b'\n_START_ARTICLE_\nJu\xc3\xad a S\xc3\xb2crates\n_START_PARAGRAPH_\nEl ju\xc3\xad de S\xc3\xb2crates fa refer\xc3\xa8ncia al ju\xc3\xad i posterior execuci\xc3\xb3 del fil\xc3\xb2sof aten\xc3\xa9s S\xc3\xb2crates el 399 aC. S\xc3\xb2crates va ser jutjat i condemnat pels tribunals del govern democr\xc3\xa0tic d\'Atenes, amb els c\xc3\xa0rrecs de corrompre la joventut i la falta de creen\xc3\xa7a en els d\xc3\xa9us ancestrals. Dos dels contemporanis de S\xc3\xb2crates (Plat\xc3\xb3 i Xenofont) van descriure el ju\xc3\xad, convertint-lo en un dels m\xc3\xa9s famosos de l\'antiguitat.\n_START_SECTION_\nAntecedents del ju\xc3\xad\n_START_PARAGRAPH_\nEn el moment del seu empresonament, feia anys que S\xc3\xb2crates era una figura coneguda en Atenes. La com\xc3\xa8dia d\'Arist\xc3\xb2fanes: Els n\xc3\xbavols (Nephelai), presentada el 420 aC, tenia S\xc3\xb2crates com un dels personatges principals, mostrant-lo com un estafador pomp\xc3\xb3s i ressonant._NEWLINE_Cap de les obres produ\xc3\xafdes per S\xc3\xb2crates ha sobreviscut, per\xc3\xb2 el seu pupil Plat\xc3\xb3 va registrar molts "di\xc3\xa0legs socr\xc3\xa0tics", amb el seu mestre com a personatge central. Moltes de les persones m\xc3\xa9s influents de l\'\xc3\xa8poca es van ressentir pel sistema del fil\xc3\xb2sof S\xc3\xb2crates, ja que amb les seues preguntes refutava les afirmacions de savis i virtuosos. La mol\xc3\xa8stia amb qu\xc3\xa8 la majoria de la gent va veure el elenchos va guanyar a S\xc3\xb2crates l\'ep\xc3\xadtet de "cr\xc3\xadtic d\'Atenes". El m\xc3\xa8tode socr\xc3\xa0tic era imitat ben sovint pels j\xc3\xb3vens atenesos, trastornant en gran manera els valors morals i l\'orde establit fins llavors. Tot i que el mateix S\xc3\xb2crates va lluitar per Atenes i va advocar a favor de l\'obedi\xc3\xa8ncia a les lleis, al mateix temps, va criticar la democr\xc3\xa0cia, especialment la pr\xc3\xa0ctica atenesa d\'eleccions de grup, ridiculitzant que en cap altre ofici podia una persona ser triada d\'esta manera. Esta cr\xc3\xadtica va augmentar la suspic\xc3\xa0cia dels dem\xc3\xb2crates, en especial, quan els seus acostats eren descoberts com a enemics de la democr\xc3\xa0cia. L\'Alcib\xc3\xadades va trair Atenes en favor d\'Esparta -encara que el fet va ser segurament una q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 de necessitat m\xc3\xa9s que ideol\xc3\xb2gica- i Cr\xc3\xadties, el seu ex-deixeble, va ser un dels l\xc3\xadders dels Trenta Tirans -l\'oligarquia proespartana que va governar Atenes durant alguns anys, despr\xc3\xa9s de la seua derrota en la guerra del Pelopon\xc3\xa9s-, a pesar que tamb\xc3\xa9 hi han registres de la seua enemistat._NEWLINE_Sumat a tot aix\xc3\xb2, S\xc3\xb2crates mantenia una visi\xc3\xb3 molt particular de la religi\xc3\xb3. Va realitzar diverses refer\xc3\xa8ncies al seu esperit personal o daimon, encara que va afirmar expl\xc3\xadcitament que mai se li havia imposat, sin\xc3\xb3 que li advertia sobre diversos esdeveniments possibles. Molts dels seus contemporanis sospitaven del daimon de S\xc3\xb2crates, considerant-lo un rebuig de la religi\xc3\xb3 de l\'estat. En general, es veu el daimon de S\xc3\xb2crates com quelcom semblant a la intu\xc3\xafci\xc3\xb3. A m\xc3\xa9s, S\xc3\xb2crates deia que el concepte de bondat precedia els desitjos dels d\xc3\xa9us, en comptes d\'estar determinat per estos.\n_START_SECTION_\nEl proc\xc3\xa9s\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer element del ju\xc3\xad va ser l\'acusaci\xc3\xb3 formal, presentada a l\'arcont per l\'acusador, M\xc3\xa8let. Despr\xc3\xa9s, si haguera decidit que hi havia un cas davant del qual havia de donar-se una resposta, l\'arcont va indicar a S\xc3\xb2crates que es presentara davant d\'un jurat de ciutadans atenesos, per contestar els c\xc3\xa0rrecs de corrupci\xc3\xb3 dels j\xc3\xb3vens atenesos i d\'asebeia (impietat)._NEWLINE_Els jutges van ser seleccionats per atzar d\'entre un grup de ciutadans -sempre h\xc3\xb2mens- voluntaris; doncs -la ciutadania no inclo\xc3\xafa dones, esclaus ni estrangers residents- pertanyents a cada classe social. A difer\xc3\xa8ncia de qualsevol ju\xc3\xad dut a terme en moltes societats modernes, la majoria dels veredictes eren regla m\xc3\xa9s que excepci\xc3\xb3. (Per a una versi\xc3\xb3 sat\xc3\xadrica dels jutges i tipus de persones que es podien trobar en ells, vegeu la com\xc3\xa8dia d\'Arist\xc3\xb2fanes: Les vespes)._NEWLINE_S\xc3\xb2crates es va enfrontar a un jurat compost per 500 ciutadans - la gran assist\xc3\xa8ncia demostra que el ju\xc3\xad era vist com quelcom important- i despr\xc3\xa9s que ell i el seu acusador hagueren presentat les seues dissertacions, el jurat va votar a favor de condemnar-lo, a causa d\'una votaci\xc3\xb3 de 280 contra 220._NEWLINE_A continuaci\xc3\xb3, S\xc3\xb2crates i el fiscal van suggerir diverses sent\xc3\xa8ncies alternatives. Despr\xc3\xa9s d\'expressar la seua sorpresa davant de tan poc com va ser necessari per a declarar-lo culpable, S\xc3\xb2crates va proposar, bromejant, una sent\xc3\xa8ncia composta per menjars gratu\xc3\xafts en el Pritaneu -un honor que era reservat per als benefactors de la ciutat i per als guanyadors dels Jocs Ol\xc3\xadmpics-, despr\xc3\xa9s, es va oferir a pagar una multa de 100 dracmes, la qual cosa equivalia a una quinta part de les seues possessions i era prova irrefutable de la seua pobresa. Finalment, va acordar pagar la suma de 3.000 dracmes -la idea l\'havia proposat Plat\xc3\xb3, Crit\xc3\xb3, Crit\xc3\xb2bul i Apolodor, els quals tamb\xc3\xa9 li garantien el seu pagament-. El seu acusador va proposar la pena de mort._NEWLINE_El jurat va estar a favor de la pena per gran majoria (360 contra 140), demostrant, segons Plat\xc3\xb3, que S\xc3\xb2crates havia perdut suport a causa del seu to de lleugeresa i pel fet de no demanar disculpes._NEWLINE_Els seguidors de S\xc3\xb2crates li van recomanar fugir, la qual cosa era esperada -i incl\xc3\xbas hauria sigut acceptada- per la ciutadania; per\xc3\xb2 ell es va negar per principis. Per coher\xc3\xa8ncia amb la seua pr\xc3\xb2pia filosofia d\'obedi\xc3\xa8ncia cap a les lleis, va dur a terme la seua pr\xc3\xb2pia execuci\xc3\xb3 bevent la cicuta amb la qual li havien prove\xc3\xaft. Aix\xc3\xad, es va convertir en un dels primers dels escassos "m\xc3\xa0rtirs" intel\xc2\xb7lectuals. S\xc3\xb2crates va morir a l\'edat de 70 anys.\n_START_SECTION_\nEl ju\xc3\xad de S\xc3\xb2crates descrit pels seus contemporanis\n_START_PARAGRAPH_\nEn la primera tetralogia de di\xc3\xa0legs de Plat\xc3\xb3: l\'Eutifr\xc3\xb3, l\'Apologia, el Crit\xc3\xb3 i el Fed\xc3\xb3; el deixeble de S\xc3\xb2crates centra la seua trama en el ju\xc3\xad i l\'execuci\xc3\xb3 del seu mestre. Xenofont tamb\xc3\xa9 va escriure una Apologia de S\xc3\xb2crates.\n_START_SECTION_\nLa Interpretaci\xc3\xb3 en el m\xc3\xb3n modern\n_START_PARAGRAPH_\nLa mort de S\xc3\xb2crates, tal com fou presentada per Plat\xc3\xb3, ha inspirat escriptors, artistes i fil\xc3\xb2sofs del m\xc3\xb3n modern, en formes molt variades. Per a alguns, l\'execuci\xc3\xb3 de qui Plat\xc3\xb3 va anomenar \xc2\xabel m\xc3\xa9s savi i just de tots els h\xc3\xb2mens\xc2\xbb ha demostrat la falta de fiabilitat dels governs democr\xc3\xa0tics. Per a altres, especialment per a I. F. Stone en el seu llibre El judici de S\xc3\xb2crates, l\'acci\xc3\xb3 dels atenesos era una defensa justificable de la seua democr\xc3\xa0cia, la qual havia sigut restablida recentment. En general, S\xc3\xb2crates \xc3\xa9s vist com una figura paterna, s\xc3\xa0via i ben\xc3\xa8vola, martiritzada a causa de les seues creences intel\xc2\xb7lectuals. Aix\xc3\xad va ser exactament com ho van presentar Plat\xc3\xb3 i Xenofont, per la qual cosa no \xc3\xa9s sorprenent que el mite de S\xc3\xb2crates i la seua execuci\xc3\xb3 haja pres exist\xc3\xa8ncia pr\xc3\xb2pia, allunyada de l\'home hist\xc3\xb2ric; la verdadera visi\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica de la qual possiblement no l\'arribarem a con\xc3\xa9ixer mai.'