b'\n_START_ARTICLE_\nLa Ilustraci\xc3\xb3n Ib\xc3\xa9rica\n_START_SECTION_\nCronologia\n_START_PARAGRAPH_\nLa Ilustraci\xc3\xb3n Ib\xc3\xa9rica fou un setman\xc3\xa0ri cient\xc3\xadfic, art\xc3\xadstic i literari. El primer exemplar el trobem datat del (13 de gener de 1883) i des d\'aquest fins al darrer exemplar (num.835) i publicat un (31 de desembre de 1898) s\'editaven a establecimiento editorial Ram\xc3\xb3n Molinas al (C/Villaroel num. 17 de Barcelona) i que canviar\xc3\xa0 de seu cap a la (Pla\xc3\xa7a Tetuan num. 50 de Barcelona). Despr\xc3\xa9s d\'aquests setze anys de revistes ininterrompudes, al darrer exemplar es publica un comiat que diu aix\xc3\xad: "Diez y s\xc3\xa9is a\xc3\xb1os de constantes relaciones con el p\xc3\xbablico que tanto nos ha alentado con su apoyo, no pueden menos de haber creado una corriente de noble estimaci\xc3\xb3n que no podemos interrumpir, aunque sea por limitado per\xc3\xadodo, sin profundo sentimiento. Deseos de introducir en La Ilustraci\xc3\xb3n Ib\xc3\xa9rica important\xc3\xadsimas modificaciones que la colocan al nivel de los m\xc3\xa1s recientes perfeccionamentos en su g\xc3\xa9nero, nos vemos, en efecto, obligados a suspender temporalmente su publicaci\xc3\xb3n, mientras completamos la reuni\xc3\xb3n de los elementos necesarios a nuestro objeto, en la confianza de que las personas que hasta el presente nos han prestado su valioso concurso habr\xc3\xa1n de quedar plenamente satisfechas al ver las condiciones en que reaparecer\xc3\xa1 este semanario, mientras lo cual s\xc3\xb3lo nos resta hacer presente nuestro m\xc3\xa1s cordial agradecimiento a cuantos nos han honrado con su colaboraci\xc3\xb3n y al p\xc3\xbablico que tan decidido favor nos ha dispensado siempre."\n_START_SECTION_\nIdeologia est\xc3\xa8tica\n_START_PARAGRAPH_\nA trav\xc3\xa9s de La Ilustraci\xc3\xb3n Ib\xc3\xa9rica s\'introdueixen a Catalunya, entre d\'altres, dos corrents relacionats: el Prerafaelitisme i el Simbolisme._NEWLINE_El Prerafaelitisme va ser fundat el 1849 per William Holman Hunt, John Everett Millais, Dante Gabriel Rossetti i William Michael Rossetti, entre altres. El cr\xc3\xadtic John Ruskin fou un gran defensor del grup. _NEWLINE_L\'eleg\xc3\xa0ncia i el refinament d\'aquest corrent angl\xc3\xa8s es reflecteix en els seus dibuixos, lluminosos i d\xe2\x80\x99\xc3\xa0mplia riquesa crom\xc3\xa0tica. Abunden els temes al\xc2\xb7leg\xc3\xb2rics, emotius i nost\xc3\xa0lgics, els episodis b\xc3\xadblics i els paisatges de la vida quotidiana victoriana.  Els prerafaelites creien en la creaci\xc3\xb3 art\xc3\xadstica i es rebel\xc2\xb7laven contra la producci\xc3\xb3 industrial. La seva literatura estava inspirada en el passat, en Shakespeare i en els poetes rom\xc3\xa0ntics._NEWLINE_En La Ilustraci\xc3\xb3n Ib\xc3\xa9rica, la difusi\xc3\xb3 del Prerafaelitisme es complementa amb la pres\xc3\xa8ncia de gravats. Entre 1883 i 1896 apareixen dibuixos de Dante Gabriel Rossetti, John Everett Millais, Frank Dicksee i Edward Burne-Jones._NEWLINE_El quadre \xe2\x80\x9cCaballer\xc3\xada\xe2\x80\x9d de Dicksee simbolitza el pas de la iconografia rom\xc3\xa0ntica a la iconografia prerafaelita, mentre que \xe2\x80\x9cLa ninfa de la Fuente\xe2\x80\x9d ens mostra l\xe2\x80\x99inter\xc3\xa8s i la fascinaci\xc3\xb3 del p\xc3\xbablic juvenil de l\'\xc3\xa8poca pels contes de fades. Burne-Jones, en la seva \xe2\x80\x9cAnunciaci\xc3\xb3n\xe2\x80\x9d imita la manera de pintar dels mestres italians del Trecento i Millais publica "Ophelia", un quadre que va generar molta pol\xc3\xa8mica. El motiu era que el rostre de la protagonista pertanyia a Elisabeth Siddal (promesa de Rossetti) que tamb\xc3\xa9 es va su\xc3\xafcidar a causa del mal d\'amor._NEWLINE_L\xe2\x80\x99altre corrent, el Simbolisme va apar\xc3\xa8ixer a partir de 1886, amb el manifest de Jean Mor\xc3\xa9as. _NEWLINE_Es caracteritza per la suggesti\xc3\xb3 de les atmosferes (difuminaci\xc3\xb3 de contorns), l\xe2\x80\x99egotisme, la malenconia, la recerca de paradisos artificials, l\xe2\x80\x99atracci\xc3\xb3 per la idealitat, el somni i el misteri.  No t\xc3\xa9 uns trets estil\xc3\xadstics concrets. M\xc3\xa9s que descriure, suggereix i evoca estats d\xe2\x80\x99\xc3\xa0nim, anant m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 del m\xc3\xb3n real. _NEWLINE_Expressa all\xc3\xb2 indescriptible a trav\xc3\xa9s de l\xe2\x80\x99abs\xc3\xa8ncia i del silenci, provocant una sensaci\xc3\xb3 de vaguetat._NEWLINE_L\xe2\x80\x99any 1892, Raimon Casellas i Santiago Rusi\xc3\xb1ol van comen\xc3\xa7ar a introduir les idees del Simbolisme a trav\xc3\xa9s de La Vanguardia._NEWLINE_El 1893, el Simbolisme s\xe2\x80\x99introdueix de manera oficial a Catalunya, gr\xc3\xa0cies a la renovaci\xc3\xb3 est\xc3\xa8tica del Modernisme, amb la representaci\xc3\xb3 de La Intrusa de  Maeterlinck a les festes modernistes de Sitges. Aquest corrent, tant en art com en literatura, aplegar\xc3\xa0 diverses tend\xc3\xa8ncies: una d\'idealista i una de decadent._NEWLINE_La poesia del Simbolisme catal\xc3\xa0 \xc3\xa9s pura i de vers lliure. Els poemes s\xc3\xb3n evocatius i replets de figures suggestives i el teatre reprodueix l\'enfrontament entre l\'artista i la societat. Entre els autors m\xc3\xa9s destacats hi figuren Emili Guanyavents, Jaume Mass\xc3\xb3 i Torrents, Adri\xc3\xa0 Gual, Joaquim Ruyra, Santiago Rusi\xc3\xb1ol i Josep Maria Roviralta._NEWLINE_La pintura simbolista t\xc3\xa9 afany de descobriment i de recerca. L\'artista observa el m\xc3\xb3n que l\'envolta m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de la realitat i el representa a les seves obres. Els temes m\xc3\xa9s rellevants s\xc3\xb3n la femme fatale, el somni, la ciutat morta i les llegendes._NEWLINE_Encara que el Simbolisme s\'introdueix de manera oficial el 1893, Alfredo Opisso ja se\'n fa ress\xc3\xb2 a la revista publicant gravats de Gustave Moreau, Fernand Khnopff  Auguste Rodin i Pierre Puvis de Chavannes._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 es fan homenatges als escriptors anglesos Edgar Allan Poe, Hart Crane i Oscar Wilde._NEWLINE_En algunes ocasions, tant el Simbolisme com el Prerafaelitisme van ser criticats pels seus distanciaments respecte a la realitat quotidiana i per les seves protestes contra l\xe2\x80\x99ordre establert. Per exemple, Max Nordau pensava que la infecci\xc3\xb3 de car\xc3\xa0cter moral, pol\xc3\xadtic i social que patia Europa es devia a la Revoluci\xc3\xb3, al rebuig dels valors tradicionals i a l\xe2\x80\x99escepticisme d\'aquests grups. Ell els considerava "criminals, afectats pel mal de la bogeria moral"._NEWLINE_El 1885, quan el Prerafaelitisme no era \xc3\xa0mpliament conegut a Espanya, Francisco Giner de los R\xc3\xados va afirmar que els defectes d\'aquell moviment eren la seva pretensi\xc3\xb3 de reproduir arqueol\xc3\xb2gicament la vida medieval i d\'imitar els pintors italians anteriors a Rafael. Segons Giner, el resultat era "una falsedad inevitable, una suplencia de una realidad que ya no se puede evocar ante los ojos; falsedad que se reconocer\xc3\xa1 tanto m\xc3\xa1s cuanto mayor sea el conocimiento que el p\xc3\xbablico vaya teniendo de la historia".'