b"\n_START_ARTICLE_\nPartit Parlamentari Irland\xc3\xa8s\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xa9 el seu origen en la Home Government Association, fundada per Isaac Butt el 1870 com a escissi\xc3\xb3 del Partit Conservador Irland\xc3\xa8s, que defensava una limitada autonomia per tal de protegir els afers interns i els interessos dels terratinents protestants. Aix\xc3\xb2 es produ\xc3\xad despr\xc3\xa9s que a les eleccions de 1868 guanyessin els liberals de William Gladstone (65 de 105 escons irlandesos) i restabl\xc3\xads la pau religiosa amb la Llei de Restabliment de l'Esgl\xc3\xa9sia Irlandesa de 1869 per a l'Esgl\xc3\xa9sia Anglicana a Irlanda, que era minoria i votava conservador. Tamb\xc3\xa9 va aprovar la Llei de la Terra de 1870, pel qual imposava normes per tal d'evitar les eviccions. _NEWLINE_L'Associaci\xc3\xb3 va adoptar el programa de reforma de la terra, m\xc3\xa9s poders al Parlament de Dubl\xc3\xadn i a favor de concedir poders educatius a l'esgl\xc3\xa9sia cat\xc3\xb2lica, per tal de guanyar el seu suport. El 1872 es va introduir el vot secret i a les eleccions l'Associaci\xc3\xb3 es present\xc3\xa0 a eleccions com a Home Rule League, sense Butt i amb molts antics liberals, i va obtenir 59 escons.\n_START_SECTION_\nLa lluita per la terra\n_START_PARAGRAPH_\nTanmateix els liberals van perdre les eleccions i els discursos de Butt no aconseguiren el suport a les reformes proposades. Aix\xc3\xad, un grup de vint diputats s'organitz\xc3\xa0 a Dubl\xc3\xadn i opt\xc3\xa0 per l'obstruccionisme parlamentari a totes les lleis que afectessin a Irlanda. Aquesta t\xc3\xa0ctica fou condemnada per Butt, per\xc3\xb2 el 1876 va rebre el suport de Charles Stewart Parnell. Aquest convenc\xc3\xa9 Gladstone d'amnistiar el dirigent feni\xc3\xa0 Michael Davitt, a qui Parnell convenc\xc3\xa9 de marxar a Am\xc3\xa8rica el 1877 i entrevistar-se amb John Devoy, cap del Clann na Gael. Aquest el 1878 s'entrevist\xc3\xa0 amb Parnell i el convenc\xc3\xa9 de donar suport econ\xc3\xb2mic i t\xc3\xa0ctic a la seva causa. Aix\xc3\xad el 1879 Davitt va fundar la Lliga Nacional Irlandesa de la Terra (INLL), de la que Parnell en fou nomenat president. Immediatament marx\xc3\xa0 a Am\xc3\xa8rica amb John Dillon per tal de recollir diners i suport a la seva causa. _NEWLINE_A les eleccions al Parlament del Regne Unit de 1880 van ser escollits 64 membres de l'Associaci\xc3\xb3, d'ells 24 partidaris de Parnell, cosa que facilit\xc3\xa0 que Parnell fou nomenat cap de la dividida Associaci\xc3\xb3 (Butt havia mort un any abans). Els conservadors de Benjamin Disraeli havien estat derrotats, per\xc3\xb2 la nova Llei de la Terra de 1881 no eliminava les eviccions, cosa que inici\xc3\xa0 una nova campanya de boicots i agitaci\xc3\xb3 per la terra. Per aquest motiu, Parnell, juntament amb John Dillon, William O'Brien, Michael Davitt i William Redmond, foren empresonats l'octubre de 1881 en aplicaci\xc3\xb3 de la Llei de Coerci\xc3\xb3 Irlandesa a la Pres\xc3\xb3 de Kilmainham per sabotejar la llei, en incitar als llogataires a no pagar les rendes; tot i que la Lliga era contr\xc3\xa0ria a l'\xc3\xbas de la viol\xc3\xa8ncia, es produ\xc3\xafren alguns assassinats. _NEWLINE_L'abril de 1882 Parnell arrib\xc3\xa0 a un acord amb el govern brit\xc3\xa0nic per acabar amb la viol\xc3\xa8ncia agr\xc3\xa0ria, cosa que li va fer perdre el suport de Devoy, per\xc3\xb2 va mantenir-lo al marge de la repressi\xc3\xb3 despr\xc3\xa9s de l'assassinat de Phoenix Park del secretari per a Irlanda. Aix\xc3\xb2 suposaria que durant 20 anys els partidaris de l'\xc3\xbas de la for\xc3\xa7a f\xc3\xadsica van deixar de jugar un rol a la pol\xc3\xadtica irlandesa.\n_START_SECTION_\nEl Partit parlamentari\n_START_PARAGRAPH_\nFracturada la Lliga, l'octubre de 1882 Parnell va crear la nova Lliga Nacional Irlandesa (INL), que combinava agrarisme moderat, reclamaci\xc3\xb3 d'autogovern i rol electoral. L'estructura, per\xc3\xb2 era jer\xc3\xa0rquica i autocr\xc3\xa0tica basada en el control parlamentari i en el prestigi de Parnell. Una de les causes de la seva revitalitazaci\xc3\xb3 fou l'alian\xc3\xa7a t\xc3\xa0cita amb l'Esgl\xc3\xa9sia Cat\xc3\xb2lica. A final d'any tenien 282 branques (592 el 1885). Timothy Harrington fou secretari i William O'Brien i Timothy Healy editaren el seu \xc3\xb2rgan United Ireland. _NEWLINE_La reforma electoral de 1884, endem\xc3\xa9s, va augmentar el nombre d'electors irlandesos de 220.000 a 500.000 de cara a les eleccions de 1885, on va obtenir 63 de 85 escons (17 a l'Ulster). Pel gener de 1886 ja tenia 1.262 branques. Durant aquells anys fou una formidable maquin\xc3\xa0ria pol\xc3\xadtica constru\xc3\xafda sobre la cultura tradicional rural d'Irlanda i que actuava com a parlament no oficial, cort de just\xc3\xadcia, govern i policia. Endem\xc3\xa9s, T. P. O'Connor va obtenir un esc\xc3\xb3 per Liverpool de 1885 a 1929, fora d'Irlanda. Els seus militants passaren de ser fills de terratinents el 69% el 1869 al 47% el 1874, obrint-se a la classe mitjana.\n_START_SECTION_\nLa lluita pel Home Rule\n_START_PARAGRAPH_\nEl principal objectiu de Parnell i del partit era assolir l'autogovern (Home Rule), per\xc3\xb2 els liberals eren dividits, cosa que el va fer girar als conservadors despr\xc3\xa9s de les eleccions de 1885: 86 irlandesos, 335 liberals, 249 conservadors. Gladstone va passar un Projecte de Home Rule de 1886, per\xc3\xb2 fou derrotat per 341 vots a 311. _NEWLINE_Aix\xc3\xb2 va provocar una gran inquietud pol\xc3\xadtica entre els unionistes protestants, que temien l'establiment d'un parlament de majoria cat\xc3\xb2lica intolerant a Dubl\xc3\xadn. Aix\xc3\xb2 els va moure a reviure l'Orde d'Orange i a impulsar el Partit Unionista Irland\xc3\xa8s, alhora que els conservadors proposaven la separaci\xc3\xb3 de l'Ulster i l'autonomia nom\xc3\xa9s per al Sud. La derrota del projecte provoc\xc3\xa0 la convocat\xc3\xb2ria d'eleccions del 1886, on conservadors i liberals unionistes eren majoria. Tanmateix, el partit va mantenir els 85 escons i comen\xc3\xa7\xc3\xa0 una campanya per a guanyar-se l'opini\xc3\xb3 p\xc3\xbablica anglesa, alhora que la Lliga de la Terra continuava amb la seva agitaci\xc3\xb3. _NEWLINE_Nogensmenys, Parnell fou v\xc3\xadctima d'una campanya de desprestigi, quan el 1890 els Papers de Pigott intentaven incriminar-lo en actes violents, i quan poc despr\xc3\xa9s es descobr\xc3\xad les seves relacions amb la divorciada Katherine O'Shea, amb la que es cas\xc3\xa0 el 1891; aix\xc3\xb2 fou un esc\xc3\xa0ndol per a la societat victoriana i provoc\xc3\xa0 la divisi\xc3\xb3 del partit de cara a les eleccions de 1891: els parnellistes de la Lliga Nacional Irlandesa de John Redmond i els antiparnellistes de la Federaci\xc3\xb3 Nacional Irlandesa (INF) de John Dillon i Timothy Healy amb suport de l'esgl\xc3\xa9sia. El 1892 va morir de cansament. _NEWLINE_A les eleccions la INL va obtenir 9 escons i 1/3 dels vots irlandesos, i els INF 72 escons. Gladstone, per\xc3\xb2, va mantenir la seva promesa i present\xc3\xa0 un nou projecte de Home Rule el 1893, que va xocar amb oposici\xc3\xb3 al carrer dels unionistes i que fou rebutjat finalment a la Cambra dels Lords. Gladstone el retir\xc3\xa0 el 1894. _NEWLINE_A les eleccions de 1895 venceren novament els conservadors i aparcaren el tema, imposant el que Arthur Balfour anomenava unionisme constructiu. El moviment va caure en l'apatia., El 1898 O'Brien va perdre el seu esc\xc3\xb3 i juntament amb Davitt van fundar la nova Lliga Unida Irlandesa, (UIL), que va atraure membres d'ambd\xc3\xbaes fraccions i amena\xc3\xa7\xc3\xa0 de presentar-se a eleccions contra ells. Aix\xc3\xb2 i la condemna a la guerra b\xc3\xb2er de 1899 va dur les dues fraccions a unir-se novament el 1900, sota la direcci\xc3\xb3 de Redmond. A les eleccions de 1900 va assolir 77 escons. Els esfor\xc3\xa7os se centraren en la reforma de la propietat de la terra, i aix\xc3\xad el 1903 fou aprovada la Land Purchase Act. Per\xc3\xb2 aix\xc3\xb2 provoc\xc3\xa0 enfrontaments interns degut a la influ\xc3\xa8ncia creixent de l'Antiga Ordre dels Hibernis (AOH), el secretari de la qual era Joseph Devlin, jove advocat de Belfast secretari de Dillon. El 1904 O'Brien fou expulsat del partit, acusat d'avantposar la q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 agr\xc3\xa0ria a l'autonomia. _NEWLINE_A les eleccions de 1906 els liberals van obtenir 379 escons i els irlandesos 82. Asquith va prometre novament l'autogovern a canvi del suport parlamentari. Aix\xc3\xad es va aprovar un programa d'habitatges rurals. A les eleccions de 1910 els liberals perderen la majoria i restaren en mans dels irlandesos. El 1911 s'aprov\xc3\xa0 la Parlament Act que limitava el dret de veto de la Cambra dels Lords, i es va redactar un nou projecte d'autogovern el 1913. L'oposici\xc3\xb3 del Partit Unionista de l'Ulster aquest cop m\xc3\xa9s organitzada, fou ferotge: Edward Carson organitz\xc3\xa0 manifestacions amb l'Ordre d'Orange i fund\xc3\xa0 els Voluntaris de l'Ulster, alhora que els parlamentaris fundaren els Voluntaris Irlandesos, tot reclutant membres de la Germandat Republicana Irlandesa i fenians. Redmond va menystenir l'oposici\xc3\xb3 unionista, i Carson va aconseguir que l'Ulster en fos excl\xc3\xb2s. Despr\xc3\xa9s d'agres debats parlamentaris es va proposar un nou projecte d'autonomia el setembre de 1914.\n_START_SECTION_\nDeclivi\n_START_PARAGRAPH_\nL'amena\xc3\xa7a de guerra civil irlandesa fou aparcada per l'esclat de la Primera Guerra Mundial. L'aplicaci\xc3\xb3 de l'autonomia fou suspesa, els Voluntaris de l'Ulster s'allistaren en la 36a Divisi\xc3\xb3 Ulster i els Voluntaris Irlandesos en la 10a i 16a Divisions Irlandeses. Redmont va fer crides als voluntaris a donar suport a l'esfor\xc3\xa7 de guerra aliat. Per\xc3\xb2 les divisions dels voluntaris irlandesos no comptaven amb comandaments amb experi\xc3\xa8ncia militar i foren posats amb uniforme angl\xc3\xa8s sota oficials anglesos, cosa que fou molt impopular. Molts van morir als Dardanels i a Gal\xc2\xb7l\xc3\xadpoli. Endem\xc3\xa9s, l'aixecament de Pasqua de 1916 va rebre el suport de molts voluntaris i la repressi\xc3\xb3 del general Maxwell va doanr fortes simpaties a la seva causa. El 1917 s'intent\xc3\xa0 una nova Convenci\xc3\xb3 Irlandesa per a aplicar autonomia, per Lloys George, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 fou un frac\xc3\xa0s. _NEWLINE_El 1918 va morir John Redmond i John Dillon fou escollit nou cap. L'ofensiva alemanya provoc\xc3\xa0 una lleva for\xc3\xa7osa d'irlandesos; el partit parlamentari abandon\xc3\xa0 els seus escons com a protesta i organitz\xc3\xa0 manifestacions, per\xc3\xb2 a poc a poc fou despla\xc3\xa7at pel nou Sinn F\xc3\xa9in, republic\xc3\xa0 i partidari de la for\xc3\xa7a f\xc3\xadsica, que aleshores ja comptava amb 1.500 clubs arreu de l'illa.\n_START_SECTION_\nEp\xc3\xadleg\n_START_PARAGRAPH_\nA les eleccions al Parlament del Regne Unit de 1918 va obtenir el 21,7% dels vots i 220.837, per\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s obtingu\xc3\xa9 6 escons, mentre que Sinn F\xc3\xa9in 46,9% (476.087) i 73, el Partit Unionista de l'Ulster (30,2% i 305.206) 26 escons. Fins i tot el cap John Dillon va perdre el seu esc\xc3\xb3. El partit es va dissoldre i les restes s'uniren al nou Partit Nacionalista de Joseph Devlin. _NEWLINE_Els pocs membres formaren part del nou D\xc3\xa1il \xc3\x89ireann format el 21 de gener de 1919, no reconegut pels brit\xc3\xa0nics i que provoc\xc3\xa0 la guerra angloirlandesa. Els brit\xc3\xa0nics, s'entestaren a aplicar una llei d'autogovern que reconeixia la partici\xc3\xb3 d'Irlanda i que provocaria el Tractat angloirland\xc3\xa8s i la guerra civil irlandesa. Despr\xc3\xa9s de la guerra, la majoria de membres del partit al sud s'uniren al Cumann na nGaedheal; alguns s'unirien posteriorment al grup profeixista Blueshirts i participarien en la guerra civil espanyola del costat franquista."