b'\n_START_ARTICLE_\nBenjam\xc3\xadn Rubio\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nBenjam\xc3\xad Rubio va n\xc3\xa9ixer a Bustarga, a Ancares (Lle\xc3\xb3) el 12 d\'octubre de 1925. Durant la Guerra Civil Espanyola va veure la repressi\xc3\xb3 del b\xc3\xa0ndol nacional i va marcar la seva vida per sempre. Als 16 anys va comen\xc3\xa7ar a treballar en la mineria, amb una influ\xc3\xa8ncia anarcosindicalista i va exercir com a enlla\xc3\xa7 de la guerrilla del "Maquis" per l\'Agrupaci\xc3\xb3 Guerrillera Lle\xc3\xb3-Gal\xc3\xadcia, liderada per C\xc3\xa9sar R\xc3\xados, entre 1942 i 1949. En aquests anys, va sofrir la persecuci\xc3\xb3 i finalment va ser empresonat._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de sortir de la pres\xc3\xb3, es va traslladar a la comarca lleonesa de Laciana per tornar a treballar en la mina. Deixant enrere la seva influ\xc3\xa8ncia anarcosindicalista, el Partit Comunista d\'Espanya (PCE) es va posar en contacte amb ell per a la reorganitzaci\xc3\xb3 de la seva estructura a l\'interior d\'Espanya. D\'aquesta forma, es va convertir en dirigent comunista en la clandestinitat per a Lle\xc3\xb3 i Gal\xc3\xadcia. La seva participaci\xc3\xb3 en la Vaga Minera de 1962 (coneguda com "La Huelgona"), sent\xc3\xa0 un important precedent hist\xc3\xb2ric, en conformar-se una de les primeres Comissions Obreres permanent. Des de finals dels anys 50, la pol\xc3\xadtica sindical del PCE marcava l\'intrusisme en els sindicats Verticals. En diverses vagues mineres asturianes (1958, 1959,...), s\'havien configurat Comissions Obreres que s\'havien dissolt despr\xc3\xa9s de la finalitzaci\xc3\xb3 del conflicte. La difer\xc3\xa8ncia del cas lacianiego \xc3\xa9s que, durant aquesta vaga, els treballadors van aconseguir introduir 12 representants dins de la Junta d\'empresa controlada per la Minero Sider\xc3\xbargica de Ponferrada i propera al R\xc3\xa8gim franquista. Un d\'aquests representants era Benjam\xc3\xadn Rubio, conformant-se una Comissi\xc3\xb3 Obrera permanent, i l\'extensi\xc3\xb3 de la qual ser\xc3\xa0 el naixement del sindicat Comissions Obreres (CCOO), de la qual es va convertir en un important dirigent._NEWLINE_En els primers anys de la d\xc3\xa8cada dels 70, en el marc de la Vaga de l\'Antracita, i amb unes CCOO il\xc2\xb7legalitzades i perseguides, Benjam\xc3\xadn Rubio rep l\'enc\xc3\xa0rrec de viatjar al Regne Unit per recaptar un suport del sindicalisme europeu a les Comissions Obreres, suport que aconsegueix. Durant diversos anys va continuar la seva labor de dirigent del Partit Comunista d\'Espanya i Comissions Obreres, participant en la Transici\xc3\xb3 Espanyola. Finalment, va abandonar la primera l\xc3\xadnia de la pol\xc3\xadtica, iniciant una col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb l\'Associaci\xc3\xb3 Guerra i Exili (AGE) en la lluita per la recuperaci\xc3\xb3 de la mem\xc3\xb2ria hist\xc3\xb2rica i el reconeixement dels guerrillers com soldats i no com bandolers. Entre aquestes activitats, l\'any 2000 va col\xc2\xb7laborar amb la Caravana de la Mem\xc3\xb2ria, que va reunir a Villablino diversos guerrillers gallecs i lleonesos, iniciant una lluita per la mem\xc3\xb2ria._NEWLINE_Uns mesos abans de morir, va publicar el seu llibre "Memorias de la Lucha Antifranquista", on recull importants aspectes biogr\xc3\xa0fics i hist\xc3\xb2rics, aix\xc3\xad com les lletres dels himnes de la guerrilla i una altra informaci\xc3\xb3. Tamb\xc3\xa9 va participar en el Documental "La Guerrilla de la Memoria".'