b'\n_START_ARTICLE_\nFrancesco Caracciolo\n_START_SECTION_\nVida\n_START_PARAGRAPH_\nSant Francesc Caracciolo va n\xc3\xa9ixer a la regi\xc3\xb3 dels Abru\xc3\xa7os, llavors del Regne de N\xc3\xa0pols. Pertanyia a la branca Pisquizio de la noble fam\xc3\xadlia dels Caracciolo i va ser batejat com a Ascanio. De petit, ja va destacar per la seva rectitud i bones maneres. Va voler abra\xc3\xa7ar la vida eclesi\xc3\xa0stica i va distribuir els seus b\xc3\xa9ns entre els pobres, marxant a continuaci\xc3\xb3, en 1585, a N\xc3\xa0pols a estudiar teologia. En 1587 va ser ordenat prevere i ingress\xc3\xa0 a la confraria dels Bianchi della Giustizia (Blancs de la Just\xc3\xadcia), que assistien als condemnats a mort en els \xc3\xbaltims moments. _NEWLINE_Arran d\'una carta que Giovanni Agostino Adorno va escriure a Fabrizio Caracciolo (que no era parent d\'Ascanio), prengu\xc3\xa9 part en la fundaci\xc3\xb3 d\'un nou institut religi\xc3\xb3s: de fet, la carta li va ser lliurada per error i Francesc va veure en aix\xc3\xb2 la voluntat divina. Des de llavors, col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 en la redacci\xc3\xb3 de la regla de la nova congregaci\xc3\xb3, que va ser aprovada per Sixt V, l\'1 de juliol de 1588, confirmada per Gregori XIV el febrer de 1591 i reconfirmada per Climent VIII en 1592. L\'institut es va anomenar Congregaci\xc3\xb3 dels Clergues Regulars Menors. Alhora contemplativa i activa, els seus membres conviuen per a refor\xc3\xa7ar el seu ministeri sacerdotal, a m\xc3\xa9s de conrear la penit\xc3\xa8ncia, la preg\xc3\xa0ria i l\'adoraci\xc3\xb3 al Sant\xc3\xadssim Sagrament. _NEWLINE_El 1589, en prendre els vots de l\'orde, Ascanio va canviar el seu nom pel de Francesc, com a homenatge a Sant Francesc d\'Ass\xc3\xads. Caracciolo fou triat general de l\'orde el 9 de mar\xc3\xa7 de 1593, a la mort d\'Adorno, tot i que no volia acceptar-ho. Tot i aix\xc3\xb2, continuava fent els seus torns de servei per a escombrar les cambres, fer els llits i rentar els plats o cuinar (per aix\xc3\xb2 va ser triat despr\xc3\xa9s com a patr\xc3\xb3 dels cuiners italians)._NEWLINE_Viatj\xc3\xa0 tres cops a Espanya per tal d\'establir-hi cases de l\'orde, sota la protecci\xc3\xb3 de Felip II i Felip III de Castella, a Madrid (1599), Valladolid i Alcal\xc3\xa1 d\'Henares (1601). A Roma, va obtenir com a seu per a l\'orde l\'esgl\xc3\xa9sia de Sant Lleonard, que despr\xc3\xa9s va passar a Sant\'Agnese in Piazza Navona (1598) i a San Lorenzo in Lucina (1606). Pau V va voler fer-lo bisbe, per\xc3\xb2 va refusar-lo. _NEWLINE_La seva puresa era proverbial, i el seu amor als pobres. El seu lema era "Zelus domus tuae comedit me." Convidat pels oratorians a Agnone, a la regi\xc3\xb3 del Molise, per a establir-hi una casa de la congregaci\xc3\xb3, va caure-hi malalt i va morir la vig\xc3\xadlia del Corpus Christi, el 4 de juny de 1608._NEWLINE_Francesc va ser autor de Le sette stazioni sopra la Passione di N.S. Ges\xc3\xb9 Christo (Les set estacions de la Passi\xc3\xb3 del Nostre Senyor Roma, 1710).\n_START_SECTION_\nCulte\n_START_PARAGRAPH_\nSant Francesc Caracciolo va ser beatificat per Climent XIV el 4 de juny de 1769 i canonitzat per Pius VII el 24 de maig de 1807. La seva festivitat \xc3\xa9s el 4 de juny. En 1838 va ser escollit com a un dels sants patrons de N\xc3\xa0pols, on reposa el seu cos. Va ser enterrat a Santa Maria la Maggiore, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s va ser traslladada a l\'esgl\xc3\xa9sia de Monteverginella. El seu culte a N\xc3\xa0pols va assolir el seu zenit durant el primer ter\xc3\xa7 del segle XIX, decaient m\xc3\xa9s tard. Tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s, des de 1996, patr\xc3\xb3 dels cuiners italians.'