b"\n_START_ARTICLE_\nNiccol\xc3\xb2 Jommelli\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s d'estudiar amb el canonge Muzzillo de la catedral de la seva ciutat natal, va continuar els estudis a N\xc3\xa0pols al Conservatori Sant Onofrio amb Ignazio Prota, Leonardo Leo i Francesco Feo, i despr\xc3\xa9s al Conservatori de la Piet\xc3\xa0 del Turchini (1728) amb Nicola Fago. _NEWLINE_A partir de 1736 va ser mestre de capella del marqu\xc3\xa8s d'Avalos el qual es va convertir en el seu protector i el va ajudar des de la primera actuaci\xc3\xb3 al Teatre Nou de N\xc3\xa0pols amb la seva \xc3\xb2pera bufa L'errore amoroso, a la que va seguir el 1738 Odoardo. L'\xc3\xa8xit assolit amb aquestes obres li va obrir les portes d'altres escenaris italians, Roma (1740) i Bolonya (1741), on va con\xc3\xa8ixer al pare Giovanni Battista Martini, el m\xc3\xbasic itali\xc3\xa0 m\xc3\xa9s fam\xc3\xb3s de l'\xc3\xa8poca. A partir de 1741 va ser membre de l'Acad\xc3\xa8mia Filharm\xc3\xb2nica de Ven\xc3\xa8cia, on Johann Adolph Hasse el nomen\xc3\xa0 director del Conservatori degli Incurabili (1743-1747). Durant aquests anys el seu prestigi era tan gran que se li va demanar que seleccion\xc3\xa9s al candidat per al lloc de mestre de cor a N\xc3\xa0pols._NEWLINE_Entre 1748 i 1750 va estar a Viena, on va representar la seva \xc3\xb2pera Didone i es va guanyar l'admiraci\xc3\xb3 de Maria Teresa I d'\xc3\x80ustria i de Pietro Metastasio, poeta i llibretista amb el que va fer algunes col\xc2\xb7laboracions. De tornada a Roma va ser nomenat mestre de capella adjunt de la bas\xc3\xadlica de Sant Pere. El 1753 va ser nomenat pel duc de W\xc3\xbcrtemberg mestre de capella a la cort de Stuttgart. Aqu\xc3\xad va romandre durant 16 anys amb un salari anual de 4.000 florins. Durant aquesta \xc3\xa8poca va ampliar la seva cultura, que no es dedicava nom\xc3\xa9s al camp musical. Tamb\xc3\xa9 va equilibrar la tradici\xc3\xb3 italiana de l'\xc3\xb2pera seriosa amb la t\xc3\xa8cnica instrumental alemanya i el teatre franc\xc3\xa8s. Va ser nomenat director general del teatre de la ciutat, aconseguint elevar el nivell art\xc3\xadstic de l'orquestra, cant, mecanismes esc\xc3\xa8nics, dansa ... Es va envoltar d'instrumentistes famosos com Antonio Lolli i Pietro Nardini i de core\xc3\xb2grafs com Vestris i Noverre que van fer que fos reconeguda la seva tasca per tot Europa. Durant la seva etapa a Stuttgart va compondre entre altres, Fetonte (1753), Cantone in Utica (1754) i les noves versions d'Enzio (1758) i de Didone abbandonatta (1763). A m\xc3\xa9s a Stutgart va donar classes de composici\xc3\xb3, tenint entre els seus deixebles alguns que despr\xc3\xa9s foren coneguts, com ara Joseph Aloys Schmittbauer (1718-1809), Jean-Joseph Rodolphe (1730-1812)._NEWLINE_Va tenir multitud d'alumnes, entre ells el napolit\xc3\xa0 Gaetano Andreozzi. El 1769 les enveges suscitades i la mala salut de la seva esposa el van fer tornar a la seva ciutat natal Aversa, on es va retirar per compondre m\xc3\xbasica de cambra i m\xc3\xbasica sagrada, entre la qual destaca la seva Miserere, escrit poc abans de la seva mort."