b"\n_START_ARTICLE_\nEduard Fl\xc3\xb2 i Guitart\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNascut el 8 de desembre de 1881 al n\xc3\xbam. 7 del carrer de Sant Anastasi de Badalona,  fill del barber Isidre Fl\xc3\xb2 i Font, natural d'Alella. En la seva infantesa demostr\xc3\xa0 afici\xc3\xb3 i facilitat com a dibuixant, no tenia encara 10 anys que dibuixava els clients de la barberia, i els seus pares decidiren matricular-lo a l'Escola de la Llotja el curs de 1891-92. A l'escola tingu\xc3\xa9 un llarg aprenentatge, n'era deixeble encara el 1906 i fou ben valorat i premiat en diverses ocasions per les seves aptituds. Tamb\xc3\xa9 hi conegu\xc3\xa9 artistes com Ramon Mart\xc3\xad, Antoni Caba o Modest Urgell, alguns d'ells mestres que l'influ\xc3\xafren. El curs de 1901-02, amb 20 anys, ampli\xc3\xa0 estudis a Roma, becat per l'Ajuntament de Badalona, primer per 6 mesos i finalment amb 3 m\xc3\xa9s, contactant amb l'ambient art\xc3\xadstic de la ciutat i el coneixement directe dels mestres renaixentistes i barrocs. M\xc3\xa9s tard, pass\xc3\xa0 3 mesos a Par\xc3\xads, pel que sembla gr\xc3\xa0cies a l'ajut de la reina mare._NEWLINE_Al voltant d'aquells anys, havent tornat de Roma, celebr\xc3\xa0 algunes exposicions a Badalona i col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 espor\xc3\xa0dicament amb la revista Gent Nova, a m\xc3\xa9s de rebre nombrosos enc\xc3\xa0rrecs, sobretot de retrats, pels que tenia una especial facilitat. Tanmateix, alguns no quedaven satisfets perqu\xc3\xa8 Fl\xc3\xb2 els retratava de forma exacta, sense retocar-los res. Comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a donar lli\xc3\xa7ons de dibuix i pintura a casa seva; quan es va traslladar amb la fam\xc3\xadlia al carrer de la Merc\xc3\xa8, 11, el 1906 hi obr\xc3\xad una acad\xc3\xa8mia, que anunci\xc3\xa0 a la premsa local, orientada a nois i noies en diferents horaris. La feina de mestre la continuar\xc3\xa0 durant molts anys, demostrant condicions excel\xc2\xb7lents com a mestre, de tracte amable i correcte, a m\xc3\xa9s de ser una font segura d'ingressos, m\xc3\xa9s que no pas els enc\xc3\xa0rrecs particulars. Col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 en activitats ciutadanes, com jurat de concursos, i continu\xc3\xa0 celebrant exposicions individuals, a les com la Par\xc3\xa9s (1908 i 1912) o el Centre Badalon\xc3\xad (1913)._NEWLINE_El 1914 es cas\xc3\xa0 amb la seva deixebla Maria de Azcue Blanc. El matrimoni an\xc3\xa0 a viure a Barcelona, per\xc3\xb2 el pintor continu\xc3\xa0 donant classes a la seva acad\xc3\xa8mia de Badalona i tamb\xc3\xa9 a la seu de l'Ateneu Obrer de Badalona (1914-1919) i l'Escola Elemental del Treball (1928-1935). Amb l'arribada dels cinc fills, cada vegada hagu\xc3\xa9 de dedicar-los m\xc3\xa9s atenci\xc3\xb3 econ\xc3\xb2mica, i comen\xc3\xa7\xc3\xa0 donar classes a Barcelona, per exemple a l'Institut Comercial de la Immaculada del carrer de Balmes, a m\xc3\xa9s d'enc\xc3\xa0rrecs particulars, molts d'ells de fet c\xc3\xb2pies d'obres de pintors famosos. Expos\xc3\xa0 molt espor\xc3\xa0dicament, particip\xc3\xa0 en una col\xc2\xb7lectiva a la Sala Par\xc3\xa9s el 1919 i una individual a la mateixa sala el 1924._NEWLINE_La guerra civil la pass\xc3\xa0 a Alella amb la fam\xc3\xadlia, on pint\xc3\xa0 for\xc3\xa7a paisatges del poble i retrats que li eren pagats en esp\xc3\xa8cies (sucre, tabac, llaunes de menjar...). Acabada la guerra torn\xc3\xa0 a Barcelona, on realitz\xc3\xa0 algunes exposicions individuals, a la Sala Barcino (1940) i a la Sala Pons Llobet (1944), a m\xc3\xa9s de col\xc2\xb7laborar activament en la celebraci\xc3\xb3 de les Exposicions de Belles Arts de Badalona celebrades durant els anys 40, formant part gaireb\xc3\xa9 sempre del jurat qualificador. Per la mateixa \xc3\xa8poca es feu soci del Reial Cercle Art\xc3\xadstic de Barcelona. En els darrers anys de la seva vida una lesi\xc3\xb3 ocular li ocasion\xc3\xa0 mol\xc3\xa8sties a l'hora de pintor, si b\xc3\xa9 no perd\xc3\xa9 la visi\xc3\xb3, i hagu\xc3\xa9 de deixar-ho de fet poc abans de la seva mort, succe\xc3\xafda el 13 d'abril de 1958. L'any seg\xc3\xbcent el ple municipal de Badalona acord\xc3\xa0 donar el seu nom a la continuaci\xc3\xb3 del carrer de la Merc\xc3\xa8, entre les dues carreteres; la placa fou descoberta el 20 de novembre de 1960.\n_START_SECTION_\nEstil\n_START_PARAGRAPH_\nFou un pintor de la figura humana, especialment de retrats, tamb\xc3\xa9 del paisatge i de la natura morta, mantenint-se sempre fidel a unes formes expressives que tenien la seva arrel en la pintura realista del segle XIX. Aquest estil l'adquir\xc3\xad a la Llotja i durant les seves estades a Roma i Par\xc3\xads. Per tant de jove ja s'alluny\xc3\xa0 dels ambients art\xc3\xadstics de l'\xc3\xa8poca, sobretot de les avantguardes, de les quals sent\xc3\xad sempre for\xc3\xa7a prevenci\xc3\xb3. Per aix\xc3\xb2, la seva evoluci\xc3\xb3 no \xc3\xa9s buscada, sin\xc3\xb3 m\xc3\xa9s aviat una de m\xc3\xa9s natural, no massa evident a primera vista i sobre la base de l'acumulaci\xc3\xb3 d'experi\xc3\xa8ncies. En la seva \xc3\xa8poca de joventut dibuixa i pintava perqu\xc3\xa8 en sentia la necessitat, qualsevol cosa li servia: paisatges, natures mortes, amics o coneguts, autoretrats... ben constru\xc3\xafts i captats amb tra\xc3\xa7 segur i bona utilitzaci\xc3\xb3 del color i de la llum, sense estrid\xc3\xa8ncies. En opini\xc3\xb3 de N\xc3\xbaria Casals, \xc3\xa9s tracta d'una obra molt v\xc3\xa0lida, que per un munt de circumst\xc3\xa0ncies fou injustament oblidada durant anys."