b'\n_START_ARTICLE_\nRep\xc3\xbablica de l\'Iraq (1958-1968)\n_START_SECTION_\nG\xc3\xa8nesi de la Rep\xc3\xbablica\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la fi del Mandat Brit\xc3\xa0nic de Mesopot\xc3\xa0mia, el Regne de l\'Iraq i Jord\xc3\xa0nia es converteixen en entitats independents el 1932. Durant i despr\xc3\xa9s de la Segona Guerra Mundial, l\'Iraq, aliat del Tercer Reich, est\xc3\xa0 ocupada pels brit\xc3\xa0nics despr\xc3\xa9s de la invasi\xc3\xb3 del pa\xc3\xads el 1941, que va veure l\'enderrocament de la monarquia de Rashid Ali al-Gilani._NEWLINE_El 1947, els iraquians comencen a negociar la retirada de les tropes brit\xc3\xa0niques: el Tractat de Portsmouth 15 gener 1948 estipula la creaci\xc3\xb3 d\'una comissi\xc3\xb3 mixta de defensa conjunta brit\xc3\xa0nica i iraqui\xc3\xa0 des del supervisar els afers iraquians. El context internacional, el que correspon a la descolonitzaci\xc3\xb3 de les pot\xc3\xa8ncies occidentals, afavoreix el sorgiment d\'un moviment nacionalista panarabista. El regne de l\'Iraq, dominada per la burgesia, \xc3\xa9s vist per la majoria de la poblaci\xc3\xb3 a un estat vassall dels interessos occidentals i brit\xc3\xa0nics. La pobresa i l\'augment de la inflaci\xc3\xb3 de manera espectacular. El primer ministre iraqui\xc3\xa0, Nuri al-Said i el regent Abd al-Ilah seguir competint en la pol\xc3\xadtica econ\xc3\xb2mica a seguir.\n_START_SECTION_\nLa revoluci\xc3\xb3 del 14 juliol 1958\n_START_PARAGRAPH_\nEl 14 de juliol de 1958, el moviment dels "Oficials Lliures", dirigit per Abd al-Karim Qasim i Abd al-Salam Aref i Najib al-Rubai, inspirat en el cop d\'Estat a Egipte Gamal Abdel Nasser, va enderrocar a la monarquia iraquiana i establir una junta militar, posant fi a la dinastia haiximita. La fam\xc3\xadlia reial va ser assassinada al palau, i el primer ministre iraqui\xc3\xa0, Nuri tracta d\'escapar per\xc3\xb2 es va disparar.\n_START_SECTION_\nLa declaraci\xc3\xb3 de la rep\xc3\xbablica\n_START_PARAGRAPH_\nEl nou estat aviat a ser interromput per un conflicte entre els partidaris de Nasser (entre ells el general Qasim) i el Partit Baas. El 1959, intenta un cop d\'estat en qu\xc3\xa8 participa Saddam Hussein. La Federaci\xc3\xb3 \xc3\xa0rab de l\'Iraq i Jord\xc3\xa0nia va denunciar l\'Iraq s\'acosta a la Rep\xc3\xbablica \xc3\x80rab Unida. Al mar\xc3\xa7 de 1959, l\'Iraq es va retirar del Pacte de Bagdad._NEWLINE_Al setembre de 1961, Mustafa Barzani al llan\xc3\xa7ar una rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 al nord de l\'Iraq amb el lema "autonomia per al Kurdistan, la democr\xc3\xa0cia per a l\'Iraq." El 9 de febrer de 1963, Abdul Karim Qasim va ser assassinat durant un cop de nou Estat. El Partit Baas va prendre el poder. 18 de novembre de Abdulasalam Arif va prendre el poder mitjan\xc3\xa7ant la repressi\xc3\xb3 d\'un aixecament Baas nous. Saddam Hussein va ser empresonat fins a la seva fugida el 1966.\n_START_SECTION_\nLa fi de la Rep\xc3\xbablica i obtenci\xc3\xb3 del poder per part del Partit Baas\n_START_PARAGRAPH_\nEl 17 de juliol de 1968, el general baasista Ahmad Hassan al-Bakr va organitzar un cop d\'estat, on va envoltar el palau presidencial i la presa del poder el 30 de juliol. Abdul Rahman Aref, aleshores president de la rep\xc3\xbablica i Tahir Yahya, el seu primer ministre, s\'inverteixen. Els kurds estaven associades amb el poder. A partir de llavors, Saddam Hussein va ser el n\xc3\xbamero dos del r\xc3\xa8gim i var organitzar mil\xc3\xadcies baasistes on van suprimir l\'oposici\xc3\xb3 nasserista i els comunistes._NEWLINE_La rep\xc3\xbablica de l\'Iraq fou proclamada el 14 de juliol de 1958 despr\xc3\xa9s del cop d\'estat que va posar fi a la monarquia, dirigit pel coronel Abdul Karim Kassem, que va agafar el poder com a primer ministre. La cap\xc3\xa7alera de l\'estat fou conedida a un Consell sobir\xc3\xa0 de les tres comunitats de l\'estat presidit per Muhammad Najib al-Rubai, sense poder real._NEWLINE_El govern de Kassem era nacionalista, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s de la matan\xc3\xa7a de la fam\xc3\xadlia reial, no va cometre excessos. Les penes imposades a un centenar de pol\xc3\xadtics detinguts foren de curts per\xc3\xadodes de pres\xc3\xb3 i en cap cas la pena de mort. Es van reorganitzar les servis civils i es van fer reformes socials i es va produir un acostament a Egipte i a la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica. El coronel Aref, el lloctinent de Kassem, nomenat viceprimer ministre, va intentar un acostament pel seu compte a Egipte i fou destitu\xc3\xaft. _NEWLINE_El distanciament de Kassem de comunistes i nasseristes li feia perdre suport. Es van signar tractats amb la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica i Xina, i hi va haver un distanciament d\'Egipte despr\xc3\xa9s de la destituci\xc3\xb3 d\'Aref. La condemna del coronel Aref, acusat de conspirar per matar a Kassem, el 7 de febrer de 1959 va provocar la sortida de diversos membres del govern i dimissions al parlament; el tribunal estava presidit per Mahdawi, cos\xc3\xad de Kassem i procomunista. Tot i la pena de mort dictada Kassem la va commutar (despr\xc3\xa9s Aref va executar a Kassem). _NEWLINE_El 7 de mar\xc3\xa7 es va produir un cop d\'estat que va esclatar a Mossul dirigit pel coronel Chawaf i altres oficials. L\'aviaci\xc3\xb3 lleial va bombardejar als rebels i Chawaf va morir i els oficials rebels foren executats. El 24 de mar\xc3\xa7 de 1959 Iraq es va retirar del Pacte de Bagdad, entitat que fou substitu\xc3\xafda per l\'Organitzaci\xc3\xb3 del Tractat Central o CENTO (Turquia, Pakistan, Iran i Gran Bretanya). Els darrers soldats brit\xc3\xa0nics a Iraq, amb base a Habbanya, van sortir cap a Xipre el maig. El juliol es van produir xocs entre comunistes i anticomunistes que foren reprimits per l\'ex\xc3\xa8rcit. El 7 d\'octubre Kassem fou v\xc3\xadctima d\'un atemptat (finan\xc3\xa7at pels estats i en el que va participar un jove baasista de nom Saddam Hussein, que havia ingressat al partit Baath el 1957) del que va sortir amb ferides lleus (el seu vehicle fou tirotejat). _NEWLINE_El 6 de gener de 1960 (dia de l\'ex\xc3\xa8rcit) conforme a la promesa de Kassem els partits pol\xc3\xadtics, que fins aleshores estaven tolerats, foren legalitzats. El partit Baath, el Partit Isl\xc3\xa0mic, i el Partit Independent (dret\xc3\xa0) no foren autoritzats, per\xc3\xb2 si els kurds, comunistes (dos), socialistes i el partit Nacional Dem\xc3\xb2crata. El setembre el jutge Mahdawi va dictar diverses penes de mort contra els conspiradors de Mossul de mar\xc3\xa7 de 1959, per\xc3\xb2 Kassem les va commutar per penes de pres\xc3\xb3. El mateix mes es va fundar a Bagdad la OPEC (sigles angleses de l\'Organitzaci\xc3\xb3 de Pa\xc3\xafsos Exportadors de Petroli OPEP). _NEWLINE_El 1961 la situaci\xc3\xb3 es va estabilitzar i van millorar les relacions amb Jord\xc3\xa0nia i altres pa\xc3\xafsos per\xc3\xb2 les reclamacions sobre Kuwait van enterbolir els contactes amb la Gran Bretanya que va enviar soldats a la zona. A primers de 1962 van comen\xc3\xa7ar xocs amb els peshmergues (milicians) kurds al nord del pa\xc3\xads. El 13 de maig Kassem va anunciar la creaci\xc3\xb3 d\'una comissi\xc3\xb3 per redactar una constituci\xc3\xb3. En aquests anys es va formar la Companyia Nacional Iraquiana de Petroli amb ajut sovi\xc3\xa8tic. A l\'estiu els peshmergues kurds havien agafat el control de les prov\xc3\xadncies de majoria kurda al nord-est del pa\xc3\xads, i l\'aviaci\xc3\xb3 iraquiana va comen\xc3\xa7ar a bombardejar les ciutats kurdes, per\xc3\xb2 els rebels van respondre amb armament sovi\xc3\xa8tic. El 29 de desembre va c\xc3\xb3rrer la not\xc3\xadcia de la mort del cap rebel Mullah Mustaf\xc3\xa0 Barzani, que havia estat refugiat a la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica del 1947 al 1958, i que ara demanava suport als americans per la independ\xc3\xa8ncia, not\xc3\xadcia que va resultar ser falsa._NEWLINE_El 8 de febrer de 1963 un cop d\'estat va enderrocar a Kassem (que fou executat el dia 9). El va dirigir el general a la reserva Ahmad Hasan al-Bakr del partit Baath; els colpistes van bombardejar el palau presidencial amb avions i van anunciar per la r\xc3\xa0dio que Kassem havia mort, per\xc3\xb2 aquest havia passat la nit a casa de la seva mare i va sortir al carrer per deixar-se veure. Llavors els colpistes van enviar els tancs del III Ex\xc3\xa8rcit, Kassem fou cercat i a la nit capturat. Nombrosos militars fidels a Kassem i diversos pol\xc3\xadtics comunistes foren executats tanmateix. Va assolir el poder un Consell Nacional Revolucionari presidit pel nasserista Abdul Salam Aref (o Arif) amb Ahmad Hasan al-Bakr com a cap de govern. Ali Salah Saadi, secretari general del Baath va ser nomenat viceprimer ministre i ministre de l\'Interior i altres baasistes van ocupar alts c\xc3\xa0rrecs al govern. Saadi era socialista i partidari de reformes socials radicals mentre al-Bakr representava el corrent nacionalista moderat partidari d\'un acostament a Nasser. Saadi va organitzar unes mil\xc3\xadcies amb el nom de Gu\xc3\xa0rdia Nacional que van servir de policia pol\xc3\xadtica i van tenir fins a 20000 membres. La repressi\xc3\xb3 fou virulenta i sagnant contra els kassemistes i els comunistes i tots els caps militars considerats propers al comunisme, foren executats, fins i tot els de la reserva; tamb\xc3\xa9 fou executat Hasan Radawi, secretari general del Partit Comunista Iraqui\xc3\xa0 i dos membres del Comit\xc3\xa8 Central. Es van iniciar converses amb els kurds revoltats que exigien un territori aut\xc3\xb2nom, per\xc3\xb2 el 10 de juny de 1963 les operacions militars es van reprendre (dos ministres kurds i dos \xc3\xa0rabs van dimitir en protesta)._NEWLINE_Els elements moderats van iniciar un contracop el dia 11 de novembre; els militars van detenir a Saadi i junt amb tres ministres fidels el van enviar a l\'exili a Madrid. El dia 13 de novembre de 1963 el coronel d\'aviaci\xc3\xb3 Wandawi, amic de Saadi, va dirigir un cop d\'estat amb un atac aeri contra el Ministeri de Defensa i el palau presidencial i la Gu\xc3\xa0rdia Nacional i l\'ex\xc3\xa8rcit es van enfrontar al carrer. Finalment a la nit el general al-Bakr va anunciar que la disputa entre els dos sectors del patit havia estat traslladada a Consell Internacional del Partit; els membres d\'aquest Consell, entre els quals el fundador, el siri\xc3\xa0 Michel Aflak i el cap de govern de S\xc3\xadria, Hafez, van arribar a Bagdad per fer de mediadors i l\'endam\xc3\xa0 un grup de moderats entre els quals set ministres, foren enviats desterrats a Beirut i es va demanar a Saadi que es mantingu\xc3\xa9s a l\'exili. Llavors Aref, que no era baasista sin\xc3\xb3 nasserista va decidir aprofitar la impopularitat que els esdeveniments havien comportat pel Baath i va donar un cop d\'estat; el seu germ\xc3\xa0 el general Rahman Aref, cap de la V Divisi\xc3\xb3 va ocupar els llocs estrat\xc3\xa8gics de Bagdad el 18 de novembre de 1963 i va anunciar per r\xc3\xa0dio la formaci\xc3\xb3 d\'un nou Consell Revolucionari format pel president, el comandant en cap, el cap d\'estat Major, i els comandants de les cinc divisions de l\'ex\xc3\xa8rcit. Les mil\xc3\xadcies baasistes foren desarmades i encara que van oferir resist\xc3\xa8ncia (van morir uns 500 membres) finalment van quedar suprimides. El general Tahir Yahya, cap de l\'estat major, fou nomenat cap de govern (20 de novembre) i va formar un gabinet pronasserista en el que hi havia alguns membres moderats del Baath. Al-Bakr fou nomenat pel c\xc3\xa0rrec honor\xc3\xadfic de vicepresident de la rep\xc3\xbablica. Els combats amb els kurds es van aturar._NEWLINE_El 10 de febrer de 1964 es va declarar oficialment l\'alto el foc al Kurdistan i el president Aref va recon\xc3\xa8ixer els drets nacionals del kurds, per\xc3\xb2 en les converses que van seguir no es va arribar a una soluci\xc3\xb3 per l\xe2\x80\x99establiment de l\'autonomia. El 14 de juliol de 1964 es va nacionalitzar la banca, les assegurances i 32 empreses industrials. El mateix mes es va formar la Uni\xc3\xb3 Socialista \xc3\x80rab de l\'Iraq, amb estatuts similars al mateix grup d\'Egipte, que fou establert com a \xc3\xbanic partit legal. L\'agost el general Abdul Rahman Aref es va entrevistar amb Mustaf\xc3\xa0 Barzani i el 10 de novembre els kurds van anunciar la creaci\xc3\xb3 del parlament nacional de 43 diputats i el nomenament de Barzani com a cap d\'un govern d\'11 ministres. El 22 de desembre Radio Bagdad va exhortar als kurds a treballar amb el govern iraqui\xc3\xa0. En tot aquest any va seguir la repressi\xc3\xb3 contra els comunistes (una mica atenuada) i contra els baasistes (que van ser depurats de l\'ex\xc3\xa8rcit). El setembre es va jutjar a 91 persones detingudes el juliol acusades de preparar un cop d\'estat qualificat de "reaccionari". El 14 de novembre es va reorganitzar el govern per treballar cap a la constitucionalitat, la soluci\xc3\xb3 del problema kurd, i el compliment dels acords d\'unificaci\xc3\xb3 amb la RAU._NEWLINE_El juliol de 1965 van dimitir sis ministres nasseristes que acusaven al president de dilatar la uni\xc3\xb3 amb la RAU; el 2 de setembre va dimitir el primer ministre Yahya i el 6 de setembre el president va nomenar al seu lloc al general Aref Abdul Razzak, cap de l\'aviaci\xc3\xb3 i destacat nasserista. El 15 de setembre de 1965 quan el president Aref era a Casablanca (Marroc) a la cimera de la Lliga \xc3\x80rab, Razzak va intentar agafar el poder i proclamar la immediata uni\xc3\xb3 a la RAU, per\xc3\xb2 les forces lleials dirigides pel general Abdul Rahman Aref, germ\xc3\xa0 del president, van dominar la situaci\xc3\xb3 i el dia 21 de setembre un civil, Abdul Rahman al-Bazzaz, fou nomenat primer ministre i va formar govern el dia 24 de setembre. El govern va continuar la pol\xc3\xadtica de nacionalitzacions fins al novembre quan es va canviar l\'orientaci\xc3\xb3. Durant tot l\'any els combats al Kurdistan van continuar i els kurds acusaven al govern de no respectar l\'acord per una autonomia i el govern assenyalava que Barzani volia la independ\xc3\xa8ncia. Una descentralitzaci\xc3\xb3 oferta pel govern el desembre fou rebutjada per Barzani; els combats, a la zona e la frontera d\'Iran, es van allargar fins al gener de 1966._NEWLINE_El 13 d\'abril de 1966 Aref va morir en un accident d\xe2\x80\x99helic\xc3\xb2pter prop de B\xc3\xa0ssora. Tres dies despr\xc3\xa9s (dia 16 d\'abril) el va succeir el seu germ\xc3\xa0 Abdul Rahman Aref, cap de l\'estat major que va retornar de la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica on estava negociant la compra d\'armes. El primer ministre al-Bazzzaz (que per tres dies havia estat president inter\xc3\xad) va declarar el toc de queda a la capital. Barzani va declarar (abril) un mes de treva a l\'espera de veure que passava per\xc3\xb2 el 4 de maig l\'ex\xc3\xa8rcit iraqui\xc3\xa0 va reprendre l\'ofensiva, per\xc3\xb2 tot i els combats avan\xc3\xa7at el mes de maig es van obrir negociacions. Poc despr\xc3\xa9s l\'ex primer ministre Razzak va retornar en secret del Caire i el 20 de juny va intentar un cop d\'estat que fou sufocat en quatre hores per les forces lleials. Al-Bazzaz va intentar ampliar la base del seu govern i el 29 de juny va anunciar un pla de pau amb els kurds que fou acceptat per Barzani: amnistia general, autonomia cultural, i descentralitzaci\xc3\xb3 i desenvolupament econ\xc3\xb2mic del nord, on els funcionaris serien d\xe2\x80\x99\xc3\xa8tnia kurda. El 26 de juliol fou dictada l\'amnistia; per\xc3\xb2 al-Bazzaz no va aconseguir ampliar la base del gabinet i va dimitir el 6 d\'agost; el va succeir el general retirat Naji Talib (9 d\'agost) que va aconseguir l\'entrada de dos kurds al govern. Barzani, desconfiat va conservar les seves posicions a la muntanya. _NEWLINE_El 28 de gener de 1967 es va publicar la llei electoral (vot \xc3\xbanicament pels homes) per les eleccions previstes per aquest any que havien de donar pas a un govern constitucional; per\xc3\xb2 el 5 de maig les eleccions foren posposades sine die; els mandats del president i primer ministre ja havien estat prorrogats indefinidament poc abans (3 d\'abril) en previsi\xc3\xb3 d\'aquesta situaci\xc3\xb3. Potser per desviar l\'atenci\xc3\xb3, en aquest temps (abril) hi va haver alguns incidents fronterers amb Kuwait, per les reclamacions iraquianes sobre un territori al nord del pa\xc3\xads i les illes de Bubiyan i Warwa. Najib Talib va dimitir el 6 de maig en desacord i al no poder posar d\'acord les diverses faccions; i el dia 10 de maig el president va agafar la direcci\xc3\xb3 del govern i va formar un govern de 25 membres, per\xc3\xb2 va dimitir el 10 de juliol per donar pas al general Taher Yahya, que va formar un govern sense cap de les principals corrents pol\xc3\xadtiques. Durant la guerra dels sis dies l\'aviaci\xc3\xb3 iraquiana va bombardejar Netanya a Israel, i el president va declarar que el pa\xc3\xads estava en guerra amb l\'estat d\'Israel. El dia 6 de juny va trencar relacions diplom\xc3\xa0tiques amb Gran Bretanya i Estats Units i va demanar un boicot econ\xc3\xb2mic als qui donaven suport a Israel. Un boicot unilateral de petroli contra Gran Bretanya i Estats Units es va iniciar tot seguit i va durar fins a finals d\'any. _NEWLINE_El 1968 van circular rumors de corrupci\xc3\xb3 del primer ministre. El 16 d\'abril de 1968 un grup d\'oficials va exigir al president Aref la convocat\xc3\xb2ria de les eleccions per l\'assemblea constituent i la formaci\xc3\xb3 d\'un govern de coalici\xc3\xb3 amplia (amb sortida del primer Ministre Yahya). Aref va fer algunes concessions per\xc3\xb2 no va substituir a Yahya. La nit del 17 al 18 de juliol es va produir un cop d\'estat i el primer ministre fou detingut i Aref enderrocat. El cop estava dirigit per militars de la tend\xc3\xa8ncia moderada del Baath dirigits pel general Ahmad Hasan al-Bakr, antic primer ministre i vicepresident de la rep\xc3\xbablica, i amb participaci\xc3\xb3 de Saddam Hussein, un dirigent baasista que havia estat empresonat el 1964 per\xc3\xb2 havia fugit el 1967 i havia assolit posicions destacades al Baath. Aref va sortir cap a Londres i es va establir un Consell de la Revoluci\xc3\xb3 i el general Abdul Razzak al-Hayef al-Naif fou nomenat primer ministre inter\xc3\xad, i al-Bakr, president, el qual l\'endem\xc3\xa0 va ratificar el projecte socialista i nacionalista del nou govern. Les diverg\xc3\xa8ncies en el si de l\'ex\xc3\xa8rcit van provocar r\xc3\xa0pidament una crisi i el primer ministre va ser destitu\xc3\xaft el dia 30 de juliol (va marxar a l\'exili) i els joves oficials apartats del poder en favor dels vells baasistes. Al-Bakr va assumir el c\xc3\xa0rrec de primer ministre i de ministre de Defensa. El 21 de setembre de 1968 es va promulgar una constituci\xc3\xb3 provisional que reconeixia l\'estat com isl\xc3\xa0mic i socialista; la funci\xc3\xb3 legislativa la tenia el Consell de Comandament del Consell de la Revoluci\xc3\xb3. El 15 d\'octubre els dos ministres kurds foren apartats del govern agreujant el problema kurd.'