b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x92pera russa\n_START_SECTION_\nOr\xc3\xadgens imperials\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1712, Pere el Gran va traslladar la seva capital de Moscou a Sant Petersburg per apropar R\xc3\xbassia a la influ\xc3\xa8ncia de l\'Europa moderna. Aquest proc\xc3\xa9s es va accelerar gr\xc3\xa0cies a Caterina I, que va organitzar la seva cort basant-se en la de Versalles. El 1783, amb l\'\xc3\xb2pera de moda a l\'Europa Occidental, va ordenar que al teatre Bolxoi de Sant Petersburg s\'interpret\xc3\xa9s \xc3\xb2pera (italiana inevitablement), a m\xc3\xa9s de drama._NEWLINE_Una primera resposta es va produir quan rls poetes de principis del segle XIX, com Vassili Jukovski, Konstantin Batiushkov i el destacat Aleksandr Puixkin varen descobrir una veu nativa russa en el folklore i la hist\xc3\xb2ria anterior als Rom\xc3\xa0nov. Aquests escriptors, al seu torn, van afavorir el naixement de l\'\xc3\xb2pera en rus i de tem\xc3\xa0tica nacional.\n_START_SECTION_\nDargomijski: Un compositor inquiet\n_START_PARAGRAPH_\nDe les quatre \xc3\xb2peres compostes per Aleksandr Dargomijski, dos s\xc3\xb3n especialment significatives de com es va comen\xc3\xa7ar a assumir i sistematitzar el llegat de Glinka. Simplificant, Rusalka (1855) \xc3\xa9s la melodia i El convidat de pedra (inacabada a la seva mort, 1869, i acabada per Cui i Rimski) \xc3\xa9s el recitatiu continu. _NEWLINE_Rusalka \xc3\xa9s el resultat d\'una de les diverses crisis est\xc3\xa8tiques del summament inquiet Dargomijski. \xc3\x89s la primera \xc3\xb2pera russa despr\xc3\xa9s de Ruslan i Liudmila de Glinka. La composici\xc3\xb3 d\'una s\xc3\xa8rie de can\xc3\xa7ons a base d\'experiments en les pautes mel\xc3\xb2diques de la m\xc3\xbasica popular russa i l\'estudi profund dels aspectes folkl\xc3\xb2rics del seu pa\xc3\xads el va portar a un domini d\'aquesta m\xc3\xbasica, que va tenir aplicaci\xc3\xb3 en Rusalka. Despr\xc3\xa9s d\'una nova crisi est\xc3\xa8tica, Dargomijski es va mostrar cr\xc3\xadtic cap a aquesta mateixa melodiositat italiana que explica l\'obra de Glinka i bona part de la seva fins aquell moment, i va buscar una f\xc3\xb3rmula que va posar l\'accent en l\'altre aspecte del seu llegat: el recitatiu._NEWLINE_El convidat de pedra assaja per primera vegada un discurs musical continu que exclou la cl\xc3\xa0ssica divisi\xc3\xb3 entre recitatiu i \xc3\xa0ria, per arribar a un recitatiu sec, dur, d\'un puritanisme musical molt propi de tot primer assaig, ja que El convidat \xc3\xa9s el manifest d\'una est\xc3\xa8tica, que, sent molt eslava, ha estat controvertida a R\xc3\xbassia. Dargomijski va ser el primer a agafar un text literari previ i traduir-lo en m\xc3\xbasica. Les limitacions estan potser en la seva inventiva. El que Dargomijski va creure que la recerca de \xc2\xabla veritat\xc2\xbb d\'un text po\xc3\xa8tic es va convertir un horitz\xc3\xb3 irrenunciable de l\'est\xc3\xa8tica nacional. Amb aquesta obra, Dargomijski assaja una forma nova del gran recitatiu. La corba mel\xc3\xb2dica est\xc3\xa0 guiada ara, de manera imperiosa, per les exig\xc3\xa8ncies de la frase liter\xc3\xa0ria, escrupolosament calcada sobre les inflexions naturals de la veu parlada, amb la qual cosa tira per la borda els recursos tradicionals del teatre l\xc3\xadric per imposar el seu ideal de veritable drama sonor, on poesia i m\xc3\xbasica reivindiquen per igual els seus drets._NEWLINE_Mentre Glinka componia la seva m\xc3\xbasica abans que les paraules, obligant al llibretista a emmotllar-se als seus ritmes verbals, Dargomijski, a Rusalka i El convidat de pedra, no va canviar ni una coma del text de Puixkin. D\'aquesta manera, paral\xc2\xb7lelament als de Glinka, va tra\xc3\xa7ar un tercer cam\xc3\xad a la m\xc3\xbasica russa, el de la melodia motivada pel significat._NEWLINE_Aquest esperit va inspirar l\'obertura del teatre Mari\xc3\xafnski a Sant Petersburg el 1860 i dels conservatoris de m\xc3\xbasica a Sant Petersburg (1862) i a Moscou (1866).\n_START_SECTION_\nEls Cinc: Consolidaci\xc3\xb3 i creaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nImpulsat per Dargomijski, el nacionalisme rom\xc3\xa0ntic es va convertir en el leitmotiv d\'un grup de compositors de l\'est, joves i autodidactes, conegut com el Grup dels Cinc, a R\xc3\xbassia, Moguchaya Kuchka (literalment, \xc2\xabPoder\xc3\xb3s grapat"). Mili Bal\xc3\xa0kirev, l\xc3\xadder del grup, i C\xc3\xa9sar Cui, tamb\xc3\xa9 cr\xc3\xadtic musical, van donar un gir pol\xc3\xadtic al moviment, mentre que els altres (Modest M\xc3\xbassorgski, Aleksandr Borod\xc3\xadn i Nikolai Rimski-K\xc3\xb3rsakov) van jugar un rol important en_NEWLINE_la transformaci\xc3\xb3 de l\'\xc3\xb2pera russa. La irrupci\xc3\xb3 d\'aquest grup de compositors en la vida musical russa fou decisiva i, a la llarga, la seva tasca va garantir l\'\xc3\xa8xit d\'una escola nacional. No obstant aix\xc3\xb2, aquest car\xc3\xa0cter nacional, teoritzat como \xc2\xabnacionalista\xc2\xbb per ells mateixos i concretament per C\xc3\xa9sar Cui, no ha de fer-nos creure en l\'aut\xc3\xa8ntica consecuci\xc3\xb3 per tots els membres del grup d\'una m\xc3\xbasica d\'arrels espec\xc3\xadficament russes o tan sols eslaves. Aix\xc3\xb2 \xc3\xa9s netament cert en M\xc3\xbassorgski per\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s en ell. En els altres, \xc2\xabel tema rus\xc2\xbb \xc3\xa9s un punt de partida ideol\xc3\xb2gic, un horitz\xc3\xb3 ideal. Pel que a l\'\xc3\xb2pera, cal assenyalar que el mestre del grup, Mili Bal\xc3\xa0kirev, mai va compondre cap \xc3\xb2pera.\n_START_SECTION_\nC\xc3\xa9sar Cui\n_START_PARAGRAPH_\nC\xc3\xa9sar Cui va realitzar una llarga s\xc3\xa8rie de composicions oper\xc3\xadstiques que romanen pr\xc3\xa0cticament desconegudes per al p\xc3\xbablic occidental per\xc3\xb2 la seva influ\xc3\xa8ncia en el desenvolupament de l\'escola russa \xc3\xa9s menor si la comparem amb l\'obra de Rimski i M\xc3\xbassorgski. Despr\xc3\xa9s de la primerenca Presoner al Caucas (1858), el llibret es basa a Puixkin, la major part de les seves \xc3\xb2peres tracten assumptes presos de la literatura francesa: Angelo (1875), de Victor Hugo, El sarra\xc3\xad (1898), d\'Alexandre Dumas; Mademoiselle Fifi (1900), del relat del mateix t\xc3\xadtol de Guy de Maupassant; Matteo Falcone (1901), del conte de Prosper M\xc3\xa9rim\xc3\xa9e. Acudiria de nou a Puixkin a Una festa en temps de pesta (1900) i en la seva versi\xc3\xb3 de la novel\xc2\xb7la La filla del capit\xc3\xa0 (1909). Els \xc3\xbaltims anys de la seva vida els va dedicar, en el terreny oper\xc3\xadstic, a una s\xc3\xa8rie d\'\xc3\xb2peres infantils._NEWLINE_En les seves composicions Cui va ser influ\xc3\xaft per Bal\xc3\xa0kirev. Va mostrar millor talent com a miniaturista que com a compositor de grans partitures. Cap va ser tan reeixida com altres partitures seves. la major part de la seva producci\xc3\xb3 consisteix en can\xc3\xa7ons i petites peces per a piano, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 va compondre m\xc3\xbasica orquestral.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xbassorgski\n_START_PARAGRAPH_\nDe tots ells, Modest M\xc3\xbassorgski es va convertir en el Verdi de R\xc3\xbassia: aix\xc3\xad, l\'estrena el 1862 de l\'\xc3\xb2pera de Verdi La forza del destino, a Sant Petersburg, potser va influenciar Bor\xc3\xads Godunov, el primer dels seus dos reconeguts \xc2\xabdrames musicals nacionals\xc2\xbb, que es va estrenar el 1874. La seva altra gran obra, Khov\xc3\xa0nxtxina, la va acabar Rimski-K\xc3\xb3rsakov i va ser representada el 1886, cinc anys despr\xc3\xa9s de la mort de M\xc3\xbassorgski. Aquests vastos quadres hist\xc3\xb2rics, rics en cors i espectacle, s\'erigeixen encara actualment com a monuments de l\'\xc3\xa0nima russa._NEWLINE_M\xc3\xbassorgski fou el m\xc3\xa9s nacionalista dels compositors russos. Va rebutjar \xc2\xabl\'art per l\'art\xc2\xbb i va escriure m\xc3\xbasica vocal que imitava les inflexions i entonacions del llenguatge parlat, per mitj\xc3\xa0 d\'\xc3\xa0ries declamatori i cors inspirats en l\'Esgl\xc3\xa9sia ortodoxa i la tradici\xc3\xb3 popular._NEWLINE_Sense cap dubte, M\xc3\xbassorgski \xc3\xa9s la figura m\xc3\xa9s destacada i genial de tota l\'escola russa del segle XIX. Al llarg de la seva carrera va compondre una s\xc3\xa8rie de can\xc3\xa7ons i obres vocals que van constituir la base de la seva creaci\xc3\xb3 dram\xc3\xa0tica. La posada en m\xc3\xbasica del primer acte de la com\xc3\xa8dia breu de G\xc3\xb3gol El matrimoni va ser un assaig de pros\xc3\xb2dia musical a recitatiu continu, acuradament elaborat a partir de les inflexions de l\'idioma rus, de les expressions col\xc2\xb7loquials, l\'estudi d\'estats d\'\xc3\xa0nim, amb un objectiu realista, c\xc3\xb2mic i burlesc. Com Dargomijski a El convidat i m\xc3\xa9s tard Rimski a Mozart i Salieri, M\xc3\xbassorgski a penes va modificar la com\xc3\xa8dia original i es va atenir a la famosa \xc2\xabrecerca de la veritat musical\xc2\xbb del text. Obra rara en el seu medi pel seu car\xc3\xa0cter realista i buffo, aquest primer acte va ser interpretat, amb acompanyament pian\xc3\xadstic, davant d\'una s\xc3\xa8rie d\'amics. M\xc3\xbassorgski, va interpretar un dels personatges, va rebre felicitacions de Dargomijski i Vladimir Stasov, per\xc3\xb2 Rimski va mostrar la seva incomprensi\xc3\xb3 m\xc3\xa9s significativa._NEWLINE_L\'assumpte de la trag\xc3\xa8dia Bor\xc3\xads Godunov, de Puixkin, li va inspirar per fi la seva obra definitiva, l\'oportunitat d\'un gran salt endavant en la hist\xc3\xb2ria de l\'\xc3\xb2pera. Aquesta obra \xc3\xa9s un dels t\xc3\xadtols cabdals de la hist\xc3\xb2ria del teatre l\xc3\xadric per la congru\xc3\xa8ncia entre concepci\xc3\xb3 harm\xc3\xb2nica i utilitzaci\xc3\xb3 de cants populars, per l\'aplicaci\xc3\xb3 de la pros\xc3\xb2dia musical del recitatiu continu a un desentranyament radical de les paraules, m\xc3\xa8tode que no impedeix una successi\xc3\xb3 de riques l\xc3\xadnies mel\xc3\xb2diques, per\xc3\xb2 que fuig de qualsevol component belcantista, per la singular concepci\xc3\xb3 orquestral, que transcendeix el colorisme orientalista i crea un m\xc3\xb3n sonor original, lluny\xc3\xa0 al de la tradici\xc3\xb3 germ\xc3\xa0nica o italiana. Bor\xc3\xads no hagu\xc3\xa9s estat possible sense Dargomijski, per\xc3\xb2 sense Bor\xc3\xads no haguessin nascut les est\xc3\xa8tiques musicals modernes que parteixen de Debussy en la seva oposici\xc3\xb3 a Wagner. Bor\xc3\xads Godunov \xc3\xa9s, en molts aspectes, la m\xc3\xa9s russa de les \xc3\xb2peres, un ombr\xc3\xadvol i grandi\xc3\xb3s espectacle en el que el poble rus, llargament patidor i invencible, juga el paper principal. M\xc3\xbassorgski va dedicar molta energia a aquesta obra, no nom\xc3\xa9s en escriure el seu llibret, un drama resumit de Puixkin, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 en revisar de principi a fi la seva partitura, despr\xc3\xa9s del seu rebuig inicial al Teatre Mari\xc3\xafnski. La trama de l\'\xc3\xb2pera va ser acceptada pels Rom\xc3\xa0nov perqu\xc3\xa8_NEWLINE_descrivia el desordre de R\xc3\xbassia a principis del segle XVII, abans de la seva pujada al poder. Per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 era patri\xc3\xb2tica, ja que retrata la resist\xc3\xa8ncia a la invasi\xc3\xb3 polonesa. Per sobre de tot, amb les seves can\xc3\xa7ons folkl\xc3\xb2riques russes i els seus cants ortodoxos que es repeteixen mitjan\xc3\xa7ant cors i melanc\xc3\xb2liques \xc3\xa0ries, evoca un vast \xc2\xabquadre vivent\xc2\xbb de la conflictiva hist\xc3\xb2ria de R\xc3\xbassia i la seva \xc3\xa0nima angoixada._NEWLINE_Khov\xc3\xa0nxtxina, amb llibret de M\xc3\xbassorgski i Stasov, \xc3\xa9s un gran fresc impressionista, en qu\xc3\xa8 l\'acci\xc3\xb3 prescindeix de plantejament, nus i desenlla\xc3\xa7, com si els personatges i les seves situacions haguessin estat sorpresos i despr\xc3\xa9s abandonats a la configuraci\xc3\xb3 d\'un drama sense principi ni fi (una temptaci\xc3\xb3 molt russa i que cristal\xc2\xb7litzar\xc3\xa0 en la dramat\xc3\xbargia final, burgesa i_NEWLINE_no tr\xc3\xa0gica, d\'Anton Tx\xc3\xa9khov). Aquesta caracter\xc3\xadstica va comportar a Khov\xc3\xa0nxtxina la mala fama de falta de teatralitat, que tamb\xc3\xa9 es va aplicar a Bor\xc3\xads Godunov i, m\xc3\xa9s tard, a El pr\xc3\xadncep \xc3\x8dgor de Borod\xc3\xadn.\n_START_SECTION_\nBorod\xc3\xadn\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1869 Stasov va informar Borod\xc3\xadn de les possibilitats oper\xc3\xadstiques del poema \xc3\xa8pic Cantar de la host d\'\xc3\x8dgor, an\xc3\xb2nim de finals del segle XII escrit despr\xc3\xa9s de la derrota d\'\xc3\x8dgor Sviatoslavitx, de pr\xc3\xadncep de Novgorod-Seversk, davant els invasors n\xc3\xb2mades polovtsians; s\'hi apel\xc2\xb7lava a la uni\xc3\xb3 dels dispersos pr\xc3\xadnceps russos davant el perill oriental. El tema permetia plantejar un drama esc\xc3\xa8nic on les individualitats no tinguessin gran preponder\xc3\xa0ncia i els personatges i cors encarnessin, essencialment, dos pobles enfrontats. Al mateix temps, el record de l\'agressivitat ancestral d\'aquells pobles soferta per la R\xc3\xbassia medieval permetia una justificaci\xc3\xb3, potser no buscada deliberadament, de l\'expansionisme rus cap al sud i l\'est al segle XIX. La mort va sorprendre Borod\xc3\xadn amb nombroses escenes sense orquestrar i algunes sense compondre, tasca que va ser portada a terme per Rimski i Glazunov.\n_START_SECTION_\nRimski-K\xc3\xb3rsakov\n_START_PARAGRAPH_\nRimski-K\xc3\xb3rsakov va ser un amateur, com tots els del Grup dels Cinc, i va ser mar\xc3\xad, \xc3\xa9s a dir, va tenir una professi\xc3\xb3 aliena a la m\xc3\xbasica, tamb\xc3\xa9 com els seus companys del Grup, ara b\xc3\xa9, va ser l\'\xc3\xbanic que va arribar a dominar la t\xc3\xa8cnica compositiva. Va ser el m\xc3\xa9s prol\xc3\xadfic del grup, i va compondre no nom\xc3\xa9s \xc3\xb2peres, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 m\xc3\xbasica orquestral. Amb l\'esperit del grup dels Cinc, el 1873 tamb\xc3\xa9 va rec\xc3\xb3rrer a la hist\xc3\xb2ria russa per a la seva primera \xc3\xb2pera, La noia de Pskov, tamb\xc3\xa9 coneguda com a Ivan el Terrible. En \xc3\xb2peres posteriors, tanmateix, sovint va rec\xc3\xb3rrer al folklore rus. La seva obra m\xc3\xa9s popular, El gall d\'or, conte sobre un tsar est\xc3\xbapid, que es pot interpretar com una s\xc3\xa0tira pol\xc3\xadtica._NEWLINE_La noia de Pskov va ser escrit al mateix temps, i sovint en la mateixa habitaci\xc3\xb3, que Bor\xc3\xads Godunov; obra primerenca i immadura, on Rimski va assajar el discurs musical continu. Nit de maig (1880), basada en un subtil i humor\xc3\xadstic conte de G\xc3\xb3gol,_NEWLINE_i sobretot La donzella de neu (1882), sobre una pe\xc3\xa7a d\'Ostrovski, mostren un Rimski ja endinsat en les seves caracter\xc3\xadstiques permanents: pintoresquisme descriptiu, relat basat en llegendes eslaves, ironia amb trets na\xc3\xaffs, lirisme, inclusi\xc3\xb3 de motius populars, fantasia i color orquestral adequat a descripcions no realistes d\'ambients i situacions. Per\xc3\xb2 en aquestes obres s\'adverteixen tamb\xc3\xa9 les seves limitacions: una abs\xc3\xa8ncia de sentit dram\xc3\xa0tic i psicol\xc3\xb2gic i una tend\xc3\xa8ncia a la trivialitat en aquelles escenes que requereixen major altura dram\xc3\xa0tica i intensitat humana, el que no xoca amb les seves capacitats de narrador en les descripcions po\xc3\xa8tiques i en la seva utilitzaci\xc3\xb3 del material folkl\xc3\xb2ric nacional. _NEWLINE_Dues obres mestres marquen aquell temps de l\'operista Rimski: Mlada (1890) i Sadko (1896), on el fant\xc3\xa0stic i el llegendari, al costat de l\'elaboraci\xc3\xb3 musical nacionalista, marquen el_NEWLINE_car\xc3\xa0cter dels llibrets i la m\xc3\xbasica. A La n\xc3\xbavia del tsar (1898), obra relativament menor, per\xc3\xb2 amb bell\xc3\xadssims moments, van seguir els grans t\xc3\xadtols de l\'\xc3\xa8poca de plenitud de Rimski:_NEWLINE_El conte del tsar Saltan (1900): Pan Voyevoda (1903), La ciutat invisible de Kitege (1905) i El gall d\'or (1907) s\xc3\xb3n uns bells contes de fades on, a trav\xc3\xa9s d\'una mitologia medieval o precristiana, s\'elabora una subtil cr\xc3\xadtica contra l\'autocr\xc3\xa0cia. El llenguatge d\'El convidat va ser una temptaci\xc3\xb3 permanent en Rimski, per\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s va dedicar a ell una pe\xc3\xa7a de la seva maduresa, la breu Mozart i Salieri, \xc3\xb2pera de cambra de 1897._NEWLINE_Va tenir alguns deixebles grans, com Aleksandr Glazunov, i un de gegant\xc3\xad, \xc3\x8dgor Stravinski.'