b'\n_START_ARTICLE_\nDansa postmoderna\n_START_PARAGRAPH_\nLa dansa postmoderna \xc3\xa9s de manera \xc3\xa0mplia la dansa que va sorgir a partir dels anys seixanta del segle XX q\xc3\xbcestionant-se el significat de la dansa, com a reacci\xc3\xb3 front a la dansa moderna i que ha estat progressivament substitu\xc3\xafda per la dansa contempor\xc3\xa0nia. Es pot considerar la primera etapa de la dansa contempor\xc3\xa0nia. \xc3\x89s un terme pol\xc3\xa8mic i complex de definir, ja que tampoc hi ha consens sobre la modernitat de l\'anomenada dansa moderna, i m\xc3\xa9s globalment, tenint en compte que algunes definicions i descripcions s\'han fet molt centrades en el context estatunidenc, ignorant o menyspreant la realitat europea i encara m\xc3\xa9s la dels altres continents._NEWLINE_La primera persona que va parlar de dansa postmoderna va ser probablement Yvonne Rainer i el llibre Terps\xc3\xadcore en sabates d\'esport: la dansa postmoderna (1980), de Sally Banes, el que va posar el terme en major circulaci\xc3\xb3. Va sorgir sobretot com a resposta al concepte modern de "dansa pura", a la cerca de l\'abstracci\xc3\xb3, que existia sobretot als Estats Units, est\xc3\xa8ticament aut\xc3\xb2noma, front a la import\xc3\xa0ncia major a l\'emocionalitat i l\'expressivitat, de vegades representativa i teatralitzada, a Europa. Banes considera que la dansa postmoderna \xc3\xa9s la dansa radical i innovadora que es va comen\xc3\xa7ar a fer a partir dels anys seixanta mentre que d\'altres autors l\'associen a la teoria i cultura del postmodernisme i l\'apliquen a la dansa dels anys vuitanta i principis dels noranta. Avui ja no s\'utilitza per a la dansa que es fa en aquest moment._NEWLINE_\xc3\x89s dansa postmoderna t\xc3\xadpicament la dansa contact o contact improvisaci\xc3\xb3, per exemple. Alguns dels principals precursors i creadors de la dansa postmoderna s\xc3\xb3n Merce Cunningham, Pina Bausch, la companyia Judson Dance Theater, Judith Dunn, Lucinda Childs, Twyla Tharp, Meredith Monk, Steve Paxton, Simone Forti, Anna Halprin i Trisha Brown.\n_START_SECTION_\nFilosofia\n_START_PARAGRAPH_\nLa dansa postmoderna es q\xc3\xbcestiona el que \xc3\xa9s la dansa i el que \xc3\xa9s la coreografia. Considera que a una persona no li cal molta t\xc3\xa8cnica per a fer art ballant i que qualsevol moviment quotidi\xc3\xa0 pot esdevenir dansa. Es posiciona en contra de les frases de moviment previsibles que culminen en un cl\xc3\xadmax i, en general, a les frases narratives lineals i de les refer\xc3\xa8ncies figuratives o emocionals. Prioritza el moviment a la seva ess\xc3\xa8ncia m\xc3\xa9s "pura", abstracta. Inclou altres elements, a m\xc3\xa9s dels cossos dels ballarins, com objectes i canvis en la llum o el so. Incorpora la veu. Allibera el terra, que pot ser de sorra, herba, estar cobert d\'aigua, tenir objectes, etc., i els peus, que poden portar qualsevol tipus de cal\xc3\xa7at. Valora la composici\xc3\xb3 instant\xc3\xa0nia o improvisaci\xc3\xb3, aix\xc3\xad com els elements de diversi\xc3\xb3, hiperrealitat, atzar, accions m\xc3\xbaltiples repetides o simult\xc3\xa0nies, immobilitat, silenci, soroll ambient, ironia o par\xc3\xb2dia. Experimenta amb diferents espais, fora de les sales de teatre. Trenca amb les simetries i jerarquies espacials, tamb\xc3\xa9 amb la jerarquia entre ballarins, tots s\xc3\xb3n iguals, i entre int\xc3\xa8rprets i p\xc3\xbablic, que \xc3\xa9s lliure de prendre decisions pr\xc3\xb2pies.'