b'\n_START_ARTICLE_\nDiscurs de Gettysburg\n_START_SECTION_\nRerefons\n_START_PARAGRAPH_\nLa Batalla de Gettysburg (1-3 de juliol de 1863), canvi\xc3\xa0 per sempre el poble de Gettysburg. 7.500 homes i milers de cavalls del Batall\xc3\xb3 unionista de Potomac i del Batall\xc3\xb3 confederat del Nord de Virg\xc3\xadnia jeien al camp de batalla. La pudor del cossos en descomposici\xc3\xb3 emmalalt\xc3\xad molts habitants del poble i l\'enterrament dels morts amb ordre i dignitat esdevingu\xc3\xa9 la m\xc3\xa9s alta prioritat pels pocs milers d\'habitants de Gettysburg. Sota la direcci\xc3\xb3 d\'en David Wills, un ric advocat de 32 anys, Pennsilv\xc3\xa0nia compr\xc3\xa0 69.000 metres quadrats per a la construcci\xc3\xb3 del cementiri consagrat als morts a la batalla d\'aquell estiu._NEWLINE_La intenci\xc3\xb3 original d\'en Wills era consagrar el cementiri el dimecres 23 de setembre. Va encarregar a l\'Edward Everett, antic Secretari d\'Estat, ex membre de les dues cambres del congr\xc3\xa9s nord-americ\xc3\xa0, ex governador de Massachusetts i president de la Universitat Harvard el discurs principal. Everett, considerat el millor orador de la seva \xc3\xa8poca, accept\xc3\xa0 la invitaci\xc3\xb3 per\xc3\xb2 deman\xc3\xa0 m\xc3\xa9s temps per preparar el seu discurs, fixant la data final pel dimarts 19 de novembre._NEWLINE_Quasi com una ocurr\xc3\xa8ncia d\'\xc3\xbaltima hora, el comit\xc3\xa8 de l\'acte invit\xc3\xa0 en Lincoln demanant unes breus paraules com a Cap de l\'Executiu. Un paper semblant el que avui exerceixen les autoritats al tallar la cinta d\'inauguraci\xc3\xb3 o al descobrir una placa. _NEWLINE_Lincoln arrib\xc3\xa0 en tren a Gettysburg el 18 de novembre. Pass\xc3\xa0 la nit convidat a casa d\'en Wills al centre de Gettysburg, on f\xc3\xa9u unes \xc3\xbaltimes modificacions al discurs que havia escrit a Washington. Contr\xc3\xa0riament a la creen\xc3\xa7a popular, en Lincoln no escrigu\xc3\xa9 el discurs al tren ni de forma improvisada. El mat\xc3\xad del 19 de novembre a les 9.30 h, s\'afeg\xc3\xad a la process\xc3\xb3 de dignataris, residents i v\xc3\xaddues cap a les terres del nou cementiri en companyia del Secretari d\'Estat William H. Seward i del Secretari del tresor._NEWLINE_Es calcula que van assistir unes 15.000 persones a la cerim\xc3\xb2nia, incloent els governadors de 6 dels 24 Estats de la Uni\xc3\xb3: Andrew Gregg Curtin de Pennsilv\xc3\xa0nia, Augustus Bradford de Maryland, Oliver P. Morton d\'Indiana, Horatio Seymour de Nova York, Joel Parker de Nova Jersey i David Tod d\'Ohio. En el moment de la cerim\xc3\xb2nia, encara s\'estudia el lloc exacte de la celebraci\xc3\xb3, s\'havien enterrat aproximadament la meitat dels cad\xc3\xa0vers.\n_START_SECTION_\nContingut\n_START_PARAGRAPH_\nLincoln empr\xc3\xa0 la paraula "naci\xc3\xb3" cinc vegades- quatre vegades en refer\xc3\xa8ncia a la naci\xc3\xb3 americana i una altra anomenant "qualsevol altre aix\xc3\xad concebuda i consagrada"- per\xc3\xb2 mai no utilitz\xc3\xa0 la paraula "uni\xc3\xb3", que solament es refereix a la facci\xc3\xb3 del Nord a la guerra civil nord-americana. \xc3\x89s, per tant, un discurs que pret\xc3\xa9n reunificar tota una naci\xc3\xb3, no \xc3\xbanicament els estats que la conformen, citant el moment fundador de la Revoluci\xc3\xb3 Americana i la Declaraci\xc3\xb3 d\'Independ\xc3\xa8ncia dels Estats Units d\'Am\xc3\xa8rica que establ\xc3\xad que tots els homes s\xc3\xb3n creats iguals._NEWLINE_En canvi, en Lincoln no va fer cap refer\xc3\xa8ncia a la Constituci\xc3\xb3 dels Estats Units d\'Am\xc3\xa8rica aprovada el 1789 que, impl\xc3\xadcitament, reconeixia l\'esclavitud. Tampoc no va fer cap refer\xc3\xa8ncia als conflictes que portaren a l\'esclat de la guerra civil o als drets dels estats. _NEWLINE_Al llibre Lincoln at Gettysburg: The Words that Remade America, Garry Wills considera que el discurs estigu\xc3\xa9 influenciat pel neoclassicisme americ\xc3\xa0 i els discursos funeraris de la Gr\xc3\xa8cia cl\xc3\xa0ssica, aix\xc3\xad com per l\'Esgl\xc3\xa9sia Unit\xc3\xa0ria, l\'abolicionista Theodore Parker, autor de la frase "de tot el poble, per tot el poble, per a tot el poble" i pels arguments constitucionals d\'en Daniel Webster _NEWLINE_L\'estudi\xc3\xb3s de la guerra civil nord-americana James McPherson, a la seva revisi\xc3\xb3 del text de Will, assenyala els paral\xc2\xb7lelismes i les coincid\xc3\xa8ncies del discurs amb l\'oraci\xc3\xb3 f\xc3\xbanebre de P\xc3\xa8ricles durant la Guerra del Pelopon\xc3\xa8s descrita per en Tuc\xc3\xaddides. El discurs de P\xc3\xa8ricles, com el d\'en Lincoln, comen\xc3\xa7a recordant i reverenciant els predecessors: "Vull comen\xc3\xa7ar pels ancestres: \xc3\xa9s just i acurat que els fem l\'honor de la primera menci\xc3\xb3 en una ocasi\xc3\xb3 com aquesta"; despr\xc3\xa9s apel\xc2\xb7la a l\'estat democr\xc3\xa0tic: "Si mirem les lleis, aquestes aporten just\xc3\xadcia equitativa a totes les difer\xc3\xa8ncies privades"; honora el sacrifici dels morts, "Elegint morir lluitant en comptes de viure sotmesos, no sols fugiren del deshonor, tamb\xc3\xa9 s\'enfrontaren cara a cara amb el perill"; i anima als vius a continuar amb la lluita: "Vosaltres, els supervivents, heu d\'adquirir la inamovible determinaci\xc3\xb3 de lluitar al camp de batalla"_NEWLINE_Craig R. Smith, a "Criticism of Political Rhetoric and Disciplinary Integrity", ha suggerit la possible influ\xc3\xa8ncia del discurs del senador Webster, en concret de la "Segona r\xc3\xa8plica a Hayne", on afirma que "El govern, senyor, \xc3\xa9s la descend\xc3\xa8ncia independent de la voluntat popular. No \xc3\xa9s pas fill del legislatiu dels Estats; encara m\xc3\xa9s, si es vol dir tota la veritat, la gent l\'ha establert i, en conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, l\'ha recolzat amb el prop\xc3\xb2sit, entre d\'altres, d\'imposar certes restriccions a la sobirania dels Estats"._NEWLINE_N\'Allen C. Guelzo, director d\'estudis sobre la Guerra Civil al Gettysburg College de Pennsilv\xc3\xa0nia, creu que la f\xc3\xb3rmula de four score and seven years ago (score equival a un per\xc3\xadode de 20 anys) s\'inspira en un passatge de la Biblia del Rei Jaume I d\'Anglaterra que afirma que la vida d\'un home compr\xc3\xa8n threescore years and ten (70 anys) _NEWLINE_L\'escriptor H. L. Mencken critica el que considera \xc3\xa9s l\'argument central del discurs: el soldats de la Uni\xc3\xb3 "sacrificaren les seves vides a la causa de l\'autodeterminaci\xc3\xb3". Mencken considera que "\xc3\x89s dif\xc3\xadcil imaginar quelcom m\xc3\xa9s allunyat de la veritat. El soldats de la Uni\xc3\xb3 realment lluitaren contra l\'autodeterminaci\xc3\xb3; foren els confederats el que batallaren pel dret del seu poble a governar-se a ells mateixos."\n_START_SECTION_\nEls cinc manuscrits\n_START_PARAGRAPH_\nHi ha cinc c\xc3\xb2pies conegudes del discurs de Gettysburg. S\xc3\xb3n anomenades pel nom de la persona que la va rebre d\'en Lincoln. El president don\xc3\xa0 una c\xc3\xb2pia a cadascun dels seus secretaris privats, John Nicolay i John Hay. Aquestes dues versions foren escrites al voltant del dia 19 de novembre, mentre que les tres altres c\xc3\xb2pies- Everett, Bancroff i Bliss- les escrigu\xc3\xa9 amb objectius caritatius despr\xc3\xa9s del 19 de novembre. Gr\xc3\xa0cies al fet que en Lincoln sign\xc3\xa0 i dat\xc3\xa0 la c\xc3\xb2pia de Bliss, \xc3\xa9s la utilitzada en la major part de les reproduccions del Discurs de Gettysburg. _NEWLINE_Els dos primers esborranys del discurs arrosseguen certa confusi\xc3\xb3 i controv\xc3\xa8rsia al voltant de la seva exist\xc3\xa8ncia i origen. Nicolay i Hay foren assignats custodis dels papers d\'en Lincoln pel seu fill Robert Todd Lincoln el 1874 Despr\xc3\xa9s d\'apar\xc3\xa8ixer en un article d\'en John Nicolay el 1894, la c\xc3\xb2pia de Nicolay posiblement forma part dels papers que la filla de Nicolay va trametre a Hay despr\xc3\xa9s de la mort del seu pare el 1901. En Robert Lincoln comen\xc3\xa7\xc3\xa0 la recerca de la c\xc3\xb2pia original el 1908, que incit\xc3\xa0 la Helen a dedicar molts anys a la seva infructuosa recerca. En una carta a Lincoln, Helen Nicolay digu\xc3\xa9, El Sr. Hay em digu\xc3\xa9 al poc de fer la tramesa que el teu pare don\xc3\xa0 al meu el manuscrit original del discurs de Gettysburg. La recerca d\'en Lincoln result\xc3\xa0 en la trobada d\'una c\xc3\xb2pia manuscrita entre els papers de John Hay que es distingeix de la versi\xc3\xb3 publicada el 1894 en les paraules per l\xc3\xadnia, nombre de l\xc3\xadnies i en les revisions a fetes a m\xc3\xa0 per l\'Abraham Lincoln. No fou fins vuit anys m\xc3\xa9s tard- mar\xc3\xa7 de 1916- quan un manuscrit consistent amb les investigacions de Helen Nicolay i l\'article del seu pare fou trobat sota la cust\xc3\xb2dia de Alice Hay Wadsworth, n\xc3\xa9ta de John Hay. (op.cit.)\n_START_SECTION_\nC\xc3\xb2pia Nicolay\n_START_PARAGRAPH_\nThe Nicolay Copy, la c\xc3\xb2pia d\'en Nicolay, \xc3\xa9s considerada el primer esborrany perqu\xc3\xa8 es creu que \xc3\xa9s la primera c\xc3\xb2pia que existeix. Els estudiosos discrepen sobre si la Nicolay Copy fou la que realment es va llegir el dia del discurs. El 1894, en un article que inclo\xc3\xafa una reproducci\xc3\xb3 d\'aquesta c\xc3\xb2pia, en Nicolay, que esdevingu\xc3\xa9 el custodi dels papers d\'en Lincoln, va escriure que la versi\xc3\xb3 que l\'Abraham Lincoln va utilitzar el dia del discurs tenia una primera part escrita en tinta a la Casa Blanca i una segona p\xc3\xa0gina escrita a llapis en un paper amb l\xc3\xadnies. Les coincid\xc3\xa8ncies amb les dues p\xc3\xa0gines s\xc3\xb3n evidents, per tant, podria ser la c\xc3\xb2pia que els testimonis van veure que en Lincoln treia de la seva jaqueta. Altres consideren que el text original s\'ha perdut, perqu\xc3\xa8 algunes paraules i oracions no coincideixen amb les que van recollir les transcripcions contempor\xc3\xa0nies del discurs pronunciat. Les paraules under God, per exemple, manquen en aquesta c\xc3\xb2pia a l\'oraci\xc3\xb3 that this nation (under God) shall have a new birth of freedom. Perqu\xc3\xa8 aquest esborrany fos el que s\'empr\xc3\xa0 a la cerim\xc3\xb2nia, les transcripcions contempor\xc3\xa0nies haurien de ser inexactes o b\xc3\xa9, ali\xc3\xa8 als seus costums, l\'Abraham Lincoln s\'hauria desviat del text escrit en diverses ocasions. Aquesta c\xc3\xb2pia, aparentment, fou propietat d\'en John Nicolay fins a la seva mort l\'any 1901, moment en qu\xc3\xa8 va ser entregada al seu amic i col\xc2\xb7lega John Hay i perduda fins al mar\xc3\xa7 de 1916. La Nicolay Copy est\xc3\xa0 exposada a la Biblioteca del Congr\xc3\xa9s a Washington D.C., com a part de l\'exposici\xc3\xb3 American Treasures.\n_START_SECTION_\nC\xc3\xb2pia Hay\n_START_PARAGRAPH_\nQuan es va anunciar per primer cop l\'exist\xc3\xa8ncia d\'aquesta c\xc3\xb2pia, l\'historiador Garry Wills la va descriure com la m\xc3\xa9s inexplicable de les cinc c\xc3\xb2pies que en Lincoln va fer. Amb m\xc3\xbaltiples omissions i insercions, sembla que aquesta c\xc3\xb2pia va ser escrita a corre-cuita, notant difer\xc3\xa8ncies que alteren el significat i no sols paraules que en Lincoln podria haver emprat per emfatitzar o matisar aspectes del discurs. Aquesta c\xc3\xb2pia \xc3\xa9s freq\xc3\xbcentment considerada el segon esborrany, escrita el mat\xc3\xad del 19 de novembre o en retornar a Washington D.C. Els que defensen la hip\xc3\xb2tesi de la seva autoria el mateix mat\xc3\xad del discurs es basen en el fet que el segon esborrany incorpora oracions recollides per la premsa contempor\xc3\xa0nia i absents en el primer esborrany. Afirmen, com diu la nota que acompanya a l\'exposici\xc3\xb3 de les c\xc3\xb2pies a la Biblioteca del Congr\xc3\xa9s Nord-americ\xc3\xa0, que aquesta segona c\xc3\xb2pia \xc3\xa9s la que sostenia en Lincoln quan va pronunciar el discurs. En Lincoln entreg\xc3\xa0 aquesta c\xc3\xb2pia al seu secretari John Nash. Els seus descendents la van conservar fins al 1916, any en qu\xc3\xa8 la van donar a la Biblioteca del Congr\xc3\xa9s.\n_START_SECTION_\nC\xc3\xb2pia Everett\n_START_PARAGRAPH_\nL\'Everett Copy, tamb\xc3\xa9 coneguda com la Everett-Keyes copy, fou enviada pel President Lincoln a l\'Edward Everett l\'any 1864. L\'Everett elaborava un recull dels discursos pronunciats a l\'acte de Gettysburg per publicar un llibre en benefici dels soldats ferits de la Comissi\xc3\xb3 Sanit\xc3\xa0ria de Nova York. La c\xc3\xb2pia que envi\xc3\xa0 en Lincoln esdevingu\xc3\xa9 la tercera c\xc3\xb2pia i actualment es troba exposada a la Biblioteca d\'Hist\xc3\xb2ria de l\'Estat d\'Illinois, a la Galeria dels Tresors del Museu i Biblioteca Presidencial Abraham Lincoln.\n_START_SECTION_\nC\xc3\xb2pia Bancroft\n_START_PARAGRAPH_\nLa c\xc3\xb2pia de Bancroft fou escrita pel President Lincoln l\'abril de 1864, a petici\xc3\xb3 de George Bancroft, l\'historiador m\xc3\xa9s fam\xc3\xb3s del seu temps. En Bancroft planejava incloure la c\xc3\xb2pia en un recull, titulat Autograph Leaves of Our Country\'s Authors, que es vendria al Refugi Sanitari de Soldats i Mariners de Baltimore, Maryland. Com que aquesta c\xc3\xb2pia est\xc3\xa0 escrita per ambdues cares, no es pogu\xc3\xa9 afegir al recull i es va permetre a en Bancroft conservar-la. Aquest \xc3\xa9s l\'\xc3\xbanic exemplar que conserva la carta del President que acompanyava la c\xc3\xb2pia i el sobre amb el franqueig. Despr\xc3\xa9s d\'estar en possessi\xc3\xb3 de la fam\xc3\xadlia Bancroft durant molts anys, fou venuda en diverses ocasions fins que va \xc3\xa9sser adquirida per en Nicholas i la Marguerite Lilly Noyes, que la van donar a Cornell l\'any 1949. Ara es troba a la Division of Rare and Manuscript Collections de la biblioteca Carl A. Krock de la Universitat Cornell. \xc3\x89s l\'\xc3\xbanica c\xc3\xb2pia en mans privades.\n_START_SECTION_\nC\xc3\xb2pia Bliss\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de comunicar-li que la c\xc3\xb2pia de Bancroft no servia al seu prop\xc3\xb2sit, en Lincoln escrigu\xc3\xa9 una cinquena versi\xc3\xb3. La Bliss Copy, el seu primer propietari fou el Coronel Alexander Bliss, fillastre d\'en Bancroft i editor del Autograph Leaves, \xc3\xa9s l\'\xc3\xbanica c\xc3\xb2pia signada pel President. Considerant que, possiblement, \xc3\xa9s l\'\xc3\xbaltima c\xc3\xb2pia que escrigu\xc3\xa9 en Lincoln, amb gran cura, i que \xc3\xa9s l\'\xc3\xbanica que va titular, datar i signar, ha esdevingut la versi\xc3\xb3 est\xc3\xa0ndard del discurs i l\'emprada en la gran majoria de les reproduccions. El discurs es troba, actualment, a la Sala Lincoln de la Casa Blanca i \xc3\xa9s un regal de l\'Oscar B Cintas, antic ambaixador dels Estats Units a Cuba. En Cintas, un ric coleccionista d\'art i manuscrits, compr\xc3\xa0 la c\xc3\xb2pia en una subhasta l\'any 1949 per 54.000\xc2\xa0$, essent, al seu temps, la xifra m\xc3\xa9s alta mai pagada per un document subhastat. Encara que les propietats de Cintas foren nacionalitzades el 1957 pel govern de Fidel Castro a la Revoluci\xc3\xb3 Cubana, la seva \xc3\xbaltima voluntat, mor\xc3\xad l\'any 1957, fou que el poble americ\xc3\xa0 heret\xc3\xa9s la c\xc3\xb2pia si es guardava la Casa Blanca, lloc on es va traslladar l\'any 1959. _NEWLINE_Garry Wills, que va guanyar el 1993 el Premi Pulitzer a la categoria de No-Ficci\xc3\xb3 pel treball Lincoln at Gettysburg: The Words that Remade America, conclogu\xc3\xa9 que la Bliss Copy \xc3\xa9s est\xc3\xa8ticament preferible a les altres per una ra\xc3\xb3: en Lincoln elimin\xc3\xa0 la paraula \'here\' de la frase \'that cause for which they (here)\'. Aquest set\xc3\xa8 \'here\' es troba a totes les altres versions, per tant, sembla que l\'Abraham Lincoln encara feia modificacions al text, buscant la perfecci\xc3\xb3 per sobre de la reproducci\xc3\xb3 del discurs original.'