b'\n_START_ARTICLE_\nMas del Cogul\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl Cogul \xc3\xa9s des de fa segles un mas del terme de Vallverd (municipi de Sarral), per\xc3\xb2 des del segle XI apareix documentat com a torre o castell. L\'any 1172, Massalt, v\xc3\xaddua de Guillem d\'Aguil\xc3\xb3 \xe2\x80\x94probable descendent de Robert Bordet, pr\xc3\xadncep de Tarragona, segons Miret i Sans\xe2\x80\x94, juntament amb els seus fills, Berenguer, Guillem, Pere i Arnal, es donaren a l\'orde de l\'Hospital, i en el curs d\'aquest acte, mitjan\xc3\xa7ant testament, cediren a l\'orde el mas del Cogul i Biure de Gai\xc3\xa0. El 1190, Guillem d\'Aguil\xc3\xb3, probable fill de l\'anterior, que continuava tenint certs drets sobre el lloc, ced\xc3\xad a l\'Hospital els delmes de totes les terres del Cogul i Vallverd que cultiv\xc3\xa9s l\'orde.  _NEWLINE_L\'any 1275 Guerau Alemany de Cervell\xc3\xb3, que havia heretat drets sobre el Cogul i Vallverd, n\'empenyor\xc3\xa0 les rendes i mor\xc3\xad poc despr\xc3\xa9s de testar. El 1306, els seus marmessors van vendre aquells drets sobre Vallverd i el Cogul a l\'Orde de l\'Hospital per 22.000 sous. Per tal d\'aconseguir la titularitat clara i neta sobre ambd\xc3\xb3s castells, l\'orde va voler liquidar o obtenir la ren\xc3\xbancia de tots els creditors. Tanmateix, la tasca no fou f\xc3\xa0cil. En els anys seg\xc3\xbcents se seguiren diverses reclamacions, sobretot per part de la filla de Guerau Alemany que deman\xc3\xa0 al sotsveguer de Montblanc l\'anul\xc2\xb7laci\xc3\xb3 de la venda que havien fet els marmessors de son pare. Despr\xc3\xa9s d\'un llarg plet, l\'any 1338, una sent\xc3\xa8ncia condemn\xc3\xa0 l\'orde de l\'Hospital a satisfer 11.500 sous als demandants i a aquests a recon\xc3\xa8ixer els drets de l\'orde sobre Vallverd i el Cogul, per ra\xc3\xb3 de la venda._NEWLINE_Finalment, l\'any 1380, el gran Prior de Catalunya adquir\xc3\xad a l\'infant primog\xc3\xa8nit la jurisdicci\xc3\xb3 alta i baixa, civil i criminal, que el rei tenia sobre Vallverd i el Cogul. _NEWLINE_Pel fet d\'haver estat el mas del Cogul una antiga quadra del castell de Vallverd, com altres llocs de la Conca de Barber\xc3\xa0 (Barber\xc3\xa0 de la Conca, Pinetell, Biure de Gai\xc3\xa0, Montbri\xc3\xb3 de la Marca, Vallverd, Pira i Ollers), el segle XVIII pertanyia a la comanda hospitalera de Barber\xc3\xa0. Aleshores, els hospitalers tenien com a castl\xc3\xa0 del Cogul a un tal Celdoni Matheu. Quan l\'any 1701 el Gran Prior de Catalunya f\xc3\xa9u capbrevar aquests llocs, Joan Matheu \xe2\x80\x94fill de Celdoni\xe2\x80\x94 figura com a batlle i \xc3\xbanic cap de fam\xc3\xadlia que habitava el mas del Cogul. Els Matheu posse\xc3\xafen m\xc3\xa9s del 75 per cent dels 300 jornals d\'extensi\xc3\xb3 que tenia la quadra. Curiosament, la resta de terres del Cogul, que no posse\xc3\xafen els Matheu sin\xc3\xb3 terratinents de Rocafort, pagaven de censos i altres c\xc3\xa0rregues senyorials molt m\xc3\xa9s que no pas les d\'aquell. _NEWLINE_En el temps de l\'esmentada capbrevaci\xc3\xb3 era carl\xc3\xa0 del Cogul l\'aleshores veguer de Montblanc, Ignasi de Pontarr\xc3\xb3 i Castellv\xc3\xad, el qual, l\'any 1717, va vendre a Joan Matheu la castlania del Cogul per 430 lliures. \xc3\x89s probable que entre els Matheu del Cogul i els Pontarr\xc3\xb3 de Montblanc hi hagu\xc3\xa9s una relaci\xc3\xb3 de parentiu o una gran amistat, ja que el 13 de maig de 1713 Ignasi de Pontarr\xc3\xb3, apadrin\xc3\xa0 Maria Ign\xc3\xa0sia, filla dels primers.\n_START_SECTION_\nArquitectura\n_START_PARAGRAPH_\nL\'actual mas del Cogul conserva (bastant deteriorades) les construccions dels segles XVIII i XIX (no sembla que quedin estructures antigues), \xc3\xa8poca en qu\xc3\xa8 el lloc esdevingu\xc3\xa9 una gran hisenda. Formen el mas un grup d\'edificis: el mas pr\xc3\xb2piament dit, situat al mig, \xc3\xa9s el m\xc3\xa9s important i on es troben la resid\xc3\xa8ncia i els serveis m\xc3\xa9s dom\xc3\xa8stics; als costats de ponent i del nord s\'hi ajunten altres edificis que el complementen; per \xc3\xbaltim, al davant de l\'edifici principal, costat de migdia, hi ha una capella exempta. _NEWLINE_L\'edifici central \xc3\xa9s de planta m\xc3\xa9s o menys quadrada i amb la fa\xc3\xa7ana principal a migdia. Situada vers ponent de la fa\xc3\xa7ana, s\'obre la porta principal que t\xc3\xa9 l\'arc de mig punt dovellat amb la data de 1803 a la clau. Als baixos hi ha els serveis t\xc3\xadpics d\'una casa de camp: cups, estables, solls, forn... i l\'escala per accedir a la planta noble. Aqu\xc3\xad, com d\'habitud, hi trobem la pe\xc3\xa7a m\xc3\xa9s important i simb\xc3\xb2lica de la masia catalana: la sala. \xc3\x89s una estan\xc3\xa7a gran, amb tres balcons oberts a migdia, al costat oest adossada a la paret, una aig\xc3\xbcera de pedra amb lleixes al damunt i un aiguamans de cer\xc3\xa0mica barroca catalana. Al voltant diverses habitacions amb balc\xc3\xb3 o finestra a l\'exterior. De totes elles, la m\xc3\xa9s important (el "quarto bo"), est\xc3\xa0 situada a la banda ponentina de la sala. \xc3\x89s una habitaci\xc3\xb3 amb alcova d\'arcada rococ\xc3\xb3 emmotllurada i balc\xc3\xb3 a la fa\xc3\xa7ana principal. Dalt de tot, a les golfes hi ha diverses depend\xc3\xa8ncies amb cassals per al gra i altres productes de la terra. Aquest edifici principal va cobert amb teulada de quatre vessants._NEWLINE_La capella, que est\xc3\xa0 dedicada a la Mare de D\xc3\xa9u del Roser, \xc3\xa9s una pe\xc3\xa7a d\'una grand\xc3\xa0ria considerable, poc habitual en una capella privada. T\xc3\xa9 la porta al peu, oberta davant per davant de la fa\xc3\xa7ana del mas. \xc3\x89s d\'arc pla amb una llinda monol\xc3\xadtic que porta gravada la data de 1760 al mig; \xc3\xa9s per tant, una construcci\xc3\xb3 del barroc tard\xc3\xa0. La nau \xc3\xa9s de planta rectangular coberta per una volta de can\xc3\xb3 amb llunetes (lluneta), obrada amb rajola de pla (volta catalana). Est\xc3\xa0 dividida en quatre trams marcats per un conjunt de pilastres i cornisa de guix. Hi tres altars barrocs o rococ\xc3\xb3s de talla de fusta policromada, que al seu temps havien estat sumptuosos. Al presbiteri hi ha l\'altar major, que t\xc3\xa9 a sobre, imitant la volta d\'un absis, una petxina de guix; als costats d\'aquest element hi ha restes de pintura decorativa que representa dos angelets que serven garlandes florals. Els altres dos altars ocupen sengles arcosolis dels costats. Hi ha, tamb\xc3\xa9, un p\xc3\xbalpit al costat de l\'evangeli i al peu un cor elevat amb una balustrada de fusta. Malauradament, com tot el mas, el conjunt que un dia fou sumptu\xc3\xb3s avui presenta un estat deplorable._NEWLINE_L\'\xc3\xa0mbit del mas quedava tancat per dues grans portalades situades una a llevant, entre la capella i la cantonada de l\'edifici principal, i l\'altra amb disposici\xc3\xb3 semblant a l\'extrem de ponent.'