b"\n_START_ARTICLE_\nPlica\n_START_PARAGRAPH_\nLa plica, en un pentagrama musical, \xc3\xa9s la l\xc3\xadnia recta vertical que s'origina en els ovals que formen les notes.\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEn la m\xc3\xbasica polif\xc3\xb2nica escrita, la direcci\xc3\xb3 de la plica indica a quina veu pertany cada nota. En la resta de casos la plica segueix la normativa seg\xc3\xbcent: en les notes que es troben per damunt de la l\xc3\xadnia central del pentagrama, les pliques s'escriuen cap avall i al cant\xc3\xb3 esquerre de la nota; en el cas que la nota es trobi per sota d'aquesta l\xc3\xadnia central les pliques s'escriuen cap amunt i al cant\xc3\xb3 dret de la nota._NEWLINE_Les notes situades en la l\xc3\xadnia central dirigeixen la plica en funci\xc3\xb3 de les notes adjacents, procurant que el resultat en faciliti la lectura posterior._NEWLINE_Tant els intervals harm\xc3\xb2nics com els acords utilitzen uns sola plica que anir\xc3\xa0 situada intentant respectar la normativa ja descrita i facilitar la posterior lectura. Excepcionalment, en els intervals harm\xc3\xb2nics de segona s'utilitza un plica central, situant la nota greu a l'esquerra d'aquesta i la nota aguda a la seva dreta. La longitud de la plica ha d'\xc3\xa9sser aproximadament la mateixa que la dist\xc3\xa0ncia d'una octava del pentagrama."