b"\n_START_ARTICLE_\nTake the Money and Run\n_START_SECTION_\nArgument\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula explica la vida de Virgil Starkwell. De petit, Virgil prova el violoncel, per\xc3\xb2 l'abandona per fer carrera en el crim, malgrat la seva petita talla, la seva timidesa, i les seves ulleres constantment trencades pels durs. Atraca un banc per\xc3\xb2 \xc3\xa9s detingut i enviat a la pres\xc3\xb3. Aconsegueix escapar-se i viu de robatoris de bosses de m\xc3\xa0 abans de con\xc3\xa8ixer Louise, una bugadera, amb qui tindr\xc3\xa0 un fill. Per\xc3\xb2 sempre sense un sou, intenta de nou fer un gir, no ho aconsegueix i es torna al presidi. Una altra vegada s'escapa. Ser\xc3\xa0 detingut definitivament intentant robar un vell amic d'infantesa resultant ser un agent de l\xe2\x80\x99FBI.\n_START_SECTION_\nProducci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nAllen parlava del concepte de filmar un documental en una entrevista amb Richard Schickel: Take the Money and Run va ser un primer pseudodocumental. La idea de fer un documental, que m\xc3\xa9s tard finalment vaig perfeccionar quan feia Zelig era amb mi des del primer dia que vaig comen\xc3\xa7ar a fer cinema. Pensava que era un vehicle ideal per fer com\xc3\xa8dia, perqu\xc3\xa8 el format documental era molt seri\xc3\xb3s, aix\xc3\xad estava treballant en una \xc3\xa0rea on qualsevol coseta no seriosa era divertida. I podria explicar la hist\xc3\xb2ria per riure per riure... L'objectiu de la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula era fer un petit pas per fer riure\xe2\x80\x9d_NEWLINE_La pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula va ser rodada a San Francisco. Una escena t\xc3\xa9 lloc al restaurant d'Ernie, el sorprenent interior vermell que va ser immortalitzat a Vertigen (D'entre els morts) d\xe2\x80\x99Alfred Hitchcock (1958). Tamb\xc3\xa9 es va rodar a la pres\xc3\xb3 estatal de San Quentin. Un centenar de presos de San Quentin va tenir una petita paga per treballar en la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula. El repartiment regular i l\xe2\x80\x99equip era segellat cada dia amb una tinta especial que brillava sota la llum ultraviolada i aix\xc3\xad els guardes podrien saber qui podia marxar de la pres\xc3\xb3 al cap del dia. Micil Murphy va ser un dels actors a la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula. Ir\xc3\xb2nicament s'havia convertit en actor despr\xc3\xa9s de ser presoner a San Quentin tres anys abans, el 1966, on va complir cinc anys i mig per robatori a ma armada."