b'\n_START_ARTICLE_\nAnne Frank\n_START_SECTION_\nInfantesa\n_START_PARAGRAPH_\nAnne Frank va n\xc3\xa9ixer el 12 de juny de 1929 a Frankfurt del Main, Alemanya. Era la segona filla d\'Otto Heinrich Frank (12 maig de 1889-19 agost 1980) i d\'Edith Holl\xc3\xa4nder (16 gener de 1900-6 gener de 1945). Tingu\xc3\xa9 una germana, Margot (16 febrer de 1926-mes de mar\xc3\xa7 de 1945). El seu nom de naixement era Annelies Marie, per\xc3\xb2 per la seva fam\xc3\xadlia i els seus amics era simplement "Anne". El seu pare li deia a vegades "Annelein" ("petita Anna")._NEWLINE_La fam\xc3\xadlia visqu\xc3\xa9 en una comunitat mixta de ciutadans jueus i no jueus i les nenes cresqueren amb amics de confessi\xc3\xb3 cat\xc3\xb2lica, protestant i jueva. Els Frank eren jueus alemanys reformistes: practicaven moltes de les tradicions de la fe jueva, per\xc3\xb2 sense observar el conjunt dels costums. De la fam\xc3\xadlia, Edith era la m\xc3\xa9s aplicada en la pr\xc3\xa0ctica de la religi\xc3\xb3. Otto Frank, antic oficial alemany condecorat durant la Primera Guerra Mundial, volia continuar els seus estudis i posse\xc3\xafa una important biblioteca. Els pares es preocuparen de desenvolupar i donar suport a les lectures de les seves filles._NEWLINE_El mes de mar\xc3\xa7 de 1933 se celebraren les eleccions per renovar el consell municipal de Frankfurt que permeteren que el partit nazi d\'Adolf Hitler prengu\xc3\xa9s el poder. Amb aquest ambient pol\xc3\xadtic, les manifestacions antisemites van succeir-se immediatament i els Frank van comen\xc3\xa7ar a t\xc3\xa9mer per la seva seguretat si restaven a l\'Alemanya nazi. M\xc3\xa9s tard, el mateix any, Edith i les nenes van tornar a Aquisgr\xc3\xa0 per viure amb Flor Holl\xc3\xa4nder, la mare d\'Edith. Otto Frank es qued\xc3\xa0 a Frankfurt, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s de rebre una oferta per un assumpte de negocis a Amsterdam, organitz\xc3\xa0 i prepar\xc3\xa0 la rebuda de la seva fam\xc3\xadlia._NEWLINE_Otto Frank comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a treballar a Opekta Works, una societat que venia la pectina extreta de les fruites, i trob\xc3\xa0 un pis a Merwdeplein, als afores d\'Amsterdam. El febrer de 1934, Edith i els nens van arribar a Amsterdam i les dues filles foren inscrites a l\'escola. Margot fou inscrita en una escola p\xc3\xbablica i Anne en una escola Montessori. Margot destac\xc3\xa0 en aritm\xc3\xa8tica i Anne descobr\xc3\xad les seves aptituds per la lectura i per l\'escriptura. Anne i Margot tenien dues personalitats ben diferents: Margot era estudiosa, mentre que Anne era expressiva, en\xc3\xa8rgica i extravertida._NEWLINE_L\'any 1939, la mare d\'Edith an\xc3\xa0 a viure amb els Frank i es qued\xc3\xa0 amb ells fins a la seva mort el gener de 1942. El maig de 1940, Alemanya enva\xc3\xad els Pa\xc3\xafsos Baixos i el govern d\'ocupaci\xc3\xb3 comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a perseguir els jueus instaurant lleis repressives i discriminat\xc3\xb2ries. La inscripci\xc3\xb3 obligat\xc3\xb2ria i la segregaci\xc3\xb3 dels jueus s\'estengu\xc3\xa9 r\xc3\xa0pidament. Margot i Anne, tot i destacar en els seus estudis i tenir nombrosos amics, van ser inscrites al Liceu Jueu en l\'aplicaci\xc3\xb3 d\'un decret que establia que els nens jueus nom\xc3\xa9s podien seguir els cursos en escoles jueves.\n_START_SECTION_\nAbans d\'anar a la casa del darrere\n_START_PARAGRAPH_\nEn el seu tretz\xc3\xa8 aniversari, el 12 de juny de 1942, Anne va rebre un petit regal que decid\xc3\xad emprar com a diari. Era un llibre d\'aut\xc3\xb2grafs, relligat amb tela vermella i blanca i prove\xc3\xaft d\'una petita tanca al davant. Comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a escriure-hi gaireb\xc3\xa9 immediatament, descrivint-se personalment, aix\xc3\xad com la seva fam\xc3\xadlia i els amics, la vida a l\'escola, els nois amb qu\xc3\xa8 flirtejava i els indrets del ve\xc3\xafnatge que li agradava visitar. Encara que aquests primers escrits demostrin que la seva vida era la d\'una col\xc2\xb7legiala t\xc3\xadpica, hi explica igualment els canvis que visqu\xc3\xa9 com a testimoni de l\'ocupaci\xc3\xb3 alemanya. Algunes refer\xc3\xa8ncies s\xc3\xb3n aparentment ocasionals; tanmateix en alguns passatges Anne subministra detalls sobre l\'opressi\xc3\xb3 creixent dels nazis. Per exemple, escrigu\xc3\xa9 a prop\xc3\xb2sit de l\'estrella groga que els jueus estaven obligats a portar en p\xc3\xbablic i llist\xc3\xa0 algunes restriccions i persecucions que trastornaren la vida de la poblaci\xc3\xb3 jueva d\'Amsterdam. Anne somniava ser actriu. Li agradava veure pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules, per\xc3\xb2 a partir del 8 de gener de 1941 es va prohibir que els jueus neerlandesos poguessin entrar a les sales de cinema._NEWLINE_El mes de juliol de 1942, Margot Frank reb\xc3\xa9 l\'av\xc3\xads de mobilitzaci\xc3\xb3 del Despatx Central de la Immigraci\xc3\xb3 Jueva (Zentralstelle f\xc3\xbcr j\xc3\xbcdische Auswanderung). Aquest estament li ordenava que s\'havia de presentar per allotjar-se en un camp de treball. En aquell moment explic\xc3\xa0 a Anne un pla que Otto havia preparat amb els seus empleats m\xc3\xa9s fidels i del qual Margot havia tingut coneixement des de feia algun temps: la fam\xc3\xadlia s\'havia d\'amagar en habitacions al darrere dels despatxos de la societat sobre el Prinsengracht, un carrer al llarg d\'un dels canals d\'Amsterdam.\n_START_SECTION_\nLa vida a la casa del darrere\n_START_PARAGRAPH_\nEl mat\xc3\xad del 6 de juliol de 1942, la fam\xc3\xadlia s\'instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 a la casa del darrere. El seu pis fou deixat en un desordre aparent per donar la impressi\xc3\xb3 que havien marxat sobtadament, i Otto Frank va deixar una nota indicant que se n\'havien anat a Su\xc3\xafssa. La necessitat del secret de l\'operaci\xc3\xb3 va fer que abandonessin el gat d\'Anne, Moortje. Com que els jueus no tenien dret a utilitzar els transports p\xc3\xbablics, caminaren durant diversos quil\xc3\xb2metres des del seu pis, cadascun vestint diverses capes de roba perqu\xc3\xa8 hom no s\'adon\xc3\xa9s que transportaven maletes. L\'annex o amagatall (Achterhuis) era un espai a tres nivells al darrere de l\'edifici al qual s\'hi accedia per un repl\xc3\xa0 situat sobre els despatxos de la societat Opekta. Al primer nivell hi havia dues petites habitacions amb una cambra de bany. A sobre hi havia un vast espai obert amb una petita habitaci\xc3\xb3 adjacent. Des d\'aquesta petita habitaci\xc3\xb3, una escala donava al graner. La porta de l\'Annex fou amagada per una biblioteca, aix\xc3\xad s\'evitava que fos descoberta. L\'immoble principal, situat en un bloc de Westerkerk, era un vell edifici trivial i t\xc3\xadpic dels barris de l\'oest d\'Amsterdam._NEWLINE_Victor Kugler, Johannes Kleiman, Miep Gies i Bep Voskuijl eren els \xc3\xbanics empleats que sabien on s\'amagava la fam\xc3\xadlia Frank. En Jan Gies, el marit de Miep, i en Johannes Hendrik Voskuijl, el pare de Bep, els ajudaren durant el seu confinament. Eren l\'\xc3\xbanic contacte amb el m\xc3\xb3n exterior i els mantenien informats dels avatars de la guerra i dels esdeveniments pol\xc3\xadtics. A m\xc3\xa9s cobrien totes les seves necessitats, es preocupaven de la seguretat i els avituallaven d\'aliments, una tasca cada vegada m\xc3\xa9s dif\xc3\xadcil a mesura que passava el temps. Tots eren conscients que s\'exposaven a la pena de mort si eren agafats per amagar jueus._NEWLINE_A final del mes de juliol, s\'incorpor\xc3\xa0 a l\'amagatall la fam\xc3\xadlia van Daan, formada per Hermann, Augusta i el seu fill Peter de 16 anys. Despr\xc3\xa9s, el mes de novembre, s\'incorpor\xc3\xa0 Albert Dussel, un dentista amic de la fam\xc3\xadlia. Al principi, Anne escrigu\xc3\xa9 sobre el plaer de tenir noves persones amb qui parlar, per\xc3\xb2 les tensions se succe\xc3\xafren r\xc3\xa0pidament perqu\xc3\xa8 el grup estava for\xc3\xa7at a viure en un entorn molt redu\xc3\xaft. Aix\xc3\xad, despr\xc3\xa9s d\'haver compartit la seva cambra amb Dussel, Anne el trob\xc3\xa0 insuportable, i discut\xc3\xad amb Augusta van Pels a qui considerava idiota. A m\xc3\xa9s, la relaci\xc3\xb3 amb la seva mare era tensa i considerava que li era massa distant. A voltes tingu\xc3\xa9 discussions amb la seva germana Margot per\xc3\xb2 mai no es perd\xc3\xa9 el lligam entre elles. Tamb\xc3\xa9 cal destacar que emocionalment estava molt lligada al seu pare._NEWLINE_Anne passava el temps llegint, estudiant i escrivint en el seu diari. A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s de subministrar una descripci\xc3\xb3 dels esdeveniments en el seu ordre cronol\xc3\xb2gic, parl\xc3\xa0 a prop\xc3\xb2sit dels seus sentiments, la por per viure amagada, les creences, les ambicions, entre les quals hi havia la d\'esdevenir escriptora, i dels temes que pensava que no podia compartir amb ning\xc3\xba. A mesura que la confian\xc3\xa7a en el seu estil d\'escriptura creixia i es feia m\xc3\xa9s madura, els assumptes que abord\xc3\xa0 es feren m\xc3\xa9s abstractes, com la creen\xc3\xa7a en D\xc3\xa9u i la manera com definia la naturalesa humana. Fins a la primavera 1944 escrigu\xc3\xa9 per ella mateixa, per\xc3\xb2 canvi\xc3\xa0 de parer en escoltar a la r\xc3\xa0dio de Londres el ministre de l\'Educaci\xc3\xb3 del Govern neerland\xc3\xa8s a l\'exili; aquest declar\xc3\xa0 que despr\xc3\xa9s de la guerra caldria reunir i publicar tots els sofriments del poble neerland\xc3\xa8s durant l\'ocupaci\xc3\xb3 alemanya. Citava, a tall d\'exemple i entre d\'altres, els diaris \xc3\xadntims. Colpida per aquest discurs, Anne decid\xc3\xad que publicaria un llibre despr\xc3\xa9s de la guerra, fent-ne servir el diari de base. Per aquest motiu comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a copiar i reescriure el diari, corregint i suprimint els passatges que considerava menys interessants, o afegint-ne altres pouant en la seva mem\xc3\xb2ria.\n_START_SECTION_\nDetenci\xc3\xb3 i deportaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl mat\xc3\xad del 4 d\'agost de 1944 l\'amagatall fou enva\xc3\xaft pels serveis de seguretat de la policia alemanya (Gr\xc3\xbcne Polizei) per indicaci\xc3\xb3 d\'un informador que mai no ha estat identificat. Condu\xc3\xaft pel Schutzstaffel Oberscharf\xc3\xbchrer Karl Silberbauer del Sicherheitsdienst, el grup portava almenys tres membres dels serveis de seguretat de la policia. Quan Silberbauer entr\xc3\xa0 a la casa, sabia on havia d\'anar de forma precisa: es dirig\xc3\xad recte cap a la "porta-biblioteca" girat\xc3\xb2ria que amagava la porta d\'acc\xc3\xa9s a l\'amagatall i exig\xc3\xad que se li obr\xc3\xads. Silberbauer apost\xc3\xa0 alguns homes a l\'Annex esperant l\'arribada d\'un vehicle per portar els presoners. Mentre interrogava Otto Frank, Silberbauer va veure una cartera de cuir. Va buidar el contingut per terra, sens dubte amb la idea de trobar joies. Per\xc3\xb2 no contenia m\xc3\xa9s que fulls de paper. Es tractava d\'una part del diari d\'Anne. Els ocupants van ser embarcats en camions i condu\xc3\xafts per ser interrogats._NEWLINE_Victor Kugler i Johannes Kleiman foren empresonats i Miep Gies i Bep Voskuijl, despr\xc3\xa9s de ser interrogats, foren deixats en llibertat. M\xc3\xa9s tard van tornar a l\'amagatall on van trobar els escrits d\'Anne, m\xc3\xa9s de 300 p\xc3\xa0gines manuscrites, escampades per terra. Les van recuperar conjuntament amb diversos \xc3\xa0lbums de fam\xc3\xadlia i Gies decid\xc3\xad que els tornaria a Anne despr\xc3\xa9s de la guerra._NEWLINE_Els ocupants de l\'amagatall foren transportats al quarter general de la Gestapo on foren interrogats i detinguts tota la nit. El 5 d\'agost els transferiren a la Huis van Bewaring (Casa de Detenci\xc3\xb3), una pres\xc3\xb3 superpoblada sobre el Weteringschans. Dos dies m\xc3\xa9s tard, els vuit presoners jueus van ser transportats al camp de concentraci\xc3\xb3 de Westerbork, un camp de tr\xc3\xa0nsit situat als Pa\xc3\xafsos Baixos on hi van passar m\xc3\xa9s de 100.000 jueus. Com que els presoners havien estat capturats en un amagatall foren considerats criminals i, per tant, foren enviats als campaments de barraques de c\xc3\xa0stig per fer treballs pesats._NEWLINE_El 3 de setembre, el grup fou deportat amb el darrer comboi de Westerbork cap al camp d\'extermini d\'Auschwitz. Hi arribaren la nit del 5 al 6 de setembre de 1944, despr\xc3\xa9s d\'un viatge de tres dies. Despr\xc3\xa9s foren separats segons el seu sexe, de manera que les dones i els homes no es van tornar a veure mai m\xc3\xa9s. Dels 1.019 passatgers del comboi, 549 persones, de les quals la totalitat dels nens de menys de quinze anys, foren enviades directament a les cambres de gas, on van morir. Anne tenia quinze anys i tres mesos, per tant, no an\xc3\xa0 directament a la mort. Tots els membres de l\'Annex van sobreviure a aquesta selecci\xc3\xb3, tanmateix Anne va creure que el seu pare havia mort._NEWLINE_Amb altres dones no seleccionades per una mort immediata, Anne fou for\xc3\xa7ada a despullar-se per ser desinfectada, afaitar-li el cap i, finalment, ser tatuada amb un n\xc3\xbamero d\'identificaci\xc3\xb3 sobre el seu bra\xc3\xa7. De dia les dones eren utilitzades com treballadores esclaves; a la nit, eren tancades en barraques abarrotades i glacials. Les malalties abundaven, i aviat la pell d\'Anne es va veure infectada, de manera seriosa, per la sarna._NEWLINE_El 28 d\'octubre, noves seleccions de dones van comen\xc3\xa7ar amb l\'objectiu de deportar-les a Bergen-Belsen. Anne i Margot Frank, Auguste van Pels i vuit mil dones m\xc3\xa9s foren enviades a la nova destinaci\xc3\xb3, mentre que Edith Frank va romandre a Auschwitz. En el camp d\'extermini de Bergen-Belsen foren aixecades tendes de campanya per allotjar l\'aflu\xc3\xa8ncia de nous presoners, entre les quals estigueren Anne i Margot. A mesura que la poblaci\xc3\xb3 de presos augmentava, l\'\xc3\xadndex de mortalitat, a causa de nombroses malalties, s\'incrementava r\xc3\xa0pidament. Anne fou breument reunida amb dues amigues, Hanneli Goslar i Nanette Blitz, que van sobreviure totes dues a la guerra. Blitz va descriure llavors Anne com calba, tremolosa i amb els trets desmillorats. Goslar diu que, si b\xc3\xa9 Anne estava malalta, deia que estava m\xc3\xa9s inquieta per la Margot, que seguia estirada en la seva llitera, massa feble per caminar. Anne, a m\xc3\xa9s, els explic\xc3\xa0 que pensava que els seus pares havien mort._NEWLINE_El mes de mar\xc3\xa7 de 1945, una epid\xc3\xa8mia de tifus es propag\xc3\xa0 pel camp i mat\xc3\xa0, aproximadament, 17.000 presoners. Alguns testimonis certificaren que Margot caigu\xc3\xa9 de la seva llitera en un estat de feblesa extrema i que mor\xc3\xad pel xoc i que alguns dies despr\xc3\xa9s moria Anne. El dec\xc3\xa9s succe\xc3\xad algunes setmanes abans que el camp fos alliberat per les tropes brit\xc3\xa0niques el 15 d\'abril de 1945, i si b\xc3\xa9 les dates exactes del dec\xc3\xa9s no foren conservades, \xc3\xa9s generalment acceptat que el trasp\xc3\xa0s tingu\xc3\xa9 lloc entre final de febrer i mitjans del mes de mar\xc3\xa7._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la guerra, s\'estim\xc3\xa0 que dels aproximadament 110.000 jueus deportats dels Pa\xc3\xafsos Baixos durant l\'ocupaci\xc3\xb3 nazi, nom\xc3\xa9s 5.000 n\'havien sobreviscut._NEWLINE_Edith Frank, la mare d\'Anne, es pos\xc3\xa0 malalta i mor\xc3\xad de gana i d\'esgotament a Auschwitz-Birkenau el 6 de gener de 1945. Hermann van Pels fou incinerat el setembre de 1944 a Auschwitz-Birkenau. Fritz Pfeffer es pos\xc3\xa0 malalt i mor\xc3\xad d\'esgotament el 20 de desembre de 1944 a Neuengamme. Augusta van Pels mor\xc3\xad l\'abril de 1945 a Theresienstadt. Peter van Pels mor\xc3\xad el 5 de maig de 1945 al camp de Mauthausen._NEWLINE_Nom\xc3\xa9s Otto Frank, el pare d\'Anne, sobrevisqu\xc3\xa9 al camp d\'extermini d\'Auschwitz. Mor\xc3\xad a Basilea (Su\xc3\xafssa) l\'any 1980, a l\'edat de 91 anys. Despr\xc3\xa9s de la guerra, quan ja no hi havia dubtes sobre la defunci\xc3\xb3 d\'Anne, Miep Gies li don\xc3\xa0 el diari de la seva filla que f\xc3\xa9u editar sota el t\xc3\xadtol d\'El diari d\'Anne Frank.\n_START_SECTION_\nPublicaci\xc3\xb3 del diari\n_START_PARAGRAPH_\nOtto Frank sobrevisqu\xc3\xa9 i torn\xc3\xa0 a Amsterdam. All\xc3\xa0 fou informat que la seva dona havia mort i que les seves filles havien estat deportades a Bergen-Belsen. Volgu\xc3\xa9 creure que les seves filles havien sobreviscut, per\xc3\xb2 la Creu Roja, el mes de juny de 1945, confirm\xc3\xa0 les defuncions d\'Anne i Margot. \xc3\x89s nom\xc3\xa9s en aquest moment que Miep Gies li don\xc3\xa0 el diari. Otto li explic\xc3\xa0 m\xc3\xa9s tard que no s\'havia adonat que Anne hagu\xc3\xa9s conservat un detall tan prec\xc3\xads i ben escrit del temps que havien passat junts. Sabent que Anna desitjava fer-se escriptora, comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a considerar la idea de publicar el diari. Quan, anys despr\xc3\xa9s, se li deman\xc3\xa0 quina havia estat la seva primera reacci\xc3\xb3, digu\xc3\xa9 simplement que \xc2\xabno sabia que la meva petita Anna era tamb\xc3\xa9 profunda\xc2\xbb._NEWLINE_El diari d\'Anna comen\xc3\xa7a amb l\'expressi\xc3\xb3 privada dels seus pensaments i hi deixa escrit diverses vegades que no autoritzar\xc3\xa0 mai ning\xc3\xba a llegir-lo. Descriu la seva vida de manera c\xc3\xa0ndida, les seves fam\xc3\xadlies i els seus companys, la seva situaci\xc3\xb3, tot comen\xc3\xa7ant a recon\xc3\xa8ixer les ambicions d\'escriure i publicar obres de ficci\xc3\xb3. A la primavera de 1944, en resposta a les paraules que escolt\xc3\xa0 a la r\xc3\xa0dio on el ministre d\'Educaci\xc3\xb3 del Govern neerland\xc3\xa8s a l\'exili prometia que quan acab\xc3\xa9s la guerra faria p\xc3\xbablics els testimonis de l\'opressi\xc3\xb3 nazi al poble neerland\xc3\xa8s, comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a corregir els seus escrits, suprimint seccions, reescrivint altres, amb l\'objectiu de publicar-los m\xc3\xa9s tard. El seu diari original fou guarnit amb notes i fulls volants i cre\xc3\xa0 pseud\xc3\xb2nims pels membres de l\'amagatall i per les persones que els havien ajudat. La fam\xc3\xadlia van Pels canvi\xc3\xa0 els seus noms pels de Hermann, Petronella, i Peter van Daan, i Fritz Pfeffer s\'anomen\xc3\xa0 Albert D\xc3\xbcssell. Otto Frank utilitz\xc3\xa0 el diari original, conegut sota el nom de "versi\xc3\xb3 A", i la versi\xc3\xb3 corregida, coneguda sota el nom de "versi\xc3\xb3 B", per produir la primera edici\xc3\xb3 del diari. Suprim\xc3\xad certs passatges, principalment aquells que parlaven de la seva dona en termes poc afalagadors, i seccions que descrivien l\'evoluci\xc3\xb3 de la sexualitat d\'Anna. A m\xc3\xa9s, restaur\xc3\xa0 les identitats vertaderes dels membres de la seva fam\xc3\xadlia, per\xc3\xb2 no modific\xc3\xa0 els altres pseud\xc3\xb2nims. _NEWLINE_Otto Frank don\xc3\xa0 el diari a la historiadora Annie Romein-Verschoor, qui intent\xc3\xa0 sense \xc3\xa8xit publicar-lo. El don\xc3\xa0 llavors al seu marit Jan Romein, qui escrigu\xc3\xa9 un article sobre el diari titulat Kinderstem (La Veu d\'un Nen), publicat al diari Het Parool el 3 d\'abril de 1946, on afirm\xc3\xa0 que el diari \xc2\xabbalbucejat per la veu d\'un nen, encarna tota la crueltat del feixisme, m\xc3\xa9s que no pas totes les proves que el Proc\xc3\xa9s de Nuremberg hagi pogut reunir\xc2\xbb. L\'article atragu\xc3\xa9 l\'atenci\xc3\xb3 d\'editors, i el diari fou publicat l\'any 1947. La primera versi\xc3\xb3 americana va sortir l\'any 1952 sota el t\xc3\xadtol Anne Frank: The Diary of the Young Corista (Anne Frank: el diari d\'una noia). Una pe\xc3\xa7a teatral de Frances Goodrich i Albert Hackett basada en el diari fou presentada a Nova York el 5 d\'octubre de 1955, poc abans de guanyar el Premi Pulitzer en la categoria de drames. El 1959 es produ\xc3\xad la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula The Diary of Anne Frank (El Diari d\'Anna Frank), que fou un \xc3\xa8xit de cr\xc3\xadtica i p\xc3\xbablic. Al llarg dels anys la popularitat del diari va cr\xc3\xa9ixer i a diverses escoles, en particular als Estats Units, fou incl\xc3\xb2s al curr\xc3\xadculum escolar, f\xc3\xb3rmula que serv\xc3\xad perqu\xc3\xa8 noves generacions de lectors descobrissin Anne Frank._NEWLINE_El 1986, l\'Institut Nacional dels Documents de Guerra dels Pa\xc3\xafsos Baixos public\xc3\xa0 una edici\xc3\xb3 cr\xc3\xadtica del diari. Inclo\xc3\xafa comparacions de totes les versions conegudes i tamb\xc3\xa9 comentaris certificant l\'autenticitat del diari, aix\xc3\xad com informacions hist\xc3\xb2riques suplement\xc3\xa0ries sobre la fam\xc3\xadlia Frank i del mateix diari._NEWLINE_El 1999, Cornelis Suijk, un antic director de la fundaci\xc3\xb3 Anne Frank i president del centre americ\xc3\xa0 per l\'Educaci\xc3\xb3 sobre l\'Holocaust, anunci\xc3\xa0 que posse\xc3\xafa cinc p\xc3\xa0gines in\xc3\xa8dites que havien estat tretes del diari per Otto Frank abans de la seva publicaci\xc3\xb3; Suijk declar\xc3\xa0 que Otto Frank li havia donat aquestes p\xc3\xa0gines abans de la seva mort el 1980. Els passatges que mancaven al diari contenien observacions cr\xc3\xadtiques d\'Anne respecte a les tensions entre els seus pares, i ensenya el poc afecte d\'Anne envers la seva mare._NEWLINE_La controv\xc3\xa8rsia va apar\xc3\xa8ixer quan Suijk reclam\xc3\xa0 els seus drets de publicaci\xc3\xb3 sobre les cinc p\xc3\xa0gines i les va voler vendre per recaptar diners per la seva fundaci\xc3\xb3 americana. L\'Institut Nacional dels Documents de Guerra dels Pa\xc3\xafsos Baixos, propietari del manuscrit, va reclamar la restituci\xc3\xb3 de les p\xc3\xa0gines en q\xc3\xbcesti\xc3\xb3. El 2000, el ministre holand\xc3\xa8s d\'Educaci\xc3\xb3, Cultura i Ci\xc3\xa8ncies tanca un acord amb la fundaci\xc3\xb3 de Suijk aportant 300.000 USD i les p\xc3\xa0gines foren retornades el 2001. Des d\'aquesta data han estat incloses a les noves edicions del diari.\n_START_SECTION_\nElogis a Anna Frank i al seu diari\n_START_PARAGRAPH_\nEn la introducci\xc3\xb3 a la primera publicaci\xc3\xb3 americana del diari, Eleanor Roosevelt es refer\xc3\xad al diari com "un dels m\xc3\xa9s sensats i trasbalsadors testimonis sobre la guerra i el seu impacte sobre els \xc3\xa9ssers humans que mai no hagi llegit". A Mesura que Anne Frank es consolidava com escriptora i humanista, es comen\xc3\xa7ava a parlar-ne com un dels s\xc3\xadmbols de l\'Holocaust i, m\xc3\xa9s generalment, com el s\xc3\xadmbol de la persecuci\xc3\xb3. Hillary Rodham Clinton, en el discurs que pronunci\xc3\xa0 quan reb\xc3\xa9 el Premi Humanitari Elie-Wiesel el 1994, parl\xc3\xa0 del diari d\'Anne Frank amb paraules elogioses i ho enlla\xc3\xa7\xc3\xa0 amb els esdeveniments presents de Sarajevo, Som\xc3\xa0lia i Ruanda. _NEWLINE_L\'any 1994, Nelson Mandela, despr\xc3\xa9s de rebre un premi humanitari de la Fundaci\xc3\xb3 Anne Frank, s\'adre\xc3\xa7\xc3\xa0 a la multitud de Johannesburg per declarar que havia llegit el diari d\'Anne Frank durant el seu empresonament i que aquest li havia donat molt coratge. A m\xc3\xa9s, compar\xc3\xa0 la lluita d\'Anne Frank contra el nazisme amb la seva lluita contra l\'Apartheid, descrivint un paral\xc2\xb7lelisme entre ambd\xc3\xb3s sistemes amb el comentari: \xc2\xabAquestes creences s\xc3\xb3n evidentment falses, i perqu\xc3\xa8 eren, i seran sempre, desafiades per persones semblants a Anne Frank, s\xc3\xb3n consagrades al frac\xc3\xa0s.\xc2\xbb_NEWLINE_El diari tamb\xc3\xa9 ha estat reconegut per les seves qualitats liter\xc3\xa0ries. Per exemple, el dramaturg Meyer Levin, qui va treballar amb Otto Frank en la posada a punt d\'un drama basat en el diari poc temps despr\xc3\xa9s de la seva publicaci\xc3\xb3, llo\xc3\xa0 la seva capacitat per \xc2\xabmantenir la tensi\xc3\xb3\xc2\xbb. Per la seva banda, el poeta John Berryman escrigu\xc3\xa9 que es tractava d\'una descripci\xc3\xb3 \xc3\xbanica, no nom\xc3\xa9s de l\'adolesc\xc3\xa8ncia sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 \xc2\xabdel proc\xc3\xa9s misteri\xc3\xb3s i fonamental d\'una nena fent-se adulta\xc2\xbb. La seva bi\xc3\xb2grafa Melissa M\xc3\xbcller afirm\xc3\xa0 que escrivia \xc2\xabamb un estil prec\xc3\xads, econ\xc3\xb2mic i confiat, ple d\'honestedat\xc2\xbb. La seva escriptura \xc3\xa9s principalment un estudi de car\xc3\xa0cters i examina cada persona del seu cercle amb una mirada assenyada i precisa. \xc3\x89s de vegades cruel i sovint esbiaixada, en particular en la seva descripci\xc3\xb3 de Fritz Pfeffer i de la seva pr\xc3\xb2pia mare. M\xc3\xbcller explica que va canalitzar els canvis d\'humor, normals de l\'adolesc\xc3\xa8ncia, en els seus escrits. L\'examen personal de l\'Anne i del seu cercle \xc3\xa9s sostingut durant un llarg per\xc3\xadode de manera molt cr\xc3\xadtica, anal\xc3\xadtica i introspectiva, i en moments de frustraci\xc3\xb3 descriu la batalla interior entre la \xc2\xabminyona Anne\xc2\xbb i la \xc2\xabdolenta Anne\xc2\xbb que pensa encarnar. Otto Frank va explicar m\xc3\xa9s tard al seu editor la ra\xc3\xb3 per la qual creia que el diari havia estat llegit per tanta gent; segons ell, \xc2\xabel diari aborda tantes etapes de la vida que cada lector hi pot trobar alguna cosa que l\'emocionar\xc3\xa0 personalment\xc2\xbb._NEWLINE_El juny de 1999, la revista Time public\xc3\xa0 una edici\xc3\xb3 especial titulada TIime 100: Heroes & Icons of the 20th Century  amb una llista dels pol\xc3\xadtics, dels artistes, dels inventors, dels cient\xc3\xadfics i de les personalitats m\xc3\xa9s influents del segle XX. Anne Frank fou escollida per formar-ne part. L\'escriptor Roger Rosenblatt, autor de Children of War , escrigu\xc3\xa9 el passatge consagrat a Anne Frank on es descriu l\'her\xc3\xa8ncia que ha deixat a la Humanitat: \xc2\xables passions desencadenades per aquest llibre suggereixen que Anne Frank ens pertany a tots, perqu\xc3\xa8 s\'ha elevat sobre l\'Holocaust, el Judaisme, la feminitat i el b\xc3\xa9, per convertir-se en una icona del m\xc3\xb3n modern, la moralitat individual assaltada pel mecanisme de la destrucci\xc3\xb3, insistint sobre el dret de viure, que pregunta i que espera per al futur de la condici\xc3\xb3 humana.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nConflictes al voltant de la veracitat del diari\n_START_PARAGRAPH_\nDes de la seva publicaci\xc3\xb3 s\'ha posat obstinaci\xc3\xb3 a desacreditar el diari, i des de 1970 David Irving (historiador i negacionista de l\'Holocaust) afirma que el diari no \xc3\xa9s aut\xc3\xa8ntic. Segons el tamb\xc3\xa9 negacionista Robert Faurisson, el diari no va ser realment escrit per Anne Frank, car cont\xc3\xa9 p\xc3\xa0gines escrites amb bol\xc3\xadgraf, estri inventat l\'any 1938 i patentat a l\'Argentina el 10 de juny de 1943, per\xc3\xb2 que no hauria estat introdu\xc3\xaft a Alemanya fins un any despr\xc3\xa9s, data en la qual Anne ja havia estat traslladada al camp de concentraci\xc3\xb3 (2 de setembre de 1944) i el seu diari estava acabat. Les cont\xc3\xadnues declaracions p\xc3\xbabliques fetes pels qui neguen l\'Holocaust van dur Teresien da Silva a comentar, l\'any 1999, en nom de la Casa d\'Anne Frank, el seg\xc3\xbcent:_NEWLINE_\xc2\xabPer molts extremistes de dretes (Anne) demostra ser un obstacle. El seu testimoniatge de la persecuci\xc3\xb3 dels jueus i la seva mort en un camp de concentraci\xc3\xb3 estan bloquejant el cam\xc3\xad per la rehabilitaci\xc3\xb3 del nacional-socialisme\xc2\xbb._NEWLINE_Des dels anys 50 la negaci\xc3\xb3 de l\'Holocaust ha estat una infracci\xc3\xb3 criminal en alguns pa\xc3\xafsos europeus, i s\'ha fet \xc3\xbas de la llei per prevenir un augment de l\'activitat neonazi. L\'any 1959 Otto Frank prengu\xc3\xa9 accions legals a L\xc3\xbcbeck contra Lothar Stielau, un professor de col\xc2\xb7legi i antic membre de les Joventuts Hitlerianes qui public\xc3\xa0 un document estudiantil on descriu el diari com una falsificaci\xc3\xb3. La Cort va examinar el diari i va concloure l\'any 1960 que aquest era aut\xc3\xa8ntic. Stielau es retract\xc3\xa0 de la seva afirmaci\xc3\xb3, i Otto Frank no va dur la seva demanda m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0._NEWLINE_L\'any 1958, un grup de manifestants va desafiar a Simon Wiesenthal durant una representaci\xc3\xb3 del Diari d\'Anne Frank a Viena assegurant que Anne Frank mai no havia existit, i li van demanar que en prov\xc3\xa9s l\'exist\xc3\xa8ncia trobant l\'home que l\'havia arrestada. Va comen\xc3\xa7ar a buscar Karl Silberbauer i el va trobar uns anys despr\xc3\xa9s, l\'any 1963. Quan va ser entrevistat, Silberbauer admet\xc3\xa9 el seu paper i, a m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, identific\xc3\xa0 Anne Frank en una fotografia com una de les persones que foren arrestades. Proporcion\xc3\xa0 una versi\xc3\xb3 completa dels esdeveniments i record\xc3\xa0 haver buidat i escampat per terra una maleta plena de papers. La seva declaraci\xc3\xb3 va corroborar la versi\xc3\xb3 dels fets que havien presentat anteriorment testimonis com Otto Frank._NEWLINE_L\'any 1976 Otto Frank emprengu\xc3\xa9 accions judicials contra Heinz Roth, de Frankfurt, qui public\xc3\xa0 fulletons on s\'indicava que el diari era una falsificaci\xc3\xb3. El jutge decid\xc3\xad que, si publicava noves afirmacions en aquesta l\xc3\xadnia seria condemnat a pagar una multa de 500.000 marcs alemanys i s\'enfrontaria a una sent\xc3\xa8ncia de sis mesos de pres\xc3\xb3. Dos casos m\xc3\xa9s foren desestimats pels tribunals alemanys els anys 1978 i 1979 emparant-se en el dret a la llibertat d\'expressi\xc3\xb3, perqu\xc3\xa8 la queixa no havia estat duta a terme per cap "part perjudicada". El tribunal va declarar en cada cas que es fes una nova petici\xc3\xb3 des d\'una part perjudicada, com Otto Frank, es podrien obrir dilig\xc3\xa8ncies per difamaci\xc3\xb3._NEWLINE_La controv\xc3\xa8rsia va arribar al seu punt m\xc3\xa9s alt l\'any 1980 amb l\'arrest i el judici de dos neonazis. Ernst R\xc3\xb6mer i Edgar Geiss foren jutjats i trobats culpables de la creaci\xc3\xb3 i distribuci\xc3\xb3 d\'impresos denunciant la falsedat del diari, a aquests successos segu\xc3\xad una querella d\'Otto Frank. Durant l\'apel\xc2\xb7laci\xc3\xb3, un equip d\'historiadors examin\xc3\xa0 els documents d\'acord amb Otto Frank, i determin\xc3\xa0 la seva autenticitat. _NEWLINE_Amb la mort d\'Otto Frank l\'any 1980, el diari original, incloent-hi cartes i fulles soltes, fou deixat en her\xc3\xa8ncia a l\'Institut per la Documentaci\xc3\xb3 de la Guerra dels Pa\xc3\xafsos Baixos. Aquesta instituci\xc3\xb3 dugu\xc3\xa9 a terme, l\'any 1986, un estudi forense del diari amb l\'ajut del Ministeri de Just\xc3\xadcia dels Pa\xc3\xafsos Baixos. Despr\xc3\xa9s de confrontar la cal\xc2\xb7ligrafia amb exemplars d\'autoria provada determin\xc3\xa0 que coincidien, i que el paper, cola i tinta emprats eren f\xc3\xa0cils d\'adquirir durant el per\xc3\xadode en el qual s\'afirmava que el diari havia estat escrit. En conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, determinaren que el diari era aut\xc3\xa8ntic. El 23 de mar\xc3\xa7 de 1990 el Tribunal Regional d\'Hamburg confirm\xc3\xa0 la seva autenticitat.\n_START_SECTION_\nHer\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nEl 3 maig de l\'any 1957, un grup de ciutadans, entre ells Otto Frank, cre\xc3\xa0 la fundaci\xc3\xb3 de la Casa d\'Anne Frank amb l\'objectiu inicial de salvaguardar l\'immoble Prinsengracht amena\xc3\xa7at de demolici\xc3\xb3 i fer-lo accessible al p\xc3\xbablic. La Casa d\'Anne Frank va obrir les portes el 3 de maig de 1960. Compr\xc3\xa8n el magatzem i els despatxos de la societat Opekta aix\xc3\xad com l\'amagatall no moblat perqu\xc3\xa8 els visitants puguin circular lliurement per les habitacions. S\'hi poden veure efectes personals dels ocupants que hi han quedat, com un cartell d\'una estrella de cinema enganxada al mur per l\'Anne, un tros de paper pintat sobre el qual Otto Frank marcava la talla de les seves filles a mesura que creixien i un mapa sobre el mur on anotava l\'avan\xc3\xa7 de les forces aliades. Des de la petita habitaci\xc3\xb3 que va ser de Peter van Daan, s\'enlla\xc3\xa7a l\'immoble amb els edificis ve\xc3\xafns comprats per la Fundaci\xc3\xb3. Aquests altres immobles s\xc3\xb3n emprats per albergar el diari, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 exposicions sobre diferents aspectes de l\'Holocaust i estudis contemporanis sobre la intoler\xc3\xa0ncia racial en diferents llocs del m\xc3\xb3n. La Casa d\'Anne Frank s\'ha convertit en el focus d\'atracci\xc3\xb3 tur\xc3\xadstica m\xc3\xa9s freq\xc3\xbcentat d\'Amsterdam, amb m\xc3\xa9s d\'un mili\xc3\xb3 i mig de visitants cada any. _NEWLINE_L\'any 1963, Otto Frank i la seva segona dona, Elfriede Geiringer-Markovits, transformaren la Fundaci\xc3\xb3 Anne Frank en una organitzaci\xc3\xb3 ben\xc3\xa8fica, amb seu a Basilea, Su\xc3\xafssa. La Fundaci\xc3\xb3 recapta els diners per donar-los a causes lloables. Fins a la seva mort, Otto va llegar els seus drets sobre el diari a la Fundaci\xc3\xb3, amb la condici\xc3\xb3 que els primers 80.000 francs su\xc3\xafssos d\'ingressos anuals fossin distribu\xc3\xafts als seus hereus; la resta ha d\'\xc3\xa9sser abonada a la Fundaci\xc3\xb3 pels projectes que els seus administradors jutgin v\xc3\xa0lids. Aix\xc3\xb2 ha perm\xc3\xa8s sostenir tots els anys el tractament m\xc3\xa8dic dels Justos entre les Nacions, d\'educar joves contra el racisme i de prestar alguns escrits d\'Anne Frank al museu americ\xc3\xa0 dedicat al Memorial de l\'Holocaust de Washington per una exposici\xc3\xb3 l\'any 2003. L\'informe anual del 2003 permet, a m\xc3\xa9s, fer-se una idea dels treballs portats a terme i del suport d\'Alemanya, d\'Israel, de l\'\xc3\x8dndia, de Su\xc3\xafssa, d\'Anglaterra i dels Estats Units._NEWLINE_Desenes d\'escoles del m\xc3\xb3n han estat batejades amb el nom d\'\xc2\xabAnne Frank\xc2\xbb, en record seu. La vida i els escrits d\'Anne Frank han inspirat diversos grups d\'artistes i comentaristes, fent-ne refer\xc3\xa8ncia a la literatura, la m\xc3\xbasica popular, la televisi\xc3\xb3, i altres mitjans de comunicaci\xc3\xb3._NEWLINE_L\'any 1959, el seu diari ha estat adaptat al cinema per George Stevens; ha estat objecte de diversos telefilms i d\'una adaptaci\xc3\xb3 japonesa en dibuixos animats (Anne no nikki, 1995).'