b'\n_START_ARTICLE_\nEvoluci\xc3\xb3 tecnol\xc3\xb2gica del teatre\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria del teatre i impacte social\n_START_PARAGRAPH_\nEl terme teatre ve del grec \xce\xb8\xce\xad\xce\xb1\xcf\x84\xcf\x81\xce\xbf\xce\xbd,\xc2\xa0the\xc3\xa1tron\xc2\xa0o \xc2\xablloc per a contemplar\xc2\xbb derivat de the\xc3\xa1omai\xc2\xa0o \xc2\xabmirar\xc2\xbb. El teatre \xc3\xa9s l\xe2\x80\x99art de representar un o m\xc3\xa9s fets reals o imaginats de l\xe2\x80\x99experi\xc3\xa8ncia humana, que un autor posa en mans d\xe2\x80\x99altres persones, els actors, per tal que aquests els representin davant d\xe2\x80\x99un p\xc3\xbablic. Una funci\xc3\xb3 teatral pot ser representada en una varietat infinita de formes. _NEWLINE_Podem considerar que el teatre \xc3\xa9s un g\xc3\xa8nere literari, ja que, a vegades, la paraula hi t\xc3\xa9 un paper fonamental, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 es pot dir que \xc3\xa9s insuficient perqu\xc3\xa8 no podem ignorar la import\xc3\xa0ncia dels altres elements que intervenen en una pe\xc3\xa7a teatral com els decorats, l\xe2\x80\x99acci\xc3\xb3, la m\xc3\xbasica, etc. No podem, tampoc, descuidar aquelles obres en qu\xc3\xa8 no es fa \xc3\xbas de la paraula, com la pantomima, i que conformen el teatre, tamb\xc3\xa9.  _NEWLINE_Per tant, cal situar el teatre dins del m\xc3\xb3n de l\xe2\x80\x99espectacle, el qual s\xe2\x80\x99ent\xc3\xa9n com all\xc3\xb2 que s\xe2\x80\x99ofereix a la ment o a la vista com a notable i digne d\xe2\x80\x99atenci\xc3\xb3. Tot i aix\xc3\xad, a difer\xc3\xa8ncia d\xe2\x80\x99altres espectacles com podria ser l\xe2\x80\x99esport, el teatre presenta un fet que \xc3\xa9s la imitaci\xc3\xb3 d\xe2\x80\x99un altre fet; aix\xc3\xad, el teatre \xc3\xa9s un espectacle de representaci\xc3\xb3. _NEWLINE_Les primeres manifestacions dram\xc3\xa0tiques i, per tant, teatrals van apar\xc3\xa8ixer en tots els pa\xc3\xafsos molt abans del que \xc3\xa9s la literatura en si. El seu origen es troba a l\xe2\x80\x99antiguitat, on, a partir de  rituals religiosos, molts cops es representava la lluita entre la vida i la mort. Les funcions d\xe2\x80\x99aleshores integraven tant m\xc3\xbasica com dansa i formaven part del culte als d\xc3\xa9us: a Gr\xc3\xa8cia el drama va n\xc3\xa9ixer a partir del culte a Dion\xc3\xads, el d\xc3\xa9u del vi i amic de les muses i les arts. Aqu\xc3\xad sorgeix el quid que donar\xc3\xa0 vida al teatre: el conflicte entre la voluntat de l\xe2\x80\x99home i la voluntat dels d\xc3\xa9us.  _NEWLINE_M\xc3\xa9s tard, a partir de les pauses que havia de fer el cor, va sorgir la necessitat d\xe2\x80\x99un actor, o m\xc3\xa9s, que les ompl\xc3\xads mitjan\xc3\xa7ant la paraula, i aqu\xc3\xad \xc3\xa9s on comen\xc3\xa7a l\xe2\x80\x99intercanvi de discursos. Al segle V a.C. el teatre grec va assumir la seva m\xc3\xa0xima esplendor, i aix\xc3\xb2 va ser gr\xc3\xa0cies a \xc3\x88squil (525 a.C. - 456 a.C.),  S\xc3\xb2focles (496 a.C. - 406 a.C.) i Eur\xc3\xadpides (480 a.C.- 406 a.C.)._NEWLINE_Per altra banda, en aquelles representacions nom\xc3\xa9s els homes podien actuar, de manera que fins i tot dels personatges femenins se\xe2\x80\x99n feien c\xc3\xa0rrec ells. L\xe2\x80\x99art de l\xe2\x80\x99actor no era un estudi propi, per ell mateix, sin\xc3\xb3 que es limitava a ser un acte de culte tradicional. _NEWLINE_Durant l\xe2\x80\x99Edat Mitjana es va desenvolupar el teatre medieval, el qual era cultivat per l\xe2\x80\x99esgl\xc3\xa9sia. Tot Europa tractava les mateixes tem\xc3\xa0tiques teatrals com escenes de l\xe2\x80\x99Antic i el Nou Testament, com l\xe2\x80\x99adoraci\xc3\xb3 dels pastors i els Reis d\xe2\x80\x99Orient, i la fugida a Egipte, entre d\xe2\x80\x99altres. \xc3\x89s d\xe2\x80\x99aquesta mena de teatre que, m\xc3\xa9s endavant, en sorgiran Els Pastorets i les Passions, unes obres que actualment, modificades, encara es representen en tot Catalunya per les festes de Nadal i per Pasqua, respectivament. Els seus or\xc3\xadgens es troben aproximadament en el segle XV. Aqu\xc3\xad comencen a prendre partit els mims i els joglars.  Els actors, per\xc3\xb2, acostumaven a venir d\xe2\x80\x99associacions obreres i per tant, no es dedicaven al teatre; a m\xc3\xa9s, tamb\xc3\xa9 hi participaven persones eclesi\xc3\xa0stiques. _NEWLINE_Durant el segle XV a Anglaterra es representaven els misteris i temes morals, tem\xc3\xa0tiques que van ser substitu\xc3\xafdes, com a Fran\xc3\xa7a, per la vanitat humanista i la puresa. Per tant, assumptes presentats en el Renaixement van culminar en les com\xc3\xa8dies i els drames de Shakespeare, fins que el drama isabel\xc3\xad va acabar d\xe2\x80\x99unir els nous moviments i la tradici\xc3\xb3 antiga. El drama isabel\xc3\xad van crear-lo autors que escrivien trag\xc3\xa8dies, o aix\xc3\xad ho categoritzaven ells, sense seguir aquelles pautes que ja estaven establertes per Arist\xc3\xb2til: creen l\xe2\x80\x99obra basada en l\xe2\x80\x99estructura d\xe2\x80\x99escenes. El m\xc3\xa0xim exponent d\xe2\x80\x99aquest moviment \xc3\xa9s Shakespeare (1564 - 1616). En les trag\xc3\xa8dies d\xe2\x80\x99aquest autor, el qui engendra l\xe2\x80\x99acci\xc3\xb3 tr\xc3\xa0gica ja no \xc3\xa9s un d\xc3\xa9u, sin\xc3\xb3 un fantasma o una aparici\xc3\xb3, per exemple.  _NEWLINE_Per altra banda, davant de l\xe2\x80\x99\xc3\xa8xit d\xe2\x80\x99aquest \xc3\xa0mbit art\xc3\xadstic, durant el per\xc3\xadode Renaixentista van comen\xc3\xa7ar a construir-se edificis teatrals, la qual cosa va fomentar aquesta activitat l\xc3\xbadica.    _NEWLINE_L\xe2\x80\x99\xc3\xb2pera, la qual va apar\xc3\xa8ixer a principi del segle XVII va esdevenir un \xc3\xa8xit, ja que aportava moltes novetats, des de diversos decorats en una mateixa obra fins a veritables efectes especials. Tamb\xc3\xa9 dins d\xe2\x80\x99aquest segle, va haver-hi una millora del teatre alemany gr\xc3\xa0cies a la literatura; malgrat aix\xc3\xb2, encara es tendia for\xc3\xa7a a la improvisaci\xc3\xb3. _NEWLINE_El segle XIX es caracteritza per haver-hi la construcci\xc3\xb3 de molts teatres. Per altra banda, els actors van millorar la seva situaci\xc3\xb3, ja que ja treballaven sota contracte. Pel que fa al moviment, els dramaturgs deixaven la hist\xc3\xb2ria en segon terme per tal de focalitzar l\xe2\x80\x99atenci\xc3\xb3 en el context, i aix\xc3\xad situaven l\xe2\x80\x99acci\xc3\xb3 en \xc3\xa8poca contempor\xc3\xa0nia.  _NEWLINE_El teatre d\xe2\x80\x99avantguarda \xc3\xa9s el que d\xc3\xb3na peu, ja a mitjan segle XX, a una certa revoluci\xc3\xb3 del g\xc3\xa8nere. Aix\xc3\xad sorgeix el teatre de l\xe2\x80\x99absurd, \xe2\x80\x9cel teatre pobre\xe2\x80\x9d de Grotowski, els nous m\xc3\xa8todes d\xe2\x80\x99interpretaci\xc3\xb3 de Stanislavski i Bertolt Brecht, i sobretot un canvi radical provocat per Erwin Piscator (1893 - 1966) contra l\xe2\x80\x99escenari en si mateix i tot all\xc3\xb2 que havia significat fins aleshores, ja que tractava l\xe2\x80\x99aspecte sociopol\xc3\xadtic del drama i no la manipulaci\xc3\xb3 emocional del p\xc3\xbablic o la bellesa de la formaci\xc3\xb3, amb la qual cosa es complementava amb el m\xc3\xa8tode d\xe2\x80\x99interpretaci\xc3\xb3 de Bertoldt Brecht. _NEWLINE_La m\xc3\xa0xima esplendor de les avantguardes, al segle XX, es caracteritza per una evoluci\xc3\xb3 del teatre sociol\xc3\xb2gic, moltes vegades portat per anarquistes. La llibertat a l\xe2\x80\x99hora de descobrir moviments, barrejar-los o originar-ne \xc3\xa9s tan gran que des de llavors fins ara s\xe2\x80\x99han anat cultivant totes els tipus d\xe2\x80\x99obres de teatre possibles, cosa que ha provocat que el teatre sigui vigent encara, despr\xc3\xa9s de tants segles d\xe2\x80\x99hist\xc3\xb2ria.'