b"\n_START_ARTICLE_\nEl contracte social\n_START_SECTION_\nOrigen i fonaments de la desigualtat\n_START_PARAGRAPH_\nLa pol\xc3\xadtica \xc3\xa9s un assumpte que interessa Rousseau des de fa molt de temps, i el Contracte social no \xc3\xa9s la primera de les seves obres consagrada a aix\xc3\xb2. Aix\xc3\xad, des de 1735 d\xc3\xb3na una idea del que ser\xc3\xa0 la seva concepci\xc3\xb3 i el seu inter\xc3\xa8s pel subjecte pol\xc3\xadtic a l'article \xc2\xabEconomia Pol\xc3\xadtica\xc2\xbb de l'Enciclop\xc3\xa8dia o Diccionari raonat de les ci\xc3\xa8ncies, de les arts i dels oficis amb aquesta frase: \xc2\xab\xc3\x89s cert que els pobles s\xc3\xb3n, a la llarga, el que el govern els fa ser\xc2\xbb; frase que el 1752 reformula en el prefaci de Narc\xc3\xads o l'Amant d'ell mateix: \xc2\xabEls vicis no pertanyen tant a l'home com a l'home mal governat.\xc2\xbb_NEWLINE_El Discurs sobre l'origen i els fonaments de la desigualtat entre els homes, aparegut el 1755 \xc3\xa9s el treball de Rousseau per respondre a la pregunta formulada per l'acad\xc3\xa8mia de Dijon en 1753 \xc2\xabquin \xc3\xa9s l'origen de la desigualtat entre els homes i si \xc3\xa9s autoritzada per la llei natural?\xc2\xbb. La naturalesa de l'home abans que la Hist\xc3\xb2ria i els tipus de societat l'alterin \xc3\xa9s per a Rousseau el mitj\xc3\xa0 de comparar i d'establir aquests diferents tipus d'organitzaci\xc3\xb3. Rousseau defineix doncs l'estat salvatge, que no \xc3\xa9s un \xc2\xabestat salvatge\xc2\xbb sin\xc3\xb3 una ficci\xc3\xb3 filos\xc3\xb2fica com a hip\xc3\xb2tesi heur\xc3\xadstica, un estat obtingut per abstracci\xc3\xb3 sostraient el que la societat ha portat a l'home. Descriu llavors la manera que ha tingut l'home d'organitzar-se en societat, a partir de la pr\xc3\xa0ctica de l'agricultura i del dret de propietat que se'n deriva necess\xc3\xa0riament. El Discurs tracta de la legitimitat de les societats i dels tipus de poders, i exposa el que seran les fundacions pol\xc3\xadtiques del Contracte social.\n_START_SECTION_\nPresentaci\xc3\xb3 del Contracte social\n_START_PARAGRAPH_\nEn El Contracte social, Rousseau estableix que una bona organitzaci\xc3\xb3 social rau sobre un pacte garantint la igualtat i la llibertat entre els ciutadans. Aquest pacte es fa entre tots els participants, \xc3\xa9s a dir el conjunt dels ciutadans. En el pacte social, cadascun renuncia a la seva llibertat natural per guanyar una llibertat civil. La sobirania popular \xc3\xa9s el principi fonamental del contracte social. La indivisibilitat d'aquesta sobirania \xc3\xa9s un altre principi fonamental, pel que cal comprendre que el poder del Sobir\xc3\xa0 no sabria estar dividit (Rousseau utilitza aquest terme per designar el poble sobir\xc3\xa0) i no se'n pot separar per inter\xc3\xa8s personal, ja que l'inter\xc3\xa8s personal \xc3\xa9s contrari a la recerca de l'inter\xc3\xa8s general, \xc3\xbanic objectiu del contracte social. Aquest contracte social, Rousseau el veu com una resposta a l'estat salvatge en el qual regna la llei del m\xc3\xa9s fort. Per a ell, la llei del m\xc3\xa9s fort no pot ser un principi director d'una societat, ja que \xc3\xa9s incompatible amb l'inter\xc3\xa8s general, i per tant amb el contracte social: \xc2\xabEl m\xc3\xa9s fort no \xc3\xa9s mai prou fort per ser sempre l'amo, si no transforma la seva for\xc3\xa7a en dret i l'obedi\xc3\xa8ncia en deure.\xc2\xbb_NEWLINE_La p\xc3\xa8rdua del contracte social, \xc3\xa9s la tornada a l'estat salvatge, primitiu, animal, \xc2\xabtir\xc3\xa0nic i vanal\xc2\xbb. Una societat que trenqu\xc3\xa9s el seu contracte social ja no seria una societat lliure...._NEWLINE_El contracte social comen\xc3\xa7a amb aquests mots:_NEWLINE_\xc2\xabVull buscar si, en l'ordre civil, hi pot haver alguna regla d'administraci\xc3\xb3 leg\xc3\xadtima i segura, prenent els homes tals com s\xc3\xb3n, i les lleis tals com poden ser. Tractar\xc3\xa9 d'aliar sempre, en aquesta investigaci\xc3\xb3, el que el dret permet amb el que l'inter\xc3\xa8s prescriu, per tal que la just\xc3\xadcia i la utilitat no estiguin dividides. (Llibre I, Pre\xc3\xa0mbul)_NEWLINE_El contracte social \xc3\xa9s un tractat de filosofia pol\xc3\xadtica presentant com l'home, una vegada passat de l'estat salvatge a l'estat de societat, pot establir un ordre social al servei de l'inter\xc3\xa8s general. El pacte social que proposa Rousseau estableix que cadasc\xc3\xba hagi de renunciar als seus drets naturals per obtenir la llibertat que procura la societat. Aquesta alienaci\xc3\xb3 de cada afer de l'Estat \xc3\xa9s aquest pacte que ofereix a cadascun la igualtat: \xc2\xabLes cl\xc3\xa0usules (del pacte social) es redueixen totes a una sola: l'alienaci\xc3\xb3 total de cada soci amb tots els seus drets a tota la comunitat: ja que en primer lloc, cadasc\xc3\xba lliurant-se sencer, la condici\xc3\xb3 \xc3\xa9s igual per a tots; i sent la condici\xc3\xb3 igual per a tots, ning\xc3\xba no t\xc3\xa9 inter\xc3\xa8s de fer-la onerosa als altres.\xc2\xbb (Llibre I, Cap\xc3\xadtol 6). La legitimitat del pacte social rau en el fet que l'home no aliena en el sentit propi el seu dret natural per\xc3\xb2 compr\xc3\xa8n que el pacte social \xc3\xa9s al contrari la condici\xc3\xb3 sine qua non de l'exist\xc3\xa8ncia del seu dret natural._NEWLINE_\xc3\x89s sobre aquest pacte on rau la democr\xc3\xa0cia per a Rousseau. Si la llibertat i la igualtat no s\xc3\xb3n garantides pel poble sobir\xc3\xa0 envers ell mateix, o si els interessos particulars fan que el pacte sigui dividit o alienat (cap\xc3\xadtols 2.1 i 2.2), llavors \xc3\xa9s l'estat salvatge primitiu que repr\xc3\xa8n els seus drets. Rousseau diu que trencar aquest pacte far\xc3\xa0 que \xc2\xabl'estat salvatge subsisteixi, i l'associaci\xc3\xb3 es faria necess\xc3\xa0riament tir\xc3\xa0nica o vana\xc2\xbb._NEWLINE_Per a Rousseau, \xc2\xabel principi de la vida pol\xc3\xadtica \xc3\xa9s en l'autoritat sobirana\xc2\xbb, i tota divisi\xc3\xb3 d'aquesta autoritat \xc3\xa9s perjudicial: \xc2\xabTotes les vegades que es creu veure la sobirania compartida, un s'equivoca; els drets que es prenen per parts d'aquesta sobirania li s\xc3\xb3n tots subordinats, i suposen sempre voluntats supremes de les quals aquests drets no en fan m\xc3\xa9s que l'execuci\xc3\xb3.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nLlibre III\n_START_PARAGRAPH_\nCap\xc3\xadtol I (Del govern en general)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol II (Del principi que constitueix les diverses formes de govern)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol III (Divisi\xc3\xb3 dels governs)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol IV (De la democr\xc3\xa0cia)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol V (De l'aristocr\xc3\xa0cia)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol VI (De la monarquia)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol VII (Dels governs mixtos)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol VIII (que tota forma de govern no \xc3\xa9s pr\xc3\xb2pia de tot pa\xc3\xads)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol IX (Dels signes d'un bon govern)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol X (De l'ab\xc3\xbas del govern i de la seva tend\xc3\xa8ncia a degenerar)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol XI (De la mort del cos pol\xc3\xadtic)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol XII (Com es mant\xc3\xa9 l'autoritat sobirana)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol XIII (Continuaci\xc3\xb3)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol XIV (Continuaci\xc3\xb3)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol XV (Dels diputats o representants)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol XVI (que la instituci\xc3\xb3 del govern no \xc3\xa9s un contracte)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol XVII (De la instituci\xc3\xb3 del govern)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol XVIII (Mitjans de prevenir les usurpacions del govern)\n_START_SECTION_\nLlibre IV\n_START_PARAGRAPH_\nCap\xc3\xadtol I (que la voluntat general \xc3\xa9s indestructible)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol II (Dels sufragis)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol III (De les eleccions)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol IV (Dels comicis romans)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol V (Del tribunat)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol VI (De la dictadura)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol VII (De la censura)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol VIII (De la religi\xc3\xb3 civil)_NEWLINE_Cap\xc3\xadtol IX (Conclusi\xc3\xb3)\n_START_SECTION_\nL'estil\n_START_PARAGRAPH_\nL'estil, l'expressi\xc3\xb3, la ret\xc3\xb2rica del text s\xc3\xb3n apassionants, contundents, eficaces, i permeten comprendre meravellosament, amb una mica d'atenci\xc3\xb3 com recomana Rousseau, les seves idees noves i que poden semblar \xc2\xabcontr\xc3\xa0ries a les idees comunes\xc2\xbb. Una lli\xc3\xa7\xc3\xb3 d'escriptura intemporal pol\xc3\xadtica i filos\xc3\xb2fica, i com diria Boileau, heus aqu\xc3\xad la prova que \xc2\xabel que es concep b\xc3\xa9 s'enuncia clarament i les paraules per a l'afirmaci\xc3\xb3 arriben f\xc3\xa0cilment\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nKant i Rousseau\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s for\xc3\xa7a poc conegut que la f\xc3\xb3rmula de Rousseau \xc2\xabL'obedi\xc3\xa8ncia en la llei que \xc3\xa9s prescrita \xc3\xa9s la llibertat.\xc2\xbb (Llibre I, Cap\xc3\xadtol 8), ha influenciat fortament la noci\xc3\xb3 d'autonomia del subjecte a Kant. Roger Vernaux (Le vocabulaire de Kant, tome II, Paris, 1973, p. 224), escriu que \xc2\xabLa doctrina kantiana significa interioritzar en la persona i per a la seva vida moral, la llibertat civil tal com Rousseau l'ha definit per a la vida social...\xc2\xbb val la pena de subratllar-ho perqu\xc3\xa8 Gellner a Nations et nationalismes considera que la noci\xc3\xb3 d'autonomia aplicada als pobles o a les nacions, participa d'una mena d'importaci\xc3\xb3 del vocabulari de Kant a la pol\xc3\xadtica, mentre que, al contrari, \xc3\xa9s el pensament pol\xc3\xadtic de Rousseau que Kant ha importat (leg\xc3\xadtimament d'altra banda) en la seva filosofia moral, en la Cr\xc3\xadtica de la ra\xc3\xb3 pr\xc3\xa0ctica.\n_START_SECTION_\nRousseau i la Revoluci\xc3\xb3 Francesa\n_START_PARAGRAPH_\nRousseau proposa amb el contracte social reformar la societat en la que vivia: l'Antic R\xc3\xa8gim no permetia l'expressi\xc3\xb3 lliure de la voluntat general ni la de la voluntat individual. El Contracte social, comportant en part la Revoluci\xc3\xb3 Francesa (i sent una de les seves refer\xc3\xa8ncies importants) permetr\xc3\xa0 l'expressi\xc3\xb3 de la voluntat general per\xc3\xb2 no la de la llibertat individual, que Rousseau ignora en aquest text, mentre que en feia una de les tesis principals de l'\xc3\x89mile, que insisteix en la import\xc3\xa0ncia del desenvolupament individual i de l'obertura de les facultats naturals de cada individu: en all\xc3\xb2 aquests dos texts poden ser considerats com a complementaris."