b"\n_START_ARTICLE_\nManuel Garc\xc3\xada Herreros\n_START_SECTION_\nInf\xc3\xa0ncia i joventut\n_START_PARAGRAPH_\nEra el segon fill d'una fam\xc3\xadlia de pagesos de posici\xc3\xb3 econ\xc3\xb2mica modesta. Amb vuit anys va viatjar a la ciutat de M\xc3\xa8xic, on residia el seu oncle Manuel. All\xc3\xad va estudiar en el Col\xc2\xb7legi francisc\xc3\xa0 de San Buenaventura, on va obtenir en 1783 el t\xc3\xadtol de Batxiller en Filosofia. Dos anys m\xc3\xa9s tard consta que estudiava Teologia en el Reial Col\xc2\xb7legi de San Pedre, San Pablo i San Ildefons de la mateixa ciutat. En 1790 va finalitzar els estudis eclesi\xc3\xa0stics en la Universitat Pontif\xc3\xadcia de M\xc3\xa8xic, per\xc3\xb2 es va limitar a rebre els ordes menors sense arribar a ser sacerdot._NEWLINE_Va tornar a Espanya i va estudiar Lleis i C\xc3\xa0nons en la Universitat d'Alcal\xc3\xa1 de Henares, on es va doctorar en 1793. A l'any seg\xc3\xbcent va obtenir per oposici\xc3\xb3 la pla\xc3\xa7a de catedr\xc3\xa0tic en aquesta mateixa universitat. Va iniciar una carrera judicial en la qual va obtenir renom. En 1797 va ser nomenat Advocat dels Rails Consells i Procurador General del Regne, i en 1800, Magistrat de la Junta de Consolidaci\xc3\xb3 de vals reals. En 1804 es va casar amb Ana Mar\xc3\xada de Fondevilla y Causada, amb qui va tenir un fill, Manuel, que va n\xc3\xa9ixer a Madrid en 1807.\n_START_SECTION_\nGuerra del franc\xc3\xa8s\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de l'esclat de la Guerra del franc\xc3\xa8s va ser designat diputat suplent per la prov\xc3\xadncia de S\xc3\xb2ria, a la qual llavors pertanyia San Rom\xc3\xa1n de Cameros. Va participar de forma destacada a les Corts de Cadis, adscrit al grup liberal i vinculat a Agust\xc3\xadn Arg\xc3\xbcelles \xc3\x81lvarez. Va ser membre de diverses comissions parlament\xc3\xa0ries, Secretari de les Corts i, en 1811, membre del Tribunal de Corts. Va participar en els debats relatius a la llibertat d'impremta, l'abolici\xc3\xb3 de la Inquisici\xc3\xb3, la dels gremis, la dels senyorius i la dels majorats._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de ser proposat infructuosament com a membre de la Reg\xc3\xa8ncia, va ser nomenat Secretari inter\xc3\xad de Gracia i Just\xc3\xadcia el 10 d'octubre de 1813, c\xc3\xa0rrec que va exercir fins al 4 de maig de 1814, quan Ferran  VII va restablir l'absolutisme. Sis dies m\xc3\xa9s tard va ser detingut, al costat dels altres membres de la Reg\xc3\xa8ncia i el Govern i altres diputats liberals. Va ser condemnat a vuit anys de pres\xc3\xb3 i traslladat al presidi del penyal d'Alhucemas.\n_START_SECTION_\nTrienni Liberal\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s del pronunciament de Rafael del Riego i l'obertura del Trienni Liberal va ser posat en llibertat, rebut com un heroi juntament amb els seus companys de pres\xc3\xb3 i nomenat de nou Secretari de Gracia i Just\xc3\xadcia el 8 d'abril de 1820 en un Govern liberal moderat qualificat llavors de docea\xc3\xb1ista pel seu suport a la Constituci\xc3\xb3 de 1812 i la seva oposici\xc3\xb3 a redactar una nova llei fonamental m\xc3\xa9s radical. El 2 de mar\xc3\xa7 de 1821 va cessar en el c\xc3\xa0rrec._NEWLINE_Va passar poc despr\xc3\xa9s a ser Regidor de l'ajuntament de Madrid i de la Junta de benefic\xc3\xa8ncia. Al maig de 1823 va ser nomenat Secretari de Governaci\xc3\xb3. No obstant aix\xc3\xb2, l'arribada dels Cent Mil Fills de Sant Llu\xc3\xads enviats per la Santa Alian\xc3\xa7a van posar fi al per\xc3\xadode liberal i van ajudar al Rei a restablir l'absolutisme. Aleshores va haver d'exiliar-se a Fran\xc3\xa7a.\n_START_SECTION_\nReg\xc3\xa8ncia de Maria Cristina\n_START_PARAGRAPH_\nDurant la Reg\xc3\xa8ncia de Maria Cristina, el govern de Cea Berm\xc3\xbadez va promulgar una amnistia que va permetre la tornada d'uns deu mil exiliats. Va tornar en 1834 i va ser nomenat Conseller d'Estat i Pr\xc3\xb2cer del Regne. El 13 de juny de 1835 li va ser encomanada de nova la cartera de Gracia i Just\xc3\xadcia en el gabinet presidit pel comte de Toreno. El 4 de juliol va publicar el decret que ordenava l'expulsi\xc3\xb3 dels jesu\xc3\xaftes i la confiscaci\xc3\xb3 dels seus b\xc3\xa9ns; el 25 de juliol va publicar un altre pel qual es clausuraven els convents amb menys de dotze membres, la qual cosa va suposar la supressi\xc3\xb3 de nou-cents monestirs; va ser tamb\xc3\xa9 l'impulsor de la primera Llei d'Impremta._NEWLINE_Va cessar en el c\xc3\xa0rrec el 28 de novembre de 1835 i es va retirar de la pol\xc3\xadtica. Va morir a Madrid el 29 d'abril de 1836; d'una apoplexia segons va explicar el seu fill Manuel-Luis."