b'\n_START_ARTICLE_\nBisbat de Pavia\n_START_SECTION_\nTerritori\n_START_PARAGRAPH_\nLa di\xc3\xb2cesi limita amb el riu Ticino al l\'oest, el Po al sud, la collada de Lodigiano a l\'est i el Lambro meridional al nord._NEWLINE_La seu episcopal es troba a la ciutat de Pavia, on s\'al\xc3\xa7a la catedral de Santo Stefano e Santa Maria Assunta, que recorda amb la doble denominaci\xc3\xb3 l\'exist\xc3\xa8ncia de dues catedrals medievals (estiu i hivern). A Pavia tamb\xc3\xa9 es troben les bas\xc3\xadliques de Sant Pietro in Ciel d\'Oro, que cust\xc3\xb2dia les restes de sant Agust\xc3\xad; i la de San Michele Maggiore, l\'antiga esgl\xc3\xa9sia que va ser seu de la coronaci\xc3\xb3 dels reis llombards._NEWLINE_El territori est\xc3\xa0 dividit en 99 parr\xc3\xb2quies. Les parr\xc3\xb2quies de Torrevecchia Pia, Vigonzone i Zibido al Lambro,  que fins al 1979  pertanyien a l\'arxidi\xc3\xb2cesi de Mil\xc3\xa0, van mantenir el ritu ambrosi\xc3\xa0 en lloc del rom\xc3\xa0. Per les necessitats pastorals, per carta episcopal de 2006 s\'introdu\xc3\xad tamb\xc3\xa9 el ritu rom\xc3\xa0 "ad experimentum.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl testimoni m\xc3\xa9s antic de l\'exist\xc3\xa8ncia d\'una comunitat cristiana a Pavia est\xc3\xa0 al Vita Martini, la biografia de Sant Mart\xc3\xad de Tours escrita pel seu deixeble Sulpici Sever. En aquesta es narra que Mart\xc3\xad, que en aquest moment encara era un nen i vivia a Ticinum (nom en llat\xc3\xad), es va escapar de casa i ad ecclesiam confugit (es va refugiar a l\'esgl\xc3\xa9sia): l\'episodi radicaria al voltant del 325-330 (Mart\xc3\xad va n\xc3\xa9ixer vers el 316 o 317), i fins i tot amb tota la cautela en la interpretaci\xc3\xb3 del cas, indiquen l\'exist\xc3\xa8ncia d\'una "esgl\xc3\xa9sia" (una comunitat cristiana o un lloc de culte) a Pavia en els seg\xc3\xbcents anys a l\'Edicte de Mil\xc3\xa0 (313) i el Primer Concili de Nicea (325)._NEWLINE_El primer bisbe de Pavia documentat de les fonts antigues \xc3\xa9s Invenzio o Evenzio, que apareix entre els bisbes que van assistir al Concili d\'Aquileia de 381, condu\xc3\xaft per Ambr\xc3\xb2s de Mil\xc3\xa0, que tamb\xc3\xa9 parla d\'Evenzio a la seva obra De officiis ministrorum, escrit al voltant de 390._NEWLINE_Segons la tradici\xc3\xb3 local, per\xc3\xb2, el fundador i primer bisbe de la ciutat va ser Siro, va viure a la primera meitat del segle IV. Una llegenda de la Baixa Edat Mitjana l\'identifica amb el nen que, en el cap\xc3\xadtol 6 de l\'Evangeli segons Sant Joan, ofereix a Jes\xc3\xbas els pans i els peixos pel miracle de la seva multiplicaci\xc3\xb3, d\'aqu\xc3\xad la iconografia habitual del sant, que el representa amb la roba episcopal i amb el peu una cistella que cont\xc3\xa9 precisament els pans i els peixos._NEWLINE_En 451 s\'esmenta Pavia com sufrag\xc3\xa0nia del patriarcat d\'Aquileia._NEWLINE_Al segle VI el Papa Hormisdes va concedir al bisbe sant Ennodi i els seus successors el privilegi del pal\xc2\xb7li, que ser\xc3\xa0 confirmat el 24 d\'agost de 877 pel Papa Joan VIII al bisbe Joan II._NEWLINE_Capital del regne dels longobards arrians, Pavia va viure durant d\xc3\xa8cades amb episcopat duplicat, un cat\xc3\xb2lic i un arri\xc3\xa0, situaci\xc3\xb3 que va acabar amb un acte del rei Aripert I (\xe2\x80\xa0 661),  que va posar fi a la jerarquia \xc3\xa0ria; en aquesta ocasi\xc3\xb3 el bisbe arri\xc3\xa0 Anastasi es va convertir al catolicisme._NEWLINE_El 679 el bisbe de Pavia va participar en el concili provincial de Mil\xc3\xa0, indici molt probable de la pertinen\xc3\xa7a a Pavia a la prov\xc3\xadncia eclesi\xc3\xa0stica de Mil\xc3\xa0._NEWLINE_Cap al comen\xc3\xa7ament del segle VIII, l\'elecci\xc3\xb3 del bisbe sant Armentari despert\xc3\xa0 alguns contrastos a la jurisdicci\xc3\xb3 metropolitana, el que suggereix que en aquest moment la di\xc3\xb2cesi de Pavia no estava subjecte a l\'autoritat metropolitana de l\'arxidi\xc3\xb2cesi de Mil\xc3\xa0, probablement per l\'emancipaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica durant el domini longobard. Potser en aquest moment s\'inici\xc3\xa0 la independ\xc3\xa8ncia eclesi\xc3\xa0stica de l\'esgl\xc3\xa9sia de Pavia de  la jurisdicci\xc3\xb3 de Mil\xc3\xa0 i la seva submissi\xc3\xb3 immediata a la seu romana._NEWLINE_Entre els segles X i XI es va formar el territori depenent pel bisbe de Pavia amb l\'adquisici\xc3\xb3 o disposici\xc3\xb3 a la seu episcopal de pieves dotades de ius baptizandi; en una butlla d\'Honori III de 1217 apareix una visi\xc3\xb3 general de la gesti\xc3\xb3 del bisbe a principis del segle XIII._NEWLINE_El 1423 es va celebrar a Pavia concili, que m\xc3\xa9s tard es va traslladar a Siena, per\xc3\xb2 les seves conclusions criticades d\'heretgia, van ser rebutjades i el consell no va ser reconegut com a concili ecum\xc3\xa8nic._NEWLINE_Poc despr\xc3\xa9s del Concili de Trento, el bisbe Ippolito Rossi erig\xc3\xad el seminari  de la di\xc3\xb2cesi. El mateix bisbe va argumentar vigorosament i victoriosament una disputa amb Sant Carles Borromeu, que volia sotmetre la seu de Pavia sota la potestat metropolitana de l\'arxidi\xc3\xb2cesi de Mil\xc3\xa0. Tamb\xc3\xa9 va aconseguir del Papa Sixte V una nova confirmaci\xc3\xb3 de les antigues prerrogatives de la di\xc3\xb2cesi, incloent l\'\xc3\xbas del pal\xc2\xb7li._NEWLINE_El 15 de febrer de 1743 el Papa Benet XIV amb la butlla  Ad supremam equidem va concedir als bisbes de Pavia que afegissin el t\xc3\xadtol d\'arquebisbe d\'Amasea._NEWLINE_L\'1 de juny de 1803 va ser assignat com sufrag\xc3\xa0nia de la prov\xc3\xadncia eclesi\xc3\xa0stica de Mil\xc3\xa0, confirmant-se el 16 de febrer de 1819 amb la butlla Paternae charitatis del Papa Pius VII, amb la qual es va declarar que la suffraganeitat comen\xc3\xa7aria amb la mort del bisbe a c\xc3\xa0rrec, Paolo Lamberto D\'All\xc3\xa8gre, que es va produir el 1821. Amb la mateixa butlla Paternae charitatis va ser revocada la uni\xc3\xb3 del t\xc3\xadtol d\'Amasia amb el de Pavia._NEWLINE_El 1817 la di\xc3\xb2cesi va donar totes les parr\xc3\xb2quies a la dreta del Ticino a la di\xc3\xb2cesi de Vigevano._NEWLINE_El 20 de juny de 1859 Pietro Maria Ferr\xc3\xa8 va ser traslladat de la di\xc3\xb2cesi de Crema a la seu episcopal de Pavia, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s que la unitat es va trobar l\'oposici\xc3\xb3 del govern itali\xc3\xa0 perqu\xc3\xa8 per a l\'elecci\xc3\xb3 s\'havien observat els privilegis de la corona austro-hongaresa. El bisbe no va poder prendre possessi\xc3\xb3 de la seu i va quedar-se a Crema com a administrador apost\xc3\xb2lic. La situaci\xc3\xb3 es va resoldre el 27 de mar\xc3\xa7 de 1867, quan va ser traslladat a la di\xc3\xb2cesi de Casale Monferrato.'