b'\n_START_ARTICLE_\nMaria la Jueva\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nIgual que va succeir amb la majoria dels adeptes o iniciats, la identitat de Maria la Jueva ha arribat lleugerament\xc2\xa0enfosquida. Alguns l\'associaven amb Maria Magdalena. Els alquimistes del passat creien que era M\xc3\xadriam, la germana de Mois\xc3\xa8s i del profeta Aar\xc3\xb3, per\xc3\xb2 les proves que donen suport a aquesta idea s\xc3\xb3n escasses._NEWLINE_La refer\xc3\xa8ncia m\xc3\xa9s concreta de la seva exist\xc3\xa8ncia es dona gr\xc3\xa0cies a Z\xc3\xb2sim de Panpolis, erudit alquimista d\'Alexandria que al segle IV dC va recopilar els ensenyaments de molts iniciats anteriors per formar el que va arribar a ser una enciclop\xc3\xa8dia de l\'art herm\xc3\xa8tic o hermetisme. En els seus escrits \xc3\xa9s on cita Maria gaireb\xc3\xa9 sempre en passat, esmentant-la com una dels \xe2\x80\x9csavis antics\xe2\x80\x9d, i tamb\xc3\xa9 descriu alguns dels seus experiments i instruments._NEWLINE_Jordi Sincel\xc2\xb7le, cronista bizant\xc3\xad del segle VIII, presenta \xc2\xa0Maria com a mestra de Dem\xc3\xb2crit, a qui va con\xc3\xa8ixer a Memfis (Egipte) en l\'\xc3\xa8poca de P\xc3\xa8ricles. L\'enciclopedista \xc3\xa0rab Ibn an-Nadim la cita al seu cat\xc3\xa0leg de l\'any 879 dC entre els cinquanta-dos alquimistes m\xc3\xa9s famosos, per con\xc3\xa8ixer la preparaci\xc3\xb3 del Caput mortuum. Els \xc3\xa0rabs la van con\xc3\xa8ixer com la \xe2\x80\x9cfilla de Plat\xc3\xb3\xe2\x80\x9d, nom que en els textos alqu\xc3\xadmics occidentals estava reservat per al sofre blanc. Maria passa aix\xc3\xad a ser identificada amb la mat\xc3\xa8ria que treballa._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 es pensa que Maria la Jueva, a m\xc3\xa9s d\'un ser personatge real, podria haver estat una signatura emprada per un o diversos alquimistes hebreus anteriors a Z\xc3\xb2sim de Pan\xc3\xb2polis.\n_START_SECTION_\nObres\n_START_PARAGRAPH_\nSe sap que Maria va escriure diversos textos sobre alqu\xc3\xadmia, encara que cap dels seus escrits han sobreviscut en la seva forma original; no obstant aix\xc3\xb2, els seus ensenyaments van ser \xc3\xa0mpliament citats per hermetistes posteriors. La seva principal obra coneguda \xc3\xa9s Extractes fets per un fil\xc3\xb2sof cristi\xc3\xa0 an\xc3\xb2nim, tamb\xc3\xa9 anomenada Di\xc3\xa0leg de Maria i Aros sobre el magisteri d\'Hermes, on estan descrites i anomenades les operacions que despr\xc3\xa9s serien la base de l\'alqu\xc3\xadmia. La leukosis (\'blanqueig\') i la xanthosis (\'esgrogue\xc3\xafment\'): una es feia per trituraci\xc3\xb3 i l\'altra per calcinaci\xc3\xb3. En aquesta obra es descriu per primera vegada l\'\xc3\xa0cid de la sal marina i un altre \xc3\xa0cid que es pot identificar amb l\'\xc3\xa0cid ac\xc3\xa8tic. Tamb\xc3\xa9 apareixen diverses receptes per fer or, fins i tot a partir d\'arrels vegetals com la de la mandr\xc3\xa0gora.\n_START_SECTION_\nTribikos\n_START_PARAGRAPH_\nEl tribikos era una mena d\'alamb\xc3\xad de tres bra\xc3\xa7os que s\'utilitzava per a obtenir subst\xc3\xa0ncies purificades per destil\xc2\xb7laci\xc3\xb3. Consistia en un atuell de fang que contenia el l\xc3\xadquid que s\'anava a destil\xc2\xb7lar, una mantera per a la condensaci\xc3\xb3 del vapor, de la qual sortien tres aixetes de coure, i flascons de vidre per rebre el l\xc3\xadquid. Una gotera o vora a l\'interior de la mantera recollia el destil\xc2\xb7lat i el portava a les aixetes._NEWLINE_No se sap exactament si va ser Maria la Jueva qui el va inventar, per\xc3\xb2 aquest instrument se li adjudica, ja que la seva primera descripci\xc3\xb3 va ser feta per ella, i apareix en un escrit de Z\xc3\xb2sim.\n_START_SECTION_\nKerotakis\n_START_PARAGRAPH_\nEl kerotakis \xc3\xa9s el m\xc3\xa9s important dels invents de Maria la Jueva, \xc3\xa9s un aparell de reflux usat per escalfar subst\xc3\xa0ncies utilitzades en l\'alqu\xc3\xadmia i recollir-ne els vapors. \xc3\x89s un recipient herm\xc3\xa8tic amb una l\xc3\xa0mina de coure suspesa en la part superior, i perqu\xc3\xa8 l\'aparell funcion\xc3\xa9s correctament totes les unions havien d\'estar ajustades al buit, l\'\xc3\xbas d\'aquests recipients en les arts herm\xc3\xa8tiques va donar lloc a l\'expressi\xc3\xb3 "segellat herm\xc3\xa8ticament"._NEWLINE_Maria va estudiar els efectes dels vapors d\'ars\xc3\xa8nic, mercuri i sofre sobre els metalls, estovant i impregnant-los amb colors. El kerotakis era la paleta triangular que usaven els artistes per mantenir calentes les seves mescles de cera i pigments. Maria va usar la mateixa paleta per a estovar metalls i impregnar-los de color. Kerotakis va arribar a ser el nom de tot el seu aparell de reflux, que consistia en una esfera o en un cilindre amb una tapa hemisf\xc3\xa8rica col\xc2\xb7locada sobre el foc. Les solucions de sofre, mercuri o sulfur d\'ars\xc3\xa8nic s\'escalfaven en un recipient col\xc2\xb7locat prop del fons. Prop de la part superior del cilindre, suspesa de la coberta, anava la paleta amb l\'aliatge de coure i plom (o d\'altres metalls) que s\'anava a tractar. En bullir el sofre o el mercuri, el vapor es condensava en la part superior del cilindre i el l\xc3\xadquid tornava a caure, donant aix\xc3\xad un reflux continu. Els vapors de sofre o el condensat atacaven l\'aliatge de metall, i donaven un sulfur negre (\xe2\x80\x9cnegre de Maria\xe2\x80\x9d), que se suposava que representava la primera etapa de la transmutaci\xc3\xb3. Les impureses es recollien en un tam\xc3\xads mentre que els residus (el sulfur negre) tornaven cap a la part inferior. L\'escalfament perllongat arribava a donar un aliatge semblant a l\'or. El kerotakis tamb\xc3\xa9 s\'usava per a l\'extracci\xc3\xb3 d\'olis de plantes, com l\'oli essencial de roses._NEWLINE_Maria la Jueva i els seus col\xc2\xb7legues creien que la reacci\xc3\xb3 que tenia lloc en el kerotakis era una reconstituci\xc3\xb3 m\xc3\xadstica del proc\xc3\xa9s de formaci\xc3\xb3 de l\'or que ocorria en les entranyes de la Terra. El seu compost favorit de calcinaci\xc3\xb3 era el realgar, que sovint apareix en les mines d\'or._NEWLINE_Posteriorment, aquest instrument va ser modificat per l\'alemany Franz von Soxhlet, que el 1879 va crear l\'extractor que porta el seu nom, extractor Soxhlet.\n_START_SECTION_\nBany Maria\n_START_PARAGRAPH_\nEl bany Maria \xc3\xa9s una de les t\xc3\xa8cniques rudiment\xc3\xa0ries m\xc3\xa9s antigues emprades actualment tant en les operacions de laboratori qu\xc3\xadmics i farmac\xc3\xa8utics, com en processos industrials i dom\xc3\xa8stics. Consisteix a introduir un recipient en un altre de m\xc3\xa9s gran que cont\xc3\xa9 aigua en ebullici\xc3\xb3 i s\'utilitza quan es vol escalfar una mat\xc3\xa8ria de manera indirecta i uniforme. Serveix, per exemple, per a destil\xc2\xb7lar subst\xc3\xa0ncies vol\xc3\xa0tils o arom\xc3\xa0tiques i per a evaporar extractes. El bany Maria original era un bany de sorra i cendres que escalfava un altre recipient amb aigua que, al seu torn, n\'escalfava el seg\xc3\xbcent. El bany de sorra tenia com a objecte conservar millor la calor que havia de transmetre, ja que la seva temperatura podia ser superior a la de l\'aigua que bullia. Posteriorment, a aquest aparell se li treu la sorra i es queda nom\xc3\xa9s amb el recipient amb aigua, la qual haur\xc3\xa0 de bullir i els seus vapors seran capa\xc3\xa7os d\'escalfar l\'altre recipient que \xc3\xa9s dins._NEWLINE_Els investigadors li atribueixen a Maria la Jueva tant l\'origen com el nom de bany Maria. Aquest terme va ser introdu\xc3\xaft per Arnau de Vilanova al segle XIV dC.'