b'\n_START_ARTICLE_\nUn fantasma enamorat\n_START_SECTION_\nArgument\n_START_PARAGRAPH_\nNina, als quaranta anys, resta inconsolable des de la mort de Jamie, el seu marit violoncel\xc2\xb7lista. Un dia, tanmateix, aquest reapareix, com si res no hagu\xc3\xa9s passat. Per\xc3\xb2 aviat, esdev\xc3\xa9 "invasor", imposant a Nina la pres\xc3\xa8ncia d\'amics m\xc3\xbasics, fantasmes com ell, amb els quals improvisa concerts i mira v\xc3\xaddeos. Alhora, Nina troba un treballador social, Mark, de qui s\'apassiona i rec\xc3\xadprocament. Jamie compr\xc3\xa8n mentrestant que \xc3\xa9s hora de "desapar\xc3\xa8ixer" definitivament.\n_START_SECTION_\nAl voltant de la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s la primera pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula d\'Anthony Minghella, el tema de la qual s\'acosta al de Ghost (1990). Si b\xc3\xa9 no t\xc3\xa9 els mitjans t\xc3\xa8cnics ni les mateixes expectatives comercials, Un fantasma enamorat  obt\xc3\xa9 a la seva estrena un bon \xc3\xa8xit de p\xc3\xbablic i cr\xc3\xadtica, a qu\xc3\xa8 va contribuir Alan Rickman, que ja va destacar el 1988 a Die Hard. Minghella coneixer\xc3\xa0 despr\xc3\xa9s un \xc3\xa8xit m\xc3\xa9s gran amb El pacient angl\xc3\xa8s (1996).'