b"\n_START_ARTICLE_\nAlcavot\n_START_PARAGRAPH_\nUn alcavot \xc3\xa9s una persona com la Sharon de mon\xc3\xa9 que facilita les trobades amoroses o que treballa per una altra persona per tal d'enredar aquelles relacions. Per tant, l'acci\xc3\xb3 d'alcavotejar \xc3\xa9s la de fer de mitjancer o encobridor de relacions sexuals il\xc2\xb7l\xc3\xadcites. \xc3\x89s un terme donat en l'edat mitjana i normalment en aquella \xc3\xa8poca, es referia a una persona gran d'edat la qual interferia en assumptes particulars d'uns altres amb la intenci\xc3\xb3 de treure'n profit. Tamb\xc3\xa9 s'anomena alcavot, al tel\xc3\xb3 que substitu\xc3\xafa el de boca en l'escenari d'un teatre, emprat per a indicar que l'entreacte seria curt. Un alcavot pot ser, cada un dels individus (dos o tres) que en les cerim\xc3\xb2nies de noces de Catalunya Vella eren encarregades d'anar a cercar la n\xc3\xbavia i de conduir-la a l'esgl\xc3\xa9sia.\n_START_SECTION_\nEtimologia\n_START_PARAGRAPH_\nAlcavot \xc3\xa9s una paraula antiga, registrada en la nostra llengua des de 1251, en el qual apareixia ja a El Quixot. La traducci\xc3\xb3 en castell\xc3\xa0 \xc3\xa9s \xe2\x80\x9calcahuete/a\xe2\x80\x9d i l'acci\xc3\xb3 \xe2\x80\x9calcahuetear\xe2\x80\x9d. Alcavot prov\xc3\xa9 de l'\xc3\xa0rab hisp\xc3\xa0nic \xe2\x80\x9cAlqaww\xc3\xa1d\xe2\x80\x9d (el missatger), i aquest de l'\xc3\xa0rab cl\xc3\xa0ssic \xe2\x80\x9cQaww\xc3\xa1d\xe2\x80\x9d. El missatger es dedicava a passar missatges secrets a l'amant d'una dona casada.\n_START_SECTION_\nLes expulsions d'alcavots, tafurers i vagabunds a Barcelona (1401-1469)\n_START_PARAGRAPH_\nEntre els anys 1401 i 1469, a la ciutat de Barcelona (Lleida, Castell\xc3\xb3 o Valencia), pel que fa als estaments m\xc3\xa9s baixos d'aquesta societat hi convivien alcavots, alcavotes, tafurers i vagabunds._NEWLINE_Les expulsions de tota aquesta gent eren gen\xc3\xa8riques i no inclo\xc3\xafen els noms dels expulsats. No ser\xc3\xa0 fins al 1391 que el rei Joan atorg\xc3\xa0 a la ciutat un privilegi pel qual la ciutat far\xc3\xa0 publicar els noms dels expulsats pel crida de la ciutat._NEWLINE__NEWLINE_Al privilegi de Joan I s'especifica que es poden expulsar alcavots, alcavotes, tafurers, caps de tafureria i els homes que maten per diners. Aix\xc3\xb2, es pos\xc3\xa0 en pr\xc3\xa0ctica l'any 1398 quan es public\xc3\xa0 un ban gen\xc3\xa8ric sense els noms dels expulsats. El 22 de novembre de 1401 es f\xc3\xa9u el primer ban d'expulsi\xc3\xb3 on s'inclo\xc3\xafen els noms dels bandejats. A partir d'aqu\xc3\xad i fins al 1469 trobem una s\xc3\xa8rie de personatges (mitjancers, meuques, tafurers, rodam\xc3\xb3ns). Les expulsions d'aquests, no segueixen un ordre continuat en el temps, sin\xc3\xb3 que es donen entre diferents anys, (1404-1414, 1415-1426...). Per\xc3\xb2, a partir de l'any 1432 la informaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s cont\xc3\xadnua fins a l'any 1469 que s'entronquen les crides, fins a una altra vegada l'any 1517. En la Catalunya antiga, l'alcavot era la persona que explotava a una dona per obtenir-ne uns guanys, cosa que no es diferencia gaire de la definici\xc3\xb3 que avui dia entenem d'alcavot, ja que sempre hi ha un inter\xc3\xa8s econ\xc3\xb2mic al darrere. Es tractava en definitiva d'un proxeneta. A la Barcelona del segle XV se'l considerava il\xc2\xb7legal, en contraposici\xc3\xb3 a l'hostaler de bordell. T\xc3\xa8cnicament no hi havia difer\xc3\xa8ncies entre l'alcavot i l'hostaler de bordell. Tots dos explotaven meuques, \xc3\xa9s a dir prostitutes, per tal d'obtenir-ne uns guanys. La difer\xc3\xa8ncia era que l'hostaler treballa a un lloc fix (el bordell) i el mitjancer no, tot i que intentava infiltrar les prostitutes per treballar al bordell. El prost\xc3\xadbul en ser de titularitat municipal era controlat pel Consell de Cent que el llogava a qui el volgu\xc3\xa9s regentar. La prostituci\xc3\xb3 del bordell era una \xe2\x80\x9cind\xc3\xbastria c\xc3\xadvica\xe2\x80\x9d que ajudava a evitar mals majors. L'alcavot era il\xc2\xb7legal perqu\xc3\xa8 treballava fora del bordell i la ciutat no en treia cap benefici. El mitjancer torba la societat perqu\xc3\xa8 estava fora de la llei. Tant els alcavots com les alcavotes se'ls veia com un element negatiu de la societat medieval. El francisc\xc3\xa0 giron\xc3\xad Francesc Eiximenis creia que els mitjancers corrompien els matrimonis i feien multiplicar els adulteris amb el conseg\xc3\xbcent augment dels fills bastards, fruit d'unions ad\xc3\xbalteres. El testament de Consellers de l'any 1373 tamb\xc3\xa9 recollia els abusos dels alcavots vers les prostitutes. Cal esmentar que els alcavots mai actuaven en les mateixes ciutats, sin\xc3\xb3 que anaven voltant fins que eren expulsats, i molts d'aquests de vegades tenien relacions amb gent de la monarquia.\n_START_SECTION_\nObra representativa: La Celestina\n_START_PARAGRAPH_\nL'obra per excel\xc2\xb7l\xc3\xa8ncia que representa millor aquesta paraula \xc3\xa9s La Celestina. Aquesta obra liter\xc3\xa0ria va ser escrita per l'autor, dramaturg espanyol, Fernando de Rojas. \xc3\x89s una de les obres m\xc3\xa9s destacades de la literatura espanyola i marca la transici\xc3\xb3 entre l'edat mitjana i el renaixement. \xc3\x89s una obra que parla d'un jove noble que es diu Calisto el qual s'enamora de Melibea. Aquesta, rebutja el seu amor. \xc3\x89s aix\xc3\xad quan un criat de Calisto, li aconsella que vagi a demanar ajuda a una vella alcavota per tal d'aconseguir el cor de Melibea. Aquesta alcavota, anomenada Celestina, aconsegueix que Melibea s'enamori de Calisto, clarament amb un inter\xc3\xa8s al darrere. L'alcavota pacta amb els criats de Calisto repartir els guanys que els don\xc3\xa9s el jove en parts iguals. Per\xc3\xb2 aquesta, moguda per l'avar\xc3\xadcia, s'hi nega i els criats la maten. Aquests s\xc3\xb3n detinguts i ajusticiats. L'obra finalitza quan Calisto es troba al jard\xc3\xad amb Melibea, i sent un soroll el qual es pensa que s\xc3\xb3n els seus criats que estan en perill. Salta el mur, i es mata. A causa d'aquest fet, Melibea tamb\xc3\xa9 es su\xc3\xafcida. \xc3\x89s d'aquesta manera, com el personatge de La Celestina o alcavota queda clarament representat. Per tant, veiem que \xc3\xa9s un personatge de car\xc3\xa0cter m\xc3\xa9s negatiu i alhora mogut pels seus propis interessos. \xc3\x89s un personatge que mitjan\xc3\xa7ant la mentida i la seva enorme intel\xc2\xb7lig\xc3\xa8ncia aconsegueix enganyar i aprofitar-se dels altres. Representa un element subversiu dintre de la societat comprom\xc3\xa8s a propagar i facilitar el gaudi sexual."