b'\n_START_ARTICLE_\nMonestir de la Trinitat\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEls seus or\xc3\xadgens m\xc3\xa9s remots estan en l\'antic convent trinitari establert al mateix solar de l\'actual ja el 1265, que estava al c\xc3\xa0rrec d\'un hospital sota l\'advocaci\xc3\xb3 de Sant Guillem. En el mapa del 1704 de Vicent Tosca encara s\'anomena a la zona com a Arraval de S. Guillem._NEWLINE_L\'actual monestir t\xc3\xa9 l\'origen en el desig de la reina Maria de Castella de fundar un monestir de religioses clarisses, a les quals era molt devota. Aconsegu\xc3\xad la supressi\xc3\xb3 de l\'anterior comunitat mitjan\xc3\xa7ant butlles pontif\xc3\xadcies dels anys 1443 i 1445, aquest l\'empla\xc3\xa7ament era privilegiat, ja que estava al costat dels jardins del Palau Reial on ella habitava. El 1445 la reina va dur a Val\xc3\xa8ncia la comunitat del convent de Santa Clara de Gandia i les allotj\xc3\xa0 provisionalment al convent preexistent mentre es projectava el nou. L\'anterior convent era bastant m\xc3\xa9s menut que l\'actual, segons mostra un pl\xc3\xa0nol de l\'arxiu del monestir, i amb una distribuci\xc3\xb3 diferent. El solar on s\'ubicaria el nou monestir s\'ampli\xc3\xa0 considerablement amb la compra dels horts ve\xc3\xafns. _NEWLINE_Finalment la nova construcci\xc3\xb3 s\'inici\xc3\xa0 el 9 de juliol de 1445 amb una cerim\xc3\xb2nia solemne, la mateixa reina pos\xc3\xa0 la primera pedra i a sota deix\xc3\xa0 el seu anell. El bisbe de Val\xc3\xa8ncia va beneir l\'obra, aquest, ja a Roma era el cardenal Alfons de Borja, futur Calixt III._NEWLINE_Les obres avan\xc3\xa7aren r\xc3\xa0pidament, per l\'ajut de la reina, que aconsegu\xc3\xad del Papa Eugeni IV indulg\xc3\xa8ncies per aquells que feren donacions. A l\'extens llibre de benefactors del monestir hi figura gran part de la societat valenciana de l\'\xc3\xa8poca. Segons les cr\xc3\xb2niques del monestir el primer que es constru\xc3\xad seria l\'esgl\xc3\xa9sia i el sepulcre de la reina, segurament la perman\xc3\xa8ncia del rei Alfons a N\xc3\xa0pols dugu\xc3\xa9 a Maria a construir-se el seu propi sepulcre._NEWLINE_La reina va morir l\'any 1458 i se soterr\xc3\xa0 al monestir, segons el cronista Sales qued\xc3\xb3 inperfecta la grande obra de la claustra. Amb Isabel de Villena com a abadessa (1463-1490) l\'obra va rebre una nova embranzida, segons el Llibre des t\xc3\xadtols: es paviment\xc3\xa0 l\'esgl\xc3\xa9sia, es constru\xc3\xafren els claustres i els dormitoris, la cuina, la bugaderia i el p\xc3\xb2rtic anterior a l\'esgl\xc3\xa9sia_NEWLINE_El viatger i humanista Jeroni M\xc3\xbcnzer en la seua visita a la ciutat el 1494 va dir del monestir: Mai no vaig veure una esgl\xc3\xa9sia igual, per la quantitat de retaules i d\'ornaments tan rics i tan magn\xc3\xadfics amb qu\xc3\xa8 \xc3\xa9s decorada. Aquest espectacle provoca una gran admiraci\xc3\xb3._NEWLINE_Durant els segles seg\xc3\xbcents el monestir continu\xc3\xa0 sent un focus important en la vida religiosa i social de la ciutat. El beat Nicolau Factor era confessor de les monges des de 1539, fins ac\xc3\xad hi arribaven les processons que organitzaven els Jurats en honar a l\'\xc3\x80ngel Custodi, ac\xc3\xad es venerava la Mare de D\xc3\xa9u de la Sapi\xc3\xa8ncia, patrona de la universitat; del monestir eixiren grups per reformar o fundar altres convents a Terol, Barcelona (Pedralbes), Mallorca, Tortosa, Onda i X\xc3\xa0tiva. A inicis del segle XVII Maria de Corella feu una donaci\xc3\xb3 de valuoses obres d\'art, m\xc3\xa9s tard, entre 1695 i 1700 l\'esgl\xc3\xa9sia, com la majoria de les de la ciutat, es va revestir amb una decoraci\xc3\xb3 barroca._NEWLINE_A principis del segle XIX la Guerra del Franc\xc3\xa9s inicia la decad\xc3\xa8ncia del cenobi. Tamb\xc3\xa9 la seua ubicaci\xc3\xb3 fora de les muralles i a la vora del riu ha afavorit el seu deteriorament, havent sofert bombardeigs i saquejos durant les guerres, i riuades (fins a set s\'han comptat). A m\xc3\xa9s les pol\xc3\xadtiques desamortitzadores tamb\xc3\xa9 l\'afectaren llevant-li les seues rendes. La guerra civil del 1936 i la Riuada del 1957 ocasionaren greus perjudicis al convent._NEWLINE_En l\'actualitat el convent segueix habitat per monges clarisses de clausura, motiu pel qual nom\xc3\xa9s \xc3\xa9s visitable l\'esgl\xc3\xa9sia en horari de missa. Ha estat restaurat en gran part, sent possible la seua compra o \xc3\xbas pel proper Museu de Belles Arts de Val\xc3\xa8ncia.\n_START_SECTION_\nEsgl\xc3\xa9sia\n_START_PARAGRAPH_\nSe situa paral\xc2\xb7lela a la galeria sud del claustre, amb la cap\xc3\xa7alera orientada al carrer Alboraia. Segueix el model del g\xc3\xb2tic catal\xc3\xa0 de nau \xc3\xbanica, amb cinc trams, capelles entre els contraforts i la cap\xc3\xa7alera poligonal. Es cobreix amb voltes de creueria de pedra tallada. Les claus de volta, les m\xc3\xa8nsules i nervis conserven perfectament la policromia original. La clau de l\'absis t\xc3\xa9 una representaci\xc3\xb3 de la Trinitat, a partir de les claus, als nervis hi han dracs pintats amb les boques obertes._NEWLINE_Aquesta policromia s\'ha conservat pel posterior recobriment barroc de voltes tabicades de can\xc3\xb3 amb llunetes. La nova volta est\xc3\xa0 situada m\xc3\xa9s baixa que la g\xc3\xb2tica, per aix\xc3\xb2 s\'hi pot observar. Tamb\xc3\xa9 les voltes de les capelles laterals foren rebaixades per a permetre la cabuda d\'una tribuna a la qual s\'accedeix per cor alt._NEWLINE_La renovaci\xc3\xb3 barroca feta al final del segle XVII, 1695-1700, representaria l\'\xc3\xbaltim estadi del decorativisme barroc del segle XVII, ja que fa un \xc3\xbas mesurat de la fullaraca i deixant parts del mur buit de decoraci\xc3\xb3, nom\xc3\xa9s amb el blanc del guix. Destaca la finestra del cor, molt ornamentada, flanquejada per est\xc3\xadpits que recorden als que realitz\xc3\xa0 Francisco Padilla a Sant Dom\xc3\xa9nec._NEWLINE_El retaule \xc3\xa9s neocl\xc3\xa0ssic, posterior a la Guerra del Franc\xc3\xa9s. Als dos trams finals dels peus de l\'esgl\xc3\xa9sia se situen els dos cors, l\'alt i el baix. El cor alt descansa sobre una volta de creueria recolzada sobre m\xc3\xa8nsules motllurades. Per estar els cors als peus de l\'esgl\xc3\xa9sia, l\'entrada al temple es fa des de la portada lateral, orientada al sud._NEWLINE_L\'entrada al monestir es realitza pels accessos que donen al riu, despr\xc3\xa9s de travessar el pati, anteriorment un claustre, se situa la portada principal d\'acc\xc3\xa9s al temple. Aquesta es configura per pinacles que flanquegen nou arquivoltes que es recullen en un arc conopial amb cardines i rematat per una macolla o creu, molt semblant a les portades de la Llotja de la mateixa ciutat. Al timp\xc3\xa0 de la porta hi ha un tondo de cer\xc3\xa0mica (l\'original es custodia al Museu de Cer\xc3\xa0mica, aquest \xc3\xa9s una reproducci\xc3\xb3) atribu\xc3\xaft per Tormo a Della Robbia, per\xc3\xb2 actualment l\'autoria recau al taller dels Buglioni.\n_START_SECTION_\nClaustre\n_START_PARAGRAPH_\nEl complex conventual s\'organitza al voltant del claustre, aquest \xc3\xa9s de dos plantes i planta rectangular. T\xc3\xa9 vuit arcades en el seu costat major i set en el menor. La galeria de baix est\xc3\xa0 constru\xc3\xafda de carreus d\'excel\xc2\xb7lent factura amb voltes de creueria simple de nervis de pedra que s\'insereixen netament al mur sense cap m\xc3\xa8nsula o capitell. Els plements de les voltes deu ser de rajola, per b\xc3\xa9 que est\xc3\xa0 emblanquinat. \xc3\x89s un claustre desornamentat, proporcionat i elegant, a causa de certa influ\xc3\xa8ncia cistercenca i a la per\xc3\xadcia dels seus constructors._NEWLINE_El sepulcre de la reina Maria est\xc3\xa0 ubicat a la galeria sud del claustre, a la part que correspon amb el costat de l\'evangeli de la cap\xc3\xa7alera de l\'esgl\xc3\xa9sia. Est\xc3\xa0 compost per un arcosoli format per un arc conopial ornat amb cardines i flanquejat per pinacles, tot tallat finament. Dins d\'un rectangle se situen tres medallons que exhibeixen tres escuts coronats amb les armes reials, i als extrems altres dos escuts sustentats per animals, que representen un lliri de tres tiges i una olla sobre un trivet, que serien s\xc3\xadmbols de la Trinitat. Aquesta composici\xc3\xb3 i els s\xc3\xadmbols estan agafats del revers del segell de plom de les butlles d\'indulg\xc3\xa8ncia per a les obres del monestir. L\'autor del segell, segons Mateu i Llopis, seria l\'argenter Garcia Gomis, \xc3\xa0lies "Sorio". L\'arcosoli segurament va allotjar un retaule, perdut actualment.\n_START_SECTION_\nAltres depend\xc3\xa8ncies\n_START_PARAGRAPH_\nLa sala capitular t\xc3\xa9 el seu acc\xc3\xa9s a la galeria est del claustre. Aquest \xc3\xa9s un espai unitari, quadrat i cobert amb una volta de creueria simple molt rebaixada rematada amb una clau on est\xc3\xa0 esculpida la cara de Crist. La plementeria \xc3\xa9s tabicada i deixada vista, tamb\xc3\xa9 molt rebaixada._NEWLINE_La galeria oest d\xc3\xb3na acc\xc3\xa9s a la bugaderia, al refectori, a la cuina i al corredor per on s\'accedeix als locutoris. Contr\xc3\xa0riament al que es podria pensar, aquestes depend\xc3\xa8ncies tenen un elevat inter\xc3\xa8s arquitect\xc3\xb2nic. Per exemple l\'acc\xc3\xa9s a la bugaderia es fa travessant un arc de mig punt amb un biaix de seixanta graus. _NEWLINE_A l\'esquerra de la portada de l\'esgl\xc3\xa9sia hi ha un altre pati amb amples arcs escarsers t\xc3\xadpics dels patis g\xc3\xb2tics valencians, ac\xc3\xad era on se situa l\'entrada al monestir, molt reformada per\xc3\xb2. L\'entrada dels carros es faria per aquest pati._NEWLINE_Les estances utilitzades com a sagristies tamb\xc3\xa9 s\xc3\xb3n de gran inter\xc3\xa8s arquitect\xc3\xb2nic, sobretot la sobresagristia del costat de l\'ep\xc3\xadstola, anomenada tribuna de la reina. Aquesta estan\xc3\xa7a es cobreix amb una volta arestada que sembla de rajola, de cinc trams en forma de "v" i costats desiguals, fent \xc3\xbas de l\'estereotomia m\xc3\xa9s moderna._NEWLINE_El refectori \xc3\xa9s una sala rectangular de cinc crugies, voltes de creueria simple amb nervis de pedra que arrenquen de m\xc3\xa8nsules i plementeria de rajola a rosca._NEWLINE_L\'escala d\'acc\xc3\xa9s al claustre alt, a la galeria sud, \xc3\xa9s un exemple i una obra mestra respecte al que \xc3\xa9s l\'art de tallar la pedra.\n_START_SECTION_\nAutoria\n_START_PARAGRAPH_\nEl monestir de la Trinitat destaca per la seua experimentaci\xc3\xb3 t\xc3\xa8cnica i formal en la manera de construir, la qual suposa la transici\xc3\xb3 d\'una estereotomia g\xc3\xb2tica a una ja renaixentista. Dels mestres que hi participaren en l\'obra no es t\xc3\xa9 documentaci\xc3\xb3 segura, per\xc3\xb2 a partir de fonts indirectes es pot obtenir alguna informaci\xc3\xb3. El Llibre de benefactors cont\xc3\xa9 la primera refer\xc3\xa8ncia al mestre d\'obra i en el qual figuren les persones que hi contribu\xc3\xafren entre 1446 i 1449. Hi figuren moltes persones conegudes de l\'\xc3\xa8poca, en primer lloc est\xc3\xa0 la reina Maria, tamb\xc3\xa9 altres com mossen Ausias Marc, Cavaller, o Jacqme Roig, metge de la comunitat; finalment hi apareix Nanthoni Dalmau, Pedrapiquer, MESTRE DE LA OBRA y Juanet fill del mestre de l\'obra. A aquest mestre se li atribueix el retaule d\'alabastre de la catedral actualment traslladat a la capella del Sant Calze i el projecte de remat de la torre del Micalet. Els vuit anys que separen la mort de Dalmau i l\'inici fa pensar que aquest va donar les traces generals, i potser iniciaria l\'esgl\xc3\xa9sia i el refectori i tamb\xc3\xa9 la tomba de la reina degu\xc3\xa9 eixir de les mans d\'aquest._NEWLINE_L\'altra not\xc3\xadcia indirecta sobre un mestre d\'obres ve de la m\xc3\xa0 del Dietari del Capell\xc3\xa0 de Alfonos el Mag\xc3\xa0nim, atribu\xc3\xaft a Melcior Miralles. El cap\xc3\xadtol LXIII el dedica a Francesc Mart\xc3\xadnez Biulaygua, De la bregua del mestre Biulaygua, on de passada diu que treballava al Monestir de la Trinitat. A m\xc3\xa9s el qualifica de molt sabut e sobtil mestre de vila (elogi que nom\xc3\xa9s repeteix referint-se a Pere Compte i en menor grau) i indica que fou hobrer de la ciutat, de la Seu, de la Trinitat de santa Clara, de Valdexpti, de Portaceli, de San Jeronim de la Verge Maria de la Murta e casi de totes les hobres de Valencia. Biulaygua hagu\xc3\xa9 de comptar amb la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 d\'altres mestres experts que foren capa\xc3\xa7os de resoldre els complexos i innovadors problemes d\'estereotomia de la pedra, com pogueren (per les solucions i les dates) ser mestres pedrapiquers del cercle de Francesc Baldomar o Pere Compte, sin\xc3\xb3 foren ells mateixos.\n_START_SECTION_\nArt moble\n_START_PARAGRAPH_\nEl monestir de la Trinitat encara conserva algunes mostres d\'art moble, que serien: una taula de la Mare de D\xc3\xa9u de la Vida, una icona sienesa; la Mare de D\xc3\xa9u del Refugi, una altra icona d\'origen bohemi del segle XV; i un crucifix d\'ivori d\'art hispano-filip\xc3\xad.'