b'\n_START_ARTICLE_\nFelip Pedrell i Sabat\xc3\xa9\n_START_SECTION_\nTortosa\n_START_PARAGRAPH_\nFill de Felip Pedrell i Casado i Maria Sabat\xc3\xa9 Colom\xc3\xa9, nasqu\xc3\xa9 al carrer del Repl\xc3\xa0, n\xc3\xbam. 16, de Tortosa, tal com ho acreditava una placa abans que s\'ensorr\xc3\xa9s el 18 de mar\xc3\xa7 de 2011. Durant la seva inf\xc3\xa0ncia, ingress\xc3\xa0 com a nen cantor a l\'escolania de la catedral de Tortosa, on fou deixeble del mestre de capella Joan Nin i Serra, al qual tenia en gran estima i el declarava el seu "\xc3\xbanic mestre". Romangu\xc3\xa9 all\xc3\xa0 uns set anys, fins que canvia la veu. En sortir de la catedral, visqu\xc3\xa9 a casa dels seus pares. Llevat d\'aquest breu aprenentatge a la seva ciutat natal, Pedrell va ser tot la seva vida autodidacte. A la catedral, entr\xc3\xa0 en el coneixement de l\'antiga polifonia espanyola i italiana del segle XVI, l\'austeritat i estructura singular de les quals varen influir en gran manera el seu art posterior. No \xc3\xa9s estrany que les primeres composicions religioses que Pedrell va compondre fossin totes en aquest estil, amb abundant acompanyament orquestral, inclosa la que despr\xc3\xa9s anomenaria caterva d\'instruments de vent. Ell es referia sempre a aquestes composicions amb la frase estereotipada de \xc2\xabgran orquestra\xc2\xbb Diverses d\'aquestes primeres composicions inclo\xc3\xafen arpa, una o m\xc3\xa9s d\'una, perqu\xc3\xa8 diverses d\'aquestes peces,_NEWLINE_entre aquestes una missa, requerien dues arpes. A l\'edat de 15 anys, ja compongu\xc3\xa9 un Stabat Mater a tres veus._NEWLINE_Es cas\xc3\xa0 el 29 de setembre de 1867 amb Carme Domingo Estrany, que mor\xc3\xad a l\'any seg\xc3\xbcent a les poques setmanes del naixement de la seva filla Carme. Va ser oncle del compositor uruguai\xc3\xa0 establert a l\'Argentina, Carlos Pedrell (1878 - 1941).\n_START_SECTION_\nBarcelona\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1873, amb 32 anys, decid\xc3\xad de viure a Barcelona com a segon director d\'orquestra del Teatre Circ Barcelon\xc3\xa8s, el tercer teatre en import\xc3\xa0ncia de la ciutat, despr\xc3\xa9s del Principal i el Liceu, per les dimensions i la qualitat dels espectacles. Era una companyia de sarsuela, g\xc3\xa8nere en el qual sobresort\xc3\xad en les produccions pr\xc3\xb2pies dels anys setanta, enmig d\'altres \xc3\xb2peres com Quasimodo (1875) o Cl\xc3\xa9op\xc3\xa2tre (1878), entre molts altres projectes de m\xc3\xbasica esc\xc3\xa8nica. El 14 d\'abril de 1874, estren\xc3\xa0 al Liceu amb un cert \xc3\xa8xit la seva primera \xc3\xb2pera en itali\xc3\xa0 L\'ultimo abenzeraggio, basada en un text de Chateaubriand, composta el 1867 i de la qual faria diverses versions fins a la definitiva del 1889._NEWLINE_De la mateixa \xc3\xa8poca, daten una s\xc3\xa8rie d\'articles a la revista Espa\xc3\xb1a musical, aix\xc3\xad com els opuscles Apuntes y observaciones sobre est\xc3\xa9tica musical, Gram\xc3\xa1tica musical i la petita enciclop\xc3\xa8dia Los problemas del pianista.\n_START_SECTION_\nRoma i Par\xc3\xads\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de l\'\xc3\xa8xit de l\'estrena de la seva segona \xc3\xb2pera tamb\xc3\xa9 al Liceu, Quasimodo, l\'argument de la qual havia estat  tret de la c\xc3\xa8lebre novel\xc2\xb7la de Victor Hugo, Notre Dame de Paris, escriu diverses composicions de m\xc3\xbasica sacra i, el 1876, es trasllada a Roma pensionat per les diputacions de Tarragona i Girona. El 1877, s\'instal\xc2\xb7la durant dos anys a Par\xc3\xads, on escriu el poema simf\xc3\xb2nic El cant de les muntanyes, un quartet de corda i el poema l\xc3\xadric Il Tasso. La seva \xc3\xb2pera Cl\xc3\xa9op\xc3\xa2tre \xc3\xa9s premiada a Frankfurt._NEWLINE_Els tres anys d\'estada a Europa van esperonar la seva vocaci\xc3\xb3 per la composici\xc3\xb3 i la recerca musicol\xc3\xb2gica. En aquest viatge, entra en contacte amb les biblioteques i estudia particularment la hist\xc3\xb2ria musical del segle XVI, est\xc3\xa8tica i folklore. Partidari del m\xc3\xa8tode, la monografia i l\'edici\xc3\xb3 de fonts, els seus criteris historiogr\xc3\xa0fics suposen un gran aven\xc3\xa7 respecte als procedents d\'hist\xc3\xb2ries generals i de la civilitzaci\xc3\xb3 de tradici\xc3\xb3 il\xc2\xb7lustrada._NEWLINE_Amb el viatge, es tanca una etapa en la vida de Pedrell, ja que, tot i els fervors compositius dels anys seg\xc3\xbcents, que van ser molt intensos, es va oblidar completament de la m\xc3\xbasica religiosa: totes_NEWLINE_les seves composicions van ser profanes, amb l\'\xc3\xbanica excepci\xc3\xb3 de l\'oratori La Samaritana. L\'\xc3\xb2pera seguia constituint la idea central d\'aquells esfor\xc3\xa7os, per\xc3\xb2 una \xc3\xb2pera -i en cert sentit, els lieder- del tot personal, amb unes orientacions clarament nacionalistes, que aplica fins i tot a la seva \xc3\xb2pera Cl\xc3\xa9op\xc3\xa2tre, tot i que el tema estava ben allunyat de ser nacional.\n_START_SECTION_\nBarcelona\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1881, despr\xc3\xa9s d\'una breu estada a Madrid, s\'estableix a Barcelona i, a m\xc3\xa9s de continuar component \xc3\xb2peres, es dedica preferentment a tasques d\'escriptor i investigador. A partir de 1882, empr\xc3\xa8n amb ardor infatigable diverses publicacions, que queden incompletes o fracassen per falta d\'ambient._NEWLINE_Fou mestre de capella de l\'esgl\xc3\xa9sia de Santa Anna de Barcelona (1883). A Barcelona mateix, fund\xc3\xa0 les revistes, de curta vida, Salterio Sacro-hispano (1882-1883) i Notas musicales y literarias (1883), en qu\xc3\xa8 defens\xc3\xa0 la m\xc3\xbasica sacra, un dels seus temes d\'investigaci\xc3\xb3 per excel\xc2\xb7l\xc3\xa8ncia juntament amb el cant popular. El 1888, funda La Ilustraci\xc3\xb3n Musical Hispano-Americana i publica Los m\xc3\xbasicos espa\xc3\xb1oles en sus libros._NEWLINE_A Barcelona, entre el 7 d\'agost de 1890 i el 6 de juny de 1891, va compondre un dels cims de la seva producci\xc3\xb3, l\'\xc3\xb2pera Els Pirineus, amb text de V\xc3\xadctor Balaguer i concebuda com una trilogia wagneriana. El Pr\xc3\xb2leg l\'estren\xc3\xa0 al Liceo Benedetto Marcello de Ven\xc3\xa8cia el 1897, i la versi\xc3\xb3 completa el 4 de gener de 1902 al Gran Teatre del Liceu. Tot seguit public\xc3\xa0 l\'opuscle Por nuestra m\xc3\xbasica, una esp\xc3\xa8cie de tractat en el qual volgu\xc3\xa9 aclarir els seus ideals est\xc3\xa8tics, i en qu\xc3\xa8 es reflecteix la preocupaci\xc3\xb3 de Pedrell pel tema de l\'\xc3\xb2pera nacional.\n_START_SECTION_\nMadrid\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1894, es trasllad\xc3\xa0 a Madrid amb l\'esperan\xc3\xa7a de poder-hi estrenar Els Pirineus, que ja havia rebut un premi del Teatro Real. S\'hi va estar deu anys i hi estren\xc3\xa0 l\'\xc3\xb2pera La Celestina el mateix any que Els Pirineus s\'estrenaven al Liceu. \xc3\x89s nomenat catedr\xc3\xa0tic de conjunt vocal del Conservatori de Madrid i tingu\xc3\xa9, entre altres alumnes, Julio G\xc3\xb3mez Garc\xc3\xada i Rafael Mitjana i Gordon en musicografia, i, ingressa a l\'Academia de Bellas Artes. Comen\xc3\xa7a a publicar el Diccionario biogr\xc3\xa1fico y bibliogr\xc3\xa1fico de m\xc3\xbasicos y escritores de m\xc3\xbasica espa\xc3\xb1oles, portugueses e hispano-americanos, antiguos y modernos i la Hispaniae Schola Musica Sacra. Comen\xc3\xa7a a publicar les obres completes de Victoria. El 1898, apareix a Alemanya el seu Folklore musical castillan du XVIe si\xc3\xa8cle.\n_START_SECTION_\nBarcelona\n_START_PARAGRAPH_\nVa tornar definitivament a Barcelona el 1904, cansat de la indifer\xc3\xa8ncia que els ambients madrilenys demostraven cap a la seva obra, pendents del purisme de la sarsuela. Hi estrena la tercera \xc3\xb2pera del cicle El comte Arnau. A partir de llavors, va tenir forts lligams amb l\'Institut d\'Estudis Catalans i l\'Orfe\xc3\xb3 Catal\xc3\xa0._NEWLINE_La creaci\xc3\xb3 del Departament de M\xc3\xbasica de la Biblioteca de Catalunya fou deguda a una proposta de Felip Pedrell. El mes de desembre de 1917, Pedrell f\xc3\xa9u donaci\xc3\xb3 a l\'Institut d\'Estudis Catalans del seu ric arxiu musical, format per les seves pr\xc3\xb2pies obres i d\'altres compositors, tant manuscrites com impreses, a m\xc3\xa9s de tota la seva correspond\xc3\xa8ncia personal i professional, i la seva biblioteca. Aquesta donaci\xc3\xb3 va ser feta amb la condici\xc3\xb3 que es cre\xc3\xa9s el departament de musicologia. Els seus fons s\'uniren a la col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 que reun\xc3\xad Joan Carreras i Dag\xc3\xa0s. El mateix Pedrell en va fer el cat\xc3\xa0leg, que es public\xc3\xa0 l\'any 1909 en dos volums._NEWLINE_Foren c\xc3\xa8lebres els seus cicles d\'articles sobre M\xc3\xbasics vells de la terra publicats a la Revista Musical Catalana des de 1904 fins a 1910 i, sobretot, pel ress\xc3\xb2 que tingu\xc3\xa9 en el camp de la pedagogia, el cicle de confer\xc3\xa8ncies sobre formes musicals que Pedrell va impartir a l\'Acad\xc3\xa8mia Granados entre 1905 i 1906._NEWLINE_El 1905, publica El organista lit\xc3\xbargico espa\xc3\xb1ol. El 1908, publica l\'Antologia de organistas cl\xc3\xa1sicos espa\xc3\xb1oles._NEWLINE_El 1910, es trasllada a Buenos Aires per assistir a l\'estrena de Els Pirineus en versi\xc3\xb3 castellana. El 1913, acaba la publicaci\xc3\xb3 de les obres de Victoria, iniciada el 1898 per enc\xc3\xa0rrec d\'una editora de Leipzig._NEWLINE_El seu \xc3\xbaltim alumne, Robert Gerhard, es presenta com a compositor a l\'Associaci\xc3\xb3 d\'Amics de la M\xc3\xbasica sota el guiatge de Pedrell, el 1918. Pedrell va dir que Gerhard havia estat el seu millor fruit com a pedagog i el seu \xc3\xa0lter ego._NEWLINE_Publica la seva autobiografia en dues parts: Jornadas de arte (Par\xc3\xads, P. Ollendorf, 1991), que compr\xc3\xa8n els anys 1841-1891, i Jornadas postreras (Valls, Castells, 1922), sobre els anys 1903-1912._NEWLINE_Els seus \xc3\xbaltims anys de vida van anar apagant la flama del seu al\xc3\xa8 creador, al mateix temps que el seu car\xc3\xa0cter intolerant i una mica adust van deteriorant l\'entorn de vida del mestre. Segurament, la mort de la seva \xc3\xbanica filla va contribuir a perjudicar la seva ja dif\xc3\xadcil situaci\xc3\xb3 an\xc3\xadmica. Mor\xc3\xad el 1922 i fou enterrat al cementiri de Sant Gervasi (Barcelona). No obstant aix\xc3\xb2, el 1990, les seves restes foren portades al fossar com\xc3\xba per manca de pagament del n\xc3\xadnxol: quan hom se\'n va adonar i van intentar de recuperar-se per a portar-les a Tortosa, ja no van poder destriar-se\'n i quedaren al mateix fossar.\n_START_SECTION_\nHomenatges\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1911, va rebre un homenatge a Tortosa, promogut pel pare Ota\xc3\xb1o, que dirigeix tamb\xc3\xa9 la publicaci\xc3\xb3 dels Estudios Heort\xc3\xa1sticos, en el seu honor._NEWLINE_Robert Gerhard li dedic\xc3\xa0 el 1918 la seva primera obra de cambra Tr\xc3\xado en tres movimientos para viol\xc3\xadn, violoncello y piano, estrenat l\'any seg\xc3\xbcent a Barcelona._NEWLINE_Quan Pedrell era petit, el seu pare treballava a Alcanar, on hi resid\xc3\xad tamb\xc3\xa9 el futur compositor. Ja de gran, i quan el seu nom ja era conegut arreu, Pedrell passava molts estius a les platges de les Cases. L\'any 1911, Tortosa, la ciutat natal de Pedrell, va decidir de retre-li un homenatge. Alcanar volgu\xc3\xa9 sumar-s\'hi i li va dedicar el carrer que enlla\xc3\xa7a la placa Major amb l\'Almenara, un dels carrers c\xc3\xa8ntrics m\xc3\xa9s importants de la poblaci\xc3\xb3. En aquest emotiu acte, va ser-hi present el mateix Felip Pedrell._NEWLINE_Tortosa li ha dedicat una rambla que porta el seu nom i el Teatre Auditori Felip Pedrell. Actualment, hom celebra a Tortosa un Festival de M\xc3\xbasica sota el seu nom, en el qual concorren int\xc3\xa8rprets internacionals i un Curs internacional que tamb\xc3\xa9 porta el seu nom.'