b"\n_START_ARTICLE_\nAntoni Oriol i Anguera\n_START_SECTION_\nFormaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nFill d'un metge i una mestra d'escola, el 1920 s'instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 a Barcelona amb la seva fam\xc3\xadlia. El 1925 es va llicenciar en medicina a la Universitat de Barcelona. Durant els anys d'estudiant va fer amistat amb els germans Josep Badia i Capell i Miquel Badia i Capell, i amb Joan Cornudella i Barber\xc3\xa0. Despr\xc3\xa9s d'exercir durant un any a Riudecanyes en substituci\xc3\xb3 del seu germ\xc3\xa0, decid\xc3\xad dedicar-se a la investigaci\xc3\xb3._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de casar-se a Ur (Alta Cerdanya) el 1926, el 1927 es doctor\xc3\xa0 a la Universitat de Madrid. El 1928 treball\xc3\xa0 com a ajudant de fisiologia a la c\xc3\xa0tedra d'August Pi i Sunyer a la Universitat de Saragossa. El 1929 va obtenir una beca per tal d'ampliar estudis a les universitats d'Estrasburg, Par\xc3\xads i Brussel\xc2\xb7les._NEWLINE_El 1933  torn\xc3\xa0 a Catalunya i de 1934 a 1938 fou professor titular a la c\xc3\xa0tedra de bioqu\xc3\xadmica de l'Escola d'Enginyers Agr\xc3\xb2noms de Barcelona. El mateix any fou nomenat director de l'Institut dels S\xc3\xb2ls de Catalunya i Secretari General de la Societat d'Hist\xc3\xb2ria Natural, filial de l'Institut d'Estudis Catalans, i el 1936 professor de bioqu\xc3\xadmica de la Facultat de Medicina de Barcelona._NEWLINE_Durant la guerra civil espanyola va participar en les activitats d'Estat Catal\xc3\xa0 i col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 amb la Comissaria de Propaganda de la Generalitat de Catalunya editant llibres. El 1937 fou President de l'Institut Internacional de la Ci\xc3\xa8ncia EDAF. Tamb\xc3\xa9 va rebre a Par\xc3\xads la medalla d'honor Madame Curie per la seva investigaci\xc3\xb3 contra el c\xc3\xa0ncer. El 1938 fou nomenat conseller del Consell Superior d'Educaci\xc3\xb3 Nacional i Subsecretari del Ministeri de Salut P\xc3\xbablica.\n_START_SECTION_\nExilis i retorns\n_START_PARAGRAPH_\nEl febrer de 1939 es va exiliar a Fran\xc3\xa7a, on va treballar al Laboratori Municipal de Tolosa de Llenguadoc i fou professor de la Universitat de Tolosa amb Emile Soula fins que fou nomenat catedr\xc3\xa0tic de fisiologia a la Universitat de Par\xc3\xads. Quan el Tercer Reich va ocupar Fran\xc3\xa7a i la Gestapo va detenir el president de la Generalitat Llu\xc3\xads Companys, aquest li encarreg\xc3\xa0 la vigil\xc3\xa0ncia i cura del seu fill que era a un sanatori de Par\xc3\xads. Conven\xc3\xa7ut per Gregorio Mara\xc3\xb1\xc3\xb3n, el 1940 va tornar a Espanya amb el farmac\xc3\xa8utic Antoni Esteve i Subirana, per\xc3\xb2 res m\xc3\xa9s baixar del cotxe fou arrestat. Fou depurat pel seu passat pol\xc3\xadtic, no se li va permetre ensenyar a la Universitat. El 1942 fou alliberat i els seus b\xc3\xa9ns embargats. Durant uns anys va treballar als Laboratoris Esteve i va ajudar a fugir a Am\xc3\xa8rica al cient\xc3\xadfic jueu Paul Sekelj. Tamb\xc3\xa9 va donar classes a l'Institut Neurol\xc3\xb2gic i a l'Hospital de Sant Pau. De 1944 a 1947 tamb\xc3\xa9 col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 amb la revista Ariel i el grup cultural 'Miramar. _NEWLINE_Finalment el mar\xc3\xa7 de 1949 s'exili\xc3\xa0 cap a l'Argentina, on fou nomenat catedr\xc3\xa0tic de Fisiologia Humana a la Universitat de C\xc3\xb3rdoba, Argentina. El 1957 guanya per oposici\xc3\xb3 la c\xc3\xa0tedra a la Universitat de Madrid, per\xc3\xb2 \xc3\xa9s vetat per les autoritats franquistes. Aleshores, per inst\xc3\xa0ncies d'Albert Folch i Pi, marxa a M\xc3\xa8xic, on fou nomenat professor de fisiologia de l'Instituto Policl\xc3\xadnico Nacional de M\xc3\xa8xic. A M\xc3\xa8xic tamb\xc3\xa9 fou cap del Servicio de Investigaci\xc3\xb3n de Fisiolog\xc3\xada y Farmacolog\xc3\xada de l'Escuela Superior de Medicina Rural, ones dedic\xc3\xa0 a la investigaci\xc3\xb3 i a l\xe2\x80\x99antropologia. Tamb\xc3\xa9 col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 a la Revista de Catalunya i va donar confer\xc3\xa8ncies a l'Orfe\xc3\xb3 Catal\xc3\xa0 de M\xc3\xa8xic. Partidari de la llengua auxiliar internacional esperanto, a M\xc3\xa8xic va col\xc2\xb7laborar activament amb el moviment esperantista mexic\xc3\xa0. _NEWLINE_Des del 1966 fou membre de l'Institut d'Estudis Catalans i de l'Acad\xc3\xa8mia de Ci\xc3\xa8ncies M\xc3\xa8diques de Catalunya i de Balears, i durant els anys setanta va signar diversos manifests a favor de la llengua catalana. Des de 1980 es dedic\xc3\xa0 a donar cursos de postgrau als estudiants de doctorat de medicina._NEWLINE_Partidari de la llengua auxiliar internacional esperanto, a M\xc3\xa8xic va col\xc2\xb7laborar activament amb el moviment esperantista mexic\xc3\xa0.\n_START_SECTION_\nMiscel\xc2\xb7l\xc3\xa0nia\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1937 Joan Cornudella li va dedicar la seva novel\xc2\xb7la L'\xc3\xbaltim rom\xc3\xa0ntic."