b'\n_START_ARTICLE_\nRegne de Lotar\xc3\xadngia\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria d\'un nom\n_START_PARAGRAPH_\nPer la part de Lotari II, la tradici\xc3\xb3 no subministrava a cap denominaci\xc3\xb3 pr\xc3\xb2pia; un es va acostumar a anomenar-lo el regne de Lotari, i aquest terme va evolucionar llavors cap a la forma Lotar\xc3\xadngia. Les circumst\xc3\xa0ncies, que van donar una mena d\'individualitat al territori entre Fran\xc3\xa7a i Germ\xc3\xa0nia, hi van associar \xc3\xadntimament el record de Lotari II. Aix\xc3\xad un document datat de 868 parla dels Lotarienses, \xc3\xa9s a dir de la gent de Lothaire, per distingir-los dels Carlenses, els s\xc3\xbabdits de Carles II el Calb. Igualment el pa\xc3\xads \xc3\xa9s designat respecte al sobir\xc3\xa0: regnum Lothariense, regnum Lotharicum, Lotharii regnum, Lotharia._NEWLINE_M\xc3\xa9s tard, el 912, els annals d\'una abadia d\'Als\xc3\xa0cia parlen de Hlutaringi o encara de Hlodarii per designar els s\xc3\xbabdits de Lotari i dels seus successors. Encara que el sufixi -ingi sigui reservat de manera normal als membres d\'una dinastia (la fam\xc3\xadlia del rei) com en "carolingis", s\'aplicava aqu\xc3\xad a tots els habitants. Al final del segle X Lotharingi (els lotaringis) acaba per prevaler contra les altres designacions i va donar a llum a Lotharingia (Lotar\xc3\xadngia)._NEWLINE_Va caldre un segle perqu\xc3\xa8 s\'imposi un nom que designava el regne i els pobles de Lotari i dels seus successors. En l\'esperit dels cronistes, aquest regne i aquest poble existien b\xc3\xa9 en tant que tals, ja que havien inventat paraules per designar-los. Els prestaven d\'altra banda un car\xc3\xa0cter, com ho testimonia el sax\xc3\xb3 Widukind quan evoca l\'ardit que havia hagut d\'usar Enric I d\'Alemanya per sotmetre els lotaringis \xc2\xab[...] perqu\xc3\xa8 \xc3\xa9s un poble variable, acostumat als enganys, r\xc3\xa0pid en la guerra i llest per adaptar-se a les novetats\xc2\xbb. Un altre historiador del segle X esmenta l\'exist\xc3\xa8ncia a la frontera occidental del regne de Lotari \xc2\xabd\'una barb\xc3\xa0rie ind\xc3\xb2mita, gelosa de la felicitat d\'altri i de la seva pr\xc3\xb2pia salvaci\xc3\xb3, menyspreant les amonestacions paternes del duc i tement a penes l\'autoritat.\xc2\xbb_NEWLINE_En la llengua corrent la paraula Lotar\xc3\xadngia va patir transformacions. Va evolucionar en particular cap a Lohereigne despr\xc3\xa9s Lorena, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 Lothier per als valons i Lothringen per als german\xc3\xb2fons. En els texts medievals, la paraula Lotharingus podia tamb\xc3\xa9 realment designar un habitant de Toul, de Metz, de Lieja o de Cambrai._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s del repartiment de l\'antic regne de Lotari II en dos ducats, el nom Lorena es va aplicar progressivament a l\'\xc3\xbanic ducat meridional, \xc3\xa9s a dir l\'equivalent de tres dels quatre departaments lorenesos actuals (el departament del Mosa va quedar repartit entre el comtat despr\xc3\xa9s ducat de Bar i el bisbat de Verdun).\n_START_SECTION_\nLa reunificaci\xc3\xb3 sota Llu\xc3\xads el Jove (879-888)\n_START_PARAGRAPH_\nEl 879, Llu\xc3\xads III d\'Alemanya ocupa gaireb\xc3\xa9 completament la Lotar\xc3\xadngia. El 880, pel tractat de Ribemont els fills de Llu\xc3\xads el Tartamut cediren a Llu\xc3\xads el Jove la seva part pr\xc3\xb2pia de la Lotar\xc3\xadngia a canvi de la neutralitat d\'aquest \xc3\xbaltim. La Lotar\xc3\xadngia reunificada va quedar aix\xc3\xad lligada a Germ\xc3\xa0nia. L\'autoritat del rei germ\xc3\xa0nic va ser tanmateix lluny de ser acceptada arreu; els comtes m\xc3\xa9s allunyats cap a l\'oest, Ra\xc3\xbcl de Cambrai i Renyer d\'Hainaut, van fer sovint causa comuna amb Baudu\xc3\xad II el Calb de Flandes; se\'ls veu successivament prestar homenatge al carolingi de Fran\xc3\xa7a i al Carolingi de Germ\xc3\xa0nia. _NEWLINE_El 882, a la mort de Llu\xc3\xads el Jove, el seu germ\xc3\xa0, l\'emperador Carles III el Gras, recull la seva successi\xc3\xb3. El 885, rep el jurament de fidelitat dels grans vassalls del regne franc al palau de Ponthion. L\'imperi de Carlemany fou reconstitu\xc3\xaft a excepci\xc3\xb3 de Proven\xc3\xa7a i de Borgonya Transjurana. Per\xc3\xb2 Carles el Gras fou deposat el 887 a la dieta de Tribur (Mag\xc3\xbancia). Entretant, havia separat Fr\xc3\xadsia de la Lotar\xc3\xadngia el 885, quan va crear duc al comte sax\xc3\xb3 Eberhard.\n_START_SECTION_\nRegne ef\xc3\xadmer de Zuentibold (888-900)\n_START_PARAGRAPH_\nEl 888, Arnulf de Car\xc3\xadntia (\xe2\x80\xa0 899), fill bastard de Carloman de Baviera (\xe2\x80\xa0 878), fou proclamat rei a Germ\xc3\xa0nia, Lotar\xc3\xadngia i It\xc3\xa0lia. _NEWLINE_El maig de 895, Arnulf de Carinthie entronitza el seu fill bastard Zwentibold. com a rei de Lotar\xc3\xadngia. Les fronteres d\'aquest regne coincidien sens dubte en gran part amb les del regne de Lotari II, per\xc3\xb2 ja no comprenien probablement Fr\xc3\xadsia. Els historiadors no estan d\'acord sobre el punt de saber en quina mesura el fill d\'Arnulf continuava estant subordinat a l\'autoritat imperial; tot indica que gaudia en el seu govern d\'una \xc3\xa0mplia independ\xc3\xa8ncia. L\'experi\xc3\xa8ncia no va ser d\'altra banda de llarga duraci\xc3\xb3. Zuentibold va xocar amb les resist\xc3\xa8ncies dels grans que veien amb disgust un estranger restringir la seva independ\xc3\xa8ncia. Es va enfadar amb Renyer i el va obligar a exiliar-se el 898. Zuentibold va morir el 13 o el 30 d\'agost del 900 en el transcurs d\'una batalla, al ve\xc3\xafnatge del Mosa, contra els comtes Gerar I de Metz, Matfrid I i Esteve de Pouilly, els seus vassalls revoltats\n_START_SECTION_\nLlu\xc3\xads l\'Infant el primer duc (900-911)\n_START_PARAGRAPH_\nDesfets de Zuentibold, aquests vassalls turbulents es van girar cap al rei de l\'altra banda del Rin, Llu\xc3\xads IV d\'Alemanya, que acabava de succeir al seu pare Arnulf; la seva joventut, al mateix temps que el seu allunyament, oferia a la seva insubordinaci\xc3\xb3 les garanties que l\'autoritat d\'un sobir\xc3\xa0 sempre present i gel\xc3\xb3s dels seus drets no els prove\xc3\xafa. _NEWLINE_Zuentibold havia creat per al seu regne una cancelleria especial de la qual el cap era l\'arquebisbe Radbod de Tr\xc3\xa8veris. Llu\xc3\xads l\'Infant va mantenir aquesta organitzaci\xc3\xb3: era una satisfacci\xc3\xb3 donada a l\'autonomia lotar\xc3\xadngia. D\'altra banda, Renyer va cobrar el favor reial_NEWLINE_El 903, Llu\xc3\xads IV \xc2\xabl\'infant\xc2\xbb conferia a un dels seus fidels, el comte Gebhard de Franc\xc3\xb2nia, el t\xc3\xadtol de duc de Lotar\xc3\xadngia.'