b'\n_START_ARTICLE_\nLleng\xc3\xbces tup\xc3\xad-guaran\xc3\xad\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl nom d\'aquesta branca de les lleng\xc3\xbces macro-tup\xc3\xad prov\xc3\xa9 de les tres lleng\xc3\xbces hist\xc3\xb2ricament m\xc3\xa9s importants d\'aquesta branca: el tup\xc3\xad, el tupinamba (que en la seva versi\xc3\xb3 criollitzada fou anomenada \xc3\xb1e\'engat\xc3\xba o l\xc3\xadngua geral) i el guaran\xc3\xad que \xc3\xa9s actualment \xc3\xa9s llengua oficial a Paraguai amb diversos milions de parlants. _NEWLINE_Els tupinamba vivien al llarg de la costa, estant la major part de la poblaci\xc3\xb3 al que actualment \xc3\xa9s l\'\xc3\xa0rea de Rio de Janeiro i una mica m\xc3\xa9s al nord. Aquest grup va ser el major dels grups ind\xc3\xadgenes amb el qual van contactar inicialment els portuguesos. La seva llengua arribava a tal extensi\xc3\xb3, que durant els segles XVI i XVII la seva llengua es va anomenar simplement l\xc3\xadngua bras\xc3\xadlica o brasiliano, apareixent el nom tupinamba cap al segle XVIII. El sacerdot Jos\xc3\xa9 de Anchieta (1595) va documentar extensivament l\'estadi m\xc3\xa9s antic d\'aquesta llengua, assenyalant que es tractava de la "llengua m\xc3\xa9s usada al llarg de la costa de Brasil", superant en el primer per\xc3\xadode de la colonitzaci\xc3\xb3 al portugu\xc3\xa8s. El tupinamba ha estat una important font de pr\xc3\xa9stecs l\xc3\xa8xics al portugu\xc3\xa8s de Brasil, especialment pel que fa a la flora i la fauna. Diverses d\'aquestes paraules s\'han dif\xc3\xb3s masivamene a altres lleng\xc3\xbces, entre elles: tapioca (< typy \xca\x94\xc3\xb3k-a), jaguar (< jaw\xc3\xa1r-a), mandioca (< mani \xca\x94\xc3\xb3k-a), tuc\xc3\xa0 (< tuk\xc3\xa1n-a) o tapir (< tapi \xca\x94\xc3\xadr-a)._NEWLINE_Els guaran\xc3\xads vivien al sud del que ara \xc3\xa9s S\xc3\xa3o Paulo van ser el grup m\xc3\xa9s ampli amb el qual els exploradors espanyols van tenir contacte en la costa est d\'Am\xc3\xa8rica del Sud. L\'antic guaran\xc3\xad, documentat i descrit per Antonio Ruiz de Montoya (1639). A difer\xc3\xa8ncia del tup\xc3\xad i el tupinamba el guaran\xc3\xad no \xc3\xa9s una llengua extinta, sin\xc3\xb3 que amb el temps ha arribat a ser una de les m\xc3\xa9s grans lleng\xc3\xbces ind\xc3\xadgenes d\'Am\xc3\xa8rica comptant en l\'actualitat amb gaireb\xc3\xa9 5 milions de parlants (2007). El tup\xc3\xad pr\xc3\xb2piament aquest estava estretament relacionat amb el tupinamba, encara que comparteix amb el guaran\xc3\xad l\'abs\xc3\xa8ncia de consonants finals. Els tup\xc3\xads vivien a l\'\xc3\xa0rea del que ara \xc3\xa9s S\xc3\xa3o Paulo, en l\'\xc3\xa0rea de S\xc3\xa3o Vicente i en el curs alt del riu Tiet\xc3\xa9. La forma criollitzada d\'aquesta llengua es va dir l\xc3\xadngua geral paulista. En l\'actualitat el tup\xc3\xad, a difer\xc3\xa8ncia de la versi\xc3\xb3 criollitzada del tumpinamb\xc3\xa1 o \xc3\xb1e\'engatu, \xc3\xa9s una llengua extinta.'