b"\n_START_ARTICLE_\nSanta Maria de Merola\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl lloc de Merola \xc3\xa9s documentat com a fortalesa des del 983, i formava part del terme casteller de castell de Puig-reig en els segles IX i X. Era habitat per pagesos alouers. L'esgl\xc3\xa9sia rom\xc3\xa0nica de Santa Maria de Merola \xc3\xa9s documentada el 1050, de la qual es conserven nom\xc3\xa9s unes restes incompletes. Els senyors de Merola, documentats des de mitjan segle XI, van construir el Castell de Merola al segle XII, del qual nom\xc3\xa9s en resta el mur de tramuntana de la torre d'homenatge._NEWLINE_Al segle XVII es va construir una nova esgl\xc3\xa9sia parroquial, actualment sense culte regular i for\xc3\xa7a descuidada. _NEWLINE_L'any 1855 la poblaci\xc3\xb3 de la parr\xc3\xb2quia de Merola era de 21 llars o fam\xc3\xadlies (124 habitants), segons informava el rector de Puig-reig a inst\xc3\xa0ncies d'un requeriment dels seus superiors de la di\xc3\xb2cesi de Solsona per con\xc3\xa8ixer el nombre de fam\xc3\xadlies del terme parroquial._NEWLINE_Merola era un lloc que havia tingut batlles. Les masies que actualment es troben en aquesta zona (algunes deshabitades) s\xc3\xb3n: Cal Circuns, Casa Gran de Cal Riera o Cal Gregori, Sobirana, el Putxot, la Serreta, cal Gepet, cal Mingo, l'Hostal de la Granota, el Grapal, cal Vila, l'Alzina de Merola, Vilafresca."