b'\n_START_ARTICLE_\nJean-Philippe Rameau\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nFormat per son pare, organista de Dijon, Jean-Philippe Rameau va fer un curt viatge a It\xc3\xa0lia, que no el va portar m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de Mil\xc3\xa0. Despr\xc3\xa9s, al principi de la seva carrera, va exercir a diverses ciutats, com ara Aviny\xc3\xb3, Li\xc3\xb3 o Clarmont d\'Alv\xc3\xa8rnia. Despr\xc3\xa9s es va instal\xc2\xb7lar a Par\xc3\xads, completant la formaci\xc3\xb3 d\'organista amb Louis Marchand (1669-1732). El seu primer llibre de clavec\xc3\xad mostra la influ\xc3\xa8ncia d\'aquest mestre. Va ser titular dels orgues de diverses esgl\xc3\xa9sies a Par\xc3\xads, per\xc3\xb2 no va deixar cap obra per a aquest instrument._NEWLINE_Va esdevenir protegit del granger general Alexandre Le Riche de la Pouplini\xc3\xa8re. A partir de 1744 Rameau i la seva esposa van tenir un apartament al palau del granger general al carrer Richelieu. Rameau hi va viure durant dotze anys i va dirigir l\'orquestra privada del seu mecenes. Experimentant amb aquesta formaci\xc3\xb3 va aconseguir diverses innovacions musicals. El seu lloc va ser ocupat posteriorment per Stamitz i Gossec. _NEWLINE_A l\'edat de cinquanta anys, la seua obra es limitava a alguns motets i cantates i a tres reculls de peces de clavec\xc3\xad. Tot i aix\xc3\xb2, els dos darrers llibres mostren una gran originalitat i se situen al cim de la literatura francesa per a aquest instrument. En aquesta \xc3\xa8poca, els seus contemporanis, a la seua mateixa edat, com ara Vivaldi, Bach i H\xc3\xa4ndel, havien compost l\'essencial de la seua important producci\xc3\xb3. Per tant, Rameau \xc3\xa9s un cas molt singular en la hist\xc3\xb2ria de la m\xc3\xbasica barroca: aquest "principiant" quinquagenari posseeix una t\xc3\xa8cnica completament desenvolupada que encara no s\'ha manifestat en l\'\xc3\xa0mbit de la seua predilecci\xc3\xb3, l\'escena l\xc3\xadrica, on eclipsar\xc3\xa0 tots els seus contemporanis._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s d\'alguns intents infructuosos, aconsegueix estrenar l\'any 1733 la seua primera obra l\xc3\xadrica important: la trag\xc3\xa8dia l\xc3\xadrica Hippolyte et Aricie. Aquesta obra per a l\'escena se situa en la gran tradici\xc3\xb3 de Lully, per\xc3\xb2 la ultrapassa quant a la riquesa de la part musical. El vell Andr\xc3\xa9 Campra va manifestar que hi havia \xc2\xabprou m\xc3\xbasica en aquesta \xc3\xb2pera per fer-ne deu\xc2\xbb, afegint que \xc2\xabRameau eclipsar\xc3\xa0 tothom\xc2\xbb. No obstant aix\xc3\xb2, Rameau va haver de reelaborar la versi\xc3\xb3 inicial, perqu\xc3\xa8 els cantants no aconseguien cantar correctament algunes de les \xc3\xa0ries, i particularment el segon trio de les Parques, l\'aud\xc3\xa0cia harm\xc3\xb2nica del qual ultrapassava tot all\xc3\xb2 que s\'havia escoltat fins al moment._NEWLINE_Malgrat el rebuig dels Lullystes, que trobaven aquesta m\xc3\xbasica massa moderna, oposats des d\'aleshores als Ramistes que la trobaven genial, l\'\xc3\xa8xit immediat impulsa la seva carrera de compositor emblem\xc3\xa0tic del regnat de Llu\xc3\xads XV. Trag\xc3\xa8dies l\xc3\xadriques, pastorals heroiques o actes de ballet es van encadenar fins a la mort del compositor. Rameau va canviar molt sovint de llibretista, no aconseguint mai trobar a qui pogu\xc3\xa9s produir un text a l\'al\xc3\xa7ada de la seva m\xc3\xbasica. \xc3\x89s cert que era molt exigent, amb un car\xc3\xa0cter dif\xc3\xadcil i, segons sembla, bastant gasiu._NEWLINE_Rameau va ser un dels protagonistes principals de la Guerre des Bouffons que el va enfrontar a Jean-Jacques Rousseau en la lluita entre la \xc2\xabtrag\xc3\xa8dia l\xc3\xadrica\xc2\xbb segons la tradici\xc3\xb3 francesa de Jean-Baptiste Lully i l\'Opera buffa importada d\'It\xc3\xa0lia per aquesta \xc3\xa8poca. Els dos homes s\'havien unit llavors en una col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 musical fracassada, que havia irritat un poc Rameau i humiliat Rousseau, m\xc3\xbasic mediocre malgrat les seues pretensions. Devien mantenir relacions agres; per a Rameau era l\'harmonia la que estava marcada en l\'instint natural de l\'home i en la mateixa natura dels sons, i no la melodia com afirmava Jean-Jacques Rousseau. Rameau considerava que l\'harmonia regia la m\xc3\xbasica i que la melodia no era m\xc3\xa9s que una emanaci\xc3\xb3 d\'aquella. _NEWLINE_La seua obra te\xc3\xb2rica \'\'Trait\xc3\xa9 de l\'harmonie r\xc3\xa9duite \xc3\xa0 ses principes naturels\'\' es considera molt important perqu\xc3\xa8 funda la teoria moderna dels acords i de l\'harmonia. Va ser escrita abans d\'iniciar la seua carrera de compositor l\xc3\xadric. Per la seua activitat paral\xc2\xb7lela de te\xc3\xb2ric i de compositor, Rameau va rebre el sobrenom d\'Euclides-Orfeu._NEWLINE_Va ser un dels seus nebots qui va inspirar l\'obra de Denis Diderot Le neveu de Rameau.\n_START_SECTION_\nOblit i retrobament\n_START_PARAGRAPH_\nTot i haver conservat un gran prestigi despr\xc3\xa9s de la seua mort, la seua obra l\xc3\xadrica va ser oblidada i ignorada durant 140 anys. Hom reverenciava Rameau com un dels m\xc3\xa9s grans m\xc3\xbasics francesos, hom interpretava al piano algunes de les seues obres per a clavec\xc3\xad \xe2\x80\x93 entre d\'altres el fam\xc3\xb3s \xc2\xab\xc2\xa0tambourin\xc2\xa0\xc2\xbb \xe2\x80\x93 per\xc3\xb2 mai no va passar pel cap de ning\xc3\xba tornar a muntar una de les seues \xc3\xb2peres fins a les primeries del Segle XX, quan la Schola Cantorum de Par\xc3\xads dirigida per Charles Bordes va representar l\'acte de ballet la guirlande, obra encisadora i sense massa pretensions. _NEWLINE_Aquest va ser el punt de partida d\'un redescobriment progressiu, i Rameau va tornar a apar\xc3\xa8ixer al repertori, primer amb dificultat, i despr\xc3\xa9s a poc a poc amb m\xc3\xa9s \xc3\xa8xit, a mesura que avan\xc3\xa7ava el segle. Jean Malignon, en el seu llibre datat a la fi de la d\xc3\xa8cada de 1950, deixa testimoni que ning\xc3\xba en aquella \xc3\xa8poca podia afirmar que coneixia Rameau per haver escoltat les seues obres essencials. En altres paraules, semblava improbable que, per exemple, les seues trag\xc3\xa8dies l\xc3\xadriques pogueren algun dia reconquerir els teatres._NEWLINE_No obstant aix\xc3\xb2, la m\xc3\xbasica de Rameau s\'ha beneficiat del ressorgiment que ha experimentat la m\xc3\xbasica antiga. La major part de la seua obra l\xc3\xadrica, temps enrere considerada impossible d\'executar, disposa avui dia d\'una discografia de qualitat pels conjunts barrocs m\xc3\xa9s prestigiosos. Totes les seues grans obres han estat representades, i gaudeixen sempre d\'un gran \xc3\xa8xit, principalment Les Indes galantes. L\'estrena (!) de la seua darrera trag\xc3\xa8dia l\xc3\xadrica, Les Bor\xc3\xa9ades, va tenir lloc l\'any 1982 al Festival d\'Ais de Proven\xc3\xa7a (els assajos havien estat interromputs l\'any 1764 arran de la mort del compositor).\n_START_SECTION_\nLa m\xc3\xbasica de Rameau\n_START_PARAGRAPH_\nRameau \xc3\xa9s, amb Fran\xc3\xa7ois Couperin, un dels capdavanters de l\'escola francesa de clavec\xc3\xad del Segle XVIII. Els dos m\xc3\xbasics tenen un estil molt diferent, i tenint en compte el volum respectiu de la seua producci\xc3\xb3, la m\xc3\xbasica de Rameau potser presenta aspectes m\xc3\xa9s variats: peces en la m\xc3\xa9s pura tradici\xc3\xb3 de la suite francesa, peces imitatives (El cant dels ocells, La gallina) i de car\xc3\xa0cter (Els planys tendres, La conversa de les Muses), peces de virtuosisme a l\'estil de Scarlatti (Els remolins, Les tres mans), peces on poden trobar-se les innovacions del te\xc3\xb2ric i investigador en mat\xc3\xa8ria d\'interpretaci\xc3\xb3 (L\'Enharm\xc3\xb2nic, Els c\xc3\xadclops). Les peces s\'han agrupat tradicionalment per tonalitat, per\xc3\xb2 cal una bona dosi d\'autopersuasi\xc3\xb3 per veure-hi l\'estructura de la suite.\n_START_SECTION_\nEls llibretistes de Rameau\n_START_PARAGRAPH_\nA difer\xc3\xa8ncia de Lully, que va col\xc2\xb7laborar estretament amb Philippe Quinault per a la major part de la seua producci\xc3\xb3 l\xc3\xadrica, Rameau quasi mai va repetir amb un llibretista. Rameau era molt exigent, de car\xc3\xa0cter dolent, i mai no va ser capa\xc3\xa7 de mantenir llargues converses amb els llibretistes, amb l\'excepci\xc3\xb3 de Louis de Cahusac._NEWLINE_Hom considera que cap d\'ells va ser capa\xc3\xa7 de produir un text a l\'al\xc3\xa7ada de la m\xc3\xbasica de Rameau; els arguments s\xc3\xb3n sovint alambinats i d\'una ingenu\xc3\xaftat i/o inversemblan\xc3\xa7a desconcertants; per\xc3\xb2 aquesta era la llei del g\xc3\xa8nere i possiblement un dels trets que el feia encisador. Amb tot, tampoc els versos estaven millor endre\xc3\xa7ats._NEWLINE_Quan estava intentant estrenar la seua primera trag\xc3\xa8dia l\xc3\xadrica, Rameau va sol\xc2\xb7licitar sense \xc3\xa8xit un llibret a Antoine Houdar de la Motte, que per exemple havia prove\xc3\xaft textos a Andr\xc3\xa9 Campra. Sembla que Houdar de la Motte ni tan sols va respondre a la carta de Rameau.'