b"\n_START_ARTICLE_\nAvinguda Gaud\xc3\xad\n_START_SECTION_\nTopon\xc3\xadmia\n_START_PARAGRAPH_\nEncara que originalment es va pensar a batejar-la com a Diagonal de San Pablo, quan la via va ser oberta el 1927 ho va fer amb el nom d'Avinguda del General Primo de Rivera, en honor al que en aquells dies era el cap de govern espanyol. El 1931, amb l'arribada de la Segona Rep\xc3\xbablica, va ser rebatejada com a avinguda Gaud\xc3\xad, dedicant-se aix\xc3\xad a l'arquitecte catal\xc3\xa0 l'obra magna del qual, la Sagrada Fam\xc3\xadlia, es troba en un dels extrems del passeig. El 1939, despr\xc3\xa9s de la Guerra Civil, la dictadura franquista va recuperar el nom de Primo de Rivera; no obstant aix\xc3\xb2, el nom de Gaud\xc3\xad ja havia calat popularment, per la qual cosa finalment el 1962 va adoptar aquesta denominaci\xc3\xb3 de forma oficial.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nL'avinguda Gaud\xc3\xad fou concebuda originalment pel franc\xc3\xa8s L\xc3\xa9on Jaussely en el seu projecte urban\xc3\xadstic aprovat per l'Ajuntament de Barcelona el 1907. L'avinguda projectada per Jaussely, a m\xc3\xa9s d'oferir una perfecta visualitzaci\xc3\xb3 frontal de l'hospital, en aquells dies en construcci\xc3\xb3, s'aproximava en gran manera a una de les visuals proposades per Antoni Gaud\xc3\xad per al seu temple. El 1917 es va aprovar el nou pla urban\xc3\xadstic Romeu-Porcel que, malgrat desestimar la majoria de les propostes de Jaussely per als entorns de la Sagrada Fam\xc3\xadlia, mantenia la creaci\xc3\xb3 de l'avinguda. Va caldre esperar fins al 1927 per a la seva obertura, coincidint amb les reformes urban\xc3\xadstiques pr\xc3\xa8vies a l'Exposici\xc3\xb3 Internacional de 1929. Originalment denominada avinguda General Primo de Rivera, no va prendre el nom de Gaud\xc3\xad fins als anys de la Segona Rep\xc3\xbablica (1931-1939)._NEWLINE_Convertida, amb el pas dels anys, en una important via circulat\xc3\xb2ria, a mitjan anys 1980 l'Ajuntament de Barcelona va plantejar una reurbanitzaci\xc3\xb3 de l'avinguda per reconvertir-la, essencialment, en un passeig per als vianants. El projecte va ser encarregat a l'arquitecte M\xc3\xa0rius Quintana, qui en  disseny\xc3\xa0 el seu aspecte actual, amb una rambla central. El llavors alcalde de Barcelona, Pasqual Maragall, va inaugurar la remodelada avinguda el 22 de setembre de 1985, coincidint amb les Festes de la Merc\xc3\xa8. Funciona des d'aleshores com un passeig on destaquen els locals comercials i de restauraci\xc3\xb3 que atreuen, especialment, els turistes que visiten la Sagrada Fam\xc3\xadlia.\n_START_SECTION_\nGeografia urbana\n_START_PARAGRAPH_\nL'avinguda de Gaud\xc3\xad \xc3\xa9s una de les escasses vies que trenquen la quadr\xc3\xadcula del Districte de l'Eixample. Discorre en diagonal des de la conflu\xc3\xa8ncia entre els carrers Marina i Proven\xc3\xa7a fins a la dels carrers Cartagena i Sant Antoni Maria Claret, partint quatre illes per la meitat i quedant dividida, per tant, en sengles seccions. En el seu extrem inicial -Marina amb Proven\xc3\xa7a- permet contemplar la Fa\xc3\xa7ana del Naixement i l'absis de la Sagrada Fam\xc3\xadlia, mentre que el seu extrem final -Cartagena amb Sant Antoni Maria Claret- d\xc3\xb3na a la fa\xc3\xa7ana principal de l'Hospital de Sant Pau._NEWLINE_Des de la seva remodelaci\xc3\xb3 el 1985, l'avinguda de Gaud\xc3\xad \xc3\xa9s un carrer de vianants. Compta amb una vorera central de nou metres d'ample, delimitada en tots dos costats per un carril de circulaci\xc3\xb3 lenta, i voreres laterals de cinc metres. Pensat com un espai de passeig, hi destaquen els bancs, l'arbrat -essencialment els til\xc2\xb7lers i els pl\xc3\xa0tans- i les terrasses de bars i restaurants.\n_START_SECTION_\nElements arquitect\xc3\xb2nics destacats\n_START_PARAGRAPH_\nEn la remodelaci\xc3\xb3 de 1985, es van afegir a l'avinguda alguns elements arquitect\xc3\xb2nics destacats. El primer tram es troba parcialment cobert per una marquesina amb bigues d'iroko, fusta procedent del Camerun i Angola. En el quart tram, just a l'extrem enfront de l'Hospital de Sant Pau, hi ha una font, realitzada en pedra sorrenca i acer inoxidable, obra de M\xc3\xa0rius Quintana. En l'altre extrem d'aquest mateix tram, hi ha l'escultura El bon temps perseguint la tempesta, obra d'Apel\xc2\xb7les Fenosa.\n_START_SECTION_\nEls fanals de Pere Falqu\xc3\xa9s\n_START_PARAGRAPH_\nEn cada extrem dels tres primers trams de l'avinguda, s'hi ubiquen uns fanals modernistes, dissenyats per Pere Falqu\xc3\xa9s, amb una base de pedra esculpida per Alfons Jujol i la part superior de ferro forjat per Manuel Ballar\xc3\xadn. Els sis fanals, que daten de 1909, van ser situats originalment a la  pla\xc3\xa7a del Cinc d'Oros -anomenada pla\xc3\xa7a de Joan Carles I fins al 2016 - d'on van ser retirades el 1957 perqu\xc3\xa8 es considerava que obstru\xc3\xafen el tr\xc3\xa0nsit. Despr\xc3\xa9s de diversos anys guardades als magatzems municipals, el 1985 van ser recol\xc2\xb7locades on s\xc3\xb3n ara."