b"\n_START_ARTICLE_\nHaha\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nAl segle XI apareixen per primer cop quan van entrar al moviment almor\xc3\xa0vit i despr\xc3\xa9s a l'almohade. A la caiguda dels almohades van restar quasi independents per\xc3\xb2 nominalment subjectes als mar\xc3\xadnides i pagant tribut a grups de n\xc3\xb2mades \xc3\xa0rabs deportats a la zona pels almohades, especialment els Harith i els Kalabiya. Lle\xc3\xb3 l'Afric\xc3\xa0 els assigna un territori m\xc3\xa9s extens que aquell en qu\xc3\xa8 viuen modernament, arribant fins al riu Asif al-Mal, i el seu temps encara alguns grups pagaven tribut als n\xc3\xb2mades \xc3\xa0rabs, per\xc3\xb2 ja no sense oposici\xc3\xb3; llavors vivien al pa\xc3\xads for\xc3\xa7a jueus que modernament van desapar\xc3\xa8ixer. Als segles XV a XVIII van fer la guerra santa contra els portuguesos, en per\xc3\xadodes concrets. El fundador de la dinastia sadita fou enterrat al seu territori, a Afughal fins que fou traslladat a Marr\xc3\xa0queix el 1523. El 1594 un cos de 600 homes del pa\xc3\xads fou enviat a Tombuct\xc3\xba pel sult\xc3\xa0 Ahmad al-Mansur a canvi de la promesa de la condonaci\xc3\xb3 de tota taxa o impost._NEWLINE_La fundaci\xc3\xb3 de Mogador (al-Sawira) el 1765 va facilitar la bona relaci\xc3\xb3 entre la dinastia sadita i el haha del nord. Els del sud tenien com a centre a Tamanar, i van restar semiindependents fins al temps del protectorat franc\xc3\xa8s, tot i que un makhzan o governador marroqu\xc3\xad estava establert a la zona."