b'\n_START_ARTICLE_\nRadioastronomia\n_START_PARAGRAPH_\nLa radioastronomia \xc3\xa9s la branca de l\'astronomia que estudia els objectes celestes i els fen\xc3\xb2mens astrof\xc3\xadsics mesurant la seva emissi\xc3\xb3 de radiaci\xc3\xb3 electromagn\xc3\xa8tica en la regi\xc3\xb3 de r\xc3\xa0dio de l\'espectre. Les ones de r\xc3\xa0dio tenen una longitud d\'ona major que la de la llum visible. En la radioastronomia, per a poder rebre bons senyals, s\'han d\'utilitzar grans antenes o grups d\'antenes m\xc3\xa9s petites treballant en paral\xc2\xb7lel. La majoria dels radiotelescopis utilitzen una antena parab\xc3\xb2lica per a amplificar les ones, i aix\xc3\xad obtenir-ne una bona lectura. Aix\xc3\xb2 permet als astr\xc3\xb2noms observar l\'espectre de r\xc3\xa0dio d\'una regi\xc3\xb3 del cel. La radioastronomia \xc3\xa9s una \xc3\xa0rea relativament nova de la investigaci\xc3\xb3 astron\xc3\xb2mica, que encara t\xc3\xa9 molt per descobrir. _NEWLINE_En l\'actualitat, existeixen radiotelescopis gegants, i permeten observacions d\'una resoluci\xc3\xb3 impossible en altres longituds d\'ona. Entre els problemes que la radioastronomia ajuda a estudiar, es troben la formaci\xc3\xb3 estel\xc2\xb7lar, les gal\xc3\xa0xies actives, la cosmologia, etc.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nUna de les primeres investigacions d\'ones de r\xc3\xa0dio d\'origen extraterrestre va ser portada a terme per Karl Guthe Jansky, un enginyer de Bell Telephone Laboratories, en els comen\xc3\xa7aments de 1930. El primer objecte detectat fou el centre de la Via L\xc3\xa0ctia, seguit pel Sol. Aquests primers descobriments van ser confirmats per Grote Reber el 1938. Despr\xc3\xa9s de la Segona Guerra mundial, a Europa i els Estats Units, els astr\xc3\xb2noms van desenvolupar importants millores en la radioastronomia, i aquest camp va comen\xc3\xa7ar a florir. _NEWLINE_Un dels desenvolupaments m\xc3\xa9s notables vingu\xc3\xa9 el 1946 amb la introducci\xc3\xb3 de la radiointerferometria per Martin Ryle de Cavendish Astrophysics Group, a Cambridge (que va obtenir el Premi Nobel per aix\xc3\xb2, i el seu treball Aperture synthesis), tamb\xc3\xa9 el mirall interfer\xc3\xb2metre de Lloyd desenvolupat independentment per Joseph Pawsey\'s el 1946 a la Universitat de Sydney. Dos temes, un d\'astron\xc3\xb2mic i un de t\xc3\xa8cnic, van dominar la investigaci\xc3\xb3 a Cambridge des de fins de 1940 durant m\xc3\xa9s de trenta anys. Quina era la naturalesa de les fonts de r\xc3\xa0dio discretes o "estrelles de r\xc3\xa0dio"? On estaven, quines eren, quines eren les seves caracter\xc3\xadstiques?, quantes n\'existien?, com funcionaven i quina era la seva significaci\xc3\xb3 en l\'univers? D\'import\xc3\xa0ncia paral\xc2\xb7lela, era el trencaclosques de com idear les noves classes de radiotelescopi que aclaririen aquestes preguntes astron\xc3\xb2miques.\n_START_SECTION_\nAvan\xc3\xa7os\n_START_PARAGRAPH_\nLa radioastronomia ha dut a un important increment en el coneixement astron\xc3\xb2mic, particularment amb el descobriment de moltes classes de nous objectes, incloent-hi els p\xc3\xbalsars, qu\xc3\xa0sars i les gal\xc3\xa0xies actives. Aix\xc3\xb2 \xc3\xa9s degut al fet que la radioastronomia ens permet veure coses que no s\xc3\xb3n possibles de detectar en l\'astronomia \xc3\xb2ptica. Tals objectes representen alguns dels processos f\xc3\xadsics m\xc3\xa9s extrems i energ\xc3\xa8tics en l\'univers. _NEWLINE_La radioastronomia \xc3\xa9s tamb\xc3\xa9, en part, responsable de la idea que la mat\xc3\xa8ria fosca \xc3\xa9s un important component del nostre univers; els mesuraments de r\xc3\xa0dio de la rotaci\xc3\xb3 de les gal\xc3\xa0xies suggereix que hi ha molta m\xc3\xa9s massa en les gal\xc3\xa0xies que la que ha estat observada directament. La radiaci\xc3\xb3 de fons de microones (CMB) va ser detectada per primera vegada utilitzant radiotelescopis. Els radiotelescopis tamb\xc3\xa9 han estat utilitzats per a investigar objectes molt m\xc3\xa9s propers a la Terra, incloent-hi observacions del Sol, l\'activitat solar i mapejos per radar dels planetes del sistema solar._NEWLINE_Els radiotelescopis poden ser ara trobats per tot el m\xc3\xb3n. Radiotelescopis molt distanciats els uns dels altres s\xc3\xb3n utilitzats freq\xc3\xbcentment en combinaci\xc3\xb3, emprant una t\xc3\xa8cnica anomenada interferometria per a obtenir observacions d\'alta resoluci\xc3\xb3 que no poden ser obtingudes utilitzant un sol receptor. Inicialment, radiotelescopis distanciats per uns pocs quil\xc3\xb2metres eren combinats usant interferometria, per\xc3\xb2 a partir de 1970, els radiotelescopis al voltant de tot el m\xc3\xb3n (fins i tot orbitant la Terra) s\xc3\xb3n combinats per a realitzar mapejos interfer\xc3\xb2metres de gran grand\xc3\xa0ria (vegeu Very Long Baseline Interferometry, (VLBI).).\n_START_SECTION_\nFormes d\'emissi\xc3\xb3 d\'ones de r\xc3\xa0dio\n_START_PARAGRAPH_\nL\'emissi\xc3\xb3 de r\xc3\xa0dio es pot presentar en dues formes: r\xc3\xa0dio cont\xc3\xadnua i l\xc3\xadnies espectrals. En r\xc3\xa0dio cont\xc3\xadnua, l\'emissi\xc3\xb3 s\'est\xc3\xa9n en una regi\xc3\xb3 ampla de l\'espectre electromagn\xc3\xa8tic mentre que les l\xc3\xadnies espectrals estan centrades en una freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia espec\xc3\xadfica. Aquestes formes depenen de l\'origen f\xc3\xadsic de la radiaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nRadiocontinu\n_START_PARAGRAPH_\nEn les gal\xc3\xa0xies, la r\xc3\xa0dio cont\xc3\xadnua prov\xc3\xa9 de tres mecanismes: radiaci\xc3\xb3 sincrotr\xc3\xb3, emissi\xc3\xb3 lliure-lliure i emissi\xc3\xb3 t\xc3\xa8rmica. La radiaci\xc3\xb3 sincrotr\xc3\xb3 \xc3\xa9s emesa en la seva major part per electrons relativistes confinats en els camps magn\xc3\xa8tics de les gal\xc3\xa0xies. Tamb\xc3\xa9 una part d\'aquesta emissi\xc3\xb3 prov\xc3\xa9 directament dels romanents de supernova, els nuclis de gal\xc3\xa0xies actives, els p\xc3\xbalsars i els microqu\xc3\xa0sars. L\'emissi\xc3\xb3 lliure-lliure prov\xc3\xa9 en la seva major part de les regions de formaci\xc3\xb3 estel\xc2\xb7lar mentre que l\'emissi\xc3\xb3 t\xc3\xa8rmica t\xc3\xa9 el seu origen en aquestes longituds d\'ona en cossos relativament freds, en la seva majoria la pols del medi interestel\xc2\xb7lar._NEWLINE_A escales m\xc3\xa9s petites, les estrelles m\xc3\xa9s potents i properes poden ser observades en r\xc3\xa0dio cont\xc3\xadnua, en particular el nostre Sol. I, en escales majors, la principal emissi\xc3\xb3 en r\xc3\xa0dio cont\xc3\xadnua \xc3\xa9s la radiaci\xc3\xb3 de fons de microones.'