b"\n_START_ARTICLE_\nAlbert Galimany i Pujol\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nFill d'Albert Galimany (campaner de l\xe2\x80\x99Esgl\xc3\xa9sia de la Trinitat) i de Concepci\xc3\xb3 Pujol inici\xc3\xa0 la formaci\xc3\xb3 musical amb el mestre de capella (organista i director de l'escolania) de la parr\xc3\xb2quia de la Trinitat moss\xc3\xa8n Antoni Espasa i Bargall\xc3\xb3. Despr\xc3\xa9s va continuar formant-se a l'Escola Municipal de M\xc3\xbasica de Barcelona (l'actual Conservatori de Barcelona). All\xc3\xa0 va estudiar amb Joan Lamote de Grignon, Antoni Nicolau, Joan Baptista Pellicer i Josep Soler i Ventura._NEWLINE_El 1910 marx\xc3\xa0 de gira per l'Am\xc3\xa8rica del Sud com a director de la companyia Du-Boucher d'opereta i sarsueles. El 1911 va arribar a Panam\xc3\xa0 i va decidir establir-s'hi. El 1911 va ser nomenat professor de piano al primer Conservatorio de M\xc3\xbasica y Declamaci\xc3\xb3n de Panam\xc3\xa0. El mar\xc3\xa7 del 1912 va guanyar per concurs la pla\xc3\xa7a de director de la Banda Republicana de Panam\xc3\xa0. Durant la cerim\xc3\xb2nia d'inauguraci\xc3\xb3 del canal de Panam\xc3\xa0, el 15 d'agost del 1914, a bord del vaixell SS Anc\xc3\xb3n, Galimany va dirigir la Banda on hi va interpretar l'Himne Nacional de Panam\xc3\xa0, la Marcha Panam\xc3\xa1 (escrita pel propi Galimany) i una sardana d'Enric Morera. El 1918 el president de la Rep\xc3\xbablica, Ram\xc3\xb3n Maximiliano Vald\xc3\xa9s, va ordenar el tancament del Conservatorio de M\xc3\xbasica y Declamaci\xc3\xb3n com a instituci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica amb arguments pressupostaris. El Conservatorio de M\xc3\xbasica y Declamaci\xc3\xb3n va sobreviure com a centre privat fins a l'any 1922 quan va desapar\xc3\xa8ixer definitivament. \xc3\x89s a partir del 1918 que Galimany va treballar com a professor de m\xc3\xbasica en altres centres, com a l\xe2\x80\x99Instituto Nacional, a l\xe2\x80\x99Escuela Normal de Institutoras i a la Escuela Profesional._NEWLINE_El 1923 obt\xc3\xa9 la nacionalitat panamenca._NEWLINE_L\xe2\x80\x99any 1928 la Uni\xc3\xb3n Panamericana el va convidar a dirigir les bandes de la Marina i l'Armada dels Estats Units (United States Army Band) per realitzar un concert el 8 de setembre davant el Capitoli de Washington. El prop\xc3\xb2sit de la banda nord-americana era assajar repertori llatinoameric\xc3\xa0 per interpretar-lo en l'Exposici\xc3\xb3 Universal de Barcelona de l'any 1929. Per a aquesta ocasi\xc3\xb3, aprofitant el temps de viatge en vaixell cap als Estats Units, Galimany va compondre l'obra Selecci\xc3\xb3n Panam\xc3\xa1 (que despr\xc3\xa9s titularia com a Capricho T\xc3\xadpico Paname\xc3\xb1o)._NEWLINE_El 1932 va organitzar i dirigir, amb la Banda Republicana de Panam\xc3\xa0, una gira a Col\xc3\xb2mbia per les ciutats de Barranquilla, Calamar i Cartagena. El 1937, despr\xc3\xa9s de vint-i-cinc anys, va deixar la direcci\xc3\xb3 de la Banda Republicana, i al voltant dels anys 1942/43 es va jubilar. Va ser homenatjat per la Banda Republicana amb la Lira de Plata al M\xc3\xa9rito en reconeixement als anys dedicats a la direcci\xc3\xb3 de la banda. Va ser condecorat pel govern de Panam\xc3\xa0 amb l'Ordre Vasco N\xc3\xba\xc3\xb1ez de Balboa (en grau de Gran Comendador). El 1950 va ser homenatjat pel Ministerio de Educaci\xc3\xb3n, i el 1955 pel Club de Leones. Entre 1972-1974 el pintor Juan Manuel Cede\xc3\xb1o va pintar un retrat oficial per al Sal\xc3\xb3n de la Nacionalidad._NEWLINE_Galimany va ser convidat en diverses ocasions a dirigir la primera Orquesta Sinf\xc3\xb3nica Nacional de Panam\xc3\xa1. Tamb\xc3\xa9 va ser convidat a dirigir la Banda San Jos\xc3\xa9 de Costa Rica, la Banda Municipal de Santiago de Cuba, la Banda del Estado Mayor del Ej\xc3\xa9rcito de M\xc3\xa9xico o la Banda del Ej\xc3\xa9rcito de Guadalajara._NEWLINE_Va compondre nombrosos himnes: per a les escoles de la Segunda Ense\xc3\xb1anza, per a l'Escuela de Infermeria, per al cos de bombers etc. Galimany va ser molt estimat com a autor de Pasillos. Com a pianista va actuar acompanyant a tonadilleras de l'\xc3\xa8poca: La Goya, Resurrecci\xc3\xb3n Quijano, Amalia de Isaura, La Gioconda, Lola Mont\xc3\xa9s, Eugenia Zuffoli. Tamb\xc3\xa9 va compondre per a anuncis publicitaris (Fume Chesterfield, Firestone, Orange Crush)._NEWLINE_Va morir a Panam\xc3\xa0 el 20 de desembre del 1973._NEWLINE_Galimany es va casar a dist\xc3\xa0ncia amb la vilafranquina Maria C\xc3\xb3dol Bruna perqu\xc3\xa8 ella no podia viatjar cap a Panam\xc3\xa0 sense ser dona casada. Van tenir tres fills: Brunilda, Elsa i Alberto. Un fill d'Elsa Galimany, Guillermo Endara Galimany, fou president de la Rep\xc3\xbablica de Panam\xc3\xa0 (1989-1994), el primer despr\xc3\xa9s de la dictadura militar."