b"\n_START_ARTICLE_\nRegne de Kakongo\n_START_PARAGRAPH_\nEl regne de Kakongo va ser un petit estat precolonial situat en la costa atl\xc3\xa0ntica d'\xc3\x80frica Central, situat en l'actual Rep\xc3\xbablica del Congo i Cabinda, Angola. Juntament amb el regne ve\xc3\xad del sud, Ngoyo, i el del nord, Loango, eren importants centres comercials i pol\xc3\xadtics durant els segles XVII al XIX. La gent parlava un dialecte de la llengua kikongo i per tant pot ser considerat com a part de l'\xc3\xa8tnia bakongo.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEls or\xc3\xadgens de Kakongo s\xc3\xb3n desconeguts, i les tradicions orals recollides a la regi\xc3\xb3 als segles XIX i XX no ajuden a elucidar la hist\xc3\xb2ria m\xc3\xa9s antiga del regne. En el seu estat actual, l'arqueologia nom\xc3\xa9s pot testificar que la regi\xc3\xb3 ja estava habitada en l'Edat del Ferro pel segle V aC, i que ja estaven emergint societats complexes a la zona pels primers segles dC._NEWLINE_El regne s'esmenta per primera vegada en els t\xc3\xadtols del rei de Congo Afonso I en 1535, en el qual assenyala que va ser rei d'aquesta regi\xc3\xb3, aix\xc3\xad com d'altres regnes situats al llarg de la riba nord del riu Congo. Aquest t\xc3\xadtol ha portat als historiadors a creure que Kakongo va ser una vegada part d'una federaci\xc3\xb3 d'estats que va incloure el Congo i que pot haver format part del mateix ja a la fi del segle XIV. Segons la tradici\xc3\xb3, de Kakongo va sortir la dinastia fundadora del regne de Loango._NEWLINE_Kakongo va ser, no obstant aix\xc3\xb2, un estat independent en tota la seva esplendor a partir del segle XVI d'ara endavant. Els comerciants portuguesos, interessats en el comer\xc3\xa7 del coure, l'ivori i els esclaus, van comen\xc3\xa7ar a establir f\xc3\xa0briques a Kakongo en la d\xc3\xa8cada de 1620 i els comerciants holandesos i anglesos tamb\xc3\xa9 van visitar el regne durant el segle XVII. La seva capital es deia Kinguele, una ciutat a l'interior del regne._NEWLINE_Els portuguesos van ocupar la costa de Kakongo en 1883 per prevenir l'acci\xc3\xb3 francesa a l'\xc3\xa0rea. Tamb\xc3\xa9 van fer acords amb les autoritats locals, com amb Ant\xc3\xb3nio Thiaba da Costa, home de Kakongo que simult\xc3\xa0niament fou nomenat oficial de l'ex\xc3\xa8rcit portugu\xc3\xa8s. Aquestes accions van ajudar a recolzar l'autoritat de Portugal a la regi\xc3\xb3, i la seva reclamaci\xc3\xb3 des d'aleshores de Cabinda (de la qual Kakongo formava part) va ser reconeguda internacionalment en 1885, amb el que la regi\xc3\xb3 es va incorporar a Angola.\n_START_SECTION_\nCentre comercial\n_START_PARAGRAPH_\nKakongo es va convertir en un centre comercial molt important al segle XVIII, visitat regularment per vaixells d'Anglaterra, Fran\xc3\xa7a, Pa\xc3\xafsos Baixos i Portugal. El seu port de Cabinda era un centre important i es trobava en una badia protegida. Els esclaus dominaven les exportacions del pa\xc3\xads, encara que la majoria eren simplement transbordats de zones al sud, tant en el Regne de Congo com a les prov\xc3\xadncies orientals d'Angola (com Matamba). En 1775, els missioners francesos van tractar de convertir al regne, juntament amb els seus ve\xc3\xafns, al cristianisme, esperant collir el fruit de la seva llarga associaci\xc3\xb3 amb el ve\xc3\xad regne cristi\xc3\xa0 de Congo. La missi\xc3\xb3 no va tenir \xc3\xa8xit en la seva major part, per\xc3\xb2 va fer contacte amb una comunitat de cristians de la prov\xc3\xadncia de Soyo que vivien a la ciutat de Manguenzo. No obstant aix\xc3\xb2, la missi\xc3\xb3 va ser finalment abandonada."