b'\n_START_ARTICLE_\nAndreu Brugu\xc3\xa9s i Llobera\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nLa seva fam\xc3\xadlia era d\'origen rural. Va estudiar dret a la universitat. Alternava estudis amb treballs del camp per ajudar l\'economia familiar._NEWLINE_Va formar part del nucli d\'universitaris empordanesos que, procedents de fam\xc3\xadlies rurals, es van sentir atrets pels ideals falangistes, coincidint amb la segona rep\xc3\xbablica espanyola. Va entrar en contacte amb grups falangistes dels quals va formar part i que li varen suposar l\'empresonament. Va participar volunt\xc3\xa0riament a la guerra civil espanyola en el front franquista despr\xc3\xa9s de fugir de l\'empresonament a principis de la guerra._NEWLINE_Un cop acabada la guerra, va residir un temps a M\xc3\xbarcia abans d\'instal\xc2\xb7lar-se a Barcelona on va comen\xc3\xa7ar a exercir com a advocat amb despatx propi. Afecte al nou r\xc3\xa8gim, en la d\xc3\xa8cada de 1950 va tenir seriosos problemes amb Luis Mazo Mendo el governador civil de Girona, ciutat on residia, i a qui va denunciar davant del ministeri pel seu comportament inadequat i autoritari._NEWLINE_Des del seu retorn a Catalunya va comen\xc3\xa7ar la seva traject\xc3\xb2ria p\xc3\xbablica amb l\'entrada, com a diputat de Cultura a la Diputaci\xc3\xb3 de Barcelona, on va estar bona part dels anys 1960. Aquesta posici\xc3\xb3 li va permetre contactar amb altres centres culturals internacionals, especialment a la ciutat de l\'Alguer, cercant les arrels catalanes de la ciutat. Tamb\xc3\xa9 va ser vocal del Patronat de l\'Escola T\xc3\xa8cnica Superior d\'Enginyers Industrials (secci\xc3\xb3 del T\xc3\xa8xtil) de Terrassa, vicepresident del Patronat de l\'Escola d\'Administraci\xc3\xb3 d\'Empreses i membre de la junta directiva dels Amics dels Castells._NEWLINE_Quan va acabar la seva activitat com a diputat, va ser president de l\'Ateneu Barcelon\xc3\xa8s succeint l\'escriptor Ignasi Agust\xc3\xad, entre 1972 i 1977, aconseguint ajuts del govern de Madrid per superar la prec\xc3\xa0ria situaci\xc3\xb3 de la instituci\xc3\xb3 despr\xc3\xa9s de la postguerra. El baix nivell de democratitzaci\xc3\xb3 de la instituci\xc3\xb3 i la seva falta d\'independ\xc3\xa8ncia pol\xc3\xadtica durant els anys del franquisme eren una cr\xc3\xadtica permanent dels intel\xc2\xb7lectuals des de la premsa i una de les cr\xc3\xadtiques que va haver de sentir Brugu\xc3\xa9s va ser la dificultat que el suport de Madrid podia suposar en el proc\xc3\xa9s d\'aperturisme que s\'esperava de l\'Ateneu. Brugu\xc3\xa9s va rebre la reclamaci\xc3\xb3 interna d\'eleccions democr\xc3\xa0tiques per a triar una junta per part. El 1975, el grup dels "joves" va aconseguir la signatura de 160 socis per a publicar un manifest. La junta va decidir adherir-se al Congr\xc3\xa9s de Cultura Catalana i, en les eleccions de socis compromissaris que triaven nous membres de la junta, Brugu\xc3\xa9s va oferir al grup opositor que incorporessin tres socis del seu grup, Josep Maria Prim Serentill, Joan Alegret Llorens i Montserrat Roig i Fransitorra, un fet que va suposar l\'inici de la transici\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica del moment aplicada a l\'Ateneu._NEWLINE_Va residir a la seva ciutat natal i, fou a l\'Empord\xc3\xa0 on va entrar en contacte amb Frederic Mar\xc3\xa9s amb qui va compartir interessos culturals i qui li va facilitar l\'acc\xc3\xa9s a l\'Acad\xc3\xa8mia del Far de Sant Crist\xc3\xb2fol, fundada i emparada per Eugeni d\'Ors. _NEWLINE_El 1976 el govern d\'It\xc3\xa0lia li va concedir el grau de Comendador de l\'Orde al M\xc3\xa8rit de la Rep\xc3\xbablica Italiana._NEWLINE_Amb el retorn al seu Forti\xc3\xa0 natal, va ser president de l\'Institut d\'Estudis Empordanesos entre 1976 i 1985. La seva gesti\xc3\xb3 va propiciar un fort increment del nombre de socis, que quasi es va duplicar, una important quantitat d\'activitats culturals, de treballs d\'investigaci\xc3\xb3 i de la seva publicaci\xc3\xb3 en la revista Annals, \xc3\xb2rgan de difusi\xc3\xb3 de l\'entitat._NEWLINE_Durant els \xc3\xbaltims anys de la seva vida professional va exercir com a jutge i fiscal als jutjats de Figueres i a la Bisbal d\'Empord\xc3\xa0._NEWLINE_Cap als anys 1990, es va traslladar a Madrid on residien nebots seus. Despr\xc3\xa9s d\'una llarga malaltia, hi va morir el 2 de mar\xc3\xa7 de 2001.'