b'\n_START_ARTICLE_\nAssentaments precolombins a Santiago de Xile\n_START_PARAGRAPH_\nLa vall on se situa actualment la ciutat de Santiago, que correspon al territori entre la riba nord del riu Mapocho i la riba sud del Maipo, ha tingut una llarga ocupaci\xc3\xb3 humana des de fa milers d\'anys.\n_START_SECTION_\nPer\xc3\xadode arcaic d\'Am\xc3\xa8rica\n_START_PARAGRAPH_\nPres\xc3\xa8ncia de ca\xc3\xa7adors recol\xc2\xb7lectors avan\xc3\xa7ats: 6000\xc2\xa0ae- 2500\xc2\xa0ae._NEWLINE_Es creu que a la conca de Santiago s\'establiren els primers grups humans prop del 10000 ae, i devien ser sobretot n\xc3\xb2mades ca\xc3\xa7adors recol\xc2\xb7lectors, que transitaven des del litoral cap a l\'interior cercant guanacs durant l\'\xc3\xa8poca del desgla\xc3\xa7 a la serra. Prop de l\'any 800, s\'hi instal\xc2\xb7laren els primers habitants sedentaris a causa de la formaci\xc3\xb3 de comunitats agr\xc3\xadcoles vora el riu Mapocho, que conreaven fesols, cre\xc3\xaflles i dacsa, i la domesticaren els auqu\xc3\xa8nids de la zona.\n_START_SECTION_\nPer\xc3\xadode agroterrissaire primerenc\n_START_PARAGRAPH_\nDiversos grups humans arribaren per distintes vies a la vall central.\n_START_SECTION_\nTradici\xc3\xb3 Bato\n_START_PARAGRAPH_\nDes de l\'altipl\xc3\xa0 brasiler hi arrib\xc3\xa0 un grup que travess\xc3\xa0 la serralada enfront de la vall central._NEWLINE_Durant les construccions de la zona de La Dehesa s\'hi detectaren alguns jaciments arqueol\xc3\xb2gics que corresponien a ocupacions monocomponents amb un o m\xc3\xa9s cementeris del per\xc3\xadode agroterrissaire primerenc i en concret a la denominada tradici\xc3\xb3 Bato._NEWLINE_La rellev\xc3\xa0ncia d\'aquestes troballes rau que modifiquen not\xc3\xb2riament la visi\xc3\xb3 d\'un patr\xc3\xb3 d\'assentament amb una orientaci\xc3\xb3 sobretot costanera per a la tradici\xc3\xb3 Bato i confirmen un patr\xc3\xb3 per a les seues pr\xc3\xa0ctiques mortu\xc3\xb2ries, que es diferencien clarament de les de la cultura Llolleo._NEWLINE_D\'aquest per\xc3\xadode tamb\xc3\xa9 s\'han trobat t\xc3\xbamuls rocosos o \xe2\x80\x9ccases de pedra\xe2\x80\x9d, a la vora i interior de la preserralada, com a La Dehesa i El Array\xc3\xa1n de la conca del Mapocho, o Estero Cabeza de Le\xc3\xb3n o El Manzano, al Caj\xc3\xb3n del Maipo. A la conca de Santiago predominen els llocs Bato sobre els Llolleo._NEWLINE_Al sector de Puente \xc3\x91ilhue es trob\xc3\xa0 un t\xc3\xbamul funerari, probablement de la cultura Bato, al 2012.\n_START_SECTION_\nCultura Llolleo\n_START_PARAGRAPH_\nLa cultura Llolleo, malgrat ser contempor\xc3\xa0nia a la tradici\xc3\xb3 Bato, tingu\xc3\xa9 una representaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s costanera. Pocs centres Llolleo s\'han descobert a la vall de Santiago. No n\'hi ha hagut una pol\xc3\xadtica de protecci\xc3\xb3 adequada i molts se n\'han trobat en les construccions noves per\xc3\xb2 ocultades a l\'autoritat per temor que se\'n ajornen les obres per implicacions arqueol\xc3\xb2giques. La cer\xc3\xa0mica Bato \xc3\xa9s cl\xc3\xa0ssica i origin\xc3\xa0 les cer\xc3\xa0miques presents en grups posteriors._NEWLINE_Una de les troballes Llolleo fou un antic cementeri ind\xc3\xadgena, que dataria d\'almenys sis segles abans de la fundaci\xc3\xb3 de Santiago, al 1541. Aquesta troballa aparegu\xc3\xa9 mentre es constru\xc3\xafa el metro de l\'avinguda de Pedro de Valdivia, amb el carrer Europa, a la comuna de Providencia. En correspondrien a un cementeri de la cultura Llolleo, que habit\xc3\xa0 la conca de Santiago entre els anys 0 i 900 de, sis segles abans que els inques i els espanyols s\'instal\xc2\xb7laren a la regi\xc3\xb3. Al lloc de la troballa es construir\xc3\xa0 el primer memorial a la cultura Llolleo de Santiago._NEWLINE_Altres dos jaciments es trobaren mentre es constru\xc3\xafa l\'edifici nou d\'El Mercurio, als peus del tur\xc3\xb3 manquehue, a la riba nord del riu Mapocho, i a Quinta Normal, a la riba sud, als voltants del que hui \xc3\xa9s el parc Quinta Normal de la ciutat de Santiago. Si b\xc3\xa9 tots dos en podrien ser residencials, El Mercurio presenta a m\xc3\xa9s 36 tombes amb aixovar i ofrena. La Quinta Normal, d\'altra banda, es compon de diversos sectors els l\xc3\xadmits dels quals no s\xc3\xb3n clars.\n_START_SECTION_\nPer\xc3\xadode agroterrissaire tard\xc3\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nAmb el nom de cultura Aconcagua es coneix una cultura neol\xc3\xadtica tardana (en la denominaci\xc3\xb3 global) o per\xc3\xadode agroterrissaire tard\xc3\xa0 (en la denominaci\xc3\xb3 regional) que visqu\xc3\xa9 a l\'actual zona del territori xil\xc3\xa9 compresa entre els rius Aconcagua pel nord, especialment l\'anomenada vall de l\'Aconcagua, i el Cachapoal pel sud, aproximadament entre els anys 900 i 1536, quan ocorregu\xc3\xa9 la invasi\xc3\xb3 espanyola. A la zona litoral central de Xile, s\'estenia a la zona compresa per Algarrobo, El Quisco, Llolleo, El Tabo, Las Cruces, Rocas de Santo Domingo, Cartagena i l\'\xc3\xa0rea d\'El Convento i Teules Verdes._NEWLINE_Des de 1964 ha aparegut material arqueol\xc3\xb2gic a la zona de la Dehesa, al sector nord-est de Santiago. En tasques de recol\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 de la Dehesa es trob\xc3\xa0 cer\xc3\xa0mica negra polida i Aconcagua salm\xc3\xb3, fusaioles, grans de collaret, cinc tembet\xc3\xa1 amb forma discoidal amb aletes, cil\xc3\xadndrica curta i de soc\xc3\xb3, tres orelleres, 10 fragments de tubs de pipa i una pipa fragmentada descrita com "t\xc3\xadpicament araucana"\n_START_SECTION_\nChiquillanes\n_START_PARAGRAPH_\nEls chiquillanes eren un poble ind\xc3\xadgena n\xc3\xb2mada que habitava les zones muntanyenques de l\'actual territori de Xile, entre els Andes i Chill\xc3\xa1n i, en especial, l\'actual prov\xc3\xadncia argentina de Mendoza. Eren ca\xc3\xa7adors i recol\xc2\xb7lectors; s\'alimentaven principalment de guanacs i n\'usaven la pell per a tendals i vestuari. Es t\xc3\xa9 molt poca informaci\xc3\xb3 sobre aquestes bandes. Aquest poble es trobava molt unit amb els pehuenches, que en aquesta \xc3\xa8poca encara no estaven maputxitzats. Aquest contacte era important tot i territorialment estaven segregats en petites comunitats de no m\xc3\xa9s de 100 individus. Eren n\xc3\xb2mades: anaven a diferents paratges segons l\'\xc3\xa8poca de l\'any. Practicaven l\'infanticidi femen\xc3\xad. A m\xc3\xa9s en \xc3\xa8poques de primavera robaven dones i aliments als picunxes.\n_START_SECTION_\nPromaucaes\n_START_PARAGRAPH_\nEls inques denominaren els ind\xc3\xadgenes de la vall Central gent salvatge, mecanisme prou usat pels imperis a l\'hora de conquistar pobles. Si s\xc3\xb3n salvatges un els fa un favor en conquistar-los._NEWLINE_Els llogarets establerts a la zona pertanyien a grups picunxes(mapudungun: Pikun: \'nord\' i Che: \'gent\') o promaucaes (qu\xc3\xadtxua: \'gent salvatge\'), sotmesos a l\'Imperi inca des de finals del s. XV i primeria del s. XVI. Els inques establiren a la vall alguns mitimaes, i el principal en fou un instal\xc2\xb7lat al centre de l\'actual ciutat, santuaris com la huaca de Chena i el del tur\xc3\xb3 El Plom.La zona hauria servit com a base per a les expedicions inques cap al sud i com a nus vial del cam\xc3\xad de l\'Inca, que est\xc3\xa0 confirmat en l\'actual tra\xc3\xa7at de cam\xc3\xad als Andes, Colina, Av. Independ\xc3\xa8ncia, carrer Puente, passeig Ahumada, carrer Arturo Prat, Av. Jos\xc3\xa9 Miguel Carrera, cam\xc3\xad a N\xc3\xb3s, i carretera 5 sud. Al lloc que hui ocupa l\'estaci\xc3\xb3 Mapocho era el tambo de la zona. Des d\'ac\xc3\xad i seguint l\'av. Andr\xc3\xa9s Bello, av. Providencia, Apoquindo, camino Farellones, Corral Quemado, fins a l\'actual mina La Disputada en Las Condes, era el cam\xc3\xad inca anomenat cam\xc3\xad de les Mines, sobre el qual s\'estengu\xc3\xa9 l\'ocupaci\xc3\xb3 posterior espanyola de la zona est de Santiago.\n_START_SECTION_\nExpulsi\xc3\xb3 dels huaicoches\n_START_PARAGRAPH_\nEn prendre Santiago el 1541, Pedro de Valdivia llev\xc3\xa0 les terres del Iongko Huara Huara i els de Guampilla, Roquingua, Vichato, Polobanda i Biticuna._NEWLINE_Prengueren la terra dels indis huaicoches (del qu\xc3\xadtxua: wayqu, \'congost\' i mapudungun che, \'gent\'; \'gent del congost\') que tenien les seues propietats a les terres situades a la riba del Mapocho, i les denominaren La Dehesa del Rey. Els huaicoches, despr\xc3\xa9s del desallotjament, els dugueren a Tango, despr\xc3\xa9s a Pe\xc3\xb1alol\xc3\xa9n, i finalment els agruparen al poble d\'ind\xc3\xadgenes d\'Apoquindo._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de l\'11 de setembre de 1541 els portaren a les terres de Pirque, que anomenaren "terres del Principal d\'Indis Huara Huara", conegudes ara com El Principal.\n_START_SECTION_\nLonko Vitacura (Butacura)\n_START_PARAGRAPH_\nEn el sector de l\'est del riu Mapocho, fins als vessants de la serralada, hi ha diversos assentaments ind\xc3\xadgenes independents entre si i regits cadasc\xc3\xba per un cacic._NEWLINE_Els noms de les comunes, avingudes i carrers es conserven des de llavors: com el del cacic Vitacura (o Butacura en mapudungun, Buta Grande i Cura Piedra). Vitacura era el mitimae encarregat d\'enviar l\'or recollit al Cuzco; per\xc3\xb2, a l\'arribada de Diego d\'Almagro suspengu\xc3\xa9 aquesta labor i l\'enterr\xc3\xa0 en alguna part del seu feu.'