b'\n_START_ARTICLE_\nJudy Garland\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa comen\xc3\xa7ar fent vodevils amb les seves germanes i seguidament sign\xc3\xa0 un contracte amb la Metro-Goldwyn-Mayer quan encara era una adolescent. Amb aquesta companyia, va fer al voltant de dues dotzenes de pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules, incloent-n\'hi nou amb Mickey Rooney i la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula per la qual ha estat m\xc3\xa9s identificada, El m\xc3\xa0gic d\'Oz (1939). Despr\xc3\xa9s de quinze anys, Garland va ser acomiadada de l\'estudi i es va dedicar a la m\xc3\xbasica, i tingu\xc3\xa9 un formidable \xc3\xa8xit amb els seus concerts, dels quals destaca el que va fer al Carnegie Hall de Nova York. En poc temps, va tornar a gravar per als estudis cinematogr\xc3\xa0fics comen\xc3\xa7ant amb A Star Is Born l\'any 1954._NEWLINE_Malgrat els seus continus \xc3\xa8xits professionals, Garland va haver de fer front a nombrosos problemes personals al llarg de la seva vida. Insegura sobre la seva imatge, i tenint en compte que alguns executius cinematogr\xc3\xa0fics li havien comentat que tenia sobrep\xc3\xa8s i no era atractiva, Judy no va dubtar a sotmetre\'s a tractaments m\xc3\xa8dics per tal de controlar-ne el pes i augmentar la seva productivitat. Tota aquesta situaci\xc3\xb3 li va comportar una llarga i dura depend\xc3\xa8ncia dels f\xc3\xa0rmacs. A m\xc3\xa9s, la seva vida, tant financera com amorosa, era for\xc3\xa7a inestable. Casada cinc cops, en quatre d\'aquests es va acabar divorciant. Va patir diversos intents de su\xc3\xafcidi. Per\xc3\xb2, al final, va morir per una sobredosi accidental a l\'edat de quaranta-set anys, deixant tres fills: Liza Minnelli, que havia tingut amb el director de cinema Vincente Minnelli; Lorna Luft i Joey Luft.\n_START_SECTION_\nLlegat\n_START_PARAGRAPH_\nEl llegat de Garland com a int\xc3\xa8rpret i com a personalitat ha perdurat molt despr\xc3\xa9s de la seva mort. L\'American Film Institute la va col\xc2\xb7locar en el vuit\xc3\xa8 lloc entre les millors estrelles femenines de cinema de l\'Edat d\'Or de Hollywood. Ha estat objecte de m\xc3\xa9s de dues dotzenes de biografies des de la seva mort, incloent-hi Me and My Shadows: A Family Memoir per la seva filla, Lorna Luft, les mem\xc3\xb2ries es van adaptar m\xc3\xa9s tard a la minis\xc3\xa8rie de televisi\xc3\xb3 Life with Judy Garland: Me and My Shadows, que va guanyar premis Emmy per les dues actrius que retrata ella (Tammy Blanchard i Judy Davis)._NEWLINE_Garland va ser guardonada a t\xc3\xadtol p\xc3\xb2stum al premi Grammy a la Traject\xc3\xb2ria el 1997. Diverses de les seves gravacions s\'han incl\xc3\xb2s en el "Sal\xc3\xb3 de la Fama del Grammy". Aquests inclouen "Over the Rainbow", la qual va ser classificada com la can\xc3\xa7\xc3\xb3 n\xc3\xbamero u de la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula de tots els temps a l\'American Film Institute en la llista "100 Years ...100 Songs". Quatre can\xc3\xa7ons m\xc3\xa9s de Garland surten a la llista: "Have Yourself a Merry Little Christmas" (#76), "Get Happy" (#61), "The Trolley Song" (#26), i "The Man That Got Away" (#11). Dues vegades ha estat honrada en els segells postals dels Estats Units, el 1989 (com a Dorothy) i de nou en 2006 (com a Vicki Lester de "A Star Is Born").\n_START_SECTION_\nIcona gai\n_START_PARAGRAPH_\nGarland tenia una gran base de fans en la comunitat homosexual i es va convertir en una icona gai. Les raons, sobretot entre els homes homosexuals, s\xc3\xb3n l\'admiraci\xc3\xb3 de la seva capacitat com a int\xc3\xa8rpret i la forma en qu\xc3\xa8 les seves lluites personals reflecteixen les dels homes homosexuals a Am\xc3\xa8rica durant la seva fama. En la d\xc3\xa8cada de 1960, un periodista li va preguntar com se sentia sobre tenir un gran nombre de seguidors homosexuals. Ella va respondre: "No em podria importar menys, canto a la gent."\n_START_SECTION_\nRepresentacions en la ficci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nGarland ha estat retratada en la televisi\xc3\xb3 per Andrea McArdle a Rainbow (1978), Tammy Blanchard (Judy jove) i Judy Davis (Judy adulta) a Life with Judy Garland: Me and My Shadows (2001), i Sigrid Thornton a Peter Allen: Not The Boy Next Door (2015) _NEWLINE_A l\'escenari, Garland \xc3\xa9s un personatge al musical The Boy From Oz (1998), interpretat per Chrissy Amphlett en la producci\xc3\xb3 original australiana i per Isabel Keating a Broadway el 2003. End of the Rainbow (2005) va comptar amb Caroline O\'Connor com Garland i Paul Goddard com el pianista de Garland. Adrienne Barbeau va fer de Garland a The Property Known as Garland (2006)  i aThe Judy Monologues (2010) curiosament inicialment nom\xc3\xa9s foren actors masculins destacats els que recitaven les paraules de Garland.'