b'\n_START_ARTICLE_\nTxec\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEls seus primers rastres escrits apareixen a l\'entorn del segle IX. Va ser el reformador Jan Hus, cremat com a heretge el 1415, qui en va crear l\'ortografia moderna, basada en una versi\xc3\xb3 de l\'alfabet llat\xc3\xad a la qual va afegir d\'altres lletres. A partir de la batalla de la Muntanya Blanca (B\xc3\xadl\xc3\xa1 Hora) el 1620 i de la vict\xc3\xb2ria dels cat\xc3\xb2lics sobre els hussites, la llengua txeca coneix una mena d\'era de foscor: l\'alemany esdev\xc3\xa9 cooficial, i progressivament acaba dominant sobre el txec. Al segle XIX, per\xc3\xb2, comen\xc3\xa7a la Renaixen\xc3\xa7a txeca, i com en el cas de Catalunya, la llengua torna a trobar un cert prestigi, gr\xc3\xa0cies a personalitats com Josef Dobrovsk\xc3\xbd i Josef Jungmann. El 1918, amb el desmembrament de l\'Imperi Austrohongar\xc3\xa8s el txec esdev\xc3\xa9 una de les dues lleng\xc3\xbces oficials de la Rep\xc3\xbablica Txecoslovaca. Tanmateix, quan el r\xc3\xa8gim nazi crea el Protectorat de Boh\xc3\xa8mia i Mor\xc3\xa0via (1939), la llengua torna a experimentar un gran retroc\xc3\xa9s. En finalitzar la Segona Guerra Mundial (1945) la poblaci\xc3\xb3 d\'origen alemany \xc3\xa9s foragitada del pa\xc3\xads i el txec esdev\xc3\xa9 novament l\'\xc3\xbanica llengua oficial. Enderrocat el Tel\xc3\xb3 d\'acer, Txecoslov\xc3\xa0quia se separa en els estats de la Rep\xc3\xbablica Txeca i d\'Eslov\xc3\xa0quia el 1993, i el txec roman com a llengua oficial del primer.\n_START_SECTION_\nPosici\xc3\xb3 dins el grup eslau\n_START_PARAGRAPH_\nEl txec pertany al grup de les lleng\xc3\xbces eslaves occidentals, com el polon\xc3\xa8s, l\'eslovac i el s\xc3\xb2rab (encara parlat per 50.000 persones a Alemanya oriental)._NEWLINE_La seva llengua m\xc3\xa9s propera \xc3\xa9s l\'eslovac: la intercomprensi\xc3\xb3 \xc3\xa9s gaireb\xc3\xa9 perfecta entre les dues lleng\xc3\xbces, a causa de la seva proximitat i al temps de conviv\xc3\xa8ncia d\'ambdues lleng\xc3\xbces en un context hist\xc3\xb2ric recent en el qual ambdues lleng\xc3\xbces eren oficials, fins a tal punt que la llei txeca preveu que no es facin traduccions de textos eslovacs, fins i tot davant de les administracions. A la r\xc3\xa0dio, passen regularment can\xc3\xa7ons eslovaques, signe que el lligam cultural no s\'ha trencat entre ambd\xc3\xb3s pa\xc3\xafsos. \xc3\x89s una situaci\xc3\xb3 comparable a la relaci\xc3\xb3 entre el catal\xc3\xa0 i l\'occit\xc3\xa0, encara que no es tracti veritablement de lleng\xc3\xbces bessones, i que la difer\xc3\xa8ncia entre aquestes sigui una mica m\xc3\xa9s gran.\n_START_SECTION_\nBreu presentaci\xc3\xb3 de la morfologia\n_START_PARAGRAPH_\nHi ha tres g\xc3\xa8neres: mascul\xc3\xad, femen\xc3\xad i neutre, o fins i tot quatre, si es t\xc3\xa9 en compte la distinci\xc3\xb3 que es fa entre els mots masculins animats i inanimats._NEWLINE_Contr\xc3\xa0riament a les lleng\xc3\xbces llatines (excepte el roman\xc3\xa8s, que conserva dos casos), i com la majoria de les lleng\xc3\xbces eslaves, el txec declina i ha conservat molts casos de l\'indoeuropeu: el nominatiu, el genitiu, el datiu, l\'acusatiu, el locatiu, l\'instrumental i el vocatiu. Aix\xc3\xb2 fa que en txec hi hagi moltes possibilitats per col\xc2\xb7locar els mots dins la frase, com en llat\xc3\xad._NEWLINE_Pel que fa a les conjugacions verbals, s\'ha de notar que en txec, com en totes les lleng\xc3\xbces eslaves, \xc3\xa9s capital la difer\xc3\xa8ncia entre formes perfectives i no perfectives. Els seus models de conjugaci\xc3\xb3 s\xc3\xb3n variats, i les excepcions no hi s\xc3\xb3n escasses, la qual cosa contribueix a la percepci\xc3\xb3 general de l\'alta dificultat d\'aquesta llengua.\n_START_SECTION_\nDialectes\n_START_PARAGRAPH_\nEn el marc de la Rep\xc3\xbablica Txeca es parlen tres interdialectes que m\xc3\xa9s o menys es corresponen amb les seves corresponents \xc3\xa0rees geogr\xc3\xa0fiques: Boh\xc3\xa8mia (dialecte de Praga), Mor\xc3\xa0via (com a la seva ciutat m\xc3\xa9s gran, Brno) i Sil\xc3\xa8sia (sobretot a Ostrava). S\xc3\xb3n diferents de la forma est\xc3\xa0ndard escrita del txec, i entre elles existeix certa digl\xc3\xb2ssia. Per exemple, la primera d\'aquestes varietats, la que t\xc3\xa9 un nombre m\xc3\xa9s gran de parlants, \xc3\xa9s la que se sol anomenar "txec com\xc3\xba", parlada a Boh\xc3\xa8mia. Difereix de la llengua "oficial" en certs aspectes gramaticals, per\xc3\xb2 sobretot en pron\xc3\xbancia. Entre aquestes trobem la desin\xc3\xa8ncia -\xc3\xbd que esdev\xc3\xa9 -ej, -\xc3\xa9 que esdev\xc3\xa9 -\xc3\xbd o -ej) i la inserci\xc3\xb3 d\'una v- inicial als mots que comencen en "o-". Tamb\xc3\xa9 hi ha canvis en la declinaci\xc3\xb3 dels substantius, sobretot en el cas instrumental: en lloc d\'haver-hi diverses formes en aquest cas, els bohemis fan servir una terminaci\xc3\xb3 \xc3\xbanica: -(a)ma.'