b"\n_START_ARTICLE_\nLady Macbeth de Mtsensk\n_START_SECTION_\nOrigen i context\n_START_PARAGRAPH_\nAmb llibret del mateix compositor i d'Aleksandr Preis, i basada en una novel\xc2\xb7la de Nicolai Leskov, narra en quatre actes el drama de Katerina Izm\xc3\xa0ilova, una dona que viu insatisfeta amb el seu marit, Sinovi, un home sense car\xc3\xa0cter, i el seu sogre, Bor\xc3\xads, un personatge desp\xc3\xb2tic. Katerina s'enamora d'un treballador de la hisenda, Serguei, que utilitza la dona per satisfer els seus desitjos de prosperar. La protagonista no dubtar\xc3\xa0 d'assassinar el seu sogre i el seu marit per obtenir la llibertat i l'amor de Serguei, que al final la traeix._NEWLINE_Xostak\xc3\xb2vitx nom\xc3\xa9s tenia 26 anys quan decideix posar m\xc3\xbasica a un argument arriscat i poc habitual. \xc3\x89s a dir, uns personatges mesquins i sense escr\xc3\xbapols en un fosc lloc de la R\xc3\xbassia m\xc3\xa9s profunda, on tot \xc3\xa9s f\xc3\xa0stic i sexualitat reprimida. El resultat \xc3\xa9s una obra que reivindica la llibertat sexual mentre les inst\xc3\xa0ncies oficials tractaven el sexe com una cosa exclusivament orientada a la fecunditat. L'estat sovi\xc3\xa8tic feia tot el possible per posar els impulsos sexuals al servei del creixement de la naci\xc3\xb3. L'\xc3\xb2pera de Xostak\xc3\xb3vitx tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s una den\xc3\xbancia contra la situaci\xc3\xb3 humiliant de la dona a R\xc3\xbassia. No \xc3\xa9s d'estranyar llavors la persecuci\xc3\xb3 que va rebre de Stalin.\n_START_SECTION_\nRepresentacions\n_START_PARAGRAPH_\nLa versi\xc3\xb3 original de Lady Macbeth de Mtsensk es va estrenar el 1934 al teatre Mali de Leningrad i va obtenir un gran \xc3\xa8xit i es va representar m\xc3\xa9s de cent vegades, fins que el 28 de gener del 1936 en el diari Pravda va apar\xc3\xa8ixer un article, titulat Caos en lloc de m\xc3\xbasica, que s'atribueix a Stalin. En l'article es desacreditava l'obra per raons est\xc3\xa8tiques i morals, ja que no s'ajustava als imperatius del realisme socialista sovi\xc3\xa8tic. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s d'aquesta sent\xc3\xa8ncia del diari oficial del r\xc3\xa8gim, i despr\xc3\xa9s de saber que a Stalin no li havia agradat gens la seva obra, Xostak\xc3\xb3vitx va passar a ser un m\xc3\xbasic \xc2\xabsospit\xc3\xb3s\xc2\xbb que va haver de renunciar p\xc3\xbablicament a fer m\xc3\xbasica \xc2\xabdecadent\xc2\xbb i contr\xc3\xa0ria als ideals del r\xc3\xa8gim, Va rebre l'anatema d'\xc2\xabenemic del poble\xc2\xbb per la burocr\xc3\xa0cia cultural estalinista arribant a t\xc3\xa9mer per la seva vida i va haver de rec\xc3\xb3rrer a un llenguatge amb diferents capes textuals per poder seguir fent la m\xc3\xbasica que li interessava i al mateix temps acontentar el r\xc3\xa8gim i la seva mediocre visi\xc3\xb3 del que havia de ser la composici\xc3\xb3 musical dedicada a la massa. Va pensar que l'esperava el mateix dest\xc3\xad que dos dels seus amics, Tukhatxevski i Meierhold, (genis del teatre) que van ser deportats i executats. Finalment va ser absolt, per\xc3\xb2 les seves obres ja havien estat eliminades de tots els teatres d'\xc3\xb2pera i sales de concert. Fins a la mort de Stalin el 1953, les seves obres van patir sempre les dures cr\xc3\xadtiques dels mitjans del r\xc3\xa8gim._NEWLINE_A Catalunya aquesta versi\xc3\xb3 revisada es va estrenar al Liceu de Barcelona el 28 de desembre de 1965. La versi\xc3\xb3 original no s'hi va fer fins a l'any 2002. En la presentaci\xc3\xb3 a la premsa del muntatge hi va haver una curiosa difer\xc3\xa8ncia de versions al voltant de les dues versions de Lady Macbeth de Mtsensk. El director musical, Alexandre Anissimov, va afirmar: \xc2\xabXostak\xc3\xb3vitx es va veure obligat a fer la segona versi\xc3\xb3 per raons pol\xc3\xadtiques. Aix\xc3\xad, va fer una orquestraci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s assimilable, va treure alguns passatges del llibret i va fer retocs en altres\xc2\xbb. Per la seva banda Ievgueni Nesterenko, baix rus amb un petit paper en la producci\xc3\xb3 i que va con\xc3\xa8ixer a Xostak\xc3\xb3vitx en persona va afirmar. \xc2\xabHe de dir alguna cosa una mica diferent sobre la segona versi\xc3\xb3. Es va estrenar amb \xc3\xa8xit a R\xc3\xbassia i a tot el m\xc3\xb3n i Xostak\xc3\xb3vitx va viatjar a diversos pa\xc3\xafsos per presentar-la i es va mostrar encantat d'ella. \xc3\x89s clar que va canviar algunes coses que li havien criticat, per\xc3\xb2 un m\xc3\xbasic em va dir que Xostak\xc3\xb3vitx li havia reconegut una vegada que els canvis els va fer sobretot per poder cobrar drets, ja que havia venut els de l'original\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nAn\xc3\xa0lisi musical\n_START_PARAGRAPH_\nVeritable \xc2\xabnovel\xc2\xb7la russa\xc2\xbb (amors i desamors, crims i passions, enveges, crueltats i grans borratxeres individuals i col\xc2\xb7lectives), l'obra de Xostak\xc3\xb3vitx no podia agradar a Stalin que la va censurar, per\xc3\xb2 s\xc3\xad que ha agradat al p\xc3\xbablic actual, perqu\xc3\xa8 \xc3\xa9s un immens retaule teatral que gira entorn de la figura d'una dona maltractada per\xc3\xb2 ambiciosa que deu el seu insaciable desig de millorar de fortuna a un car\xc3\xa0cter dominant i sense escr\xc3\xbapols -d'aqu\xc3\xad Lady Macbeth-. El compositor rus va crear al voltant del complex personatge una partitura riqu\xc3\xadssima en efectes de tota classe, des dels breus episodis l\xc3\xadrics que dibuixen la passi\xc3\xb3 de Katerina per l'obrer Sergei, fins a les intenses i r\xc3\xadtmiques peces procedents del patrimoni popular rus que esmalten algunes escenes, com la dels policies. Moments corals de considerable for\xc3\xa7a, i passatges en qu\xc3\xa8 es parodia la situaci\xc3\xb3 amb l'\xc3\xbas dels m\xc3\xa9s variats instruments, tots ells reunits en una orquestra que ha de tenir un alt\xc3\xadssim nivell._NEWLINE_Katerina est\xc3\xa0 emparentada amb la Lulu i la Marie d'Alban Berg, per\xc3\xb2 en ella, i en el m\xc3\xb3n que l'envolta, hi ha un grau d'exasperaci\xc3\xb3 al que molt poques vegades s'ha atrevit l'\xc3\xb2pera, un nihilisme de desastre que t\xc3\xa9 la seva exacta transposici\xc3\xb3 en els sons de l'orquestra, en la intensitat s\xc3\xadsmica dels fort\xc3\xadssims i de les escenes corals. En els moments de culminaci\xc3\xb3 que la m\xc3\xbasica desborda literalment l'espai del fossat: els metalls m\xc3\xa9s imponents s'alineen en dues passarel\xc2\xb7les als dos costats de l'escenari, i els m\xc3\xbasics que els toquen es converteixen tamb\xc3\xa9 en testimonis severs dels rampells de desig i desgr\xc3\xa0cia que invoquen._NEWLINE_Stalin i els seus van marxar a la meitat de la funci\xc3\xb3 que va ser l'\xc3\xbaltima. I \xc3\xa9s que en Lady Macbeth de Mtsensk no hi ha la menor concessi\xc3\xb3 no ja a les mentides edificants de la propaganda, sin\xc3\xb3 ni tan sols a les concessions sentimentals pr\xc3\xb2pies de qualsevol art, m\xc3\xa9s encara de l'\xc3\xb2pera. Els rics s\xc3\xb3n tir\xc3\xa0nics, cobdiciosos i malvats, per\xc3\xb2 els pobres s\xc3\xb3n brutals, els policies lladres, els capellans borratxos i hip\xc3\xb2crites; la solitud condueix al deliri; el desig, a l'ab\xc3\xbas i al crim; i nom\xc3\xa9s fa falta la possibilitat d'una agressi\xc3\xb3 impune contra un indefens perqu\xc3\xa8 una multitud es converteixi en manada._NEWLINE_Entre Lady Macbeth i El nas, la primera \xc3\xb2pera de Xostak\xc3\xb3vitx, escrita nom\xc3\xa9s uns anys abans, hi ha difer\xc3\xa8ncies i semblances. La trucul\xc3\xa8ncia iconoclasta \xc3\xa9s la mateixa, com si el compositor no acab\xc3\xa9s d'assabentar-se que en ple estalinisme les bromes avanguardiastes dels anys vint ja s'han acabat: tamb\xc3\xa9 s'assemblen les dues \xc3\xb2peres en la voluntat d'incloure el nombre m\xc3\xa9s gran possible de tipus humans i de grups socials al carnaval de la s\xc3\xa0tira. Per\xc3\xb2 en el curs d'aquells pocs anys Xostak\xc3\xb3vitx ha complert l'aprenentatge necessari que porta del gust exclusiu per la demolici\xc3\xb3 de ninots a la fond\xc3\xa0ria en el retrat de la condici\xc3\xb3 humana. I els seus recursos dram\xc3\xa0tics i musicals s'han eixamplat en la mateixa mesura: el gust modernista pel pastitx irreverent es mant\xc3\xa9 intacte, per\xc3\xb2 l'orquestraci\xc3\xb3 es mesura amb les amplituds simf\xc3\xb2niques de Mahler per abastar igual que elles la banalitat i la meravella, els extrems del grotesc, la quietud de la nit, la serenitat llunyana de la natura, la promesa mai complerta de la plenitud. El compositor construeix el seu estil examinant la mateixa tradici\xc3\xb3 amb una actitud simult\xc3\xa0nia de rever\xc3\xa8ncia i saqueig: M\xc3\xbassorgski i Stravinski, la m\xc3\xbasica popular i els cants lit\xc3\xbargics, el melodrama i el circ."