b'\n_START_ARTICLE_\nDie Linkspartei\n_START_SECTION_\nIdeologia\n_START_PARAGRAPH_\nFundat al febrer de 1990 amb el nom de Partit del Socialisme Democr\xc3\xa0tic (Partei des Demokratischen Sozialismus, PDS), fou l\'hereu pol\xc3\xadtic legal del Partit Socialista Unificat d\'Alemanya (Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, SED), el partit oficialista de la Rep\xc3\xbablica Democr\xc3\xa0tica Alemanya entre 1949 i 1990. Est\xc3\xa0 enquadrat ideol\xc3\xb2gicament en l\'espai dels partits comunistes i els seus hereus pol\xc3\xadtics a Europa, sent membre en l\'\xc3\xa0mbit de la Uni\xc3\xb3 Europea del Partit de l\'Esquerra Europea. Es va abanderar com a defensor de pol\xc3\xadtiques socials i de les lluites contra la guerra i va obtenir vots sobretot en les zones m\xc3\xa9s afectades pel malestar social, l\'atur, el desmantellament de la ind\xc3\xbastria i l\'eliminaci\xc3\xb3 dels avantatges socials del r\xc3\xa8gim socialista. Encara que el partit anava suavitzant moltes de les posicions en el seu programa pol\xc3\xadtic, en el seu si seguia tenint corrents m\xc3\xa9s radicals, com la Plataforma Comunista, ala estalinista del partit.\n_START_SECTION_\nImport\xc3\xa0ncia en la pol\xc3\xadtica alemanya\n_START_PARAGRAPH_\nEl Partit del Socialisme Democr\xc3\xa0tic va ser fundat durant els \xc3\xbaltims mesos de l\'exist\xc3\xa8ncia de la RDA per m\xc3\xa9s de 280.000 militants i quadres del SED, que va autodissoldre\'s. En el moment de la refundaci\xc3\xb3 del partit sota el nom de Die Linke en 2007, comptava amb uns 70.000 afiliats, dels quals nom\xc3\xa9s 4500 vivien en l\'oest d\'Alemanya i nom\xc3\xa9s el 20% era menor de 50 anys. La crisi econ\xc3\xb2mica i la mala situaci\xc3\xb3 d\'Alemanya oriental despr\xc3\xa9s de la introducci\xc3\xb3 del capitalisme els van donar nombrosos suports, especialment entre els pensionistes i la joventut, que veien el PDS com a successor de l\'extinta rep\xc3\xbablica socialista. Aix\xc3\xb2 li suposava des de l\'inici un suport global mitj\xc3\xa0 que fregava el 20-25% dels vots (i fins a un 40% en algunes regions, com Berl\xc3\xadn oriental), un elevat nombre de diputats regionals i el govern de diversos ajuntaments, alguns tan importants com el de Leipzig, segona ciutat d\'Alemanya oriental. En canvi, a l\'oest d\'Alemanya el partit tot just solia assolir el 5% dels vots i pr\xc3\xa0cticament no era present als parlaments regionals.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s d\'assolir l\'entrada en el parlament federal alemany (Bundestag) a les eleccions de 1990, en 2002 el PDS va tornar a perdre el seu grup parlamentari, quedant-se nom\xc3\xa9s amb dues diputades que havien estat escollides directament en les seves respectives circumscripcions a Berl\xc3\xadn Est. No obstant aix\xc3\xb2, el PDS va entrar a tots els parlaments regionals de l\'est d\'Alemanya i fins i tot va assolir la participaci\xc3\xb3 en el govern dels estats federats de Berl\xc3\xadn (des de 2001) i de Mecklemburg-Pomer\xc3\xa0nia Occidental (1998-2006), juntament amb el Partit Socialdem\xc3\xb2crata (SPD._NEWLINE_A partir de 2003, a causa de les reformes socioecon\xc3\xb2miques impopulars del govern de Gerhard Schr\xc3\xb6der (SPD), el PDS va assolir perfilar-se com una alternativa m\xc3\xa9s a l\'esquerra del tradicional Partit Socialdem\xc3\xb2crata, encara que no va aconseguir desenganxar en les enquestes a causa del llast de la seva her\xc3\xa8ncia comunista. Aix\xc3\xb2 va canviar pocs mesos abans de les eleccions legislatives de setembre de 2005, quan el 9\xc3\xa8 Congr\xc3\xa9s del PDS va aprovar l\'alian\xc3\xa7a amb l\'Alternativa Electoral pel Treball i la Just\xc3\xadcia Social (WASG), una escissi\xc3\xb3 del SPD liderada per l\'expresident socialdem\xc3\xb2crata Oskar Lafontaine i que comptava amb un cert suport entre els sindicats principals. At\xc3\xa8s que, en tan curt temps, no era possible una fusi\xc3\xb3 formal dels dos partits, el PDS va decidir rebatejar-se i permetre la pres\xc3\xa8ncia de membres de la WASG en les seves llistes. A les eleccions, aquest nou partit, Linkspartei.PDS, va obtenir 4,1 milions de vots, el 8,7% del total, i 54 escons. Al juny de 2007, es va ratificar oficialment la fusi\xc3\xb3 de WASG i PDS i es va fundar l\'actual partit Die Linke (L\'Esquerra). _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de l\'\xc3\xa8xit electoral de setembre de 2005, el Partit de l\'Esquerra va sofrir un sever rev\xc3\xa9s en les eleccions regionals de Berl\xc3\xadn, on queia del 22,6% al 13,4% (encara que va poder repetir la coalici\xc3\xb3 amb el SPD), i Mecklenburg, on va assolir repetir el nombre de vots, per\xc3\xb2 va perdre la participaci\xc3\xb3 en el govern que havia tingut abans, ja que el SPD va preferir pactar amb la CDU. No obstant aix\xc3\xb2, l\'entrada en el parlament de Bremen en les eleccions regionals de maig de 2007 va ser altre \xc3\xa8xit del partit, ja que es considerava que amb aquest resultat estava comen\xc3\xa7ant a tirar arrels tamb\xc3\xa9 en l\'Oest. No obstant aix\xc3\xb2, tots els altres partits en el parlament alemany (Bundestag) van seguir excloent possibles pactes amb el Partit de l\'Esquerra a escala federal. En el moment de la seva fusi\xc3\xb3 definitiva amb la WASG al juny de 2007, el Partit de l\'Esquerra participava en el govern de Berl\xc3\xadn com soci dels socialdem\xc3\xb2crates. _NEWLINE_A Brandenburg, Mecklemburg-Pomer\xc3\xa0nia Occidental i Sax\xc3\xb2nia era el principal partit d\'oposici\xc3\xb3 a la "gran coalici\xc3\xb3" de socialdem\xc3\xb2crates i conservadors (CDU). Als Estats de Tur\xc3\xadngia i Sax\xc3\xb2nia-Anhalt -amb governs de la CDU en coalici\xc3\xb3 amb el Partit Liberal (FDP)-, el Partit de l\'Esquerra era tamb\xc3\xa9 el principal partit de l\'oposici\xc3\xb3, per davant del SPD.'