b'\n_START_ARTICLE_\nCharlotte Perriand\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNascuda a Par\xc3\xads, filla d\'un sastre i una modista d\'alta costura. El 1920 es va matricular a l\'escola de la Uni\xc3\xb3 Central d\'Arts decoratives on durant 5 anys va estudiar disseny de mobles. Frustrada per l\'enfocament basat en l\'artesania i l\'estil Beaux-Arts que defensava per l\'escola, Perriand va buscar inspiraci\xc3\xb3 en l\'est\xc3\xa8tica de la m\xc3\xa0quina dels cotxes de motor i bicicletes que veia als carrers de Par\xc3\xads._NEWLINE_Es va donar a con\xc3\xa8ixer a l\'edat de 24 anys amb el seu Bar sota el sostre d\'acer cromat i alumini anodizat\xc2\xa0que va ser presentat en el Sal\xc3\xb3 de tardor de 1927 amb aclamaci\xc3\xb3 de la cr\xc3\xadtica. Poc despr\xc3\xa9s va iniciar una marxa en com\xc3\xba de m\xc3\xa9s de deu anys amb Pierre Jeanneret i Li Corbusier, quedant al c\xc3\xa0rrec de l\'\xc2\xabequipament de l\'habitaci\xc3\xb3\xc2\xbb (entengui\'s aquest \xc3\xbaltim terme com a sin\xc3\xb2nim d\'habitar). Conjuntament van presentar en 1929 en el Sal\xc3\xb3 de tardor: L\'equipament de l\'habitaci\xc3\xb3: prestatgeries, cadires i taules. _NEWLINE_En 1928 va dissenyar tres butaques per a l\'estudi de le Corbusier. Cada butaca tenia una base d\'acer tubular cromat: una butaca per a conversa: la B301, una butaca per a la relaxaci\xc3\xb3 LC2 Gran Confort i una tercera butaca per dormir, la Chaise Longue B306._NEWLINE_En 1929, juntament amb Ren\xc3\xa9 Herbst i Pierre Chareau es va convertir en un dels membres fundadors de la UAM (Union des Artistes Modernes), presidida per Robert Mallet-Stevens._NEWLINE_Va mantenir, igualment, estrets lla\xc3\xa7os amb el taller de Jean Prouv\xc3\xa9 en Nancy, amb l\'arquitecte Paul Nelson o el taller de Lagneau-Weill-Dimitrijevic (LWD)._NEWLINE_A partir dels anys 1940 el seu estil es va veure fortament influenciat per l\'est\xc3\xa8tica oriental despr\xc3\xa9s d\'una estada al Jap\xc3\xb3 entre 1940 i 1942, on va entrar en contacte amb el moviment Mingei.\n_START_SECTION_\nLa UAM, i el CIAM\n_START_PARAGRAPH_\nTan aviat com en 1927 Charlotte Perriand es va incorporar a l\'estudi de Pierre Jeanneret i Li Corbusier, va decidir trencar amb l\'academicisme arquitect\xc3\xb2nic per adoptar teories que tinguessin en compte els materials, la funcionalitat i els plaers del benestar. Es va interessar per l\'habitatge s\xc3\xb2cia,l que va ser un dels temes m\xc3\xa9s recurrents, per la seva emerg\xc3\xa8ncia, en el per\xc3\xadode d\'entreguerres. En aquest per\xc3\xadode, per tenir-se per arquitecte modern calia implicar-se decididament en aquesta q\xc3\xbcesti\xc3\xb3._NEWLINE_En 1929, guiada per un esperit renovador va dimitir del Sal\xc3\xb3 d\'artistes decoradors i va fundar juntament amb altres membres la Union des Artistes Modernes, destacant Robert Mallet-Stevens. Aquest moviment es va proposar explorar les possibilitats dels nous materials i t\xc3\xa8cniques per adaptar-les a una visi\xc3\xb3 moderna i actualitzada de les arts decoratives._NEWLINE_Al novembre de 1931, Li Corbusier signatura un article de trienta p\xc3\xa0gines que contenia estudis i dibuixos que va apar\xc3\xa8ixer en el nov\xc3\xa8 nombre de la revista Plans. En ell es va presentar el seu treball entorn d\'una habitaci\xc3\xb3 m\xc3\xadnima de 14 m\xc2\xb2 per habitant. Charlotte Pierrand va col\xc2\xb7laborar activament en aquest estudi, els 184 documents originals van ser m\xc3\xa9s tard localitzats en el seu arxiu privat i no en el de l\'estudi compartit. Aix\xc3\xb2 porta a pensar que \xc3\xa9s atribu\xc3\xafble a ella gran part de l\'autoria. Per\xc3\xb2 no ser\xc3\xa0 fins a la publicaci\xc3\xb3 d\'un llibre en 1935 quan el seu nom aparegui com a col\xc2\xb7laboradora._NEWLINE_En 1933, al IV congr\xc3\xa9s dels CIAM, que va tenir lloc a Atenes, Li Corbusier va expressar la voluntat d\'una trentena d\'arquitectes europeus, entre els quals es trobava Perriand, amb aquestes paraules: "la necessitat d\'una concepci\xc3\xb3 nova de l\'arquitectura, que satisfaci les demandes materials, sentimentals i espirituals de la vida actual"._NEWLINE_En 1934 amb motiu d\'un concurs organitzat per Paul Breton i la revista Architecte d\'Aujourd\'hui, el tema de la qual era \xc2\xabLa casa individual, per a una fam\xc3\xadlia composta pels pares i tres fills\xc2\xbb, els membres de la UAM van desvetllar el principi de la modulaci\xc3\xb3. En 1935 van ser de nou sol\xc2\xb7licitats amb la finalitat de reflexionar sobre "una casa de finalitzaci\xc3\xb3 de setmana"; aquesta hauria de poder acollir a uns pares amb tres fills i a dos convidats, tot aix\xc3\xb2 amb una estructura lleugera i desmuntable. Els projectes m\xc3\xa9s valorats serien exposats en la "2a Exposici\xc3\xb3 sobre l\'habitaci\xc3\xb3" d\'aquest mateix any. Charlotte Perriand va proposar una casa modulada fins a l\'extrem, tant interiorment com exteriorment. Va rec\xc3\xb3rrer per a aix\xc3\xb2 al concepte de zonificaci\xc3\xb3 que havia desenvolupat juntament amb Li Corbusier per al Congr\xc3\xa9s CIAM de Brussel\xc2\xb7les. Aquest consistia en l\'ocupaci\xc3\xb3 d\'envans corredissos amb la finalitat de modelar l\'habitatge segons les necessitats dels ocupants._NEWLINE_La casa de finalitzaci\xc3\xb3 de setmana de Perriand era una esp\xc3\xa8cie de "tenda de campanya" feta en fusta i metall i elevada 50 cm sobre una plataforma. Estava composta per diverses cel\xc2\xb7les juxtaposades de 9 m\xc2\xb2, el nombre era variable, sempre depenent de les necessitats i del pressupost. Va rebre el segon esment en aquest concurs._NEWLINE_Perriand desenvoluparia d\'ara endavant projectes de la mateixa \xc3\xadndole, aplicant el concepte de la "prefabricaci\xc3\xb3". Tal \xc3\xa9s el cas del Refugi Bivouac (1936-1937, enginyer Andr\xc3\xa9 Tournon), instal\xc2\xb7lat en el vessant de la Muntanya Joly, en Meg\xc3\xa8ve, Alta Savoia. Aquest podia acollir a sis persones en 8 m\xc2\xb2, estava compost per elements prefabricats que s\'articulaven entorn d\'una armadura de tubs d\'alumini lleugers per\xc3\xb2 robusts. Tot ells es podien assemblar en tan sols quatre dies. L\'equipament interior estava pensat perqu\xc3\xa8 fos molt compacte, f\xc3\xa0cilment transportable, amb una cuidada funcionalitat i ajustat econ\xc3\xb2micament. El mobilario va ser concebut abans que l\'arquitectura, la qual cosa va ser nou en el seu temps, amb la finalitat del fet que s\'integr\xc3\xa9s plenament en el conjunt de l\'estructura. Aquestes innovacions van ser desenvolupades juntament amb Jeanneret i Li Corbusier, a partir dels estudis per a la cel\xc2\xb7la de 14 m\xc2\xb2 en els quals havien treballat pr\xc3\xa8viament.\n_START_SECTION_\nEl comprom\xc3\xads pol\xc3\xadtic\n_START_PARAGRAPH_\nQuan els efectes de Gran Depressi\xc3\xb3 van arribar a Fran\xc3\xa7a, no pocs intel\xc2\xb7lectuals i artistes es van al\xc3\xa7ar com a "directors de consci\xc3\xa8ncia". _NEWLINE_Influenciada per les seves conviccions pol\xc3\xadtiques, Charlotte Perriand va realitzar per a l\'Exposici\xc3\xb3 Universal de 1935, en col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb Ren\xc3\xa9 Herbst, Louis Sognot, le Corbusier i Pierre Jeanneret, La casa de l\'home jove. L\'espai es dividia en dues zones, una per a l\'esperit i una altra per al cos. Le Corbusier va estar al c\xc3\xa0rrec de concebre la part intel\xc2\xb7lectual, Ren\xc3\xa9 Herbst la sala de gimn\xc3\xa0stica. Aqu\xc3\xad es va situar variat instrumental esportiu, aix\xc3\xad com la Silla Sandow, obra del mateix Herbst. Fernand L\xc3\xa9ger va pintar un fresc per a aquest espai. Les zones estaven separades per un mur de xarxa que retenia nombroses pilotes de b\xc3\xa0squet. A l\'altre costat es trobava la sala d\'estudi, que s\'atribueix a le Corbusier, Jeanneret i Perriand. Estava dotada amb mobiliari fet a partir de materials naturals, com una butaca en fusta (fr: fauteuil en bois paill\xc3\xa9) obra de Perriand. En una de les portes de les prestatgeries es podia llegir el Manifest a la gl\xc3\xb2ria de Par\xc3\xads i el Pla Voisin de le Corbusier. En una de les parets Pierrand va dibuixar en guix la planta de l\'habitatge acompanyat dels noms dels seus creadors sense oblidar la seva afiliaci\xc3\xb3 als CIAM i la UAM, com un signe de comprom\xc3\xads. _NEWLINE_Moguda per una creixent voluntat de comprom\xc3\xads, Charlotte Perriand va participar en el Sal\xc3\xb3 de les Arts Dom\xc3\xa8stiques (fr: Arts M\xc3\xa9nagers) de 1936. En aquell any, aquest esdeveniment va estar m\xc3\xa9s dedicat al mobiliari que a la decoraci\xc3\xb3. Els participants havien de condicionar un espai redu\xc3\xaft de 3 per 4 metres, que es corresponia amb la grand\xc3\xa0ria d\'un habitatge protegit del moment (Habitation \xc3\xa0 Bon March\xc3\xa9, els actuals HLM, en les seves sigles franceses). Charlotte va proposar una sala d\'estar de pressupost assequible on situar mobiliari a l\'abast de les butxaques de les classes mitjanes copejades per la crisi. L\'espai, obert cap a una terrassa, acull una gran taula de roure mass\xc3\xads per als menjars, aix\xc3\xad com dues butaques plegables i apilables gr\xc3\xa0cies al seu disseny tubular (ideats per Thonet). Andr\xc3\xa9 Hermant va disposar un pr\xc3\xa0ctic armari de rebost, mentre que Jourdain i Andr\xc3\xa9 Louis van aportar una petita taula de fumador. A una altra habitaci\xc3\xb3 Charlotte va crear un fotomuntatge titulat La gran mis\xc3\xa8ria de Par\xc3\xads. En ell es mostrava com la ciutat s\'estenia an\xc3\xa1rquicamente, al mateix temps que s\'apreciaven les condicions de vida dels seus habitants. Eren 16 metres composts d\'imatges dels barris acomodats, de la banlieue i d\'escenes de la vida quotidiana acompanyades de missatges com a "superpoblaci\xc3\xb3, habitatges miserables, malalties", "els diners existeix", "treball per a tots". Aquest acte plenament pol\xc3\xadtic va suposar la seva identificaci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica amb el comunisme._NEWLINE_L\'arribada al poder del Front Popular en 1936 va portar amb si la immediata millora de les condicions laborals dels obrers amb augments de salari, limitaci\xc3\xb3 d\'horari de treball i el dret sindical, entre altres. Els obrers gaudirien per primera vegada de vacances pagades en l\'estiu de 1936. No seria casual, per tant, que la revista Architecture d\'Aujourd\'hui organitz\xc3\xa9s un concurs centrat en l\'oci amb motiu de l\'Exposici\xc3\xb3 de l\'Habitatge, en el qual Charlotte Pierrand participaria._NEWLINE_A l\'agost de 1936 Georges Monnet, qui va ser Ministre d\'Agricultura, va sol\xc2\xb7licitar a Perriand que adeq\xc3\xbc\xc3\xa9s la sala d\'espera del Ministeri. Para aix\xc3\xb2 usaria el mateix proc\xc3\xa9s que amb La gran mis\xc3\xa8ria de Par\xc3\xads, una "manera d\'expressi\xc3\xb3 realista, accessible, comprensible i efica\xc3\xa7". En aquesta ocasi\xc3\xb3 va realitzar un fotomuntatge titulat L\'ofici del blat, el qual tractava sobre el m\xc3\xb3n agr\xc3\xadcola d\'una manera tem\xc3\xa0tica. Va dedicar un dels tres envans a les dures condicions de treball dels camperols, i enfront del mateix va tornar al tema del progr\xc3\xa9s t\xc3\xa8cnic. Tots dos estaven enlla\xc3\xa7ats per diversos diagrames de la producci\xc3\xb3 agr\xc3\xadcola i mapes de Fran\xc3\xa7a. D\'aquesta manera, va abordar aquesta obra amb una \xc3\xb2ptica pedag\xc3\xb2gica amb la finalitat de demostrar al p\xc3\xbablic tot l\'inter\xc3\xa8s posat pel govern en la pol\xc3\xadtica agr\xc3\xadcola._NEWLINE_Charlotte continuar\xc3\xa0 la seva col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb el Ministeri d\'Agricultura amb motiu de l\'Exposici\xc3\xb3 Internacional de Par\xc3\xads de 1937, que estava centrada en les \xc2\xabarts i t\xc3\xa8cniques de la vida moderna\xc2\xbb. De forma conjunta amb Fernand L\xc3\xa9ger realitzava el Pavell\xc3\xb3 de l\'Agricultura. De nou recorria al fotomuntatge per il\xc2\xb7lustrar la pol\xc3\xadtica agr\xc3\xadcola del Front Popular, aquesta vegada col\xc2\xb7locat sobre panells de fusta que donaven forma al pavell\xc3\xb3. Els missatges expressaven els objectius del govern i les expectatives de la poblaci\xc3\xb3._NEWLINE_Al mateix temps va ser mestre d\'obra del Pavell\xc3\xb3 dels Temps Moderns, ideat per le Corbusier com un "museu per a l\'educaci\xc3\xb3 popular" on, sota una immensa carpa port\xc3\xa0til de 31 per 35 m, es mostraven les possibilitats i bondats del nou urbanisme. M\xc3\xbaltiples artistes pertanyents als CIAM van il\xc2\xb7lustrar les quinze tem\xc3\xa0tiques de les quals es componia l\'espai. Va ser per a ells l\'ocasi\xc3\xb3 ideal per reafirmar-se com a "directors de consci\xc3\xa8ncies", sense oblidar la posada en valor de la seva obra. No obstant aix\xc3\xb2, Perriand es va veure obligada a cedir l\'adre\xc3\xa7a d\'obra a Andr\xc3\xa9 Masson a causa de dificultats relacionades amb l\'ambici\xc3\xb3 del projecte, aix\xc3\xad com a problemes econ\xc3\xb2mics, ideol\xc3\xb2gics i humans. Aix\xc3\xb2 va significar la seva ruptura definitiva amb l\'estudi de le Corbusier.\n_START_SECTION_\nJap\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nCharlotte Perriand va viure al Jap\xc3\xb3 entre la tardor de 1940 i l\'hivern de 1942. All\xc3\xad va ocupar el c\xc3\xa0rrec d\'assessora art\xc3\xadstica per al Ministeri de Comer\xc3\xa7 i Ind\xc3\xbastria. La invitaci\xc3\xb3 li va arribar per mitj\xc3\xa0 de Junzo Sakakura, amb qui va treballar en l\'estudi de le Corbusier entre 1931 i 1936. _NEWLINE_Perriand va donar al Jap\xc3\xb3 una s\xc3\xa8rie de confer\xc3\xa8ncies sobre les arts decoratives i va visitar tallers i escoles. Va organitzar una exposici\xc3\xb3 titulada \xc2\xabSelecci\xc3\xb3-Tradici\xc3\xb3-Creaci\xc3\xb3\xc2\xbb que va tenir lloc entre mar\xc3\xa7 i maig de 1941 en els locals comercials de Takashimaya a T\xc3\xb2quio i Osaka. La seva influ\xc3\xa8ncia sobre el disseny japon\xc3\xa8s \xc3\xa9s palpable despr\xc3\xa9s de la Segona Guerra Mundial, particularment en l\'obra de S\xc5\x8dri Yanagi, Daisaku Choh o Kazuo Shinohara._NEWLINE_A l\'inici de la Segona Guerra Mundial, quan Jap\xc3\xb3 es va aliar amb Alemanya, va decidir tornar a Par\xc3\xads sense \xc3\xa8xit a causa del bloqueig naval i es va quedar exiliada 4 anys a Vietnam. En la seva experi\xc3\xa8ncia asi\xc3\xa0tica va desenvolupar treballs amb bamb\xc3\xba, dels quals va n\xc3\xa9ixer una reinterpretaci\xc3\xb3 de la LC-4, la T\xc3\xb2quio Chaise Longue.\n_START_SECTION_\nEns 1950 i 1990\n_START_PARAGRAPH_\nEntre 1967 i 1986 Charlotte Perriand va participar en la concepci\xc3\xb3 de l\'estaci\xc3\xb3 d\'alta muntanya dels Arcs, en el departament de Savoia, tant en la seva arquitectura com en el condicionament interior. _NEWLINE_En 1993 va crear l\'Espai Te per a la UNESCO, inspirat en els pavellons de te japonesos._NEWLINE_La signatura Cassina va reeditar part de la seva mobilario a partir del 2004\n_START_SECTION_\nVida personal\n_START_PARAGRAPH_\nPerriand es va casar dues vegades. La primera en 1926, un any despr\xc3\xa9s de graduar-se i es divorcia en 1930. La segona, amb Jacques Martin. Aquest segon matrimoni es va celebrar durant el seu exili a Vietnam, on tamb\xc3\xa9 va n\xc3\xa9ixer la seva filla Pernette.'