b'\n_START_ARTICLE_\nPirateria al Mediterrani antic\n_START_PARAGRAPH_\nLa pirateria al Mediterrani antic \xc3\xa9s la primera mostra de pirateria mar\xc3\xadtima, atacs d\'embarcacions per part de grups navals armats. Des del principi de la hist\xc3\xb2ria, en el Mediterrani oriental hi havien onades de pirateria, lligades amb el comer\xc3\xa7._NEWLINE_La pirateria era un m\xc3\xa8tode d\'obtenir riquesa i esclaus, explotat per gaireb\xc3\xa9 tots els pobles de les costes antigues: des dels prehist\xc3\xb2rics pobles de la mar i etruscos fins als grecs cl\xc3\xa0ssics. L\'hegemonia de diverses pot\xc3\xa8ncies es va reflectir en la pirateria, ja que restringien temporalment la pirateria, per\xc3\xb2 no l\'eliminaven. La pirateria mar\xc3\xadtima al Mediterrani es va erradicar completament el segle I aC, en \xc3\xa8poca d\'hegemonia romana.\n_START_SECTION_\nOr\xc3\xadgens\n_START_PARAGRAPH_\nLa hist\xc3\xb2ria de la pirateria mar\xc3\xadtima comen\xc3\xa7a simult\xc3\xa0niament amb la hist\xc3\xb2ria del comer\xc3\xa7 i dels vaixells a la Mediterr\xc3\xa0nia. Malgrat que no se sap amb exactitud quan comen\xc3\xa7a, ja existia el 3000 aC, data de les primeres manifestacions art\xc3\xadstiques de vaixells._NEWLINE_El Mediterrani t\xc3\xa9 costes rocoses, que van afavorir el desenvolupament de la pirateria. No hi havia gaire rutes comercials terrestres, a causa dels obstacles que suposen les muntanyes i els rius. La costa rocosa no podia apta per fer una agricultura extensiva, per la qual cosa vivien principalment de la pesca. Quan aquesta els era insuficient, es van dedicar a practicar la pirateria a les principals rutes comercials mar\xc3\xadtimes._NEWLINE_Inicialment, la major part de vaixells que feien rutes comercials vorejaven la costa i no per alta mar, passant per llocs concrets. Els naukleroi, o mercaders que tenien vaixells, es movien a poc a poc per les rutes establertes amb la seva c\xc3\xa0rrega. Sabent per on passarien, els pirates podien robar f\xc3\xa0cilment. A m\xc3\xa9s, la costa rocosa els permetia amagar-se en llocs estrat\xc3\xa8gics per poder saquejar les embarcacions.\n_START_SECTION_\nDesenvolupament primerenc\n_START_PARAGRAPH_\nLa costa rocosa que havia estat un bon indret per l\'agricultura, era perfectament adaptable a la pirateria, regat amb entrades amagades que permetien un r\xc3\xa0pid acc\xc3\xa9s a les rutes comercials. "Els enclavaments pirates van apar\xc3\xa8ixer al voltant de les costes rocoses, que prove\xc3\xafen de protecci\xc3\xb3 i els mantenien amagats de la vista fins que ja era massa tard, per les v\xc3\xadctimes, d\'escapar-se."_NEWLINE_Aquests primers assaltants mar\xc3\xadtims eren, a la vegada, els primers pirates veritables, atacant qualsevol vaixell de tota nacionalitat, no debent lleialtat a ning\xc3\xba, per\xc3\xb2 al mateix temps for\xc3\xa7a \xc3\xbanics. Com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia del seu origen terrestre, eren coneguts no nom\xc3\xa9s per atacar vaixells i ciutats costaneres, sin\xc3\xb3 que tamb\xc3\xa9 per adinsar-se for\xc3\xa7a a l\'interior. Aix\xc3\xb2 va provocar, fins i tot, que les grans ciutats es resituessin a entre 2 i 10 milles de la costa. Els pirates, no obstant, intentaven no adinsar-se massa cap a l\'interior, principalment per les dificultats que suposava la posterior retirada. La velocitat era un dels elements m\xc3\xa9s importants de la pirateria. Aquesta recol\xc2\xb7locaci\xc3\xb30 va suposar un coix\xc3\xad relativament efectiu per les principals ciutats, com ara Atenes, Tirint o Micenes, entre d\'altres. Aix\xc3\xb2 les protegia dels problemes del mar, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 les allunyava dels seus beneficis. El mar seguia sent la principal, i pr\xc3\xa0cticament l\'\xc3\xbanica, \xc3\xa0rea de gran comer\xc3\xa7. Aquest fet va comportar que es constru\xc3\xafssin dues ciutats: una a l\'interior, acompanyada d\'un port costaner, com \xc3\xa9s el cas de Roma i \xc3\x92stia, a It\xc3\xa0lia, i Atenes i El Pireu, a Gr\xc3\xa8cia. Per protegir aquestes connexions es van construir grans murs, com aquells que resseguien el cam\xc3\xad entre Atenes i El Pireu." L\'historiador mar\xc3\xadtim Henry Ormerod va dir: "si recordem que la pirateria va ser, durant segles, una caracter\xc3\xadstica normal de la vida al Mediterrani, ens adonarem de la gran influ\xc3\xa8ncia que va exercir sobre la vida del m\xc3\xb3n antic."_NEWLINE_Tot i aquests esfor\xc3\xa7os, els estats no van poder eliminar completament el contacte entre els pirates i els ports. Com que no podien eliminar completament el "negoci" dels pirates, aquest no va fer m\xc3\xa9s que cr\xc3\xa9ixer. Els homes, sovint, s\'unien als mateixos pirates que havien assaltat les seves ciutats. Fins i tot els mariners de vaixells mercants atacats per pirates s\'havien lliurat a la pirateria quan no tenien feina. La pirateria oferia una carrera lliure i lucrativa, l\'oportunitat per aquells que estaven interessats a canviar les seves vides i millorar les seves condicions vitals en un petit espai de temps. Per exemple, l\'espai situat al voltant de Creta, fam\xc3\xb3s pels seus mercats d\'esclaus, va ser conegut com el "Mar Daurat", principalment per com de profit\xc3\xb3s era el mercat d\'esclaus a la zona. No ha de sorprendre, doncs, que Creta fos reconeguda pels seus pirates. De fet, si una ciutat tenia un mercat d\'esclaus profit\xc3\xb3s, probablement volia dir que era un port pirata, com s\xc3\xb3n els casos de Cilicia o Delos. "Segons Estrab\xc3\xb3, en un dia eren venuts fins a 10.000 esclaus a Delos." Esser segrestat per pirates i venut com a esclau era tant habitual que fins i tot era un dels temes preferits dels antics dramaturgs grecs.\n_START_SECTION_\nEgipte i la pirateria\n_START_PARAGRAPH_\nEls primers anys d\'hist\xc3\xb2ria de la Mediterr\xc3\xa0nia inclouen moltes refer\xc3\xa8ncies a la pirateria, aix\xc3\xad com a les mesures desenvolupades per fer-ne front. S\'ha suggerit que els Articles Pirates, que estructuraven democr\xc3\xa0ticament la companyia, "derivaven de les tradicions marineres antigues", originant-se en algun moment d\'aquest per\xc3\xadode. Egipte \xc3\xa9s una font prim\xc3\xa0ria per molts d\'aquests primers registres, tant pel gran nivell de documentaci\xc3\xb3, en comparaci\xc3\xb3 amb els estats desenvolupats durant l\'edat fosca grega, com pel fet que bona part de la documentaci\xc3\xb3 fos gravada en pedra o preservada per les sorres seques del seu paisatge._NEWLINE_Els Lukka i els Sherden, en particular, s\xc3\xb3n esmentats en les cartes d\'Amarna, una s\xc3\xa8rie de 362 tauletes d\'argila que componen la correspond\xc3\xa8ncia entre el rei de Babil\xc3\xb2nia i el fara\xc3\xb3 Amenhotep, o el seu fill Akhenaton, sobre el fet que aquests assaltants mar\xc3\xadtims havien comen\xc3\xa7at, no nom\xc3\xa9s a enfonsar vaixells, sin\xc3\xb3 que tamb\xc3\xa9 a capturar ciutats. Aquests passatges s\xc3\xb3n una clara refer\xc3\xa8ncia als pirates en la seva vessant de lladres, no tant un \xc3\xbas gen\xc3\xa8ric del concepte per definir uns agressors originats al Mediterrani. Un dels incidents registrats m\xc3\xa9s antics, inscrit en una tauleta d\'argila durant el regnat d\'Akhenaton, explica que els pirates van atacar un vaixell el 1350 aC." Gaireb\xc3\xa9 un segle m\xc3\xa9s tard, Rams\xc3\xa8s II va registrar a la tauleta de Tanis que "els revoltosos Sherden, que mai ning\xc3\xba ha sapigut com combatre, van venir navegant auda\xc3\xa7ment en els seus vaixells de guerra des del mig del mar, no podent ning\xc3\xba fer-los front."_NEWLINE_El grup divers conegut col\xc2\xb7lectivament com els pobles de la mar, terme utilitzat per Rams\xc3\xa8s III al seu temple mortuori de Medinet Habu, aix\xc3\xad com en diversos obeliscs i esteles, podrien haver estat pirates. Fou all\xc3\xad on va registrar els atacs d\'enemics anomenats Peleset (filisteus), i fins i tot els hittites, per\xc3\xb2 molts dels enemics que mostra subjugant nom\xc3\xa9s s\xc3\xb3n esmentats amb l\'epitet "del mar". Rams\xc3\xa8s III descriu com els va derrotar portant-los cap a terra ferma, "com la sorra a la vora". Possibles membres dels "pobles del mar" podrien ser el poble Tjeker de Creta, que va assentar-se a Anat\xc3\xb2lia, la seu de l\'imperi Hittita, el qual \xc3\xa9s conegut per haver-se enfrontat amb els egipcis._NEWLINE_Aquesta visi\xc3\xb3 negativa dels pobles del mar en els textos fara\xc3\xb2nics segueix el patr\xc3\xb3 habitual del concepte egipci dels estrangers; s\xc3\xb3n vistos com a \xc3\xa9ssers inferiors fins que passen a ser \xc3\xbatils. Hi ha evid\xc3\xa8ncies que, mentre el poder de Gr\xc3\xa8cia i P\xc3\xa8rsia pujava, es va convertir en m\xc3\xa9s acceptable pels dirigents egipcis contractar pirates pels seus propis objectius, i a principis del per\xc3\xadode hel\xc2\xb7len\xc3\xadstic eren contractats \xc3\xa0mpliament com a forces para-legals, fins al punt que "semblava no haver-hi una distinci\xc3\xb3 real entre els pirates i els mercenaris." Tot i la proximitat entre aquestes dues professions, no eren sin\xc3\xb2nims amb el terme "criminal". El terme original grec per descriure un pirata no va ser incorporat al llenguatge fins al 140 aC. M\xc3\xa9s sovint que al contrari, el terme "pirata" implicava senzillament "altre" o "els altres": un estranger o un fora de la llei, per\xc3\xb2 no necess\xc3\xa0riament un criminal.\n_START_SECTION_\nPirateria a Gr\xc3\xa8cia\n_START_PARAGRAPH_\nEls dirigents de la Creta minoica van ser els primers en crear una flota amb l\'objectiu espec\xc3\xadfic de combatre la pirateria. Les fonts gregues descriuen aquesta flota com el producte del llegendari rei Minos, suggerint que "\xc3\xa9s probable que neteg\xc3\xa9s el mar de pirates tant com va poder, per millorar els seus ingressos." Es diu que va combatre efectivament la pirateria a la seva zona fins que la seva flota fou destru\xc3\xafda per un tsunami, al voltant del 1400 aC, provocant el ressorgiment de la pirateria._NEWLINE_Molts texts de l\'edat del bronze i de la Gr\xc3\xa8cia arcaica, de fet, consideren la pirateria com una professi\xc3\xb3 viable. "A l\'antiga Gr\xc3\xa8cia, la pirateria sembla que era \xc3\xa0mpliament considerada com una manera honorable de guanyar-se la vida." Hi ha nombroses refer\xc3\xa8ncies sobre aquest fet, com demostra la normalitat en qu\xc3\xa8 apareix a la Il\xc3\xadada i l\'Odissea, tot i que van ser escrites entre els segles VII i VI aC. Odisseu, de fet, explica un incident en qu\xc3\xa8 es va veure embolicat:_NEWLINE_Vam desembarcar amb fermesa a l\'indret hostil,_NEWLINE_I vam saquejar la ciutat,_NEWLINE_i vam destruir la ra\xc3\xa7a,_NEWLINE_Les seves dones fetes captives,_NEWLINE_les seves possessions vam compartir,_NEWLINE__NEWLINE_I tots els soldats van trobar una recompensa._NEWLINE_Un segle m\xc3\xa9s tard, l\'historiador grec Tuc\xc3\xaddides (460\xe2\x80\x93395 BC) parla de grans homes com Odisseu, resolent aquest fet com una professi\xc3\xb3 en la seva hist\xc3\xb2ria de la guerra del Pelopon\xc3\xa8s:_NEWLINE_Des dels primers temps els grecs i els b\xc3\xa0rbars de la costa i de les illes, quan la comunicaci\xc3\xb3 per mar es va tornar m\xc3\xa9s habitual, van ser temptats a convertir-se en pirates; de fet, aix\xc3\xb2 es convert\xc3\xad en el seu principal recurs de subsist\xc3\xa8ncia, sense considerar-se una desgr\xc3\xa0cia veure\'s emp\xc3\xa8s a aquest extrem, sin\xc3\xb3 m\xc3\xa9s aviat certa gl\xc3\xb2ria._NEWLINE_Com indica aquest fragment, a la Gr\xc3\xa8cia cl\xc3\xa0ssica de Tuc\xc3\xaddides, la pirateria era m\xc3\xa9s aviat vista com una "desgr\xc3\xa0cia", no pas una professi\xc3\xb3 (potser amb un punt d\'hipocresia, ja que l\'amena\xc3\xa7a de l\'esclavitud a terra era vista com a inevitable i de dret "universal") perqu\xc3\xa8 venia amb l\'amena\xc3\xa7a de la p\xc3\xa8rdua i l\'esclavitud pels ciutadans mentre viatjaven. En el moment en qu\xc3\xa8 Atenes es trobava al punt \xc3\xa0lgid del seu poder, trobem pocs registres epigr\xc3\xa0fics sobre pirateria, i Tuc\xc3\xaddides no esmenta aquest perill com un dels motius particulars de l\'ampliaci\xc3\xb3 de la flota imperial atenenca, aix\xc3\xad que \xc3\xa9s possible que la relativa seguretat dels mars en \xc3\xa8poca cl\xc3\xa0ssica, en comparaci\xc3\xb3 amb el per\xc3\xadode hel\xc2\xb7len\xc3\xadstic, va ser un efecte, no tant la motivaci\xc3\xb3, del desenvolupament de la Lliga de Delos, que va moblar l\'Imperi amb el seu poder.\n_START_SECTION_\nPirateria durant el per\xc3\xadode hel\xc2\xb7len\xc3\xadstic\n_START_PARAGRAPH_\nLes not\xc3\xadcies sobre pirateria al Mediterrani no reapareixen fins despr\xc3\xa9s de la mort d\'Alexandre el Gran, l\'any 323 aC. El l\xc3\xadder macedoni havia establert un precedent per als esfor\xc3\xa7os per acabar amb la pirateria en el transcurs de les seves conquestes al voltant del Mediterrani. En la seva obra De Civitate Dei, Sant Agust\xc3\xad exposa un di\xc3\xa0leg entre Alexandre i un pirata que havia capturat:_NEWLINE__NEWLINE_Quan aquell rei va preguntar a l\'home qu\xc3\xa8 pretenia ostentant una possessi\xc3\xb3 hostil del mar, va contestar-li amb orgull: "qu\xc3\xa8 pretens tu ocupant tot el m\xc3\xb3n? com que jo ho faig amb un petit vaixell, m\'anomenen lladre, mentre que tu, com que ho fas amb una gran flota, t\'anomenen emperador."_NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la mort d\'Alexandre, i en el transcurs de les conseq\xc3\xbcents guerres, la pirateria es va convertir en un problema tant per les petites tripulacions de bandits independents, com pels estats que les contractaven com a mercenaris. Demetri I de Maced\xc3\xb2nia, en concret, va utilitzar mercenaris navals pel seu profit, unitats entre les que es trobaven tripulacions que, d\'altra manera, s\'haurien dedicat a la pirateria. Segons exposa Diodor de Sic\xc3\xadlia al seu llibre 20, els pirates de Demetri utilitzaven naus sense coberta, probablement per augmentar la velocitat dels vaixells._NEWLINE_El fam\xc3\xb3s enfonsament del vaixell de Kyrenia es va produir al voltant d\'aquest per\xc3\xadode, en el segle IV aC; all\xc3\xad s\'hi van trobar eixos de llan\xc3\xa7a incrustats a la coberta, aix\xc3\xad com una "taula male\xc3\xafda" de plom, la qual K\xc3\xa0rtsev considera que hi va ser afegida per pirates quan el vaixell s\'enfonsava, probablement per assegurar-se que no serien perseguits i culpats per aquest crim._NEWLINE_Quan Rodes va convertir-se en la pot\xc3\xa8ncia naval de l\'Egeu, una part important de la funci\xc3\xb3 de la Lliga dels Illencs (la qual havia estat fundada per Ant\xc3\xadgon el Borni per esdevenir una for\xc3\xa7a aliada en el marc de les guerres dels di\xc3\xa0docs) era eliminar la pirateria dels seus estats membres. Rodes era la principal zona comercial del Mediterrani en aquella \xc3\xa8poca, amb cinc ports als que es podia arribar des de totes les direccions del temps, i a una dist\xc3\xa0ncia semblant des de la majoria dels principals poders hel\xc2\xb7len\xc3\xadstics, motiu pel qual era imperatiu per la seva economia que les aig\xc3\xbces del voltant fossin vistes pels comerciants com espais lliures de pirates._NEWLINE_El 167 aC Roma va convertir Delos en un port lliure d\'impostos per acabar amb el poder i la riquesa de Rodes, provocant que els ingressos per impostos de Rodes baixessin d\'1 mili\xc3\xb3 de dracmes a 150.000 dracmes en nom\xc3\xa9s un any. Sense la seva influ\xc3\xa8ncia pol\xc3\xadtica, la pirateria va incrementar-se r\xc3\xa0pidament, afectant fins i tot el Mediterrani oriental._NEWLINE_La pirateria s\'havia convertit en un veritable problema, motiu pel qual la defensa d\'aquest perill va convertir-se en una de les raons per les quals les ciutats atorgaven decrets honor\xc3\xadfics a individuals, com per exemple el decret del 166 aC d\'Imbros: ""Lysanias \xc3\xa9s benevolent amb el poble [\xe2\x80\xa6] es va mantenir ferm i va portar not\xc3\xadcies de l\'arribada dels pirates". _NEWLINE_El fenomen era particularment end\xc3\xa8mic en algunes \xc3\xa0rees, com ara a Cil\xc3\xadcia (sud-est de Turquia) o Il\xc2\xb7l\xc3\xadria (Balcans occidentals). Hi ha evid\xc3\xa8ncies que les "tribus il\xc2\xb7l\xc3\xadries costaneres havien creat el seu propi tipus de vaixell, el lembus, amb el qual realitzaven les seves depredacions." Era un vaixell petit i r\xc3\xa0pid constru\xc3\xaft per apar\xc3\xa8ixer o retirar-se r\xc3\xa0pidament des d\'entrades amagades per atacar vaixells m\xc3\xa9s grans._NEWLINE_La pirateria il\xc2\xb7l\xc3\xadria podria denominar-se, m\xc3\xa9s correctament, corsarisme, ja que era potenciada per part de l\'estat. A l\'Hist\xc3\xb2ries de Polibi, que cobreix el per\xc3\xadode 220-146 aC, la seva descripci\xc3\xb3 de Teuta, reina d\'Il\xc2\xb7l\xc3\xadria, diu que "la seva primera mesura va ser garantir cartes de marca a corsaris, autoritzant-los a saquejar tots aquells amb qui es topessin."_NEWLINE_"Els il\xc2\xb7liris eren tant poderosos que cap el 230 aC cap comerciant honest volia participar en el comer\xc3\xa7 mar\xc3\xadtim." L\'atenci\xc3\xb3 de Roma se centrava en les conquestes terrestres, motiu pel qual, en un primer moment, no van intentar convertir-se en la policia naval que havia estat Rodes i, encara abans, Atenes, per al conjunt de les illes gregues. No obstant, quan les forces il\xc2\xb7l\xc3\xadries van atacar un comboi de vaixells que transportaven gra per l\'ex\xc3\xa8rcit, el Senat va decidir enviar dos emissaris a la reina Teuta, que aviat va fer-ne matar un. Enfadat, "el c\xc3\xb2nsol Gnaeus Fulvius va salpar cap a Il\xc2\xb7l\xc3\xadria amb dos-cents vaixells, mentre que el c\xc3\xb2nsol Luci Postumi i 20.000 soldats marxaven per via terrestre." Cap el 228 aC Teuta s\'havia rendit i els romans havien eliminat un dels paradisos pirates m\xc3\xa9s coneguts de la Mediterr\xc3\xa0nia.\n_START_SECTION_\nEl Mediterrani occidental\n_START_PARAGRAPH_\nLa hist\xc3\xb2ria de la pirateria al Mediterrani occidental, aix\xc3\xad com el comer\xc3\xa7, \xc3\xa9s m\xc3\xa9s dif\xc3\xadcil de con\xc3\xa8ixer. A difer\xc3\xa8ncia de les civilitzacions orientals, els pobles occidentals han estat molt menys estudiats i, per tant, s\xc3\xb3n for\xc3\xa7a desconeguts. Gr\xc3\xa0cies al registre arqueol\xc3\xb2gic, no obstant, els investigadors han pogut afirmar l\'exist\xc3\xa8ncia d\'un comer\xc3\xa7 creixent entre tots els pobles del Mediterrani. Xipriotes, egeus i llevantins comerciaven amb la pen\xc3\xadnsula ib\xc3\xa8rica, Sic\xc3\xadlia o Sardenya. Dels sards, concretament, es coneix la tipologia d\'embarcaci\xc3\xb3 que utilitzaven, gr\xc3\xa0cies a unes representacions votives que s\'han descobert. L\'exist\xc3\xa8ncia d\'aquest comer\xc3\xa7, doncs, fa entendre que la pirateria tamb\xc3\xa9 era present a l\'extrem occidental del Mediterrani.'