b'\n_START_ARTICLE_\nJoaquim Rubi\xc3\xb3 i Ors\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu pare, Josep, era impressor i llibreter la seva mare Agn\xc3\xa8s Ors. Estudi\xc3\xa0 filosofia al seminari i, f\xc3\xadsica i franc\xc3\xa8s a l\'escola de la Junta de Comer\xc3\xa7, on fou deixeble d\'Eudald Jaumeandreu i Triter. Conservador, va exposar la filosofia tomista a Catalunya escrivint contra Draper. Escriptor vinculat al Romanticisme, despr\xc3\xa9s de la publicaci\xc3\xb3 de l\'oda La P\xc3\xa0tria de Bonaventura Carles Aribau el 1833, es pot dir que la Renaixen\xc3\xa7a catalana no va comen\xc3\xa7ar veritablement fins que Joaquim Rubi\xc3\xb3 va escriure el seu manifest el 1841 i es van celebrar els Jocs Florals el 1859. Aquest manifest consisteix en el pr\xc3\xb2leg a una recopilaci\xc3\xb3 de poemes seus publicats sota el pseud\xc3\xb2nim de Lo Gaiter del Llobregat en el Diario de Barcelona. En aquest pr\xc3\xb2leg valora el passat medieval i el contraposa al present, posa a la palestra la poesia trobadoresca, va exposar els seus ideals a favor de la llengua catalana i va fer una crida a la seva dignificaci\xc3\xb3. La intenci\xc3\xb3 de Rubi\xc3\xb3 era "despertar els catalans de la seva vergonyosa i criminal indifer\xc3\xa8ncia". Malgrat que cita nom\xc3\xa9s expl\xc3\xadcitament a Lord Byron, Goethe, Victor Hugo, Ugo Foscolo, Alessandro Manzoni i Alphonse de Lamartine, va escriure en la revista palmesana La Fe, el 1844, una den\xc3\xbancia de la narrativa i la l\xc3\xadrica en castell\xc3\xa0 inspirada en la literatura estrangera, que ofereixen \xc2\xabuna barreja d\'escepticisme i religi\xc3\xb3, de vaguetat, d\'agitaci\xc3\xb3 i tristesa, que \xc3\xa9s el car\xc3\xa0cter del nostre segle\xc2\xbb. La seva obra \xc3\xa9s \xc3\xa0mplia, for\xc3\xa7a \xc3\xa0mplia. Va fer col\xc2\xb7laboracions amb les empreses editorials de Roca i Cornet. Despr\xc3\xa9s de fer oposicions, el 1847 fou nomenat catedr\xc3\xa0tic a Valladolid._NEWLINE_El 1854 es cas\xc3\xa0 amb Elisea Lluch i Garriga, cosina germana seva, despr\xc3\xa9s de fer un viatge a Roma per aconseguir la dispensa necess\xc3\xa0ria. Ella va morir el 5 d\'abril de 1892. Foren pares d`Antoni Rubi\xc3\xb3 i Lluch. A petici\xc3\xb3 pr\xc3\xb2pia fou traslladat a la c\xc3\xa0tedra d\'hist\xc3\xb2ria universal vacant a la Universitat de Barcelona. El 1896 fou nomenat vicerector i, molt poc abans de morir, rector. Va morir de pulmonia el 7 d\'abril de 1899.'