b"\n_START_ARTICLE_\nSaintong\xc3\xa8s\n_START_SECTION_\n\xc3\x80rea ling\xc3\xbc\xc3\xadstica\n_START_PARAGRAPH_\nL'\xc3\xa0rea del saintong\xc3\xa8s cobreix el departament del Charente Mar\xc3\xadtim (llevat l'extrem nord: illa de R\xc3\xa9, nord de l'Aunis, regions de Loulay i d'Aulnay), centre i oest del departament de la Charente (llevat el Nord-oest\xc2\xa0: Ruff\xc3\xa9cois, i el marge d'o\xc3\xafl del Confolentais\xc2\xa0: Le Bouchage i Pleuville en part), el nord del departament de la Gironda amb el seu Pa\xc3\xads Gavai (comprenent la totalitat dels cantons de Saint-Ciers-sur-Gironde, Blaye, Saint-Savin i Gu\xc3\xaetres, la quasi-totalitat del cant\xc3\xb3 de Coutras, la meitat nord del cant\xc3\xb3 de Lussac i l'extremitat nord dels cantons de Bourg, Saint-Andr\xc3\xa9-de-Cubzac, Fronsac i Libourne) i els seus enclavaments saintongesos al voltant de Mons\xc3\xa9gur (vorejant Olt i Garona) i Verdon, i a l'extrem oest de la Dordonya als voltants de La Roche-Chalais.\n_START_SECTION_\nSegle XIII\n_START_PARAGRAPH_\nEls testimoniatges escrits m\xc3\xa9s antics daten del segle XIII. Coneguts amb el nom de \xc2\xab\xc2\xa0Chroniques saintongeaises\xc2\xa0\xc2\xbb, es troben al \xc2\xab\xc2\xa0Turpin saintongeais\xc2\xa0\xc2\xbb (escrit part en occit\xc3\xa0 i part en saintong\xc3\xa8s antic) i \xc2\xab\xc2\xa0Tote l'istoire de France\xc2\xa0\xc2\xbb, que ser\xc3\xa0 l'obra d'un clergue de Saint-Eutrope de Saintes. No es trob\xc3\xa0 cap altre escrit fins al segle XVIII.\n_START_SECTION_\nSegle XVIII\n_START_PARAGRAPH_\nUn recull an\xc3\xb2nim format per 39 peces en vers, dels quals 18 en saintong\xc3\xa8s, atribu\xc3\xafts a Jacques Besse, que fou sacerdot d'Annepont, vora de Taillebourg a Charente Mar\xc3\xadtim, fins a la seva mort el 1771._NEWLINE_El 1876 fou fundat el diari Annonces et affiches des provinces de Saintonge et d\xe2\x80\x99Angoumois per Fran\xc3\xa7ois Bourguignon, dit Bourignon, despr\xc3\xa9s reanomenat Journal de Saintonge et d\xe2\x80\x99Angoumois. Hi public\xc3\xa0 articles i escrits en dialecte de Jean Vanderquand, capell\xc3\xa0 de G\xc3\xa9mozac, el seu nebot Fran\xc3\xa7ois-Alexis de Meschinet i l'abat Alexandre de Meschinet, mestre del seminari de Montlieu._NEWLINE_L'abat Augustin Rainguet cre\xc3\xa0 al petit seminari de Montlieu una veritable escola i una grafia m\xc3\xa9s simple. Les butlles papals s\xc3\xb3n tradu\xc3\xafdes al saintong\xc3\xa8s, s'hi organitzen espectacles i s'hi escriuen can\xc3\xa7ons com la d'Alexandre de Meschinet, la Chanson de Robineau et son fils visitant le petit s\xc3\xa9minaire de Montlieu.\n_START_SECTION_\nSegle XIX\n_START_PARAGRAPH_\nBurgaud des Marets (Jarnac 2 de novembre de 1806 \xe2\x80\x93 Par\xc3\xads 6 d'octubre de 1873) escriv\xc3\xad algunes peces de teatre com la Maleisie i faules en vers, tots ells plens de mal\xc3\xadcia saintongesa._NEWLINE_Les caricatures saintongeses de Barth\xc3\xa9lemy Gautier, (Pons, 15 de novembre 1846 - ibid., 27 de setembre 1893), una antologia dels quals fou editada el 1992, marcaren aquesta \xc3\xa8poca. Tamb\xc3\xa9 hi aparegueren nombroses revistes humor\xc3\xadstiques com Fariboles saintongheaises creada el 1878, le Rigolo creada el 1882, les Gens d\xe2\x80\x99cheu nous creada el 1895._NEWLINE_Pierre J\xc3\xb4nain (G\xc3\xa9mozac 1799-Royan 1884) escriv\xc3\xad diverses peces c\xc3\xb2miques i un Dictionnaire du Patois saintongeais, impr\xc3\xa8s a Royan, el 1879. Arthur \xc3\x89veill\xc3\xa9 (Saintes 1835- Chermignac 1900) public\xc3\xa0 el 1887 un Glossaire saintongeais\xc2\xa0: \xc3\xa9tude sur la signification, l\xe2\x80\x99origine et l\xe2\x80\x99historique des mots et des noms usit\xc3\xa9s dans les deux Charentes. La seriositat d'aquest document el far\xc3\xa0 una de les principals fonts del Glossaire des parlers et patois de l'Aunis et de la Saintonge de Georges Musset (Thair\xc3\xa9 1844-1928), historiador, autor de nombroses publicacions sobre hist\xc3\xb2ria i ling\xc3\xbc\xc3\xadstica local.\n_START_SECTION_\nSegle XX\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1901 Octave Daviaud fund\xc3\xa0 a Matha el diari le Subiet (el xiulet) i el 1902 el metge Athanase Jean representa per primer cop la seva pe\xc3\xa7a la M\xc3\xa9rine \xc3\xa0 Nastasie. Per\xc3\xb2 el gran promotor de la parla saintongesa en el segle XX fou el barde saintongeais Gouleben\xc3\xa9ze, popularitzat per Odette Comandon, autora de com\xc3\xa8dies i contes, actriu i contista en parla local._NEWLINE_L'Acad\xc3\xa8mia de Saintonge fou creada el 1957. Raymond Doussinet public\xc3\xa0 el 1958 Le Patois savoureux de Saintonge, el 1963 le Paysan Saintongeais dans ses bots, seguit de Travaux et Jeux en vieille Saintonge el 1967 i de La Grammaire saintongeaise el 1971._NEWLINE_La SEFCO (Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 d'ethnologie et de folklore du centre-ouest) s'encarrega de reviscolar la llengua regional a trav\xc3\xa9s de la revista le Subiet, i el subiochon._NEWLINE_La revista Xaintonge, creada el 1997, es publica dos cops l'any i publica articles tant en franc\xc3\xa8s normatiu com en saintong\xc3\xa8s. El 2010 va publicar finalment el Grand lexique du Patois charentais amb m\xc3\xa9s de 30.000 mots i expressions, aix\xc3\xad com 1.000 fotos._NEWLINE_Actualment el saintong\xc3\xa8s \xc3\xa9s parlat sobretot pels ancians i encara s'usa a les fires (refer\xc3\xa8ncia Jean-Claude Lucazeau, les Saintongeais font de la r\xc3\xa9sistance. Editions Bordessoules). \xc3\x89s emprat tamb\xc3\xa9 per les joves generacions com a signe de d'identitat amb la cultura saintongesa. Encara es troba en espectacles, revistes i emissions de r\xc3\xa0dio. Alguns mots del saintong\xc3\xa8s s\xc3\xb3n emprats encara a la regi\xc3\xb3. Certains mots issus du saintongeais sont encore utilis\xc3\xa9s dans la r\xc3\xa9gion. Des mots comme la since (fregona) s\xc3\xb3n tan estesos que sovint s\xc3\xb3n presos err\xc3\xb2niament com a mots francesos._NEWLINE_Els espectacles s\xc3\xb3n molt populars, tant en companyies teatrals (Buzoti\xc3\xa2s de Jhonzat, Soubrants de Saint-Simon de Pelouaille, Vestugheons de Chatign\xc3\xa2t, Durathieurs de Haute-Saintonge, D\xc3\xa9jhouqu\xc3\xa9s de l'illa d'Ol\xc3\xa9ron, les Branle-Mijhot...), els rondallaires (le Grand Simounet, Peulouc, La Mounette des Ch\xc3\xa9rentes, Nono Saut' Palisse, Ch\xc3\xa2gne dret, C\xc3\xa9l\xc3\xa9stin Beurdassou, Francine Besson, Piqthiu, Pierre P\xc3\xa9ronneau, Charly Grenon, Albertine Pissedru, Birolut, i altres...), els dansaires (Bat\xc3\xa9gails de Saintonge, les Ballerits de Saintonge, Gars d'au Pays Bas) o els rockers (Binuchards)._NEWLINE_El saintong\xc3\xa8s est\xc3\xa0 ben present i els escrits saintongesos s\xc3\xb3n for\xc3\xa7a prol\xc3\xadfics."