b"\n_START_ARTICLE_\nCastell de Pelacal\xc3\xa7\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl castell de Pelacal\xc3\xa7  ja existia al comen\xc3\xa7ament del segle XIV. Tanmateix, anteriorment apareix, en una venda datada l'any 1227, un tal Ramon de \xc2\xabPalacals\xc2\xbb. L'any 1312, Poncet de Caramany, senyor del castell per casament amb la filla d'Agn\xc3\xa8s de Pelacal\xc3\xa7, prest\xc3\xa0 homenatge al comte d'Emp\xc3\xbaries. El \xc2\xabcastro de Palazallis\xc2\xbb \xc3\xa9s esmentat el 1316 com un dels llocs on el comte Malgaul\xc3\xad redim\xc3\xad l'impost del bovatge. _NEWLINE_L'any 1410, els Caramany eren els senyors de Ventall\xc3\xb3, les Olives i Pelacal\xc3\xa7. El 1442, consta que la senyoria d'una propietat del terme del castell pertanyia \xc2\xabpro indiviso\xc2\xbb als Caramany i als senyors de Sant Feliu de la Garriga. Al segle XVI, el lloc i el castell de Pelacal\xc3\xa7 passaren a mans dels Margarit pel casament de Pere de Margarit amb Jer\xc3\xb2nima de Gallart, hereva de Sant Feliu de la Garriga, Pelacal\xc3\xa7 i altres llocs de la rodalia. _NEWLINE_L'any 1640, durant la guerra dels Segadors les tropes de Felip IV de Castella cremaren i arrasaren el castell i l'esgl\xc3\xa9sia de Pelacal\xc3\xa7, com a repres\xc3\xa0lia contra Josep Margarit i de Biure cap de les mil\xc3\xadcies catalanes i governador de Catalunya. Sembla que a principis del segle XVII, el castell o alguna part encara existia. \xc3\x89s probable que el top\xc3\xb2nim castell de Pelacal\xc3\xa7 es refer\xc3\xads al ve\xc3\xafnat i que ja no hi hagu\xc3\xa9s una veritable fortalesa. La majoria de masies pertanyen a finals del segle XVI i el segle XVII i es drecen sobre romanalles del castell en diferents punts. L'esgl\xc3\xa9sia fou constru\xc3\xafda l'any 1598 utilitzant materials del castell.\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEs tracta de les restes del castell, distribu\xc3\xafdes en les diverses construccions que conformen el poble actualment i tamb\xc3\xa9 a la capella de l'Assumpta. A la part central del poble, al pati posterior de la casa coneguda com a can Xuies, en una depend\xc3\xa8ncia annexa, hi ha un mur d'uns 12 m de llargada per uns 2 m d'al\xc3\xa7ada, orientat a l'actual carrer d'en Pic\xc3\xb3 el qual porta una orientaci\xc3\xb3 est-oest. Est\xc3\xa0 bastit amb grans carreus de pedra ben desbastats, disposats formant filades perfectament regulars. A la banda de llevant forma una petita cantonada amb un altre fragment de mur, amb les mateixes caracter\xc3\xadstiques constructives que el primer tram. Actualment, el tram petit queda incl\xc3\xb2s dins d'un pati i est\xc3\xa0 cobert d'heura. Aquest fet provoc\xc3\xa0 que no es pogu\xc3\xa9s constatar la perviv\xc3\xa8ncia de l'arrencament d'una volta que ja havia estat documentada i que podria pert\xc3\xa0nyer a un portal de la fortalesa. _NEWLINE_A l'extrem sud-est del poble, integrat en una construcci\xc3\xb3 situada prop de can Maiol o Mallol, es conserva tamb\xc3\xa9 un tram de mur d'uns 3 m de llargada per 2 m d'amplada, bastit tamb\xc3\xa9 amb carreus ben escairats disposats en filades regulars. La particularitat d'aquest tram s\xc3\xb3n les dues espitlleres situades al parament de tramuntana._NEWLINE_HI ha altres possibles restes del castell menys evidents. A l'interior de can Costal, casa situada a l'est del poblet, hi ha una estan\xc3\xa7a rectangular coberta amb volta de can\xc3\xb3 i murs molt gruixuts que anomenen \xc2\xabla pres\xc3\xb3\xc2\xbb i que la tradici\xc3\xb3 popular atribueix al castell. Alguns llen\xc3\xa7os d'altres casals, fets amb carreus ben escairats podrien ser restes de la fortalesa que romanen \xc2\xabin situ\xc2\xbb o que han sigut reutilitzats. Als paraments de la capella s'h veuen carreus, algunes m\xc3\xa8nsules i pedres cil\xc3\xadndriques que amb tota seguretat s\xc3\xb3n materials de reaprofitament. _NEWLINE_Pel tipus d'aparell, la dataci\xc3\xb3 dels vestigis podria ser dels segles XII-XIII."