b"\n_START_ARTICLE_\nOsori Guti\xc3\xa9rrez\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nFill del comte Gutierre Osorio i d'Aldon\xc3\xa7a, era natural de Tierra de Campos i estava emparentat amb la casa reial d'Ast\xc3\xbaries i sant Rossend de Celanova. Fou educat i era versat en astrologia_NEWLINE_Va ajudar els reis Ordoni III de Lle\xc3\xb3, San\xc3\xa7 el Gras i Ramir III de Lle\xc3\xb3 en les seves campanyes contra els musulmans; fou a la batalla de Simancas. A la mort del seu pare i del seu oncle Ordoni, sense fills, va heretar nombroses propietats a Gal\xc3\xadcia, on an\xc3\xa0 a viure. Va casar-se amb Urraca N\xc3\xba\xc3\xb1ez Osorio, cosina seva, amb qui tingu\xc3\xa9 dos fills i una filla._NEWLINE_Vidu i amb grans riqueses, va dedicar-se cada cop m\xc3\xa9s a la preg\xc3\xa0ria i la caritat i va decidir de fer vida religiosa. Va fer reconstruir el monestir de San Salvador de Lorenzana (Vilanova de Lourenz\xc3\xa1, Lugo); en escriptura de 969, atorgava al monestir rendes i b\xc3\xa9ns d'altres monestirs propers, enriquint-lo. Vuit anys m\xc3\xa9s tard, quan les obres de restauraci\xc3\xb3 van acabar, hi entr\xc3\xa0 com a monjo benedict\xc3\xad en 977. La seva vida va \xc3\xa9sser-hi exemplar i, ja molt gran, va fer pelegrinatge a Terra Santa, amb sis companys, embarcant a la Corunya. Un any m\xc3\xa9s tard en torn\xc3\xa0 i poc despr\xc3\xa9s mor\xc3\xad al monestir cap al final del segle X, i fou sebollit a la capella de Santa Mar\xc3\xada de Valdeflores, fundada prop de l'esgl\xc3\xa9sia del monestir. Jeu en un sepulcre paleocristi\xc3\xa0 del segle\xc2\xa0iii, amb un crism\xc3\xb3 tallat, i coberta del segle V; probablement fou adquirit al sud de Fran\xc3\xa7a.\n_START_SECTION_\nVeneraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu culte popular comen\xc3\xa7\xc3\xa0 des del moment de la seva mort. Mantingut pels benedictins, era autoritzat pels bisbes de Mondo\xc3\xb1edo. Cada 30 d'agost hi havia una romeria al monestir, on la gent treia aigua del Pozo Santo. La di\xc3\xb2cesi va preparar l'expedient per a remetre'l a Roma i sol\xc2\xb7licitar la canonitzaci\xc3\xb3 del comte, per\xc3\xb2 la desamortitzaci\xc3\xb3 de 1835 imped\xc3\xad que tir\xc3\xa9s endavant i el proc\xc3\xa9s qued\xc3\xa0 interromput.\n_START_SECTION_\nLlegenda del sepulcre\n_START_PARAGRAPH_\nAl voltant del sepulcre del sant hi ha una llegenda popular. El comte, ja monjo, va arribar a Jaffa durant el seu pelegrinatge; hi trob\xc3\xa0 tres moros que esculpien un sepulcre i els ho compr\xc3\xa0 per 300 sicles d'or. Amb la seva gaiata de pelegr\xc3\xad va fer un forat al fons del sarc\xc3\xb2fag com a marca distintiva i el f\xc3\xa9u portar al mar: el llen\xc3\xa7\xc3\xa0 a les aig\xc3\xbces i l'arca de pedra, surant, comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a navegar, arribant a Gal\xc3\xadcia, a la platja de Moureda. En trobar-lo, intentaren moure'l per\xc3\xb2 ning\xc3\xba no va poder; el bisbe Teodomir de Mondo\xc3\xb1edo intent\xc3\xa0 portar-lo a la catedral per\xc3\xb2 tampoc no pogu\xc3\xa9. Finalment, Osori torn\xc3\xa0 del pelegrinatge, reconegu\xc3\xa9 el sarc\xc3\xb2fag i nom\xc3\xa9s ell va poder fer que es pogu\xc3\xa9s moure, portant-lo al monestir i destinant-lo per guardar la seva despulla."