b"\n_START_ARTICLE_\nVacances (Josep Aragay)\n_START_SECTION_\nContext hist\xc3\xb2ric i art\xc3\xadstic\n_START_PARAGRAPH_\nNascut a Barcelona l'any 1889, Josep Aragay estudi\xc3\xa0 a l'Escola de la Llotja i a l'Escola de Francesc Gal\xc3\xad, on tamb\xc3\xa9 es formaren Jaume Mercad\xc3\xa9 i Joan Mir\xc3\xb3. Entre el 1906 i el 1912, aquesta darrera escola va tindre un paper important en la creaci\xc3\xb3 de l'univers visual del noucentisme: tota una mitologia catalana de vaixells de vela i mariners, noies amb trenes, dofins i orenetes, atzavares i cistells de flors, i estels i bombes de paper. El 1911 Aragay va adherir-se a l'agrupaci\xc3\xb3 Les Arts i els Artistes, constitu\xc3\xafda l'any anterior sota els auspicis d'Eugeni d'Ors com a capdavantera del noucentisme. El 1913 va fer la primera exposici\xc3\xb3 individual a les Galeries Dalmau, de la Portaferrisa, que agrupava els joves artistes renovadors, i dos anys despr\xc3\xa9s expos\xc3\xa0 cer\xc3\xa0miques decorades per ell i fetes per Francesc Quer. A partir d'aquest moment es convert\xc3\xad en ceramista i, en tornar d'It\xc3\xa0lia, on resid\xc3\xad els anys 1916 i 1917, realitz\xc3\xa0 la decoraci\xc3\xb3 de la font g\xc3\xb2tica del Portal de l'\xc3\x80ngel, reprenent l'esperit i els colors de les rajoles de l'antiga cer\xc3\xa0mica catalana amb formes que barrejaven les velles xilografies de l'art popular catal\xc3\xa0 i temes dels quatrecentistes toscans. Aragay va \xc3\xa9sser tamb\xc3\xa9 un teoritzant sistem\xc3\xa0tic del retorn a la Mediterr\xc3\xa0nia, que, al seu parer, havia d'\xc3\xa9sser l'ess\xc3\xa8ncia de l'art catal\xc3\xa0.\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta obra de grans dimensions (2,60 m\xc2\xa0\xc3\x97\xc2\xa04,20 m) \xc3\xa9s com un manifest de la futura Catalunya somiada, feta d'un classicisme progressista, centrat en valors d'ordre, intel\xc2\xb7lig\xc3\xa8ncia, cos i joventut. La barreja d'elements visuals \xc3\xa9s veritablement excitant: una colla de nois i noies que munten a cavall (per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 en moto) travessen un paisatge situat entre unes columnes cor\xc3\xadnties i uns pins que deixen veure, al fons lluny\xc3\xa0, un poble amb un campanar rom\xc3\xa0nic i una esgl\xc3\xa9sia amb fa\xc3\xa7ana del segle XVIII. Tot aix\xc3\xb2 sembla situar-se al fons d'una gran cala de la Costa Brava, a la qual arriba navegant a tot drap un gran vaixell de tres pals. \xc3\x89s un retrat de les ess\xc3\xa8ncies del noucentisme, ja que, de fet, sembla la plasmaci\xc3\xb3 sobre tela de La Ben Plantada d'Eugeni d'Ors: un poble arran de la Mediterr\xc3\xa0nia on tot sembla fluir en ordre i amb una jove vestida de colors clars al mig que ben b\xc3\xa9 podria \xc3\xa9sser la susdita Ben Plantada."