b'\n_START_ARTICLE_\nLluita grecoromana\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria ol\xc3\xadmpica\n_START_PARAGRAPH_\nLa lluita \xc3\xa9s un esport molt practicat des de l\'antiguitat. En el 1848, un franc\xc3\xa8s anomenat Exbrayat, un antic soldat de Napole\xc3\xb3, que tenia una barraca de fira, cre\xc3\xa0 la norma de no realitzar preses per sota del maluc. Aquest ser\xc3\xa0 l\'origen de la Lluita grecoromana (nomenada aleshores "Lluita Francesa" o "Lluita a mans planes"). L\'itali\xc3\xa0 Basilio Bartoli fou qui pos\xc3\xa0 el nom de Grecoromana._NEWLINE_En la restauraci\xc3\xb3 d\'aquesta disciplina en els primers Jocs Ol\xc3\xadmpics de l\'era moderna d\'Atenes l\'any 1896, es va considerar important que la lluita fos inclosa des d\'un punt de vista hist\xc3\xb2ric. Convertint-se en un dels elements centrals dels Jocs. La lluita grecoromana es percebia com la veritable reencarnaci\xc3\xb3 de la lluita grega i la lluita romana de l\'antiguitat._NEWLINE_La lluita lliure s\'accept\xc3\xa0 en els Jocs Ol\xc3\xadmpics en la sessi\xc3\xb3 del COI celebrada a Par\xc3\xads l\'any 1901. Les primeres proves ol\xc3\xadmpiques van tenir lloc en els Jocs Ol\xc3\xadmpics d\'estiu de 1904 a Sant Louis, E.E.U.U.. Els oficials ol\xc3\xadmpics van decidir afegir aquesta nova disciplina._NEWLINE_El 1912, a Su\xc3\xa8cia, es fund\xc3\xa0 la FILA (Federaci\xc3\xb3 Internacional de Lluites Associades) que \xc3\xa9s l\'organisme que dirigeix aquest esport. En l\'actualitat, la Federaci\xc3\xb3 Russa domina en lluita, particularment en grecoromana, per\xc3\xb2 superada pels Estats Units en lluita lliure. A la cua dels pa\xc3\xafsos d\'on surten lluitadors de nivell internacional figuren l\'Iran, Turquia i Mong\xc3\xb2lia, on la lluita \xc3\xa9s l\'esport nacional. Pels Jocs Ol\xc3\xadmpics de Sidney 2000, es va reformar el programa de lluita. Des del 1972, la lluita es dividia en deu categories de pes en els dos estils. En els Jocs de Sidney es van presentar, tan sols, vuit categories de pes en cada estil. Els pesos tamb\xc3\xa9 van canviar lleugerament i s\'elimin\xc3\xa0 la categoria m\xc3\xa9s lleugera, nomenada pes semi mosca._NEWLINE_La reducci\xc3\xb3 del nombre de categories de 10 a 7, en LL i en GR, va permetre la introducci\xc3\xb3 de la lluita femenina amb quatre categories de pes en es Jocs Ol\xc3\xadmpics d\'Atenes 2004, malgrat que en els campionats del m\xc3\xb3n, igual que les altres categories, es disputen 7 pesos. El primer campionat del m\xc3\xb3n de lluita grecoromana fou a Viena, l\'any 1904, i el primer de lluita lliure va tenir lloc a Helsinki, l\'any 1951._NEWLINE_Disset pa\xc3\xafsos van compartir les medalles de lluita lliure en els Jocs Ol\xc3\xadmpics de 1996, Atlanta. Van ser 15 a Sidney i 17 en Atenes.\n_START_SECTION_\nReglament\n_START_PARAGRAPH_\nEl reglament \xc3\xa9s pr\xc3\xa0cticament el mateix per a les tres modalitats de Lluites Ol\xc3\xadmpiques amb l\'excepci\xc3\xb3 de la no utilitzaci\xc3\xb3 de les cames en la Lluita Grecoromana.\n_START_SECTION_\nEl tap\xc3\xads\n_START_PARAGRAPH_\nLa lluita es disputa sobre un tap\xc3\xads quadrat de 12x12 metres dividit en dues zones. La superf\xc3\xadcie de combat \xc3\xa9s un cercle de 9 m de di\xc3\xa0metre dividit, a la vegada, en dues zones, la central de lluita (color groc), que \xc3\xa9s un cercle de 7 m de di\xc3\xa0metre; i la zona de passivitat, al voltant de la zona central, d\'1 m de grossor (color vermell); la superf\xc3\xadcie de protecci\xc3\xb3 \xc3\xa9s l\'\xc3\xa0rea d\'entre la superf\xc3\xadcie de combat i el l\xc3\xadmit del tap\xc3\xads.\n_START_SECTION_\nVestimenta\n_START_PARAGRAPH_\nEls esportistes vesteixen un mallot d\'una sola pe\xc3\xa7a de color blau o vermell amb unes botes que envoltin els turmells, per\xc3\xb2 sense tac\xc3\xb3 ni objectes met\xc3\xa0l\xc2\xb7lics.\n_START_SECTION_\nCos arbitral\n_START_PARAGRAPH_\nA cada combat, el cos arbitral est\xc3\xa0 compost per 3 jutges o \xc3\xa0rbitres. L\'\xc3\xa0rbitre dirigeix i puntua el combat des de l\'interior del tap\xc3\xads, dirigint-se directament als lluitadors. El jutge, des de l\'exterior i segut en una cadira, observa l\'acci\xc3\xb3 i puntua les accions independentment de l\'\xc3\xa0rbitre. El jutge de tap\xc3\xads, des de la taula principal, coordina les decisions preses per l\'\xc3\xa0rbitre i el jutge, i en el cas que no coincideixin, pren partit per un o per altre per, d\'aquesta forma, obtenir la puntuaci\xc3\xb3 final.'