b"\n_START_ARTICLE_\nControl social\n_START_PARAGRAPH_\nEl control social \xc3\xa9s el conjunt de mecanismes (normes, actituds i valors) establerts per una societat amb la finalitat que alg\xc3\xba o alguna organitzaci\xc3\xb3 o grup de persones exerceixi el seu domini sobre els individus que la constitueixen._NEWLINE_La vida en societat fa imprescindible que es desenvolupin mecanismes que garanteixin que els membres del grup es comportaran segons els valors i les normes establertes. El control social sempre ha estat associat a la reacci\xc3\xb3 d'una determinada societat davant una conducta desviada. No obstant aix\xc3\xb2, aquest no nom\xc3\xa9s va dirigit a perseguir aquells individus que han com\xc3\xa8s alguna infracci\xc3\xb3 de les normes, sin\xc3\xb3 que tamb\xc3\xa9 vetlla perqu\xc3\xa8 la totalitat dels membres d'un col\xc2\xb7lectiu es mantingui dins d'uns determinats par\xc3\xa0metres de comportament. La progressiva complexitat de les societats modernes ha provocat que aquests mecanismes es vagin sofisticant amb el pas del temps.\n_START_SECTION_\nDefinici\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEs defineix 'control social' com totes aquelles normes, mecanismes i regulacions que la societat desenvolupa a trav\xc3\xa9s de diferents agents o instruments per garantir l'acceptaci\xc3\xb3 i el compliment de les seves normes, valors i pautes de conducta. Malgrat que en algunes ocasions el control social es realitza per mitjans coactius; en general fa refer\xc3\xa8ncia a formes no espec\xc3\xadficament coactives, com els prejudicis, els valors i les creences. La seva ess\xc3\xa8ncia est\xc3\xa0 constitu\xc3\xafda per la pressi\xc3\xb3 que el grup exerceix sobre els seus integrants, tant si s\xc3\xb3n individus com col\xc2\xb7lectius, per tant \xc3\xa9s imprescindible l'exist\xc3\xa8ncia de dos subjectes: un subjecte actiu i un de passiu.\n_START_SECTION_\nSubjecte actiu\n_START_PARAGRAPH_\nS'ent\xc3\xa9n per subjecte actiu un subjecte o col\xc2\xb7lectiu que exerceix una pressi\xc3\xb3 o control. A les entitats que exerceixen el control social se'ls denomina \xc3\xb2rgans de control social i es defineixen com aquelles societats, col\xc2\xb7lectius o vincles socials capa\xc3\xa7os de produir i aplicar les diverses tipologies de control social. S\xc3\xb3n exemple de subjectes actius del control social la fam\xc3\xadlia, l'estat, l'Esgl\xc3\xa9sia, els partits pol\xc3\xadtics o els mitjans de comunicaci\xc3\xb3, entre d'altres.\n_START_SECTION_\nSubjecte passiu\n_START_PARAGRAPH_\nPer subjecte passiu s'ent\xc3\xa9n aquell individu o grup que rep la pressi\xc3\xb3 perqu\xc3\xa8 adapti la seva conducta a unes normes socials predeterminades. En aquest cas cal distingir entre el control social i l'autocontrol. En l'autocontrol el mateix individu regula la seva conducta d'acord amb les normes que s'ha proposat complir. No existeix, per tant, pres\xc3\xa8ncia de cap mena de subjecte actiu extern.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria del terme\n_START_PARAGRAPH_\nEl terme va ser usat per primera vegada el 1894 a la Universitat de Stanford pel soci\xc3\xb2leg nord-americ\xc3\xa0 Edward Ross, que el va encunyar com a categoria enfocada als problemes d'ordre i organitzaci\xc3\xb3 social, a la recerca d'una estabilitat social integradora que fos el resultat de l'acceptaci\xc3\xb3 de valors uniformadors d'un conglomerat hum\xc3\xa0 heterogeni \xc3\xa8tnicament i cultural. La posterior evoluci\xc3\xb3 del terme est\xc3\xa0 associada al desenvolupament de la sociologia nord-americana i, espec\xc3\xadficament, a la influ\xc3\xa8ncia de l'Escola de Chicago, amb personalitats com Margaret Mead, John Dewey, Ernest Burgess, Clifford R. Shaw, etc. En aquest context el terme 'control social' fa refer\xc3\xa8ncia als processos d'interacci\xc3\xb3 com a base de la comunicaci\xc3\xb3 social.\n_START_SECTION_\nMecanismes de control social\n_START_PARAGRAPH_\nEl control social disposa de nombrosos mitjans o sistemes normatius com la religi\xc3\xb3, la moral, els costums, la ter\xc3\xa0pia psicol\xc3\xb2gica, el dret civil, etc.; de diverses institucions socials portadores d'aquest com la fam\xc3\xadlia, l'esgl\xc3\xa9sia, l'escola, els partits pol\xc3\xadtics i els sindicats, els tribunals, etc..; i de diferents estrat\xc3\xa8gies o respostes com la prevenci\xc3\xb3, la repressi\xc3\xb3 i la reinserci\xc3\xb3. Els mecanismes de control social vindrien a establir una de les parts primordials de retroalimentaci\xc3\xb3 del sistema social per mantenir el seu equilibri. Aix\xc3\xad mateix constituiria la part conservadora de la societat oposant-se a la reforma i al canvi social. El control social origina sancions des del grup m\xc3\xa9s petit fins a la societat nacional i/o internacional. Se serveix de mecanismes que poden ser des de la funci\xc3\xb3 aculturadora que exerceixen els altres significats des que naixem, fins a l'ordre social, la interioritzaci\xc3\xb3 de les normes m\xc3\xa9s b\xc3\xa0siques, la guerra, la pres\xc3\xb3..._NEWLINE_Per la seva efic\xc3\xa0cia i desenvolupament el control social es fonamenta en t\xc3\xa0ctiques que estan limitades a determinats moments. S\xc3\xb3n la socialitzaci\xc3\xb3, prevenci\xc3\xb3 i repressi\xc3\xb3. La m\xc3\xa9s important \xc3\xa9s la socialitzaci\xc3\xb3; una bona educaci\xc3\xb3 en tots els aspectes fa que previnguem i evitem al mateix temps la repressi\xc3\xb3. El control social es fa present de diverses maneres: control social formal, control social informal i autocontrol.\n_START_SECTION_\nCoacci\xc3\xb3 manipuladora\n_START_PARAGRAPH_\nHi ha un tipus de control social que opera sense el domini o sanci\xc3\xb3 de la ra\xc3\xb3 o la consci\xc3\xa8ncia de la persona que obeeix. Segons C. W. Mills, la coacci\xc3\xb3 de l'autoritat no nom\xc3\xa9s funciona justificada en el sistema de valors en una obedi\xc3\xa8ncia volunt\xc3\xa0ria, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 de forma manipuladora, sense que l'individu se n'adoni.\n_START_SECTION_\nNormes de control social: caracter\xc3\xadstiques i tipologies\n_START_PARAGRAPH_\nEl control social es duu a terme gr\xc3\xa0cies a una s\xc3\xa8rie de normes. Cal que aquestes normes acompleixin dos requisits_NEWLINE_fonamentals: que siguin relatives i que tinguin un cert grau d'acceptaci\xc3\xb3. Per una banda, les normes del control social han de ser relatives perqu\xc3\xa8 s'han de poder adequar a les canviants circumst\xc3\xa0ncies de la societat a la qual s'apliquen. Per una altra, cal que els integrants d'una societat se sentin amb l'obligaci\xc3\xb3 de respectar les normes: \xc3\xa9s del tot imprescindible generar el convenciment que aquestes normes mereixen ser acatades sense que intervingui cap mena de coacci\xc3\xb3, amena\xc3\xa7a o sanci\xc3\xb3. Per\xc3\xb2 per arribar a aquesta acceptaci\xc3\xb3 volunt\xc3\xa0ria de les normes es requereix un alt grau de legitimitat tant pel que fa a l'autoritat que dicta la norma com pel contingut d'aquesta. Entre les moltes normes existents en podem destacar les seg\xc3\xbcents categories: prescriptives, sancionadores, uniformadores.\n_START_SECTION_\nNormes prescriptives\n_START_PARAGRAPH_\nQuan s'estableixen normes de car\xc3\xa0cter obligatori per als membres d'un col\xc2\xb7lectiu. Amb aquest tipus de normatives es busca regular el comportament dels individus per tal que compleixin amb les obligacions imposades.\n_START_SECTION_\nNormes sancionadores\n_START_PARAGRAPH_\nQuan es produeix un incompliment de les normes socials, els transgressors han de ser sancionats. Aquesta sanci\xc3\xb3 dependr\xc3\xa0 de la consideraci\xc3\xb3 que tingui la norma contravinguda dins de les diferents tipologies de normes de control social.\n_START_SECTION_\nNormes uniformadores\n_START_PARAGRAPH_\nCom ja hem comentat repetidament, l'objectiu finalista del control social no \xc3\xa9s altre que el d'aconseguir que la conducta dels individus s'adeq\xc3\xbci a les normes establertes i s'uniformitzi amb la conducta col\xc2\xb7lectiva. Evidentment, seria ut\xc3\xb2pic pensar que tots els membres de la societat actuaran conforme a les regles, per\xc3\xb2, per contra, \xc3\xa9s del tot necessari que la majoria dels individus acatin aquestes normes. Si aquest efecte no s'aconsegueix i la majoria es desvia de les normes vigents ens trobem davant d'una situaci\xc3\xb3 an\xc3\xa0rquica que els soci\xc3\xb2legs han anomenat anomia. Segons Durkheim, aquesta situaci\xc3\xb3 implica una ruptura entre les parts components del tot social a causa del relaxament de l'ordre. Com m\xc3\xa9s sigui el relaxament de l'ordre social, major ser\xc3\xa0 la situaci\xc3\xb3 d'anomia. Si el grau d'incompliment de les normes socials per part dels seus integrants arriba a una situaci\xc3\xb3 greu, nom\xc3\xa9s s'aconseguir\xc3\xa0 la recuperaci\xc3\xb3 de l'ordre social a trav\xc3\xa9s d'un canvi profund de les seves estructures."