b"\n_START_ARTICLE_\nMari\xc3\xa0 Vayreda i Vila\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNascut al si d'una fam\xc3\xadlia de la noblesa rural catalana, el petit d'un total de set germans (4 nois i tres noies). El germ\xc3\xa0 gran Joaquim, va ser un pintor reconegut de l'Escola d'Olot, l'Estanislau, farmac\xc3\xa8utic, esdevingu\xc3\xa9 un bot\xc3\xa0nic de renom europeu. Es va educar en un ambient ideol\xc3\xb2gicament conservador. Des de ben jove es va identificar amb la causa carlina. La Revoluci\xc3\xb3 de setembre de 1868 li impedeix entrar a la Universitat i estudia dibuix a l'Escola de Dibuix d'Olot. Als 17 anys amb els seus germans Estanislau i Llu\xc3\xads s'allista a l'ex\xc3\xa8rcit i participa en la tercera guerra carlina, com a ajudant del general Rafael Tristany, dins l'estat major del general Savalls. Despr\xc3\xa9s de la derrota, ferit i malalt s'exili\xc3\xa0 al Llenguadoc i el 1875 i s'instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 a Seta, on el seu germ\xc3\xa0 Joaquim tenia llogat un taller conjuntament amb un altre pintor d'Olot, Josep Berga i Boix. _NEWLINE_Els seus interessos art\xc3\xadstics el van emp\xc3\xa8nyer, en principi, envers la pintura. El 1876 viatja a Par\xc3\xads per estudiar amb Jean-L\xc3\xa9on G\xc3\xa9r\xc3\xb4me i l'any seg\xc3\xbcent, ja retornat a Catalunya, ingressa a l'Escola de Belles Arts de Barcelona. El 1878 torna a Olot, on treballar\xc3\xa0 amb son germ\xc3\xa0 Joaquim al seu taller d'imatgeria religiosa El Arte Cristiano. Joaquim hi havia fundat tamb\xc3\xa9, ja el 1869, el Centre Art\xc3\xadstic, que aplegava els olotins amb inquietuds art\xc3\xadstiques i intel\xc2\xb7lectuals i al voltant del qual sorgiria l'anomenada Escola d'Olot de pintura. _NEWLINE_El 1883 es casa amb Pilar Aulet i fa el viatge de noces a It\xc3\xa0lia. \xc3\x89s en aquesta \xc3\xa8poca que, decebut pel seu esc\xc3\xa0s \xc3\xa8xit com a pintor, comen\xc3\xa7a a interessar-se m\xc3\xa9s per la literatura, i a participar activament en la vida cultural d'Olot. Amb alguns amics fund\xc3\xa0 la revista El Olotense que, a partir de 1890, passar\xc3\xa0 a dir-se L'Olot\xc3\xad. A partir del seu carlisme inicial, Vayreda evolucion\xc3\xa0 cap a un catalanisme conservador, en la l\xc3\xadnia del de Torras i Bages._NEWLINE_En morir, fou enterrat al Cementiri d'Olot.\n_START_SECTION_\nVayreda Pintor\n_START_PARAGRAPH_\nTot i que pinta alguns paisatges, la  seva obra mostra m\xc3\xa9s inter\xc3\xa9s per la figura humana, amb tem\xc3\xa0tica costumista, hist\xc3\xb2rica i religiosa._NEWLINE_L'any 2003 centenari de la seva mort, la Fundaci\xc3\xb3 de la Caixa Girona, va organitzar una Exposici\xc3\xb3 Antol\xc3\xb2gica de Marian Vayreda al Museu Comarcal de la Garrotxa (setembre-octubre), i posteriorment al Museu de Sant Cugat del Vall\xc3\xa8s (desembre 2003-febrer 2004)._NEWLINE_Com a curiositat, a la Biblioteca de la Frick Collection de Nova York, hi ha dues publicacions referents a Mari\xc3\xa0 Vayreda, una d'elles recull l'obra com a pintor"