b'\n_START_ARTICLE_\nEsgl\xc3\xa9sia de Santa Maria de Montserrat dels Espanyols\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1354, Jacoba Ferrandes va fundar a la via Arenula de Roma San Niccol\xc3\xb2 di Catalani, un hospici per als pelegrins de la Corona d\'Arag\xc3\xb3, especialment els pobres o malalts, i per representants de diversa proced\xc3\xa8ncia i rang social. L\'exemple de Jacoba Ferrandes va ser imitat el 1363 per Margarida Pauli de Mallorca, que al seu torn va fundar un hospici contigu per a dones, Santa Margarida di Catalani. _NEWLINE_En 1495, Alexandre VI (Roderic de Borja) va fusionar els dos hospicis en una sola fraternitat sota el patrocini de la Verge de Montserrat. Els diputats es van reunir el 1506 a Roma per aixecar l\'Esgl\xc3\xa9sia de Santa Maria de Montserrat en honor a la Verge sobre l\'antiga capella de San Niccol\xc3\xb2 a Corte Savella, annexa a l\'hospici, que es va comen\xc3\xa7ar el 1518 amb addicions posteriors durant el segle XVII.\n_START_SECTION_\nFusi\xc3\xb3 de San Giacomo degli Spagnoli\n_START_PARAGRAPH_\nL\'esgl\xc3\xa9sia actual de Santa Maria di Monserrato de gli Spangnoli va sortir en fusionar-li entre els anys 1803-1807, la Chiesa di San Giacomo de gli Spagnoli (avui Nostra Signora del sacro Cuore segle XIII) de la Piazza Navona, (agregant-li el personal d\'aquesta esgl\xc3\xa9sia independent), perqu\xc3\xa8... "dicevasi" minacciasse ruina", aquesta esgl\xc3\xa9sia des de l\'\xc3\xa8poca medieval havia servit d\'allotjament a pelegrins espanyols a Roma, principalment de la Corona de Castella. Algunes de les obres de San Giacomo degli Spagnoli van ser traslladades a Santa Maria di Monserrato._NEWLINE_Mariano Armellini -1870:  "sembla impossible que la noble naci\xc3\xb3 espanyola hagi venut un monument tan insigne, un veritable tresor de la hist\xc3\xb2ria i de l\'art. Ara la t\xc3\xa9 la congregaci\xc3\xb3 francesa de "Nostra Senyora del Sagrat Cor" ._NEWLINE_Durant aquests anys (final del segle XIX), despr\xc3\xa9s de ser abandonada pels espanyols, perqu\xc3\xa8 "es va dir", que amena\xc3\xa7ava ru\xc3\xafna, Lle\xc3\xb3 XIII va ordenar una reestructuraci\xc3\xb3 radical de l\'esgl\xc3\xa9sia a l\'arquitecte Luca Carimini, que entre altres coses, va canviar (amb un estil molt auster) la fa\xc3\xa7ana principal de la Piazza Navona, mantenint "tot" l\'edifici original amb l\'absis i el creuer, al costat oposat de la Piazza Navona. L\'esgl\xc3\xa9sia va ser consagrada de nou, confiada a la Congregaci\xc3\xb3 dels Missioners del Sagrat Cor de Jes\xc3\xbas amb el nom de Nostra Signora del Sacro Cuore._NEWLINE_El 1931 l\'obertura del Corso del Rinascimento va fer perdre a l\'edifici original del segle XVI l\'absis i el creuer, per\xc3\xb2 en compensaci\xc3\xb3, el 1965 Pau VI, la va fer diaconat cardenal\xc3\xadci._NEWLINE_Tot i que el 1878 "les autoritats espanyoles" van dir que amena\xc3\xa7ava ru\xc3\xafna", avui en dia encara es pot admirar, tota l\'estructura de l\'esgl\xc3\xa9sia original del segle XVI, (exceptuant l\'absis i el creuer fets enderrocar el 1931), amb la segona capella a l\'esquerra de l\'altar dedicada a Santiago, obra de Sangallo, el cor de marbre policromat situat a la tercera capella de la dreta, obra de Torrigiano i el fons de marbre de serliana darrere de l\'altar, obra de Pietro i Domenico Rosselli.\n_START_SECTION_\nArquitectura\n_START_PARAGRAPH_\nEl projecte arquitect\xc3\xb2nic de l\'esgl\xc3\xa9sia \xc3\xa9s d\'Antonio da Sangallo, el Jove. Els treballs d\'edificaci\xc3\xb3 van patir diverses interrupcions a causa de la manca de recursos, per\xc3\xb2 els arquitectes que van continuar les obres (Bernardino Valperga, Francesco da Volterra, etc.) van respectar el projecte original. Les obres van comen\xc3\xa7ar despr\xc3\xa9s de ser escollit el lloc el 1518, la fa\xc3\xa7ana da Volterra s\'aixeca el 1582-1593, l\'altar major es va consagrar el 1594, la volta de la nau es va acabar a 1598 per\xc3\xb2 fins a 1675 no es va concloure la de l\'absis, consagrant llavors l\'altar major. Va ser restaurada per complet entre 1818- 21 i constru\xc3\xaft ex novol\'altar major, i reconsagrada l\'any 1822.\n_START_SECTION_\nFa\xc3\xa7ana i portal\n_START_PARAGRAPH_\nLa fa\xc3\xa7ana, de dos cossos, va ser projectada per Francesco da Volterra (1588), que va construir la meitat dreta del primer cos entre 1582 i 1584, la meitat esquerra en canvi \xc3\xa9s de 1593, \xc3\xa9s a dir, posterior a la mort de l\'arquitecte. El segon cos pertany a un nou projecte de Giuseppe Sarti de 1855, m\xc3\xa9s tosc i carregat en les proporcions. El portal est\xc3\xa0 format en ordre corinti amb pilastres i forn\xc3\xadcules aveneradas, i un arquitrau i entaulament c\xc3\xb2ncau. El fris i la cornisa d\'aquest primer cos apareixen separats i en el centre es troba el grup escult\xc3\xb2ric de Giambattista Contini, realitzat entre 1673 i 1675: una representaci\xc3\xb3 naturalista de roca que enquadra el grup de la Verge amb el Nen en acte de tallar la muntanya, tema iconogr\xc3\xa0fic de l\'esgl\xc3\xa9sia.\n_START_SECTION_\nInterior\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser la primera esgl\xc3\xa9sia de Roma dissenyada amb una nau \xc3\xbanica rectangular, amb tres capelles a cada costat i un profund presbiteri amb terminacions absidals semicirculars. El fresc sobre l\'arc de la capella central, de Francesco Nappi (segle XVII) representa el  Somni de la Verge , a l\'esquerra es troba la  Coronaci\xc3\xb3 de la Mare de D\xc3\xa9u , de Giambattista Ricci d\xc3\xb3na Novara. En els n\xc3\xadnxols que s\'obren sobre les portes laterals estan posades les est\xc3\xa0tues dels aragonesos Santa Isabel de Portugal i Sant Pere Arbu\xc3\xa9s, de l\'escultor neocl\xc3\xa0ssic Juan Adam. La decoraci\xc3\xb3 en clarobscurs sobre fons daurat, de Giuseppe Camporese i del seu nebot Pietro, va ser realitzada el 1820 -21. Els escuts de les prov\xc3\xadncies, de 192 9, s\xc3\xb3n obra del pintor Eugeni Cisterna. El Viacrucis en bronze, de 1958, \xc3\xa9s de l\'escultor valenci\xc3\xa0 Carmel Pastor.\n_START_SECTION_\nPrimera capella de la dreta\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta capella, dedicada en principi a sant Felip i sant Nicolau, va ser concedida el 1590 a Bernardino Rocci (1599), del qual es conserva la l\xc3\xa0pida sepulcral i, en la clau de l\'arc, l\'escut nobiliari de la fam\xc3\xadlia. El quadre a l\'oli, del mestre barroc Annibale Carracci, representa el francisc\xc3\xa0 sant Diego d\'Alcal\xc3\xa1 i prov\xc3\xa9 de la capella que tenia dedicada a l\'esgl\xc3\xa9sia de Santiago. A la dreta, el mausoleu dels dos papes espanyols de la fam\xc3\xadlia dels Borja, el papa Calixt III i el papa Alexandre VI, de l\'escultor Felip Moratilla, acabat el 1889. El sarc\xc3\xb2fag cont\xc3\xa9, barrejats en la mateixa tomba, els ossos dels dos pont\xc3\xadfexs (Calixt III era oncle d\'Alexandre VI). A sota hi ha el cenotafi del rei d\'Espanya Alfons XIII, mort a l\'exili a Roma el 1941, i les restes van ser traslladats el 1980 als i Pante\xc3\xb3 dels Reis del monestir de El Escorial, a Madrid. A l\'esquerra, a la part alta, el monument sepulcral neocl\xc3\xa0ssic de l\'escultor catal\xc3\xa0 Antonio Sol\xc3\xa1, obra de l\'escultor Josep Vilches, realitzat el 1862, i sota el monument de Francesc de Paula Mora, fill dels marquesos de Lugros, mort a N\xc3\xa0pols el 1842 i traslladat a aquesta esgl\xc3\xa9sia el 1843.\n_START_SECTION_\nSegona capella a la dreta\n_START_PARAGRAPH_\nCedida el 1624 al benefactor Gabriel Ferrer (1607), la capella conserva la seva l\xc3\xa0pida sepulcral a terra i, en la clau de l\'arc, el seu escut nobiliari. Les pintures s\xc3\xb3n totes de Francesco Nappi. A l\'altar un quadre de  L\'Anunciaci\xc3\xb3 . A les parets laterals, dos frescos:  Naixement de la Mare de D\xc3\xa9u  i l\'Assumpci\xc3\xb3. A la part baixa, els monuments sepulcrals de dos ambaixadors d\'Espanya morts a Roma: Juli\xc3\xa1n de Villalba (1843) i Salvador de Cea Berm\xc3\xbadez (1852). Les quatre claraboies triangulars representen figures d\'\xc3\xa0ngels que porten s\xc3\xadmbols lusius a la Mare de D\xc3\xa9u, sent un d\'ells el referit a la  Visitaci\xc3\xb3 de Maria a santa Isabel . Sota l\'arc i en les pilastres es troben alguns retrats de profetes i altres s\xc3\xadmbols marians, a la c\xc3\xbapula apareix la imatge de Santa Cec\xc3\xadlia i en el timp\xc3\xa0 la del Pare Etern.\n_START_SECTION_\nTercera capella a la dreta\n_START_PARAGRAPH_\nLa decoraci\xc3\xb3, realitzada al segle XVII pels canonges aragonesos Antonio Franc\xc3\xa8s i Miguel de Cetina, \xc3\xa9s la que gaudeix d\'una major esplendor pels seus marbres policroms, segons va estipular en el seu projecte l\'\xc3\xbaltim art\xc3\xadfex, Francisco G\xc3\xb3mez Garc\xc3\xada, canonge de Barcelona (1778). El quadre que es troba a l\'altar, obra de Francisco Preciado de la Vega, mostra a la Mare de D\xc3\xa9u del Pilar amb l\'Ap\xc3\xb2stol Jaume i sant Vicent Ferrer postrats als seus peus. El quadre que es troba a la dreta, obra de Francesco di Citt\xc3\xa0 di Castello, de 1551, representa l\'Assumpci\xc3\xb3 de Maria , mentre que el situat a l\'esquerra ludeix al  Triomf de la Immaculada Concepci\xc3\xb3 , patrona d\'Espanya, obra del pintor Louis Cousin (\xc3\xa0lies de Luigi Primer Gentile) de 1663. Tots dos quadres provenen de l\'esgl\xc3\xa9sia de Santiago.\n_START_SECTION_\nPresbiteri\n_START_PARAGRAPH_\nAmb un absis ampli i profund, el presbiteri va ser molt modificat en el segle XIX. Al centre de l\'absis, presideix aquest espai una  Crucifixi\xc3\xb3 , Girolamo Siciolante d\xc3\xb3na Sermoneta, pintada entre 1564-65 per a l\'esgl\xc3\xa9sia de Santiago. Les tribunes i la cantoria, datades el 1828-29, amb columnes cor\xc3\xadnties de marbre de Carrara i de l\'Illa d\'Elba, s\xc3\xb3n obra de Pietro Camporese el Jove. Es troba tamb\xc3\xa9 en aquesta capella un orgue, portat de Santiago i col\xc2\xb7locat damunt de l\'entrada a aquesta.\n_START_SECTION_\nTercera capella a l\'esquerra\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta capella, patrocinada per la fam\xc3\xadlia del canonge Francesc Robuster (1570), estava dedicada a Crist Crucificat. el 1882 es va col\xc2\xb7locar en el seu interior l\'est\xc3\xa0tua de  Jaume el Major , Patr\xc3\xb3 d\'Espanya, excel\xc2\xb7lent obra de Jacopo Sansovino, encarregada pel cardenal Jaume Serra (1517) per a la seva capella a l\'antiga esgl\xc3\xa9sia de Santiago. Les veneres que porta la imatge s\xc3\xb3n una addici\xc3\xb3 de 1822. De l\'escultor neocl\xc3\xa0ssic Antonio Sol\xc3\xa1 \xc3\xa9s el monument sepulcral de  F\xc3\xa9lix Aguirre  (1832) i de  Jos\xc3\xa9 Alvarez Bouguel  (1805-1830), aix\xc3\xad com l\'ambaixador  Antonio Vargas Laguna  (1824). A l\'esquerra, a la part inferior, es troba la tomba del bisbe Alfonso de Paradinas, ia la dreta, la de Joan de Fuensalida (1498), bisbe de Terni i secretari del papa Alexandre VI, atribu\xc3\xafdes ambdues a Andrea Bregno (1503).\n_START_SECTION_\nSegona capella a l\'esquerra\n_START_PARAGRAPH_\nCedida al bisbe de Malta, el catal\xc3\xa0 Tom\xc3\xa0s Gargall (1614), l\'escut apareix en la decoraci\xc3\xb3 de la capella, est\xc3\xa0 dedicada aa Mare de D\xc3\xa9u de Montserrat, titular de l\'esgl\xc3\xa9sia. La imatge de la Verge, de l\'escultor Manuel Mart\xc3\xad Cabrer de mitjans del segle XIX, \xc3\xa9s c\xc3\xb2pia de la que es venera en el santuari catal\xc3\xa0, i va ser regal dels monjos, ofert a l\'Any Sant de 1950, la mateixa va ser solemnement bene\xc3\xafda pel papa Pius XII. Els frescos laterals, representant una escena de la vida de sant Ramon de Penyafort, i una vista del Mont Sant, aix\xc3\xad com els evangelistes de les llunetes i les escenes marianes de l\'arc s\xc3\xb3n atribu\xc3\xafts a Giambattista Ricci d\xc3\xb3na Novara.\n_START_SECTION_\nPrimera capella a l\'esquerra\n_START_PARAGRAPH_\nEl grup escult\xc3\xb2ric, en marbre, que es venera en aquesta capella des de 1821, dedicada abans a santa Eul\xc3\xa0lia de Barcelona, representa Anna, la Verge i el Nen Jes\xc3\xbas i va ser esculpit el 1544 pel florent\xc3\xad Maso del Bosco (Tommaso Boscoli) sota comissi\xc3\xb3 del sacerdot sevill\xc3\xa0 Pedro de Velasco. A la columna de la dreta est\xc3\xa0 col\xc2\xb7locat un coetani Tabernacle dels Olis Sants de finals del segle XV, atribu\xc3\xaft a l\'escultor milan\xc3\xa8s Luigi Capponi, deixeble d\'Andrea Bregno. Ambdues s\xc3\xb3n obres provinents de l\'esgl\xc3\xa9sia de Santiago. A la paret de la dreta, el monument sepulcral neocl\xc3\xa0ssic, d\'autor an\xc3\xb2nim, l\'ambaixador d\'Espanya Jos\xc3\xa9 Narc\xc3\xads Aparici Soler, mort a Roma el 1845.\n_START_SECTION_\nVisites\n_START_PARAGRAPH_\nLa Bas\xc3\xadlica dep\xc3\xa8n actualment de la seu cardenal\xc3\xadcia de Sevilla, estant oberta al p\xc3\xbablic nom\xc3\xa9s en horari de missa, al final de la qual \xc3\xa9s possible aprofitar uns deu minuts abans del tancament. Les misses se celebren (en castell\xc3\xa0) els diumenges i festius a les 10 i 13.  En tot cas \xc3\xa9s possible demanar la visita fora d\'aquests horaris (exclusivament en dia laborable) dirigint-se a la porteria en via Giulia 151, des de les 10 fins a les 12,30.'