b'\n_START_ARTICLE_\nEdme Jean Baptiste Bouillon-Lagrange\n_START_SECTION_\nVida\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu pare, arxiver de la Casa d\'Orleans, el portava al Palais-Royal, on sovint participava en les activitats del jove duc de Chartres, Llu\xc3\xads Felip (1773-1850), que es convertiria en el rei de Fran\xc3\xa7a de 1830 a 1840. Als 12 anys, Bouillon-Lagrange entr\xc3\xa0 al col\xc2\xb7legi Mazarin, on estudi\xc3\xa0 humanitats. Despr\xc3\xa9s de graduar-se realitz\xc3\xa0 cursos de medicina i qu\xc3\xadmica amb Pierre Joseph Desault (1744-1795), Jacques Fran\xc3\xa7ois Demachy (1728-1803), Guillaume Fran\xc3\xa7ois Rouelle (1703-1770) i Antoine Fran\xc3\xa7ois de Fourcroy (1750-1809). Malgrat li agradava la medicina opt\xc3\xa0 per estudiar qu\xc3\xadmica i farm\xc3\xa0cia i, una vegada graduat el 1787 compr\xc3\xa0 la farm\xc3\xa0cia del seu cunyat, Jean Baptiste Sureau (1754-1789), que vengu\xc3\xa9 dos anys m\xc3\xa9s tard per dedicar-se totalment a la qu\xc3\xadmica._NEWLINE_Particip\xc3\xa0 en la Revoluci\xc3\xb3 Francesa i es convert\xc3\xad en sospit\xc3\xb3s. Un membre de la fam\xc3\xadlia del Duc d\'Orleans l\'advert\xc3\xad i pogu\xc3\xa9 fugir, per\xc3\xb2 torn\xc3\xa0 a Par\xc3\xads despr\xc3\xa9s que l\'ordre de detenci\xc3\xb3 fos anul\xc2\xb7lada. Fou nomenat assajador en l\'oficina de la p\xc3\xb3lvora i salnitre, i aix\xc3\xad com a cap dels laboratoris de qu\xc3\xadmica l\'\xc3\x89cole Polytechnique. All\xc3\xa0, Claude-Louis Berthollet (1748-1822), que estava a c\xc3\xa0rrec de l\'ensenyament de la qu\xc3\xadmica, nomen\xc3\xa0 Bouillon-Lagrange com el seu assistent. Aquesta posici\xc3\xb3 el port\xc3\xa0 a con\xc3\xa8ixer a Napole\xc3\xb3 I, que en 1777 el nomen\xc3\xa0 farmac\xc3\xa8utic militar, jugant un paper important en l\'organitzaci\xc3\xb3 dels hospitals de l\'ex\xc3\xa8rcit franc\xc3\xa8s. En aquests anys particip\xc3\xa0 en la revolta reialista de la Vend\xc3\xa9e (1793-1796)._NEWLINE_El 1804 fou nomenat professor de matem\xc3\xa0tiques al Liceu Napole\xc3\xb3. En els seus primers anys, Fourcroy li confi\xc3\xa0 part del curs que estava ensenyant en el Ath\xc3\xa9n\xc3\xa9e de Par\xc3\xads. Despr\xc3\xa9s, fou professor de f\xc3\xadsica i qu\xc3\xadmica a l\'\xc3\x89cole Centrale du Panth\xc3\xa9on on es convert\xc3\xad en un dels seus administradors. Pressionat per l\'emperadriu Josefina, es doctor\xc3\xa0 en medicina a Estrasburg el 1806, i convert\xc3\xad en el seu metge personal. El 1808 mor\xc3\xad la seva primera dona, Jeanne Lucie Sureau i es cas\xc3\xa0 amb una cosina seva, Lucie Marie Sureau, amb la qual tingueren sis fills. El 1816 aconsegu\xc3\xad la c\xc3\xa0tedra de qu\xc3\xadmica, f\xc3\xadsica i hist\xc3\xb2ria natural al col\xc2\xb7legi Henri V i, el 1817, aconsegu\xc3\xad el grau de doctor en ci\xc3\xa8ncies per la Facultat de Par\xc3\xads._NEWLINE_Bouillon-Legendre fou membre de nombroses societats cient\xc3\xadfiques, membre de la Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 de Pharmacie de Paris (que el 1979 es convert\xc3\xad en l\'Acad\xc3\xa9mie Nationale de Pharmacie), el seu primer secretari general en el moment de la seva fundaci\xc3\xb3 en 1803, i el seu vicepresident (1808) i president en tres oportunitats (1809, 1813 i 1819). En la creaci\xc3\xb3 de l\'Acad\xc3\xa8mia de Medicina (1820), fou nomenat membre honorari. Tamb\xc3\xa9 fou membre del Conseil de Salubrit\xc3\xa9 (1836) i secretari del Journal de la Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 donis Pharmaciens.\n_START_SECTION_\nObra\n_START_PARAGRAPH_\nBouillon-Lagrange dedic\xc3\xa0 la major part dels seus esfor\xc3\xa7os d\'investigaci\xc3\xb3 en l\'estudi de les propietats f\xc3\xadsiques i qu\xc3\xadmiques i l\'an\xc3\xa0lisi de les subst\xc3\xa0ncies vegetals i animals utilitzats com a medicaments. Entre les moltes subst\xc3\xa0ncies estudiades hom pot esmentar: plantes del g\xc3\xa8nere Styrax i Senna, ambre gris, corretjola de conrad\xc3\xads, t\xc3\xb2fones, escor\xc3\xa7a de salze, ag\xc3\xa0rics de fongs, visc, all, mid\xc3\xb3, llet, \xc3\xa0cid l\xc3\xa0ctic, tan\xc3\xad, \xc3\xa0cid g\xc3\xa0l\xc2\xb7lic i safr\xc3\xa0._NEWLINE_F\xc3\xa9u reaccionar suro amb \xc3\xa0cid n\xc3\xadtric, i not\xc3\xa0 la pres\xc3\xa8ncia d\'un \xc3\xa0cid de naturalesa desconeguda, que molts qu\xc3\xadmics creien que era l\'\xc3\xa0cid ox\xc3\xa0lic, per\xc3\xb2 Bouillon-Lagrange demostr\xc3\xa0 que era un nou \xc3\xa0cid, que anomen\xc3\xa0 \xc3\xa0cid sub\xc3\xa8ric (\xc3\xa0cid octandioic, C\xe2\x82\x81\xe2\x82\x80H\xe2\x82\x81\xe2\x82\x88O), del llat\xc3\xad s\xc5\xabber, -\xc4\x95ris "suro". Estudi\xc3\xa0 la c\xc3\xa0mfora i confirmar experimentalment els resultats de l\'alemany David August Kosegarten sobre l\'\xc3\xa0cid camf\xc3\xb2ric. Demostr\xc3\xa0 que el tan\xc3\xad es compon de carboni, hidrogen i oxigen. El 1805, inform\xc3\xa0 per primer cop de la producci\xc3\xb3 d\'una nova subst\xc3\xa0ncia, la dextrina, un polisac\xc3\xa0rid que es dissol f\xc3\xa0cilment en aigua._NEWLINE_Com a resultat de l\'experi\xc3\xa8ncia acumulada, Bouillon-Lagrange public\xc3\xa0 el seu Manuel d\'un cours de chimie on, per primera vegada, es recull i descriu tot l\'aparell aprovat per l\'escola d\'Antoine Laurent Lavoisier per a l\'estudi dels fen\xc3\xb2mens qu\xc3\xadmics.'