tropes consulars i avan\xc3\xa7\xc3\xa0 cap al nord. En aquell moment, el continu flux de nous esclaus fugits, atrets pels \xc3\xa8xits militars d\'Esp\xc3\xa0rtac, f\xc3\xa9u que, segons Api\xc3\xa0, les seves forces arribessin als 120.000 homes. A Mutina (actual M\xc3\xb2dena), tornaren a derrotar una altra legi\xc3\xb3, aquest cop sota les ordres de Gaius Cassius Longinus, el Governador de la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia Cisalpina.\n_START_SECTION_\nLa decisi\xc3\xb3 de romandre a It\xc3\xa0lia\n_START_PARAGRAPH_\nAparentment, Esp\xc3\xa0rtac intent\xc3\xa0 de sortir d\'It\xc3\xa0lia amb el seu ex\xc3\xa8rcit i passar a la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia (actualment B\xc3\xa8lgica, Su\xc3\xafssa i Fran\xc3\xa7a) o fins i tot a Hisp\xc3\xa0nia per sumar-se a la revolta de Quint Sertori. Per\xc3\xb2 sobtadament, va canviar de criteri i torn\xc3\xa0 enrere cap al sud. Les fonts afirmen que la decisi\xc3\xb3 fou presa per la pressi\xc3\xb3 dels seus seguidors, que volien continuar el pillatge. Tanmateix, aquesta q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 \xc3\xa9s for\xc3\xa7a controvertida perqu\xc3\xa8 van tornar enrere just quan estaven a punt d\'escapar a la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia. Algun historiador creu que alguns dels seguidors d\'Esp\xc3\xa0rtac, no combatents, pogueren passar els Alps i marxar als seus pa\xc3\xafsos respectius._NEWLINE_La resta marxaren cap al sud i derrotaren novament dues legions romanes dirigides per Marcus Licinius Crassus, que en aquell temps era l\'home amb la m\xc3\xa9s gran fortuna de Roma. Al final del 72 aC, Esp\xc3\xa0rtac acamp\xc3\xa0 a Rhegium (Reggio Calabria), prop de l\'Estret de Messina. _NEWLINE_Esp\xc3\xa0rtac intent\xc3\xa0 un pacte amb els pirates cilicis, per mitj\xc3\xa0 del qual les seves tropes fossin embarcades fins a la costa de Sic\xc3\xadlia, per\xc3\xb2 l\'acord no reex\xc3\xad. Al comen\xc3\xa7ament de l\'any 71 aC, vuit legions de Cras van a\xc3\xafllar l\'ex\xc3\xa8rcit d\'Esp\xc3\xa0rtac a Cal\xc3\xa0bria. Amb la mort de Quint Sertori, el Senat decid\xc3\xad cridar les legions de Gneu Pompeu Magne d\'Hispania, aix\xc3\xad com les de Marcus Terentius Varro Lucullus de Maced\xc3\xb2nia._NEWLINE_Esp\xc3\xa0rtac maniobr\xc3\xa0 per trencar les l\xc3\xadnies de Cras i escapar cap a Brundisium (avui Brindisi), per\xc3\xb2 les forces de Pompeu els intercept\xc3\xa0 a la Luc\xc3\xa0nia i els esclaus foren for\xc3\xa7ats a entaular batalla prop del riu Silarus.\n_START_SECTION_\nLa derrota davant Cras\n_START_PARAGRAPH_\nLa batalla final que va veure la derrota i la mort d\'Espartac en el 71 aC es va dur a terme en el territori actual de Senerchia al marge dret del riu Sele en l\'\xc3\xa0rea que compr\xc3\xa8n la frontera amb Oliveto Citra als de Calabritto, prop del poble de Quaglietta, a \'Alt Valle del Sele, que en aquell moment era part de la Luc\xc3\xa0nia. En aquesta zona, en les \xc3\xbaltimes d\xc3\xa8cades, s\'han produ\xc3\xaft troballes d\'armes, armadures i espases de l\'\xc3\xa8poca romana._NEWLINE_Espartac, amb el seu ex\xc3\xa8rcit d\'esclaus, de pastors, gent jove i robusta, es dirigia cap a l\'Ap\xc3\xbalia perqu\xc3\xa8 volia salpar cap a Tr\xc3\xa0cia. Per\xc3\xb2 Cras, que era el cap d\'un ex\xc3\xa8rcit rom\xc3\xa0 molt nombr\xc3\xb3s i ben armat, el va atacar per l\'esquena. Esp\xc3\xa0rtac, tamb\xc3\xa9 pel cansament dels seus homes, no volia establir batalla amb els romans._NEWLINE_Esp\xc3\xa0rtac va matar el seu cavall, dient que si guanyava tindria tots els cavalls que ell volia, per\xc3\xb2 si perdia no volia caure en la temptaci\xc3\xb3 de fugir. Iniciada la batalla, Esp\xc3\xa0rtac es va llen\xc3\xa7ar contra l\'ex\xc3\xa8rcit rom\xc3\xa0, i despr\xc3\xa9s de matar alguns soldats romans estava tan ple de ferides que el seu cos no va poder ser trobat. Alguns destacaments del seu ex\xc3\xa8rcit van fugir i es van dispersar per les muntanyes circumdants. Hom creu que Esp\xc3\xa0rtac va morir en la batalla, per\xc3\xb2 tanmateix mai es va poder identificar el seu cad\xc3\xa0ver. Despr\xc3\xa9s de la batalla, els legionaris alliberaren 3.000 presoners del campament dels rebels._NEWLINE_La repres\xc3\xa0lia dels romans foren cruels: 6.000 seguidors d\'Esp\xc3\xa0rtac foren crucificats al llarg de la Via \xc3\x80pia entre Brundisium i Roma. Cras no va donar mai ordres de despenjar els cossos i els viatgers foren for\xc3\xa7ats a observar-los durant anys, potser d\xc3\xa8cades, despr\xc3\xa9s de la batalla. _NEWLINE_Al voltant de 5.000 esclaus, tanmateix, escaparen. Van marxar cap al nord i foren anihilats per Pompeu, el qual va tornar despr\xc3\xa9s cap a Hisp\xc3\xa0nia. Pompeu fou aclamat com un heroi a Roma, mentre que Cras reb\xc3\xa9 nom\xc3\xa9s una senzilla celebraci\xc3\xb3.'