b'\n_START_ARTICLE_\nSatan\n_START_SECTION_\nEtimologia\n_START_PARAGRAPH_\nLa paraula Satan\xc3\xa0s ve de l\'hebreu satan (\xd7\xa9\xd7\x82\xd6\xb8\xd7\x98\xd6\xb8\xd7\x9f) per la via del grec (satanas \xce\xa3\xce\xb1\xcf\x84\xce\xb1\xce\xbd\xe1\xbe\xb6\xcf\x82), significant origin\xc3\xa0riament  en "aquell qui s\'oposa", "adversari", "antagonista" i especialment l\'acusador o fiscal en un judici._NEWLINE_De fet, originalment satan no era m\xc3\xa9s que un mot descriptiu per a una actitud d\'oposici\xc3\xb3 i fins i tot quan va ser comen\xc3\xa7at a introduir com a un ens sobrenatural servia nom\xc3\xa9s per a referir-se a qualsevol \xc3\xa0ngel enviat per D\xc3\xa9u amb l\'\xc3\xbanic prop\xc3\xb2sit d\'obstruir les activitats humanes. El llibre de Job n\'\xc3\xa9s un clar exemple, i tot i que en aquest relat Satan ja est\xc3\xa0 m\xc3\xa9s "emancipat" de D\xc3\xa9u, li continua demanant perm\xc3\xads, el que fa suposar que encara no encarna "el mal" en el sentit dualista de la paraula._NEWLINE_En la Septuaginta, la traducci\xc3\xb3 grega de l\'Antic Testament, on la paraula hebrea ha-Satan es refereix als \xc3\xa9ssers sobrenaturals o leg\xc3\xb2rics, s\'utilitza la paraula ho diabolos (en el Llibre de Job 1, i el cap\xc3\xadtol 3 de Zacaries), per\xc3\xb2 on la paraula hebrea satan es refereix als \xc3\xa9ssers humans, s\'utilitza una transliteraci\xc3\xb3 satanas._NEWLINE_En el Nou Testament, Satan\xc3\xa0s i el diable no se solen distingir.'