b"\n_START_ARTICLE_\nDoohoma\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nIgual que moltes altres parts del Comtat de Mayo, Doohoma va ser devastada durant els anys de fam de mitjans de la d\xc3\xa8cada de 1840. La poblaci\xc3\xb3 de 455 persones en 1841 es va reduir a 218 persones abans de 1851. Ha patit alts nivells d'emigraci\xc3\xb3 a trav\xc3\xa9s dels anys, amb la di\xc3\xa0spora de Doohoma estenent arreu del m\xc3\xb3n a pa\xc3\xafsos com Anglaterra, Esc\xc3\xb2cia, EUA, Austr\xc3\xa0lia i Canad\xc3\xa0. Malgrat la dist\xc3\xa0ncia geogr\xc3\xa0fica, aquests emigrants s'han mantingut forts vincles amb l'\xc3\xa0rea. La primera carretera principal a trav\xc3\xa9s de la townland no es va construir fins a 1847._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la fam, els enterraments massius es van dur a terme en els bancs de sorra i, malgrat les reiterades sol\xc2\xb7licituds de la poblaci\xc3\xb3 local d'un cementiri propi, la petici\xc3\xb3 fou rebutjada en diverses ocasions per les autoritats civils. Finalment, en 1926, tres-cents homes locals van erigir un mur de gespa, que m\xc3\xa9s tard va ser consagrat pel bisbe James Naughton. Finalment, el Consell del Comtat de Mayo va concedir uns diners per aixecar un mur de pedra per reempla\xc3\xa7ar la gespa rasa. M\xc3\xa9s tard els residents locals no van tenir \xc3\xa8xit en els seus esfor\xc3\xa7os per aconseguir un cam\xc3\xad constru\xc3\xaft a partir dels bancs de sorra fins al cementiri, pel que en 1967 m\xc3\xa9s de 100 voluntaris van construir una carretera per millorar l'acc\xc3\xa9s. El 1989 el Consell asfalt\xc3\xa0 la  carretera per primera vegada."