b"\n_START_ARTICLE_\nArt medieval\n_START_PARAGRAPH_\nL'art medieval \xc3\xa9s un gran per\xc3\xadode de la hist\xc3\xb2ria de l'art que cobreix un perllongat per\xc3\xadode per una enorme extensi\xc3\xb3 espacial. L'edat mitjana, del segle V al segle XV, suposa m\xc3\xa9s de mil anys d'art a Europa, l'Orient Mitj\xc3\xa0 i \xc3\x80frica del Nord. Inclou moviments art\xc3\xadstics principals i diferents per\xc3\xadodes, arts nacionals, regionals i locals, diversos g\xc3\xa8neres, per\xc3\xadodes de florida anomenats renaixements, les obres d'art, i els propis artistes (que a l'alta edat mitjana romanien a l'anonimat d'una condici\xc3\xb3 artesanal de poc prestigi social, com els altres oficis establerts en r\xc3\xa8gim gremial, mentre que en els \xc3\xbaltims segles de la baixa edat mitjana, sobretot al segle XV, aconseguiran la consideraci\xc3\xb3 de conreadors de les belles arts, augmentant en consideraci\xc3\xb3 social i preparaci\xc3\xb3 intel\xc2\xb7lectual)._NEWLINE_Els historiadors d'art classifiquen l'art medieval en per\xc3\xadodes i moviments: art paleocristi\xc3\xa0, art prerom\xc3\xa0nic, rom\xc3\xa0nic, g\xc3\xb2tic (a Europa Occidental, la cristiandat llatina), art bizant\xc3\xad (a l'Imperi Bizant\xc3\xad, la cristiandat oriental) i art isl\xc3\xa0mic (al m\xc3\xb3n isl\xc3\xa0mic), amb influ\xc3\xa8ncies m\xc3\xbatues. A m\xc3\xa9s, cada cultura a l'edat mitjana va desenvolupar un estil propi diferenciat, com l'art visigot, l'art anglosax\xc3\xb3 o l'art v\xc3\xadking. L'art medieval inclou molts mitjans d'expressi\xc3\xb3 a trav\xc3\xa9s de disciplines art\xc3\xadstiques, t\xc3\xa8cniques i g\xc3\xa8neres diferents: arquitectura, escultura, orfebreria, manuscrits il\xc2\xb7lustrats (la miniatura i la cal\xc2\xb7ligrafia), frescs, pintura sobre taula, mosaics, i un llarg etc\xc3\xa8tera, en qu\xc3\xa8 s'inclouen arts i oficis no inclosos habitualment en les belles arts, com la confecci\xc3\xb3 de la indument\xc3\xa0ria medieval._NEWLINE_L'art medieval va superar l'her\xc3\xa8ncia art\xc3\xadstica cl\xc3\xa0ssica de l'Imperi Rom\xc3\xa0 a trav\xc3\xa9s de la barreja amb les aportacions del cristianisme primitiu i de la vigorosa cultura de l'Europa del Nord per produir una notable s\xc3\xadntesi art\xc3\xadstica. La hist\xc3\xb2ria d'art medieval pot ser vista com la hist\xc3\xb2ria de la interacci\xc3\xb3 entre els elements de l'art cl\xc3\xa0ssic, paleocristi\xc3\xa0 i pag\xc3\xa0.\n_START_SECTION_\nEst\xc3\xa8tica\n_START_PARAGRAPH_\nL'est\xc3\xa8tica medieval que reflecteixen les seves arts (des de l'arquitectura fins a la pintura i l'escultura) estava basada en el s\xc3\xadmbol i, per tant, era eminentment abstracta. All\xc3\xb2 que importava era el concepte que transmetia l'art, i no pas que aquest fos un reflex exacte de la natura._NEWLINE_En un context dominat per la religi\xc3\xb3 i regit pel neoplatonisme, el rom\xc3\xa0nic \xc3\xa9s l'art del s\xc3\xadmbol per excel\xc2\xb7l\xc3\xa8ncia, amb una missi\xc3\xb3 pedag\xc3\xb2gica i doctrinal. No ser\xc3\xa0 fins a finals del segle XII que les figures evolucionin cap a un major naturalisme; aquesta ser\xc3\xa0 una de les caracter\xc3\xadstiques principals de l'estil que succeir\xc3\xa0 al rom\xc3\xa0nic: el g\xc3\xb2tic.\n_START_SECTION_\nIconografia cristiana\n_START_PARAGRAPH_\nMoltes vegades s'ha dit que el rom\xc3\xa0nic \xc3\xa9s l'art del s\xc3\xadmbol; respon a un context concret on el pensament religi\xc3\xb3s, la literatura sagrada i l'art s\xc3\xb3n un tot sense barreres que els separin. Marie-Madeleine Davy, especialista en filosofia medieval, descriu les implicacions d'all\xc3\xb2 simb\xc3\xb2lic en totes les dimensions de la vida: \xc2\xabGr\xc3\xa0cies al s\xc3\xadmbol, per a l'home del rom\xc3\xa0nic les portes del regne no nom\xc3\xa9s es mouen, sin\xc3\xb3 que s'obren segons el grau d'atenci\xc3\xb3 de cada un. El Cosmos sencer s'entrega a la comprensi\xc3\xb3 de l'esperit\xc2\xbb._NEWLINE_Gaireb\xc3\xa9 tota la hist\xc3\xb2ria de l'art occidental est\xc3\xa0 lligada a la simbologia cristiana. Comen\xc3\xa7ant per l'esgl\xc3\xa9sia, segurament l'edifici m\xc3\xa9s representatiu de l'arquitectura rom\xc3\xa0nica: sia petita i modesta o majestuosa, l'esgl\xc3\xa9sia rom\xc3\xa0nica s'organitza d'una forma concreta, que poc t\xc3\xa9 a veure amb l'atzar, sin\xc3\xb3 que respon a necessitats no nom\xc3\xa9s materials sin\xc3\xb3 espirituals. El temple deriva de la bas\xc3\xadlica cl\xc3\xa0ssica \xe2\x80\x94lloc de reuni\xc3\xb3\xe2\x80\x94 i n'adapta l'estructura incorporant la creu (grega o llatina): d'aquesta forma, l'arquitectura exposa p\xc3\xbablicament el s\xc3\xadmbol de la salvaci\xc3\xb3 dels cristians, la creu on va morir Crist. El temple s'estructura d'est a oest amb la cap\xc3\xa7alera com el lloc per on entra la llum que il\xc2\xb7lumina als fidels reunits a l'interior. Els espais i els volums estan harm\xc3\xb2nicament ordenats per transmetre un missatge: all\xc3\xb2 div\xc3\xad t\xc3\xa9 forma circular (l'absis i el presbiteri), mentre que l'hum\xc3\xa0 \xc3\xa9s quadrat (les naus on s'apleguen els fidels)._NEWLINE_Els temes de la Maiestas Domini i, en menor mesura, la Maiestas mariae s\xc3\xb3n els m\xc3\xa9s representats als absis i a les portalades. Mostren la figura de Crist \xe2\x80\x94o de Maria\xe2\x80\x94 en actitud triomfant i en destaquen la seva qualitat divina i el seu poder com a jutges de les accions humanes. Un tema que t\xc3\xa9 els seus or\xc3\xadgens al remot Egipte del segle V. El Maiestas domini rom\xc3\xa0nic apareix beneint amb la m\xc3\xa0 dreta mentre que al l'esquerra sost\xc3\xa9 el Llibre de la Vida; sovint l'acompanyen les grafies alfa i omega, el principi i la fi de tot i sempre apareix envoltat de la m\xc3\xa0ndorla, que evoca el cel i t\xc3\xa9 connotacions sagrades. El tetramorf (els quatre evangelistes) i els ap\xc3\xb2stols s\xc3\xb3n personatges recurrents en la iconografia, juntament amb els temes de l'Anunciaci\xc3\xb3, la Visitaci\xc3\xb3, la Nativitat, la Crucifixi\xc3\xb3 i el Judici Final._NEWLINE_Els nombres i els colors tamb\xc3\xa9 transmeten un missatge. Cal recordar que l'escultura apareixia pintada, tot i que els colors s'han perdut gaireb\xc3\xa9 en la totalitat de les obres. Els quatre elements tenien el seu color representatiu: el blau per l'aire, el marr\xc3\xb3, la terra; el verd, l'aigua; i el vermell, el foc. Pel que fa als nombres, cal destacar el 3, la xifra de la Sant\xc3\xadssima Trinitat que marcar\xc3\xa0 l'estructura de moltes esgl\xc3\xa9sies (3 naus, tres absis), l'1 com el n\xc3\xbamero Div\xc3\xad, indivisible, o el 6, s\xc3\xadmbol de la perfecci\xc3\xb3 en al\xc2\xb7lusi\xc3\xb3 als sis dies de la Creaci\xc3\xb3."