b"\n_START_ARTICLE_\nAdalberto Libera\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nAdalberto Libera va n\xc3\xa9ixer a Villa Lagarina, a l'actual Prov\xc3\xadncia de Trento al nord d'It\xc3\xa0lia. En esclatar la Primera Guerra Mundial es va traslladar a Parma. El 1925, despr\xc3\xa9s d'estudiar matem\xc3\xa0tica i art, s'inscriu en l'Escola R\xc3\xa8gia d'Arquitectura de Roma. Es va graduar el 1928 en la Scuola Superiore di Architettura de Roma. Va prendre coneixement del futurisme a trav\xc3\xa9s del seu compatriota 'trent\xc3\xad' Fortunato Depero. Fins i tot abans de graduar-se era ja un dels fundadors del M.I.A.R. Movimento Italiano di Architettura Razionale o Moviment itali\xc3\xa0 per l'arquitectura racional). Amb seu a Roma, el MIAR va ser una organitzaci\xc3\xb3 rival del \xc2\xabGruppo Sette\xc2\xbb (Grup 7), que tenia la seva seu a Mil\xc3\xa0 i Como. Va ser invitat per Ludwig Mies van der Rohe a l'Exposici\xc3\xb3 Weissenhofsiedlung de Stuttgart de 1927, organitzada per la Deutscher Werkbund, per\xc3\xb2 no va arribar a participar. _NEWLINE_Preparat per ser]un dels m\xc3\xa9s grans partidaris i int\xc3\xa8rprets del _NEWLINE_racionalisme, va ser promotor de les exposicions del MIAR d'\xc2\xabArquitectura Racional\xc2\xbb (1928 i 1931); entre 1930 i 1932 va ser elegit secretari nacional del MIAR. Va ser un arquitecte creatiu extremament capa\xc3\xa7 i amb talent, va estar m\xc3\xa9s influ\xc3\xaft pel futurisme que pel racionalisme, i va ser pol\xc3\xadticament astut._NEWLINE_Durant el per\xc3\xadode feixista, tots els arquitectes estaven legalment obligats a unir-se al partit; per\xc3\xb2 els de m\xc3\xa9s \xc3\xa8xit van anar m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 i es van convertir en importants membres del partit. Com els seus contemporanis Giuseppe Pagano i Giuseppe Terragni, la bona sort de Libera en aquest per\xc3\xadode es va deure per les seves estretes relacions amb el partit. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la caiguda del r\xc3\xa8gim feixista i la seva derrota a la Segona Guerra Mundial, Libera  junt amb tots els altres va passar per un per\xc3\xadode de crisi personal i professional, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s de viure tranquil\xc2\xb7lament durant alguns anys a la seva ciutat natal de Trento, es va recuperar i va comen\xc3\xa7ar novament a treballar en nombrosos projectes, incloent edificis oficials i habitatges p\xc3\xbablics en un estil nou que donava l'esquena als models d'expressi\xc3\xb3 feixistes. Des de 1953 Libera es va dedicar a l'ensenyament universitari, activitat que desenvolupa fins a 1963, any de la seva mort.\n_START_SECTION_\nObra\n_START_PARAGRAPH_\nLa seva activitat com a fundador i secretari del MIAR li va permetre establir una relaci\xc3\xb3 de treball molt estreta amb els alts c\xc3\xa0rrecs del r\xc3\xa8gim feixista a Roma, on es prenien totes les grans decisions sobre els programes de construcci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica, i que eren responsables de l'enc\xc3\xa0rrec de centenars de nous edificis p\xc3\xbablics requerits als programes de modernitzaci\xc3\xb3 de Mussolini. Gr\xc3\xa0cies a aquestes connexions va tenir una prol\xc3\xadfica carrera durant el r\xc3\xa8gim feixista i va dissenyar molts edificis destacats durant els anys 1930, alguns dels quals s\xc3\xb3n obres mestresdel moviment modern internacional. _NEWLINE_Va participar en el gran concurs del r\xc3\xa8gim, E42 (l'Exposici\xc3\xb3 Universal de Roma de l'any 1942). Un dels edificis m\xc3\xa9s importants \xc3\xa9s el Palazzo dei Congressi (Palau de Congressos) a l'Exposici\xc3\xb3 Universal de Roma. Aquest edifici mostra la gran habilitat de Libera per dissenyar ambiguament en un llenguatge metaf\xc3\xadsic que es troba al fil de la navalla entre l'art modern i el neoclassicisme. El seu \xc3\xbas de la volta amb petxines en aquest edifici creen un espai arquitect\xc3\xb2nic innovador. _NEWLINE_Al mateix temps, projecta alguna de les seves obres m\xc3\xa9s notables, com la Casa Malaparte a l'illa de Capri (1938-1943), encara que n'hi ha una continuada controv\xc3\xa8rsia sobre si el mateix Curzio Malaparte va ser el principal dissenyador. _NEWLINE_Durant la postguerra va estar molt comprom\xc3\xa8s amb la problem\xc3\xa0tica de la reconstrucci\xc3\xb3 massiva d'habitatges per als m\xc3\xa9s necessitats. Entre el 1954 i el 1962 va dissenyar i va construir l'edifici del \xc2\xabGovern Regional de la regi\xc3\xb3 del Trent\xc3\xad\xc2\xbb, a Trento."