b"\n_START_ARTICLE_\nPinassa de la Vinya Vella\n_START_SECTION_\nAspecte general\n_START_PARAGRAPH_\nEs troba en bon estat de conservaci\xc3\xb3. Tot i aix\xc3\xb2, la base del tronc presenta indicis de l'atac de corcs. El 2010, en el decurs d'una forta tempesta, perd\xc3\xa9 una de les seues branques. \xc3\x89s un arbre molt espectacular, amb un tronc erecte i gros, d'un color blanc molt especial.\n_START_SECTION_\nAcc\xc3\xa9s\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s ubicada a l'Obaga del Dalmau, en plena Vall de Mur i dins el Parc Natural de Sant Lloren\xc3\xa7 del Munt i l'Obac. Al quil\xc3\xb2metre 16,3 de la carretera B-124 de Castellar del Vall\xc3\xa8s a Sant Lloren\xc3\xa7 Savall trobem la urbanitzaci\xc3\xb3 de les Marines. Pugem pel costerut carrer principal fins a assolir la part alta de la susdita urbanitzaci\xc3\xb3, on trobem un encreuament. Tombem pel carrer de l'esquerra (Cam\xc3\xad del Dav\xc3\xad) i, en trobar una altra bifurcaci\xc3\xb3, continuem pel carrer de la dreta. En arribar al final de l'asfalt, estacionem el vehicle. Ja a peu, continuem per la pista de terra. Assolim el Coll de Palomeres i tombem per la pista de la dreta, iniciant una suau baixada vers la Vall de Mur. Fem cap a una pista molt fressada i la prenem a l'esquerra. Recorreguts poc m\xc3\xa9s de 50 metres deixem a m\xc3\xa0 dreta el corriol que baixa al Pi de les Quatre Besses. Continuem pista enll\xc3\xa0. Els Quatre Camins del Dalmau, important cru\xc3\xaflla de pistes. Ignorem la pista asfaltada a banda i banda i prenem la pista de terra del davant, travessant un cadenat. Cru\xc3\xaflla de pistes. Prenem la que puja a l'esquerra. Nova cru\xc3\xaflla. Prenem, ara, la pista de la dreta. Pocs minuts m\xc3\xa9s tard arribem a un nou encreuament. Abandonem, aleshores, la pista i prenem el cam\xc3\xad poc marcat que surt enfront. Recorreguts pocs metres veurem, a la dreta del sender, l'altiva pinassa. Coordenades UTM: 31T X0420040 Y4611830.\n_START_SECTION_\nObservacions\n_START_PARAGRAPH_\nTemps era temps, l'Obaga de la Vall de Mur era coberta d'un ufan\xc3\xb3s bosc de pinasses. Eren arbres esvelts, de tronc gruixut i recte, que devien superar amb escreix els 20 metres d'al\xc3\xa7\xc3\xa0ria. Per\xc3\xb2, a la darreria del segle XVIII, arrib\xc3\xa0 a l'Alt Vall\xc3\xa8s un equip d'inspectors de marina amb la missi\xc3\xb3 de catalogar tots aquells arbres que podien \xc3\xa9sser emprats en la construcci\xc3\xb3 dels vaixells de l' Armada Reial Espanyola. En pocs anys, les pinasses sucumbiren a la destral, convertides en pals de veler. Tot i aix\xc3\xb2, al segle XIX encara es conservava un clap d'arbres de grand\xc3\xa0ria considerable que la gent de la contrada anomenava el Bosc Vell. L'esclat de la darrera Guerra Civil Espanyola (1936-1939) supos\xc3\xa0 la fi d'aquell bosquet: totes les pinasses foren abatudes per tal de satisfer la gran demanda de fusta que comportava l'enfrontament armat. Avui, a l'Obaga del Dalmau (temps enrere anomenada La Vinya Vella), hi resta, solit\xc3\xa0ria, aquesta pinassa supervivent d'aquell bosc monumental."