b"\n_START_ARTICLE_\nVenera 5\n_START_PARAGRAPH_\nLa Venera 5 (\xd0\x92\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb0 5) fou una sonda espacial no tripulada del programa Venera de la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica, destinada a l'exploraci\xc3\xb3 del planeta Venus mitjan\xc3\xa7ant un m\xc3\xb2dul que havia de desprendre's de la sonda principal, penetrar en l'atmosfera i aterrar a la superf\xc3\xadcie._NEWLINE_La Venera 5 fou llan\xc3\xa7ada en una Tyazheliy Sp\xc3\xbatnik (67-001C) el 5 de gener de 1969 a les 06:28 UTC, amb la missi\xc3\xb3 de realitzar estudis atmosf\xc3\xa8rics directes. El disseny de la sonda era molt similar a la de la Venera 4, tot i que una mica m\xc3\xa9s robusta i resistent. Quan s'acost\xc3\xa0 a l'atmosfera de Venus es desprengu\xc3\xa9 del vehicle espacial principal una c\xc3\xa0psula que pesava 405\xc2\xa0kg i que contenia instruments cient\xc3\xadfics. Durant el descens del sat\xc3\xa8l\xc2\xb7lit cap a la superf\xc3\xadcie de Venus, s'obr\xc3\xad un paracaiguda per alentir la caiguda. Durant 53 minuts, el 16 de maig de 1969, mentre la c\xc3\xa0psula descendia suspesa del paracaiguda, va anar retornant dades de l'atmosfera fins que la pressi\xc3\xb3 atmosf\xc3\xa8rica l'aixaf\xc3\xa0 a uns 20\xc2\xa0km de la superf\xc3\xadcie. Finalment aterr\xc3\xa0 a 3\xc2\xb0 S, 18\xc2\xb0 E. El vehicle espacial tamb\xc3\xa9 duia una placa amb l'escut d'armes de l'URSS i un baix relleu amb l'ef\xc3\xadgie de Lenin._NEWLINE_Coneixedors dels resultats de la Venera 4, la Venera 5 i la Venera 6 contenien experiments d'an\xc3\xa0lisi qu\xc3\xadmica nous i adaptats per proporcionar mesures m\xc3\xa9s precises dels components de l'atmosfera. Sabent que l'atmosfera era extremadament densa, els paracaigudes tamb\xc3\xa9 es van fer m\xc3\xa9s petits; aix\xc3\xad la c\xc3\xa0psula arribaria a la profunditat m\xc3\xa0xima abans d'esgotar la seva font d'alimentaci\xc3\xb3 (com havia passat amb la Venera 4)."