b'\n_START_ARTICLE_\nProv\xc3\xadncies de Catalunya\n_START_PARAGRAPH_\nLes prov\xc3\xadncies de Catalunya s\xc3\xb3n quatre: Barcelona, Girona, Lleida i Tarragona.\n_START_SECTION_\nDepartaments napole\xc3\xb2nics\n_START_PARAGRAPH_\nEl precedent de la divisi\xc3\xb3 provincial s\xc3\xb3n les divisions administratives napole\xc3\xb2niques. Encara que no van arrelar per la revolta que va provocar la Guerra del Franc\xc3\xa8s, a Catalunya van tenir m\xc3\xa9s ress\xc3\xb2. El domini franc\xc3\xa8s va durar m\xc3\xa9s (1808-1814) a causa de l\'ocupaci\xc3\xb3 de Barcelona i de la proximitat amb Fran\xc3\xa7a. _NEWLINE_Es van decretar tres divisions territorials diferents que tenien en com\xc3\xba la divisi\xc3\xb3 en quatre demarcacions, l\'objectiu homogene\xc3\xaftzador i no de racionalitzaci\xc3\xb3 territorial, i l\'obsessi\xc3\xb3 en els l\xc3\xadmits i denominacions fluvials en lloc de les conques. El fet que les tres divisions coincidissin a formar quatre demarcacions, va donar a aquesta xifra un valor mod\xc3\xa8lic. Era el nombre que semblava en conson\xc3\xa0ncia amb el patr\xc3\xb3 departamental franc\xc3\xa8s._NEWLINE_La principal discrep\xc3\xa0ncia, que va perdurar durant el debat de provincialitzaci\xc3\xb3, afectava a l\'Alt Pirineu. O b\xc3\xa9 es feia un districte pirinenc i s\'unia la plana de Lleida amb la Catalunya meridional, o b\xc3\xa9 s\'incorporava el Pirineu a Lleida, separant-la de les Terres de l\'Ebre i el Camp de Tarragona._NEWLINE_El mariscal Augerau, el 6 de mar\xc3\xa7 del 1810, dividia Catalunya en quatre corregiments. Els de Barcelona i Girona eren semblants a les actuals prov\xc3\xadncies, deixant de banda la Cerdanya. El corregiment de la Seu d\'Urgell era una demarcaci\xc3\xb3 pirinenca i el de Reus ocupava tota la Catalunya Nova, encara que no van arribar a delimitar-se._NEWLINE_Com a resposta, el 17 d\'abril del 1810 Josep I Bonaparte va establir quatre prefectures amb denominacions fluvials: Llobregat, Ter, Cinca i Segre, i Ebre. No va tenir cap efectivitat, per\xc3\xb2 per primer cop es definien les quatre capitals actuals, i la soluci\xc3\xb3 per la demarcaci\xc3\xb3 de l\'interior que a la llarga es va acabar adoptant: la uni\xc3\xb3 de l\'Alt Pirineu amb la plana de Lleida._NEWLINE_El 26 de gener del 1812 Napole\xc3\xb3 va decretar l\'annexi\xc3\xb3 de Catalunya al Primer Imperi Franc\xc3\xa8s, dividint-la en quatre departaments: Departament del Ter amb capital a Girona, Departament de Montserrat amb capital a Barcelona, Departament de les Boques de l\'Ebre amb capital a Lleida i Departament del Segre amb capital a Puigcerd\xc3\xa0. Destaca la incorporaci\xc3\xb3 de la Vall d\'Aran al departament de l\'Alta Garona, la incorporaci\xc3\xb3 de diverses ciutats de la Franja de Ponent al departament de les Boques de l\'Ebre, i la incorporaci\xc3\xb3 d\'Andorra al departament del Segre, en canvi no es van atendre les peticions favorables a la unificaci\xc3\xb3 de la Cerdanya. Els l\xc3\xadmits interiors eren semblants a la divisi\xc3\xb3 en corregiments del 1810, amb la plana de Vic incorporada a Girona.\n_START_SECTION_\nDistrictes subalterns\n_START_PARAGRAPH_\nLa Constituci\xc3\xb3 Espanyola de 1812 definia la prov\xc3\xadncia com entitat pol\xc3\xadtica i circumscripci\xc3\xb3 electoral. El maig del 1812, les Corts de Cadis van establir una divisi\xc3\xb3 provisional en grans prov\xc3\xadncies com a pas previ a la delimitaci\xc3\xb3 definitiva. La Diputaci\xc3\xb3 de Catalunya hi va participar activament. Va presentar tres projectes de divisi\xc3\xb3 en districtes subalterns: set districtes el 1813, sis el 1820 i onze el 1821. Els tres projectes coincidien en designar tres ciutats com a capitals: Girona, Lleida i Tarragona. El projecte de sis districtes del 1820 definia per primer cop la demarcaci\xc3\xb3 de la Catalunya Central i era similar als actuals \xc3\xa0mbits funcionals territorials integrant les Terres de l\'Ebre al Camp de Tarragona. El projecte del 1821 substitu\xc3\xafa Barcelona per Matar\xc3\xb3, tant per deixar Barcelona com a capital de Catalunya com per fomentar una nova poblaci\xc3\xb3 en un lloc immediat._NEWLINE_Les Corts no van acceptar cap d\'aquestes divisions i van imposar la divisi\xc3\xb3 en quatre demarcacions. El principal objectiu de la Diputaci\xc3\xb3, i dels parlamentaris catalans, va ser defensar els l\xc3\xadmits hist\xc3\xb2rics exteriors del Principat, i revisar les propostes elaborades a Madrid que van passar per diferents etapes complexes.\n_START_SECTION_\nGovernacions del 1813\n_START_PARAGRAPH_\nEn el primer projecte encarregat a Felip Bauz\xc3\xa0, de l\'any 1813, es dividia Catalunya en tres governacions subalternes: dues mar\xc3\xadtimes, amb capitals a Barcelona i Tarragona, i una pirinenca amb capital a la Seu d\'Urgell. El l\xc3\xadmit sud de Catalunya se situava al riu Ebre per raons militars. El concepte de districtes o governacions subalternes va ser rebutjat pel Consell d\'Estat en favor d\'unes prov\xc3\xadncies independents sense jerarquies. A m\xc3\xa9s, el projecte tenia moltes imprecisions. Suposava una distribuci\xc3\xb3 equilibrada de la poblaci\xc3\xb3, que clarament no es complia amb una governaci\xc3\xb3 pirinenca, esmenta Andorra com a corregiment, la Noguera Pallaresa com a dos rius, i assigna Arnes a la prov\xc3\xadncia de Castell\xc3\xb3 a pesar de la barrera dels Ports de Beseit. Amb la [[Restauraci\xc3\xb3 absolutista a Espanya |restauraci\xc3\xb3 absolutista]] de Ferran VII van ser abandonats els projectes provincialistes.\n_START_SECTION_\nProv\xc3\xadncies del 1822\n_START_PARAGRAPH_\nRestablerta la Constituci\xc3\xb3, durant el Trienni Liberal, Bauz\xc3\xa0 i Larramendi van elaborar una segona proposta presentada el 1821. Girona esdevenia la quarta prov\xc3\xadncia, la de Barcelona passava a anomenar-se prov\xc3\xadncia de Catalunya, es respectaven els l\xc3\xadmits hist\xc3\xb2rics i es donava prefer\xc3\xa8ncia a la divis\xc3\xb2ria d\'aig\xc3\xbces en lloc dels cursos fluvials. A proposta del parlamentaris catalans, Lleida va substituir la Seu d\'Urgell despr\xc3\xa9s d\'una intensa campanya de l\'ajuntament. Despr\xc3\xa9s de diverses rectificacions a proposta de la Diputaci\xc3\xb3, va ser aprovada per decret de 17 de gener de 1822. Amb la intervenci\xc3\xb3 dels Cent Mil Fills de Sant Llu\xc3\xads es va tornar a restaurar l\'absolutisme el 1823 i la divisi\xc3\xb3 provincial no es va dur a la pr\xc3\xa0ctica.\n_START_SECTION_\nProv\xc3\xadncies del 1833\n_START_PARAGRAPH_\nAmb la reg\xc3\xa8ncia de Maria Cristina es va iniciar un segon per\xc3\xadode constitucionalista. El 30 de novembre del 1833 es publicava el decret signat pel ministre Javier de Burgos amb la divisi\xc3\xb3 provincial actual. La novetat m\xc3\xa9s sorprenent va ser la partici\xc3\xb3 de la Cerdanya i del Pened\xc3\xa8s. El 1822 la Cerdanya era assignada a Barcelona i es va acabar dividint entre Girona i Lleida. El partit judicial de Vilafranca canviava de Tarragona a Barcelona. La dificultat per transcriure la topon\xc3\xadmia catalana va provocar alguns enclavaments singulars (Sant Mart\xc3\xad dels Castells, Riu de Cerdanya, Malagarriga, Valielles, Can Vies).\n_START_SECTION_\nActualitat\n_START_PARAGRAPH_\nEn principi, la divisi\xc3\xb3 provincial va ser acceptada pels pol\xc3\xadtics catalans i per la Diputaci\xc3\xb3 de Catalunya. Les elits locals veien una oportunitat d\'incrementar el poder local. Nom\xc3\xa9s en discrepava l\'Ajuntament de Barcelona que veia perjudicats els seus interessos. Durant l\'\xc3\xa8poca moderada, a mitjans del segle XIX, la legislaci\xc3\xb3 centralitzadora va anar desposseint les diputacions de funcions substantives, passant a ser una demarcaci\xc3\xb3 al servei de l\'estat i no de les societats locals. Amb la centralitzaci\xc3\xb3 van sorgir les primeres cr\xc3\xadtiques recollides despr\xc3\xa9s pel catalanisme pol\xc3\xadtic._NEWLINE_El 1933 la Generalitat de Catalunya va suprimir les prov\xc3\xadncies catalanes, quan ja estava en marxa la Pon\xc3\xa8ncia d\'estudi d\'una nova divisi\xc3\xb3 territorial en comarques i vegueries._NEWLINE_Les lleis d\'ordenaci\xc3\xb3 territorial aprovades pel Parlament el 1987 preveien la imminent conversi\xc3\xb3 de Catalunya en prov\xc3\xadncia \xc3\xbanica, per\xc3\xb2 no es va dur a la pr\xc3\xa0ctica. L\'any 2001, l\'Informe Roca proposava la creaci\xc3\xb3 de vegueries equiparant-les a prov\xc3\xadncies a efectes estatals._NEWLINE_L\'Estatut d\'Autonomia de 2006, en el seu t\xc3\xadtol II, cap\xc3\xadtol VI, secci\xc3\xb3 tercera, article 91.4, preveu una nova divisi\xc3\xb3 en vegueries, tot i que "L\'alteraci\xc3\xb3 dels l\xc3\xadmits provincials, si s\'escau, s\'ha de portar a terme d\'acord amb el que estableix l\'article 141.1 de la Constituci\xc3\xb3.", que diu que qualsevol alteraci\xc3\xb3 dels l\xc3\xadmits provincials haur\xc3\xa0 de ser aprovada per les Corts Generals mitjan\xc3\xa7ant llei org\xc3\xa0nica.'