b"\n_START_ARTICLE_\nTeoria de cordes bos\xc3\xb2nica\n_START_PARAGRAPH_\nLa teoria de cordes bos\xc3\xb2nica \xc3\xa9s la versi\xc3\xb3 original de la teoria de cordes, desenvolupada a la d\xc3\xa8cada de 1960. Malgrat que tenia caracter\xc3\xadstiques for\xc3\xa7a interessants, predia l'exist\xc3\xa8ncia de taquions, part\xc3\xadcules amb propietats estranyes (i mai observades) i no inclo\xc3\xafa els fermions. Totes les seves part\xc3\xadcules s\xc3\xb3n bosons (d'aqu\xc3\xad el seu nom). Els f\xc3\xadsics han calculat que la teoria de cordes bos\xc3\xb2nica requereix 26 dimensions espaciotemporals: 25 dimensions espacials i una de temporal._NEWLINE_Durant els primers anys 1970, es va descobrir la supersimetria en el context de la teoria de cordes, i una nova versi\xc3\xb3 de la teoria de cordes, anomenada teoria de supercordes (o teoria de cordes supersim\xc3\xa8trica, vegeu l'article \xc2\xabteoria de cordes\xc2\xbb), es convertia en el focus d'atenci\xc3\xb3. No obstant aix\xc3\xb2, la teoria de cordes bos\xc3\xb2nica roman com un \xc2\xabmodel de joguina\xc2\xbb molt \xc3\xbatil per a entendre molts trets generals de la teoria de cordes a nivell pertorbatiu (\xc3\xa9s a dir, per aproximacions successives)."