b'\n_START_ARTICLE_\nFramebuffer\n_START_PARAGRAPH_\nFramebuffer, o memoria de cuadre o de fotograma, \xc3\xa9s una categoria de dispositius gr\xc3\xa0fics, que representen cada un dels p\xc3\xadxels de la pantalla com ubicacions a la mem\xc3\xb2ria d\'acc\xc3\xa9s aleatori. Tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s conegut d\'aquesta manera per\xc3\xb2 en l\'\xc3\xa0rea dels sistemes operatius, a tots els dispositius que usen o aparenten usar aquest m\xc3\xa8tode d\'acc\xc3\xa9s a dispositius gr\xc3\xa0fics._NEWLINE_La informaci\xc3\xb3 continguda en el framebuffer consisteix t\xc3\xadpicament en els valors de color per a cada p\xc3\xadxel que es mostra a la pantalla. Els valors de color s\'emmagatzemen comunament en 1 bit binari (blanc i negre), 4 bits de paleta, de 8 bits de paleta, color d\'alta densitat de 16 bits i veritables formats de color de 24 bits. Un canal alfa addicional s\'utilitza de vegades per retenir informaci\xc3\xb3 sobre la transpar\xc3\xa8ncia de p\xc3\xadxels. La quantitat total de mem\xc3\xb2ria necess\xc3\xa0ria per a l\'\xc3\xbas d\'aquest dispositiu dep\xc3\xa8n de la resoluci\xc3\xb3 del senyal de sortida, aix\xc3\xad com de la grand\xc3\xa0ria i la profunditat de color de la paleta.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEls inform\xc3\xa0tics van discutir durant molt de temps els avantatges de l\'\xc3\xbas d\'aquest dispositiu, per\xc3\xb2 no van ser capa\xc3\xa7os de produir una m\xc3\xa0quina amb suficient mem\xc3\xb2ria a un cost econ\xc3\xb2micament viable. El 1969, Michael A. Noll dels Laboratoris Bell va implementar una pantalla digitalitzada amb una mem\xc3\xb2ria de fotograma interm\xc3\xa8dia.  M\xc3\xa9s tard, el sistema de Bell Labs va ser ampliat per mostrar una imatge amb una profunditat de color de tres bits en un monitor de televisi\xc3\xb3 en color est\xc3\xa0ndard. Fins i tot una pantalla abans escanejada es va dur a terme al Laboratori Nacional de Brookhaven.  Els aven\xc3\xa7os en la mem\xc3\xb2ria de circuit integrat en la d\xc3\xa8cada de 1970 van fer m\xc3\xa9s cost pr\xc3\xa0ctic per crear framebuffers capa\xc3\xa7os d\'emmagatzemar una imatge de v\xc3\xaddeo est\xc3\xa0ndard._NEWLINE_El 1972, Richard Shoup va desenvolupar el sistema SuperPaint en Xerox PARC.  Aquest sistema tenia 311,040 bytes de mem\xc3\xb2ria i era capa\xc3\xa7 d\'emmagatzemar 640 per 480 p\xc3\xadxels de dades de 8 bits de profunditat de color. La mem\xc3\xb2ria es dispersa a trav\xc3\xa9s de 16 plaques de circuits, cadascun carregat amb m\xc3\xbaltiples 2-kilobit fitxes de registre de despla\xc3\xa7ament. Aquest disseny requereix que el framebuffer total hagi de ser implementat com un registre de despla\xc3\xa7ament de 307.200 bytes, que es va moure en sincronitzaci\xc3\xb3 amb el senyal de sortida de televisi\xc3\xb3. El principal inconvenient d\'aquest sistema era que la mem\xc3\xb2ria no era d\'acc\xc3\xa9s aleatori._NEWLINE_Shoup tamb\xc3\xa9 va ser capa\xc3\xa7 d\'utilitzar el framebuffer SuperPaint per crear un sistema de captura de v\xc3\xaddeo digitals. Mitjan\xc3\xa7ant la sincronitzaci\xc3\xb3 del senyal de sortida del senyal d\'entrada, Shoup era capa\xc3\xa7 de sobreescriure cada p\xc3\xadxel de dades a mesura que anava movent-se. Shoup tamb\xc3\xa9 va experimentar amb la modificaci\xc3\xb3 del senyal de sortida utilitzant les taules de colors. Aquestes taules de colors permetien que el sistema SuperPaint produ\xc3\xads una \xc3\xa0mplia varietat de colors fora de la gamma de les dades de 8 bits limitada que contenia. Aquest esquema seria m\xc3\xa9s tard convertit en alguna cosa comuna en els framebuffers inform\xc3\xa0tics._NEWLINE_En 1974, Evans & Sutherland va llan\xc3\xa7ar el primer \xc3\xbas comercial d\'aquest dispositiu, que costava al voltant de $15.000. Va ser capa\xc3\xa7 de produir una resoluci\xc3\xb3 de fins a 512 per 512 p\xc3\xadxels en escala de grisos de 8 bits, i va esdevenir una gran ajuda per als investigadors gr\xc3\xa0fics que no tenien els recursos per construir el seu propi dispositiu. L\'Institut Tecnol\xc3\xb2gic de Nova York m\xc3\xa9s tard va crear el primer sistema de color de 24 bits utilitzant tres dels framebuffers d\'Evans & Sutherland.  Cada \xc3\xbas d\'aquest dispositiu es connectava a una sortida de color RGB (un per al vermell, un altre per al verd i un per al blau), amb un miniordinador Digital Equipment Corporaci\xc3\xb3 PDP 11/04 , tenint un control dels tres dispositius en un._NEWLINE_En 1975, la companyia brit\xc3\xa0nica Quantel va produir la primera emissi\xc3\xb3 a tot color framebuffer comercial: el Quantel DFS 3000. Va ser utilitzat per primera vegada en la cobertura televisiva dels Jocs Ol\xc3\xadmpics de Montreal 1976 per generar una inserci\xc3\xb3 d\'imatge-en-imatge de la torxa ol\xc3\xadmpica, mentre que en la resta de la imatge apareixia el corredor entrant a l\'estadi._NEWLINE_La r\xc3\xa0pida millora de la tecnologia de circuits integrats va fer possible que molts dels ordinadors personals de la d\xc3\xa8cada de 1970 (com l\'Apple II) disposessin de framebuffers a color. Encara que al principi es van burlar dels mals resultats en comparaci\xc3\xb3 amb els dispositius gr\xc3\xa0fics m\xc3\xa9s sofisticats utilitzats en els ordinadors com l\'Atari 400, amb el temps els framebuffers es van convertir en l\'est\xc3\xa0ndard per a tots els ordinadors personals. Avui en dia, gaireb\xc3\xa9 tots els ordinadors amb capacitats gr\xc3\xa0fiques utilitzen aquest dispositiu per a la generaci\xc3\xb3 del senyal de v\xc3\xaddeo._NEWLINE_Els framebuffers tamb\xc3\xa9 es van fer popular a les estacions de treball de gamma alta i a les plaques del sistema de jocs electr\xc3\xb2nics al llarg de la d\xc3\xa8cada de 1980. SGI, Sun Microsystems, HP, DEC i IBM van fer servir framebuffers pels seus ordinadors de treball. Aquests framebuffers eren en general d\'una qualitat molt m\xc3\xa9s alta que la que es podia trobar en la majoria dels ordinadors personals, i s\'utilitzaven regularment a la televisi\xc3\xb3, la impressi\xc3\xb3, el modelatge per ordinador i als gr\xc3\xa0fics en 3D. Els framebuffers tamb\xc3\xa9 van ser utilitzats per Sega pels seus jocs d\'arcade d\'alta gamma, que tamb\xc3\xa9 eren d\'una qualitat m\xc3\xa9s alta que en els ordinadors personals._NEWLINE_Els ordinadors Amiga, amb un disseny de gran rendiment dels gr\xc3\xa0fics, va crear a la d\xc3\xa8cada de 1980 un vast mercat de les targetes gr\xc3\xa0fiques basades framebuffer. Digne de menci\xc3\xb3 va ser la targeta gr\xc3\xa0fica en Amiga A2500 Unix, que va ser al 1991 la primera computadora per posar en pr\xc3\xa0ctica un programa de servidor X11 com un servidor per allotjar entorns gr\xc3\xa0fics i la interf\xc3\xadcie gr\xc3\xa0fica OPEN LOOK, interf\xc3\xadcie d\'usuari d\'alta resoluci\xc3\xb3 (1024x1024 o 1024x768 a 256 colors). La targeta gr\xc3\xa0fica per a A2500 Unix va ser anomenada A2410 (targeta gr\xc3\xa0fica TIGA Lowell) i era una targeta de gr\xc3\xa0fics de 8 bits basat en el Texas Instruments TMS34010 de 50 MHz. Va ser una complet coprocessador de gr\xc3\xa0fics intel\xc2\xb7ligents. La targeta gr\xc3\xa0fica per a Amiga A2410 va ser co-desenvolupada amb la Universitat de Lowell._NEWLINE_Altres targetes gr\xc3\xa0fiques notables basades en els framebuffers Amiga van ser: la targeta gr\xc3\xa0fica Impact Vision IV24 de GVP; la DCTV, un adaptador de gr\xc3\xa0fics extern i amb sistema de captura de v\xc3\xaddeo; la targeta gr\xc3\xa0fica Firecracker 32-bit; la targeta Harlequin, ColorBurst; el framebuffer extern HAM-E. La targeta gr\xc3\xa0fica externa Graffiti est\xc3\xa0 encara disponible al mercat._NEWLINE_La majoria de framebuffers Atari ST (Mega model STE), i Atari TT van ser creats per a la ranura del connector VME de m\xc3\xa0quines d\'Atari dedicada a les targetes d\'expansi\xc3\xb3 de v\xc3\xaddeo: l\'adaptador de gr\xc3\xa0fics Leonardo 24-bits VME, la targeta gr\xc3\xa0fica CrazyDots II VME de 24 bits, la targeta gr\xc3\xa0fica Spektrum TC, la targeta gr\xc3\xa0fica NOVA ET4000 VME SVGA (capa\xc3\xa7 de tenir resolucions de fins a 1024x768 a 256 colors o 800x600 a 32768 colors), el disseny del qual prov\xc3\xa9 del m\xc3\xb3n ISA / PC.\n_START_SECTION_\nModes de visualitzaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEls framebuffers que s\'usen en ordinadors personals moltes vegades tenen un conjunt de "modes" sota els quals el framebuffer pot ser operatiu. Aquestes maneres reconfiguren autom\xc3\xa0ticament el hardware amb l\'objectiu de mostrar diferents resolucions, profunditat del color, dissenys de mem\xc3\xb2ria i taxes de refresc._NEWLINE_En el m\xc3\xb3n d\'Unix (les m\xc3\xa0quines i els sistemes operatius) aquestes convencions normalment van ser evitades a favor d\'una manipulaci\xc3\xb3 directa de la configuraci\xc3\xb3 del hardware. Aquesta manipulaci\xc3\xb3 era molt m\xc3\xa9s flexible de manera que qualsevol resoluci\xc3\xb3, profunditat de color i taxa de refresc podia aconseguir (limitant-se \xc3\xbanicament per la mem\xc3\xb2ria disponible pel framebuffer)._NEWLINE_Un efecte col\xc2\xb7lateral d\'aquest m\xc3\xa8tode era que el visualitzador podia ser portat m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de les seves capacitats. En alguns casos provocant danys al propi hardware de visualitzaci\xc3\xb3. Els monitors CRT moderns corregeixen aquest problema introduint circuits de protecci\xc3\xb3 "intel\xc2\xb7ligents". Quan es canvia de manera de visualitzaci\xc3\xb3, el monitor intenta obtenir un senyal de sincronitzaci\xc3\xb3 en la nova freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia de refresc. Si el monitor no \xc3\xa9s capa\xc3\xa7 d\'obtenir un senyal de sincronitzaci\xc3\xb3, o si el senyal est\xc3\xa0 fora del rang de les seves limitacions de disseny, el monitor ignora el senyal de framebuffer i segurament mostrar\xc3\xa0 un missatge d\'error a l\'usuari._NEWLINE_Els monitors de cristall l\xc3\xadquid tendeixen a contenir circuits de protecci\xc3\xb3 similars, per\xc3\xb2 per raons diferents. Com aquests han de mostrejar digitalment el senyal de visualitzaci\xc3\xb3, qualsevol senyal que estigui fora del seu rang no pot ser visualitzada f\xc3\xadsicament en el monitor.\n_START_SECTION_\nPaleta de color\n_START_PARAGRAPH_\nEls framebuffers tradicionalment han donat suport a una \xc3\xa0mplia varietat de modes de color. A causa del cost de la mem\xc3\xb2ria, la majoria dels primers framebuffers utilitzen 1-bit (2-color), 2 bits (4 colors), 4 bits (16-color) o profunditat de color de 8 bits (256 colors). El problema amb aquest tipus de petites profunditats de color \xc3\xa9s que una \xc3\xa0mplia gamma de colors no es pot produir. La soluci\xc3\xb3 a aquest problema va ser la d\'afegir una taula de consulta per als framebuffers. Cada "color" emmagatzemat a la mem\xc3\xb2ria framebuffer actuaria com un \xc3\xadndex de color; aquest esquema es denomina de vegades "color indexat"._NEWLINE_La taula de consulta servia com una paleta que contenia dades per definir un nombre limitat (per exemple, 256) de diferents colors. No obstant aix\xc3\xb2, cada un d\'aquests colors en si van ser definit per m\xc3\xa9s de 8 bits, tal com 24 bits, vuit d\'ells per a cada un dels tres colors primaris. Amb 24 bits disponibles, els colors poden definir-se molt m\xc3\xa9s subtil i exactament, a m\xc3\xa9s d\'oferir la gamma completa que la pantalla pot mostrar. Si b\xc3\xa9 t\xc3\xa9 un nombre total limitat de colors d\'una imatge, per\xc3\xb2, poden ser ben triats, i aquest esquema \xc3\xa9s marcadament superior a color de 8 bits._NEWLINE_Les dades de l\'\xc3\xbas d\'aquest dispositiu en aquest esquema determina quin dels colors a la paleta s\xc3\xb3n per al p\xc3\xadxel actual, i les dades emmagatzemades a la taula de consulta (de vegades anomenat el "LUT") van ser tres convertidors de digital a anal\xc3\xb2gic per crear el senyal de v\xc3\xaddeo per la pantalla._NEWLINE_Les dades de sortida del framebuffer, en lloc de proporcionar informaci\xc3\xb3 sobre els colors primaris relativament rudimentaris, serveixen com un \xc3\xadndex per triar una entrada a la taula de consulta. En altres paraules, l\'\xc3\xadndex determina que color, i les dades de la taula de consulta determinen precisament quin color s\'utilitzar\xc3\xa0 per al p\xc3\xadxel actual._NEWLINE_En alguns dissenys que tamb\xc3\xa9 era possible escriure dades a la LUT (o variar entre les paletes existents), el que permet dividir la imatge en forma de barres horitzontals amb la seva pr\xc3\xb2pia gamma de colors i d\'aquesta manera fer que una imatge tingui una molt m\xc3\xa9s \xc3\xa0mplia paleta.\n_START_SECTION_\nRAM a la targeta de v\xc3\xaddeo\n_START_PARAGRAPH_\nLes targetes de v\xc3\xaddeo tenen sempre una certa quantitat de mem\xc3\xb2ria RAM. La targeta de v\xc3\xaddeo RAM \xc3\xa9s necess\xc3\xa0ria per mantenir la imatge de la pantalla en la mem\xc3\xb2ria. La CPU envia les seves dades a la targeta de v\xc3\xaddeo, el processador de v\xc3\xaddeo forma una imatge de la imatge de la pantalla i l\'emmagatzema en la mem\xc3\xb2ria RAM. La targeta gr\xc3\xa0fica tamb\xc3\xa9 pot ser sin\xc3\xb2nim d\'una GPU, una unitat processadora de gr\xc3\xa0fics, ja que una targeta gr\xc3\xa0fica ha de contenir una GPU, i una GPU requereix un tauler per a ser muntada.\n_START_SECTION_\nHardware\n_START_PARAGRAPH_\nEn els dispositius gr\xc3\xa0fics de tipus framebuffer, tots i cada un dels p\xc3\xadxels desplegats en qualsevol instant determinat a la pantalla, estan emmagatzemats en una porci\xc3\xb3 de la mem\xc3\xb2ria principal de l\'ordinador en forma d\'octets binaris. A causa de que les pantalles posseeixen diferents capacitats de desplegament de colors (el que es coneix com a profunditat de color), la quantitat d\'informaci\xc3\xb3 necess\xc3\xa0ria per representar un p\xc3\xadxel varia. Les pantalles generalment admeten 8, 15, 16 o 24 bits de profunditat de color el que equival a 256, 32.768, 65.536 o 16.777.216 colors respectivament. Per canviar la imatge present a la pantalla, nom\xc3\xa9s cal escriure les adreces de mem\xc3\xb2ria dedicades al p\xc3\xadxel que es vol modificar._NEWLINE_La zona de mem\xc3\xb2ria dedicada al framebuffer \xc3\xa9s habitualment accessible per la unitat central de processament com una zona qualsevol de la mem\xc3\xb2ria d\'acc\xc3\xa9s aleatori per a lectura i escriptura, llevat que aquesta es reserva exclusivament per al desplegament d\'imatges, i \xc3\xa9s com\xc3\xba que se li assigni un rang m\xc3\xadnim i m\xc3\xa0xim d\'adreces fix. La mem\xc3\xb2ria del framebuffer \xc3\xa9s lineal, contigua i direccionable com qualsevol altre tros de la mem\xc3\xb2ria d\'acc\xc3\xa9s aleatori; de manera que per seleccionar un p\xc3\xadxel donat cal con\xc3\xa8ixer la seva adre\xc3\xa7a, i per a aix\xc3\xb2, calcular el despla\xc3\xa7ament adequat a partir de l\'adre\xc3\xa7a d\'inici de la mem\xc3\xb2ria del framebuffer._NEWLINE_De tal manera que l\'ordinador modifica efectivament les imatges desplegades en pantalla modificant el contingut de la zona de mem\xc3\xb2ria esmentada anteriorment, cosa que cap perfectament en la definici\xc3\xb3 comunament acceptada del que \xc3\xa9s un framebuffer\n_START_SECTION_\nSistemes operatius\n_START_PARAGRAPH_\nEl framebuffer \xc3\xa9s un dispositiu virtual del sistema operatiu que es presenta davant les aplicacions de diferents maneres en funci\xc3\xb3 del sistema que parlem, encara que generalment apareix com un arxiu o un bloc de mem\xc3\xb2ria d\'acc\xc3\xa9s aleatori reservat a l\'ordinador, i que pot ser accedit en lectura/escriptura per un o m\xc3\xa9s processos; en aquest arxiu o zona de mem\xc3\xb2ria especial qualsevol escriptura modifica directament les imatges desplegades en el dispositiu de v\xc3\xaddeo, perqu\xc3\xa8 d\'aquesta manera els programes puguin mostrar informaci\xc3\xb3 en pantalla sense preocupar-se dels detalls d\'implantaci\xc3\xb3, ni de la interacci\xc3\xb3 real entre l\'ordinador i el dispositiu de v\xc3\xaddeo._NEWLINE_No obstant aix\xc3\xb2, la idea del framebuffer s\'associa m\xc3\xa9s aviat amb aquells dispositius del sistema que s\xc3\xb3n visibles o accessibles a les aplicacions d\'usuari. En alguns sistemes operatius pot oc\xc3\xb3rrer que l\'acc\xc3\xa9s a la mem\xc3\xb2ria del dispositiu de v\xc3\xaddeo estigui ocult a les aplicacions, i que tota modificaci\xc3\xb3 de les imatges desplegades en pantalla s\'efectu\xc3\xaf per mitj\xc3\xa0 d\'una API (com passa per exemple, en el cas dels sistemes operatius Windows).\n_START_SECTION_\nFramebuffers virtuals\n_START_PARAGRAPH_\nMolts sistemes intenten emular la funci\xc3\xb3 dels framebuffers, sovint per raons de compatibilitat. Els dos framebuffers "virtuals" m\xc3\xa9s comuns s\xc3\xb3n el dispositiu de framebuffer de Linux (fbdev) i el X Virtual Framebuffer  (Xvfb). El X Virtual Framebuffer es va afegir a la distribuci\xc3\xb3 de X Windows per proporcionar un m\xc3\xa8tode per a executar X sense un framebuffer gr\xc3\xa0fic. S\'utilitza sovint en els sistemes moderns per donar suport a programes com ara la JVM de Sun Microsystems, que no permeten que es generin gr\xc3\xa0fics din\xc3\xa0mics en un entorn sense cap framebuffer._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s, el dispositiu de framebuffer de Linux va ser desenvolupat per abstreure el m\xc3\xa8tode f\xc3\xadsic per accedir a l\'\xc3\xbas d\'aquest dispositiu subjacent en un mapa de mem\xc3\xb2ria garantit que fos f\xc3\xa0cil tenir acc\xc3\xa9s per als programes. Aix\xc3\xb2 augmenta la portabilitat, ja que els programes no estan obligats a fer front als sistemes on hi hanmapes de mem\xc3\xb2ria inconnexos o requerir canviar de banc.\n_START_SECTION_\nIntercanvi de p\xc3\xa0gines\n_START_PARAGRAPH_\nD\'en\xc3\xa7\xc3\xa0 que els framebuffers s\xc3\xb3n dissenyats per manejar m\xc3\xa9s d\'una resoluci\xc3\xb3, sovint contenen m\xc3\xa9s mem\xc3\xb2ria de la que \xc3\xa9s necess\xc3\xa0ria per a mostrar un sol fotograma a resolucions m\xc3\xa9s baixes. At\xc3\xa8s que aquesta mem\xc3\xb2ria pot ser de mida considerable, un truc va ser desenvolupar nous marcs que s\'escriuen en la mem\xc3\xb2ria de v\xc3\xaddeo per permetre mostrar el que s\'est\xc3\xa0 veient sense pertorbar la trama._NEWLINE_El concepte funciona dient-li al framebuffer d\'utilitzar un tros espec\xc3\xadfic de la seva mem\xc3\xb2ria per mostrar el quadre actual. Mentre que la mem\xc3\xb2ria est\xc3\xa0 mostrant, una part completament separada de la mem\xc3\xb2ria s\'omple amb les dades per a la seg\xc3\xbcent trama. Una vegada que s\'omple el buffer secundari (normalment referit com el "back buffer"), el framebuffer \xc3\xa9s instru\xc3\xaft per mirar el buffer secundari. El buffer primari (t\xc3\xadpicament referit com el "front buffer") es converteix en el buffer secundari, i el buffer secundari es converteix en el principal. Aquest interruptor es fa sovint despr\xc3\xa9s que de l\'interval d\'esborrat vertical per evitar un "esquin\xc3\xa7ament" de la pantalla._NEWLINE_La majoria de framebuffers moderns estan fabricats amb mem\xc3\xb2ria suficient per realitzar aquest truc, fins i tot a altes resolucions. Com a resultat, s\'ha convertit en una t\xc3\xa8cnica est\xc3\xa0ndard utilitzada pels programadors de jocs de PC.\n_START_SECTION_\nAcceleradors gr\xc3\xa0fics\n_START_PARAGRAPH_\nA mesura que augmenta la demanda de millors gr\xc3\xa0fics, els fabricants de hardware creen una forma de disminuir la quantitat de temps de CPU requerit per omplir el framebuffer. Aix\xc3\xb2 es coneix comunament com "gr\xc3\xa0fics d\'acceleraci\xc3\xb3"._NEWLINE_Els comandaments m\xc3\xa9s comuns dels gr\xc3\xa0fics de dibuix s\'envien a l\'accelerador de gr\xc3\xa0fics en la seva forma crua. L\'accelerador a continuaci\xc3\xb3 rasteriiza els resultats de la comanda al framebuffer. Aquest m\xc3\xa8tode pot estalviar milers o milions de cicles de CPU per sistema, i la CPU queda lliure per a altres tasques._NEWLINE_Mentre que els primers acceleradors es centren en millorar el rendiment dels sistemes GUI 2D, la majoria dels acceleradors moderns es centren en la producci\xc3\xb3 d\'imatges 3D a temps real. Un disseny com\xc3\xba \xc3\xa9s enviar comandes a l\'accelerador de gr\xc3\xa0fics utilitzant una biblioteca com ara OpenGL o Direct3D. El controlador de gr\xc3\xa0fics despr\xc3\xa9s tradueix aquests comandaments amb les instruccions per a la unitat de processament gr\xc3\xa0fic de l\'accelerador (GPU). La GPU utilitza aquestes microinstruccions per calcular els resultats rasteritzats. El senyal de la framebuffer es produeix a continuaci\xc3\xb3, en combinaci\xc3\xb3 amb dispositius incorporats de superposici\xc3\xb3 de v\xc3\xaddeo (en general utilitzats per produir el cursor del ratol\xc3\xad sense modificar les dades del framebuffer) i efectes especials anal\xc3\xb2gics que s\xc3\xb3n produ\xc3\xafts per la modificaci\xc3\xb3 del senyal de sortida._NEWLINE_Hi va haver un temps en qu\xc3\xa8 hi havia molts fabricants d\'acceleradors gr\xc3\xa0fics, incloent: 3dfx; ATI; Hercules; Trident; Nvidia; Radius; S3 Graphics; SiS i Silicon Graphics. A partir de l\'any 2015, el mercat dels acceleradors gr\xc3\xa0fics per a sistemes basats en x86 est\xc3\xa0 dominat per Nvidia (comprat 3dfx de 2002), AMD (ATI que va comprar en 2006) i Intel (que actualment produeix nom\xc3\xa9s GPU integrades en lloc de targetes de v\xc3\xaddeo discretes).\n_START_SECTION_\nComparacions amb altres tecnologies\n_START_PARAGRAPH_\nEls framebuffers es diferencien significativament dels vectors, que eren comuns abans de l\'arribada de gr\xc3\xa0fics m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pids (i, en conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, amb el concepte d\'un framebuffer). Amb una pantalla de vector, s\'emmagatzemen nom\xc3\xa9s els v\xc3\xa8rtexs de les gr\xc3\xa0fiques primitives. El feix d\'electrons de la pantalla de sortida se li ordena a saltar de v\xc3\xa8rtex a v\xc3\xa8rtex, tra\xc3\xa7ant una l\xc3\xadnia anal\xc3\xb2gica a trav\xc3\xa9s de l\'\xc3\xa0rea entre aquests punts. Amb l\'\xc3\xbas d\'aquest dispositiu, al feix d\'electrons se li ordena tra\xc3\xa7ar una l\xc3\xadnia d\'esquerra a dreta i de dalt a baix en tota la pantalla: la forma en qu\xc3\xa8 una televisi\xc3\xb3 fa que un senyal d\'emissi\xc3\xb3. La informaci\xc3\xb3 de color per a cada punt que d\'aquesta manera es mostra a la pantalla s\'extreu de l\'\xc3\xbas d\'aquest dispositiu: la creaci\xc3\xb3 d\'un conjunt d\'elements d\'imatge discrets, \xc3\xa9s a dir, p\xc3\xadxels._NEWLINE_De la mateixa manera, els framebuffersel diferencien de la tecnologia utilitzada en les primeres pantalles de text, on un mem\xc3\xb2ria interm\xc3\xa8dia cont\xc3\xa9 els codis per als car\xc3\xa0cters, no els p\xc3\xadxels individuals. El dispositiu de visualitzaci\xc3\xb3 de v\xc3\xaddeo condueix el feix d\'electrons en un patr\xc3\xb3 de trama, el mateix que amb un framebuffer, per\xc3\xb2 genera els p\xc3\xadxels de cada car\xc3\xa0cter a la mem\xc3\xb2ria interm\xc3\xa8dia, ja que dirigeix el feix.'