b'\n_START_ARTICLE_\nAbat Pierre\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nHenri Grou\xc3\xa8s va n\xc3\xa9ixer al si d\'una fam\xc3\xadlia nombrosa benestant. Va estudiar amb els jesu\xc3\xaftes i va ser membre dels scouts de Fran\xc3\xa7a, on el van sobrenomenar "Castor meditabund" (Castor m\xc3\xa9ditatif). El 1931, despr\xc3\xa9s de renunciar a la seva part de l\'her\xc3\xa8ncia familiar i distribuir les seves possessions entre diverses obres d\'ajut als necessitats, va entrar al seminari de l\'Orde dels Germans Menors Caputxins, orde mendicant considerada entre les m\xc3\xa9s pobres, i va ser ordenat el 14 d\'agost de 1938._NEWLINE_Poc despr\xc3\xa9s tanmateix, va haver d\'abandonar el convent per una malaltia, i va esdevenir sacerdot secular. Dels anys com a caputx\xc3\xad diria a la seva maduresa: \xc2\xabva ser l\'etapa m\xc3\xa9s important de la meva vida i si he arribat a aquesta edat \xc3\xa9s gr\xc3\xa0cies a aquests anys de contemplaci\xc3\xb3\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nLa Segona Guerra Mundial i postguerra\n_START_PARAGRAPH_\nDestinat a la vicaria de la catedral de Grenoble, al desembre de 1939 va ser mobilitzat amb el grau de sotsoficial. Despr\xc3\xa9s de l\'armistici del 22 de juny de 1940, segons la seva biografia oficial, va ajudar als jueus perseguits pels nazis despr\xc3\xa9s de la batuda del Vel\xc3\xb2drom de l\'Hivern i als obrers que eren enviats a Alemanya al treball for\xc3\xa7\xc3\xb3s._NEWLINE_Detingut per la Gestapo, va aconseguir escapar a trav\xc3\xa9s d\'Espanya i arribar a les forces gaullistes a Alger. \xc3\x89s nomenat capell\xc3\xa0 de l\'Acad\xc3\xa8mia Naval a Casablanca (Marroc)._NEWLINE_En la postguerra, alarmat per l\'enorme pobresa que veia per tot arreu a Fran\xc3\xa7a, accepta ser designat candidat a l\'Assemblea Constituent de la Quarta Rep\xc3\xbablica pel Partit Moviment Republic\xc3\xa0 Popular d\'ideologia dem\xc3\xb2crata-cristiana, estant diputat entre 1945 i 1951.\n_START_SECTION_\nFundaci\xc3\xb3 dels drapaires d\'Ema\xc3\xbas\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1949, gr\xc3\xa0cies sobretot als ingressos del seu sou com a diputat, l\'Abat Pierre va fundar els \xc2\xabDrapaires d\'Ema\xc3\xbas\xc2\xbb. El mateix Abat Pierre va considerar com la seva gran col\xc2\xb7laboradora la senyoreta Lucie Coutaz. El seu primer acollit va ser Georges, un ex presidiari que havia tingut una vida terrible i nom\xc3\xa9s pensava a su\xc3\xafcidar-se. L\'Abat Pierre podria dir que els \xc2\xabDrapaires d\'Ema\xc3\xbas\xc2\xbb naixerien de la uni\xc3\xb3 d\'un assass\xc3\xad amb un frare diputat. Georges va ser un fidel col\xc2\xb7laborador durant molts anys. El 1954 els problemes dels \xc2\xabDrapaires d\'Ema\xc3\xbas\xc2\xbb serien greus en faltar el sou de l\'abat Pierre com diputat, el que els obliga quasi a cessar les seves activitats.\n_START_SECTION_\nRepercussions\n_START_PARAGRAPH_\nDes d\'aleshores, l\'organitzaci\xc3\xb3 de l\'Abat Pierre es va estendre cada vegada m\xc3\xa9s. El seu moviment va passar a altres ciutats de Fran\xc3\xa7a, i els \xc2\xabcompanys d\'Ema\xc3\xbas\xc2\xbb van apar\xc3\xa8ixer a It\xc3\xa0lia, Argentina, M\xc3\xa8xic, Canad\xc3\xa0, Espanya, Congo, Austr\xc3\xa0lia, Xile i Per\xc3\xba, entre altres pa\xc3\xafsos. Avui, Ema\xc3\xbas Internacional compta amb 300 grups a 36 pa\xc3\xafsos._NEWLINE_L\'Abat Pierre va realitzar nombroses intervencions en r\xc3\xa0dio i televisi\xc3\xb3 que van popularitzar la seva imatge com a icona nacional, sovint amb indument\xc3\xa0ria negra i boina. Va ser rebut per variades personalitats del m\xc3\xb3n, va intervenir en f\xc3\xb2rums internacionals i va promoure el respecte als drets humans. Va ser rebut pels papes Pius XII, Pau VI i Joan Pau II (aquest \xc3\xbaltim ho va rebre en quatre ocasions)._NEWLINE_El 1995, es va editar el llibre L\'Abat Pierre respon a les preguntes de Martine Leca._NEWLINE_Dos dels seus lemes m\xc3\xa9s famosos van ser: \xc2\xabDonar menjar abans d\'evangelitzar\xc2\xbb, i \xc2\xabUna \xc3\xbanica guerra ser\xc3\xa0 sempre absolutament justa: la guerra contra la mis\xc3\xa8ria\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\n\xc3\x92bit\n_START_PARAGRAPH_\nLa defunci\xc3\xb3 del religi\xc3\xb3s es va produir el 22 de gener de 2007, a l\'hospital militar Val-de-Grace de Par\xc3\xads a causa d\'una afecci\xc3\xb3 pulmonar a l\'edat de 94 anys, sent anunciat pel President de la Rep\xc3\xbablica, Jacques Chirac. Divendres 26 de gener, unes 2500 persones van seguir des de l\'exterior de la catedral de Notre-Dame de Par\xc3\xads, gr\xc3\xa0cies a una gran pantalla, la missa d\'ex\xc3\xa8quies de l\'Abat Pierre. Al temple van estar el president de Fran\xc3\xa7a Jacques Chirac, el primer ministre Dominique de Villepin, membres del govern i de l\'oposici\xc3\xb3, al costat de companys d\'Ema\xc3\xbas. L\'arquebisbe de Li\xc3\xb3, cardenal Philippe Barbarin, va elogiar el \xc2\xabdinamisme intr\xc3\xa8pid\xc2\xbb d\'un home consagrat \xc2\xaba D\xc3\xa9u i al servei dels pobres\xc2\xbb.'