b"\n_START_ARTICLE_\nPtolemeu III Ev\xc3\xa8rgetes I\n_START_SECTION_\nAntecedents\n_START_PARAGRAPH_\nFill gran de Ptolemeu II Filadelf i de la seva primera dona Ars\xc3\xadnoe I. De molt jove fou casat amb Berenice de Cirene, filla de Magas de Cirene, i enviat a Cirene virtualment com a ostatge. A la mort de Magas el 258 aC i el r\xc3\xa0pid assassinat del seu successor Demetri el bell, va prendre el poder a Cirene junt amb la seva dona Berenice. La data d'aquests esdeveniments \xc3\xa9s incerta per\xc3\xb2 va haver de ser entre el 257 aC i el 247 aC, abans de la mort de Ptolemeu II Filadelf el 246 aC, al que va succeir reunint en aquell moment les possessions eg\xc3\xadpcies amb Cirene.\n_START_SECTION_\nLa guerra de S\xc3\xadria\n_START_PARAGRAPH_\nEl sel\xc3\xa8ucida Ant\xc3\xadoc II The\xc3\xb3s va repudiar la germana de Ptolemeu III, Berenice, i va tornar amb la seva primera dona, La\xc3\xb2dice I, que el va enverinar. Mort Ant\xc3\xadoc, els soldats van aclamar com a rei el fill de La\xc3\xb2dice, Seleuc II Cal\xc2\xb7l\xc3\xadnic, i el fill de Berenice -que tamb\xc3\xa9 es deia Seleuc- fou assassinat a Antioquia. Berenice va poder enviar una petici\xc3\xb3 d'ajut a son germ\xc3\xa0 Ptolemeu III, que davant el perill que corria la seva germana, va reunir l'ex\xc3\xa8rcit, per\xc3\xb2 Berenice fou assassinada (tot i que la seva mort fou mantinguda en secret) i quan va veure que ja no la podia salvar, va seguir la guerra per revenjar-la i va entrar a Celes\xc3\xadria amb un ex\xc3\xa8rcit nombr\xc3\xb3s. _NEWLINE_Les hostilitats es van iniciar el 245 aC quan el governador-virrei de Xipre, Ptolemeu, germ\xc3\xa0 de Ptolemeu III, va desembarcar a Sel\xc3\xa8ucia de Piera des on van marxar contra Antioquia que van ocupar. La flota eg\xc3\xadpcia va ocupar Solos, a Cil\xc3\xadcia. Moltes ciutats de Celes\xc3\xadria i S\xc3\xadria es van sotmetre als egipcis sense lluita. Ptolemeu III va arribar pr\xc3\xa0cticament sense oposici\xc3\xb3 a Antioquia, per\xc3\xb2 no va creuar les muntanyes del Taure en persecuci\xc3\xb3 de Seleuc i La\xc3\xb2dice, sin\xc3\xb3 que es va dirigir a l'est cap a Babil\xc3\xb2nia i Susa, i va rebre la submissi\xc3\xb3 de Mesopot\xc3\xa0mia, Babil\xc3\xb2nia, Susiana, i totes les prov\xc3\xadncies orientals fins a Bactriana. A finals d'any va retornar a Egipte amb un immens bot\xc3\xad en el que hi havia les est\xc3\xa0tues de les de\xc3\xaftats eg\xc3\xadpcies que s'havia emportat Cambises II de P\xc3\xa8rsia (530 aC\xe2\x80\x93522 aC) i que foren reintegrades als seus temples amb gran alegria dels egipcis que per aquest acte li van dir Ev\xc3\xa8rgetes (Benefactor). No se sap perqu\xc3\xa8 Ptolemeu III va tornar a Egipte, per\xc3\xb2 \xc3\xa9s possible que fos en saber que la seva germana Berenice era ja morta; tot i aix\xc3\xad els egipcis van mantenir l'ocupaci\xc3\xb3 de S\xc3\xadria. La flota eg\xc3\xadpcia a m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s es va apoderar de Cil\xc3\xadcia, Pamf\xc3\xadlia i J\xc3\xb2nia fins a l'Hel\xc2\xb7lespont incloent Lisim\xc3\xa0quia i altres ciutats importants de la costa de Tr\xc3\xa0cia. Segurament fou llavors quan es va enfrontar amb Ant\xc3\xadgon G\xc3\xb2nates i va lliurar amb els macedonis una batalla naval a Andros, per\xc3\xb2 els fets s\xc3\xb3n bastant confusos (Trogus Pompeius, Prol. XXVII)._NEWLINE_Per\xc3\xb2 Seleuc II va passar a l'ofensiva el 244 aC i es va assegurar la lleialtat de les ciutats gregues de l'\xc3\x80sia Menor, especialment Esmirna, amb l'\xc3\xbanica excepci\xc3\xb3 d'Efes, el governador de la qual es va declarar a favor de Ptolemeu. Seleuc va fer alian\xc3\xa7a amb el rei del Pont i va ordenar la construcci\xc3\xb3 d'una flota per reconquerir S\xc3\xadria, Efes i Solon. Seleuc II es va presentar tot seguit a S\xc3\xadria on els governadors de les ciutats es van declarar al seu favor, i en va expulsar els egipcis en pocs mesos (entre la primavera i l'estiu); els egipcis per\xc3\xb2 van conservar la Celes\xc3\xadria i Fen\xc3\xadcia, aix\xc3\xad com la base de Sel\xc3\xa8ucia de Piera, prop d'Antioquia (de la que n'era el port). Les prov\xc3\xadncies orientals van retornar r\xc3\xa0pidament a l'obedi\xc3\xa8ncia al rei sel\xc3\xa8ucida._NEWLINE_Aquell mateix any Seleuc va concedir al seu germ\xc3\xa0 Ant\xc3\xadoc H\xc3\xaderax (Ant\xc3\xadoc el voltor) el govern de les regions de l'\xc3\x80sia Menor al nord i oest de les muntanyes del Taure. Ant\xc3\xadoc es va comportar com a sobir\xc3\xa0 independent i va enfortir l'alian\xc3\xa7a amb el rei Ariobarzanes III del Pont, i va cercar tamb\xc3\xa9 l'alian\xc3\xa7a dels g\xc3\xa0lates. En les seves ambicions va rebre el suport egipci distraient l'atenci\xc3\xb3 de Seleuc de la guerra contra Egipte. _NEWLINE_La guerra es va acabar el 241 aC amb un tractat de pau per deu anys, en el qual Egipte va conservar Efes, Milet, Priene, Samos, Lebedos, el sud de J\xc3\xb2nia, C\xc3\xa0ria, L\xc3\xadcia, Pamf\xc3\xadlia, Cil\xc3\xadcia Occidental i Celes\xc3\xadria, aix\xc3\xad com els territoris que dominava a Tr\xc3\xa0cia (Abdera, Cipsela, Samotr\xc3\xa0cia, Sestos i els Querson\xc3\xa8s.\n_START_SECTION_\nAliats exteriors\n_START_PARAGRAPH_\nEl 230 aC el rei \xc3\x80tal I de P\xc3\xa8rgam, que havia derrotat als g\xc3\xa0lates, va atacar a Ant\xc3\xadoc H\xc3\xaderax, que era aliat d'aquestos. Ant\xc3\xadoc, despr\xc3\xa9s de la derrota g\xc3\xa0lata, nom\xc3\xa9s tenia el suport egipci, poc significatiu. Despr\xc3\xa9s de tres campanyes victorioses d'\xc3\x80tal, finalment Ant\xc3\xadoc va haver de fugir i els seus dominis es van repartir entre pergamides, egipcis, macedonis (C\xc3\xa0ria), g\xc3\xa0lates i capadocis (227 aC). Llavors, el mateix any, Ant\xc3\xadoc es va presentar a l'Alt Eufrates on pretenia crear-se un nou regne aprofitant que Seleuc II era a Hirc\xc3\xa0nia lluitant contra els parts, i que tenia el suport de la seva tia Estratonice (ex dona de Demetri de Maced\xc3\xb2nia) els agents de la qual van revoltar el nord de S\xc3\xadria al seu favor. Seleuc va retornar a S\xc3\xadria i va derrotar els rebels amb certa facilitat, i va fer matar a Estratonice. Ant\xc3\xadoc va fugir (segons uns cap Egipte o segon d'altres cap a Tr\xc3\xa0cia) i va morir poc despr\xc3\xa9s (vers 227 aC) a mans d'uns lladres._NEWLINE_La seva alian\xc3\xa7a amb la Lliga Aquea va continuar fins que aquesta es va aliar amb el Regne de Maced\xc3\xb2nia i llavors Egipte va afavorir a Cle\xc3\xb2menes III d'Esparta al que va facilitar una retirada honorable despr\xc3\xa9s de la seva decisiva derrota a Sel\xc3\xa0sia el 222 aC. Amb Roma va mantenir bones relacions per\xc3\xb2 va rebutjar ajut rom\xc3\xa0 durant la seva guerra per S\xc3\xadria.\n_START_SECTION_\nExpansi\xc3\xb3 comercial i desenvolupament cultural\n_START_PARAGRAPH_\nEn els darrers anys del seu regnat va combatre a les tribus de N\xc3\xbabia, en va sotmetre algunes i va arribar fins a Adulis o Adule, a la costa de la mar Roja on va establir un centre comercial. Una c\xc3\xb2pia de la inscripci\xc3\xb3 que all\xc3\xad va fer va arribar gr\xc3\xa0cies al monjo Cosme Indicopleustes._NEWLINE_Va ampliar la biblioteca d'Alexandria. Entre els homes de lletres que van florir en el seu regnat cal esmentar Esat\xc3\xb2tenes, Apol\xc2\xb7loni de Rodes i Arist\xc3\xb2fanes el gram\xc3\xa0tic. _NEWLINE_Va ampliar el gran temple de Tebes, en va fer un a Esna (el fam\xc3\xb3s temple d'Edf\xc3\xba), i un a Canopos, dedicat a Osiris que va erigir en nom propi i de la seva dona Berenice II. Probablement va fundar la ciutat de Berenice a la Cirenaica, per\xc3\xb2 en general va fundar menys ciutats que el seu pare. Quan Rodes va ser destru\xc3\xafda per un terratr\xc3\xa8mol hi va enviar magn\xc3\xadfics regals i ajut.\n_START_SECTION_\nMort i successi\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa seva dona fou Berenice de Cirene (Berenice II), que era cosina germana d'ell. Amb ella va tenir tres fills: Ptolemeu IV Filop\xc3\xa0tor, Magas i Ars\xc3\xadnoe (futura esposa de son germ\xc3\xa0 Ptolemeu IV)._NEWLINE_Va morir despr\xc3\xa9s del 18 d'octubre del 222 i abans de final d'any. El va succeir el seu fill gran Ptolemeu IV Filop\xc3\xa0tor."