b"\n_START_ARTICLE_\nL'Henriade\n_START_SECTION_\nL'edici\xc3\xb3 de 1728\n_START_PARAGRAPH_\nVoltaire, aquell any, es trobava a Anglaterra i acabava d'eixugar una terrible bancarrota. El rei Llu\xc3\xads XV, ja adult i pare de fam\xc3\xadlia, quan se'n va assabentar. Ja que Llu\xc3\xads XV havia rebujat la dedicat\xc3\xb2ria, Voltaire, en vista de les circumst\xc3\xa0ncies, en va fer llavors l'honor a la reina Elisabet I d'Anglaterra._NEWLINE_L'edici\xc3\xb3 de Londres, 1728, in-quarto de 3 ff. 5 ff. (llista subscriptors) i 202 p\xc3\xa0g. \xc3\xa9s la primera que porta el t\xc3\xadtol de Henriade, qui sigui completa, \xc3\xa9s a dir en deu cants i que va ser feta completament sota la supervisi\xc3\xb3 de l'autor._NEWLINE_La il\xc2\xb7lustraci\xc3\xb3 d'aquesta edici\xc3\xb3 ser\xc3\xa0 represa (la majoria del temps en reducci\xc3\xb3) per a la majoria de les m\xc3\xbaltiples edicions posteriors.\n_START_SECTION_\nAddicions al poema\n_START_PARAGRAPH_\nL'Henriade va fer objecte d'un gran nombre d'addicions al fil de nombroses reimpressions successives, sota formes de notes i observacions, de prefacis, de cartes o ben encara de cr\xc3\xadtiques. Aquestes van ser en part redactades per Voltaire ell mateix per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 per b\xc3\xa9 d'altres tal com Faget, Linant, Gandouin, Lenglet Dufresnoy, Marmontel, Frederic el Gran, La Beaumelle o fins i tot Bidaut._NEWLINE_Woodman & Lyon a la seva edici\xc3\xb3 de 1728, afegeixen els Pensaments sobre l'Henriade escrita per un tal Faget. Aquesta refer\xc3\xa8ncia ser\xc3\xa0 reprodu\xc3\xafda per GOsse & Neaulme, sempre el mateix any, sota el t\xc3\xadtol de Cr\xc3\xadtica de l'Henriade. El 1730, apareixen per primera vegada, La Hist\xc3\xb2ria abreujada dels esdeveniments, etc. i La idea de l'Henriade, Voltaire afegeix d'altra banda a aquesta edici\xc3\xb3, un gran nombre de notes. El 1733, La prova sobre la poesia \xc3\xa8pica \xc3\xa9s impr\xc3\xa8s de resultes de L'Henriade, aix\xc3\xb2 ja no \xc3\xa9s la traducci\xc3\xb3 de l'abat Desfontaines que Voltaire havia estat obligat a corregir, sin\xc3\xb3 una nova obra \xc2\xabretreballada en franc\xc3\xa8s i ampliada significativament pel mateix autor de L'Henriade\xc2\xbb._NEWLINE_Linant, a la seva edici\xc3\xb3 de 1737, afegeix un prefaci de la seva m\xc3\xa0 i hi ajunta una Carta d'Antonio Cocchi, lector de Pisa, al Sr. Rinuccini, secretari d'Estat de Flor\xc3\xa8ncia, tradu\xc3\xafda pel bar\xc3\xb3 Elderchen, camarlenc del rei de Su\xc3\xa8cia. El 1741, Gaudouin afegeix a la seva edici\xc3\xb3, els canvis recollits per l'abat Lenglet Dufresnoy (als quals adjuntar\xc3\xa0 les seves observacions), a les edicions anteriors del poema (sobretot aquelles de 1723 i de 1737) amb l'objectiu d'ajuntar-los a l'edici\xc3\xb3 in-4\xc2\xb0; de 1728._NEWLINE_El 1746, l'edici\xc3\xb3 de Prault, va ser objecte d'un nou prefaci escrit per Marmontel. Aquest prefaci ser\xc3\xa0 reprodu\xc3\xaft a la majoria de les edicions seg\xc3\xbcents. Es troba en aquesta edici\xc3\xb3, la nota que s'anomena \xc2\xabla nota dels condemnats\xc2\xbb perqu\xc3\xa8 cont\xc3\xa9 una estimaci\xc3\xb3 sobre el nombre d'homes destinats a les penes eternes de l'infern. Se la sobrenomenar\xc3\xa0, per aix\xc3\xb2 \xc2\xabL'Henriade dels condemnats\xc2\xbb, aquesta nota ja no ser\xc3\xa0 reimpresa i es troba de manera \xc3\xbanica amb la nota sobre Colbert al primer tom de les Obres de Mr. Voltarie, Londres (Tr\xc3\xa9voux), Jean Nourse 1746. El nou prefaci preparat per a aquesta edici\xc3\xb3 \xc3\xa9s interessant sobretot en el fet que ens ensenya sobre l'\xc3\xa9dification edici\xc3\xb3 in-4\xc2\xb0; de 1728, tanca tamb\xc3\xa9 en algunes notes p\xc3\xa0g. 316, 344, 359, 360, 367, 371, 379, 381, 385, 388), la refutaci\xc3\xb3 de certes observacions de Lenglet Dufresnoy. _NEWLINE_El 1756, apareixia un Pr\xc3\xb2leg de Frederic el Gran (del qual Marmontel ja havia inserit anteriorment un fragment al seu prefaci) que estava destinat a una edici\xc3\xb3 per a lliurar-li al rei de Pr\xc3\xbassia, per\xc3\xb2 que mai ha aparegut. A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, Voltaire en aquesta edici\xc3\xb3 va treure el cant V. La Beaumelle el 1769 va afegir noves observacions a les quals Bidaut el 1780 aportar\xc3\xa0, a les principals, una resposta._NEWLINE_A l'edici\xc3\xb3 de l'Henriade, de 1770, es llegeix, al capdavant, una carta adre\xc3\xa7ada per Voltaire a Eisen, on s'expressa en aquests termes: \xc2\xabEm penso, senyor, que l'Henriade passar\xc3\xa0 a la posteritat veient les estampes amb qu\xc3\xa8 v\xc3\xb3s l'embelliu. La idea i l'execuci\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 us fan, igualment, l'honor. Estic segur que l'edici\xc3\xb3 on es troben, ser\xc3\xa0 la m\xc3\xa9s buscada, ...\xc2\xbb"