b"\n_START_ARTICLE_\nMatan\xc3\xa7a de la Pres\xc3\xb3 Model de Madrid\n_START_SECTION_\nContext hist\xc3\xb2ric\n_START_PARAGRAPH_\nEl 17 de juliol de 1936 la guarnici\xc3\xb3 militar de Melilla es va revoltar contra el govern de Madrid, una rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 que aviat es va estendre a la resta d'Espanya. A Madrid, tamb\xc3\xa9 va haver-hi alguns conats d'aixecament, per\xc3\xb2 per al dia 20 els revoltats havien estat derrotats a les principals ciutats d'Espanya. Aix\xc3\xb2 va significar el comen\xc3\xa7ament de la guerra civil. En el context militar, la situaci\xc3\xb3 no era molt positiva per a la Rep\xc3\xbablica. Durant agost de 1936, els revoltats havien aconseguit dur a terme importants avan\xc3\xa7os a Andalusia occidental i a Extremadura. En molts llocs es va desencadenar una forta repressi\xc3\xb3 contra els partidaris de la Rep\xc3\xbablica, o contra aquells que haguessin votat al Front Popular a les eleccions de febrer. En el seu avan\xc3\xa7 cap a Madrid, les forces rebels havien pres Badajoz despr\xc3\xa9s d'una lluita curta per\xc3\xb2 sagnant; a continuaci\xc3\xb3, van desencadenar una matan\xc3\xa7a sobre els defensors i habitants de ciutat. S'estima que van ser executades entre 1800 i 4000 persones._NEWLINE_Enfront de la viol\xc3\xa8ncia de la facci\xc3\xb3 revoltada, en la zona republicana tamb\xc3\xa9 es va desencadenar una onada de repressi\xc3\xb3 \xc2\xabrevolucion\xc3\xa0ria\xc2\xbb contra tots aquells considerats com a \xc2\xabfeixistes\xc2\xbb i enemics de la Rep\xc3\xbablica o la revoluci\xc3\xb3. Les autoritats republicanes, no obstant aix\xc3\xb2, no compartien aquesta repressi\xc3\xb3 incontrolada. Despr\xc3\xa9s de l'esclat de la Guerra Civil, les estructures de l'estat republic\xc3\xa0 es van col\xc2\xb7lapsar, i en molts casos, encara que les autoritats volguessin, no tenien mitjans per a evitar que es produ\xc3\xafssin assassinats incontrolats a la seva rereguarda. Aquesta situaci\xc3\xb3 es va mantenir durant les primeres setmanes._NEWLINE_Per a llavors tamb\xc3\xa9 es van iniciar els primers bombardejos aeris sobre Madrid. El 7 d'agost va tenir lloc un primer bombardeig aeri sobre la capital, que va suposar l'assassinat de diversos presoners dretans en repres\xc3\xa0lia. El dia 22 va ser bombardejada la Base A\xc3\xa8ria de Getafe, l'endem\xc3\xa0 passat la de Cuatro Vientos i el 27 d'agost va ser bombardejada la mateixa ciutat de Madrid. Aix\xc3\xb2 va continuar els dies seg\xc3\xbcents, 28 i 29 d'agost. El propi Ministeri de la Guerra va resultar impactat per algunes explosions, que van causar alguns morts i seriosos danys materials.\n_START_SECTION_\nLa pres\xc3\xb3 Model en l'estiu de 1936\n_START_PARAGRAPH_\nLa pres\xc3\xb3 Model es trobava situada al barri d'Arg\xc3\xbcelles. L'estructura interna estava formada per cinc galeries situades en forma d'estrella al voltant d'un pati central; totes elles constaven d'una planta inferior, quatre superiors i la central, la del pati. A l'agost de 1936, la situaci\xc3\xb3 era la seg\xc3\xbcent: en la primera galeria es trobaven els presos militars; en la segona i en la tercera es trobaven els falangistes; en la quarta es trobaven els delinq\xc3\xbcents comuns (principalment per robatori); en la cinquena es trobaven els detinguts en aplicaci\xc3\xb3 de la Ley de vagos y maleantes i els condemnats per delictes de sang._NEWLINE_Ja des d'abans de l'esclat de la contesa \xe2\x80\x94a causa de les batudes policials de la primavera de 1936 que es van saldar amb nombrosos falangistes detinguts\xe2\x80\x94 la pres\xc3\xb3 Model tenia una poblaci\xc3\xb3 reclusa que superava amb escreix el l\xc3\xadmit de 1.200 presos per als quals estava dissenyada. Despr\xc3\xa9s del comen\xc3\xa7ament de la guerra es van produir nombroses detencions, i per al 21 de juliol \xe2\x80\x94quatre dies despr\xc3\xa9s del comen\xc3\xa7ament de la revolta militar\xe2\x80\x94 m\xc3\xa9s de 1000 persones a Madrid havien estat posades sota cust\xc3\xb2dia policial. Unes setmanes despr\xc3\xa9s, el 9 d'agost, uns 1800 presoners \xc2\xabfeixistes\xc2\xbb es trobaven empresonats a la pres\xc3\xb3 Model, dels quals 400 eren oficials de l'Ex\xc3\xa8rcit amb rang superior a capit\xc3\xa0, 400 eren oficials de menor graduaci\xc3\xb3 i 700 eren \xc2\xabsenyorets\xc2\xbb o presoners pol\xc3\xadtics. Paul Preston eleva la xifra de militars empresonats a m\xc3\xa9s d'un miler, i xifra el total de presos reclosos en uns 5000, una xifra molt per sobre del l\xc3\xadmit normal. Les cel\xc2\xb7les, dissenyades per a acollir a un pres, a l'agost de 1936 acollien fins a cinc persones. No obstant aix\xc3\xb2, no tots dels empresonats ho estaven en contra de la seva voluntat, ja que, paradoxalment, en el context de les primeres setmanes de la guerra, la pres\xc3\xb3 era un dels llocs m\xc3\xa9s segurs per als sospitosos de ser partidaris o simpatitzants del b\xc3\xa0ndol revoltat._NEWLINE_La pres\xc3\xb3 Model tamb\xc3\xa9 va mantenir a l'administraci\xc3\xb3 carcer\xc3\xa0ria de preguerra, amb Anastasio Mart\xc3\xadnez Nieto com a director i Tom\xc3\xa1s de Miguel Frutos com a subdirector. I a difer\xc3\xa8ncia del que havia ocorregut en altres presons de Madrid, la Model continuava estant sota control dels funcionaris de presons i la Gu\xc3\xa0rdia d'Assalt.\n_START_SECTION_\nEls dies anteriors\n_START_PARAGRAPH_\nEls presoners dretans i militars solien reunir-se als patis i celebraven els avan\xc3\xa7os de les tropes rebels; en altres casos, els presos m\xc3\xa9s joves cridaven obertament insults i esl\xc3\xb2gans feixistes al pas dels milicians. Ram\xc3\xb3n Serrano Su\xc3\xb1er, un dels empresonats a la pres\xc3\xb3, manifestaria posteriorment que molts dels m\xc3\xa9s joves creien fermament que l'alliberament per les forces revoltades estava pr\xc3\xb2xima, i tamb\xc3\xa9 el temor que li causaven les constants provocacions d'alguns dels presos \xc2\xabpol\xc3\xadtics\xc2\xbb. Aix\xc3\xb2 es produ\xc3\xafa mentre l'Ex\xc3\xa8rcit d'\xc3\x80frica avan\xc3\xa7ava a contrarellotge cap a Madrid, en un context de gran nerviosisme entre molts milicians republicans, que consideraven que els empresonats esperaven la m\xc3\xa9s m\xc3\xadnima oportunitat per a unir-se als revoltats._NEWLINE_A mitjan agost de 1936 van c\xc3\xb3rrer rumors que els presos falangistes de la pres\xc3\xb3 Model planejaven escapolir-se. Alguns peri\xc3\xb2dics de la zona republicana, com Claridad, es van fer ress\xc3\xb2 d'un hipot\xc3\xa8tic pla de fugida dels detinguts dretans i van denunciar els privilegis dels quals disposaven molts presos pol\xc3\xadtics (com era el cas del periodista simpatitzant de la Falange Manuel Delgado Barreto, que podia rebre visites lliurement). Tamb\xc3\xa9 es va criticar el paper d'alguns guardes de pres\xc3\xb3, als quals es va acusar de complicitat amb els presos dretans; despr\xc3\xa9s de la publicaci\xc3\xb3 de l'article de Claridad, alguns dels gu\xc3\xa0rdies van desapar\xc3\xa8ixer i altres van ser retirats de la pres\xc3\xb3 i/o posteriorment detinguts com a sospitosos. Tot aix\xc3\xb2 va atreure l'atenci\xc3\xb3 del Comit\xc3\xa8 Provincial d'Investigaci\xc3\xb3 P\xc3\xbablica (CPIP), que el 21 d'agost va decidir enviar a dos grups a la pres\xc3\xb3 per a realitzar registres, especialment amb la missi\xc3\xb3 d'investigar als militars i presos dretans que hi estaven reclosos. Van comptar amb l'autoritzaci\xc3\xb3 del director general de Seguretat, Manuel Mu\xc3\xb1oz Mart\xc3\xadnez. Els milicians del Comit\xc3\xa8 de Recerca P\xc3\xbablica, manats per Felipe Sandoval i Santiago Aliques Berm\xc3\xbadez van interrogar als reclusos i va haver-hi casos en els que, a m\xc3\xa9s, els van robar objectes personals, diners, rellotges, etc._NEWLINE_La nit del 18 d'agost van arribar a Madrid les not\xc3\xadcies sobre la matan\xc3\xa7a de Badajoz, el relat de la qual va ser publicat pel diari Informaciones._NEWLINE_La nit del 21 al 22 d'agost els revoltats van bombardejar Madrid, concretament el barri d'Arg\xc3\xbcelles, on es trobava la pres\xc3\xb3 Model, causant danys considerables. L'endem\xc3\xa0, a la tarda, mentre els homes de Sandoval continuaven els registres en la pres\xc3\xb3, els delinq\xc3\xbcents comuns es van amotinar i van exigir la seva immediata posada en llibertat, amena\xc3\xa7ant amb assassinar als presos pol\xc3\xadtics. Sandoval va anar a parlar amb ells i els va prometre la llibertat si s'unien a la CNT.\n_START_SECTION_\nIncendi i assalt de la pres\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nDe sobte es va deslligar un incendi en la llenyera, situada en el soterrani de la segona galeria de la pres\xc3\xb3, que ocupaven els presos falangistes. Enmig d'aquesta situaci\xc3\xb3 una metralladora instal\xc2\xb7lada pr\xc3\xa8viament per les mil\xc3\xadcies anarquistes al terrat va obrir foc i la r\xc3\xa0fega va caure sobre els presos dretans: la majoria va poder posar-se a cobert, per\xc3\xb2 onze van resultar ferits i sis van morir en l'acte, entre ells el l\xc3\xadder i fundador del Partit Agrari, Jos\xc3\xa9 Mart\xc3\xadnez de Velasco. Va comen\xc3\xa7ar a c\xc3\xb3rrer el rumor per Madrid que l'incendi havia estat provocat per falangistes reclosos amb l'objectiu d'escapar de la pres\xc3\xb3. En aquest sentit, Paul Preston assenyala la possibilitat que presos comuns haguessin provocat l'incendi a la llenyera i ho haguessin fet de complicitat amb els homes de Sandoval, encara que tamb\xc3\xa9 assenyala com a cosa plausible que el l\xc3\xadder falangista Julio Ruiz de Alda hagu\xc3\xa9s subornat a alguns gu\xc3\xa0rdies perqu\xc3\xa8 aquests, enmig de la confusi\xc3\xb3, els permetessin escapar. Per part seva, Hugh Thomas accepta la versi\xc3\xb3 del president del Tribunal Suprem, Mariano G\xc3\xb3mez Gonz\xc3\xa1lez, que creia que havia estat un incendi provocat pels presos \xc2\xabfeixistes\xc2\xbb._NEWLINE_Als lim\xc3\xadtrofs de la pres\xc3\xb3, on es van sentir els trets procedents de l'interior, es va comen\xc3\xa7ar a concentrar una massa enfurida. En aquest context, molts gu\xc3\xa0rdies de la pres\xc3\xb3 van fugir. Un bon nombre de milicians van entrar en la pres\xc3\xb3 aprofitant l'entrada dels bombers que havien acudit all\xc3\xad per a apagar el foc. Al seu torn, aprofitant-se tamb\xc3\xa9 d'aquesta situaci\xc3\xb3 de desconcert, alguns presos pol\xc3\xadtics dretans van aconseguir escapar de la pres\xc3\xb3._NEWLINE_Davant els successos que estaven tenint lloc a la pres\xc3\xb3 Model, algunes autoritats republicanes \xe2\x80\x94com el ministre de la governaci\xc3\xb3, general Sebasti\xc3\xa1n Pozas, el director general de Seguretat, Manuel Mu\xc3\xb1oz Mart\xc3\xadnez, i el director general de Presons, Pedro Villar G\xc3\xb3mez\xe2\x80\x94 es van traslladar fins al lloc. Quan van arribar, es van trobar amb que la multitud all\xc3\xad concentrada exigia a crits l'alliberament dels presos comuns i amena\xc3\xa7ava amb entrar violentament a la pres\xc3\xb3 per a anar cap als dretans detinguts. Tamb\xc3\xa9 es va despla\xc3\xa7ar fins all\xc3\xad la mil\xc3\xadcia d'elit del PSOE, \xc2\xabla Motoritzada\xc2\xbb, que va intentar evitar que m\xc3\xa9s persones s'unissin a l'enfurida multitud. El director general de Seguretat va anar a parlar amb el president del consell de ministres, Jos\xc3\xa9 Giral, per a sol\xc2\xb7licitar-li la posada en llibertat dels presos comuns, al que Giral va accedir immediatament. No obstant aix\xc3\xb2, quan Mu\xc3\xb1oz va tornar a la pres\xc3\xb3 Model va descobrir que Sandoval i els seus homes ja havien deixat escapar a uns 200 presos._NEWLINE_Mu\xc3\xb1oz tamb\xc3\xa9 es va trobar amb que un improvisat comit\xc3\xa8 s'havia fet c\xc3\xa0rrec de la pres\xc3\xb3 i rebutjava la proposta d'alliberar als presos comuns per considerar que una mesura com aquella no anava a solucionar la greu situaci\xc3\xb3 existent. Alguns dels presos alliberats van saquejar el rebost de la pres\xc3\xb3, mentre els homes de Sandoval prosseguien amb el registre i van comen\xc3\xa7ar a fer una minuciosa selecci\xc3\xb3 dels detinguts \xe2\x80\x94pol\xc3\xadtics i militars\xe2\x80\x94 m\xc3\xa9s destacats. Els funcionaris de la pres\xc3\xb3 que van seguir en els seus llocs no van poder fer una altra cosa que veure amb impot\xc3\xa8ncia com els milicians revisaven els historials dels presoners.\n_START_SECTION_\nLes execucions\n_START_PARAGRAPH_\nDavant la situaci\xc3\xb3 creada, a les set de la tarda d'aquell dia es va decidir posar en llibertat als presos comuns. Encara no estava clar qu\xc3\xa8 s'anava a fer amb els presos pol\xc3\xadtics. En aquest moment, alguns dels milicians que havien pres el control de la pres\xc3\xb3 van decidir formar un tribunal revolucionari que jutg\xc3\xa9s als presos dretans m\xc3\xa9s perillosos. Entre 24 i 30 d'ells van ser seleccionats i, despr\xc3\xa9s d'un curt judici, executats en el soterrani de la pres\xc3\xb3, la nit del 22 al 23 d'agost._NEWLINE_Entre ells es trobaven diversos pol\xc3\xadtics \xc2\xabmoderats\xc2\xbb com Melqu\xc3\xadades \xc3\x81lvarez \xe2\x80\x94expresident del Congr\xc3\xa9s dels Diputats\xe2\x80\x94, Manuel Rico Avello \xe2\x80\x94exministre i antic alt comissari d'Espanya al Marroc\xe2\x80\x94, Ram\xc3\xb3n \xc3\x81lvarez-Vald\xc3\xa9s \xe2\x80\x94exministre de Just\xc3\xadcia\xe2\x80\x94, o Elviro Ordiales Oroz, que havia estat director general de Presons en 1934. Dels presos falangistes van ser seleccionats alguns destacats com Julio Ruiz de Alda \xe2\x80\x94cofundador de Falange en 1933\xe2\x80\x94 o Fernando Primo de Rivera, militar i germ\xc3\xa0 del fundador. A m\xc3\xa9s de Ruiz de Alda i Primo de Rivera, tamb\xc3\xa9 van ser executats tres militants falangistes que tenien passat esquerr\xc3\xa0: Sinforiano Moldes \xe2\x80\x94antic anarquista\xe2\x80\x94, Enrique Matorras P\xc3\xa1ez \xe2\x80\x94antic comunista\xe2\x80\x94 i Nicasio Ribagorda P\xc3\xa9rez._NEWLINE_Dels militars presos que van ser executats, destaquen els generals Rafael Villegas \xe2\x80\x94el cap te\xc3\xb2ric de la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 militar a Madrid\xe2\x80\x94, Osvaldo Capaz Montes \xe2\x80\x94destacat africanista i sospit\xc3\xb3s per la seva participaci\xc3\xb3 en la conspiraci\xc3\xb3 militar\xe2\x80\x94 o el metge i tinent Jos\xc3\xa9 Ignacio Fanjul Sede\xc3\xb1o, fill del general Fanjul, que havia estat jutjat i executat a penes uns dies abans._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 van ser afusellats el diputat i l\xc3\xadder feixista, Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Albi\xc3\xb1ana, els diputats cedistas Tom\xc3\xa0s Salort i Rafael Esparza Garc\xc3\xada, o el mon\xc3\xa0rquic Francisco Javier Jim\xc3\xa9nez de la Puente. Un altre dels afusellats destacats va ser el comissari Santiago Mart\xc3\xadn B\xc3\xa1guenas, que havia estat comissari-cap del Cos d'Investigaci\xc3\xb3 i Vigil\xc3\xa0ncia, a m\xc3\xa9s d'un estret col\xc2\xb7laborador del cap principal de la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 militar, el general Emilio Mola. Mart\xc3\xadn B\xc3\xa1guenas era un personatge odiat pel seu antic paper en la repressi\xc3\xb3 policial._NEWLINE_Julius Ruiz assenyala que despr\xc3\xa9s dels afusellaments, deu cossos van ser portats al cementiri de l'Este, mentre que uns altres van ser abandonats en els terrenys de la Ciutat Universit\xc3\xa0ria i en els camps de la pradera de San Isidro. Durant la resta de la nit va seguir amuntegada a les portes de la pres\xc3\xb3 una massa de persones que exigia que els presos encara reclosos fossin executats. No obstant aix\xc3\xb2, finalment un grup de gu\xc3\xa0rdies d'assalt i un altre de milicians socialistes de \xc2\xabla Motoritzada\xc2\xbb, manats per Enrique Puente, van aconseguir dispersar la multitud concentrada, havent de fer tamb\xc3\xa9 grans esfor\xc3\xa7os per a expulsar als milicians anarquistes de Sandoval. Al mat\xc3\xad de l'endem\xc3\xa0, 23 d'agost, es va fer balan\xc3\xa7 del que realment havia ocorregut. La premsa de l'\xc3\xa8poca va interpretar la matan\xc3\xa7a com una resposta a un intent de fugida dels presos \xc2\xabfeixistes\xc2\xbb i, tamb\xc3\xa9, com una venjan\xc3\xa7a pel bombardeig aeri ocorregut anteriorment.\n_START_SECTION_\nConseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies\n_START_PARAGRAPH_\nA primeres hores del mat\xc3\xad, el 23 d'agost, l'ambaixada brit\xc3\xa0nica a Madrid va enviar al govern de Londres un informe on es detallava el que havia ocorregut. Quan la not\xc3\xadcia va apar\xc3\xa8ixer en la premsa i es va con\xc3\xa8ixer fora de Madrid, es va originar un esc\xc3\xa0ndol. El cos diplom\xc3\xa0tic estranger va exigir al president Giral que cessessin aquestes execucions extrajudicials, o en cas contrari els ambaixadors es retirarien de la capital. A \xc3\xbaltima hora del 22 d'agost, l'encarregat de negocis brit\xc3\xa0nic, George Ogilvie-Forbes, havia anat al Ministeri d'Afers exteriors i li havia demanat al ministre que es posessin fi a les execucions. El ministre, Augusto Barcia Trelles, li va confessar \xc2\xaba la vora de les ll\xc3\xa0grimes\xc2\xbb la impot\xc3\xa8ncia del govern davant la situaci\xc3\xb3 que s'estava vivint a la Pres\xc3\xb3 Model. El mateix Jos\xc3\xa9 Giral va plorar en con\xc3\xa8ixer el succe\xc3\xaft._NEWLINE_El l\xc3\xadder socialista Indalecio Prieto va visitar la pres\xc3\xb3 despr\xc3\xa9s de produir-se les execucions i davant l'escena que va veure, li va dir al cap dels milicians de la pres\xc3\xb3: \xc2\xabLa brutalitat del que aqu\xc3\xad acaba d'oc\xc3\xb3rrer significa, res menys, que amb aix\xc3\xb2 hem perdut la guerra\xc2\xbb. Quan Cipriano de Rivas Cherif, cunyat del president Manuel Aza\xc3\xb1a, el va visitar el 24 d'agost, aquest es trobava destrossat per la not\xc3\xadcia i fora de si. Va comentar enmig d'una gran alteraci\xc3\xb3: \xc2\xabHan assassinat Melqu\xc3\xadades! Aix\xc3\xb2 no, aix\xc3\xb2 no! Em fastigueja la sang, estic fins aqu\xc3\xad; ens ofegar\xc3\xa0 a tots\xc2\xbb. Aza\xc3\xb1a va arribar a plantejar-se dimitir del seu c\xc3\xa0rrec, per\xc3\xb2 \xc3\x81ngel Ossorio y Gallardo el va dissuadir de fer-ho._NEWLINE_Encara que \xc3\xa9s dif\xc3\xadcil delimitar les responsabilitats individuals, l'historiador Hugh Thomas, per exemple, critica el paper passiu que va tenir el director general de Seguretat, Mu\xc3\xb1oz Mart\xc3\xadnez. Per part seva, el govern republic\xc3\xa0 \xe2\x80\x94davant la situaci\xc3\xb3 d'ajustos de comptes i assassinats incontrolats que s'havia creat en la zona republicana\xe2\x80\x94 la mateixa nit de la matan\xc3\xa7a en la pres\xc3\xb3 Model va decidir establir els anomenats \xc2\xabTribunals Especials contra la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3, la sedici\xc3\xb3 i els delictes contra la Seguretat de l'Estat\xc2\xbb, que finalment acabarien sent coneguts com a \xc2\xabTribunals Populars\xc2\xbb. Aquests nous \xc3\xb2rgans judicials estarien formats per catorze delegats del Front Popular i la CNT, a m\xc3\xa9s de tres membres del Cos Judicial tradicional. S'esperava que els Tribunals Populars aplaquessin els excessos revolucionaris i que oferissin almenys certes garanties judicials als acusats. Encara que la situaci\xc3\xb3 va tendir a estabilitzar-se, durant algun temps continuarien produint-se execucions incontrolades."