b'\n_START_ARTICLE_\nDavid Bedford\n_START_SECTION_\nCarrera i vida primerenca\n_START_PARAGRAPH_\nBedford va ser educat a la Universitat de Lancing.\xc2\xa0 Llavors com a objector de consci\xc3\xa8ncia al servei militar brit\xc3\xa0nic va treballar com a porter a l\'hospital de joves._NEWLINE_Bedford estudi\xc3\xa0 a l\'Acad\xc3\xa8mia Reial de M\xc3\xbasica sota Lennox Berkeley, i m\xc3\xa9s tard en Ven\xc3\xa8cia sota Luigi Nono.  Els seus estudis i les influ\xc3\xa8ncies primerenques van incloure la feina de Nono, Paul Hindemith, Arnold Schoenberg i Anton Webern. A la meitat dels anys seixanta va ser mestre de m\xc3\xbasica a l\'escola Whitefield en Hendon. Els alumnes eren molt afectuosos amb ell, mentre els ensenyava a tocar can\xc3\xa7ons de Sonny i Cher, en comptes del material de classe de m\xc3\xbasica habitual._NEWLINE_Dins 1969, Bedford es va comprometre a orquestrar l\'\xc3\xa0lbum de Kevin Ayers Joy of a Toy, en el qual\xc2\xa0 tamb\xc3\xa9 va tocar teclats. Aquesta col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 va acabant convertint Bedfor en teclista del grup\xc2\xa0Kevin Ayers and the Whole World, els quals van enregistrar un \xc3\xa0lbum, Shooting at the Moon (1970). En aquell \xc3\xa0lbum, a m\xc3\xa9s d\'\xc3\xb2rgan i piano, Bedford toca acordi\xc3\xb3, marimb\xc3\xa0fon i guitarra.  En Bedford tamb\xc3\xa9 ha contribu\xc3\xaft a \xc3\xa0lbums posteriors d\'Ayers com teclista i arranjador orquestral._NEWLINE_Bedford va ser de 1937 fins 2011 president de la Severnside Composers Alliance, alian\xc3\xa7a per a la promoci\xc3\xb3 i l\'estudi de la m\xc3\xbasica i concerts en la regi\xc3\xb3 del sud-est d\'Anglaterra.\n_START_SECTION_\nEnregistrament i arranjament\n_START_PARAGRAPH_\nLa feina amb Ayers i The Whole World va permetre col\xc2\xb7laboracions amb el saxofonista del grup  Lol Coxhill, amb qui va formar el Coxhill-Bedford Duo. El Duo va publicar diversos singles de vell vaudeville i can\xc3\xa7ons de Music Hall brit\xc3\xa0niques que presenten Bedford al piano i veu principal, i Coxhill al saxofon i segona veu. Van ser publicats per l\'etiqueta\xc2\xa0 de John Peel "Dandelion Records"  en els primers anys de la d\xc3\xa8cada 1970. Un d\'aquests singles va ser promocionat sota el pseud\xc3\xb2nim, Will Dandy and the Dandylettes (versionant una mescla de can\xc3\xa7ons d\'Al Jolson), amb el costat B hi figuraven els cr\xc3\xa8dits amb el nom Coxhill-Bedford Duo. M\xc3\xa9s pistes del Duo van apar\xc3\xa8ixer en l\'\xc3\xa0lbum de Coxhill en solitari, Ear of Beholder (1971) en el qual interpreta en tres can\xc3\xa7ons, incloent una versi\xc3\xb3 primerenca de "Don Alfonso" que Bedford enregistraria un altre cop m\xc3\xa9s tard. Encara m\xc3\xa9s can\xc3\xa7ons a duo de Coxhill-Bedford poden ser trobades en el disc Banana Follies, un concert de la r\xc3\xa0dio BBC retransm\xc3\xa8s i gravat en 1972 dedicat a en Kevin Ayers. Hom va treure en CD el 1998. En aquella emissi\xc3\xb3, Bedford i Coxhill van tocar una pe\xc3\xa7a radiof\xc3\xb2nica curta titulada "Murder in the Air". Coxhill M\xc3\xa9s tard va enregistrar la pe\xc3\xa7a sense Bedford i va comercialitzar-la com a senzill de 12 polzades, declarant en les notes de la contraportada que preferia haver enregistrat amb Bedford, per\xc3\xb2 no estava disponible._NEWLINE_El primer \xc3\xa0lbum on totes les composicions eren d\'en David Bedford fou Nurses Song with Elephants, enregistrat als Estudis Marquee, i llan\xc3\xa7at al mercat durant 1972 amb l\'etiqueta editorial Dandelion Label . En aquest \xc3\xa0lbum, Bedford barreja orquesta cl\xc3\xa0ssica amb poemes i veus. Some Bright Stars for Queen\'s College usa vint-i-set tubs de pl\xc3\xa0stic flexibles. Hi ha cinc pistes en l\'\xc3\xa0lbum: It\'s Easier Than It Looks, Nurses Song With Elephants, Some Bright Stars for Queen\'s College, Trona (1967), and Sad and Lonely Faces. La guitarra baixa en la segona can\xc3\xa7\xc3\xb3 es tocada per Mike Oldfield i la pista final presenta un poema per Kenneth Patchen que \xc3\xa9s cantat per Kevin Ayers._NEWLINE_Bedford havia col\xc2\xb7laborat encara m\xc3\xa9s extensament amb Mike Oldfield, el guitarrista de The Whole World\'s . Bedford tamb\xc3\xa9 va dirigir l\'\xc3\xa0lbum The Orchestral Tubular Bells (Mike Oldfield 1975), una adaptaci\xc3\xb3 de Tubular Bells, la gravaci\xc3\xb3 que hi havia donat  el seu primer \xc3\xa8xit important l\'any 1973 al segell Virgin.  Bedford Tamb\xc3\xa9 orquestr\xc3\xa0 el seg\xc3\xbcent \xc3\xa0lbum de llarga durada, Hergest Ridge (1974) rebent el nom d\'Orquestral Hergest Ridge, el qual va ser executat en viu i enregistrat per emissi\xc3\xb3 radiof\xc3\xb2nica d\'actuacions de concert dues vegades; la primera vegada dins 1974 pel Royal Philharmonic Orquestra amb Steve Hillage a la guitarra, i una segona vegada el 1976 per l\'Orquestra Nacional Escocesa, amb Hillage de guitarra, tot i que Andy Summers hi havia interpretat en altres actuacions aquell any.  L\'enregistrament \xc3\xbaltim va ser adquirit per Virgin, per\xc3\xb2 no transformat en \xc3\xa0lbum, tot i que fragments d\'ell van ser utilitzades en la banda sonora de The Space Movie (1979), composta per Mike Oldfield._NEWLINE_Bedford Va proporcionar vocals i piano per versions d\'Oldfield  de "Music Halls" antics (a la manera de l\'ara-desaparegut Coxhill-Bedford Duo), Don Alfonso (1974) i Speak (Tho\' You Only Say Farewell) (1976). Va col\xc2\xb7laborar amb Oldfield en una pe\xc3\xa7a titulada "First Excursion" per la recopilaci\xc3\xb3 Boxed, i orquestr\xc3\xa0 la  banda sonora del film The Killing Fields (1984).  El 1983, Oldfield va crear una companyia editora de m\xc3\xbasica de curta vida, Oldfield Music, l\'\xc3\xbanica publicaci\xc3\xb3 de la qual fou un \xc3\xa0lbum d\'en David Bedford Star Clusters, Nebulae and Places in Devon / The Song of the White Horse._NEWLINE_L\'associaci\xc3\xb3 de Bedford amb Oldfield va permetre plantejar un contracte de gravaci\xc3\xb3 per fer un nombre d\'\xc3\xa0lbums per Virgin, alguns utilitzant m\xc3\xbasics d\'orquestra, altres presentant Bedford  als teclats, i d\'altres inclouen Oldfield com a int\xc3\xa8rpret convidat. T\xc3\xadtols d\'\xc3\xa0lbums d\'aquest per\xc3\xadode inclouen Star\'s End (1974), The Rime of the Ancient Mariner (1975, un muntatge musical basat en el poema de Samuel Taylor Coleridge), The Odyssey (1976, muntatge musical basat en el poema d\'Homer), i Instructions for Angels (1977), l\'\xc3\xbaltim incloent l\'aparici\xc3\xb3 de Mike Ratledge._NEWLINE_Bedford ha contribu\xc3\xaft a gravacions per la Banda d\'Edgar Broughton, incloent un  pol\xc3\xa8mic senzill titulat Up Yours!, que tractava sobre les eleccions del 1970 al Regne Unit i declarava la intenci\xc3\xb3 de quedar fora de la societat. Els arranjaments de corda eren d\'en Bedford._NEWLINE_Bedford treball\xc3\xa0 en diversos projectes de Roy Harper: l\'\xc3\xa0lbum de 1971 de quatre can\xc3\xa7ons Stormcock on tamb\xc3\xa9 hi participa el guitarrista Jimmy Page (anomenat com S. Flavius Mercurius per raons contractuals), i   l\'\xc3\xa0lbum Valentine (1974). Bedford Tamb\xc3\xa9 dirig\xc3\xad una orquestra durant els concerts d\'Harper, un d\'ells de llan\xc3\xa7ament de l\'\xc3\xa0lbum el dia de Sant Valent\xc3\xad;  el concert m\xc3\xa9s tard sortiria amb el t\xc3\xadtol  com Flashes from the Archives of Oblivion i presenta, entre altres, Keith Moon. El 2001 Bedford va participar en el concert de celebraci\xc3\xb3  del 60\xc3\xa8 aniversari d\'en Harper. L\'indret fou al Royal Festival Hall. Entre els nombrosos artistes convidats eren, Jeff Martin i John Renbourn. Un enregistrament del concert, Royal Festival Hall Live - June 10th 2001 va ser posat a la venda com a CD doble poc despr\xc3\xa9s._NEWLINE_Bedford tamb\xc3\xa9 ha treballat amb una varietat \xc3\xa0mplia d\'altres artistes, incloent A-ha, Billy Bragg, Camel, Elvis Costello, Frankie Goes To Hollywood, Madness, Andy Summers, Alan White (bateria de Yes) i Robert Wyatt.'