b'\n_START_ARTICLE_\nPaul von Hindenburg\n_START_SECTION_\nInicis\n_START_PARAGRAPH_\nFill d\'un arist\xc3\xb2crata prussi\xc3\xa0, Hindenburg reb\xc3\xa9 una educaci\xc3\xb3 enfocada vers la vida militar. En acabat de la seva educaci\xc3\xb3 prim\xc3\xa0ria, ingress\xc3\xa0 a les acad\xc3\xa8mies militars de Wahlstatt i Berl\xc3\xadn. El 1866 particip\xc3\xa0 amb el rang de tinent a la batalla de K\xc3\xb6niggr\xc3\xa4tz en el si de la Guerra austroprussiana. El 1871, encara amb el rang de tinent particip\xc3\xa0 en la Guerra francoprussiana. En aquesta guerra reb\xc3\xa9 les creus de ferro de segona i primera classe. Pels seus m\xc3\xa8rits, fou convidat a assistir a la proclamaci\xc3\xb3 del II Reich al sal\xc3\xb3 dels miralls del Palau de Versalles. Durant l\'\xc3\xa8poca del segon imperi alemany continu\xc3\xa0 amb la carrera militar. El 1903 aconsegu\xc3\xad el rang de general. El 1911, despr\xc3\xa9s de servir llarg temps a l\'Estat Major es retir\xc3\xa0 a la reserva.\n_START_SECTION_\nPrimera Guerra Mundial\n_START_PARAGRAPH_\nTanmateix, amb l\'inici de la Primera Guerra Mundial, Hindenburg torn\xc3\xa0 a l\'activitat. Dirig\xc3\xad la Batalla de Tannenberg (Pr\xc3\xbassia Oriental, 1914) i en sort\xc3\xad victori\xc3\xb3s contra l\'ex\xc3\xa8rcit rus. Al novembre de 1914 fou ascendit a mariscal i comandant suprem de l\'est, on entre 1914 i 1916 aconsegu\xc3\xad unes vict\xc3\xb2ries brillants sobre els russos. El 1916, juntament amb el mariscal Erich Ludendorff fou nomenat cap de l\'Estat Major. Davant la p\xc3\xa8rdua de Poder del Reichstag i el canceller, Hindenburg i Ludendorff exerciren el poder real, juntament amb l\'emperador Guillem II. La historiografia ha anomenat aquest govern la dictadura silenciosa. L\'extenuaci\xc3\xb3 de l\'economia alemanya i l\'entrada dels Estats Units d\'Am\xc3\xa8rica a la guerra complicaren la situaci\xc3\xb3 i Ludendorff abandon\xc3\xa0 el seu c\xc3\xa0rrec el setembre de 1918 davant la derrota imminent. Hindenburg hi situ\xc3\xa0 al seu lloc Wilhelm Groener, un assistent lleial. Al final, l\'avan\xc3\xa7 implacable de les forces aliades for\xc3\xa7aren el nomenament del pr\xc3\xadncep Max von Baden com a nou canceller que havia de negociar la pau. Igualment, Hindenburg pression\xc3\xa0 el k\xc3\xa0iser perqu\xc3\xa8 abdiqu\xc3\xa9s abans que una revoluci\xc3\xb3, conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia immediata de la derrota, proclam\xc3\xa9s la rep\xc3\xbablica. La revoluci\xc3\xb3 arrib\xc3\xa0 el 9 de novembre de 1918 i Guillem II hagu\xc3\xa9 d\'abdicar davant el perill de guerra civil i radicalitzaci\xc3\xb3 de la revoluci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nDurant la Rep\xc3\xbablica de Weimar\n_START_PARAGRAPH_\nHindeburg era un ferm mon\xc3\xa0rquic que despr\xc3\xa9s de la proclamaci\xc3\xb3 de la Rep\xc3\xbablica de Weimar tenia la intenci\xc3\xb3 de retirar-se de la vida militar i p\xc3\xbablica. Tanmateix, la crisi que pat\xc3\xad Alemanya despr\xc3\xa9s de la guerra l\'empenyeren a entrar en pol\xc3\xadtica com a figura unit\xc3\xa0ria dels partits conservadors de la rep\xc3\xbablica. Doncs, a les eleccions presidencials de 1925, Hindenburg fou el candidat de consens de tots aquests partits a la segona volta, on guany\xc3\xa0 per una estreta majoria. El poble alemany escoll\xc3\xad un soldat, un heroi de guerra declaradament mon\xc3\xa0rquic com a President de la Rep\xc3\xbablica. Aquesta elecci\xc3\xb3 s\'emmarc\xc3\xa0 en el que s\'ha anomenat el gir conservador de la Rep\xc3\xbablica de Weimar._NEWLINE_Tot i que Hindenburg era mon\xc3\xa0rquic, el seu esperit de disciplina militar li imped\xc3\xad de rompre el jurament que havia fet de la Constituci\xc3\xb3 de Weimar. Per contra, explota en gran manera els articles 25, 48 i 53 que li permetien d\'usar poders excepcionals i d\'emerg\xc3\xa8ncia, pels quals podia dissoldre el Reichstag, nomenar un canceller o promulgar lleis sense el parlament. La degradaci\xc3\xb3 de la cultura republicana i democr\xc3\xa0tica causaren l\'\xc3\xbas regular i excessiu d\'aquests articles. Aquesta degradaci\xc3\xb3 s\'acompany\xc3\xa0 de la presa de l\'espai p\xc3\xbablic per part del NSDAP, el partit nazi d\'Adolf Hitler. Canalitz\xc3\xa0 les aspiracions de regeneraci\xc3\xb3 nacional i biol\xc3\xb2gica d\'Alemanya i aconsegu\xc3\xad de consolidar el seu espai p\xc3\xbablic i pol\xc3\xadtic, fins i tot en un any de bonan\xc3\xa7a de les institucions pol\xc3\xadtiques com el 1928 quan res podia indicar el creixement espectacular del Nazisme. Amb l\'arribada de la crisi econ\xc3\xb2mica de 1929, la p\xc3\xa8rdua de confian\xc3\xa7a dels alemanys vers la rep\xc3\xbablica i l\'atur desbocat que patia el pa\xc3\xads f\xc3\xa9u cr\xc3\xa9ixer espectacularment el NSDAP. Hindenburg i el seu cercle conservador ho veien com un mal menor, un instrument repulsiu que calia emprar per desfer-se de l\'amena\xc3\xa7a comunista del KPD i que els permetria d\'endurir encara m\xc3\xa9s el gir conservador de la rep\xc3\xbablica, fins a passar a una dictadura militar. Hindenburg detestava a bastament Adolf Hitler a qui considerava un caporal bohemi, de la mateixa manera que Hitler detestava Hindenburg i la seva classe social. Hindenburg es neg\xc3\xa0 sistem\xc3\xa0ticament a donar la cancelleria a Hitler i nomen\xc3\xa0 candidats conservadors que no aguantaven al poder a causa que el Reichstag els n\'impugnava el nomenament. A les eleccions successives de 1932 i 1933 el NSDAP es convert\xc3\xad en una de les grans forces, per\xc3\xb2 Hindenburg encara apostava per cancellers conservadors, com Franz von Papen o com el general Kurt von Schleicher, que havia de preparar el terreny per una uni\xc3\xb3 de tots els partits de dretes (incl\xc3\xb2s el NSDAP, com un soci m\xc3\xa9s de la coalici\xc3\xb3) i la creaci\xc3\xb3 d\'una dictadura militar (amb conniv\xc3\xa8ncia de la Reichswehr) que permet\xc3\xa9s de sortir de la crisi. En aquesta maniobra, la camarada del fill de Hindenburg, Oskar von Hindenburg hi havia de tenir una gran import\xc3\xa0ncia. Malgrat tot, Hitler i el NSDAP no acceptaren d\'entrar a la coalici\xc3\xb3 si no era amb Hitler com a canceller; aix\xc3\xad doncs, la caiguda de von Schleicher es consum\xc3\xa0, at\xc3\xa8s que la seva missi\xc3\xb3 com a figura de converg\xc3\xa8ncia havia fracassat. El 30 de gener de 1933 Hindenburg es resign\xc3\xa0 i nomen\xc3\xa0 Adolf Hitler canceller del govern d\'Alemanya.\n_START_SECTION_\nHitler i la fi de la Rep\xc3\xbablica\n_START_PARAGRAPH_\nHitler presid\xc3\xad un govern de concentraci\xc3\xb3 nacional, tal com havia desitjat la dreta alemanya, per b\xc3\xa9 que no esperaven que l\'instrument que havia d\'\xc3\xa9sser el NSDAP es convert\xc3\xads en el subjecte de Poder. Al gabinet del nou govern, solament Hermann G\xc3\xb6ring i Wilhelm Frick eren ministres del NSDAP. Aix\xc3\xb2 no obstant, el Poder que gaudia el partit nazi era molt gran al carrer. Per conseg\xc3\xbcent, ni Hindenburg ni els socis de govern pogueren aturar la destrucci\xc3\xb3 del marc institucional i democr\xc3\xa0tic de la Rep\xc3\xbablica. D\'altra banda, els partits de dretes ho veien com la consumaci\xc3\xb3 de la dictadura \xe2\x80\x93en aquest cas civil\xe2\x80\x93 que tant havien desitjat; no podien preveure la nazificaci\xc3\xb3 i el r\xc3\xa8gim totalitari que s\'estava dibuixant. El tret de sortida per a la retallada de drets i llibertats fou l\'incendi del Reichstag, les causes del qual encara no s\'han establert. Aquest incendi fou aprofitat per "desemmascarar" un cop d\'estat del KPD, per la qual cosa fou il\xc2\xb7legalitzat. Els dirigents comunistes comen\xc3\xa7aren a \xc3\xa9sser internats a camps de concentraci\xc3\xb3, com Dachau el primer que s\'obr\xc3\xad prop de Munic. Lentament, Hitler i els nazis anaren il\xc2\xb7legalitzant la resta de formacions pol\xc3\xadtiques, \xc3\xa0dhuc les de la dreta. A la fi, solament el NSDAP i les seves organitzacions romangueren legals al nou sistema. Hindenburg an\xc3\xa0 signant totes les lleis i decrets que destru\xc3\xafen la vella rep\xc3\xbablica i forjaven la dictadura nazi. A l\'abril de 1933 sign\xc3\xa0 la llei per a la restauraci\xc3\xb3 del servei civil professional, que exclo\xc3\xafa els jueus de tot c\xc3\xa0rrec de l\'administraci\xc3\xb3 de l\'Estat. Igualment, Hindenburg no protest\xc3\xa0 per la purga feta dins el NSDAP el juny de 1934 contra els sectors d\'esquerres del partit, com les Sturmabteilung (SA) d\'Ernst R\xc3\xb6hm o la facci\xc3\xb3 de Gregor Stra\xc3\x9fer.\n_START_SECTION_\nLa mort de Hindenburg\n_START_PARAGRAPH_\nHindenburg mor\xc3\xad als 86 anys per culpa d\'un c\xc3\xa0ncer el 2 d\'agost de 1934 a Neudeck, Pr\xc3\xbassia oriental. Al seu testament deix\xc3\xa0 escrit que calia evitar la uni\xc3\xb3 dels c\xc3\xa0rrecs de canceller i president en una sola persona, at\xc3\xa8s que preveia que aquesta seria la intenci\xc3\xb3 de Hitler despr\xc3\xa9s de la seva mort. Hitler amag\xc3\xa0 el contingut del document i proced\xc3\xad, en efecte, a unir ambd\xc3\xb3s c\xc3\xa0rrecs. Un refer\xc3\xa8ndum ratific\xc3\xa0 en un 90% la decisi\xc3\xb3 del govern nazi. Quant a Hindenburg, tamb\xc3\xa9 en contra de la seva voluntat, fou enterrat al monument nacional de Tannenberg \xe2\x80\x93indret en el qual 20 anys abans ell mateix havia derrotat l\'ex\xc3\xa8rcit rus\xe2\x80\x93 amb tota una gran faramalla nacionalista i militar.'