b"\n_START_ARTICLE_\nDehesa de la Villa\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nA 1152 el rei Alfons VII de Castella va donar a la Vila de Madrid els terrenys als quals s'ubica l'actual parc, que varen ser utilitzats per a la pastura, perdent gran part de les seues alzines originals. Se sap que a 1457 els anomenats Alts d'Amaniel ocupaven 2529 faneques i que des de 1485 abastia de carn a la vila. Amb el temps, la Dehesa an\xc3\xa0 perdent extensi\xc3\xb3, ja que els regidors successius edificaren a aquestos terrenys._NEWLINE_A 1530 es destinaren 1.570 faneques per a llaurada i a 1608 es va parcel\xc2\xb7lar i arrendar gran part de la Dehesa per pagar el trasllat de la Cort a Valladolid i la construcci\xc3\xb3 del Palau Reial de Madrid. Ferran VI va vendre 327 faneques, amb la qual cosa l'extensi\xc3\xb3 total es va reduir a nom\xc3\xa9s 698. Carles II arregl\xc3\xa0 la Vereda de Carabineros, actual carrer Francos Rodr\xc3\xadguez, que era el cam\xc3\xad que comunicava els palaus del Buen Retiro i d'El Pardo. Carles IV va prendre unes 418 faneques m\xc3\xa9s per incorporar-les al Real Sitio de la Florida._NEWLINE_Amb Isabel II s'arrib\xc3\xa0 a un espai semblant a l'actual. Durant tot aquest temps, la Dehesa d'Amaniel o de la Villa fou un espai per a \xc3\xbas i esplai de tots els madrilenys. L'11 de maig de 1860, al qual l'ex\xc3\xa8rcit d'\xc3\x80frica va entrar a Madrid i acamp\xc3\xa0 dos dies a la Dehesa, fou visitat per milers de madrilenys. Un any despr\xc3\xa9s els terrenys es vengueren a la Benefic\xc3\xa8ncia P\xc3\xbablica per a construir un manicomi model que mai s'arrib\xc3\xa0 a dur a terme. Arran dels plans de plantaci\xc3\xb3 d'arbres de 1883 duts a terme pel marqu\xc3\xa8s d'Urquijo, es plantaren 10.000 arbres el 1890, cosa que supos\xc3\xa0 un augment de concurr\xc3\xa8ncia._NEWLINE_Des de 1901, l'estat l'entreg\xc3\xa0 en usdefruit a l'ajuntament per a l'esbarjo p\xc3\xbablic. El 1929 comen\xc3\xa7aren les obres de la Ciutat Universit\xc3\xa0ria, que va ocupar 320 hect\xc3\xa0rees. Durant la Guerra Civil Espanyola es va convertir en una l\xc3\xadnia de defensa de la ciutat i als seus terrenys es varen mantenir forts combats._NEWLINE_En acabar la guerra es van construir a la zona l'Institut Virgen de la Paloma, el Centre d'Investigacions Energ\xc3\xa8tiques, Mediambientals i Tecnol\xc3\xb2giques (CIEMAT), el Quarter de la Policia Armada o l'Institut M\xc3\xa8dic Fabiola de Mora y Arag\xc3\xb3n.\n_START_SECTION_\nFlora i fauna\n_START_PARAGRAPH_\nAmb el transcurs de la seua hist\xc3\xb2ria, la Dehesa de la Villa ha anat sofrint la reducci\xc3\xb3 de les alzines originals, degut a l'\xc3\xbas hum\xc3\xa0. Als temps d'Isabel II es comen\xc3\xa7\xc3\xa0 la repoblaci\xc3\xb3 amb pins, principalment pinyoners i blancs, actualment l'arbre m\xc3\xa9s com\xc3\xba al parc. A m\xc3\xa9s de l'alzina esmentada abans, es pot trobar un altre arbre del bosc mediterrani, la surera. Tamb\xc3\xa9 es troben ametlers, sobretot amargs i ac\xc3\xa0cies, habituals sobretot a prop del carrer Francos Rodr\xc3\xadguez._NEWLINE_Als t\xc3\xa0lvegs humits apareixen pollancres, freixes i oms, aquestos \xc3\xbaltims molt agredits per la grafiosi. A les zones enjardinades es troben m\xc3\xbaltiples xiprers juntament amb mimoses, cedres, llorers i la prunera de fulla vermella. Als marges de les carreteres s'est\xc3\xa9 l'ailant._NEWLINE_Com a substrat arbustiu trobem estepes, ginestes, roman\xc3\xad i esbarzers, entre d'altres._NEWLINE_Les aus m\xc3\xa9s comunes s\xc3\xb3n, com a la resta de la ciutat, coloms, teuladins i garses. Altres esp\xc3\xa8cies que es veuen habitualment s\xc3\xb3n el puput, el picot garser gros o el pit-roig. \xc3\x9altimament s'hi ha instal\xc2\xb7lat una col\xc3\xb2nia de cotorres de Kramer."