b"\n_START_ARTICLE_\nAl\xc3\xadcia d'Arm\xc3\xa8nia\n_START_SECTION_\nPrimers anys i primer matrimoni\n_START_PARAGRAPH_\nAl\xc3\xadcia era la gran de les dues filles que tingu\xc3\xa9 el pr\xc3\xadncep Rupen III i la seva esposa Isabel; la germana menor d'Al\xc3\xadcia es deia Felipa. Quan el seu pare mor\xc3\xad, ella tenia uns quatre o cinc anys. El pare abdic\xc3\xa0 i mor\xc3\xad el 1187, i fou succe\xc3\xaft pel seu germ\xc3\xa0 Lle\xc3\xb3 II. Lle\xc3\xb3 actu\xc3\xa0 inicialment com a regent i tutor de les seves nebodes per\xc3\xb2 acab\xc3\xa0 apartant-les de la successi\xc3\xb3 mentre col\xc2\xb7locava en el govern la seva pr\xc3\xb2pia descend\xc3\xa8ncia. _NEWLINE_La seva mare mor\xc3\xad en una data imprecisa, entre el 1192 i el 1229, llavors Al\xc3\xadcia esdevingu\xc3\xa9 l'hereva del senyoriu de Toron. En aquella \xc3\xa8poca, Toron havia estat conquerit pels musulmans. Vers el 1189, Al\xc3\xadcia i la seva germana Felipa van ser promeses en matrimoni: Al\xc3\xadcia amb Hethum, senyor de Sasun i Felipa amb un fill del senyor de Sasun. _NEWLINE_Les dues germanes es casaren aproximadament al mateix temps, el 1189. Pel maig del 1193, els seus esposos van ser assassinats. Les germanes s\xc3\xb3n esmentades per Sempad el Conestable  el qual recull en els seus escrits els rumors que acusaven l'oncle de les noies, Lle\xc3\xb3, d'aquests crims. At\xc3\xa8s que Al\xc3\xadcia nom\xc3\xa9s tenia onze anys i Felipa deu, \xc3\xa9s molt probable que els matrimonis no s'arribessin a consumar.\n_START_SECTION_\nSegon matrimoni\n_START_PARAGRAPH_\nAl\xc3\xadcia fou compromesa amb el comte Ramon IV de Tr\xc3\xadpoli, com a mitj\xc3\xa0 per portar la pau entre els parents que el comte tenia al Principat d'Antioquia i els parents d'ella al Regne d'Arm\xc3\xa8nia Menor. Per casar-se demanaren perm\xc3\xads al rei de Jerusalem Enric I , el qual consent\xc3\xad quan l'oncle d'Al\xc3\xadcia alliber\xc3\xa0 al pare de Ramon, el pr\xc3\xadncep Bohemond III d'Antioquia. Al\xc3\xadcia i Ramon es casaren vers el 1195. La parella estigu\xc3\xa9 casada uns tres anys i llavors ell mor\xc3\xad quan Al\xc3\xadcia estava embarassada. Segons la cr\xc3\xb2nica de Sempad, s'acord\xc3\xa0 que el fill que nasqu\xc3\xa9s d'aquest matrimoni seria el successor del rei d'Arm\xc3\xa8nia, ja que Lle\xc3\xb3 no tenia fills mascles.</ref name=Sempad> Mesos despr\xc3\xa9s de la mort de Ramon, nasqu\xc3\xa9 un nen al qual posaren per nom Ramon Rupen._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s d'aquest naixement, el sogre d'Al\xc3\xadcia l'envi\xc3\xa0 de retorn a viure amb els parents d'Arm\xc3\xa8nia. Aix\xc3\xb2 no obstant, Bohemond accept\xc3\xa0 que Ramon Rupen seria el seu hereu. El 1201, Bohemond mor\xc3\xad per\xc3\xb2, en l'\xc3\xbaltim moment se'n desd\xc3\xad de la seva paraula i nomen\xc3\xa0 successor al seu fill menor, Bohemond. Aquest fill, que ja era governant al Comtat de Tr\xc3\xadpoli es present\xc3\xa0 a Antioquia, amb el suport dels templers, els hospitalers, genovesos i pisans a reclamar els seus drets.  La guerra esclat\xc3\xa0 i el 1216, Bohemond fou enderrocat per Ramon Rupen, que tenia el suport militar de Lle\xc3\xb3 d'Arm\xc3\xa8nia. Tanmateix, Bohemond no es don\xc3\xa0 per ven\xc3\xa7ut i el 1219 torn\xc3\xa0 a recuperar el tron per la for\xc3\xa7a.\n_START_SECTION_\nTercer matrimoni i darrers anys\n_START_PARAGRAPH_\nEl 2 de maig del 1219, el rei Lle\xc3\xb3 mor\xc3\xad i la corona qued\xc3\xa0 en mans de la seva filla menor, Isabel; sota reg\xc3\xa8ncia d'Adam de Bagras, per\xc3\xb2 aquest fou assassinat i el regent que el substitu\xc3\xad fou Constant\xc3\xad de Barberon. Es formaren diverses faccions, uns a favor i altres en contra de posar la successi\xc3\xb3 en mans d'Isabel; els que estaven en contra proposaven altres candidats. Sibil\xc2\xb7la de Lusignan, mare d'Isabel, reclam\xc3\xa0 el dret a succeir el seu difunt marit, per\xc3\xb2 Constant\xc3\xad l'havia exiliat. La filla gran de Lle\xc3\xb3, Estefania, que estava casada amb el rei Joan de Jerusalem pression\xc3\xa0 per ser ella o el seu fill els successors, per\xc3\xb2 van morir sense prou suports. El 1219, Al\xc3\xadcia deman\xc3\xa0 que el seu fill havia de ser considerat el successor i, per obtenir m\xc3\xa9s suports, es cas\xc3\xa0 el 1220 amb Vahram, senyor de C\xc3\xb2ricos. _NEWLINE_El 1222, Constant\xc3\xad man\xc3\xa0 que matessin a Vahram, i Ramon Rupen tamb\xc3\xa9 mor\xc3\xad no se sap si en batalla o en captivitat despr\xc3\xa9s d'una batalla. Al\xc3\xadcia estigu\xc3\xa9 empresonada un temps i quan fou alliberada s'exili\xc3\xa0. Ramon Roupen tingu\xc3\xa9 una filla, Maria d'Antioquia i Arm\xc3\xa8nia, que succe\xc3\xad a Al\xc3\xadcia com a senyora de Toron i, tamb\xc3\xa9 reclam\xc3\xa0 el tron d'Arm\xc3\xa8nia, per\xc3\xb2 no fou acceptada. Isabel fou llavors l'hereva leg\xc3\xadtima del tron. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s del seu alliberament, Al\xc3\xadcia visqu\xc3\xa9 a Toron, en la regi\xc3\xb3 de Palestina. Encara que havia heretat de la seva mare el t\xc3\xadtol, Toron havia estat en mans dels musulmans des del 1219, per\xc3\xb2 fou recuperat amb el Tractat de Jaffa el 1229, just dos anys despr\xc3\xa9s que Al-Mu'azzam mor\xc3\xads, l'11 de novembre del 1227, acord efectuat entre l'emperador Frederic II del Sacre Imperi Romanogerm\xc3\xa0nic i el sold\xc3\xa0 Al-K\xc3\xa0mil ibn al-\xc3\x80dil . Com que Toron havia estat venut el 1220 a l'Orde Teut\xc3\xb2nic, juntament amb uns altres territoris anomenats senyoriu de Joscel\xc3\xad, la propietat qued\xc3\xa0 en disputa entre aquests i Al\xc3\xadcia. Finalment ella reeix\xc3\xad en la seva demanda davant la Haute Cour i Frederic II li assign\xc3\xa0 el senyoriu._NEWLINE_Al\xc3\xadcia mor\xc3\xad despr\xc3\xa9s de l'any 1234. Havia sobreviscut a tres marits, a la seva germana, al seu fill i al seu oncle. Toron pass\xc3\xa0 a la seva n\xc3\xa9ta Maria."