b'\n_START_ARTICLE_\nGymel\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta forma musical va suposar un gran avan\xc3\xa7 per a la m\xc3\xbasica, ja que fins poc abans es cantava en tan sols una sola l\xc3\xadnia mel\xc3\xb2dica. El Gymel consisteix normalment en separar la veu m\xc3\xa9s aguda, per un moment, per despr\xc3\xa9s cantar diferents melodies. Aquestes veus addicionals es diferencien entre elles rebent els noms de Gimel i Alius Gimel. No necess\xc3\xa0riament la melodia ha de comen\xc3\xa7ar i acabar amb un\xc3\xadson, ja que qualsevol veu es pot dividir i a vegades incl\xc3\xbas dues veus per formar un altre Gymel i aix\xc3\xad despr\xc3\xa9s formar un contrapunt amb una o m\xc3\xa9s parts. En els manuscrits podem veure escrit el terme \xe2\x80\x9cSemell\xe2\x80\x9d o \xe2\x80\x9cSemellum\xe2\x80\x9d, que fa refer\xc3\xa8ncia a qu\xc3\xa8 hi ha un m\xc3\xa0xim de dos cantants per cada l\xc3\xadnia mel\xc3\xb2dica._NEWLINE_No obstant, es pot dir que aquest tipus de Gymel no \xc3\xa9s m\xc3\xa9s que un Fauxbourdon amb dues parts en lloc de tres.\n_START_SECTION_\nGymel i Fauxbourdon\n_START_PARAGRAPH_\nCal distingir entre el Gymel i el Fauxbourdon, ja que es pot crear confusi\xc3\xb3 perqu\xc3\xa8 tots dos s\xc3\xb3n un contrapunt improvisat. La difer\xc3\xa8ncia que hi ha entre els dos \xc3\xa9s la interv\xc3\xa0l\xc2\xb7lica. Els compositors varen voler experimentar en distints colors i textures vocals i els cors varen augmentar fins a formar l\xe2\x80\x99equilibri vocal desitjat. Aquests fets varen contribuir a qu\xc3\xa8 el Gymel cobr\xc3\xa9s una gran import\xc3\xa0ncia.\n_START_SECTION_\nCompositors\n_START_PARAGRAPH_\nVa haver molts de compositors que varen usar aquest terme i tenim const\xc3\xa0ncia d\xe2\x80\x99alguns d\xe2\x80\x99ells com s\xc3\xb3n: John Dunstaple, William Cornysh, Richard Davy, John Browne i (molt m\xc3\xa9s tard) tant Thomas Tallis com Robert Parsons, Coral Eton i el Caius Choirbook.\n_START_SECTION_\nRepertori\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xb7 \xc2\xa0 \xc2\xa0 \xc2\xa0Vilgo Salvavit Hominem, London, British Library, Sloane 1210, fulla 139v-140r _NEWLINE_\xc2\xb7 \xc2\xa0 \xc2\xa0 \xc2\xa0Gymel gimel gemell gemmel: Ex.1\xe2\x80\x83Gymel passage, Banaster: O Maria et Elizabeth_NEWLINE_\xc2\xb7 \xc2\xa0 \xc2\xa0 \xc2\xa0Veiem passatges de travessar tercers en dos conductes anglesos. El primer \xc3\xa9s \'Redit atas aurea\', publicat pel professor Handschin a A. Beispielsammlung zur Musikgeschichte d\'Einstein (quarta edici\xc3\xb3). El segon \xc3\xa9s "Adjuva nos deus" de finals del segle XII o principis del segle XIII publicat al Musical Times, agost de 1933, p\xc3\xa0g. 702, tamb\xc3\xa9 pel professor Handschin. Wooldridge d\xc3\xb3na un tercer exemple a la O.H.M., Vol. Jo, p\xc3\xa0g. 146 (segona edici\xc3\xb3), amb el conducte \'Pater noster ", el final de la qual t\xc3\xa9 alguns passatges notables de tercers i tamb\xc3\xa9 una certa quantitat d\'imitaci\xc3\xb3 r\xc3\xadtmica i mel\xc3\xb2dica com aix\xc3\xad com l\'intercanvi de peces (\'Stimmtausch\').'