b'\n_START_ARTICLE_\nSarah Siddons\n_START_SECTION_\nJoventut i vida personal\n_START_PARAGRAPH_\nEra la filla gran de Roger Kemble, director d\'una companyia ambulant en la qual treballaven gaireb\xc3\xa9 tots els membres de la seva fam\xc3\xadlia. _NEWLINE_En aquell temps, el treball d\'actriu no era una professi\xc3\xb3 respectable per a una dona, per la qual cosa els seus pares inicialment van desaprovar la seva elecci\xc3\xb3 de professi\xc3\xb3. _NEWLINE_Va comen\xc3\xa7ar treballant com a majordoma a casa de Lady Greathead, a Guy\'s Cliffe House, Coventry Road, Warks. _NEWLINE_El 1773, als 18 anys, es va casar amb William Siddons, actor. La seva vida familiar va ser menys afortunada que la professional. Va tenir set fills, per\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s dos li van sobreviure. El seu matrimoni va acabar en una separaci\xc3\xb3 informal.\n_START_SECTION_\nCarrera\n_START_PARAGRAPH_\nDotada de gran bellesa, es va distingir pel seu talent interpretatiu. Actriu tr\xc3\xa0gica, no tan brillant en la com\xc3\xa8dia i en possessi\xc3\xb3 d\'una intel\xc2\xb7lig\xc3\xa8ncia molt viva i profunda, s\'identificava plenament amb els personatges que interpretava._NEWLINE_El 1774, Siddons va assolir el seu primer \xc3\xa8xit com Belvidera, en l\'obra de Thomas Otway Venice preserved. Aix\xc3\xb2 va atreure l\'atenci\xc3\xb3 de David Garrick, que va enviar el seu ajudant per veure el seu personatge de Calista en l\'obra Fair Penitent de Thomas Rowe. Va ser convidada a actuar a Drury Lane. Tanmateix, i per la seva manca d\'experi\xc3\xa8ncia, les seves primeres actuacions com a Porcia en El mercader de Ven\xc3\xa8cia no van ser ben rebudes, per la qual cosa va rebre una carta del director de Drury Lane en qu\xc3\xa8 rebutjava els seus serveis en un futur. _NEWLINE_El 1777, va comen\xc3\xa7ar a fer el circuit de prov\xc3\xadncies. Durant els seg\xc3\xbcents sis anys va treballar en companyies teatrals provincials (sobretot a York i Bath), aconsegu\xc3\xad una reputaci\xc3\xb3 de forma gradual, i la seva seg\xc3\xbcent aparici\xc3\xb3 a Drury Lane l\xe2\x80\x99octubre de 1782 va ser molt diferent a les anteriors. Va ser una sensaci\xc3\xb3 quan va interpretar el paper principal de l\'adaptaci\xc3\xb3 de la novel\xc2\xb7la de Thomas Southern, Isabella, or The Fatal Marriage. _NEWLINE_El seu paper m\xc3\xa9s fam\xc3\xb3s va ser el de Lady Macbeth a causa de la grandesa amb qu\xc3\xa8 expressava les seves emocions i les passions assassines del personatge; aconsegu\xc3\xad arribar al p\xc3\xbablic i deixar extasiats els espectadors. En aquest personatge va trobar el millor trampol\xc3\xad per poder desplegar les seves habilitats interpretatives. Sarah Siddons era una dona alta i tenia una figura cridanera, una bellesa brillant i uns ulls poderosament expressius, a m\xc3\xa9s d\'una dignitat solemne que li permetia reclamar aquest personatge per a ella. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s d\'aquest personatge va interpretar Desd\xc3\xa8mona, en Otel\xc2\xb7lo; Rosalinda, en Al vostre gust; Of\xc3\xa8lia, en Hamlet ; i Volumina, en Coroli\xc3\xa0, tots amb gran \xc3\xa8xit. No obstant aix\xc3\xb2, va ser interpretant la reina Caterina en Enric VIII en qu\xc3\xa8 va trobar un personatge que s\'adaptava gaireb\xc3\xa9 tan b\xc3\xa9 a les seves capacitats interpretatives com Lady Macbeth._NEWLINE_Durant vint anys va ser la reina de Drury Lane. El seu grau de celebritat ha rebut ep\xc3\xadtets com "m\xc3\xadtica" o "monumental", i cap a mitjans dels anys 1780, Siddons va ser encimbellada a l\'estatus d\'icona cultural. Es va relacionar amb les elits socials i liter\xc3\xa0ries de la societat londinenca, fent-se amb personatges com Samuel Johnson, Edmund Burke, Hester Thrale o William Windham._NEWLINE_El 1802 va deixar Drury Lane i va comen\xc3\xa7ar a apar\xc3\xa8ixer de forma espor\xc3\xa0dica en un teatre rival, el Royal Opera House. Va ser en aquest teatre, el 29 de juny de 1812, quan va donar vida a la que seria una de les actuacions teatrals de la hist\xc3\xb2ria. Donava vida al seu paper m\xc3\xa9s fam\xc3\xb3s, Lady Macbeth, i la mateixa audi\xc3\xa8ncia es va negar que la funci\xc3\xb3 continu\xc3\xa9s despr\xc3\xa9s del final de la seva escena. Eventualment, i despr\xc3\xa9s d\'un aplaudiment tumultu\xc3\xb3s del p\xc3\xbablic, el tel\xc3\xb3 va tornar a aixecar-se i Siddons aparegu\xc3\xa9 asseguda amb la seva pr\xc3\xb2pia roba i sense representar cap personatge. En aquell moment va donar un emocionant discurs de comiat a la seva audi\xc3\xa8ncia que va durar vuit minuts. _NEWLINE_Siddons es va retirar formalment dels escenaris el 1812, tot i que va reapar\xc3\xa8ixer per algunes actuacions en ocasions especials. La seva \xc3\xbaltima aparici\xc3\xb3 va ser el 9 de juny de 1819, en el paper de Lady Randolph, de l\'obra Douglas de John Home. _NEWLINE_Sarah Siddons va morir el 1831, a Londres, i va ser enterrada en aquesta ciutat, al cementiri de Saint Mary, a Paddington Green.'