b"\n_START_ARTICLE_\nConquesta de Val\xc3\xa8ncia\n_START_SECTION_\nAccions preliminars\n_START_PARAGRAPH_\nUna terrible incursi\xc3\xb3 de tota l'esquadra almohade dirigida per Abu-l-Ul\xc3\xa0 Idr\xc3\xads al-Mamun des de les balears, que havien conquerit el 1203 era llen\xc3\xa7ada a la costa catalana el 1210 amb els estols combinats del Magrib i Al-Andalus, desembarcant i fent molts captius i un gran bot\xc3\xad._NEWLINE_Com a resposta a la incursi\xc3\xb3 musulmana, el mar\xc3\xa7 de 1210, estant a Monts\xc3\xb3 el rei va reunir el seu ex\xc3\xa8rcit per atacar els moros de Val\xc3\xa8ncia_NEWLINE_Castellfabib i Al-D\xc4\x81m\xc5\xabs foren conquerides a Muhammad al-N\xc3\xa2sir (Miramamolin) a mitjans de 1210 per Pere el Cat\xc3\xb2lic amb l'ajut dels cavallers hospitalers i templers. L'ofensiva va continuar fins a prendre el castell de Serreilla, que sembla que correspon a l'actual Utiel._NEWLINE_Durant l'estiu de 1225, el Jaume I intent\xc3\xa0 apoderar-se del castell de Pen\xc3\xadscola des d'Alcany\xc3\xads. Tot i que algunes naus van col\xc2\xb7laborar en l'intent, els nobles aragonesos li van girar l'esquena i va fracassar. Quan van acabar-se els queviures que havien arribat de Terol, va aixecar el setge.\n_START_SECTION_\nPrimera fase: Borriana\n_START_PARAGRAPH_\nEstant Jaume el Conqueridor a Terol el 1232 per signar un nou pacte amb Sayyid Abu Zayd i ca\xc3\xa7ar amb Pero Ferr\xc3\xa1ndez d'A\xc3\xa7agra va rebre la not\xc3\xadcia que Blasco I d'Alag\xc3\xb3n assetjava Morella, de vital import\xc3\xa0ncia estrat\xc3\xa8gica, i que ho feia amb els seus propis mitjans, _NEWLINE_El rei, tenint por a la possible expansi\xc3\xb3 cap al sud de Blasco I d'Alag\xc3\xb3n, es va dirigir immediatament al Maestrat per a controlar la situaci\xc3\xb3, prenent la fortalesa d'Ares amb grup de peons terolans, prenent-la el 8 de gener, mentre que Morella va caure el dia anterior, 7 de gener, despr\xc3\xa9s d'una ferotge resist\xc3\xa8ncia que va acabar amb la major part de la poblaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nSegona fase: Val\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nTres anys despr\xc3\xa9s de conquerir Borriana i tots els territoris al nord d'aquesta ciutat, en la primavera de 1236 es conquist\xc3\xa0 i fortific\xc3\xa0 el Puig. Com que el Puig \xc3\xa9s la posici\xc3\xb3 clau per al domini de l'Horta i l'acc\xc3\xa9s nord a Balansiya, Zayyan ibn Mardanix apleg\xc3\xa0 un gran ex\xc3\xa8rcit per tal de reconquerir-lo, per\xc3\xb2 fou ven\xc3\xa7ut en la memorable batalla del Puig el 20 d'agost de 1237. El 22 d'abril de 1238, Jaume I es dirig\xc3\xad al Grau de Val\xc3\xa8ncia per posar setge formal a la ciutat, i establ\xc3\xad el seu lloc de comandament a Russafa. Zayyan ibn Mardanix, en veure's envoltat de tropes cristianes, deman\xc3\xa0 ajut als sobirans musulmans, per\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s Abu Zakariya, rei de Tunis, a qui havia enviat Ibn al-Abbar, l'escolt\xc3\xa0 i envi\xc3\xa0 a Balansiya un estol de dotze naus, que el 17 d'agost de 1237 arribaren a Balansiya, per\xc3\xb2 no gosaren desembarcar, perqu\xc3\xa8 la muralla havia comen\xc3\xa7at a ser atacada i incendiada per Jaume I. Com que a la ciutat escassejaven els aliments, Zayyan, perduda tota esperan\xc3\xa7a de socors, inici\xc3\xa0 els tractes per rendir la ciutat a Jaume I. La mateixa Balansiya que havia resistit dos anys al Cid, nom\xc3\xa9s suport\xc3\xa0 cinc mesos l'atac de Jaume I, bandolprove\xc3\xaft de millor artilleria. El 22 de setembre se signaren les capitulacions. Zayyan i els musulmans que volgueren marxar podrien fer-ho al sud del X\xc3\xbaquer i els moros que volgueren quedar-se podien fer-ho segurs, sota el domini cristi\xc3\xa0. Per fer p\xc3\xbablica la capitulaci\xc3\xb3, el 28 de setembre de 1238 els moros valencians hissaren a la torre d'Al\xc3\xad Bufat la senyera reial d'Arag\xc3\xb3 i Catalunya (pen\xc3\xb3 de la conquesta). El dissabte 9 d'octubre de 1238 Jaume I f\xc3\xa9u l'entrada oficial a la ciutat.\n_START_SECTION_\nTercera fase: el sud\n_START_PARAGRAPH_\nLa conquesta de les darreres places a principis de la d\xc3\xa8cada de 1240 (Alzira, D\xc3\xa0niyya, X\xc3\xa0tiva i Biar) origin\xc3\xa0 una topada amb Alfons X de Castella, que pretenia conquerir X\xc3\xa0tiva. Per\xc3\xb2 hi renunci\xc3\xa0 despr\xc3\xa9s de signar el tractat d'Almirra (1244), segons el qual Jaume I cedia a Castella la conquesta del Regne de M\xc3\xbarcia.\n_START_SECTION_\nLes revoltes dels sarra\xc3\xafns valencians\n_START_PARAGRAPH_\nDavant el maltractament als sarra\xc3\xafns i l'incompliment dels acords dels monarques, els mud\xc3\xa8jars es revoltaren l'any 1244 sota el comandament d'Al-\xc3\x80zraq, que ja controlava els castells d'Ambra i d'Alcal\xc3\xa0, amb nombrosos castells menors, i va anar prenent els castells de X\xc3\xa0tiva, D\xc3\xa9nia, i Alacant i, amb l'ajuda del soldanat de Granada i del suport d'Alfons X de Castella, s'independitz\xc3\xa0 la regi\xc3\xb3 de la riba sud del X\xc3\xbaquer del Regne de Val\xc3\xa8ncia. Una part important dels musulmans expulsats s'afeg\xc3\xad als rebels, que es feren encara m\xc3\xa9s forts, i aboc\xc3\xa0 el regne a una situaci\xc3\xb3 de guerra generalitzada. _NEWLINE_El 1248 Al-\xc3\x80zraq torn\xc3\xa0 a revoltar-se i fou derrotat per la tra\xc3\xafci\xc3\xb3 del seu mateix conseller. Per l'antiga amistat, Jaume I no va empresonar-lo i fou obligat a exiliar-se, deixant els seus dominis, ja molt redu\xc3\xafts, en les mans d'un germ\xc3\xa0 i un oncle, sotmesos a cont\xc3\xadnues pressions dels nous senyors feudals catalans i aragonesos. El 1258 Jaume I rebutj\xc3\xa0 una treva oferta d'Al-\xc3\x80zraq a trav\xc3\xa9s del rei Alfons X el Savi, i recuper\xc3\xa0 gaireb\xc3\xa9 sense resist\xc3\xa8ncia els castells de Planes, Pego, Castell de Castells. Als pocs dies Al-\xc3\x80zraq es va rendir, lliurant Alcal\xc3\xa0, Gallinera, i la resta de les fortificacions, i fou expulsat del Regne."