b'\n_START_ARTICLE_\nNorbert Narach\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nPass\xc3\xa0 la seva inf\xc3\xa0ncia a Auxerre i posteriorment a Sorni\xc3\xa0, abans de traslladar-se a Perpiny\xc3\xa0, aleshores en plena efevesc\xc3\xa8ncia cultural (el 1969). Amb disset anys cre\xc3\xa0 la seva primera obra de teatre amb els "Tr\xc3\xa9teaux du Midi" a Perpiny\xc3\xa0. El 1976 comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a acompanyar a la guitarra la cantant Teresa Rebull (i altres) en els seus recitals._NEWLINE_Fou part de la redacci\xc3\xb3 del setmanari sat\xc3\xadric Truc del 1976 al 1982 (primer com a dibuixant, despr\xc3\xa9s redactor i finalment secretari de redacci\xc3\xb3), locutor a Radio Midi Soleil de 1984 a 1986, i del 1987 endavant de France Bleu Roussillon. Pass\xc3\xa0 dos anys al Marroc estudiant la m\xc3\xbasica \xc3\xa0rab, i treball\xc3\xa0 com a animador del Centre Cultural Franc\xc3\xa8s de Casablanca (1980). De tornada al Rossell\xc3\xb3, entr\xc3\xa0 a les "Editions du Chiendent". Paralel\xc2\xb7lament escrigu\xc3\xa9 l\'"one-man" xou On va encore se coucher tard per l\'actor Michel Picod, l\'obra en tres actes Coup de foudre i peces radiof\xc3\xb2niques, com Crimes au soleil per a Radio France. Tamb\xc3\xa9 va ser autor dels llibres Haikus d\'aqu\xc3\xad, Perpignan, Pyr\xc3\xa9n\xc3\xa9es-Orientables i Trains de vie. Col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 i actu\xc3\xa0 al festival Nits de can\xc3\xa7\xc3\xb3 i m\xc3\xbasica d\'Eus i, nombroses vegades, al costat del m\xc3\xbasic Pascal Comelade. Cre\xc3\xa0 i presid\xc3\xad la companyia Teatre de la Cornella per a la que escrigu\xc3\xa9 l\'obra Rime aux Romarins._NEWLINE_Norbert Narach fou el creador del popular "Bruxot", un cavall a qui s\'adre\xc3\xa7ava en les seves cr\xc3\xb2niques matinals i quotidianes a France Bleu Roussillon. Seu tamb\xc3\xa9 fou el personatge de "Celestina", que presentava una visi\xc3\xb3 c\xc3\xa0ustica de la vida de la Catalunya del Nord en articles que publicava a La semaine du Roussillon. Particip\xc3\xa0 igualment en les creacions de Massacre sur la d\xc3\xa9partementale que es feien al festival "le Printemps d\xc3\xa9raisonnable" d\'Estagell. El 2006 fou co-autor, amb Gerard Jacquet de la pe\xc3\xa7a biling\xc3\xbce Un fil i una canya!, que posava en el decorat d\'un bar de poble tota la diversitat social i humana de la Catalunya del Nord contempor\xc3\xa0nia, i que esdevingu\xc3\xa9 molt popular al pa\xc3\xads._NEWLINE_Visqu\xc3\xa9 a Tu\xc3\xafr. En els 22 anys que s\'estigu\xc3\xa9 a "France Bleu Roussillon", port\xc3\xa0 un gran nombre de programes com Le carrer major, Les coups de marteau, L\'auto journal, Si plou pas far\xc3\xa0 vent, Brouillage, Sota la parra, Dins del calaix, Bruxot, le Jogaki, En attendant le TGV. Va ser incinerat al crematoi de Torremilla.'