b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x88ter (element)\n_START_SECTION_\nMitol\xc3\xb2gics\n_START_PARAGRAPH_\nEn grec hom\xc3\xa8ric, la paraula \xc3\xa8ter (\xc3\xa6ther) significa "aire pur i fresc" o "cel clar", i segons la mitologia grega era l\'ess\xc3\xa8ncia pura que respiraven els d\xc3\xa9us de manera an\xc3\xa0loga a com els humans respiraven l\'aire (aer).\n_START_SECTION_\n\xc3\x88ter en l\'antiguitat\n_START_PARAGRAPH_\nLa paraula prov\xc3\xa9 del llat\xc3\xad aether i aquesta del grec \xce\xb1\xe1\xbc\xb0\xce\xb8\xce\xae\xcf\x81 aith\xc4\x93r, cel, \xc2\xabfirmament\xc2\xbb, que deriva de l\'arrel indoeuropea aydh- \'cremar, foc\' (aquesta arrel apareix en el nom d\'Aithiopia (Eti\xc3\xb2pia), que significa \'regi\xc3\xb3 cremada\'). En les creences gregues, l\'\xc3\xa8ter era una subst\xc3\xa0ncia brillant que respiraven els d\xc3\xa9us, en contrast amb el pesat aire que respiren els mortals. El terme apareix tant en la f\xc3\xadsica aristot\xc3\xa8lica com en l\'antiga teoria electromagn\xc3\xa8tica de finals del segle XIX. Com a subst\xc3\xa0ncia, l\'\xc3\xa8ter ja era conegut en \xc3\xa8poques presocr\xc3\xa0tiques (abans del segle V aC), com un dels cinc elements de la natura: terra, aigua, aire i foc, que componien el m\xc3\xb3n sublunar, i hi havia l\'\xc3\xa8ter que omplia l\'univers m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de l\'esfera terrestre. L\'\xc3\xa8ter tamb\xc3\xa9 es personificava com una de\xc3\xaftat primordial, \xc3\x88ter, fill d\'\xc3\x88reb i de Nix._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s que Emp\xc3\xa8docles (vers 450 aC) establ\xc3\xads que el cosmos estava format per quatre "arrels" (foc, aire, aigua i terra), Plat\xc3\xb3 (427-347 aC) va desenvolupar aquesta visi\xc3\xb3 en el seu di\xc3\xa0leg Timeu, en el qual tracta sobre l\'estructura f\xc3\xadsica de la natura._NEWLINE_Segons el sistema concebut per Plat\xc3\xb3, la mat\xc3\xa8ria es dividia en \xc3\xa0toms amb la forma dels s\xc3\xb2lids geom\xc3\xa8trics regulars (que en honor seu reben el nom de s\xc3\xb2lids plat\xc3\xb2nics), que havien descobert els pitag\xc3\xb2rics. D\'aquesta manera, els \xc3\xa0toms de foc tindrien forma de tetr\xc3\xa0edre, l\'aire d\'oct\xc3\xa0edre, l\'aigua d\'icos\xc3\xa0edre, i la terra de cub._NEWLINE_Com que els pitag\xc3\xb2rics havien identificat cinc s\xc3\xb2lids geom\xc3\xa8trics regulars, Plat\xc3\xb3 va suposar l\'exist\xc3\xa8ncia d\'un cinqu\xc3\xa8 element amb la forma de dodec\xc3\xa0edre. Plat\xc3\xb3 va anomenar aquest cinqu\xc3\xa8 element idea (\xce\xaf\xce\xb4\xce\xad\xce\xb1) o "all\xc3\xb2 div\xc3\xad" (\xce\xaf\xce\xb5\xcf\x81\xcf\x8c\xce\xbd, hieron).\n_START_SECTION_\nL\'\xc3\xa8ter en la filosofia d\'Arist\xc3\xb2til\n_START_PARAGRAPH_\nPer a Arist\xc3\xb2til (384-322 aC), l\'\xc3\xa8ter era l\'element material del qual estava compost l\'anomenat m\xc3\xb3n supralunar, mentre que el m\xc3\xb3n sublunar est\xc3\xa0 format pels famosos quatre elements: terra, aigua, aire i foc. A difer\xc3\xa8ncia d\'aquests, l\'\xc3\xa8ter \xc3\xa9s per a Arist\xc3\xb2til un element m\xc3\xa9s subtil i m\xc3\xa9s lleuger, m\xc3\xa9s perfecte que els altres quatre (la f\xc3\xadsica d\'Arist\xc3\xb2til \xc3\xa9s qualitativa, m\xc3\xa9s que quantitativa) i, sobretot, el seu moviment natural \xc3\xa9s circular, a difer\xc3\xa8ncia del moviment natural dels altres quatre, que \xc3\xa9s rectilini.\n_START_SECTION_\nEdat mitjana\n_START_PARAGRAPH_\nDurant l\'edat mitjana, despr\xc3\xa9s de la recuperaci\xc3\xb3 de la filosofia aristot\xc3\xa8lica, el terme aether, justament per ser el cinqu\xc3\xa8 element material reconegut per Arist\xc3\xb2til, va comen\xc3\xa7ar a ser anomenat aix\xc3\xad (cinqu\xc3\xa8 element) o tamb\xc3\xa9 quinta essencia, d\'on ve l\'expressi\xc3\xb3 quinta ess\xc3\xa8ncia (usada en la cosmologia actual per a referir-se a l\'energia fosca).\n_START_SECTION_\nL\'\xc3\xa8ter i les teories de la llum\n_START_PARAGRAPH_\nCap a finals del segle XIX, James Clerk Maxwell (1831-1879) havia proposat que la llum era una ona transversal._NEWLINE_Com que semblava dif\xc3\xadcilment concebible que una ona es propag\xc3\xa0s en el buit sense cap mitj\xc3\xa0 material que hi fes de suport, es va postular que la llum podria estar propagant-se realment sobre una hipot\xc3\xa8tica subst\xc3\xa0ncia material, per a la qual es va usar el nom d\'\xc3\xa8ter (causa d\'algunes similituds superficials amb la hipot\xc3\xa8tica subst\xc3\xa0ncia de la f\xc3\xadsica aristot\xc3\xa8lica)._NEWLINE_Segons es pensava llavors, pel fet que la velocitat de la llum dependria de la densitat del medi, sent en general m\xc3\xa9s lenta en mitjans m\xc3\xa9s densos, es va proposar que l\'\xc3\xa8ter hauria de tenir una densitat \xc3\xadnfima i un gran coeficient d\'elasticitat._NEWLINE_Aquesta explicaci\xc3\xb3 era present en els temps de formulaci\xc3\xb3 de la teoria del camp electromagn\xc3\xa8tic per Maxwell (1831-1879), Lord Kelvin (1824-1907) i Nikola Tesla (1856-1943), en la qual el concepte d\'\xc3\xa8ter s\'inclo\xc3\xafa de manera semblant al modern concepte de camp electromagn\xc3\xa8tic.\n_START_SECTION_\nRefutaci\xc3\xb3 de l\'exist\xc3\xa8ncia de l\'\xc3\xa8ter\n_START_PARAGRAPH_\nEn un intent de provar l\'exist\xc3\xa8ncia de l\'\xc3\xa8ter i la velocitat de la translaci\xc3\xb3 de la Terra pel que fa a aquest, Albert Abraham Michelson (1852-1931) i Edward Morley (1838-1923) dissenyaren un experiment capa\xc3\xa7 de mesurar la velocitat de la llum en dues direccions perpendiculars entre si i amb diferent velocitat lineal relativa a l\'\xc3\xa8ter. Va ser el fam\xc3\xb3s experiment de Michelson-Morley (1887). Els resultats negatius en successius intents van acabar per dissipar el concepte d\'\xc3\xa8ter i van servir de base a la formulaci\xc3\xb3 de la teoria de la relativitat especial d\'Einstein.'