b'\n_START_ARTICLE_\nLlu\xc3\xads II de Flandes\n_START_SECTION_\nResum del seu govern\n_START_PARAGRAPH_\nFou comte despr\xc3\xa9s que el seu pare va morir a la batalla de Cr\xc3\xa9cy (26 d\'agost de 1346); va rompre amb la seva pol\xc3\xadtica sistem\xc3\xa0ticament profrancesa, per adoptar una actitud m\xc3\xa9s propera dels seus assumptes, bordejant c\xc3\xadnicament per\xc3\xb2 l\xc3\xbacidament entre els interessos contradictoris dels reis de Fran\xc3\xa7a i d\'Anglaterra, llavors en guerra oberta. Va assegurar a Flandes, malgrat la pesta negra ( 1348), trenta anys de pau relativa i de retorn a la prosperitat econ\xc3\xb2mica (1349- 1379), llarg per\xc3\xadode desgraciadament emmarcat per dues grans revoltes organitzades pels teixidors de Gant. Va preparar l\'adveniment de la casa de Valois de Borgonya al comtat de Flandes per les seves reformes administratives i pel matrimoni de la seva \xc3\xbanica filla amb Felip l\'Intr\xc3\xa8pid, permetent la tornada de la part valona de Flandes al comtat.\n_START_SECTION_\nJoventut: 1330-1346\n_START_PARAGRAPH_\nFill de Llu\xc3\xads I i de Margarida de Fran\xc3\xa7a, va ser batejat pel bisbe d\'Arras, Pierre Roger, futur papa Climent VI. Encara un nen, fou casat amb Margarida de Brabant per a segellar la reconciliaci\xc3\xb3 del duc Joan III de Brabant amb el seu pare. Ferit, per\xc3\xb2 viu al final de la batalla de Cr\xc3\xa9cy, on havia assistit a la mort del seu pare, Llu\xc3\xads de Male va ser armat cavaller el mateix dia per Felip VI de Fran\xc3\xa7a, refugiat a Amiens (26 d\'agost de 1346).\n_START_SECTION_\nComen\xc3\xa7ament de regnat: 1346-1349\n_START_PARAGRAPH_\nDes de novembre, el nou comte era al Comtat de Flandes, permetent a la vella dinastia comtal de retrobar als flamencs. Per\xc3\xb2 els gantesos, dominats per la poderosa corporaci\xc3\xb3 dels teixidors, volien imposar al comte un matrimoni angl\xc3\xa8s, garantia d\'un prove\xc3\xafment de les llanes insulars. Retingut en guarda cortesa a la seva capital, va aprofitar una falconeria per fugir a Fran\xc3\xa7a i despr\xc3\xa9s al Brabant, i casar-se amb Margarida de Brabant, filla de l\'aliat del rei de Fran\xc3\xa7a (1347). Gant es va revoltar immediatament (1347-1349)_NEWLINE_Per\xc3\xb2 el descontentament de les petites ciutats i la voluntat de Bruges Lilla i Ypres de discutir la seva hegemonia a Gant va debilitar la revolta, at\xc3\xa8s que l\'espantosa epid\xc3\xa8mia de pesta Negra va castigar a Flandes el 1348. Contra tot el que calia esperar, el comte va signar un tractat de neutralitat amb el rei d\'Anglaterra (25 d\'agost de 1348), i amb suport de les petites ciutats (Grammont, Termonde, Audenarde) va reprendre peu victoriosament a Flandes. Els teixidors gantesos van ser finalment atropellats pels batans i les altres corporacions ( goede maandag, dimarts 13 de gener de 1349).\n_START_SECTION_\nUna llarga prosperitat: 1349-1379\n_START_PARAGRAPH_\nTal ser\xc3\xa0 la pol\xc3\xadtica del comte: de b\xc3\xa0scula cont\xc3\xadnua entre francesos i anglesos, apuntant a assegurar la neutralitat del comtat. Llu\xc3\xads de Male es va assegurar una gran popularitat refusant el 1350 l\'homenatge al nou rei de Fran\xc3\xa7a._NEWLINE_Joan II de Fran\xc3\xa7a, reclamava la tornada de les ciutats valones de Flandes del comtat (Lille, Douai, Orchies). Aix\xc3\xb2 li va permetre recuperar la sobirania feudal directa sobre la senyoria de Termonde. _NEWLINE_A la mort del duc Joan III de Brabant, va reclamar als seus successors Joana de Brabant i Wenceslau de Luxemburg els endarreriments dels pagaments de la venda de Malines i el pagament del dot de la seva dona, tot lo qual li fou refusat. Llu\xc3\xads va envair llavors el Brabant, va ocupar Brussel\xc2\xb7les (Batalla de Scheut, 17 d\'agost de 1356) i es va apoderar del ducat. Els braban\xc3\xa7ons es revoltaren (24- 29 d\'octubre de 1356) per\xc3\xb2 l\'estrat\xc3\xa8gia defensiva del comte va ser llavors efectiva: a la pau d\'Ath (4 de juny de 1357), a m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s del t\xc3\xadtol de duc de Brabant que conservava a t\xc3\xadtol vitalici i honor\xc3\xadfic i els seus drets a succeir, reprenia Malines i afegia Anvers al comtat._NEWLINE_Un dels grans assumptes del seu regnat va ser el matrimoni de la seva filla \xc3\xbanica i hereva Margarida. Una intensa activitat diplom\xc3\xa0tica va ser consagrada a aix\xc3\xb2, perqu\xc3\xa8 l\'heretatge era cobejada, tant pels anglesos com pels francesos. Margarida va ser casada una primera vegada a Felip I de Borgonya, fill de la reina de Fran\xc3\xa7a Joana de Boulogne i que era duc de Borgonya i comte de Borgonya i d\'Artois (14 de maig de 1357), matrimoni que anunciava la tornada de l\'Artois a domini flamenc. La mort del jove duc (1361) va provocar la tornada inopinada de l\'Artois, ja que la mare de Llu\xc3\xads de Male el va heretar ella mateixa. Dotada de la promesa de dues noves prov\xc3\xadncies, Margarida es va fer una vegada m\xc3\xa9s el blanc dels pretendents dels dos camps. Molt de temps favorable al matrimoni angl\xc3\xa8s, Llu\xc3\xads de Male la va fer casar finalment amb el nou duc de Borgonya Felip II de Borgonya, germ\xc3\xa0 petit del rei Carles V de Fran\xc3\xa7a, a canvi de qu\xc3\xa8 el Flandes val\xc3\xb3 (Lilla, Douai, Orchies) retorn\xc3\xa9s al comtat (25 d\'abril de 1369). Una vella reivindicaci\xc3\xb3 flamenca estava finalment satisfeta. El que no va impedir al comte continuar una pol\xc3\xadtica independent, rebent els aliats d\'Eduard III d\'Anglaterra o prenent partit contra el papa d\'Aviny\xc3\xb3 durant el gran cisma d\'Occident, que estava afavorit pel rei de Fran\xc3\xa7a._NEWLINE_El 1365, en resposta a l\'assassinat de Siger II d\'Enghien, els seus homes d\'armes van marxar a l\'Hainaut i van derrotar les tropes d\'Albert I d\'Hainaut entre Hoves i Enghien.\n_START_SECTION_\nObra pol\xc3\xadtica\n_START_PARAGRAPH_\nL\'obra administrativa del comte va ser considerable i va preparar l\'acci\xc3\xb3 futura dels dinastes borgonyons: per tal d\'equilibrar el poder de les ciutats, va associar als tres "Membres" de Flandre una quarta entitat representativa emanant del Franconat de Bruges, el camp pla pa\xc3\xads que envoltava el port. Va escindir el consell comtal (la C\xc3\xbaria) en \xc3\xb2rgans especialitzats (futura Cambra del Consell per a la vigil\xc3\xa0ncia dels comptes dels batlles, Audi\xc3\xa8ncia del Consell encarregada de l\'alta jurisdicci\xc3\xb3...). El Consell es va mantenir com a \xc3\xb2rgan en assumptes pol\xc3\xadtics, dissociat de la persona del comte. Un sobir\xc3\xa0 batlle, un recaptador general i un procurador general van ser igualment creats. El comte es va envoltar de juristes especialitzats de noblesa recent. Finalment el comte va intentar igualment una pol\xc3\xadtica de grans treballs, decidint l\'obertura del canal entre Bruges, de la qual havia fet la seva resid\xc3\xa8ncia principal, i el Lys.\n_START_SECTION_\nAspectes privats\n_START_PARAGRAPH_\nEn l\'\xc3\xa0mbit privat, Llu\xc3\xads II de Male va actuar com un pr\xc3\xadncep del seu temps. Portava gran tren, mantenia un zoo, estava envoltat d\'una cort de saltimbanquis i de bufons, organitzava tornejos, en resum s\'arru\xc3\xafnava en despeses sumptu\xc3\xa0ries. Se li van comptar onze bastards. Sempre en busca de diners, endeutava cada vegada m\xc3\xa9s les ciutats flamenques, el que va suscitar descontentaments, sobretot a Ypres, Bruges i Gant.\n_START_SECTION_\nTrista fi de regnat: 1379-1384\n_START_PARAGRAPH_\nEls seus \xc3\xbaltims anys van ser marcats per la tornada sagnants dels trastorns. Que el detonant en fos un torneig del qual el pagament havia estat reclamat als gantesos, o que aquests haguessin estat irritats per l\'autoritzaci\xc3\xb3 feta als brugesos de cavar el canal, la revolta de les caputxes blanques (designats aix\xc3\xad a causa del signe d\'adhesi\xc3\xb3 adoptat pels gantesos) va esclatar el 1379 i no es va acabar m\xc3\xa9s que despr\xc3\xa9s de la mort de Llu\xc3\xads de Male. Els teixidors van reprendre el poder a Gant (agost de 1379), i despr\xc3\xa9s en la resta de Flandes septentrional. El comte es va refugiar a Lilla, i despr\xc3\xa9s de la revolta dels petits oficis de la ciutat contra els teixidors (29 de maig de 1380 a Bruges) i la vict\xc3\xb2ria de Nevele sobre els gantesos (1381). Va deure la seva salvaci\xc3\xb3 a les seves qualitats de nadador en el moment d\'un episodi digne d\'una novel\xc2\xb7la quan els gantesos, dirigits per Philippe van Artevelde, van atacar Bruges el dia de la process\xc3\xb3 del Sant Sang (batalla de la planura de Beverhout, el 3 de maig de 1382). Tornat de nou a Lilla, mentre que heretava de la seva mare l\'Artois (9 de maig de 1382), va ser finalment obligat d\'apel\xc2\xb7lar a l\'ex\xc3\xa8rcit reial per sufocar la revolta: Carles VI de Fran\xc3\xa7a va aixafar els rebels a Westrozebeke (27 de novembre de 1382). Per\xc3\xb2 el prestigi de la vict\xc3\xb2ria va beneficiar nom\xc3\xa9s a Felip l\'Intr\xc3\xa8pid, que va comen\xc3\xa7ar des de llavors a assentar definitivament la seva autoritat sobre el comtat._NEWLINE_Llu\xc3\xads II va morir (30 gener de 1384) fins i tot abans de la submissi\xc3\xb3 completa de Gant (18 de desembre de 1385). Va ser enterrat fastueusement amb Margarida de Brabant (morta el 1380) a l\'esgl\xc3\xa9sia Saint-Pierre a Lilla pel seu gendre l\'1 de mar\xc3\xa7 de 1384.'