b'\n_START_ARTICLE_\nMargarida d\'Antioquia\n_START_SECTION_\nLa Passio: llegenda de la santa\n_START_PARAGRAPH_\nLa passi\xc3\xb3, confusa i plena de dades llegend\xc3\xa0ries i de dubtosa historicitat, redactada en grec per un suposat testimoni del martiri, Te\xc3\xb2tim, Margarida havia nascut l\'any 275. Era filla d\'un sacerdot pag\xc3\xa0 i, en morir sa mare, havia estat criada per una dida que practicava el cristianisme en secret. Eren els temps de les persecucions de Diocleci\xc3\xa0; quan va tornar a casa del pare, li va declarar la seva fe i va ser-ne expulsada. La noia, llavors, va tornar amb la dida, que en va tenir cura._NEWLINE_El prefecte rom\xc3\xa0, Ol\xc2\xb7lari, va intentar seduir-la, per\xc3\xb2 ella, que havia consagrat la seva virginitat a D\xc3\xa9u, el va rebutjar i va confessar-li la seva fe. El prefecte, humiliat, la va denunciar i va ser detinguda. A la pres\xc3\xb3, el diable la va visitar per temptar-la, sota forma de drac i, en no aconseguir-ho, la devor\xc3\xa0: la santa, armada d\'una creu, li obr\xc3\xad el ventre i en sort\xc3\xad. Per aquest motiu, habitualment \xc3\xa9s representada amb un drac als peus i \xc3\xa9s invocada per les dones embarassades per tenir un bon part._NEWLINE_En els interrogatoris no va voler renunciar a la seva fe. En un d\'ells, un colom baix\xc3\xa0 del cel i diposit\xc3\xa0 sobre el seu cap una corona. Despr\xc3\xa9s de sofrir diversos martiris, va ser degollada el 20 de juliol de 290, als quinze anys.\n_START_SECTION_\nEl culte\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser una de les santes m\xc3\xa9s populars de l\'Edat mitjana, tant a les esgl\xc3\xa9sies occidentals com a les ortodoxes, i va ser inclosa entre els Catorze sants auxiliadors com a auxiliadora en els parts i els moments dif\xc3\xadcils. En 1969, per\xc3\xb2, va ser exclosa del calendari universal dels sants, per considerar-se que no hi ha prou proves que n\'assegurin la historicitat. El seu culte \xc3\xa9s perm\xc3\xa8s en aquells llocs on t\xc3\xa9 tradici\xc3\xb3._NEWLINE_Al segle\xc2\xa0x, el seu cos va ser pres per Agust\xc3\xad de Pavia, que volia portar-lo a la seva ciutat. De cam\xc3\xad, per\xc3\xb2, va morir a l\'Abadia de Montefiascone, on va restar la rel\xc3\xadquia. Altres llocs de Fran\xc3\xa7a i It\xc3\xa0lia diuen de tenir-ne rel\xc3\xadquies._NEWLINE_A les esgl\xc3\xa9sies de l\'ortod\xc3\xb2xia \xc3\xa9s venerada amb el nom de Santa Marina, on es confon amb Pel\xc3\xa0gia d\'Antioquia (de fet, "Pel\xc3\xa0gia", en grec, vol dir "del mar", com "Marina", i aix\xc3\xb2 explica que sigui la mateixa persona amb dues variants d\'un mateix nom). A Occident, en canvi, es va considerar que els dos noms corresponien a dues persones diferents: avui, la llegenda de les dues santes \xc3\xa9s similar, per\xc3\xb2 tenen cultes separats.'