b"\n_START_ARTICLE_\nMiquel Biada i Bunyol\n_START_SECTION_\nPrimers anys\n_START_PARAGRAPH_\nNascut en el si d'una fam\xc3\xadlia nombrosa a Matar\xc3\xb3 l'any 1789, era fill d'un mestre de cases d'aquella ciutat. A la seva joventut visqu\xc3\xa9 els terribles moments d'atac i destrucci\xc3\xb3 de la ciutat per part dels francesos a la primavera del 1808. En aquest ambient d'hostilitats, marx\xc3\xa0 cap a Am\xc3\xa8rica, on des de feia molt pocs anys els catalans tenien perm\xc3\xads de comerciar-hi, gr\xc3\xa0cies al decret de lliure comer\xc3\xa7 de Carles III, del 1778.\n_START_SECTION_\nVene\xc3\xa7uela\n_START_PARAGRAPH_\nS'establ\xc3\xad a la ciutat de Maracaibo, on va treballar d'armador i consignatari de vaixells._NEWLINE_Per\xc3\xb2 aviat es veu immers en la guerra de la Independ\xc3\xa8ncia de Vene\xc3\xa7uela on va lluitar activament amb c\xc3\xa0rrecs de responsabilitat contra els independentistes de Miranda i Bol\xc3\xadvar._NEWLINE__NEWLINE_Va tornar a Matar\xc3\xb3, on es cas\xc3\xa0 el 1815, i despr\xc3\xa9s d'un temps retorn\xc3\xa0 a Vene\xc3\xa7uela. El 1820 Maracaibo es va pronunciar a favor de la independ\xc3\xa8ncia, i va haver d'exiliar-se despr\xc3\xa9s de pagar una forta multa que el deix\xc3\xa0 arru\xc3\xafnat.\n_START_SECTION_\nCuba\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s d'una altra estada a Matar\xc3\xb3, s'establ\xc3\xad amb la seva dona i fills - primers anys de la d\xc3\xa8cada de 1820 - a la ciutat de L'Havana. A Cuba, Biada va refer els seus negocis gr\xc3\xa0cies a l'explotaci\xc3\xb3 agr\xc3\xadcola i al comer\xc3\xa7: es va dedicar -tal com diu en el seu llibre de comptes- al transport de mercaderies. Consta que tamb\xc3\xa9 tenia negocis en quant al comer\xc3\xa7 d'esclaus d'origen afric\xc3\xa0 i al mateix temps era un defensor de l'esclavitud i l'explotaci\xc3\xb3 humana._NEWLINE__NEWLINE_L'any 1837 s'inaugur\xc3\xa0 el primer ferrocarril de l'illa de Cuba; aquell dia, Miquel Biada decideix promoure un ferrocarril entre Barcelona i Matar\xc3\xb3. I amb aquestes intencions torna a Catalunya l'any 1840. Poc abans de marxar, rep el nomenament de Cavaller de la Gran Creu d'Isabel la Cat\xc3\xb2lica en agra\xc3\xafment pels seus serveis personals i econ\xc3\xb2mics a la guerra de Vene\xc3\xa7uela.\n_START_SECTION_\nRetorn a Catalunya: el Projecte\n_START_PARAGRAPH_\nEn arribar a Barcelona, Biada explic\xc3\xa0 el seu projecte per tal de captar l'inter\xc3\xa8s de futurs accionistes, per\xc3\xb2 ho f\xc3\xa9u sense \xc3\xa8xit per manca de comprensi\xc3\xb3, en un moment en qu\xc3\xa8 la revoluci\xc3\xb3 industrial encara no havia arribat a Catalunya._NEWLINE_Llavors acud\xc3\xad a Londres, on amb la mediaci\xc3\xb3 de Josep Maria Roca aconsegu\xc3\xad atraure el capital angl\xc3\xa8s, que finan\xc3\xa7\xc3\xa0 el cinquanta per cent de l'empresa amb la condici\xc3\xb3 que la resta d'accions fossin de capital catal\xc3\xa0. Fets els tr\xc3\xa0mits per aconseguir la concessi\xc3\xb3 del ferrocarril per part de la Real Audi\xc3\xa8ncia, i amb el suport del capital angl\xc3\xa8s, va atraure finalment la inversi\xc3\xb3 catalana. Fou conscient que es tractava d'una empresa molt innovadora i que havia de posar tota la seva decisi\xc3\xb3 i empenta per dur-la a terme._NEWLINE_El projecte global es va pressupostar en 950.000 milions de duros de l'\xc3\xa8poca, i la tecnologia i la majoria de materials emprats, aix\xc3\xad com una part important del finan\xc3\xa7ament, van ser anglesos._NEWLINE_La concessi\xc3\xb3 atorgada pel govern a la Gran Compa\xc3\xb1ia Espa\xc3\xb1ola del Camino de Hierro de Barcelona a Matar\xc3\xb3 y Viceversa havia declarat que l'empresa era d'utilitat p\xc3\xbablica, de manera que podia fer \xc3\xbas de la llei espanyola d'expropiaci\xc3\xb3 for\xc3\xa7osa de l'any 1836. Malgrat aix\xc3\xb2, la negociaci\xc3\xb3 de les indemnitzacions amb els 170 propietaris afectats van ser llargues i dif\xc3\xadcils.\n_START_SECTION_\nUna ferma voluntat contra les adversitats\n_START_PARAGRAPH_\nDes d'abans que s'inici\xc3\xa9s, i especialment durant la construcci\xc3\xb3, l'obr\xc3\xa0 compt\xc3\xa0 amb molts detractors i enemics del ferrocarril, que fins i tot van emprendre accions vand\xc3\xa0liques destruint a la nit all\xc3\xb2 que s'havia constru\xc3\xaft de dia._NEWLINE_Per\xc3\xb2 sobretot van ser greus problemes financers els que van amena\xc3\xa7ar el projecte. _NEWLINE__NEWLINE_Miquel Biada va dissipar tot aquest ambient advers amb la seva convicci\xc3\xb3. Per solucionar el greu problema financer es va convocar una reuni\xc3\xb3 extraordin\xc3\xa0ria amb els principals accionistes al Sal\xc3\xb3 de Cent. Amb el seu discurs vehement i ardor\xc3\xb3s va conv\xc3\xa8ncer els assistents de la necessitat de posar encara m\xc3\xa9s esfor\xc3\xa7, m\xc3\xa9s empenta i m\xc3\xa9s decisi\xc3\xb3 per a continuar el projecte._NEWLINE_ _NEWLINE_Si abans els accionistes desconfiats no havien realitzat les inversions promeses, ara un petit grup de 12 accionistes, inflamats per la confian\xc3\xa7a i l'entusiasme que Biada els infonia, van acceptar comprar les 2.568 accions disponibles, pagant a l'instant el deu per cent del seu valor, a canvi de percebre el dos per cent que la Junta s'havia reservat com a honoraris. Eren Patxot-Civils, Josep Terrats, Josep Martorell, Onofre Viada, Jaume Sam\xc3\xa0, Josep Barba, Iu Mil\xc3\xa0 de la Roca, Jer\xc3\xb2nim Rabassa, Josep Mitjans, Joan Josep de la Torre, Josep Bosch i Mustich i Joan Miret. Tamb\xc3\xa9 Miquel Biada va comprometre enormement la seva fortuna personal, arribant a subscriure 1.000 accions. _NEWLINE_Mesos m\xc3\xa9s tard, quan el temor s'apoder\xc3\xa0 dels accionistes per la baixada del valor de les accions, i van convocar una Junta demanant mesures extraordin\xc3\xa0ries, altra vegada Biada infongu\xc3\xa9 confian\xc3\xa7a en l'accionariat. El convincent discurs de Miquel Biada va transcendir de tal manera a l'opini\xc3\xb3 p\xc3\xbablica, que des de llavors el ferrocarril va comptar amb l'incondicional fervor popular, de manera que les cr\xc3\xadtiques quedaren redu\xc3\xafdes a petits nuclis reticents. _NEWLINE_En aquells moments les obres ja estaven for\xc3\xa7a avan\xc3\xa7ades: s'havia constru\xc3\xaft gran part dels 44 ponts de la l\xc3\xadnia, aix\xc3\xad com quasi tots els terraplens i canalitzacions d'aig\xc3\xbces, i estava molt avan\xc3\xa7at el t\xc3\xbanel de Montgat. Tamb\xc3\xa9 estaven iniciades les obres de bona part de les estacions._NEWLINE_Fou en aquests \xc3\xbaltims mesos de l'any 1847 que Biada va emmalaltir, segurament a causa de l'extenuant activitat que havia desplegat. Onofre Viada, el seu nebot, va ocupar el seu c\xc3\xa0rrec en la Direcci\xc3\xb3._NEWLINE_Finalment el 28 d'octubre de 1848 s'inaugur\xc3\xa0 el primer ferrocarril de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica._NEWLINE_Miquel Biada havia mort tan sols uns mesos abans, v\xc3\xadctima d'una pneum\xc3\xb2nia que li sobrevingu\xc3\xa9 pel fet d'haver de vigilar a les fredes nits la l\xc3\xadnia en construcci\xc3\xb3, mirant d'evitar aix\xc3\xad les proliferacions de sabotatges._NEWLINE_Un retrat seu forma part de la Galeria de Catalans Il\xc2\xb7lustres de l'Ajuntament de Barcelona. Un institut duu el seu nom en honor seu."