b"\n_START_ARTICLE_\nGaramants\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl l\xc3\xadmit entre getuls i garamants se situa al riu Bagradas i a la muntanya Usargala. Es considerava antigament que els seus l\xc3\xadmits al sud i a l'est eren el llac Nuba i les valls del riu Gir fins a les muntanyes anomenades Garamantica Pharanx. Per\xc3\xb2, en realitat, el poble vivia al Fezzan (antigament, Phazania o Faz\xc3\xa0nia), les muntanyes occidentals del qual, Warira, podrien ser les muntanyes Usargala dels antics._NEWLINE_No hi ha gaire documentaci\xc3\xb3 sobre els garamants fora de les fonts gregues i romanes, per\xc3\xb2 en queden moltes restes arqueol\xc3\xb2giques, en gran part encara no excavades. Una altra font d'informaci\xc3\xb3 important en s\xc3\xb3n les pintures rupestres, moltes de les quals s\xc3\xb3n anteriors a la fundaci\xc3\xb3 del Regne dels garamants._NEWLINE_Her\xc3\xb2dot esmenta els garamants i els situa al sud dels nasamons, a l'est dels makes (macae) i diu que els oasis anaven d'Augila al pa\xc3\xads dels atarantes o atarants (a l'oest) i d'Augila a Zuila (a l'est) i cap al nord fins al pa\xc3\xads dels lot\xc3\xb2fags (la costa de Sirte). Her\xc3\xb2dot esmenta els negres del sud que vivien en coves (a les muntanyes del Tibesti)._NEWLINE_El nom els fou donat pels grecs i deriva de la seva capital Garama (moderna Germa o Djerma, a uns 150 a l'oest de Sebha). Ja eren un poder local vers el 500 aC, quan Her\xc3\xb2dot els descriu com un poble ramader i que capturava esclaus negres; gr\xc3\xa0cies a les nombroses pintures i gravats a les roques, es coneix alguna cosa de la seva vida anterior a l'eclosi\xc3\xb3 del regne. Les excavacions han posat a la llum alguns aspectes de la seva vida. Aix\xc3\xad, se sap que la seva primera capital fou Zinchecra, no gaire lluny de Garama, que ha estat excavada. Se sap que tenien vuit ciutats principals, de les quals tres ja han estat excavades, i tenien tamb\xc3\xa9 un gran nombre d'establiments menors. Garama tenia una poblaci\xc3\xb3 d'uns quatre mil habitants i altres sis mil vivien en pobles de la rodalia. El poble era essencialment granger i mercader, per\xc3\xb2 demostraren uns grans coneixements d'enginyeria amb l'aprofitament de les aig\xc3\xbces subterr\xc3\xa0nies. La seva religi\xc3\xb3 era influ\xc3\xafda per la dels egipcis, i alguns nobles s'enterraven en petites pir\xc3\xa0mides, i tamb\xc3\xa9 s'ha trobat alguna m\xc3\xb2mia que indicaria una tradici\xc3\xb3 de momificaci\xc3\xb3. L'escriptura utilitzada era la libicoberber. Menjaven ra\xc3\xafm, figues, civada i blat i comerciaven amb el blat, la sal i esclaus, a canvi de vi, oli d'oliva, oli per als llums, i parament de taula (principalment amb els romans). Les restes trobades fins ara inclouen nombroses tombes, fortins i cementiris, per\xc3\xb2 la troballa principal \xc3\xa9s la s\xc3\xa8rie de t\xc3\xbanels subterranis i conductes que permetien aprofitar l'aigua del subs\xc3\xb2l, sistema que fou constru\xc3\xaft principalment en un per\xc3\xadode entre vers el 200 aC i el 200 dC; aquests t\xc3\xbanels o qanats, coneguts pels berbers com foggares, van permetre una gran expansi\xc3\xb3 de l'agricultura, per\xc3\xb2 va caldre la utilitzaci\xc3\xb3 massiva d'esclaus tant per a la construcci\xc3\xb3 com per al manteniment._NEWLINE_Els romans van tenir freq\xc3\xbcents contactes comercials amb els garamants, per\xc3\xb2 no els consideraven prou civilitzats. A Garama, s'han trobat uns banys romans, la qual cosa indicaria o b\xc3\xa9 la pres\xc3\xa8ncia d'una col\xc3\xb2nia nombrosa o que els garamants, almenys en certs nivells, eren prou civilitzats. El rom\xc3\xa0 Maternus va acompanyar un rei garamant en una expedici\xc3\xb3 militar que va durar quatre mesos, fins al sud del Txad i al nord de Nig\xc3\xa8ria. En aquesta \xc3\xa8poca, ja tenien algunes armes de guerra, les quals, Her\xc3\xb2dot, al segle V, esmenta que no coneixien. Tot i aix\xc3\xad, mai no van dependre de Roma._NEWLINE_T\xc3\xa0cit esmenta que havien atacat alguns establiments de la costa. Plini el Vell tamb\xc3\xa9 diu que, al segle\xc2\xa0i aC, van atacar els establiments romans a la zona costanera del nord d'\xc3\x80frica. Luci Corneli Balb Gadit\xc3\xa0 va fer una expedici\xc3\xb3 contra ells i en va ocupar 15 ciutats el 19 aC, per\xc3\xb2 aix\xc3\xb2 no els va impedir despr\xc3\xa9s ajudar Tacfarines. El 70, van ajudar la ciutat d'Oea (Tr\xc3\xadpoli) a assetjar i saquejar Leptis Magna, i a aix\xc3\xb2 va seguir una nova expedici\xc3\xb3 romana el mateix any 70, que els va obligar a establir relacions oficials amb Roma, i n'esdevingueren un estat client, per\xc3\xb2 la situaci\xc3\xb3 es va extingir al segle III, amb l'inici de la decad\xc3\xa8ncia imperial._NEWLINE_Vers el 400, les condicions clim\xc3\xa0tiques van empitjorar. La zona del sud de L\xc3\xadbia, llavors ben cultivada, va acabar sent un desert i les aig\xc3\xbces subterr\xc3\xa0nies s'esgotaven i no es recuperaven o almenys no ho feien prou r\xc3\xa0pidament. El regne es va fragmentar i el Regne de Ghana, a l'oest, va agafar-ne el relleu en el comer\xc3\xa7. Encara el 569, s'esmenta un tractat de pau entre el Regne dels garamants i Bizanci, en el qual el regne acceptava el cristianisme. El 642, els \xc3\xa0rabs van arribar a Garama. El 668, un rei dels garamants, cristi\xc3\xa0, fou empresonat pels musulmans i el regne va desapar\xc3\xa8ixer._NEWLINE_S\xc3\xb3n, probablement, els avantpassats dels tuaregs, puig que la seva llengua escrita era similar a l'actual tifinaq."