b"\n_START_ARTICLE_\nEadbald de Kent\n_START_SECTION_\nEntorn familiar\n_START_PARAGRAPH_\nEadbald era ell fill primog\xc3\xa8nit del rei Etelbert i de Berta, una princesa franca que li va inculcar el cristianisme. La seva germana, \xc3\x86thelburg, estava casada amb Edwin, rei de North\xc3\xbambria. Quan va arribar a l'edat adulta el seu pare va compartir el regne amb ell confiant-li la part oriental, amb capital a Rochester, una pr\xc3\xa0ctica bastant comuna entre els anglosaxons. _NEWLINE_A la mort del seu pare va assumir el govern de tot el pa\xc3\xads i es va casar amb la seva madrastra que era contr\xc3\xa0ria al cristianisme. Segons Beda, l'arquebisbe Lloren\xc3\xa7 de Canterbury el va persuadir de tornar a la fe cristiana i de repudiar la seva dona. La seva segona esposa es deia Ymme (o Emma) que, segons diu la Llegenda reial de Kent era una princesa franca, per\xc3\xb2 segons els historiadors moderns era la filla d'Erquinoald, senescal del palau de N\xc3\xa8ustria, la part occidental del regne dels francs.\n_START_SECTION_\nRegnat\n_START_PARAGRAPH_\nMorts el pare i la mare d'Eadbald, tot el reialme es va veure afectat per un abandonament massiu de la fe cristiana. Fins i tot l'arquebisbe Lloren\xc3\xa7 es va veure temptat a abandonar per\xc3\xb2 llavors va tenir un somni en qu\xc3\xa8 se li apareixia sant Pere, que el recriminava amb paraules i el fuetejava; quan va despertar encara tenia les marques de la flagel\xc2\xb7laci\xc3\xb3, les quals va ensenyar al rei. El paganisme es va estendre pels regnes ve\xc3\xafns, i van expulsar el bisbe de Londres (seu que pertanyia al regne d'Essex), Melit\xc3\xb3 de Canterbury. Segons Beda, el rei Eadbald estava pres per un \xc2\xabesperit dolent\xc2\xbb i D\xc3\xa9u el castigava amb \xc2\xabfreq\xc3\xbcents atacs de bogeria\xc2\xbb, narraci\xc3\xb3 que la historiadora Yorke interpreta com que patia epil\xc3\xa8psia. L'historiador Kirby, comparant el text de Beda amb la correspond\xc3\xa8ncia que el papa Bonifaci V tenia amb els bisbes, ha arribat a la conclusi\xc3\xb3 que va ser Just de Canterbury qui va fer tornar el rei a la fe cristiana i no el bisbe Lloren\xc3\xa7, el qual probablement havia mort l'any 619, tres anys despr\xc3\xa9s de l'ascensi\xc3\xb3 al tron d'Eadbald._NEWLINE_D'aquest per\xc3\xadode de retorn al paganisme, es van trobar a Finglesham dues tombes on els cad\xc3\xa0vers van ser enterrats amb ofrenes per al d\xc3\xa9u Wodan._NEWLINE_El bisbe Melit\xc3\xb3 li va demanar acollida, per\xc3\xb2 Eadbald ja no tenia la influ\xc3\xa8ncia sobre el regne d'Essex que havia tingut el seu pare i no va poder-lo fer tornar a la seu de Londres. En canvi s\xc3\xad que va tenir influ\xc3\xa8ncia amb North\xc3\xbambria, pel matrimoni de la seva germana amb el rei Edwin; aix\xc3\xb2 va fer que Edwin, reconegut com a bretwalda, tract\xc3\xa9s els altres regnes anglosaxons com a vassalls, llevat del regne de Kent.\n_START_SECTION_\nDescend\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nEadbald i Ymme van tenir una filla, Eanswith (que va fundar el primer convent de l'illa de la gran Bretnya, a Folkestone, a unes 15 milles de Canterbury), i dos fills, Eormenred i Eorcenberht. Eormenred era el m\xc3\xa9s gran dels dos i potser va tenir el t\xc3\xadtol de regulus, que voldria dir que va estar implicat en el govern juntament amb el seu pare, per\xc3\xb2 va morir abans que ell i no el va succeir. El tron el va heretar el segon fill, Eorcenberht. Un tercer fill anomenat, Ecgfrith, \xc3\xa9s esmentat en una carta de donacions d'Eadbald, per\xc3\xb2 aquest document \xc3\xa9s una falsificaci\xc3\xb3 feta probablement al segle XI._NEWLINE_Altres parents d'Eadbald van ser protagonistes de matrimonis diplom\xc3\xa0tics. El rei Anna de l'\xc3\x80nglia Oriental va casar la seva filla, Seaxburh, amb Eorcenberht, i la filla d'ambd\xc3\xb3s, Eormenhild es va casar amb Wulfhere de M\xc3\xa8rcia, un dels regnes m\xc3\xa9s poderosos de l'illa de la Gran Bretanya. Eanfl\xc3\xa6d, n\xc3\xa9ta d'Eadbald, es va casar amb Oswiu, rei de North\xc3\xbambria. Una besn\xc3\xa9ta d'Eadbald, anomenada Eafe, es va casar amb Merewalh, rei de Magons\xc3\xa6te."