b"\n_START_ARTICLE_\nCaixa del Moro\n_START_SECTION_\nLa descripci\xc3\xb3 de Jaubert de R\xc3\xa9art\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser descobert per Joseph Jaubert de R\xc3\xa9art, qui en public\xc3\xa0 la not\xc3\xadcia el 1833 en un article a Le Publicateur de Perpiny\xc3\xa0. Les paraules de Jaubert de R\xc3\xa9art, tradu\xc3\xafdes del franc\xc3\xa8s, s\xc3\xb3n: Les pedres que el formen s\xc3\xb3n en nombre de quatre, fixades verticalment en el s\xc3\xb2l. T\xc3\xa9 la mateixa orientaci\xc3\xb3 i forma que els altres ja publicats [els de Molig i Llaur\xc3\xb3]. Al bell mig d'aquestes pedres, que ofereixen un espai de 20 peus quadrats, s'al\xc3\xa7a un jove gr\xc3\xa8vol guarnit amb fulles espinoses. Hi roman, solitari, tal vegada testimoni del bosc existent en altres temps en aquest lloc. Ha desaparegut com els mateixos segles que han passat. Prop de les roques bastes que hi romanen jeu la llosa, partida en dos fragments, que sens dubte sostenien; \xc3\xa9s, com els seus suports, de roca calc\xc3\xa0ria, que destaca del s\xc3\xb2l esquist\xc3\xb3s on jau, recobert d'una gespa que infon al lloc un aspecte agradable. Al mig d'un d'aquests fragments s'observa una incisi\xc3\xb3 feta per m\xc3\xa0 humana, d'uns 10 polzes de circumfer\xc3\xa8ncia, i d'una profunditat prou marcada. \xc3\x89s, sens dubte, una conca destinada a oferir, diuen, la sang als d\xc3\xa9us.... Cal destacar que en el moment que Jaubert de R\xc3\xa9art escriu aquest article, es creia que els d\xc3\xb2lmens eren altars dru\xc3\xaddics de cultes celtes."