b'\n_START_ARTICLE_\nJoseph Derroja\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de passar pel col\xc2\xb7legi militar de la Fl\xc3\xa8che, entr\xc3\xa0 a l\'Escola Especial Militar de Saint-Cyr el 1841, i es promocion\xc3\xa0 successivament a sotstinent (1843), tinent (1847), capit\xc3\xa0 (1853, 80\xc3\xa8 regiment d\'infanteria de l\xc3\xadnia a Bastia el 1857) i cap de batall\xc3\xb3 (1859). Prengu\xc3\xa9 part a les campanyes d\'\xc3\x80frica, Marroc i Isly (1844) i combat\xc3\xa9 a Sebast\xc3\xb2pol. Era comandant quan intervingu\xc3\xa9 en la campanya d\'It\xc3\xa0lia (1859), a Magenta i Solferino. Durant la guerra francoprussiana fou ascendit de tinent coronel (33\xc3\xa8 regiment d\'infanteria) a coronel (12 de setembre del 1870), i de coronel d\'infanteria a general de brigada (25 de desembre del 1870). En aquesta contesa particip\xc3\xa0, a les ordres del general Louis Faidherbe en les batalles d\'Amiens (27 de novembre del 1870), Hallue (23-24 de desembre) i Bapaume (3 de gener del 1871), comandant la 1a. brigada, la 2a. i, posteriorment, la 1a. divisi\xc3\xb3 del 22\xc3\xa8 Grup d\'Ex\xc3\xa8rcit. Durant la comuna de Par\xc3\xads (mar\xc3\xa7-maig del 1871), Derroja amb la seva brigada (els regiments 109 i 110 d\'infanteria de l\xc3\xadnia) romangueren amb les tropes "versalleses", i protegiren el 18 de mar\xc3\xa7 l\'evacuaci\xc3\xb3 de l\'alcalde de Par\xc3\xads, Jules Ferry, amena\xc3\xa7at de mort pels revoltats. Despr\xc3\xa9s de la repressi\xc3\xb3 de la Comuna, va ser posat al front de la 6a. brigada d\'infanteria, a Beauvais. El 1874 va ser nomenat pel comandament de la 68a. brigada d\'infanteria., i el 1875 per a la 6a. Va ser promogut a general de divisi\xc3\xb3 el 4 de mar\xc3\xa7 del 1879, el 21 prenia el comandament de la 13a. divisi\xc3\xb3 d\'infanteria i l\'11 de novembre passava a la 14a. Finalment, al 2 d\'abril del 1881 prengu\xc3\xa9 el comandament del Segon cos d\'ex\xc3\xa8rcit, amb seu a Amiens, c\xc3\xa0rrec que tingu\xc3\xa9 fins a l\'1 d\'abril del 1884. El 2 d\'abril del 1884 esdevingu\xc3\xa9 membre del comit\xc3\xa8 consultiu de l\'estat major, a la comissi\xc3\xb3 mixta de treballs p\xc3\xbablics, on s\'estigu\xc3\xa9 fins a passar a la reserva el 5 de novembre del 1887._NEWLINE_Fou distingit amb la medalla de la campanya d\'It\xc3\xa0lia, i tamb\xc3\xa9 reb\xc3\xa9 les d\'Alg\xc3\xa8ria, Roma i Orient. A m\xc3\xa9s de ser adm\xc3\xa8s a la vaticana orde de Sant Gregori el Gran, tamb\xc3\xa9 ho fou a la francesa Legi\xc3\xb3 d\'Honor, amb els graus de cavaller (1861), oficial (1871), comandant (1878) i gran oficial (1887). L\'escultor Crauk Gustave Adolphe D\xc3\xa9sir\xc3\xa9 li dedic\xc3\xa0 el 1890 una est\xc3\xa0tua. Va ser soci (1881-1899) de la Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 agricole, scientifique et litt\xc3\xa9raire des Pyr\xc3\xa9n\xc3\xa9es-Orientales_NEWLINE_El seu germ\xc3\xa0, Jacques Fran\xc3\xa7ois Benoit Derroja (Sant Hip\xc3\xb2lit de la Salanca, 12 de gener del 1820 - despr\xc3\xa9s del 1894) va ser un militar franc\xc3\xa8s. El 1885 es retir\xc3\xa0, quan ostentava el c\xc3\xa0rrec de comissari de supervisi\xc3\xb3 administrativa de la l\xc3\xadnia de ferrocarril de Portoise a Gisors i Neufch\xc3\xa2tel. El 1894 era cap de batall\xc3\xb3 d\'infanteria retirat, amb 30 anys de servei i 13 campanyes. Tenia el t\xc3\xadtol de cavaller de la Legi\xc3\xb3 d\'Honor i, com el seu germ\xc3\xa0, era soci de la SASL.'