b'\n_START_ARTICLE_\nGuerra angloirlandesa\n_START_SECTION_\nAntecedents\n_START_PARAGRAPH_\nDes de finals del 1880, el Partit Parlamentari Irland\xc3\xa8s de Charles Steward Parnell i m\xc3\xa9s tard John Redmond demanaren autonomia (home rule) per a Irlanda per via pol\xc3\xadtica i parlament\xc3\xa0ria. El 1905 el Sinn F\xc3\xa9in d\'Arthur Griffith plantejava fins i tot la independ\xc3\xa8ncia. El 1912 els brit\xc3\xa0nics garantiren l\'autogovern irland\xc3\xa8s, per\xc3\xb2 els unionistes formaren una for\xc3\xa7a armada per a impedir-ho, els Voluntaris de l\'Ulster. Com a resposta, els nacionalistes irlandesos crearen el 1913 els Voluntaris Irlandesos. El retard sine die de l\'aplicaci\xc3\xb3 de l\'autogovern va decebre els nacionalistes m\xc3\xa9s radicals, que aprofitaren que els brit\xc3\xa0nics eren lluitant a la Primera Guerra Mundial per a organitzar l\'aixecament de Pasqua de 1916. Tot i que l\'aixecament fou un frac\xc3\xa0s, la repressi\xc3\xb3 desmesurada i la conscripci\xc3\xb3 obligatoria de soldats irlandesos el 1918 va donar fortes simpaties al nacionalisme radical. _NEWLINE_Els empresonats pels fets de Pasqua foren tancats en camps de concentraci\xc3\xb3. En el de Frongoch (Gal\xc2\xb7les) M\xc3\xadche\xc3\xa1l \xc3\x93 Coile\xc3\xa1in i Cathal Brugga (1874-1922) reorganitzaren l\'Ex\xc3\xa8rcit Republic\xc3\xa0 Irland\xc3\xa8s (IRA), amb 600 republicans empresonats; les flying columns tindran una disciplina f\xc3\xa8rria i idear\xc3\xa0 el National Loan (Fons de Pr\xc3\xa9stecs a l\'Estat), antecedent de l\'"impost revolucionari". El 1917 en foren alliberats 1.916 presos, i alhora Eamon de Valera (1882-1975), adoptat com a candidat pel Sinn F\xc3\xa9in, guany\xc3\xa0 les eleccions al comtat d\'East Clare. Simult\xc3\xa0niament, es produ\xc3\xafa una vaga de fam dels presos que reclamaven l\'estatut de presoner de guerra, i en ella va morir el feni\xc3\xa0 rebel Thomas Ashe._NEWLINE_Per l\'octubre del 1917 se celebr\xc3\xa0 l\'Ard Fheis (Congr\xc3\xa9s) del Sinn F\xc3\xa9in, partit que va aixoplugar la majoria dels partidaris de la revolta, on es faran triomfar les tesis de M\xc3\xadche\xc3\xa1l \xc3\x93 Coile\xc3\xa1in: canvien la monarquia dual per la independ\xc3\xa8ncia total i republicana d\'Irlanda, i nomenaren Eamon de Valera president del partit. El mar\xc3\xa7 del 1918 Coile\xc3\xa1in va reorganitzar l\'IRA i en nomen\xc3\xa0 De Valera president i Richard Mulcahy cap d\'estat major, reservant-se ell la direcci\xc3\xb3 i organitzaci\xc3\xb3 i el reclutament. D\'aquesta manera va organitzar la fuga de De Valera de la pres\xc3\xb3. _NEWLINE_El desembre del 1918 se celebraren eleccions a Westminster. El Sinn F\xc3\xa9in va obtenir 486.867 vots, el 47,7% (61% als comtats del Sud i el 23,9% als sis del Nord) i 73 diputats dels 105 en joc (entre ells Coile\xc3\xa1in, Griffith, De Valera i la comtessa Markiewicz), 292.722 vots i 26 escons els unionistes d\'Edward Carson (el 60,1% dels vots al Nord) i nom\xc3\xa9s 238.477 vots i 6 escons el partit de Redmont (amb el 23% dels vots). Aix\xc3\xb2 provocar\xc3\xa0 la dimissi\xc3\xb3 de Redmont el partit irland\xc3\xa8s, substitu\xc3\xaft per John Dillon, qui no podr\xc3\xa0 evitar la pr\xc3\xa0ctica desaparici\xc3\xb3 i absorci\xc3\xb3 pel Sinn F\xc3\xa9in, m\xc3\xa9s adaptat a la nova situaci\xc3\xb3. Els 73 parlamentaris del Sinn F\xc3\xa9in decidiren no ocupar els escons a Westminster i adoptaren l\'ideari independentista (42 encara eren empresonats acusats de conspiraci\xc3\xb3). _NEWLINE_El 21 de gener del 1919 els diputats del Sinn F\xc3\xa9in es constitu\xc3\xafren en un D\xc3\xa1il \xc3\x89ireann (Parlament Irland\xc3\xa8s) provisional i nomenaren un govern de 27 membres que signar\xc3\xa0 una declaraci\xc3\xb3 d\'independ\xc3\xa8ncia. Cathal Brugga ser\xc3\xa0 nomenat president provisional i adoptar\xc3\xa0 un programa democr\xc3\xa0tic influ\xc3\xaft pels postulats de Fintan Lalor; Constance Markiewicz ser\xc3\xa0 ministre de treball. Pel mar\xc3\xa7 nomenaren un govern nou on De Valera ser\xc3\xa0 president, Brugga ministre de defensa, i Coile\xc3\xa1in de finances i alhora secretari general de l\'IRA (nom adoptat definitivament pels Voluntaris Irlandesos), qui aconseguir\xc3\xa0 que els seus membres jurin lleialtat a la Rep\xc3\xbablica Irlandesa.\n_START_SECTION_\nEl conflicte\n_START_PARAGRAPH_\nEl 21 de gener del 1919 es va produir l\'emboscada de Soloheadbeg, on membres dels Voluntaris Irlandesos van matar dos agents del Royal Irish Constabulary i, pel setembre, M\xc3\xadche\xc3\xa1l \xc3\x93 Coile\xc3\xa1in obt\xc3\xa9 l\'acc\xc3\xa9s als arxius policials de Dubl\xc3\xadn, on hi ha documentaci\xc3\xb3 sobre els policies i agents brit\xc3\xa0nics, delators, etc., contra els quals l\'IRA extremar\xc3\xa0 la seva campanya._NEWLINE_Pel mar\xc3\xa7 del 1920 les columnes m\xc3\xb2bils de l\'IRA, comandades per Tom Barry, atacaren els quarters de Cork. Com a repres\xc3\xa0lia, el 19 de mar\xc3\xa7 el RIC mat\xc3\xa0 l\'alcalde de Cork i militant de l\'IRA i del Sinn F\xc3\xa9in, Tomas Mac Curtain (1884-1920). Fou substitu\xc3\xaft per un jove heroi de l\'aixecament de Pasqua, Terence MacSwiney, que fou detingut el dia 21 d\'agost acusat de conspiraci\xc3\xb3. Com a protesta, inici\xc3\xa0 aleshores una vaga de fam amb uns altres 11 regidors, entre ells Michael Fitzgerald i Joseph Murphy, i va morir el 24 d\'octubre. El seu enterrament fou una gran manifestaci\xc3\xb3 de dol i don\xc3\xa0 pretext a l\'IRA per a dur a terme actes de repres\xc3\xa0lia, sobretot despr\xc3\xa9s de la mort de Fitzgerald el 17 i Murphy el 25 d\'octubre._NEWLINE_Pel juny del 1920 l\'IRA inici\xc3\xa0 una ofensiva contra els RIC que els provoc\xc3\xa0 55 morts i 74 ferits. Per aquest motiu uns 2.000 RIC havien renunciat a llur feina el juliol del 1921. Per\xc3\xb2 com a venjan\xc3\xa7a, els RIC deixaren el lloc als black and bans, que el 28 d\'abril del 1920 assolaren Limerick i hi agrediren civils; el 20 de setembre assaltaren Balbriggan (comtat de Dubl\xc3\xadn), matant dos civils; i el 29 de desembre cremaren cases a Middleton (comtat de Cork) per una emboscada de l\'IRA en la qual moriren tres RIC. Com a repres\xc3\xa0lia, l\'IRA va cremar durant l\'any 315 cases de membres del RIC._NEWLINE_Per\xc3\xb2 l\'IRA perd\xc3\xa9 en combat Sean Tracy, en un atac a Dubl\xc3\xadn el 14 d\'octubre, i l\'u de novembre fou executat pels brit\xc3\xa0nics Kevin Barry per la mort d\'un soldat brit\xc3\xa0nic en una emboscada. Poc despr\xc3\xa9s, a l\'\xc3\x8dndia s\'amotinaren els irlandesos dels Connaught Rangers, i per aix\xc3\xb2 el 2 de novembre fou executat James Daly. Aix\xc3\xb2 va provocar una nova acci\xc3\xb3 de repres\xc3\xa0lia, quan degollaren 12 agents brit\xc3\xa0nics d\'espionatge, coneguts com els Cairo Gang._NEWLINE_Aquell mateix dia, els black and tans protagonitzaren el m\xc3\xa9s bestial acte de repres\xc3\xa0lia contra civils, conegut com a Bloody Sunday: mataren 12 civils i en feriren 60 en el Crooke Park de Dubl\xc3\xadn en un partit de hurling entre els equips de Dubl\xc3\xadn i Tipperary, i a la nit tres membres de l\'IRA foren crivellats al castell de Dubl\xc3\xadn. Tamb\xc3\xa9 executaren els membres de l\'IRA Paddy Moran (de Crossna, comtat de Roscommon), veter\xc3\xa0 de Pasqua, capit\xc3\xa0 de la Companyia D, segon batall\xc3\xb3; Thomas Whelan (de Galway), Thomas Brian (de Dubl\xc3\xadn), Paddy Doyle, Frank Flood, tinent de la companyia H, Bernard Ryan, Thomas Traynor, Edward Foley i Patrick Maher. Durant l\'any 1920 el RIC havia cremat 100 aldees i 2.500 edificis civils._NEWLINE_L\'IRA continu\xc3\xa0 les accions. El 28 de novembre la columna de Tom Barry mat\xc3\xa0 17 auxiliars a Macroom (comtat de Cork), i com a resposta els black and tans cremaren el centre de la vila de Cork el 12 de desembre. Per tal d\'acabar amb el conflicte, els brit\xc3\xa0nics van fer detenir Arthur Griffith, cap del govern provisional, de manera que el seu successor, Michael O\'Flanagan, deman\xc3\xa0 una treva als brit\xc3\xa0nics.'