b'\n_START_ARTICLE_\nMoviment dels planetes\n_START_SECTION_\nMoviment d\'un planeta exterior\n_START_PARAGRAPH_\nL\'angle d\'elongaci\xc3\xb3 o angle que formen des de la Terra el Sol i el  planeta exterior adquireix qualsevol valor._NEWLINE_Prenguem per exemple J\xc3\xbapiter, que per estar m\xc3\xa9s lluny del Sol que la Terra, tindr\xc3\xa0 velocitats angular i lineal inferiors a les de la Terra:_NEWLINE_En la posici\xc3\xb3 inicial (1) estan alineats la Terra i el Sol i J\xc3\xbapiter, estant el Sol entre la Terra i J\xc3\xbapiter (elongaci\xc3\xb3 E=0) es diu que el planeta est\xc3\xa0 en conjunci\xc3\xb3 amb el Sol (reuni\xc3\xb3 aparent dels dos astres), J\xc3\xbapiter tapat per la llum del Sol no \xc3\xa9s visible en aquest moment. Despr\xc3\xa9s de la conjunci\xc3\xb3 (2), el moviment de J\xc3\xbapiter sobre el fons d\'estreles \xc3\xa9s directe, \xc3\xa9s a dir, d\'oest a est, per\xc3\xb2 \xc3\xa9s contrarestat pel moviment cap a l\'est del Sol, de manera que en relaci\xc3\xb3 a aquest a poc a poc es va allunyant cap a l\'oest solar, posant-se abans de l\'oc\xc3\xa0s solar, pel que no \xc3\xa9s visible i eixint cada vegada m\xc3\xa9s prompte, abans de l\'ortus solar._NEWLINE_Quan el planeta es troba en una elongaci\xc3\xb3 E= 90\xc2\xb0 a l\'oest del sol en la posici\xc3\xb3 3, brilla durant les \xc3\xbaltimes hores de la nit, abans de l\'ortus solar, passant pel meridi\xc3\xa0 a l\'ortus solar. En aquest cas, es diu que est\xc3\xa0 en la seva quadratura occidental. El seu moviment directe d\'oest a est va disminuint a poc a poc i acaba per ser estacionari respecte a les estreles, (4). Llavors la velocitat del planeta respecte de la Terra (resta de la velocitat del planeta i de la de la Terra) \xc3\xa9s paral\xc2\xb7lela a la recta que unix la Terra i el planeta aix\xc3\xad que sent tota la velocitat del planeta respecte a la Terra radial i cap en la direcci\xc3\xb3 perpendicular, l\'astre apareix estacionari sobre l\'esfera celest._NEWLINE_A partir de llavors, el planeta t\xc3\xa9 moviment retr\xc3\xb2grad respecte les estreles. Per a J\xc3\xbapiter, al voltant de dos mesos despr\xc3\xa9s de la posici\xc3\xb3 estacion\xc3\xa0ria, el Sol, la Terra i el planeta estan novament alineats (posici\xc3\xb3 5), per\xc3\xb2 ara \xc3\xa9s la Terra la que est\xc3\xa0 entre els dos astres, l\'elongaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s E=180\xc2\xb0 i el Sol est\xc3\xa0 en oposici\xc3\xb3 al planeta, i este es troba a la m\xc3\xadnima dist\xc3\xa0ncia de la Terra sent, per tant, major la seua brillantor. Estant oposat al Sol brilla durant tota la nit eixint quan el Sol es posa, culminant a mitjanit i posant-se en eixir el Sol. \xc3\x89s el moment \xc3\xb2ptim per a la seva observaci\xc3\xb3._NEWLINE_Dos mesos m\xc3\xa9s tard aproximadament, acaba per a J\xc3\xbapiter el moviment retr\xc3\xb2grad del planeta, d\'est a oest, i el planeta torna a estar estacionari (posici\xc3\xb3 6)._NEWLINE_A partir d\'ac\xc3\xad, el planeta recupera el seu moviment directe cap a l\'est i, en arribar a la posici\xc3\xb3 7, la seua elongaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s de E = 90\xc2\xb0, a l\'est del Sol, aix\xc3\xad quan el Sol es posa, J\xc3\xbapiter culmina, pel que \xc3\xa9s visible durant unes sis hores despr\xc3\xa9s de la Posta del Sol. A partir de llavors, el Sol, que es despla\xc3\xa7a tamb\xc3\xa9 en sentit directe i m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pid, li va guanyant terreny, i es veu durant menys temps despr\xc3\xa9s de la posta del Sol, disminuint l\'elongaci\xc3\xb3, fins que esta val novament E = 0, estant el planeta una altra vegada en conjunci\xc3\xb3 en 8._NEWLINE_Les configuracions d\'un planeta exterior s\xc3\xb3n:\n_START_SECTION_\nMoviment per a un planeta interior\n_START_PARAGRAPH_\nPer a un planeta interior (Mercuri o Venus) a l\'estar dins de l\'\xc3\xb2rbita de la Terra, el valor de l\'elongaci\xc3\xb3 est\xc3\xa0 limitada. sent E<E max. amb sen Emax=r sent r la dist\xc3\xa0ncia helioc\xc3\xa8ntrica en UA, en canvi l\'angle de fase F, angle que formen el Sol i la Terra, vist des del planeta pot adquirir un valor qualsevol. L\'angle de fase est\xc3\xa0 relacionat amb la fase del planeta K, que \xc3\xa9s la porci\xc3\xb3 de superf\xc3\xadcie il\xc2\xb7luminada. _NEWLINE_Un planeta interior mai pot estar en oposici\xc3\xb3._NEWLINE_Suposem que partim de la posici\xc3\xb3 1, on la Terra, el Sol i el planeta estan alineats, estant el planeta a l\'altra part del Sol. Es diu llavors que el planeta est\xc3\xa0 en  conjunci\xc3\xb3 superior, sent llavors m\xc3\xa0xima la seva dist\xc3\xa0ncia a la Terra. El seu angle de fase F =0_NEWLINE_Llavors es despla\xc3\xa7a en moviment directe cap a l\'est i com el seu despla\xc3\xa7ament \xc3\xa9s major que el solar (tamb\xc3\xa9 cap a l\'est) per ser la velocitat de Mercuri o Venus major que la de la Terra, es despla\xc3\xa7a respecte al Sol feia l\'est, amb el que cada vegada es posa m\xc3\xa9s tard que el Sol, per\xc3\xb2 a causa de la seva proximitat al Sol, Venus no es veu aproximadament un mes abans i despr\xc3\xa9s de la conjunci\xc3\xb3 superior._NEWLINE_Amb posterioritat es veu com una, estrela vespertina al ponent._NEWLINE_Aix\xc3\xad va augmentant la seva elongaci\xc3\xb3 oriental fins a aconseguir la m\xc3\xa0xima elongaci\xc3\xb3 oriental, el  valor m\xc3\xa0xim de la qual aconsegueix 28,5\xc2\xba per a Mercuri, i quasi 48\xc2\xba per a Venus. Aix\xc3\xad, Mercuri no es posa mai, ni ix, m\xc3\xa9s d\'un parell d\'hores abans o despr\xc3\xa9s del Sol; mentre que Venus no es posa mai quatre hores m\xc3\xa9s tard que el Sol. El seu moviment cap a l\'est continua sent cada vegada menor i un poc despr\xc3\xa9s de la seua m\xc3\xa0xima elongaci\xc3\xb3 est, la seva velocitat respecte a la Terra i radi vector, respecte a la Terra s\xc3\xb3n paral\xc2\xb7lels, de manera que el planeta \xc3\xa9s estacionari iniciant el seu moviment retr\xc3\xb2grad que dura 23 dies per a Mercuri i 42 dies per a Venus._NEWLINE_A la meitat de la retrogradaci\xc3\xb3, el planeta est\xc3\xa0 alineat amb el Sol i la Terra, est\xc3\xa0 entre els dos. Es diu que est\xc3\xa0 en  conjunci\xc3\xb3 inferior. El seu F =180, de manera que K = 0,  pel que presenta el disc no il\xc2\xb7luminat pel Sol. (No es veu per ser semblant a la Lluna nova). \xc3\x89s la posici\xc3\xb3 4._NEWLINE_Posteriorment el planeta t\xc3\xa9 una elongaci\xc3\xb3 occidental. \xc3\x89s clar, que com abans un mes abans i despr\xc3\xa9s de la conjunci\xc3\xb3 inferior el planeta Venus ha deixat de ser visible per estar molt prop del Sol._NEWLINE_Reapareix com a estrela matutina, perqu\xc3\xa8 ix un poc abans de l\'ortus solar i cada vegada ix m\xc3\xa9s prompte, separant-se, del Sol i brillant poderosament en l\'aurora matutina._NEWLINE_En la posici\xc3\xb3 5, el planeta torna a ser estacionari interrompent el seu moviment retr\xc3\xb2grad per a reprendre el moviment directe feia l\'est. Un poc despr\xc3\xa9s el planeta aconsegueix la seva m\xc3\xa0xima elongaci\xc3\xb3 occidental (posici\xc3\xb3 6), llavors F = 90 i la fase \xc3\xa9s 1/2 (com la Lluna a quart creixent)._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s va disminuint la seua elongaci\xc3\xb3 oest i augmentant la seua fase fins que un mes abans de la conjunci\xc3\xb3 superior (posici\xc3\xb3 7) desapareix com a estrela matutina reapareixent 2 mesos despr\xc3\xa9s com vespertina._NEWLINE_Igual que abans, anomenarem per\xc3\xadode sin\xc3\xb2dic, a l\'empleat pel planeta entre dos configuracions geoc\xc3\xa8ntriques iguals, i per a Venus \xc3\xa9s de 584 dies (19 mesos i mig; tal com ja havia determinat Tolomeu). D\'aquest cicle roman visible 7 mesos com la "estrela vespertina" i altres 7 com el "Estrela del mat\xc3\xad", entre estes dos \xc3\xa8poques roman invisible durant una miqueta m\xc3\xa9s d\'un parell de mesos al voltant de cada conjunci\xc3\xb3._NEWLINE_Mentre Mercuri presenta un per\xc3\xadode sin\xc3\xb2dic de 116 dies, passant la m\xc3\xa0xima visibilitat matutina a la vespertina en 1 mes i mig, el seu r\xc3\xa0pid moviment en contrast amb els lents moviments dels planetes exteriors li va fer mereixedor del nom de missatger dels d\xc3\xa9us._NEWLINE_Les configuracions d\'un planeta interior s\xc3\xb3n:'