b"\n_START_ARTICLE_\nMaria Magdalena penitent\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s possible que Mena s'inspir\xc3\xa9s en el model de la imatge de la mateixa santa de l'escultor Gregorio Fern\xc3\xa1ndez que es troba al monestir de les Descalzas Reales de Madrid. \xc3\x89s una dona jove, encara que demacrada per la penit\xc3\xa8ncia, amb la cara ovalada; mostra molt de sentiment i una gran espiritualitat, fet que refor\xc3\xa7a el nas afilat, la boca petita i entreoberta, i la mirada trista; t\xc3\xa9 una gran cabellera, m\xc3\xa9s escarida que la de Fern\xc3\xa1ndez, que li cau sobre les espatlles. El dramatisme s'aprecia a la m\xc3\xa0 dreta, que est\xc3\xa0 oberta damunt del seu pit, i segueix amb la mirada el santcrist que sost\xc3\xa9 a la m\xc3\xa0 esquerra. El seu cos est\xc3\xa0 cobert fins als turmells amb un teixit d'estora de palma i nuat amb una soga, amb un gran nus a la cintura. Es troba dempeus i, per sota el vestit, sobresurten els peus descal\xc3\xa7os, amb el peu esquerre m\xc3\xa9s avan\xc3\xa7at, com si an\xc3\xa9s a fer una passa.\n_START_SECTION_\nEstil\n_START_PARAGRAPH_\nEs tracta d'una pe\xc3\xa7a policromada d'un gran realisme i que transmet sens dubte un valor m\xc3\xadstic, espiritual. La cara ovalada \xc3\xa9s t\xc3\xadpica de l'estir de l'autor. La seva mida \xc3\xa9s m\xc3\xa9s aviat petita, de 165\xc2\xa0cm d'al\xc3\xa7ada.\n_START_SECTION_\nMoviment\n_START_PARAGRAPH_\nL'escultura pertany al barroc andal\xc3\xbas.\n_START_SECTION_\nAutor\n_START_PARAGRAPH_\nL'autor \xc3\xa9s Pedro de Mena.\n_START_SECTION_\nDespla\xc3\xa7aments i ubicaci\xc3\xb3 actual\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de l'expulsi\xc3\xb3 dels jesu\xc3\xaftes a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia de la Pragm\xc3\xa0tica Sanci\xc3\xb3 de 1767, l'escultura va anar a parar als oratoris de sant Felip Neri. Durant la desamortitzaci\xc3\xb3 de 1835, la imatge va quedar sota la cust\xc3\xb2dia de les saleses Reales fins que, el 1870, per motiu de la seva exclaustraci\xc3\xb3 va passar al Museu de la Trinitat. Els despla\xc3\xa7aments continuarien i, el 1921, aniria a parar al museu del Prado que la va acollir fins al 1933 que va ser traslladada a Valladolid, al Museu Nacional d'Escultura. Encara va tornar al museu del Prado per una restauraci\xc3\xb3 i, finalment, l'any 2008, la Magdalena penitent torn\xc3\xa0 al Museu de Valladolid."