b"\n_START_ARTICLE_\nMario Pieri\n_START_SECTION_\nVida i Obra\n_START_PARAGRAPH_\nPieri, fill d'un reconegut advocat i intel\xc2\xb7lectual de Lucca, va fer els seus estudis elementals en aquesta ciutat, on va estudiar m\xc3\xbasica i piano, dedicacions a les quals es va inclinar durant molt de temps. A partir de 1876, va continuar els estudis a Bolonya, on el seu germ\xc3\xa0 gran estudiava a la universitat. El curs 1880-1881 va estudiar a la universitat de Bolonya on va ser examinat per Salvatore Pincherle qui va recon\xc3\xa8ixer el seu talent. El curs seg\xc3\xbcent va entrar a la Scuola Normale Superiore de Pisa on va tenir com professor Luigi Bianchi i en la qual va obtenir el doctorat el 1884._NEWLINE_El curs 1885-1886 inicia la seva carrera docent a nivell preuniversitari a Pisa i el 1886 \xc3\xa9s nomenat professor de geometria descriptiva i projectiva a la Reial Acad\xc3\xa8mia Militar de Tor\xc3\xad. Entre els seus col\xc2\xb7legues a l'Acad\xc3\xa8mia es trobaven Giuseppe Peano i Cesare Burali-Forti. A partir de 1888 va ser, al mateix temps, assistent de la c\xc3\xa0tedra de geometria de la Universitat de Tor\xc3\xad, on va tenir com deixeble Alessandro Padoa. A partir de 1891, va estar intentant infructuosament obtenir una c\xc3\xa0tedra a diverses universitats, fins que el 1900 va obtenir la c\xc3\xa0tedra de la universitat de Cat\xc3\xa0nia. Vuit anys m\xc3\xa9s tard es va traslladar a la universitat de Parma, ciutat en la qual se li va diagnosticar un c\xc3\xa0ncer a la gola. Va morir d'aquesta malaltia el 1913 a casa de la seva germana Gemma a Sant\xe2\x80\x99Andrea di Compito, prop de Lucca._NEWLINE_L'activitat de recerca de Pieri es desenvolupa en tres grans \xc3\xa0rees: La geometria (projectiva, algebraica i vectorial), els fonaments de la matem\xc3\xa0tica i la l\xc3\xb2gica i filosofia de la ci\xc3\xa8ncia. Va ser un seguidor de l'escola de Peano amb el qual va col\xc2\xb7laborar en el seu Formulario Mathematico. Potser la seva obra m\xc3\xa9s original \xc3\xa9s el sistema axiom\xc3\xa0tic que va definir el 1896 com fonament de la geometria, basat en dos termes no definits, punt i moviment, i en vint axiomes. Els moviments s'entenen com aplicacions d'uns punts sobre altres, considerant exclusivament l'inici i el final."