b'\n_START_ARTICLE_\nHist\xc3\xb2ria de l\'electroqu\xc3\xadmica\n_START_PARAGRAPH_\nLa hist\xc3\xb2ria de l\'electroqu\xc3\xadmica, sent aquesta una branca de la fisicoqu\xc3\xadmica, va travessar per diversos canvis fins a la seva evoluci\xc3\xb3 des dels primers imants en els segles XVI i XVII, a teories m\xc3\xa9s desenvolupades involucrant les c\xc3\xa0rregues el\xc3\xa8ctriques, conductivitat i modelatge matem\xc3\xa0tic en el segle XIX on el fenomen de l\'electroqu\xc3\xadmica  es va entendre millor per si mateix. En d\xc3\xa8cades recents l\'electroqu\xc3\xadmica s\'ha convertit en una \xc3\xa0rea de cont\xc3\xadnua recerca, incloent les bateries generen corrent mitjan\xc3\xa7ant la llum solar, m\xc3\xa8todes de passivaci\xc3\xb3 i protecci\xc3\xb3 de metalls, aix\xc3\xad com t\xc3\xa8cniques biol\xc3\xb2giques tan sofisticades com l\'electroforesi.\n_START_SECTION_\nInicis en el Renaixement i la il\xc2\xb7lustraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s molt dif\xc3\xadcil con\xc3\xa8ixer quan va tenir lloc el naixement de l\'electroqu\xc3\xadmica, ja que hi ha evid\xc3\xa8ncies que indiquen, l\'exist\xc3\xa8ncia de bateries i acumuladors d\'energia el\xc3\xa8ctrica, des de l\'antiguitat. Estudis realitzats en els anys 1930 van demostrar l\'exist\xc3\xa8ncia de bateries en l\'imperi Part, que probablement van ser utilitzades per a l\'electrodeposici\xc3\xb3 o galvanitzat de peces met\xc3\xa0l\xc2\xb7liques. Tanmateix, no consta que les persones que utilitzaven aquests objectes que daten del segle III dC coneguts com les bateries de Bagdad mai empressin raonaments cient\xc3\xadfics o teories que poguessin explicar o entendre el fenomen que aprofitaven per als seus fins, de manera que no es pot parlar d\'electroqu\xc3\xadmica._NEWLINE_Els antecedents importants en el desenvolupament de la teoria el\xc3\xa8ctrica van comen\xc3\xa7ar al segle XVI, amb els treballs del cient\xc3\xadfic angl\xc3\xa8s William Gilbert, que va passar 17 anys experimentant amb el magnetisme i l\'electricitat . Entregat totalment a la seva feina amb el magnetisme, Gilbert va passar a ser conegut com el  "Pare del magnetisme" . Gilbert va arribar a descobrir diversos m\xc3\xa8todes per produir imants i fer-los m\xc3\xa9s potents._NEWLINE_El 1663, el f\xc3\xadsic alemany Otto von Guericke va crear el primer generador el\xc3\xa8ctric, que produ\xc3\xafa electricitat est\xc3\xa0tica generant fricci\xc3\xb3 amb la m\xc3\xa0quina. En aquest generador va emprar una esfera de sofre encapsulada conc\xc3\xa8ntricament en una altra esfera de vidre, muntades sobre un eix. L\'esfera es feia girar mitjan\xc3\xa7ant una palanca, i es generava electricitat est\xc3\xa0tica en forma d\'espurna, quan una superf\xc3\xadcie de cautx\xc3\xba o goma, tocava l\'esfera tot girant._NEWLINE_Cap a mitjans de 1700, el qu\xc3\xadmic franc\xc3\xa8s Charles Fran\xc3\xa7ois de Cisternay du Fay va anunciar que l\'electricitat consistia en dos fluids: un vitri (del llat\xc3\xad per dir vidre), o positiu, i un resin\xc3\xb3s, o negatiu. Aquesta teoria dels dos fluids per a l\'electricitat, es va oposar a la proposta per Benjamin Franklin (teoria d\'un sol fluid)._NEWLINE_Amb la introducci\xc3\xb3 de les idees de Charles-Augustin de Coulomb sobre la atracci\xc3\xb3 electroest\xc3\xa0tica el 1781 i els estudis de Joseph Priestley a Anglaterra, es va aconseguir pavimentar el cam\xc3\xad per al naixement cient\xc3\xadfic de l\'electroqu\xc3\xadmica._NEWLINE_En l\'ambient convulsionat de la il\xc2\xb7lustraci\xc3\xb3 de finals del segle XVIII, l\'anatomista i metge itali\xc3\xa0 Luigi Galvani va marcar el naixement de l\'electroqu\xc3\xadmica de manera cient\xc3\xadfica en descobrir el fenomen de l\'electricitat generada al tocar amb un escalpel les cuixes de granota i novament en tocar els extrems dels nervis emprant el mateix escalpel. Aquestes observacions les va publicar en el seu assaig  "De Viribus Electricitatis in Motu Musculari Commentarius"  (del Llat\xc3\xad per,  Comentari sobre l\'efecte de l\'electricitat en el moviment muscular ). \xc3\x89s d\'aquesta manera que el 1791 va proposar l\'exist\xc3\xa8ncia d\'una subst\xc3\xa0ncia  "nervi-el\xc3\xa8ctrica"  existent en tota forma de vida._NEWLINE_Galvani va pensar que aquesta nova for\xc3\xa7a vital, era una nova forma de generaci\xc3\xb3 d\'electricitat natural, a part de les ja conegudes per l\'home com l\'existent en els llamps o en alguns animals com l\'anguila el\xc3\xa8ctrica o les rajades el\xc3\xa8ctriques. Els col\xc2\xb7legues de Galvani acceptaven amb benepl\xc3\xa0cit les seves idees. No obstant aix\xc3\xb2 un contemporani i compatriota, Alessandro Volta va rebutjar rotundament la idea de que un fluid animal pogu\xc3\xa9s generar electricitat. Volta va adduir que les cuixes de granota van respondre a la motilitat causa de les difer\xc3\xa8ncies pr\xc3\xb2pies del reveniment met\xc3\xa0l\xc2\xb7lic de l\'escalpel que feu servir Galvani, a part de la seva composici\xc3\xb3 i rossor. Galvani va refutar les cr\xc3\xadtiques de Volta obtenint la mateixa acci\xc3\xb3 muscular amb dues peces del mateix material.\n_START_SECTION_\nAven\xc3\xa7os en la revoluci\xc3\xb3 industrial\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1800, els qu\xc3\xadmics anglesos William Nicholson i Johann Wilhelm Ritter van tenir \xc3\xa8xit en aconseguir descompondre l\'aigua en hidrogen i oxigen mitjan\xc3\xa7ant l\'electr\xc3\xb2lisi. No molt de temps despr\xc3\xa9s, Ritter va descobrir el proc\xc3\xa9s de la galvanopl\xc3\xa0stia._NEWLINE_Ritter va observar que la quantitat de metall dipositat il\'hidrogen produ\xc3\xaft durant el proc\xc3\xa9s electrol\xc3\xadtic dep\xc3\xa8n de la dist\xc3\xa0ncia entre els el\xc3\xa8ctrodes. EL 1801, Ritter va observar el fenomen de la termoelectricitat i va anticipar el cam\xc3\xad per al descobriment final del fenomen per part Thomas Johann Seebeck._NEWLINE_Els experiments van continuar per la resta de les primeres d\xc3\xa8cades del segle XIX, el 1810 el William Hyde Wollaston va aconseguir millorar la pila de Volta._NEWLINE_El treball de Humphry Davy amb l\'electr\xc3\xb2lisi va aconseguir establir en aquesta mateixa d\xc3\xa8cada que la producci\xc3\xb3 d\'electricitat en les cel\xc2\xb7les electroqu\xc3\xadmiques resultava de la reacci\xc3\xb3 qu\xc3\xadmica en combinaci\xc3\xb3 amb subst\xc3\xa0ncies de c\xc3\xa0rregues oposades. Aquest treball li va permetre a\xc3\xafllar el sodi i el potassi a partir de les seues sals com la halita i la silvita i altres compostos de metalls alcalinoterris._NEWLINE_Els aven\xc3\xa7os en el camp de l\'electromagnetisme no es van fer esperar i el 1820 Hans Christian \xc3\x98rsted va descobrir l\'efecte de l\'efecte electromagn\xc3\xa8tic d\'un corrent el\xc3\xa8ctric, que va ser reconegut com un dels aven\xc3\xa7os m\xc3\xa9s importants en l\'\xc3\xa0mbit de l\'electricitat en la seva \xc3\xa8poca. M\xc3\xa9s tard Andr\xc3\xa9-Marie Amp\xc3\xa8re va repetir l\'experiment d\'Oersted i el va aconseguir formular matem\xc3\xa0ticament._NEWLINE_Gaireb\xc3\xa9 en finalitzar la d\xc3\xa8cada s\'hi van sumar m\xc3\xa9s cient\xc3\xadfics que van aconseguir fer diverses aportacions a la teoria de l\'electricitat com un suport matem\xc3\xa0tic per a l\'electroqu\xc3\xadmica, entre ells Georg Ohm i la llei que porta el seu nom el 1827._NEWLINE_Aix\xc3\xb2 va aconseguir concretar la base perqu\xc3\xa8 el 1832 Michael Faraday pogu\xc3\xa9s reproduir els experiments de Nicholson, Ritter, Davy i Seebeck i pogu\xc3\xa9s establir les dues lleis m\xc3\xa9s importants de l\'electr\xc3\xb2lisi (vegeu llei de Faraday)._NEWLINE_El 1836 John Daniell va inventar la primera cel\xc2\xb7la el electroqu\xc3\xadmica on no era necess\xc3\xa0ria la intervenci\xc3\xb3 de l\'hidrogen (tal com succe\xc3\xafa en la bateria de Volta emprant HCl), la qual cosa va donar pas al naixement de la bateria de zinc i coure. Les cel\xc2\xb7les de combustible tamb\xc3\xa9 van veure la llum en aquesta mateixa \xc3\xa8poca, quan William Grove en va fabricar la primera el 1839._NEWLINE_El desenvolupament m\xc3\xa9s important en electroqu\xc3\xadmica va succeir gaireb\xc3\xa9 30 anys despr\xc3\xa9s quan el 1866 Georges Leclanch\xc3\xa9 va patentar una pila que feia servir carb\xc3\xb3 i era menys voluminosa que les seves predecessores. La seva invenci\xc3\xb3 es va convertir en l\'antecedent per al naixement de la pila m\xc3\xa9s usada en la hist\xc3\xb2ria, la pila de zinc-carboni._NEWLINE_El 1886, Paul H\xc3\xa9roult i Charles M. Hall van aconseguir desenvolupar un m\xc3\xa8tode molt important per obtenir alumini met\xc3\xa0l\xc2\xb7lic emprant els m\xc3\xa8todes usats per Michael Faraday. Proc\xc3\xa9s que s\'usa en l\'actualitat per obtenir l\'alumini a partir de la bauxita o del corind\xc3\xb3. (Vegeu proc\xc3\xa9s Hall-H\xc3\xa9roult)._NEWLINE_En finalitzar el segle XIX, cient\xc3\xadfics prominents van aconseguir establir noves teories gr\xc3\xa0cies a les aportacions de l\'electroqu\xc3\xadmica, Svante August Arrhenius va enunciar la seva llei de la dissociaci\xc3\xb3 electrol\xc3\xadtica mitjan\xc3\xa7ant una t\xc3\xa8cnica de conductivitat publicada el 1884 com  Recherches sur la conductibilit\xc3\xa9 galvanique des Electrolytes  (Investigacions de la conductivitat galv\xc3\xa0nica en els electr\xc3\xb2lits). Aquesta investigaci\xc3\xb3 va demostrar que els electr\xc3\xb2lits dissolts en aigua es dissocien en esp\xc3\xa8cies el\xc3\xa8ctricament diferents i migren a cada un dels el\xc3\xa8ctrodes. M\xc3\xa9s tard, el 1894, Friedrich Ostwald va concloure el mateix en la dissociaci\xc3\xb3 dels \xc3\xa0cids org\xc3\xa0nics._NEWLINE_Walther Hermann Nernst va desenvolupar la teoria de la for\xc3\xa7a electromotriu o "fem" de les cel\xc2\xb7les voltaiques el 1888. Un any despr\xc3\xa9s, en analitzar la implicaci\xc3\xb3 de l\'energia lliure en el proc\xc3\xa9s, va aconseguir establir el que avui dia es coneix com a equaci\xc3\xb3 de Nernst.n.\n_START_SECTION_\nExperiment de Faraday al T\xc3\xa0mesi\n_START_PARAGRAPH_\nFaraday va realitzar en el pont de Waterloo al riu T\xc3\xa0mesi el 1832, un experiment que consistia en un galvan\xc3\xb2metre connectat a dos cables de coure que s\'estenien cap als costats del pont i despr\xc3\xa9s baixaven a l\'aigua amb els extrems connectats a unes plaques, per provar la seva hip\xc3\xb2tesi de que el flux de l\'aigua del T\xc3\xa0mesi a trav\xc3\xa9s del camp magn\xc3\xa8tic terrestre generava un d\xc3\xa8bil corrent el\xc3\xa8ctric. Faraday va intuir que havia de fluir un corrent el\xc3\xa8ctric a trav\xc3\xa9s de les plaques situades en angle recte al corrent del riu. Malauradament, quan Kelvin va voler provar la seva idea, no va poder detectar cap corrent. Apart de que el llit del riu curtcircuitava bona part del senyal, no es va obtenir cap resultat concloent, at\xc3\xa8s que el corrent generat en un camp tan feble i amb un conductor no massa bo, seria dif\xc3\xadcil de mesurar fins i tot amb els instruments m\xc3\xa9s sofisticats d\xe2\x80\x99avui dia. El principi per\xc3\xb2, era cert i va ser demostrat posteriorment, per les proves a gran escala fetes amb el cable telegr\xc3\xa0fic submar\xc3\xad que van ser capaces de detectar aquest corrent, i de fet, avui dia es fa servir en els cabal\xc3\xadmetres magn\xc3\xa8tics i les corredores n\xc3\xa0utiques electr\xc3\xb2niques.\n_START_SECTION_\nSegle XX i aven\xc3\xa7os posteriors\n_START_PARAGRAPH_\nEl segle XX va veure el naixement de la societat electroqu\xc3\xadmica el 1902. Una de les contribucions m\xc3\xa9s importants de l\'electroqu\xc3\xadmica va tenir lloc el 1909, amb l\'experiment de la gota de Millikan, que va servir de base perqu\xc3\xa8 Robert Andrews Millikan aconsegu\xc3\xads determinar la c\xc3\xa0rrega el\xc3\xa8ctrica de l\'electr\xc3\xb3 mitjan\xc3\xa7ant aquest fam\xc3\xb3s experiment._NEWLINE_El 1923 Johannes Nicolaus Br\xc3\xb8nsted i Thomas Martin Lowry van publicar la teoria d\'\xc3\xa0cids i bases emprant cel\xc2\xb7les electroqu\xc3\xadmiques, amb el mateix estil que Arrhenius en el segle anterior._NEWLINE_El camp biol\xc3\xb2gic i m\xc3\xa8dic va veure aven\xc3\xa7os el 1937, quan Arne Tiselius va desenvolupar el primer aparell sofisticat d\'electroforesi. Anys m\xc3\xa9s tard (el 1948) rebria el Premi Nobel de Qu\xc3\xadmica pel seu treball en l\'electroforesi de prote\xc3\xafnes._NEWLINE_El 1949 es va fundar la Societat internacional d\'electroqu\xc3\xadmica, entre 1960 i 1970 es va desenvolupar una nova subdisciplina de la qu\xc3\xadmica qu\xc3\xa0ntica en crear-se l\'electroqu\xc3\xadmica qu\xc3\xa0ntica desenvolupada per Revaz Dogonadze i els seus estudiants a Iugosl\xc3\xa0via . M\xc3\xa9s tard aquesta disciplina seria m\xc3\xa9s coneguda pels treballs de Rudolph A. Marcus als EUA el 1990.'