b"\n_START_ARTICLE_\nXibam\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nLa ciutat \xc3\xa9s esmentada ja als segles III i IV en inscripcions, quan fou conquerida pels himyarites amb la resta de l'Hadramaut. Sota els musulmans, va esdevenir d'hora un refugi d'ibadites (despr\xc3\xa9s de les derrotes d'aquests el 740) i durant tres segles va formar part probablement de l'imamat ibadita de l'Hadramaut, si b\xc3\xa9 certament no n'era la capital. Al segle X, els kindes ocupaven la part occidental de la prov\xc3\xadncia, per\xc3\xb2 els hadramis ocupaven encara la part oriental; llavors, era una ciutat de certa import\xc3\xa0ncia, que tenia 30 mesquites (la meitat en ru\xc3\xafnes a causa dels atacs dels kindes)._NEWLINE_Va ser dominada despr\xc3\xa9s feudalment per les dinasties iemenites: sul\xc3\xa0yhides, aiubites, ras\xc3\xbalides, tah\xc3\xadrides, otomans i zaidites. El poder local a l'Hadramaut es va restablir al segle\xc2\xa0xv per part del sold\xc3\xa0 Ali ibn Umar, fundador de la dinastia Kathiri; per\xc3\xb2 no fou fins al seu besn\xc3\xa9t Badr ibn Abd Allah, conegut com a Abu Tuwayrik (1496-1570) que, amb el suport de mercenaris turcs i yafis (les tribus de les muntanyes de Yafa o Yafi), va assegurar tot el pa\xc3\xads i va establir guarnicions de la seva gent als punts principals. Per\xc3\xb2 a la seva mort, el 1570, el pa\xc3\xads es va fragmentar i, abans d'un segle, va caure en mans dels zaydites de Sanaa, que van dominar a Xibam fins al 1705. A l'inici del segle\xc2\xa0xviii, els kathiri van perdre tot el poder, que va quedar en mans de les tribus._NEWLINE_Per\xc3\xb2, el 1806/1807, un membre de la dinastia retornat d'Indon\xc3\xa8sia, Djafar ibn Ali, va recuperar Xibam; la meitat de la ciutat fou adquirida el 1833 per un grup de la tribu dels yafis, a la qual el nou sold\xc3\xa0 kathiri, al-Mansur, del clan Al Isa, que governava l'altra meitat, se la va arrabassar; per\xc3\xb2, el 1849, la va retornar als quaiti (ara clan dirigent dels yafis) despr\xc3\xa9s d'una derrota dels kathiri. Xibam va restar repartit entre dos estats (Quati i Kathiri). Els quaitis (a vegades esmentats com a dinastia qu\xc3\xa0tida i els kathiri com a kath\xc3\xadrides) estaven dirigits aleshores pel pr\xc3\xadncep Umar ibn Awad d'al-Katn, que havia fet fortuna com a mercenari al servei del nizam de l'estat d'Hyderabad i van dominar al-Shihr i Ghayl, mentre la resid\xc3\xa8ncia principal dels kathiri era a Seiyun. Xibam va passar a control total dels quatis el 1858, i van acabar fundant un soldanat (1867), despr\xc3\xa9s posat sota protectorat brit\xc3\xa0nic (tractats del 1882 i 1888); d'aquest soldanat, la ciutat de Xibam en va fer part. Els quati hi van conservar el poder fins al 1967, quan el sobir\xc3\xa0 va fugir, i els comunistes d'Aden van prendre el poder."