b'\n_START_ARTICLE_\nGuillaume Tell\n_START_SECTION_\nOrigen i context\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s d\'una estada triomfal a Londres, Rossini s\'instal\xc2\xb7la a Par\xc3\xads on Carles X li ofereix oneroses condicions. Aix\xc3\xad, l\'\xc3\xb2pera francesa es \xc2\xabrossinitza\xc2\xbb com ho proven per exemple les obres d\'Auber, Boieldieu i Adam. I despr\xc3\xa9s de Le comte Ory arriba la gran \xc3\xb2pera esperada que justifiqu\xc3\xa9s les seves prerrogatives amb una \xc3\xb2pera \xc2\xabde veritat\xc2\xbb._NEWLINE_Amb Guillaume Tell, Rossini, que comptava en aquell temps trenta-set anys d\'edat, considerava definitivament realitzats els seus prop\xc3\xb2sits de revolucionar el g\xc3\xa8nere l\xc3\xadric. El 1827 se li havia proposat escriure una nova \xc3\xb2pera basada en el drama on Schiller recollia les gestes del llegendari heroi su\xc3\xads, i es va posar a treballar sobre un llibret sortit de la ploma de l\'acad\xc3\xa8mic franc\xc3\xa8s De Jouy, secundat pel poeta Hippolyte Bis. De Jouy va modificar la llegenda de la fundaci\xc3\xb3 de Su\xc3\xafssa i del seu heroi Guillem Tell en funci\xc3\xb3 dels gustos oper\xc3\xadstics del p\xc3\xbablic franc\xc3\xa8s, que sempre esperava que els compositors portessin a terme representacions de grandesa i amplitud amb un m\xc3\xadnim de quatre o cinc actes i la pres\xc3\xa8ncia obligada de ballets. El tema central de la hist\xc3\xb2ria de Guillem Tell era l\'apropiat al seu temps: lluites patri\xc3\xb2tiques que acondu\xc3\xafen a la llibertat._NEWLINE_Rossini, per\xc3\xb2, sentia el contrast entre la seva pr\xc3\xb2pia inspiraci\xc3\xb3 musical i la pobresa dels versos que se li proposaven, i es va posar en contacte amb un tercer poeta, Armand Marrast, i fins i tot amb un quart, Adolphe Cr\xc3\xa9mieux, perqu\xc3\xa8 introdu\xc3\xafssin importants modificacions en el llibret, amb la qual cosa el drama de Schiller va quedar redu\xc3\xaft a escasses escenes i molt poc o gens de l\'esperit que animava la figura de l\'alliberador de Su\xc3\xafssa._NEWLINE_Rossini va treballar llargament i en silenci component una \xc3\xb2pera monumental. Va ser escrita en cinc mesos -una eternitat per Rossini-, entre els anys 1828 i 1829. Guillaume Tell t\xc3\xa9 l\'inter\xc3\xa8s d\'una m\xc3\xbasica que reflecteix els amors m\xc3\xa9s grans i les passions m\xc3\xa9s instintives, l\'amor per la p\xc3\xa0tria, per la dona, per la terra en qu\xc3\xa8 s\'ha nascut i per la mateixa naturalesa. El Romanticisme ja s\'ha instal\xc2\xb7lat als teatres d\'\xc3\xb2pera._NEWLINE_El resultat fou una \xc3\xb2pera ambiciosa i complexa, una grand op\xc3\xa9ra que va contribuir a crear un nou g\xc3\xa8nere del qual en viurien l\'\xc3\xb2pera francesa i italiana durant tota la seg\xc3\xbcent generaci\xc3\xb3. Ja en l\'obertura, amb influ\xc3\xa8ncies de Beethoven, Rossini es mostra diferent sense renunciar al seu estil, com ho demostra que acabi amb el fam\xc3\xb3s crescendo. Va complaure al p\xc3\xbablic franc\xc3\xa8s, \xc3\xa9s clar, amb un ballet._NEWLINE_Guillaume Tell \xc3\xa9s un drama rom\xc3\xa0ntic amb un llenguatge \xc3\xa8pic, que mostra la maduresa compositiva de Rossini. La seva hist\xc3\xb2ria no s\'ha d\'entendre com el culte a un heroi individualitzat, sin\xc3\xb3 com un repte col\xc2\xb7lectiu. El nacionalisme que transmeten els cors durant tota l\'\xc3\xb2pera, s\xc3\xb3n la resposta a una agressi\xc3\xb3 dura i constant. Els conceptes de revolta, lluita i triomf tenen un sentit clar i elemental: el de comprom\xc3\xads col\xc2\xb7lectiu en contra d\'un enemic concret. En aquest aspecte cal destacar els cants finals del segon i tercer actes, dedicats a la llibertat, que segurament deurien agradar molt al p\xc3\xbablic franc\xc3\xa8s de l\'\xc3\xa8poca, per\xc3\xb2 deurien ser sospitosos pel monarca Carles X, que havia contractat Rossini per quedar-se a Par\xc3\xads i fer deu \xc3\xb2peres m\xc3\xa9s._NEWLINE_Inexplicablement, fou la darrera \xc3\xb2pera de Rossini, tot i l\'\xc3\xa8xit espectacular que havia obtingut i que el compositor viuria feli\xc3\xa7ment entre Fran\xc3\xa7a i It\xc3\xa0lia els seg\xc3\xbcents 39 anys.\n_START_SECTION_\nRepresentacions\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de tants avatars i de no poques contrarietats, Rossini va veure estrenat el seu Guillaume Tell a l\'\xc3\x92pera de Par\xc3\xads a la Salle Le Peletier el 3 d\'agost de 1829. Va ser un gran triomf de l\'obra i del tenor Duprez, fam\xc3\xb3s pels seus dos de pit, aquells dos que precisament no satisfeien Rossini, perqu\xc3\xa8 deia que eren propis "per trencar cristalleries". Per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s de tres actuacions es van comen\xc3\xa7ar a fer retallades i despr\xc3\xa9s d\'un any ja nom\xc3\xa9s es feia en tres actes._NEWLINE_Segons el music\xc3\xb2leg Georges Servi\xc3\xa8res, en les onze primeres representacions, interrompudes al setembre per les vacances dels artistes, la recaptaci\xc3\xb3 va anar sempre en augment, la qual cosa prova no nom\xc3\xa9s l\'expectaci\xc3\xb3 natural del primer dia, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 el continuat del favor del p\xc3\xbablic. Servi\xc3\xa8res va escriure que "tots es van sentir en pres\xc3\xa8ncia d\'una obra elevada, forta, d\'una concepci\xc3\xb3 vasta i d\'una s\xc3\xa0via realitzaci\xc3\xb3. Le Globe tract\xc3\xa0 la partitura d\'"obra colossal"; m\xc3\xa9s tard, Alexis Jacob Azevedo, en la seva biografia, la qualific\xc3\xa0 d\'"oratori de la naturalesa". La ressenya d\'Imbert de Laphal\xc3\xa8que va ocupar tres fulletons de la Revue de Par\xc3\xads. Les apreciacions dels diaris menors, tan sovint morda\xc3\xa7os, van confirmar el judici dels diaris m\xc3\xa9s importants."_NEWLINE_Guillaume Tell no era una \xc3\xb2pera de tantes, escrita a la lleugera. Semblava assegurar el regnat de Rossini a l\'\xc3\x92pera de Par\xc3\xads, aquell regnat que tan b\xc3\xa9 es va apropiar despr\xc3\xa9s Meyerbeer. El moment de la seva aparici\xc3\xb3 era oportun\xc3\xadssim, ja que en gaireb\xc3\xa9 tots els teatres de la capital es produ\xc3\xafen "Guillaumes" m\xc3\xa9s o menys espuris; l\'argument era a gust de tothom i requeria ser consagrat per la m\xc3\xbasica._NEWLINE_La r\xc3\xa8gia voluntat va voler que als quatre dies de l\'estrena de l\'\xc3\xb2pera, Rossini fos nomenat cavaller de la Legi\xc3\xb3 d\'Honor; alguns dies despr\xc3\xa9s, el mateix Carles X va voler rebre\'l en audi\xc3\xa8ncia particular._NEWLINE_L\'\xc3\xb2pera va passar despr\xc3\xa9s a la ciutat italiana de Lucca i m\xc3\xa9s tard a Flor\xc3\xa8ncia i N\xc3\xa0pols. A La Scala de Mil\xc3\xa0 va compar\xc3\xa8ixer el 26 desembre 1836 amb el t\xc3\xadtol de Guillermo Wallace, ja que la censura va obligar a canviar l\'heroi su\xc3\xads per l\'escoc\xc3\xa8s, i, com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, va caldre canviar tamb\xc3\xa9 els noms de tots els altres personatges. El t\xc3\xadtol va ser objecte d\'altres transformacions, presentant-se amb el de Carles el Temerari en els teatres de Petrograd, Moscou i Vars\xc3\xb2via._NEWLINE_A Barcelona, Guillaume Tell es va representar per primera vegada el 20 d\'agost de 1834, en el vell Teatre de la Santa Creu. Al Liceu va tenir entrada el 14 de mar\xc3\xa7 de 1857, amb disset representacions dins de la mateixa temporada, la qual cosa demostra el favor amb qu\xc3\xa8 va ser acollida._NEWLINE_El 7 de novembre de 1893, en la nit d\'inauguraci\xc3\xb3 de la temporada del Liceu i mentre s\'hi representava Guillaume Tell, l\'anarquista Santiago Salvador llen\xc3\xa7\xc3\xa0 dues bombes sobre la platea del teatre de les quals nom\xc3\xa9s n\'explot\xc3\xa0 una que caus\xc3\xa0 una vintena de morts. Aquest fet commocion\xc3\xa0 la ciutat de Barcelona. El p\xc3\xbablic del Liceu i, en general el de tots els teatres de la ciutat, va trigar a tornar a la normalitat. Durant anys no es van utilitzar les butaques que ocupaven els morts per la bomba._NEWLINE_La bomba del Liceu va potenciar i distorsionar la imatge classista del Liceu. L\'\xc3\xb2pera, naturalment, va quedar esborrada de les cartelleres del Gran Teatre durant llargs anys, fins que el 19 de desembre de 1925 va ser reposada, tenint llavors per int\xc3\xa8rprets a la soprano Spani, el tenor Sullivan, el bar\xc3\xadton Segura-Tallien i el baix Masini-Pieralli, sota la direcci\xc3\xb3 del mestre Paolantonio.\n_START_SECTION_\nActe I\n_START_PARAGRAPH_\nL\'acci\xc3\xb3 s\'obre en una escena id\xc3\xadl\xc2\xb7lica, amb els camperols locals ocupats preparant els xalets per a tres parelles recentment casades, canten alhora que treballen (Quel jour serein le ciel pr\xc3\xa9sage - Quin dia ser\xc3\xa8 presagia el cel). Guillem Tell roman apartat de l\'alegria general, ja est\xc3\xa0 consumit amb ennui, per la cont\xc3\xadnua opressi\xc3\xb3 de Su\xc3\xafssa (Il chante, et l\'Helv\xc3\xa9tie pleure sa libert\xc3\xa9 - Ell canta, i Su\xc3\xafssa plora la seva llibertat)._NEWLINE_Sonen els esquellots de les vaques, arriba Melchthal, un respectat anci\xc3\xa0 del cant\xc3\xb3. El seu fill Arnold, encara que est\xc3\xa0 en edat de casar-se, no hi participa, i \xc3\xa9s evident que est\xc3\xa0 inc\xc3\xb2mode. Tell convida a Melchthal al seu xalet; abans d\'anar-hi, Melchthal renya el seu fill per la seva incapacitat per casar-se._NEWLINE_El rebuig del seu pare provoca la desesperaci\xc3\xb3 d\'Arnold: en el seu recitatiu es descobreix que pr\xc3\xa8viament ha prestat servei a les tropes austr\xc3\xadaques, que ha rescatat Mathilde, una princesa austr\xc3\xadaca, d\'un allau, i el conflicte entre el seu amor per ella i la seva vergonya en haver servit al \xc2\xabp\xc3\xa8rfid poder\xc2\xbb. Arriba Gesler, el governador austr\xc3\xadac. Melchthal beneeix les parelles. Arriba r\xc3\xa0pidament un pastor, p\xc3\xa0l\xc2\xb7lid, tremolant i ferit, Leuthold qui, havent matat un dels soldats de Gesler per defensar la seva filla, est\xc3\xa0 fugint de les forces del governador. Tell porta Leuthold a un bot i remen per aconseguir l\'altra riba del llac. Arriben els gu\xc3\xa0rdies de Gesler, guiats per Rodolphe, qui s\'enfada encara m\xc3\xa9s per les oracions dels camperols i la seva evident alegria perqu\xc3\xa8 l\'altre ha escapat. Melchthal demana als pagesos que no diguin a Rodolphe qui va ajudar a Leuthold, i els gu\xc3\xa0rdies el prenen presoner.\n_START_SECTION_\nActe II\n_START_PARAGRAPH_\nUna partida de ca\xc3\xa7a, amb dames i cavallers, acompanyats per soldats, senten el so dels pastors que tornen dels turons quan s\'apropa la nit. Ells tamb\xc3\xa9 marxen, per\xc3\xb2 Mathilde es queda perqu\xc3\xa8 ha vist Arnold. Ella, com Arnold, est\xc3\xa0 angoixada per l\'amor que sent per qui la va rescatar, i canta (Sombre for\xc3\xaat, d\xc3\xa9sert triste et sauvage - Ombr\xc3\xadvol bosc, trist i salvatge desert). Apareix Arnold i es confessen el seu amor mutu en el duo (Oui, vous l\'arrachez \xc3\xa0 mon \xc3\xa2me)._NEWLINE_Walter diu a Arnold que Gesler ha executat el seu pare Melchthal, llavors Arnold jura venjan\xc3\xa7a (Qu\'entends-je? \xc3\x94 crime! - Qu\xc3\xa8 sento? Oh, un crim!). A mesura que els tres homes, Walter, Guillem i Arnold, confirmen el seu objectiu \xe2\x80\x94\xc2\xabla independ\xc3\xa8ncia o la mort\xc2\xbb\xe2\x80\x94 senten el so d\'alg\xc3\xba m\xc3\xa9s que s\'acosta. S\xc3\xb3n els homes del cant\xc3\xb3 d\'Unterwalden, que v\xc3\xa9nen a unir-se a la lluita, i aviat se\'ls uneixen els homes del cant\xc3\xb3 de Schwyz. S\'ha completat la reuni\xc3\xb3, i els homes dels tres cantons afirmen el seu desig de lluitar o morir per la llibertat de Su\xc3\xafssa (Jurons, jurons par nos Dangers - jurem, jurem pels nostres perills).\n_START_SECTION_\nActe III\n_START_PARAGRAPH_\nArnold ha anat a dir a Mathilde que, en lloc d\'anar-se\'n a la batalla, es queda per venjar el seu pare, i aix\xc3\xad renuncia tant a la gl\xc3\xb2ria com a Mathilde. Quan li diu que va ser Gesler qui va executar el seu pare, ella denuncia el seu crim, i reconeix la impossibilitat del seu amor (Pour notre amour, plus d\'esp\xc3\xa9rance - Se n\'ha anat tota esperan\xc3\xa7a per al nostre amor). En sentir els preparatius de la festa que se celebrar\xc3\xa0 al palau, s\'acomiaden (Sur la rive \xc3\xa9trang\xc3\xa8re - En una riba estrangera)._NEWLINE_Escena 2: La pla\xc3\xa7a major d\'Altdorf_NEWLINE_A la pla\xc3\xa7a del mercat d\'Altdorf, se celebra el 100\xc3\xa8 aniversari del govern austr\xc3\xadac a Su\xc3\xafssa. Gesler ha col\xc2\xb7locat el seu barret a la part alta d\'un pal i ordena als su\xc3\xafssos que li retin homenatge. Els soldats veuen Tell i el seu fill Jemmy entre la multitud, que rebutgen homenatjar el barret i els arrosseguen al primer pla. Rodolphe el reconeix com l\'home que va ajudar a escapar Leuthold, i Gesler ordena que l\'arrestin._NEWLINE_Gesler nota l\'afecte que Tell sent pel seu fill, i fa que agafin Jemmy. Inspirat, idea posar-lo a prova: Tell ha de llan\xc3\xa7ar una fletxa a una poma posada sobre el cap de Jemmy, i si rebutja fer la prova, tots dos moriran. Tell agafa el seu arc i dues fletxes, encara que amaga una d\'elles. Canta una \xc3\xa0ria angoixada a Jemmy, donant-li instruccions (Sois immobile - Queda\'t completament imm\xc3\xb2bil) i els dos se separen. Tell aconsegueix travessar la poma amb la fletxa i donar-li a l\'estaca. El poble aclama la seva vict\xc3\xb2ria, i Gesler s\'enfada. En notar la segona fletxa, exigeix saber qu\xc3\xa8 pret\xc3\xa9n fer Tell amb ella. Tell confessa el seu desig de matar Gesler amb la segona fletxa, i tots dos, ell i Jemmy s\xc3\xb3n agafats per executar-los._NEWLINE_Mathilde entra i reclama Jemmy en nom de l\'emperador, rebutjant permetre que mori un nen (Vous ne l\'obtiendrez pas - Tu no el tindr\xc3\xa0s). Gesler anuncia la seva intenci\xc3\xb3 de dur Tell a l\'altra banda del llac de Lucerna, al fort\xc3\xad de Kusnac, i all\xc3\xad llan\xc3\xa7ar-lo als r\xc3\xa8ptils del llac.\n_START_SECTION_\nActe IV\n_START_PARAGRAPH_\nArnold est\xc3\xa0 a casa del seu pare. Arriben els futurs confederats, refor\xc3\xa7ant el seu desig de venjan\xc3\xa7a. Enfortit, Arnold els ensenya el dip\xc3\xb2sit d\'armes reunit pel seu pare i Tell. Veient els homes armats, Arnold es llan\xc3\xa7a a una de les peces m\xc3\xa9s exigents de l\'\xc3\xb2pera (Amis, amis, secondez ma vengeance - Amics, amics, ajudeu-me en la meva venjan\xc3\xa7a): resolts, se\'n van a alliberar Altdorf i Tell._NEWLINE_Escena 2: La rocosa vora del llac de Lucerna_NEWLINE_Hedwige, l\'esposa de Tell, volta pel costat del llac, molt preocupada. Entra el seu fill Jemmy, seguit de Mathilde, a qui Hedwige demana ajuda. Llavors arriba Leuthold, dient que el iot que portava Tell, Gesler i els soldats ha estat llan\xc3\xa7at contra les roques per la tempesta i que ha naufragat -Leuthold creu que a Tell li havien tret les cadenes de la m\xc3\xa0, de manera que pogu\xc3\xa9s pilotar amb seguretat el iot._NEWLINE_Tell sobreviu, arriba a la riba. Jemmy lliura al seu pare l\'arc amb fletxes. Entren Gesler i els soldats, intentant tornar a capturar Tell, que mata Gesler d\'un sol tret al crit de Deixa que Su\xc3\xafssa respiri!. Arriba Arnold i la seva banda, dient que han pres Altdorf. Ell veu Mathilde, que es mostra disposada a lluitar al seu costat per la llibertat._NEWLINE_Els n\xc3\xbavols es buiden i brilla el sol en una escena pastoral de salvatge bellesa. Els lluitadors su\xc3\xafssos reunits i les dones canten la magnific\xc3\xa8ncia de la natura i el retorn de la llibertat (Tout change et grandit en ces lieux ... Libert\xc3\xa9, redescends des cieux - Tot est\xc3\xa0 canviant i s\'est\xc3\xa0 engrandint en aquest lloc ... La llibertat, descendeix de nou del cel).\n_START_SECTION_\nAn\xc3\xa0lisi musical\n_START_PARAGRAPH_\nGuillaume Tell \xc3\xa9s una \xc3\xb2pera internacional: la melodia \xc3\xa9s italiana, la pros\xc3\xb2dia est\xc3\xa0 molt ben adaptada a la llengua francesa i l\'argument narra la fundaci\xc3\xb3 del poble su\xc3\xads. La llargada de l\'\xc3\xb2pera i la seva dificultat vocal fan que no sigui representada sovint en les programacions oper\xc3\xadstiques._NEWLINE_L\'obertura \xc3\xa9s en una de les peces de concert m\xc3\xa9s interpretades de totes les \xc3\xa8poques. Est\xc3\xa0 articulada en quatre moviments contrastats: lent (2:40\'), r\xc3\xa0pid (2:75\'), lent (2:30\') i r\xc3\xa0pid (3:15\'). El violoncel \xc3\xa9s el total protagonista de la primera part lenta, interpretant una melodia d\'una gran bellesa expressiva. A la segona part, m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pida, l\'orquestra va despertant amb gran misteri, fins a un crescendo d\'una for\xc3\xa7a electritzant, que recorda l\'ambient sonor d\'una tempesta, com les que sovint Rossini va incloure a les seves \xc3\xb2peres. La tercera part, lenta, \xc3\xa9s el di\xc3\xa0leg ser\xc3\xa8 entre el corn angl\xc3\xa8s i la flauta travessera, amb una combinaci\xc3\xb3 mestra de la difer\xc3\xa8ncia t\xc3\xadmbrica d\'ambd\xc3\xb3s instruments. La part final de l\'obertura, la m\xc3\xa9s coneguda, \xc3\xa9s una explosi\xc3\xb3 de joia amb un esclat r\xc3\xadtmic trepidant._NEWLINE_Els cors que donen vida a la veu del poble helv\xc3\xa8tic i els cors d\'homes dels rebels soldats, tenen una import\xc3\xa0ncia cabdal en els quatre actes de l\'\xc3\xb2pera. Les danses, els dubtes entre els dos amants, les accions valentes de Guillem Tell i els caps de la resist\xc3\xa8ncia helv\xc3\xa8tica, mantenen l\'atenci\xc3\xb3 constant del p\xc3\xbablic en una \xc3\xb2pera de quatre hores de durada, sense comptar amb els intermedis.'