b"\n_START_ARTICLE_\nHist\xc3\xb2ria dels esports d'hivern a Catalunya\n_START_PARAGRAPH_\nBreu hist\xc3\xb2ria dels esports d'hivern a Catalunya.\n_START_SECTION_\nPrimeres iniciatives\n_START_PARAGRAPH_\nL'origen dels esports d'hivern a Catalunya cal situar-lo a comen\xc3\xa7aments de segle XX i \xc3\xadntimament lligat des dels seus inicis al m\xc3\xb3n de l'excursionisme. El Centre Excursionista de Catalunya ja va participar en el Primer Congr\xc3\xa9s d'Alpinisme celebrat a Ginebra l'any 1879 i al Primer Congr\xc3\xa9s dels Pirineus l'any 1880. A m\xc3\xa9s, l'any 1907, Albert Santamaria i Armengol, particip\xc3\xa0 en el Primer Concurs Internacional d'Esports d'Hivern celebrat a Chamonix en representaci\xc3\xb3 del CEC. L'any 1908, membres del Centre Excursionista de Catalunya, amb Josep Amat, Enric Goig i Albert Santamaria com a responsables de l'expedici\xc3\xb3, anaren als Rasos de Peguera al mes de desembre i estrenaren uns esqu\xc3\xads i unes luges que havien importat de Su\xc3\xafssa l'any abans. L'estiu de 1908 el CEC aprov\xc3\xa0 la creaci\xc3\xb3 de la Secci\xc3\xb3 d'Esports de Muntanya del club. El 1909 Manuel Tey, membre del CEC, organitz\xc3\xa0 una confer\xc3\xa8ncia on present\xc3\xa0 el bobsleigh, la luge i el tobogan. Aquell mateix any, el 21 de mar\xc3\xa7 de 1909 es disput\xc3\xa0 el primer concurs catal\xc3\xa0 de luge al Matagalls. La primera competici\xc3\xb3 amb m\xc3\xbaltiples proves fou la Setmana d'Esports de Neu a Ribes de Freser, el 1911, amb proves de bobs, curses d'esqu\xc3\xad \xe2\x80\x93individuals i per parelles\xe2\x80\x93, salts, luges i patinatge. La setmana es perllong\xc3\xa0 fins a l'any 1920 i, des del 1917, la celebraci\xc3\xb3 es feia a Ribes de Freser i a Camprodon. A partir del 1921, la Setmana s'organitz\xc3\xa0 a N\xc3\xbaria. El 1912 la F\xc3\xa9d\xc3\xa9ration de Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9s Pyr\xc3\xa9n\xc3\xa9istes encoman\xc3\xa0 al CEC l'organitzaci\xc3\xb3 del Campionat Internacional d'Esports d'Hivern a Catalunya. El 1924 se celebr\xc3\xa0 a la Molina el primer Campionat d'Espanya d'esqu\xc3\xad alp\xc3\xad i d'esqu\xc3\xad de fons._NEWLINE_L'arribada del tren a La Molina el 1922, la inauguraci\xc3\xb3 del Xalet del Centre Excursionista de Catalunya a la mateixa vila el 1925 (esdevenint la primera estaci\xc3\xb3 d'esqu\xc3\xad de Catalunya) i la construcci\xc3\xb3 del cremallera al santuari de N\xc3\xbaria el 1931 possibilitaren l'expansi\xc3\xb3 de l'esqu\xc3\xad alp\xc3\xad. El 1932 es fund\xc3\xa0 el Club Alp\xc3\xad N\xc3\xbaria amb una secci\xc3\xb3 d'esqu\xc3\xad alp\xc3\xad i una d'hoquei sobre gel. El 1933 es cre\xc3\xa0 la Federaci\xc3\xb3 Catalana d'Esqu\xc3\xad, que el 1978 pass\xc3\xa0 a denominar-se Federaci\xc3\xb3 Catalana d'Esports d'Hivern, i el 1934 nasqu\xc3\xa9 la Secci\xc3\xb3 d'Esqu\xc3\xad del Centre Excursionista de Catalunya. Altres clubs que destacaren en la pr\xc3\xa0ctica dels esports d'hivern foren: Club Muntanyenc Barcelon\xc3\xa8s (1931), Uni\xc3\xb3 Excursionista Catalunya (1931), el CE de Gr\xc3\xa0cia (1922), el CE Sabadell (1919, 1923 la secci\xc3\xb3 d\xe2\x80\x99esports de muntanya), el CE de la Comarca de Bages (1905, 1924 la secci\xc3\xb3 d\xe2\x80\x99esports de muntanya), el CE Montserrat (1922) o el CE Manresa._NEWLINE_Josep Maria Guilera fou el primer campi\xc3\xb3 de Catalunya d'esqu\xc3\xad de fons (1924) i d'Espanya (1929). Juntament amb Llu\xc3\xads Estasen guany\xc3\xa0 la majoria de competicions durant aquests anys._NEWLINE_Pel que fa als salts d'esqu\xc3\xad, el 1913 s'organitz\xc3\xa0 el primer concurs de salts a la falda del Taga. El 1928 es constru\xc3\xad el trampol\xc3\xad de Font Canaleta a la Molina i el 1930 s'hi disput\xc3\xa0 el primer Campionat de Catalunya de salts, essent Wenceslao Guarro el primer campi\xc3\xb3, tant de Catalunya com d'Espanya (1930). Tamb\xc3\xa9 destac\xc3\xa0 Ernest Mullor, dotze cops campi\xc3\xb3 fins que es retir\xc3\xa0 el 1951. El 1934 es constru\xc3\xad un nou trampol\xc3\xad a Font Canaleta. L'any 1935 Oriol Canals es proclam\xc3\xa0 campi\xc3\xb3 de Catalunya d'esqu\xc3\xad de fons i de salts, i l'any seg\xc3\xbcent fou el primer catal\xc3\xa0 a participar en uns Jocs Ol\xc3\xadmpics d'Hivern.\n_START_SECTION_\nAnys de creixement\n_START_PARAGRAPH_\nEn els anys de la postguerra es crearen els fonaments que afavoririen el desenvolupament posterior, com la fundaci\xc3\xb3 de m\xc3\xa9s clubs i la creaci\xc3\xb3 d'escoles d'esqu\xc3\xad. Es disputaven els Campionats de Catalunya i tamb\xc3\xa9 els Campionats d'Espanya, en els que la rivalitat entre el Centre Excursionista de Catalunya i el Club Alp\xc3\xad N\xc3\xbaria era molt gran. Tamb\xc3\xa9 es comen\xc3\xa7aren a celebrar les primeres competicions internacionals, com les Setmanes Internacionals de la Molina els anys 1946, 1949 i 1953, el Concurs d'Esqu\xc3\xad del Pallars (1954) i el Concurs Internacional de N\xc3\xbaria entre el 1950 i el 1956. A partir del 1956, i durant onze anys consecutius, se celebr\xc3\xa0 a la Molina la Combinada Internacional de la Uni\xc3\xb3 Excursionista de Catalunya._NEWLINE_La temporada 1944-45 es fund\xc3\xa0 l'Escola d'Esqu\xc3\xad de la Molina del Centre Excursionista de Catalunya, la primera de Catalunya i de l'Estat espanyol. N\xc3\xbaria tamb\xc3\xa9 tingu\xc3\xa9 escola d'esqu\xc3\xad des del final dels anys cinquanta. Alguns clubs sorgits durant aquest per\xc3\xadode foren el Club d'Esqu\xc3\xad Bergued\xc3\xa0 (1928 com a Centre Excursionista de Berga, 1939 CE Bergued\xc3\xa0), l'Esqu\xc3\xad Club d'Andorra (1945) o el Club d'Esqu\xc3\xad Supermolina (1950)._NEWLINE_El 1943 es constru\xc3\xad a la Molina el teleesqu\xc3\xad de Font Canaleta, el primer de Catalunya i d'Espanya. El 1946 Josep Maria Guilera prengu\xc3\xa9 la iniciativa de la construcci\xc3\xb3 del telecadira del tur\xc3\xb3 de la Perdiu. El 1947 a N\xc3\xbaria es constru\xc3\xad el teleesqu\xc3\xad del santuari i el telecadira del pic de l'\xc3\x80liga. _NEWLINE_Al final de la d\xc3\xa8cada de 1950, a Catalunya ja hi havia les bases per al desenvolupament de l'esqu\xc3\xad alp\xc3\xad.\n_START_SECTION_\nExpansi\xc3\xb3 de la xarxa d'esqu\xc3\xad\n_START_PARAGRAPH_\nLa d\xc3\xa8cada dels seixanta fou una etapa de creixement de l'economia a l'estat espanyol, fet que afavor\xc3\xad l'expansi\xc3\xb3 de l'esqu\xc3\xad alp\xc3\xad a Catalunya. Es crearen competicions, com la Copa Barcelona, organitzada per la secci\xc3\xb3 d'esqu\xc3\xad del Centre Excursionista de Catalunya i inclosa en el calendari de la FIS (F\xc3\xa9d\xc3\xa9ration Internationale de Ski). Tamb\xc3\xa9 es constru\xc3\xafren la majoria d'estacions d'esqu\xc3\xad catalanes: Baqueira-Beret a la Vall d'Aran (1964), Llessui al Pallars Sobir\xc3\xa0 (1966), Masella a la Cerdanya i Espot al Pallars Sobir\xc3\xa0 (1967), La Tuca a la Vall d'Aran (1972), Port del Comte al Solson\xc3\xa8s (1973), Rasos de Peguera al Bergued\xc3\xa0 (1974) i Vallter 2000 al Ripoll\xc3\xa8s (1975). A la la Catalunya del Nord, a m\xc3\xa9s de les estacions existents com Font-romeu i Port\xc3\xa8, tamb\xc3\xa9 s'inauguraren diverses estacions d'esqu\xc3\xad (els Angles, Sant Pere dels Forcats, Eina, Puigmal, etc.), i Andorra tamb\xc3\xa9 inici\xc3\xa0 un proc\xc3\xa9s de creaci\xc3\xb3 de noves estacions._NEWLINE_L'esqu\xc3\xad de fons perd preponder\xc3\xa0ncia durant la postguerra, per\xc3\xb2 a partir de la d\xc3\xa8cada de 1960 alguns clubs comarcals del Bergued\xc3\xa0, l'Alt Urgell i la Cerdanya reimpulsaren l'esqu\xc3\xad de fons als Rasos de Peguera, Lles i Cap de Rec. La primera estaci\xc3\xb3 d'esqu\xc3\xad n\xc3\xb2rdic de Catalunya fou la de Sant Joan de l'Erm (1967). Posteriorment s'inaugur\xc3\xa0 la de Lles de Cerdanya (1970). L'esqu\xc3\xad alp\xc3\xad continu\xc3\xa0 essent la disciplina m\xc3\xa9s practicada, donant estrelles catalanes o andorranes, que dominaren a Espanya, com Conxita Puig, per\xc3\xb2 no aconseguiren arribar al m\xc3\xa9s alt nivell mundial.\n_START_SECTION_\nMassificaci\xc3\xb3 i diversificaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEls darrers anys, el perfil social de les persones que fan esqu\xc3\xad abasta un col\xc2\xb7lectiu m\xc3\xa9s ampli que els qui el practicaven en els inicis, degut a les millores econ\xc3\xb2miques de la poblaci\xc3\xb3, la millora dels transports (l'acc\xc3\xa9s a l'autom\xc3\xb2bil), l'ampliaci\xc3\xb3 i la diversificaci\xc3\xb3 d'ofertes hoteleres, o els materials amb preus assequibles._NEWLINE_El 1979 es cre\xc3\xa0 la Copa del Rei de salts a la Molina, prova puntuable per al circuit europeu. El 1978 s'organitz\xc3\xa0 la primera edici\xc3\xb3 de la Marxa Beret d'esqu\xc3\xad de fons, de car\xc3\xa0cter internacional. Posteriorment destacaren el Gran Premi Sant Joan de l'Erm, la Copa Sant Cugat o la Marxa Pallars. En esqu\xc3\xad alp\xc3\xad destac\xc3\xa0 el Trofeu Nescaf\xc3\xa9, i durant la d\xc3\xa8cada de 1990 agaf\xc3\xa0 for\xc3\xa7a la Pirena, una competici\xc3\xb3 de m\xc3\xbaixing (cursa de trineus tirats per gossos), ideada per Pep Par\xc3\xa9s._NEWLINE_Noves estacions han estat creades, especialment en esqu\xc3\xad de fons: Tuixent - la Vansa (1978), Aransa (1986), Tavascan (1991), Guils Fontanera (1993) i Bosc de Vir\xc3\xb3s (2001), Bonab\xc3\xa9, i la Rabassa (Andorra). En esqu\xc3\xad alp\xc3\xad el 1990 s'obr\xc3\xad l'estaci\xc3\xb3 d'esqu\xc3\xad de Bo\xc3\xad-Ta\xc3\xbcll (Alta Ribagor\xc3\xa7a) i el 1991 la de Tavascan (Pallars Sobir\xc3\xa0), ja esmentada. Pel que fa als clubs podem destacar el Club Esqu\xc3\xad de Fons Urgellet-Cerdanya (1975), i el Club d'Esqu\xc3\xad La Molina (1983), que l'any 2000 es fusion\xc3\xa0 amb el Club Alp\xc3\xad La Molina, per formar La Molina Club d'Esports."