b"\n_START_ARTICLE_\nHist\xc3\xb2ria de la nataci\xc3\xb3 i el waterpolo a Catalunya\n_START_PARAGRAPH_\nBreu hist\xc3\xb2ria de la nataci\xc3\xb3 i el waterpolo a Catalunya.\n_START_SECTION_\nL'arribada de la nataci\xc3\xb3 a Catalunya\n_START_PARAGRAPH_\nEl 15 de setembre de 1907, Francesc Sol\xc3\xa9, propietari del Gimn\xc3\xa0s Sol\xc3\xa9, organitz\xc3\xa0 la primera cursa de nataci\xc3\xb3 a Catalunya al port de Barcelona. La competici\xc3\xb3 constava d'una prova de velocitat de 100 metres lliures, on participaren 25 nedadors; i una prova de resist\xc3\xa8ncia, els 1.500 metres lliures, amb 21 nedadors. La competici\xc3\xb3 rep el nom de Campionat d'Espanya de nataci\xc3\xb3 - Copa Sol\xc3\xa9. Els vencedors foren els alemanys Adolf von der Heyden (100 m) i Edwald Poeschke (1.500 m), amb el basc Leopoldo Lafuente, tercer classificat en ambdues proves i considerat per tant campi\xc3\xb3 d'Espanya, i Bernat Picornell quart classificat._NEWLINE_Menys de dos mesos despr\xc3\xa9s, el 10 de novembre de 1907, en el mateix Gimn\xc3\xa0s Sol\xc3\xa9, Bernat Picornell i Ricard Luj\xc3\xa1n, entre d'altres amics fundaren el Club Nataci\xc3\xb3 Barcelona. Aquest club fug\xc3\xad del model elitista que tenien altres clubs n\xc3\xa0utics de la ciutat. A falta d'instal\xc2\xb7lacions pr\xc3\xb2pies, s'establiren als Banys Orientals de la Barceloneta. El nombre de socis del club augment\xc3\xa0 molt r\xc3\xa0pidament provocant el trasllat del mateix als Banys de Sant Sebasti\xc3\xa0, els propietaris del qual permeteren als cenebistes usar les instal\xc2\xb7lacions de franc._NEWLINE_La primera Copa Nadal de nataci\xc3\xb3 al port de Barcelona es disput\xc3\xa0 el 17 de gener de 1908, organitzada pel CNB. El 12 de juliol del mateix any, un equip del club organitza el primer partit de waterpolo a Catalunya enfront components de l'esquadra anglesa que estava de visita a la ciutat. El club tamb\xc3\xa9 organitza el primer Premi de Pasqua el 1909 i el primer curs escolar d'estiu el 1910. Ben aviat, el CN Barcelona es converteix en una societat poliesportiva, organitzant les primeres curses atl\xc3\xa8tiques el 1910 i les seccions de de pilota a m\xc3\xa0 i la de navegaci\xc3\xb3 a vela el 1917._NEWLINE_Aquestes primeres competicions comportaren l'aparici\xc3\xb3 de nous clubs com el F\xc3\xa8mina Nataci\xc3\xb3 Club (1912) per a nedadores, Club Nataci\xc3\xb3 Atl\xc3\xa8tic (1913), el Club de Mar creat el 1914 com a secci\xc3\xb3 del CADCI, el CN Sabadell (1916), el CN Reus Ploms (1918, essent primer president Albert Pallej\xc3\xa0), el Club Nataci\xc3\xb3 Pop de Badalona (1919) o la secci\xc3\xb3 de nataci\xc3\xb3 del Centre d'Esports de Lleida (1919)._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la creaci\xc3\xb3 de les primeres proves i els primers clubs, el pas immediat fou la construcci\xc3\xb3 de les primeres piscines. En aquest sentint, a Sabadell, 23 de juny de 1918, es constru\xc3\xad la primera piscina a l'Estat espanyol amb objectius eminentment esportius amb una llargada de 25 m. L'any 1921 es posa en marxa la piscina del Camp d'Esports de Lleida, segona de Catalunya. Els primers nedadors comencen a competir internacional, destacant Enric Claret, cinqu\xc3\xa8 classificat en la Travessia dels Ports de Marsella (1909), i Joaquim Cuadrada, sis\xc3\xa8 a la Travessia del Sena de Par\xc3\xads (1919). El CN Atl\xc3\xa8tic organitz\xc3\xa0 el 29 de setembre de 1918 al varador del port de Barcelona els primers Campionats de Catalunya de nataci\xc3\xb3, esdevenint primers campions Ramon Bulbena, del CN Atl\xc3\xa8tic, en 60 metres, i Joaquim Cuadrada, del CNB, en 500 metres._NEWLINE_Un cop creades les primeres proves i instal\xc2\xb7lacions, i apareguts els primers clubs i atletes, es f\xc3\xa9u necessari la creaci\xc3\xb3 d'un ens organitzador, que la FINA exig\xc3\xad fos d'\xc3\xa0mbit estatal. Aix\xc3\xad, sota l'empenta del Nataci\xc3\xb3 Barcelona, Atl\xc3\xa8tic i Sabadell, es cre\xc3\xa0 a Barcelona la Federaci\xc3\xb3 Espanyola de Nataci\xc3\xb3 Amateur (FENA) el 19 d'abril de 1920.\n_START_SECTION_\nLa consolidaci\xc3\xb3 de la nataci\xc3\xb3 catalana\n_START_PARAGRAPH_\nEl 25 de febrer de 1921 es constitu\xc3\xad la Federaci\xc3\xb3 Catalana de Nataci\xc3\xb3 Amateur (FCNA), comandada pels tres grans clubs, CNB, Atl\xc3\xa8tic i Sabadell, als que s'adheriren el Club Nataci\xc3\xb3 Matar\xc3\xb3 (1920-1929) el Club Nataci\xc3\xb3 Pop, el Centre d'Esports de Lleida, l'Ateneu Enciclop\xc3\xa8dic Popular, el Club de Mar i el Club Nataci\xc3\xb3 Els XX de Barcelona. Un any m\xc3\xa9s tard es constitu\xc3\xad el Col\xc2\xb7legi Catal\xc3\xa0 d'\xc3\x80rbitres i Oficials de Nataci\xc3\xb3, s'inaugur\xc3\xa0 la primera etapa de la futura piscina coberta del CNB (Escullera) i aquest club comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a publicar la revista Nataci\xc3\xb3._NEWLINE_El primer Campionats de Catalunya amb participaci\xc3\xb3 femenina es disputa el 1925 al port de Tarragona. D'aquests anys s\xc3\xb3n les travessies del Port de Tarragona (1925) i del Port de Barcelona (1926), organitzades pel Club N\xc3\xa0utic de Tarragona i el CN Atl\xc3\xa8tic. Francesc de Sales Gibert, president de la federaci\xc3\xb3 catalana (1927-29), fou el principal promotor de la construcci\xc3\xb3 de piscines, com la Piscina Municipal de Montju\xc3\xafc, la primera de caracter\xc3\xadstiques ol\xc3\xadmpiques (50 metres) que es constru\xc3\xad en territori espanyol, que s'inaugur\xc3\xa0 el 10 d'agost de 1929 amb un encontre entre la selecci\xc3\xb3 catalana i l'SCUF de Par\xc3\xads. El 1932, el Reus Ploms construeix la primera piscina reglament\xc3\xa0ria de la ciutat, i organitza la primera travessa al port de Salou._NEWLINE_La d\xc3\xa8cada dels 1920 \xc3\xa9s una \xc3\xa8poca d'expansi\xc3\xb3 per a la nataci\xc3\xb3 a Catalunya. Es constitueixen nombrosos clubs, per\xc3\xb2 paral\xc2\xb7lelament es comencen a construir piscines que suposen la superaci\xc3\xb3 de l'escull mar\xc3\xadtim de cara a una preparaci\xc3\xb3 dels nedadors. Durant el per\xc3\xadode 1921-1936 s\xc3\xb3n nous membres de la Federaci\xc3\xb3 Catalana de Nataci\xc3\xb3 els seg\xc3\xbcents equips: Sant Feliu de Gu\xc3\xadxols (1922), Arenys de Mar (1923), N\xc3\xa0utic de Tarragona (1923), CN Banyoles (1925), CN Sitges (1926), Club Femen\xc3\xad i d'Esports (1928), Barceloneta Amateur Club (1929), CN Sallent (1929), CN Badalona (1929), CN Poble Nou (1930), Garraf (1930), CN Martorell (1930), CN Catalunya (1931), CE Mediterrani (1931), Port Bou (1931), CN Terrassa (1932), Centre Nataci\xc3\xb3 Matar\xc3\xb3 (1932), CN Manresa (1933), GEiEG (1934) i CN Igualada (1934). A m\xc3\xa9s, el creixement d'alguns clubs portaren a la creaci\xc3\xb3 de diverses seccions com les de rugbi (1922) i boxa (1923) per part del CNB o les d'atletisme, front\xc3\xb3 i basquetbol (1931) del Sabadell._NEWLINE_Els nedadors del Club Nataci\xc3\xb3 Barcelona segueixen essent els grans dominadors de la nataci\xc3\xb3 catalana, seguit pels del CN Atl\xc3\xa8tic. La secci\xc3\xb3 de waterpolo del CNB es consolida com la gran dominadora del waterpolo catal\xc3\xa0 i espanyol del moment, adjudicant-se tots el campionats disputats. A m\xc3\xa9s, els nedadors catalans dominen el campionat d'Espanya, mantenint la supremacia catalana fins a l'any 1934, en que per primer cop Castella es proclama vencedora en la classificaci\xc3\xb3 final federacions territorials.\n_START_SECTION_\nLa crisi de la postguerra\n_START_PARAGRAPH_\nLa Guerra Civil i la subseg\xc3\xbcent postguerra suposaren uns anys de crisi a la nataci\xc3\xb3 catalana. Nom\xc3\xa9s restaven federats divuit clubs i el nombre de llic\xc3\xa8ncies es redu\xc3\xad de 1.233 (el 1931) a 189. Els clubs, a poc a poc, van renaixent i n'apareixen de nous com el CN Montju\xc3\xafc (1944), el CN Olot (1955) i el CN Vic (1960). L'any 1944 el CN Banyoles organitza la primera travessia a l'Estany de Banyoles. A nivell estatal, a la tradicional rivalitat Catalunya-Castella (que era entrenada pel catal\xc3\xa0 Enric Granados Gal), s'incorpora l'emergent nataci\xc3\xb3 can\xc3\xa0ria. Catalunya segueix dominant en categoria femenina i waterpolo per\xc3\xb2 no en categoria masculina. El mar\xc3\xa7 de 1948 arriba a Catalunya Andras Zolyomy, contractat pel CN Barcelona com entrenador de l'equip de waterpolo que particip\xc3\xa0 en els Jocs Ol\xc3\xadmpics de Londres 1948, on no hi particip\xc3\xa0 cap nedador catal\xc3\xa0._NEWLINE_L'any 1950, Catalunya recupera l'hegemonia estatal de la m\xc3\xa0 d'homes com Robert Queralt, que trenc\xc3\xa0 la barrera del minut en els 100 metres lliures en piscina de 50 metres, per\xc3\xb2 la perd en categoria femenina l'any 1952. Durant la d\xc3\xa8cada de 1950 Catalunya nom\xc3\xa9s guanya tres campionats estatals en categoria masculina (1951, 1954, 1957), i tres m\xc3\xa9s en femenina (1951, 1954, 1955). Als Jocs de H\xc3\xa8lsinki 1952, nom\xc3\xa9s hi prenen part Queralt i Ricardo Conde, els quals eren all\xc3\xad com a membres de l'equip de waterpolo. Quatre anys m\xc3\xa9s tard, a Melbourne no participa cap nedador catal\xc3\xa0 per la decisi\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica del COE. Als Jocs del Mediterrani de 1955 celebrats a Barcelona, tampoc es guanya cap medalla._NEWLINE_El CN Manresa i CN Sabadell inauguren les seves piscines cobertes els anys 1955 i 1959, respectivament. La primera (Parc Sant Ignasi de Manresa) fou la segona coberta de Catalunya i serv\xc3\xad per a posar en marxa els primers Campionats de Catalunya d'hivern. Pel que fa als esportistes, podem destacar les nedadores Mariuca Galindo, Anna Maria Santamaria, les germanes Soriano, l'olotina Montserrat Tresserras, aix\xc3\xad com la tasca realitzada per clubs com el Montju\xc3\xafc, amb l'entrenador J\xc3\xa1nos Gergely, el Sabadell , que contract\xc3\xa0 de l'entrenador holand\xc3\xa8s Kees Oudegeest.\n_START_SECTION_\nLa d\xc3\xa8cada prodigiosa\n_START_PARAGRAPH_\nEls anys seixanta suposen un gran salt endavant de la nataci\xc3\xb3 catalana, promogut principalment per la posada en marxa d'un gran pla de construcci\xc3\xb3 de piscines arreu del pa\xc3\xads, entre les que destacaren les seg\xc3\xbcents: Piscina del Poblenou (1960), Piscina de Cal Tomaca del CN T\xc3\xa0rraco (1965), Piscina Sant Jordi (1966, la primera piscina coberta amb mesures ol\xc3\xadmpiques), Piscina Folch i Torres (1966), Piscina de l'Estany a Banyoles (1967) o les Piscines Picornell (1969, constru\xc3\xafda per als campionats d'Europa de 1970). El 19 de febrer de 1961 es cre\xc3\xa0 el Col\xc2\xb7legi Catal\xc3\xa0 d'Entrenadors, que amb l'ajuda d'entrenadors com l'holand\xc3\xa8s Jan Freese, vinculat al CN Manresa i a la Resid\xc3\xa8ncia Blume, d'Esplugues de Llobregat, inaugurada el 1961, consolidaren una gran tasca de formaci\xc3\xb3._NEWLINE_Els resultats no trigaren en arribar. El 1960, Isabel Casta\xc3\xb1\xc3\xa9 esdev\xc3\xa9 la primera nedadora en participar en uns Jocs Ol\xc3\xadmpics. Miquel Torres fou el primer catal\xc3\xa0 que puj\xc3\xa0 en un podi europeu en quedar subcampi\xc3\xb3 d'Europa de 1.500 metres lliures. Maria Ballest\xc3\xa9 guanya els Grans Premis de Par\xc3\xads i San Remo. El 1966 Jaume Monz\xc3\xb3 es proclam\xc3\xa0 subcampi\xc3\xb3 dels 200 m esquena i Mari Pau Corominas finalista dels 100 m esquena ens els Campionats d'Europa. El 1967, Santiago Esteva es proclama campi\xc3\xb3 d'Europa j\xc3\xbanior de 1.500 m lliures. En els Jocs Ol\xc3\xadmpics de M\xc3\xa8xic de 1968, Santiago Esteva i Mari Pau Corominas arribaren a la final de les proves d'esquena. A nivell de seleccions, Catalunya guanya les deu edicions del Campionat d'Espanya en categoria masculina, i vuit en categoria femenina._NEWLINE_La d\xc3\xa8cada finalitza amb la celebraci\xc3\xb3 a Barcelona dels XII Campionats d'Europa entre els dies 11 i 19 de setembre de 1970. Els nedadors catalans aconseguiren deu places de finalista, i Santiago Esteva obtingu\xc3\xa9 dues medalles de plata i dues de bronze.\n_START_SECTION_\nDel cinquantenari als Jocs Ol\xc3\xadmpics\n_START_PARAGRAPH_\nL'any 1971 es commemor\xc3\xa0 el cinquantenari de la Federaci\xc3\xb3 Catalana amb una situaci\xc3\xb3 \xc3\xb2ptima de la nataci\xc3\xb3 catalana: 6.773 llic\xc3\xa8ncies, 93 clubs federats, 22 piscines cobertes, 76 piscines descobertes i els t\xc3\xadtols estatals de nataci\xc3\xb3 de totes les categories. A nivell de clubs el CN Sabadell domina en categoria masculina i el CN Barcelona en la femenina. El 1971 es funda el CN Sant Andreu, que posteriorment assolir\xc3\xa0 nombrosos \xc3\xa8xits._NEWLINE_Pel que fa als nedadors, es produ\xc3\xad el relleu generacional de la gran formada de la d\xc3\xa8cada anterior, destacant principalment en categoria femenina. Destacaren Aurora Chamorro, que particip\xc3\xa0 en els Jocs Ol\xc3\xadmpics de Munic de 1972 i Nat\xc3\xa0lia Mas, primera catalana en baixar del minut en els 100 metres lliures (1978) i primera medalla d'or femenina en uns Jocs del Mediterrani, l'any 1979._NEWLINE_A partir de 1980 la nataci\xc3\xb3 catalana entra en una frase de tecnificaci\xc3\xb3 i professionalitzaci\xc3\xb3, on els centres d'alt rendiment comencen a tenir una import\xc3\xa0ncia capital. L'any 1988 la nataci\xc3\xb3 catalana guanya la seva primera medalla d'or ol\xc3\xadmpica, amb el bronze de Sergi L\xc3\xb3pez, del CN Montju\xc3\xafc, en 200 metres bra\xc3\xa7a en els Jocs Ol\xc3\xadmpics de Se\xc3\xbcl de 1988. Dos anys m\xc3\xa9s tard estableix el r\xc3\xa8cord d'Europa en aquesta prova. El 1992, l'hispanoameric\xc3\xa0 Mart\xc3\xadn L\xc3\xb3pez-Zubero, del CN Sabadell, es proclam\xc3\xa0 campi\xc3\xb3 ol\xc3\xadmpic dels 200 m esquena. S\xc3\xadlvia Parera, del CN Sant Andreu, guanya la medalla de bronze als Campionats d'Europa de Sheffield 1993. S\xc3\xb3n els primers grans \xc3\xa8xits internacionals de la nataci\xc3\xb3 catalana. L'any 1992 neix el Club Nataci\xc3\xb3 Atl\xc3\xa8tic Barceloneta per la fusi\xc3\xb3 del CN Atl\xc3\xa8tic i el CN Barceloneta. El mateix 1992 Barcelona es seu dels Jocs Ol\xc3\xadmpics, disputant-se les competicions a les Piscines Picornell (nataci\xc3\xb3, nataci\xc3\xb3 sincronitzada i waterpolo) i a la Piscina Municipal de Montju\xc3\xafc (salts i waterpolo). Ambdues instal\xc2\xb7lacions foren remodelades per acollir la cita ol\xc3\xadmpica.\n_START_SECTION_\nInternacionalitzaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEls \xc3\xa8xits internacionals de la nataci\xc3\xb3 catalana que de forma puntual havien aparegut durant els anys 1980/90, arriben a la seva m\xc3\xa0xima esplendor a partir dels anys 2000. El 2004, Erika Villa\xc3\xa9cija, del CN l'Hospitalet, es proclam\xc3\xa0 campiona d'Europa dels 800 metres lliures. El 2005, David Meca, del CN Sabadell, esdev\xc3\xa9 campi\xc3\xb3 del m\xc3\xb3n dels 25 km en les aig\xc3\xbces obertes a Mont-real (Canad\xc3\xa0). L'any 2008, Villa\xc3\xa9cija guanya el t\xc3\xadtol mundial dels 800 metres lliures en piscina curta. Per\xc3\xb2 la gran estrella de la nataci\xc3\xb3 catalana \xc3\xa9s Mireia Belmonte, que fins a l'any 2016 guany\xc3\xa0 la medalla d'or en els 200 metres estils individual dels Campionats d'Europa de 2008, tres campionats mundials en piscina curta l'any 2010 (200 m papallona, 200 m i 400 m estils individual), per\xc3\xb2 principalment, quatre medalles ol\xc3\xadmpiques (un or en 200 m papallona, dues plates (200 m papallona, 800 m lliures) i un bronze (400 m estils), entre Londres 2012 i Rio 2016._NEWLINE_L'any 2003 Barcelona acoll\xc3\xad els X Campionats del M\xc3\xb3n de Nataci\xc3\xb3, amb el Palau Sant Jordi com a instal\xc2\xb7laci\xc3\xb3 principal. David Meca assol\xc3\xad una medalla de plata en 25 km i una de bronze en 10 km, en les proves celebrades al Port de Barcelona. Deu anys m\xc3\xa9s tard torn\xc3\xa0 a ser seu de la XV edici\xc3\xb3 del Mundial de nataci\xc3\xb3, tamb\xc3\xa9 al Palau Sant Jordi. Mireia Belmonte guany\xc3\xa0 dues medalles de plata (200 m papallona i 400 m estils) i una de bronze (200 m estils).\n_START_SECTION_\nLa nataci\xc3\xb3 sincronitzada a Catalunya\n_START_PARAGRAPH_\nLa nataci\xc3\xb3 sincronitzada comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a practicar-se a Catalunya al final de la d\xc3\xa8cada de 1940 amb la formaci\xc3\xb3 del primers equips de ballet aqu\xc3\xa0tic al Club Nataci\xc3\xb3 Barcelona i al Club Nataci\xc3\xb3 Montju\xc3\xafc, i amb la constituci\xc3\xb3 de la Societat Atl\xc3\xa8tica Barcelona (fundada al principi de la d\xc3\xa8cada de 1950 i desapareguda el 1962). D'altra banda, la catalana Maria Aumacellas crea a Madrid el primer grup de ballet aqu\xc3\xa0tic del Canoe NC l'any 1952._NEWLINE_La SA Barcelona organitza el 1953 la primera trobada internacional on participaren equips catalans. L'any 1958 la Federaci\xc3\xb3 Catalana de Nataci\xc3\xb3 i el CN Montju\xc3\xafc organitzaren el primer Campionat de Catalunya de nataci\xc3\xb3 art\xc3\xadstica i ornamental, i la SA Barcelona i les federacions catalana i espanyola de nataci\xc3\xb3 organitzaren el primer Campionat d'Espanya a les piscines del CN Montju\xc3\xafc, competici\xc3\xb3 dominada pels clubs catalans i amb Maria Dolors Amat primera campiona d'Espanya. A continuaci\xc3\xb3 N\xc3\xbaria Llacuna guanya cinc campionats d'Espanya en solo i Maria Rosa Juli\xc3\xa0 dos m\xc3\xa9s._NEWLINE_Amb la desaparici\xc3\xb3 de la SA Barcelona la majoria dels seus membres passen al Club Drink (1960-1968), i amb la desaparici\xc3\xb3 d'aquest passen al Club Nataci\xc3\xb3 Kall\xc3\xadpolis (1968), considerat el pare de la nataci\xc3\xb3 sincronitzada moderna de l'Estat espanyol. Maria Jos\xc3\xa9 Bilbao guanya entre 1967 i 1980 catorze campionats d'Espanya en solo, essent la primera nedadora espanyola en participar en un Campionat del M\xc3\xb3n (1973)._NEWLINE_Les primeres nedadores en participar en uns Jocs Ol\xc3\xadmpics foren M\xc3\xb2nica Antich i Anna Tarr\xc3\xa9s, a Los Angeles 1984. Eva L\xc3\xb3pez fou onze cops campiona d'Espanya d'estiu (1988-92) i d'hivern (1987-92) i particip\xc3\xa0 en dos Jocs Ol\xc3\xadmpics. Durant la d\xc3\xa8cada dels 1990 apareix en escena Gemma Mengual,considerada la millor nedadora de nataci\xc3\xb3 sincronitzada de l'Estat espanyol de tots els temps, medalla de plata a Beijing 2008 en duo (amb Andrea Fuentes) i equips. El relleu l'agafaren Andrea Fuentes i Ona Carbonell plata en duo a Londres 2012 i bronze en equips, amb Anna Tarr\xc3\xa9s de seleccionadora (1997-2012).1984._NEWLINE_A nivell de clubs, foren campions d'Espanya d'equips el CN Barcelona (1958, 1959), la Societat Atl\xc3\xa8tica Barcelona (1960, 1961, 1962), el Club Drink (1963, 1964, 1965, 1967), el CN Kallipolis (1968 a 1982, 1984, 1986 a 1991, 1993 a 2000, 2002 a 2004, 2008) i el CN Granollers (2009, 2010).\n_START_SECTION_\nEls salts a Catalunya\n_START_PARAGRAPH_\nEls salts foren introdu\xc3\xafts a Catalunya pel propi Bernat Picornell, que n'havia apr\xc3\xa8s la t\xc3\xa8cnica durant els seus anys de vida a Marsella. Fou el Club Nataci\xc3\xb3 Barcelona qui impuls\xc3\xa0 els primers concursos de salts. El 1910 el club instal\xe2\x80\xa2l\xc3\xa0 el seu primer trampol\xc3\xad a la platja de Barcelona, reempla\xc3\xa7at el 1914 a causa d'un temporal, i el 1911 organitz\xc3\xa0 per primera vegada una prova de salts dins el Campionat d'Espanya de nataci\xc3\xb3._NEWLINE_Foren campions d'Espanya Enric Galofr\xc3\xa9 (1911, 1913), Camil Balat (1912, 1914, 1916), Enric Quintana (1915) i Antoni Vila-Coro (1917-21), tots en l'especialitat de palanca. Vila-Coro particip\xc3\xa0 en els Jocs Ol\xc3\xadmpics d'Anvers de 1920 i Antoni Tort i Santiago Uli\xc3\xb3 als Jocs Ol\xc3\xadmpics de Par\xc3\xads 1924. El 1921 el saltador del Club Nataci\xc3\xb3 Atl\xc3\xa8tic Isidre Fern\xc3\xa1ndez fou el primer campi\xc3\xb3 d'Espanya de trampol\xc3\xad. El 1923 el CN Barcelona constru\xc3\xad una torre de salts a la seva piscina. Als anys vint destac\xc3\xa0 Estanislau Artal, campi\xc3\xb3 d'Espanya de trampol\xc3\xad (1927-31) i de palanca (1930, 1931). La catalana Merc\xc3\xa8 Homdedeu guany\xc3\xa0 les dues primeres edicions del Campionat d'Espanya de trampol\xc3\xad (1934, 1935)._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la Guerra Civil sobresort\xc3\xad Joan Ricart, campi\xc3\xb3 d'Espanya de trampol\xc3\xad (1942, 1944, 1945, 1946, 1948) i de palanca (1942, 1944-48). M\xc3\xa9s tard sobresurt Jaume Munt\xc3\xa1n, campi\xc3\xb3 d'Espanya de trampol\xc3\xad (1955-59) i de palanca (1955, 1957, 1958) i Isabel Pi\xc3\xb1\xc3\xb3n, campiona d'Espanya de trampol\xc3\xad (1961-64) i de palanca (1963, 1964, 1966-70). Des de la d\xc3\xa8cada de 1960, l'hegemonia catalana en salts passa a segon pla per darrere de la madrilenya i can\xc3\xa0ria. No \xc3\xa9s fins al final de la d\xc3\xa8cada dels nouranta que apareix la figura de Carles Guinovart, que particip\xc3\xa0 en el Campionat d'Europa de salts de 1997."