b'\n_START_ARTICLE_\nM\xc3\xa0xim t\xc3\xa8rmic del Cretaci\n_START_SECTION_\nCaracter\xc3\xadstiques\n_START_PARAGRAPH_\nDurant el M\xc3\xa0xim T\xc3\xa8rmic del Cretaci, els nivells de di\xc3\xb2xid de carboni atmosf\xc3\xa8ric van augmentar a per sobre de les 1000 parts per mili\xc3\xb3 (ppm), molt m\xc3\xa9s elevat que la mitjana pre-industrial de 280 ppm. Aquest increment va resultar en una intensificaci\xc3\xb3 de l\'efecte hivernacle, cosa que va conduir a un increment global de temperatura. A les biosferes marines, hi predominaven foramin\xc3\xadfers cristal\xc2\xb7lins, un canvi ecol\xc3\xb2gic indicatiu de condicions clim\xc3\xa0tiques c\xc3\xa0lides . _NEWLINE_El M\xc3\xa0xim T\xc3\xa8rmic del Cretaci va comen\xc3\xa7ar durant la transici\xc3\xb3 entre els estatges Cenomani\xc3\xa0 i Turoni\xc3\xa0, per\xc3\xadode en el qual es produ\xc3\xad una important disrupci\xc3\xb3 del clima global i una reducci\xc3\xb3 de la concentraci\xc3\xb3 d\'oxigen als oceans.  El M\xc3\xa0xim T\xc3\xa8rmic del Cretaci va ser la disrupci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s extrema del cicle de carboni en els darrers 100 milions d\'anys.\n_START_SECTION_\nCauses geol\xc3\xb2giques\n_START_PARAGRAPH_\nFa entre 250 i 150 milions d\'anys, la major part de la terra emergida del planeta Terra formava part del supercontinent Pangaea, que es trobava rodejat per un gran oce\xc3\xa0. Durant la descomposici\xc3\xb3 progressiva de Pangaea (des de fa 150 a 130 milions d\'anys), es va comen\xc3\xa7ar a formar la "Porta Atl\xc3\xa0ntica" a l\'Oce\xc3\xa0 Atl\xc3\xa0ntic primigeni. Aquests canvis en la geografia dels oceans van contribuir a alliberar hidrat de met\xc3\xa0 que es trobava en forma s\xc3\xb2lida als sediments oce\xc3\xa0nics. Un cop l\'hidrat de met\xc3\xa0 arriba a l\'atmosfera en format de gas met\xc3\xa0, esdev\xc3\xa9 un potent causant de l\'efecte d\'hivernacle i per tant afavoreix l\'escalfament de la Terra. A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, el met\xc3\xa0 reacciona amb l\'oxigen i produeix di\xc3\xb2xid de carboni, que tamb\xc3\xa9 contribu\xc3\xad a l\'escalfament global.\n_START_SECTION_\nProgressi\xc3\xb3 temporal\n_START_PARAGRAPH_\nL\'increment global de temperatures va comen\xc3\xa7ar durant l\'estatge Albi\xc3\xa0 (que va transc\xc3\xb3rrer entrer fa 100,5 i 113 milions d\'anys) i va arribar al seu punt m\xc3\xa0xim durant el Turoni\xc3\xa0 (89,8-93,9 milions d\'anys), tal com s\'ha demostrat mitjan\xc3\xa7ant medicions de la propoprci\xc3\xb3 d\'is\xc3\xb2tops estables d\'oxigen en mostres de calcita provinents de sediments de foramin\xc3\xadfers. Despr\xc3\xa9s, la superf\xc3\xadcie terrestre es va anar refredat gradualment fins al final de l\'estatge Maastrichti\xc3\xa0 (66-72,1 milions d\'anys). Durant el Turoni\xc3\xa0, es van produir diversos intervals de refredament puntual, per\xc3\xb2 el clima va romandre majorit\xc3\xa0riament c\xc3\xa0lid.\n_START_SECTION_\nImpacte\n_START_PARAGRAPH_\nDurant el Cenomani\xc3\xa0 superior les temperatures a la superf\xc3\xadcie de l\'Oce\xc3\xa0 Atl\xc3\xa0ntic equatorial eren substancialment m\xc3\xa9s altes (entre ~33\xc2\xb0C i ~36\xc2\xb0C, depenent de les estimacions) que avui en dia (~27-29\xc2\xb0C). Les altes temperatures van contribuir a la diversificaci\xc3\xb3 d\'esp\xc3\xa8cies terrestres durant la Revoluci\xc3\xb3 Terrestre del Cretaci, aix\xc3\xad com a la creaci\xc3\xb3 d\'oceans c\xc3\xa0lids i estratificats durant el segon esdeveniment an\xc3\xb2xic oce\xc3\xa0nic (conegut per les sigles en angl\xc3\xa8s OAE-2, o "Oceanic Anoxic Event 2").'