b'\n_START_ARTICLE_\nLliure albir\n_START_PARAGRAPH_\nEl lliure albir \xc3\xa9s la hipot\xc3\xa8tica capacitat dels agents racionals de poder exercir control sobre les seves accions._NEWLINE_Afrontar aquesta q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 ha requerit comprendre la relaci\xc3\xb3 entre la llibertat i la causa, aix\xc3\xad com esbrinar si les lleis de la natura s\xc3\xb3n causalment determin\xc3\xadstiques. Les diverses postures filos\xc3\xb2fiques sobre el tema difereixen en la seva opini\xc3\xb3 sobre si tots els esdeveniments estan determinats o no \xe2\x80\x93determinisme contra indeterminisme\xe2\x80\x93, aix\xc3\xad com en si la llibertat pot coexistir amb el determinisme \xe2\x80\x93compatibilisme contra incompatibilisme. Aix\xc3\xad doncs, els deterministes conven\xc3\xa7uts argumenten que l\'univers \xc3\xa9s determin\xc3\xadstic, i que aix\xc3\xb2 fa que el lliure albir sigui impossible._NEWLINE_El principi del lliure albir t\xc3\xa9 connotacions religioses, \xc3\xa8tiques i cient\xc3\xadfiques. Per exemple, en l\'\xc3\xa0mbit religi\xc3\xb3s, el lliure albir pot implicar que una de\xc3\xaftat omnipotent no exerceix el seu poder sobre les voluntats i eleccions individuals. En \xc3\xa8tica, pot implicar que els individus poden ser responsabilitzats moralment per les seves accions. En l\'\xc3\xa0mbit cient\xc3\xadfic, pot implicar que les accions del cos, incloent-hi el cervell i la ment, no estan completament determinades per la causalitat f\xc3\xadsica. La q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 del lliure albir ha estat un tema central des dels comen\xc3\xa7aments del pensament filos\xc3\xb2fic.\n_START_SECTION_\nCompatibilisme\n_START_PARAGRAPH_\nEls compatibilistes mantenen que el determinisme \xc3\xa9s compatible amb el lliure albir. Una estrat\xc3\xa8gia comuna emprada pels "compatibilistes cl\xc3\xa0ssics", com Thomas Hobbes, \xc3\xa9s postular que una persona actua lliurement nom\xc3\xa9s quan la persona desitja realitzar l\'acte, i que la persona podria haver actuat d\'una manera diferent, si aix\xc3\xad ho hagu\xc3\xa9s decidit. Hobbes atribueix a vegades aquesta llibertat compatibilista a la persona, i no a una noci\xc3\xb3 abstracta de voluntat, assegurant, per exemple, que "no es pot deduir cap altra llibertat de la voluntat, desig o inclinaci\xc3\xb3 que la llibertat de l\'\xc3\xa9sser hum\xc3\xa0, que consisteix en aix\xc3\xb2, que no troba barreres al que hom t\xc3\xa9 la voluntat, el desig o la inclinaci\xc3\xb3 de fer. Per expressar aquesta condici\xc3\xb3 crucial, David Hume escriu: "aquesta llibertat hipot\xc3\xa8tica se la deixa pert\xc3\xa0nyer universalment a cadasc\xc3\xba que no sigui un presoner i en cadenes."_NEWLINE_Per il\xc2\xb7lustrar la seva posici\xc3\xb3, els compatibilistes expliquen casos clars en qu\xc3\xa8 la llibertat d\'alg\xc3\xba \xc3\xa9s negada, sigui per violaci\xc3\xb3, assassinat, robatori, o altres formes de coacci\xc3\xb3. En aquests casos, el lliure albir no \xc3\xa9s aplicable, no perqu\xc3\xa8 el passat estigui determinant causalment el futur, sin\xc3\xb3 perqu\xc3\xa8 l\'agressor est\xc3\xa0 invalidant els desigs de les v\xc3\xadctimes i les prefer\xc3\xa8ncies sobre les seves pr\xc3\xb2pies accions. L\'agressor coarta la v\xc3\xadctima i, segons els compatibilistes, aix\xc3\xb2 \xc3\xa9s el que invalida el lliure albir. Aix\xc3\xad, argumenten que el determinisme no importa, el que importa \xc3\xa9s que les eleccions individuals siguin el resultat dels seus propis desigs i prefer\xc3\xa8ncies, i que no siguin invalidats per una for\xc3\xa7a externa (o interna). Per a ser un compatibilista, no cal adherir-se a una concepci\xc3\xb3 particular del lliure albir, sin\xc3\xb3 tan sols negar que el determinisme estigui en conflicte amb el lliure albir._NEWLINE_La postura de William James fou ambivalent. Mentre que creia en el lliure albir en l\'aspecte \xc3\xa8tic, no creia que hi hagu\xc3\xa9s evid\xc3\xa8ncia d\'aquest en l\'aspecte cient\xc3\xadfic, ni cap de les seves pr\xc3\xb2pies introspeccions hi donaven suport. A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, no acceptava l\'incompatibilisme tal com est\xc3\xa0 formulat a continuaci\xc3\xb3; no creia que l\'indeterminisme de les accions humanes fos un prerequisit per a la responsabilitat moral. En la seva obra Pragmatisme, va escriure que "es pot confiar amb certesa que l\'instint i la utilitat entre aquests porten al negoci social del c\xc3\xa0stig i la recompensa", m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de teories metaf\xc3\xadsiques. Creia que l\'indeterminisme \xc3\xa9s important com a "doctrina de l\'alleujament" -permet creure que, encara que el m\xc3\xb3n pugui ser considerat en molts aspectes un lloc dolent, pot esdevenir, amb les accions individuals, un lloc millor. El determinisme, argumenta, mina la idea que el progr\xc3\xa9s \xc3\xa9s un concepte real que porta a la millora en el m\xc3\xb3n._NEWLINE_Els "compatibilistes moderns", com Harry Frankfurt i Daniel Dennett, argumenten que hi ha casos en qu\xc3\xa8 les eleccions d\'un agent coartat continuen sent lliures, perqu\xc3\xa8 una coerci\xc3\xb3 d\'aquest tipus coincideix amb les intencions i desigs personals de l\'agent. Frankfurt, en particular, discuteix una versi\xc3\xb3 del compatibilisme anomenada la "malla jer\xc3\xa0rquica". La idea \xc3\xa9s que un individu pot tenir desigs en conflicte en un primer ordre, i tamb\xc3\xa9 tenir un desig sobre els diversos desigs de primer ordre (\xc3\xa9s a dir, un desig de segon ordre), amb l\'efecte que un desig preval sobre els altres. La voluntat d\'una persona \xc3\xa9s la d\'identificar-se amb el seu desig efectiu de primer ordre, \xc3\xa9s a dir, aquell sobre el qual vol actuar. Aix\xc3\xad, per exemple, hi ha "addictes sense sentit", "addictes sense voler-ho", i "addictes que ho volen ser". Tots tres grups poden tenir el mateix desig de primer ordre de voler prendre la droga a qu\xc3\xa8 s\xc3\xb3n addictes, per\xc3\xb2 alhora no voler prendre-la._NEWLINE_El primer grup, els "addictes sense sentit", no tenen un desig de segon ordre de prendre la droga. El segon grup, els "addictes sense voler-ho", tenen un desig de segon ordre de no prendre la droga, mentre el tercer grup, els "addictes que ho volen ser", tenen un desig de segon ordre de prendre-la. Segons Frankfurt, els membres del primer grup s\'han de considerar desprove\xc3\xafts de voluntat, i per tant no pr\xc3\xb2piament persones. Els membres del segon grup desitgen lliurement no prendre la droga, per\xc3\xb2 la seva voluntat es veu superada per la seva addicci\xc3\xb3. Finalment, els membres del tercer grup prenen la droga a qu\xc3\xa8 s\xc3\xb3n addictes de manera volunt\xc3\xa0ria. La teoria de Frankfurt es pot ramificar per a qualsevol nombre de nivells. Els cr\xc3\xadtics amb aquesta teoria assenyalen que no hi ha certesa que els conflictes no sorgiran fins i tot a nivells de desig i prefer\xc3\xa8ncia d\'ordre superior. D\'altres argumenten que Frankfurt no ofereix una explicaci\xc3\xb3 adequada de com els diversos nivells de la jerarquia s\'interrelacionen entre si._NEWLINE_En Elbow Room (L\'espai lliure), Dennett presenta un argument per a una teoria compatibilista del lliure albir, que m\xc3\xa9s endavant va desenvolupar en el llibre Freedom Evolves (La llibertat evoluciona). El raonament central \xc3\xa9s que, si hom exclou D\xc3\xa9u, un dimoni infinitament poder\xc3\xb3s, i altres possibilitats d\'aquest tipus, aleshores pel caos i els l\xc3\xadmits epist\xc3\xa8mics a la precisi\xc3\xb3 del nostre coneixement sobre l\'estat actual del m\xc3\xb3n, el futur no est\xc3\xa0 definit prou clarament per a tots els \xc3\xa9ssers vius finits. L\'\xc3\xbanica cosa que resta ben definida s\xc3\xb3n les "expectatives". L\'habilitat de fer "una altra cosa" nom\xc3\xa9s t\xc3\xa9 sentit quan s\'est\xc3\xa0 tractant amb aquestes expectatives, i no amb algun tipus de futur que ni coneixem ni es pot arribar a con\xc3\xa8ixer._NEWLINE_Segons Dennett, com que els individus tenen l\'habilitat d\'actuar d\'una manera diferent al que tothom espera, el lliure albir pot existir. Els incompatibilistes afirmen que el problema amb aquesta idea \xc3\xa9s que podr\xc3\xadem ser mers "aut\xc3\xb2mats responent de manera predictible als est\xc3\xadmuls del nostre entorn". Aix\xc3\xad doncs, totes les nostres accions serien controlades per forces exteriors a nosaltres mateixos, o per un factor aleatori. Tamb\xc3\xa9 s\'han presentat an\xc3\xa0lisis m\xc3\xa9s sofisticades sobre una teoria compatibilista del lliure albir, aix\xc3\xad com d\'altres cr\xc3\xadtiques.\n_START_SECTION_\nIncompatibilisme\n_START_PARAGRAPH_\nEls "deterministes forts", com el bar\xc3\xb3 d\'Holbach, s\xc3\xb3n els incompatibilistes que accepten el determinisme i rebutgen el lliure albir. Els que segueixen la idea metaf\xc3\xadsica del liberalisme llibertari, com Thomas Reid, Peter van Inwagen, i Robert Kane, s\xc3\xb3n els incompatibilistes que accepten el lliure albir i rebutgen el determinisme, argumentant que alguna forma d\'indeterminisme \xc3\xa9s certa. Una altra visi\xc3\xb3 de l\'incompatibilisme fort assegura que el lliure albir \xc3\xa9s incompatible tant amb el determinisme com amb l\'indeterminisme. Aquesta postura la defensa Derk Pereboom._NEWLINE_Un dels arguments tradicionals de l\'incompatibilisme est\xc3\xa0 basat en el "bombament d\'intuici\xc3\xb3" (en angl\xc3\xa8s, intuition pump): si una persona t\xc3\xa9 les seves accions o eleccions determinades, aleshores es comporta com altres objectes mec\xc3\xa0nics que tenen determinat el seu curs d\'acci\xc3\xb3, com una joguina, una taula de billar, un peluix o un robot. Com que aquests objectes no tenen lliure albir, aleshores les persones no poden tenir lliure albir, si el determinisme \xc3\xa9s cert. Aquest argument \xc3\xa9s rebutjat pels compatibilistes com Daniel Dennett, pel fet que, fins i tot si els \xc3\xa9ssers humans tenen quelcom a veure amb aquests objectes, no se\'n segueix que no hi hagi difer\xc3\xa8ncies importants._NEWLINE_Un altre argument per a l\'incompatibilisme \xc3\xa9s la "cadena causal". L\'incompatibilisme \xc3\xa9s clau en la teoria idealista del lliure albir. La majoria d\'incompatibilistes rebutgen la idea que la llibertat consisteixi simplement en el comportament "voluntari". Insisteixen que, m\xc3\xa9s aviat, el que el lliure albir significa \xc3\xa9s que l\'\xc3\xa9sser hum\xc3\xa0 sigui la "primera" o la "\xc3\xbaltima" causa de les seves accions. Ha de ser una "causa pr\xc3\xb2pia" (causa sui), seguint l\'expressi\xc3\xb3 tradicional. Ser responsable de les eleccions de cadasc\xc3\xba significa ser la primera causa d\'aquestes eleccions, en qu\xc3\xa8 primera causa significa que no hi ha una causa antecedent a aquesta. L\'argument \xc3\xa9s, doncs, que si la persona t\xc3\xa9 lliure albir, aleshores \xc3\xa9s la causa final de les seves accions. Si el determinisme \xc3\xa9s cert, aleshores totes les eleccions de l\'\xc3\xa9sser hum\xc3\xa0 s\xc3\xb3n causades per esdeveniments i fets fora del seu control, i per tant no pot ser causa \xc3\xbaltima de les seves accions. En conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, no pot tenir lliure albir. Aquest argument ha suposat un repte per a diversos fil\xc3\xb2sofs compatibilistes._NEWLINE_Un tercer argument a favor de l\'incompatibilisme va ser formular per Carl Ginet als anys 60, i ha rebut molta atenci\xc3\xb3 en els treballs recents. L\'argument simplificat diu que si el determinisme \xc3\xa9s cert, aleshores no tenim control sobre els esdeveniments del passat que han determinat el nostre estat present, i tampoc no tenim control sobre les lleis de la natura. At\xc3\xa8s que no podem controlar aquests aspectes, tampoc no podem tenir control sobre les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies d\'aquests. Com que les nostres eleccions i actes presents, assumint el determinisme, s\xc3\xb3n una conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia necess\xc3\xa0ria del passat i les lleis de la natura, aleshores no tenim control sobre aquestes i, per tant, no podem tenir lliure albir. Aquest argument \xc3\xa9s conegut com a argument de la conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia. Peter van Inwagen remarca que C. D. Broad tenia una versi\xc3\xb3 d\'aquest argument de la conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia ja als anys 30._NEWLINE_La dificultat d\'aquest argument per als compatibilistes rau en el fet que comporta la impossibilitat que hom hagu\xc3\xa9s pogut escollir de manera diferent a com ho ha fet. Per exemple, si Jane \xc3\xa9s compatibilista i s\'acaba d\'asseure al sof\xc3\xa0, aleshores es veu obligada a afirmar que podia haver-se quedat dempeus, si aix\xc3\xad ho hagu\xc3\xa9s desitjat. Per\xc3\xb2 es dedueix de l\'argument de la conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia que, si Jane realment s\'hagu\xc3\xa9s quedat dempeus, o b\xc3\xa9 hauria generat una contradicci\xc3\xb3, hauria violat les lleis de la natura, o hauria canviat el passat. Per tant, els compatibilistes es veuen obligats a postular l\'exist\xc3\xa8ncia d\'"habilitats incre\xc3\xafbles", segons Ginet i van Inwagen. Una resposta a aquest argument \xc3\xa9s que erra en la noci\xc3\xb3 d\'habilitats i necessitats, o que el lliure albir a qu\xc3\xa8 es recorre per decidir una elecci\xc3\xb3 determinada \xc3\xa9s, en realitat, una il\xc2\xb7lusi\xc3\xb3 i que, de fet, l\'elecci\xc3\xb3 ja havia estat presa amb anteriorment, sense que aquell que "decideix" en sigui conscient. David Lewis suggereix que els compatibilistes nom\xc3\xa9s es veuen obligats a recon\xc3\xa8ixer l\'habilitat d\'actuar de manera diferent si s\'haguessin donat en el passat.\n_START_SECTION_\nL\'incompatibilisme llibertarista\n_START_PARAGRAPH_\nLa tesi metaf\xc3\xadsica del llibertarisme \xc3\xa9s un punt de vista filos\xc3\xb2fic dins de l\'incompatibilisme, que t\xc3\xa9 un concepte de lliure albir que demana a l\'individu ser capa\xc3\xa7 de prendre m\xc3\xa9s d\'un possible curs d\'acci\xc3\xb3 sota un conjunt determinat de circumst\xc3\xa0ncies._NEWLINE_Els partidaris del llibertarisme es divideixen entre els defensors de les teories no f\xc3\xadsiques i els de les teories f\xc3\xadsiques o naturalistes. Les teories no f\xc3\xadsiques sostenen que una ment no f\xc3\xadsica sobrepassa la causalitat f\xc3\xadsica, per la qual cosa els esdeveniments f\xc3\xadsics en el cervell que condueixen a la realitzaci\xc3\xb3 d\'accions no poden tenir una explicaci\xc3\xb3 purament f\xc3\xadsica. Aquesta explicaci\xc3\xb3 troba suport en el dualisme filos\xc3\xb2fic ment-cos. Segons aquest punt de vista, el m\xc3\xb3n no pot estar tancat des de la visi\xc3\xb3 de la f\xc3\xadsica. Es creu que una voluntat extraf\xc3\xadsica t\xc3\xa9 un paper important en el proc\xc3\xa9s de presa de decisions. D\'acord amb una explicaci\xc3\xb3 teol\xc3\xb2gica m\xc3\xa9s o menys relacionada, una \xc3\xa0nima pren les decisions per sobre de la causalitat f\xc3\xadsica._NEWLINE_Tot i aix\xc3\xad, no \xc3\xa9s necessari rebutjar el fisicalisme (que no existeix cap altra cosa d\'un objecte que les seves propietats f\xc3\xadsiques) per a donar suport al llibertarisme: les doctrines naturalistes combinen ambdues teories mitjan\xc3\xa7ant l\'indeterminisme f\xc3\xadsic. El determinisme f\xc3\xadsic des del punt de vista del fisicalisme implica que nom\xc3\xa9s hi ha un possible futur, que no \xc3\xa9s compatible amb el lliure albir del llibertarisme. Algunes explicacions recorren al panpsiquisme, la teoria que la qualitat de la ment est\xc3\xa0 associada amb totes les part\xc3\xadcules i domina l\'univers sencer, tant en les entitats conscients com en les que no. Altres apropaments a la teoria no requereixen que el lliure albir sigui una part constituent fonamental de l\'univers; l\'atzar ordinari pot donar compte per si mateix de l\'"espai de decisi\xc3\xb3" que es creu necessari per als liberals. La lliure voluntat \xc3\xa9s vista, doncs, com un cas particular d\'un proc\xc3\xa9s complex d\'alt nivell amb un element d\'indeterminisme. Un exemple d\'aquest tipus d\'apropament ha estat desenvolupat per Robert Kane. Tot i que en el moment en qu\xc3\xa8 C. S. Lewis va escriure Miracles, la mec\xc3\xa0nica qu\xc3\xa0ntica (i l\'indeterminisme f\xc3\xadsic) es trobava tan sols en un punt de partida pel que fa a la seva acceptaci\xc3\xb3, va afirmar que si es pogu\xc3\xa9s provar que el m\xc3\xb3n f\xc3\xadsic \xc3\xa9s indeterminista, aix\xc3\xb2 proporcionaria una porta d\'entrada en el sistema tradicionalment tancat en qu\xc3\xa8 un esdeveniment cient\xc3\xadficament descrit com a probable o improbable no podia ser descrit filos\xc3\xb2ficament com una acci\xc3\xb3 d\'una entitat no f\xc3\xadsica o d\'una realitat psicol\xc3\xb2gica (tenint en compte que, des del punt de vista fisicalista, l\'entitat no f\xc3\xadsica ha de ser diferent de la identitat o del proc\xc3\xa9s mental de l\'\xc3\xa9sser conscient).\n_START_SECTION_\nAltres punts de vista\n_START_PARAGRAPH_\nAlgunes postures filos\xc3\xb2fiques s\xc3\xb3n dif\xc3\xadcils de categoritzar com a compatibilisme o incompatibilisme, determinisme fort o llibertarisme. John Locke, per exemple, va negar que l\'expressi\xc3\xb3 "lliure albir" tingu\xc3\xa9s cap sentit (\xc3\xa9s interessant comparar-ho amb el no-cognitivisme te\xc3\xb2logic, una afirmaci\xc3\xb3 similar sobre l\'exist\xc3\xa8ncia de D\xc3\xa9u). Tamb\xc3\xa9 creia que si el determinisme era cert o no, era una q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 irrellevant. Creia que la caracter\xc3\xadstica definit\xc3\xb2ria del comportament voluntari era que els individus tenien l\'habilitat de posposar una decisi\xc3\xb3 prou de temps per reflexionar sobre les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies de l\'elecci\xc3\xb3: "...la voluntat en la veritat, no significa cap altra cosa que el poder, o l\'habilitat, de preferir o escollir". De manera similar, David Hume va discutir la possibilitat que el debat sobre el lliure albir no fos, de fet, m\xc3\xa9s que un problema ling\xc3\xbc\xc3\xadstic. Tamb\xc3\xa9 va suggerir que el lliure albir podria ser, en realitat, una "falsa sensaci\xc3\xb3 o experi\xc3\xa8ncia similar" (una vel\xc2\xb7le\xc3\xaftat), que est\xc3\xa0 associada a moltes de les nostres accions quan les duem a terme. Despr\xc3\xa9s de reflexionar-hi, ens adonem que aquestes accions eren necess\xc3\xa0ries i havien estat determinades tot el temps._NEWLINE_Arthur Schopenhauer va plantejar el problema del lliure albir i responsabilitat moral en aquests termes:_NEWLINE_Tothom creu a priori ser completament lliure, fins i tot en les seves accions individuals, i creu que a cada moment pot comen\xc3\xa7ar un altre tipus de vida. (...) Per\xc3\xb2 a posteriori, amb l\'experi\xc3\xa8ncia, descobreix sorpr\xc3\xa8s que no \xc3\xa9s lliure, sin\xc3\xb3 subjecte a la necessitat, que a pesar de totes les seves resolucions i reflexions no canvia la seva conducta, i que des del principi de la seva vida fins al seu final, ha de suportar el car\xc3\xa0cter que ell mateix condemna..."._NEWLINE_ _NEWLINE_En la seva obra Sobre la llibertat de la voluntat (Ueber die Freiheit des menschlichen Willens), Schopenhauer afirma: "Pots fer el que desitgis, per\xc3\xb2 en qualsevol moment de la teva vida, pots voler tant una sola cosa definida, i absolutament res diferent a aquesta cosa"._NEWLINE_Rudolf Steiner, que va col\xc2\xb7laborar en l\'edici\xc3\xb3 completa de l\'obra d\'Arthur Schopenhauer, va escriure La filosofia de la llibertat (Philosophie der Freiheit), que se centra en el problema del lliure albir. Steiner (1861\xe2\x80\x931925), inicialment, divideix la llibertat en dos aspectes: la llibertat de pensament i la llibertat d\'acci\xc3\xb3. Argumenta que la llibertat interior s\'aconsegueix quan aconseguim bastir un pont entre les nostres impressions sensorials, que reflecteixen l\'aparen\xc3\xa7a externa del m\xc3\xb3n, i els nostres pensaments, que ens donen acc\xc3\xa9s a la naturalesa interna del m\xc3\xb3n. La llibertat exterior s\'aconsegueix impregnant els nostres actes per imaginaci\xc3\xb3 moral. Steiner vol mostrar que aquests dos aspectes de la llibertat interna i externa s\xc3\xb3n integrals l\'una amb l\'altra, i que l\'aut\xc3\xa8ntica llibertat nom\xc3\xa9s es pot aconseguir quan estan unides._NEWLINE_El fil\xc3\xb2sof contemporani Galen Strawson est\xc3\xa0 d\'acord amb Locke que la veritat o falsedat del determinisme \xc3\xa9s irrellevant per al problema. Argumenta que la noci\xc3\xb3 de lliure albir porta a un regr\xc3\xa9s infinit, i per tant no t\xc3\xa9 sentit. Segons Strawson, si un \xc3\xa9s responsable del que fa en una situaci\xc3\xb3 determinada, aleshores un ha de ser responsable de com \xc3\xa9s en certs aspectes mentals. Per\xc3\xb2 \xc3\xa9s impossible ser responsable de com s\'\xc3\xa9s en qualsevol aspecte. Aix\xc3\xb2 \xc3\xa9s perqu\xc3\xa8, per a ser responsable de la manera en qu\xc3\xa8 s\'\xc3\xa9s en una situaci\xc3\xb3 "S", un ha de ser responsable de la manera en qu\xc3\xa8 un era en la situaci\xc3\xb3 "S\xe2\x81\xbb\xc2\xb9". Per a ser responsable de com era en la situaci\xc3\xb3 "S\xe2\x81\xbb\xc2\xb9", s\'ha de ser responsable de com un era en la situaci\xc3\xb3 "S\xe2\x81\xbb\xc2\xb2", i aix\xc3\xad indefinidament. En algun punt d\'aquesta cadena, s\'ha hagut d\'originar una nova cadena causal, per\xc3\xb2 aix\xc3\xb2 \xc3\xa9s impossible. L\'\xc3\xa9sser hum\xc3\xa0 no pot crear per ell mateix els seus estats mentals ex nihilo. Aquest argument conclou que el lliure albir \xc3\xa9s per si mateix absurd, per\xc3\xb2 no que sigui incompatible amb el determinisme. Strawson anomena el seu propi punt de vista com a "pessimista", per\xc3\xb2 es pot classificar com a incompatibilisme fort._NEWLINE_Ted Honderich assegura que "el determinisme \xc3\xa9s cert, el compatibilisme i l\'incompatibilisme s\xc3\xb3n ambd\xc3\xb3s falsos", i que el problema real rau en una altra banda. Honderich mant\xc3\xa9 que el determinisme \xc3\xa9s cert perqu\xc3\xa8 els fen\xc3\xb2mens qu\xc3\xa0ntics no s\xc3\xb3n esdeveniments o coses que puguin ser localitzats en l\'espai i el temps, sin\xc3\xb3 entitats abstractes. A m\xc3\xa9s, fins i tot si s\xc3\xb3n esdeveniments a un nivell microsc\xc3\xb2pic, no semblen tenir rellev\xc3\xa0ncia en com \xc3\xa9s el m\xc3\xb3n en un nivell macrosc\xc3\xb2pic. Mant\xc3\xa9 que l\'incompatibilisme \xc3\xa9s fals perqu\xc3\xa8, fins i tot si el determinisme \xc3\xa9s cert, els incompatibilistes no han donat, i de fet no s\xc3\xb3n capa\xc3\xa7os de donar, una explicaci\xc3\xb3 adequada de la generaci\xc3\xb3. Rebutja el compatibilisme perqu\xc3\xa8 aquest, com l\'incompatibilisme, assumeix una sola noci\xc3\xb3 de llibertat. En realitat, hi ha dues nocions de llibertat: acci\xc3\xb3 volunt\xc3\xa0ria i generaci\xc3\xb3. Les dues nocions s\xc3\xb3n necess\xc3\xa0ries per a explicar la llibertat de voluntat i la responsabilitat. Tant el determinisme com l\'indeterminisme s\xc3\xb3n amenaces per a aquesta llibertat. Abandonar aquestes nocions de llibertat seria abandonar la responsabilitat moral. D\'una banda, tenim intu\xc3\xafcions; de l\'altra, fets cient\xc3\xadfics. El "nou" problema \xc3\xa9s com resoldre aquest conflicte.'