b"\n_START_ARTICLE_\nConstel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 de la Sageta\n_START_SECTION_\nSham (\xce\xb1 Sagittae)\n_START_PARAGRAPH_\nSham (\xce\xb1 Sagittae) \xc3\xa9s l'unica estrella de la constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 que porta un nom si b\xc3\xa9 no \xc3\xa9s la m\xc3\xa9s brillant. Amb una magnitud aparent de 4,39, quasi de la cinquena magnitud, \xc3\xa9s bastant dif\xc3\xadcil de veure. Sham significa en \xc3\xa0rab fletxa, donant nom a la constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 sencera._NEWLINE_Sham \xc3\xa9s una estrella gegant, 20 vegades m\xc3\xa9s gran que el Sol. Des del punt de vista del tipus espectral, Sham est\xc3\xa0 situada dins el \xc2\xabforat\xc2\xbb de Hertzsprung-Russell, entre les estrelles de la seq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia principal i les estrelles gegants.\n_START_SECTION_\n\xce\xb3 Sagittae\n_START_PARAGRAPH_\n\xce\xb3 Sagittae \xc3\xa9s l'estrella m\xc3\xa9s lluminosa de la constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 de Sagitta. De la magnitud 3,47 \xe2\x80\x93 realment poc brillant \xe2\x80\x93 \xce\xb3 Sagittae \xc3\xa9s una gegant vermella 55 vegades m\xc3\xa9s gran que el Sol i que ha comen\xc3\xa7at la fusi\xc3\xb3 del seu heli en el seu nucli, compost d'una mescla d'oxigen i carboni.\n_START_SECTION_\nAltres estrelles\n_START_PARAGRAPH_\nCap de les altres estrelles de la constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 de Sagitta \xc3\xa9s molt brillant.\xce\xb4 Sagittae (magnitud 3,82) \xc3\xa9s un poc menys lluminosa que \xce\xb3 Sagittae, mentre que \xce\xb2 Sagittae se sembla molt a Sham per la magnitud, la dist\xc3\xa0ncia i el tipus espectral.\n_START_SECTION_\nObjectes celestes\n_START_PARAGRAPH_\nEn aquesta constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 hi ha el c\xc3\xbamul globular M71.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nSagitta \xc3\xa9s una de les constel\xc2\xb7lacions Ptolemaiques, encara que en aquell temps era molt m\xc3\xa9s petita (devers 4 graus quadrats). En el passat Sham designava a la constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 completa en lloc de nom\xc3\xa9s \xce\xb1 Sge. Aquesta constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 \xc3\xa9s un dels casos en qu\xc3\xa8 Johan Bayer falla anomenant les estrelles en l'ordre correcte, en aquest cas incl\xc3\xbas degrad\xc3\xa0 l'estrella m\xc3\xa9s brillant fins al grau \xce\xb3. Es pot trobar un altre exemple de judici equivocat a la Constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 del Sagitari."