b'\n_START_ARTICLE_\nQu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica\n_START_SECTION_\nEl concepte de qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica\n_START_PARAGRAPH_\nEl concepte de qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica \xc3\xa9s controvertit._NEWLINE_L\'etimologia de la paraula org\xc3\xa0nica prov\xc3\xa9 d\'organon, dels \xc3\xa9ssers vius que tenen \xc3\xb2rgans i que estan \xe2\x80\x9corganitzats\xe2\x80\x9d, en oposici\xc3\xb3 a \xe2\x80\x9cinorg\xc3\xa0nic\xe2\x80\x9d, que seria el qualificatiu assignat a tot el que manca de vida, organitzaci\xc3\xb3 o estructuraci\xc3\xb3._NEWLINE_La l\xc3\xadnia que divideix les mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques de les inorg\xc3\xa0niques ha originat pol\xc3\xa8miques i hist\xc3\xb2ricament ha estat arbitr\xc3\xa0ria. Aix\xc3\xad, l\'\xc3\xa0cid carb\xc3\xb2nic, H\xe2\x82\x82CO\xe2\x82\x83, \xc3\xa9s inorg\xc3\xa0nic, mentre que l\'\xc3\xa0cid f\xc3\xb2rmic o \xc3\xa0cid metanoic, HCOOH, l\'\xc3\xa0cid carbox\xc3\xadlic d\'un sol carboni, es considera org\xc3\xa0nic. El di\xc3\xb2xid de carboni, CO\xe2\x82\x82, i el mon\xc3\xb2xid de carboni, CO, s\xc3\xb3n compostos inorg\xc3\xa0nics. Per tant, totes les mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques contenen carboni, per\xc3\xb2 no totes les mol\xc3\xa8cules que contenen carboni s\xc3\xb3n mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques._NEWLINE_La primera definici\xc3\xb3 de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica per Nicolas L\xc3\xa9mery en el seu llibre Cours de chymie publicat el 1690, va ser deguda a la concepci\xc3\xb3 err\xc3\xb2nia segons la qual els compostos org\xc3\xa0nics serien els \xc3\xbanics que entren en joc en les processos de la vida. Tanmateix, les mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques poden ser produ\xc3\xafdes per processos en qu\xc3\xa8 no intervenen els \xc3\xa9ssers vius, i els \xc3\xa9ssers vius depenen tamb\xc3\xa9 de la qu\xc3\xadmica inorg\xc3\xa0nica. Per exemple, nombrosos enzims necessiten metalls de transici\xc3\xb3 com el ferro o el coure per a poder ser actius; i materials com les conquilles, les dents o els ossos estan constitu\xc3\xafts en part per compostos org\xc3\xa0nics i en part per compostos inorg\xc3\xa0nics. _NEWLINE_El terme qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica no va apar\xc3\xa8ixer, per\xc3\xb2, fins a l\'any 1807 sota el guiatge de J\xc3\xb6ns Jacob Berzelius. L\'adjectiu org\xc3\xa0nica va estar inicialment lligat al fet que aquesta branca de la qu\xc3\xadmica estudiava compostos m\xc3\xa9s o menys complexos extrets dels organismes vius, vegetals o animals i del seu metab\xc3\xb2lit. Aquesta definici\xc3\xb3 va ser abandonada a favor de l\'exposada l\'any 1828 per Friedrich W\xc3\xb6hler quan va aconseguir la s\xc3\xadntesi de la urea._NEWLINE_A principis del segle XVIII, els qu\xc3\xadmics van descobrir que els \xc3\xa9ssers vius, tant animals com vegetals, estaven constitu\xc3\xafts per molts compostos qu\xc3\xadmics que no eren del regne mineral. Es creia que la vida utilitzava una qu\xc3\xadmica pr\xc3\xb2pia i que els compostos obtinguts dels organismes vius eren massa complexos per a poder ser sintetitzats, per\xc3\xb2, l\'any 1826, el qu\xc3\xadmic alemany Friederich W\xc3\xb6hler va aconseguir preparar, a partir de les subst\xc3\xa0ncies minerals i mitjan\xc3\xa7ant procediments de laboratori, la urea. Aquesta subst\xc3\xa0ncia org\xc3\xa0nica \xc3\xa9s present en l\'orina dels animals i, per tant, \xc3\xa9s un producte genu\xc3\xafnament org\xc3\xa0nic. Despr\xc3\xa9s d\'aquest descobriment transcendental, es van obtenir altres compostos org\xc3\xa0nics a partir de subst\xc3\xa0ncies minerals. Avui dia, es denomina qu\xc3\xadmica del carboni la part de la qu\xc3\xadmica que estudia els compostos del carboni, tant si s\'han obtingut a partir dels \xc3\xa9ssers vius com si s\'han preparat artificialment. La part de la qu\xc3\xadmica que estudia els elements i els compostos que no pertanyen a la qu\xc3\xadmica del carboni rep el nom de qu\xc3\xadmica inorg\xc3\xa0nica._NEWLINE_El 1861, August Kekul\xc3\xa8 identific\xc3\xa0 la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica com "l\'estudi dels compostos de carboni"._NEWLINE_La tasca de presentar la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica de manera sistem\xc3\xa0tica i global es va fer mitjan\xc3\xa7ant un manual del qu\xc3\xadmic alemany Friedrich Konrad Beilstein (1838-1906). El seu Handbuch der organischen Chemie (Manual de qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica) va comen\xc3\xa7ar-se a publicar a Hamburg el 1880 i constava de dos volums que recollien informaci\xc3\xb3 d\'uns 15.000 compostos org\xc3\xa0nics coneguts. Quan la Deutsche chemische Gesellschaft (Societat Alemanya de Qu\xc3\xadmica) tract\xc3\xa0 d\'elaborar-ne la quarta reedici\xc3\xb3, a la segona d\xc3\xa8cada del segle XX, la xifra de compostos org\xc3\xa0nics s\'havia multiplicat per 10. Van ser-ne necessaris 37 volums per a l\'edici\xc3\xb3 b\xc3\xa0sica, que aparegueren entre 1916 i 1937. Actualment, la citada informaci\xc3\xb3 est\xc3\xa0 disponible en internet.\n_START_SECTION_\nBioqu\xc3\xadmica\n_START_PARAGRAPH_\nEncara que hi ha un solapament amb la bioqu\xc3\xadmica, aquesta darrera s\'interessa espec\xc3\xadficament per les mol\xc3\xa8cules elaborades pels organismes vius. La mat\xc3\xa8ria org\xc3\xa0nica i els compostos org\xc3\xa0nics s\xc3\xb3n el nucli d\'aquestes disciplines. Se\'ls designa amb el terme de subst\xc3\xa0ncies org\xc3\xa0niques, que poden ser tant les macromol\xc3\xa8cules com les prote\xc3\xafnes. La bioqu\xc3\xadmica \xc3\xa9s una subdisciplina de la qu\xc3\xadmica que va comen\xc3\xa7ar al segle XX; estudia la qu\xc3\xadmica dels organismes vius, les seves estructures i interaccions in vitro i dins dels sistemes vivents. Ha obert un nou cap\xc3\xadtol en la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica amb grans perspectives, i se centra en compostos que contenen carboni.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica\n_START_PARAGRAPH_\nEls \xc3\xa9ssers humans han emprat els compostos org\xc3\xa0nics i les seves reaccions durant milers d\'anys. El primer experiment conscient amb una reacci\xc3\xb3 org\xc3\xa0nica data, probablement, des del moment en qu\xc3\xa8 es descobr\xc3\xad el foc. Els antics egipcis utilitzaven els compostos org\xc3\xa0nics (indi i alitzarina) per a tenyir teles. La famosa porpra reial emprada pels fenicis tamb\xc3\xa9 era una subst\xc3\xa0ncia org\xc3\xa0nica obtinguda de certs mol\xc2\xb7luscs. La fermentaci\xc3\xb3 del ra\xc3\xafm per a produir etanol, l\'esperit de vi, i les caracter\xc3\xadstiques \xc3\xa0cides del vinagre (vi agre) es descriuen en la B\xc3\xadblia i ben probablement es coneixien des de temps enrere.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xadntesi de la urea\n_START_PARAGRAPH_\nLa ci\xc3\xa8ncia de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica, com a tal, t\xc3\xa9 menys de dos segles d\'exist\xc3\xa8ncia. La majoria d\'historiadors en fixen l\'origen en la primera part del segle XIX. Abans del 1850, el qu\xc3\xadmics pensaven que hi havia quelcom que diferenciava els compostos org\xc3\xa0nics i que no permetia que aquests es preparassin sin\xc3\xb3 a partir d\'organismes vius. Tots els compostos org\xc3\xa0nics que es coneixien abans del 1828 s\'havien obtingut d\'organismes vius i, per aquesta ra\xc3\xb3, es creia que existia una \xe2\x80\x9cfor\xc3\xa7a vital\xe2\x80\x9d indispensable per a la seva formaci\xc3\xb3 (seguint els corrents del vitalisme). Durant la d\xc3\xa8cada de 1780, s\'establ\xc3\xad per primera vegada la difer\xc3\xa8ncia entre compostos org\xc3\xa0nics (obtinguts d\'organismes vius) i compostos inorg\xc3\xa0nics (derivats de fonts no vivents). De 1828 a 1850, se sintetitzaren diversos compostos org\xc3\xa0nics d\'altres t\xc3\xadpicament inorg\xc3\xa0nics. Cap a 1816, Michel Chevreul comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a estudiar el sabons fets de diversos greixos i \xc3\xa0lcalis. Separ\xc3\xa0 els diversos \xc3\xa0cids que en combinaci\xc3\xb3 amb els \xc3\xa0lcalis produeixen el sab\xc3\xb3. Com que tots aquests eren compostos individuals, demostr\xc3\xa0 que era possible fer un canvi qu\xc3\xadmic en diversos greixos (els quals tradicionalment provenien de fonts org\xc3\xa0niques), produint nous compostos sense la "for\xc3\xa7a vital ". La primera d\'aquestes s\xc3\xadntesis, la realitz\xc3\xa0 el qu\xc3\xadmic alemany Friedrich W\xc3\xb6hler el 1828. W\xc3\xb6hler descobr\xc3\xad que el compost org\xc3\xa0nic urea (un component present abundantment a l\'orina) podia preparar-se escalfant el compost inorg\xc3\xa0nic cianat d\'amoni. Aix\xc3\xb2 condu\xc3\xad a la desaparici\xc3\xb3 de les idees vitalistes, per\xc3\xb2 de forma lenta, i no foren obsoletes en els cercles cient\xc3\xadfics fins al 1850, i possibilit\xc3\xa0 el desenvolupament de la ci\xc3\xa8ncia de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica que ha seguit evolucionant fins al present. Malgrat que W\xc3\xb6hler va ser sempre cautel\xc3\xb3s sobre la q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 que ell hagu\xc3\xa9s desaprovat la teoria de la for\xc3\xa7a vital, aquest esdeveniment ha estat sovint considerat com un punt d\'inflexi\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nPrimer tint artificial\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1856 William Henry Perkin, quan tractava de fabricar quinina, accidentalment produ\xc3\xad un tint org\xc3\xa0nic que actualment rep el nom de malva de Perkin i els francesos l\'anomenen mauve\xc3\xafna. Com que aquest esdeveniment va tenir molta import\xc3\xa0ncia econ\xc3\xb2mica, increment\xc3\xa0 l\'inter\xc3\xa8s mundial per la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica. L\'anomen\xc3\xa0 porpra d\'anilina. S\'obr\xc3\xad aix\xc3\xad el camp dels colorants sint\xc3\xa8tics que aproparen els colors a tota la poblaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nL\'an\xc3\xa0lisi dels compostos org\xc3\xa0nics\n_START_PARAGRAPH_\nQuan encara era vigent el vitalisme es feren avan\xc3\xa7os molt importants en el desenvolupament dels m\xc3\xa8todes qualitatius i quantitatius per a l\'an\xc3\xa0lisi de les subst\xc3\xa0ncies org\xc3\xa0niques. El 1784, el qu\xc3\xadmic franc\xc3\xa8s Antoine Laurent Lavoisier demostr\xc3\xa0 per primera vegada que els compostos org\xc3\xa0nics estaven constitu\xc3\xafts principalment de carboni, hidrogen i oxigen. Entre els anys 1811 i 1831, l\'alemany Justus von Liebig, el suec J\xc3\xb6ns Jacob Berzelius i el franc\xc3\xa8s Jean-Baptiste Dumas, desenvoluparen m\xc3\xa8todes quantitatius per a la determinaci\xc3\xb3 dels compostos org\xc3\xa0nics. El gran augment en el nombre de composts org\xc3\xa0nics coneguts i el perfeccionament de l\'an\xc3\xa0lisi org\xc3\xa0nica elemental mostraren l\'exist\xc3\xa8ncia de subst\xc3\xa0ncies que, tot i ser essencialment diferents, tenien la mateixa composici\xc3\xb3 elemental, cosa que don\xc3\xa0 lloc a la introducci\xc3\xb3 del concepte d\'isomeria per Berzelius. La sistematitzaci\xc3\xb3 en la classificaci\xc3\xb3 dels composts org\xc3\xa0nics fou possible arran de l\'establiment emp\xc3\xadric del concepte de funci\xc3\xb3 qu\xc3\xadmica i de la introducci\xc3\xb3, per part de Liebig i W\xc3\xb6hler, de la noci\xc3\xb3 de radical qu\xc3\xadmic, per a indicar grups d\'\xc3\xa0toms que resten invariables al llarg de transformacions qu\xc3\xadmiques successives.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xadntesi org\xc3\xa0nica\n_START_PARAGRAPH_\nL\'any 1844, Adolph Wilhelm Hermann Kolbe realitz\xc3\xa0 la preparaci\xc3\xb3 de l\'\xc3\xa0cid ac\xc3\xa8tic a partir de materials inorg\xc3\xa0nics. De 1850 a 1865, Marcellin Berthelot va sintetitzar met\xc3\xa0, metanol, et\xc3\xa8 i benz\xc3\xa8 i expos\xc3\xa0 les seves teories en el llibre La Chimie Organique Fond\xc3\xa9e sur la Synth\xc3\xa8se. Berthelot comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a preparar compostos org\xc3\xa0nics simples a partir de compostos inorg\xc3\xa0nics encara m\xc3\xa9s simples, com ara el di\xc3\xb2xid de carboni. D\'aquesta manera, aconsegu\xc3\xad sintetitzar l\'etanol i observ\xc3\xa0 que no es podia diferenciar de l\'obtingut per fermentaci\xc3\xb3 de forma natural. Tanmateix, Berthelot f\xc3\xa9u una cosa m\xc3\xa9s important: comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a sintetitzar productes que no existien en la natura. Combin\xc3\xa0 el glicerol amb \xc3\xa0cids dels quals es desconeixia la seva exist\xc3\xa8ncia en la natura i aconsegu\xc3\xad greixos diferents dels que s\'havien obtingut dels \xc3\xa9ssers vius. Aix\xc3\xad, Berthelot pos\xc3\xa0 les base de la s\xc3\xadntesi org\xc3\xa0nica de productes artificials.\n_START_SECTION_\nL\'estructura de les mol\xc3\xa8cules\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1860, s\'aclar\xc3\xad una gran confusi\xc3\xb3 quan l\'itali\xc3\xa0 Stanislao Cannizzaro demostr\xc3\xa0 que la hip\xc3\xb2tesi d\'Amedeo Avogadro (1811) podia emprar-se per a diferenciar entre f\xc3\xb3rmules emp\xc3\xadriques i moleculars. Com a resultat d\'aix\xc3\xb2, moltes mol\xc3\xa8cules que abans pareixien tenir la mateixa f\xc3\xb3rmula resultaren estar compostes per diferent nombre d\'\xc3\xa0toms. Per exemple, l\'etil\xc3\xa8, el ciclopent\xc3\xa0 i el ciclohex\xc3\xa0 tenen tots la mateixa f\xc3\xb3rmula emp\xc3\xadrica: CH\xe2\x82\x82. Tanmateix, tenen diferents f\xc3\xb3rmules moleculars: C\xe2\x82\x82H\xe2\x82\x84, C\xe2\x82\x85H\xe2\x82\x81\xe2\x82\x80 i C\xe2\x82\x86H\xe2\x82\x81\xe2\x82\x82, respectivament._NEWLINE_El gran progr\xc3\xa9s de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica experimental, reflectit en els treballs del franc\xc3\xa8s Charles Adolphe W\xc3\xbcrtz i de l\'alemany August Wilhelm von Hofmann sobre les amines, de l\'angl\xc3\xa8s Alexander William Williamson sobre els \xc3\xa8ters, de l\'alemany Adolph Wilhelm Hermann Kolbe sobre els productes de l\'electr\xc3\xb2lisi dels \xc3\xa0cids carbox\xc3\xadlics i de l\'angl\xc3\xa8s Edward Frankland sobre els derivats alquil met\xc3\xa0l\xc2\xb7lics, men\xc3\xa0 al reconeixement de classes o tipus de composts. _NEWLINE_Frankland introdu\xc3\xad el concepte de val\xc3\xa8ncia, entenent-lo com a capacitat de combinaci\xc3\xb3, i entre 1858 i 1861, l\'alemany Friederich August Kekul\xc3\xa9, l\'angl\xc3\xa8s Archibald Scott Couper i el rus Aleksandr Mikhailovich Butlerov, treballant de manera independent, posaren les bases d\'una de les idees fonamentals de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica: la teoria estructural. Kekul\xc3\xa9, Couper i Butlerov proposaren que el carboni \xc3\xa9s tetravalent (\xc3\xa9s a dir, que t\xc3\xa9 val\xc3\xa8ncia 4 o que forma 4 enlla\xc3\xa7os) en els seus compostos i, el que \xc3\xa9s m\xc3\xa9s important, que un \xc3\xa0tom de carboni pot utilitzar una o m\xc3\xa9s de les seves val\xc3\xa8ncies per a formar enlla\xc3\xa7os amb altres \xc3\xa0toms de carboni, demostrant que es podien enlla\xc3\xa7ar els uns amb els altres per formar una xarxa de carboni, i que els patrons detallats dels enlla\xc3\xa7os at\xc3\xb2mics podien ser discernits per interpretacions acurades de les reaccions qu\xc3\xadmiques apropiades. En la publicaci\xc3\xb3 original, Couper represent\xc3\xa0 aquests enlla\xc3\xa7os mitjan\xc3\xa7ant l\xc3\xadnies, quasi de la mateixa manera que els qu\xc3\xadmics els representen actualment. El 1856, Kekul\xc3\xa9 aconsegu\xc3\xad explicar l\'estructura del benz\xc3\xa8 introduint el concepte d\'aromaticitat. I el 1861 Kekul\xc3\xa9 don\xc3\xa0 la primera definici\xc3\xb3 moderna de qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica: l\'estudi dels compostos del carboni._NEWLINE_El 1874, les f\xc3\xb3rmules estructurals desenvolupades per Kekul\xc3\xa9, Couper i Butlerov s\'obriren a les tres dimensions de l\'espai gr\xc3\xa0cies als treballs de Jacobus Henricus van\'t Hoff i Joseph Achille Le Bel. Ambd\xc3\xb3s demostraren, de manera independent, que els quatre enlla\xc3\xa7os de l\'\xc3\xa0tom de carboni, per exemple en el met\xc3\xa0, estan disposats de manera que apunten cap als v\xc3\xa8rtexs d\'un tetraedre regular amb l\'\xc3\xa0tom de carboni situat al seu centre. Aquest descobriment fou vital per al posterior desenvolupament de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica.\n_START_SECTION_\nSegle XX\n_START_PARAGRAPH_\nA principi del segle XX, el progr\xc3\xa9s de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica va permetre la s\xc3\xadntesi de mol\xc3\xa8cules altament complexes mitjan\xc3\xa7ant procediments de multifase. En aquell segle, es va tenir la concepci\xc3\xb3 que els enzims i els pol\xc3\xadmers eren llargues mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques. La s\xc3\xadntesi total \xc3\xa9s el proc\xc3\xa9s de trobar noves rutes de s\xc3\xadntesi per a un compost donat. Aquesta s\xc3\xadntesi total va comen\xc3\xa7ar amb la s\xc3\xadntesi de la urea, increment\xc3\xa0 la seva complexitat amb la s\xc3\xadntesi de la glucosa i del terpineol, i l\'any 1907, la s\xc3\xadntesi total va entrar en el circuit comercial sota el guiatge de Gustaf Komppa amb la c\xc3\xa0mfora. Des de l\'inici del segle XX, la complexitat de la s\xc3\xadntesi total s\'ha incrementat, amb exemples com el de l\'\xc3\xa0cid lis\xc3\xa8rgic i la vitamina B12. _NEWLINE_Un altre exemple dels aven\xc3\xa7os en aquest camp ha estat l\'obtenci\xc3\xb3, efectuada per Y. Kishi i el seu equip, de la Universitat Harvard, de l\'\xc3\xa0cid palitoxin carbox\xc3\xadlic, la mol\xc3\xa8cula m\xc3\xa9s complexa que mai s\'havia sintetitzat. Amb m\xc3\xa9s de 120 \xc3\xa0toms de carboni, molts dels quals formen centres quirals, t\xc3\xa9 mil trilions d\'is\xc3\xb2mers i la s\xc3\xadntesi fou dirigida per obtenir-ne un de concret. La s\xc3\xadntesi es realitz\xc3\xa0 obtenint per separat vuit parts diferents de la mol\xc3\xa8cula i posteriorment ajuntant-les. Tamb\xc3\xa9 s\'ha realitzat la s\xc3\xadntesi d\'altres mol\xc3\xa8cules complexes, moltes conegudes per llur pres\xc3\xa8ncia en la natura i amb determinades propietats. Aix\xc3\xb2 n\'ha facilitat l\'obtenci\xc3\xb3 amb processos m\xc3\xa9s f\xc3\xa0cils que l\'extracci\xc3\xb3 de vegetals. Tamb\xc3\xa9 s\'han sintetitzat biomol\xc3\xa8cules, com ara \xc3\xa0cids nucleics i prote\xc3\xafnes. La qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica ha proporcionat nous pl\xc3\xa0stics, alguns dels quals poden presentar propietats inusuals en aquests compostos, com ara la conductivitat o el ferromagnetisme.\n_START_SECTION_\nPetroli\n_START_PARAGRAPH_\nLa hist\xc3\xb2ria de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica continu\xc3\xa0 amb el descobriment del petroli, del qual prov\xc3\xa0 l\'origen biol\xc3\xb2gic, i la seva separaci\xc3\xb3 en fraccions qu\xc3\xadmiques segons els seus punts d\'ebullici\xc3\xb3. La conversi\xc3\xb3 de diferents tipus de compostos amb diversos processos qu\xc3\xadmics port\xc3\xa0 al naixement de la ind\xc3\xbastria petroqu\xc3\xadmica, la qual aconsegu\xc3\xad fabricar gomes artificials, diversos adhesius, additius modificats de petroli i pl\xc3\xa0stics.\n_START_SECTION_\nFarm\xc3\xa0cia\n_START_PARAGRAPH_\nLa ind\xc3\xbastria farmac\xc3\xa8utica comen\xc3\xa7\xc3\xa0 en la darrera d\xc3\xa8cada del segle XIX, quan es va comen\xc3\xa7ar a fabricar l\'\xc3\xa0cid salic\xc3\xadlic, m\xc3\xa9s conegut amb el nom del medicament aspirina, fabricat primer per l\'empresa Bayer. La primera droga medicament que va ser millorada de manera sistem\xc3\xa0tica va ser l\'arsfenamina (Salvarsan). Nombrosos derivats de l\'atoxil, que \xc3\xa9s perillosament t\xc3\xb2xic, van ser examinats per Paul Ehrlich i el seu equip, i entre els seus compostos es va escollir el de major efectivitat i menor toxicitat. El compostos relacionats amb el colesterol han obert nous camins per a la s\xc3\xadntesi d\'hormones humanes complexes i els seus derivats modificats.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xa8todes de s\xc3\xadntesi\n_START_PARAGRAPH_\nAmb aquestes bases, els qu\xc3\xadmics org\xc3\xa0nics aprengueren a transformar un grup d\'\xc3\xa0toms en un altre, mitjan\xc3\xa7ant un proc\xc3\xa9s d\'alteraci\xc3\xb3: a obrir l\'anell d\'\xc3\xa0toms i formar anells a partir de cadenes obertes; a separar entre si grups d\'\xc3\xa0toms; a afegir \xc3\xa0toms de carboni, un per un, a una cadena. El m\xc3\xa8tode espec\xc3\xadfic de realitzar una tasca arquitect\xc3\xb2nica dins de la mol\xc3\xa8cula org\xc3\xa0nica prengu\xc3\xa9 el nom dels seus descobridors. Aix\xc3\xad, hi ha la reacci\xc3\xb3 de Perkin, l\'eliminaci\xc3\xb3 de Hofmann, la degradaci\xc3\xb3 de Hofmann, l\'alquilaci\xc3\xb3 de Friedel-Crafts i l\'acilaci\xc3\xb3 de Friedel-Crafts, els reactius de Grignard, la reducci\xc3\xb3 de Sabatier-Senderens, la reacci\xc3\xb3 de Diels-Alder, la reacci\xc3\xb3 de Hell-Volhard-Zelinski, la condensaci\xc3\xb3 de Claisen, la reacci\xc3\xb3 de Cannizzaro, la reacci\xc3\xb3 de Wittig, la reacci\xc3\xb3 de Bradsher, la reacci\xc3\xb3 de Txitxibabin, la reacci\xc3\xb3 de Doebner, la reacci\xc3\xb3 de Kolbe, la reacci\xc3\xb3 de Mannich, la reacci\xc3\xb3 de Reformatsky, la reacci\xc3\xb3 de Sandmeyer, la reacci\xc3\xb3 de Wurtz, l\'eliminaci\xc3\xb3 de Cope, la reducci\xc3\xb3 de Clemmensen, la s\xc3\xadntesi de Gabriel, la s\xc3\xadntesi de Corey-House, la s\xc3\xadntesi de Strecker, etc.\n_START_SECTION_\nActualitat\n_START_PARAGRAPH_\nLa qu\xc3\xadmica dels productes naturals ha dut a l\'obtenci\xc3\xb3 de nombrosos compostos utilitzables en medicina. Aix\xc3\xad, subst\xc3\xa0ncies anticancer\xc3\xadgenes, com la caliquemicina i l\'esperamicina, han estat identificades per diversos equips. Totes dues provenen d\'una mol\xc3\xa8cula complexa amb diversos anells, sucres i \xc3\xa0toms de sofre. La seva acci\xc3\xb3 t\xc3\xa9 lloc sobre l\'ADN de les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules tumorals i s\'ha mostrat efectiva en rates, en qu\xc3\xa8 s\'ha caracteritzat com l\'agent anticancer\xc3\xb3s m\xc3\xa9s potent assajat en animals. D\'altra banda, diverses subst\xc3\xa0ncies que tamb\xc3\xa9 poden tenir aplicaci\xc3\xb3 en medicina han estat extretes de la pell de les granotes. Aix\xc3\xad, un antibi\xc3\xb2tic obtingut d\'aquesta manera s\'assaja actualment en humans, mentre que un compost contra el dolor tamb\xc3\xa9 ha estat identificat. Aquest darrer es mostra 200 vegades m\xc3\xa9s potent que la morfina. S\'anomena epibatidina, per haver-se extret de la pell de la granota Epipedobates tricolor. Tamb\xc3\xa9 s\'han sintetitzat altres compostos naturals. Elias James Corey i el seu equip, de la Universitat Harvard, ha sintetitzat l\'anomenada ginkgolida B. Igualment, s\'han sintetitzat antibi\xc3\xb2tics, subst\xc3\xa0ncies produ\xc3\xafdes pel m\xc3\xbascul card\xc3\xadac i d\'altres. El progr\xc3\xa9s ha proporcionat nous f\xc3\xa0rmacs per a problemes ps\xc3\xadquics, al mateix temps que permetia entendre les alteracions fisiol\xc3\xb2giques que hi donen lloc. Tamb\xc3\xa9 ha servit per a trobar subst\xc3\xa0ncies contra el dolor, l\'ansietat, etc. La s\xc3\xadntesi org\xc3\xa0nica, al mateix temps, s\'ha basat en la imitaci\xc3\xb3 d\'alguns processos naturals. Aix\xc3\xad, hom ha treballat en mol\xc3\xa8cules que en capturen d\'altres, la qual cosa fa pensar en la reacci\xc3\xb3 entre substrat i enzim en biologia. Entre aquests compostos, hi trobem els \xc3\xa8ters corona, investigats per Charles J. Pedersen, de l\'empresa Du Pont, de Wilmington (Estats Units d\'Am\xc3\xa8rica). Aquests compostos actuen selectivament sobre certs ions i no solament s\xc3\xb3n un gran suport en s\xc3\xadntesi, sin\xc3\xb3 que alhora ajuden a entendre els processos biol\xc3\xb2gics d\'aquest tipus. Aquests m\xc3\xa8todes s\xc3\xb3n un gran suport per a la qu\xc3\xadmica i per a la recerca biol\xc3\xb2gica i m\xc3\xa8dica. Actualment, l\'objectiu s\xc3\xb3n els centres estereog\xc3\xa8nics que poden ser sintetitzats correctament amb la s\xc3\xadntesi asim\xc3\xa8trica.\n_START_SECTION_\nPropietats fonamentals del carboni\n_START_PARAGRAPH_\nLa gran diversitat de compostos org\xc3\xa0nics que hi ha \xc3\xa9s deguda a la facilitat amb qu\xc3\xa8 els \xc3\xa0toms de carboni es poden unir entre si mitjan\xc3\xa7ant enlla\xc3\xa7os covalents. En qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica, el carboni sempre actua amb la val\xc3\xa8ncia 4: cada \xc3\xa0tom de carboni pot compartir quatre electrons per formar quatre enlla\xc3\xa7os covalents. En aquest cas, l\'energia entre els diferents orbitals lliures del carboni s\xc2\xb2p\xe2\x81\xb4 s\'hibriden formant orbitals h\xc3\xadbrids de similar nivell energ\xc3\xa8tic. _NEWLINE_Les propietats f\xc3\xadsiques del compostos org\xc3\xa0nics d\'inter\xc3\xa8s n\'inclouen tant les caracter\xc3\xadstiques quantitatives com les qualitatives. La informaci\xc3\xb3 quantitativa inclou el punt de fusi\xc3\xb3, el punt d\'ebullici\xc3\xb3 i l\'\xc3\xadndex de refracci\xc3\xb3. Les propietats qualitatives inclouen l\'olor, la consist\xc3\xa8ncia, la solubilitat, i el color.\n_START_SECTION_\nPropietats de fusi\xc3\xb3 i ebullici\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEn contrast amb molts materials inorg\xc3\xa0nics, els compostos org\xc3\xa0nics t\xc3\xadpicament es fonen i molts bullen. En els primers temps de la hist\xc3\xb2ria de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica, el punt de fusi\xc3\xb3 (pf) i el punt d\'ebullici\xc3\xb3 (pe) proporcionaven una informaci\xc3\xb3 crucial sobre la puresa i identitat dels compostos org\xc3\xa0nics. Els punts de fusi\xc3\xb3 i d\'ebullici\xc3\xb3 estan correlacionats amb la polaritat de les mol\xc3\xa8cules i el seu pes molecular. Alguns compostos org\xc3\xa0nics especialment sim\xc3\xa8trics sublimen, \xc3\xa9s a dir, que s\'evaporen sense fondre\'s. Un exemple ben conegut d\'aix\xc3\xb2 \xc3\xa9s el paraclorodibenz\xc3\xa8, que \xc3\xa9s el component modern de les boles antiarnes, que abans eren de naftalina. Els compostos org\xc3\xa0nics no s\xc3\xb3n gaire estables a temperatures per sobre de 300\xc2\xb0C, encara que n\'hi ha excepcions.\n_START_SECTION_\nSolubilitat\n_START_PARAGRAPH_\nEls compostos org\xc3\xa0nics neutres tendeixen a ser hidr\xc3\xb2fobs, \xc3\xa9s a dir, que s\xc3\xb3n menys solubles en aigua que els solvents inorg\xc3\xa0nics. Les excepcions inclouen compostos org\xc3\xa0nics que contenen grups ionitzables com tamb\xc3\xa9 els alcohols de baix pes molecular, amines, i \xc3\xa0cids carbox\xc3\xadlics en qu\xc3\xa8 hi ha enlla\xc3\xa7 d\'hidrogen. Els compostos org\xc3\xa0nics tendeixen a dissoldre\'s en solvents org\xc3\xa0nics. Els solvents poden ser o b\xc3\xa9 subst\xc3\xa0ncies pures com \xc3\xa8ter o etanol, o mescles, com solvents paraf\xc3\xadnics, com diversos \xc3\xa8ters de petroli o el rang de solvents arom\xc3\xa0tics mesclats o purs obtinguts del petroli. La solubilitat dels diferents solvents dep\xc3\xa8n del tipus de solvent i dels grups funcionals presents.\n_START_SECTION_\nPropietats de l\'estat s\xc3\xb2lid\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xb3n d\'inter\xc3\xa8s diverses propietats dels cristalls moleculars i pol\xc3\xadmers org\xc3\xa0nics amb sistemes conjugats segons les aplicacions. Per raons hist\xc3\xb2riques, aquestes propietats s\xc3\xb3n principalment objecte de la ci\xc3\xa8ncia dels pol\xc3\xadmers i la ci\xc3\xa8ncia dels materials.\n_START_SECTION_\nNomenclatura\n_START_PARAGRAPH_\nEls noms dels compostos org\xc3\xa0nics s\xc3\xb3n o b\xc3\xa9 sistem\xc3\xa0tics, seguint de forma l\xc3\xb2gica d\'una s\xc3\xa8rie de regles, o no sistem\xc3\xa0tics, seguint una s\xc3\xa8rie de tradicions. La nomenclatura sistem\xc3\xa0tica est\xc3\xa0 estipulada per les especificacions del IUPAC. En la pr\xc3\xa0ctica, les recomanacions segons el IUPAC se segueixen m\xc3\xa9s estretament per als compostos simples, per\xc3\xb2 no en les mol\xc3\xa8cules complexes. _NEWLINE_La nomenclatura no sistem\xc3\xa0tica \xc3\xa9s m\xc3\xa9s simple i no \xc3\xa9s ambigua, com a m\xc3\xadnim en la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica. Els noms no sistem\xc3\xa0tics no indiquen l\'estructura dels compostos. Els noms no sistem\xc3\xa0tics s\xc3\xb3n comuns per a mol\xc3\xa8cules complexes, les quals inclouen molts productes naturals. _NEWLINE_Amb l\'increment de l\'\xc3\xbas d\'ordinadors, han aparegut altres m\xc3\xa8todes de donar nom que han de ser interpretats per les m\xc3\xa0quines. Dos formats populars en s\xc3\xb3n SMILES i InChI.\n_START_SECTION_\nEsquemes estructurals\n_START_PARAGRAPH_\nLes mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques es descriuen de manera m\xc3\xa9s comuna per esquemes o f\xc3\xb3rmules estructurals, combinacions d\'esquemes i s\xc3\xadmbols qu\xc3\xadmics. La f\xc3\xb3rmula "l\xc3\xadnia enlla\xc3\xa7" \xc3\xa9s simple i no ambigua. En aquest sistema, els punts finals i interseccions de cada l\xc3\xadnia representen els \xc3\xa0toms de carboni i hidrogen.\n_START_SECTION_\nCaracteritzaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nCom que els compostos org\xc3\xa0nics sovint existeixen en forma de mescles, s\'ha desenvolupat una gran varietat de t\xc3\xa8cniques per avaluar-ne la puresa; especialment important s\xc3\xb3n les de la cromatografia com HPLC i cromatografia de gas. Els m\xc3\xa8todes tradicionals de separaci\xc3\xb3 inclouen la destil\xc2\xb7laci\xc3\xb3, la cristal\xc2\xb7litzaci\xc3\xb3 i l\'extracci\xc3\xb3 amb el solvent._NEWLINE_Els compostos org\xc3\xa0nics estaven tradicionalment caracteritzats per una gran varietat d\'an\xc3\xa0lisis qu\xc3\xadmiques, anomenades m\xc3\xa8todes humits, per\xc3\xb2 aquestes proves han estat en gran part despla\xc3\xa7ades per altres m\xc3\xa8todes d\'an\xc3\xa0lisi assistits per ordinador i per l\'espectrosc\xc3\xb2pia.\n_START_SECTION_\nCompostos org\xc3\xa0nics\n_START_PARAGRAPH_\nOrigin\xc3\xa0riament, el camp de la qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica es limit\xc3\xa0 a l\'estudi dels composts produ\xc3\xafts pels \xc3\xa9ssers vius. Arran de la caiguda en des\xc3\xbas de la teoria de la for\xc3\xa7a vital, aquest camp s\'estengu\xc3\xa9 tamb\xc3\xa9 a les subst\xc3\xa0ncies artificials. Actualment, hi ha m\xc3\xa9s d\'un mili\xc3\xb3 de composts org\xc3\xa0nics coneguts. El fet que pugui existir un nombre tan extraordinari de combinacions a partir d\'un nombre d\'elements qu\xc3\xadmics redu\xc3\xaft (carboni, hidrogen, oxigen, halogens, nitrogen, sofre i f\xc3\xb2sfor, principalment), a difer\xc3\xa8ncia del que ocorre en el camp de la qu\xc3\xadmica inorg\xc3\xa0nica, es fonamenta, d\'una banda, en la possibilitat que presenta l\'\xc3\xa0tom de carboni d\'establir enlla\xc3\xa7os covalents amb altres \xc3\xa0toms del mateix element per a formar cadenes i xarxes, i de l\'altra, en l\'exist\xc3\xa8ncia de molts diversos grups funcionals, en els quals intervenen el carboni i els elements restants que apareixen en els composts org\xc3\xa0nics. Aquest fet condiciona una visi\xc3\xb3 del compost org\xc3\xa0nic en la qual hom pot considerar per separat l\'estructura b\xc3\xa0sica o esquelet carbonat i el conjunt de grups funcionals ancorat sobre aquest._NEWLINE_Quan els composts s\xc3\xb3n formats \xc3\xbanicament per carboni i hidrogen, s\xc3\xb3n anomenats hidrocarburs. Te\xc3\xb2ricament, i sovint tamb\xc3\xa9 en la pr\xc3\xa0ctica, els composts org\xc3\xa0nics poden ser considerats com a derivats dels hidrocarburs per substituci\xc3\xb3 d\'\xc3\xa0toms d\'hidrogen per altres \xc3\xa0toms o grups. El correcte coneixement de l\'estructura dels composts org\xc3\xa0nics arrenca de la formulaci\xc3\xb3 de les teories estructurals de Kekul\xc3\xa9-Couper i de Butlerov, les quals donaren una visi\xc3\xb3 fonamental de la natura de les cadenes carbonades, i en particular pel que fa a la dels composts arom\xc3\xa0tics. Posteriorment, la noci\xc3\xb3 d\'estereoqu\xc3\xadmica, derivada de les idees sobre la isomeria geom\xc3\xa8trica i l\'\xc3\xa0tom de carboni asim\xc3\xa8tric, la introducci\xc3\xb3 del concepte d\'enlla\xc3\xa7 covalent, amb el paper rellevant que aquest t\xc3\xa9 en la qu\xc3\xadmica dels composts org\xc3\xa0nics, i la formulaci\xc3\xb3 de les teories qu\xc3\xa0ntiques de l\'enlla\xc3\xa7 han proporcionat un coneixement gaireb\xc3\xa9 perfecte del problema de l\'estructura molecular dels composts org\xc3\xa0nics.\n_START_SECTION_\nClassificaci\xc3\xb3 per grups funcionals\n_START_PARAGRAPH_\nD\'altra banda, els distints grups funcionals confereixen als composts que els contenen propietats f\xc3\xadsiques i qu\xc3\xadmiques molt relacionades, la qual cosa justifica una classificaci\xc3\xb3 dels composts org\xc3\xa0nics segons aquest criteri. Aix\xc3\xad, hom sol parlar d\'alcans, alquens, alquins, derivats halogenats, nitrils, alcohols, fenols, quinones, \xc3\xa8ters, aldehids, cetones, \xc3\xa0cids carbox\xc3\xadlics, \xc3\xa8sters, anh\xc3\xaddrids d\'\xc3\xa0cid, amines, amides, sulfones, etc.'