b"\n_START_ARTICLE_\nCatedral de Skhalta\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nL'esgl\xc3\xa9sia de Skhalta est\xc3\xa0 situada en un pujol a la vall del riu del mateix nom, en el poble de Q'inchauri, municipi de Khulo, al llarg d'una carretera que, a l'edat mitjana, unia estrat\xc3\xa8gicament Adj\xc3\xa0ria amb Artani (Ardahan modern, Turquia). Les fonts escrites sobre Skhalta s\xc3\xb3n escasses. Una llegenda atribueix la construcci\xc3\xb3 de l'esgl\xc3\xa9sia a la reina Tamara de Ge\xc3\xb2rgia (r. 1184-1213), que va presidir] la \xc2\xabEdat d'Or\xc2\xbb de la Ge\xc3\xb2rgia medieval. Els estudis moderns daten de mitjan el segle XIII. En aquest moment, la vall de Skhalta estava en possessi\xc3\xb3 de la noble fam\xc3\xadlia d'Abuserisdze._NEWLINE__NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la conquesta otomana de la regi\xc3\xb3 al segle XVI, l'esgl\xc3\xa9sia va ser abandonada. El monestir va ser redescobert i dibuixat per Giorgi Kazbegi, l'oficial georgi\xc3\xa0 al servei dels russos, que es trobava a la Ge\xc3\xb2rgia otomana en una missi\xc3\xb3 de reconeixement el 1874._NEWLINE_ Despr\xc3\xa9s que Adjara pass\xc3\xa9s a mans russes en 1878, Skhalta \xe2\x80\x94aleshores en propietat del cap georgi\xc3\xa0 musulm\xc3\xa0 Sherif-Bei\xe2\x80\x94 va ser visitada i descrita pels estudiants d'antiguitats cauc\xc3\xa0siques com Dimitri Bakradze i la comtessa Prask\xc3\xb3via Uv\xc3\xa0rova. Bakradze cita un document del per\xc3\xadode del rei Alexandre I de Ge\xc3\xb2rgia (r. 1412-1442), segons el qual Skhalta pertanyia a la seu patriarcal de Mtskheta.  _NEWLINE_La tornada a l'activitat religiosa i la creixent influ\xc3\xa8ncia de l'Esgl\xc3\xa9sia Ortodoxa Georgiana en els \xc3\xbaltims anys de la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica van aconseguir la restauraci\xc3\xb3 de l'esgl\xc3\xa9sia de Skhalta per al seu \xc3\xbas cristi\xc3\xa0. Al juny de 1989, el Patriarca-Katholik\xc3\xb3s Ilia II de Ge\xc3\xb2rgia va visitar Skhalta i va celebrar un r\xc3\xa8quiem per aquells que havien mort en esllavissades de terra i inundacions a comen\xc3\xa7aments d'aquest any. Al 1990, Skhalta va ser consagrat com un monestir mascul\xc3\xad de la Nativitat de Maria.\n_START_SECTION_\nArquitectura\n_START_PARAGRAPH_\nEl monestir de Skhalta \xc3\xa9s una gran esgl\xc3\xa9sia de planta de sal\xc3\xb3, amb un absis excel\xc2\xb7lent de set facetes, dos portals principals al sud i a l'oest i una porta addicional al nord. Est\xc3\xa0 constru\xc3\xaft de pedra blanca-grisenca. Una espaiosa sala central interior est\xc3\xa0 coronada per arcs i una volta cil\xc3\xadndrica, recolzada sobre prominents pilastres. Les parets laterals de la sala estan decorades amb arcs. L'absis i la volta estan separats dels murs verticals inferiors per simples cornises._NEWLINE_Les parets interiors estan revestides amb blocs tallats de pedra blanca, que anteriorment havien estat \xc3\xa0mpliament pintats al fresc. Petits fragments de les pintures originals de les escenes del Nou Testament -que exemplifiquen l'art paleol\xc3\xb2gic dels segles XIV o XV- van ser descoberts per l'expedici\xc3\xb3 georgiana del 1997. Les fa\xc3\xa7anes tamb\xc3\xa9 estan cobertes de blocs tallats i les finestres estan decorades. Algunes de les estructures en ru\xc3\xafnes a l'oest i al sud s\xc3\xb3n addicions posteriors."