b'\n_START_ARTICLE_\nEscola veneciana\n_START_PARAGRAPH_\nL\'escola veneciana (de m\xc3\xbasica) \xc3\xa9s un terme usat per descriure els compositors que van treballar a Ven\xc3\xa8cia en el per\xc3\xadode compr\xc3\xa8s aproximadament entre 1550 i 1610. Les composicions policorals venecianes de finals del segle XVI van ser molt famoses en la seva \xc3\xa8poca i van influir en m\xc3\xbasics d\'altres pa\xc3\xafsos. La mateixa denominaci\xc3\xb3 d\'\xc2\xabescola veneciana\xc2\xbb s\'utilitza tamb\xc3\xa9 per referir-se a altres expressions art\xc3\xadstiques venecianes (sobretot de pintura) d\'una \xc3\xa8poca molt m\xc3\xa9s extensa._NEWLINE_Conjuntament amb el desenvolupament de la monodia i l\'\xc3\xb2pera a Flor\xc3\xa8ncia, les innovacions de l\'escola veneciana marquen la transici\xc3\xb3 de la m\xc3\xbasica renaixentista a la barroca.\n_START_SECTION_\nProgressistes i conservadors\n_START_PARAGRAPH_\nEn la d\xc3\xa8cada de 1560, dos grups van desenvolupar l\'escola veneciana amb perspectives diferents: un grup progressista, liderat per Baldassare Donato, i un grup conservador, guiat per Gioseffo Zarlino, que va substituir Willaert com a mestre de capella. Els membres del grup conservador (que inclo\xc3\xafa, a m\xc3\xa9s de Zarlino, compositors com Cipriano de Rore i Claudio Merulo, i posteriorment tamb\xc3\xa9 Andrea i Giovanni Gabrieli), tendien a seguir l\'estil polif\xc3\xb2nic de l\'escola holandesa o francoflamenca. Les disputes entre ambd\xc3\xb3s b\xc3\xa0ndols van tenir la seva eclosi\xc3\xb3 el 1569, amb un dram\xc3\xa0tic duel p\xc3\xbablic entre Donato i Zarlino, durant la festa de Sant Marc._NEWLINE_Un altre punt de confrontaci\xc3\xb3 entre els dos grups va ser si corresponia o no que els "estrangers" poguessin assumir el c\xc3\xa0rrec m\xc3\xa0xim de mestre de capella a Sant Marc. Aparentment el grup que pretenia afavorir els talents locals va prevaler en aquesta contesa, ja que el 1603 el c\xc3\xa0rrec el va obtenir Giovanni Croce, el qual fou succe\xc3\xaft per Giulio Cesare Martinengo el 1609 i, posteriorment, per Claudio Monteverdi el 1613._NEWLINE_La culminaci\xc3\xb3 de l\'escola veneciana va produir-se al voltant del 1580, quan Andrea i Giovanni Gabrieli van compondre enormes obres per a m\xc3\xbaltiples cors, grups de metalls i instruments de corda i orgue. Aquestes obres s\xc3\xb3n les primeres a incloure indicacions din\xc3\xa0miques, i tamb\xc3\xa9 instruccions per a la instrumentaci\xc3\xb3. L\'aportaci\xc3\xb3 dels organistes de l\'escola, en particular de Claudio Merulo i Girolamo Diruta va comen\xc3\xa7ar a definir un estil instrumental i t\xc3\xa8cnic que posteriorment es va traslladar al nord d\'Europa i va culminar amb les obres de Sweelinck, Buxtehude i fins i tot Bach. _NEWLINE_El terme "escola veneciana" tamb\xc3\xa9 s\'usa per distingir-la de la molt diferent, encara que contempor\xc3\xa0nia, escola romana. Altres importants centres d\'activitat musical a la pen\xc3\xadnsula It\xc3\xa0lica de l\'\xc3\xa8poca eren a Flor\xc3\xa8ncia, el bressol de l\'\xc3\xb2pera, i tamb\xc3\xa9 a Ferrara, N\xc3\xa0pols, P\xc3\xa0dua, M\xc3\xa0ntua i Mil\xc3\xa0.'