b"\n_START_ARTICLE_\nForests montanes d'\xc3\x80frica oriental\n_START_SECTION_\nEnquadrament\n_START_PARAGRAPH_\nEls boscos montans humits de l'est afric\xc3\xa0 s'estenen en un total de 65.500 quil\xc3\xb2metres quadrats, dins de 25 enclavaments separats, els quals varien de mida entre 23.700 i 113 km\xc2\xb2. L'enclavament m\xc3\xa9s septentrional \xc3\xa9s al Mont Kinyeti en les Muntanyes Imatong de Sudan del sud, allargant-se cap al sud a trav\xc3\xa9s del Mont Moroto en Uganda oriental i Mont Elgon en la frontera K\xc3\xa8nia-Uganda. A l'interior de  K\xc3\xa8nia i Tanz\xc3\xa0nia, l'ecoregi\xc3\xb3 segueix la direcci\xc3\xb3 est de les muntanyes i oest del Rift Oriental i volcans associats, incloent la Serralada Aberdare, Mont Kenya, Mont Kulal, Mont Nyiru, Bukkol, i l'Escarpament Nguruman dins K\xc3\xa8nia, i Mont Kilimanjaro, Mont Meru, Ngorongoro, i els boscos Marang (Mbulu i Hanang) en Tanz\xc3\xa0nia del nord.\n_START_SECTION_\nFlora\n_START_PARAGRAPH_\nL'ecoregi\xc3\xb3 consisteix de forests montanes, prades, i sabanes, transitant als Prats montants d'\xc3\x80frica oriental en els cims m\xc3\xa9s alts. L'ecoregi\xc3\xb3 \xc3\xa9s l'habitatge de la flora Afromontana, la qual s'hi d\xc3\xb3na en les muntanyes d'\xc3\x80frica oriental, i \xc3\xa9s distinta de la flora dels ecosistemes de terres baixes._NEWLINE_Aquests boscos estan formats per arbres que creixen a mitjana altitud com ara camforers, membres de la fam\xc3\xadlia de les Ole\xc3\xa0cies amb especificitats locals com ara Vitex keniensis que creixen nom\xc3\xa9s a la muntanya Kenya. Les con\xc3\xadferes i els bamb\xc3\xbas creixen a altituds m\xc3\xa9s altes. Les zones m\xc3\xa9s baixes estan desforestades per l\xe2\x80\x99agricultura, la major part de l\xe2\x80\x99\xc3\xa0rea del bosc original est\xc3\xa0 ocupada, almenys a Kenya, per al cultiu del te._NEWLINE_A m\xc3\xa9s, les muntanyes estan a\xc3\xafllades les unes de les altres i, per tant, aquests boscos estan molt fragmentats, la qual cosa els fa m\xc3\xa9s vulnerables. Aquesta ecoregi\xc3\xb3 compta amb m\xc3\xa9s de 25 boscos diferents, el m\xc3\xa9s gran dels quals \xc3\xa9s de 23.700 km\xc2\xb2 i 14.300 km\xc2\xb2. Els endemismes s\xc3\xb3n nombrosos.\n_START_SECTION_\nFauna\n_START_PARAGRAPH_\nEn total hi ha 19 esp\xc3\xa8cies de mam\xc3\xadfers end\xc3\xa8mics. L'avifauna d'aquesta ecorregi\xc3\xb3 \xc3\xa9s for\xc3\xa7a diversificada i tamb\xc3\xa9 presenta vuit esp\xc3\xa8cies end\xc3\xa8miques. Alguns d\xe2\x80\x99ells ocupen una \xc3\xa0rea limitada, com Cisticola aberdare, l\xe2\x80\x99estornell d'Abbott (Poeoptera femoralis) i l'estornell de Kenrick (Poeoptera kenricki), mentre que altres, com la cisticola de Hunter (Cisticola hunteri), Pternistis jacksoni i el Sharpe (Macronyx sharpei) estan presents a gaireb\xc3\xa9 tots els grups de muntanya de la regi\xc3\xb3. Algunes d'aquestes esp\xc3\xa8cies s\xc3\xb3n t\xc3\xadpiques dels boscos de muntanya, mentre que d'altres nom\xc3\xa9s viuen a pastures de muntanya. Entre les esp\xc3\xa8cies end\xc3\xa8miques de mam\xc3\xadfers hi ha vuit d\xe2\x80\x99ells presents nom\xc3\xa9s aqu\xc3\xad. Hi ha cinc esp\xc3\xa8cies de musarots (Crocidura gracilipes, C. raineyi, C. ultima, Surdisorex norae i S. polulus) i tres de rosegadors (Grammomys gigas, Tachyoryctes annectens i T. audax). Tamb\xc3\xa9 s\xc3\xb3n gaireb\xc3\xa9 end\xc3\xa8miques la mangosta de Jackson (Bdeogale jacksoni), el cephalophe d'Abbott (Cephalophus spadix), l'esquirol del sol (Heliosciurus undulatus) i l'arbre oriental procavia (Dendrohyrax validus). Tamb\xc3\xa9 la herpetofauna de la regi\xc3\xb3 \xc3\xa9s bastant interessant i presenta un cert nombre d'endemismes, especialment entre els camaleons (sis esp\xc3\xa8cies). La fauna amf\xc3\xadbia, en canvi, encara que estigui ben representada, \xc3\xa9s molt m\xc3\xa9s pobra que la de l\xe2\x80\x99ecoregi\xc3\xb3 propera dels boscos de l\xe2\x80\x99Arc oriental."