b"\n_START_ARTICLE_\nAleksandr Ostrovski\n_START_SECTION_\nVida i obra\n_START_PARAGRAPH_\nFill d'un gentilhome vingut a menys, oficial de jutjat, va n\xc3\xa9ixer i va cr\xc3\xa9ixer al cast\xc3\xads barri moscovita de Zamoskovoretxie, poblat per mercaders i petits comerciants, les vides, problemes, costums i llenguatge dels quals va con\xc3\xa8ixer des de la inf\xc3\xa0ncia i haur\xc3\xa0 de reflectir el seu teatre. Despr\xc3\xa9s de cursar estudis en un institut p\xc3\xbablic de Moscou, va ingressar el 1840 a la Facultat de Dret de la Universitat de Moscou a inst\xc3\xa0ncies del seu pare, per\xc3\xb2, a causa d'un enfrontament amb un professor, va haver d'abandonar en el tercer any de carrera. Es va col\xc2\xb7locar de passant en un jutjat mercantil i es va dedicar al mateix temps a l'activitat liter\xc3\xa0ria. Va escriure 47 peces originals, 7 amb altres autors i traduir 20 de l'itali\xc3\xa0, l'espanyol, del franc\xc3\xa8s, de l'angl\xc3\xa8s i del llat\xc3\xad._NEWLINE_La seva primera publicaci\xc3\xb3 data de 1847: una com\xc3\xa8dia costumista, Estampa de felicitat familiar, que marca ja el cam\xc3\xad que seguir\xc3\xa0 el jove autor. A l'any seg\xc3\xbcent va publicar Apunts d'un habitant de Zamoskvoretxie, la qual cosa el va consolidar ocm un autor costumista d'esmolada ploma i visi\xc3\xb3 cr\xc3\xadtica de la societat contempor\xc3\xa0nia._NEWLINE_En la hist\xc3\xb2ria de la literatura russa Ostrovski ha quedat com el creador del teatre costumista rus i fundador, juntament amb G\xc3\xb3gol i Fonvizin, del teatre nacional. Coneixia profundament la vida real de la classe mitjana, els mercaders i petits burgesos i va sotmetre a despietada cr\xc3\xadtica el seu desmesurat afany de lucre, la seva brutalitat i obscurantisme, la sup\xc3\xa8rbia i la ignor\xc3\xa0ncia, la desaprensi\xc3\xb3 i la mentida al servei d'un \xc3\xbanica finalitat: els diners. Va tenir problemes amb la censura i diverses de les seves obres van ser prohibides. Els seus personatges tenen una for\xc3\xa7a especial, per estar extrets de la vida mateixa, ja que Ostrovski va prendre els temes i els personatges dels arxius dels jutjats on treballava i, no content amb aix\xc3\xb2, fins i tot va denunciar la corrupci\xc3\xb3 de la just\xc3\xadcia i la humiliaci\xc3\xb3 i el menyspreu de qu\xc3\xa8 s\xc3\xb3n objecte els actors i especialment les actrius per part dels nous rics._NEWLINE_De la seva considerable obra dram\xc3\xa0tica, les peces de major renom s\xc3\xb3n La fallida, tamb\xc3\xa9 titulada Entre propis camina el joc,1847, que descriu les maquinacions d'una fallida fraudulenta per no pagar als creditors; No et pugis al carro ali\xc3\xa8, 1852, on l'autor carrega contra els mercaders convertits en nous rics; la pobresa no \xc3\xa9s ofensa, magn\xc3\xadfica representaci\xc3\xb3 del d\xc3\xa8spota que terroritza a la fam\xc3\xadlia; El bosc, 1871, on es descriu el drama dels c\xc3\xb2mics itinerants; La nena de les neus, de 1879, drama l\xc3\xadric inspirat en el folklore, una excepci\xc3\xb3 dins l'obra de l'autor; Talents i admiradors, de 1882, d'ambient teatral, amb una actriu jove i honesta com a protagonista principal, personatge carregat d'amargor i dramatisme, Culpables d'innoc\xc3\xa8ncia, de 1884, ambientada aix\xc3\xad mateix en el m\xc3\xb3n del teatre; La tempesta, drama amor\xc3\xb3s d'una dona jove i la seva obra m\xc3\xa9s coneguda, la de major dramatisme; Llops i anyells , El dineral, No Tots els dies s\xc3\xb3n festa, El millor escriv\xc3\xa0 fa una esborrall, Cor ardent, El cor no \xc3\xa9s de pedra, drama d'una dona que es rebel\xc2\xb7la contra el seu entorn social; Un negoci lucratiu , 1857, drama que denuncia l'extorsi\xc3\xb3 i suborn que regnen als jutjats; La n\xc3\xbavia sense dot (Besprid\xc3\xa0nnitsa), obra de tremend dramatisme que relata la humiliaci\xc3\xb3 d'una dona venuda en matrimoni, etc\xc3\xa8tera. _NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 va conrear el teatre en vers de tema hist\xc3\xb2ric amb menys fortuna, amb obres com Dmitri l'Impostor, de 1867; Vassili Xuiski,Kozma Minin i altres. Com a hispanista \xc3\xa9s autor d'un interessant assaig sobre l'obra de Lope de Vega El millor alcalde, el Rei, de 1877. Traductor de les obres de Shakespeare i Pedro Calder\xc3\xb3n de la Barca, entre d'altres, va fundar la Societat de Dramaturgs i Compositors Russos (1874) i la Societat Art\xc3\xadstica Moscovita (1865 ). Va ser Director de Repertori del Teatre Nacional Dram\xc3\xa0tic Mali de Moscou, excel\xc2\xb7lent director d'escena i cr\xc3\xadtic teatral. La seva obra completa ocupa deu volums."