b'\n_START_ARTICLE_\nErnst Haeckel\n_START_SECTION_\nVida\n_START_PARAGRAPH_\nErnst Haeckel va n\xc3\xa9ixer el 16 de febrer del 1834, a Potsdam (llavors part de Pr\xc3\xbassia)._NEWLINE_Va completar els seus estudis el 1852, a Domgymnasium de Mersburg._NEWLINE_Llavors, va estudiar medicina a Berl\xc3\xadn, amb Albert von K\xc3\xb6lliker, Franz Leydig, Rudolf Virchow (amb qui va treballar breument com a ajudant), i amb l\'anatomista-fisi\xc3\xb2leg Johannes Peter M\xc3\xbcller (1801-1858)._NEWLINE_El 1857, Haeckel es va doctorar en medicina i va rebre una llic\xc3\xa8ncia per practicar-la. L\'ocupaci\xc3\xb3 de metge, per\xc3\xb2, sembla que va perdre inter\xc3\xa8s per part seva despr\xc3\xa9s d\'entrar en contacte amb el patiment dels pacients._NEWLINE_Haeckel va estudiar amb Carl Gegenbaur a la Universitat de Jena durant tres anys, i aconsegu\xc3\xad un doctorat en zoologia, abans d\'esdevenir professor d\'anatomia comparativa a la mateixa universitat, en la qual va romandre durant 47 anys, en el per\xc3\xadode 1862-1909. Entre el 1859 i 1866, Haeckel va treballar en diversos grups d\'invertebrats, entre els quals els radiolaris, els por\xc3\xadfers i els an\xc3\xa8l\xc2\xb7lids. Durant un viatge pel Mediterrani, Haeckel va descobrir i anomenar prop de 150 noves esp\xc3\xa8cies de radiolaris. De fet, va anomenar milers de noves esp\xc3\xa8cies entre el 1859 i el 1887._NEWLINE_Del 1866 al 1867, va fer un extens viatge per les Illes Can\xc3\xa0ries, per\xc3\xadode en qu\xc3\xa8 va tenir contacte amb Charles Darwin, Thomas Huxley i Charles Lyell. El 1867, es va casar amb Agnes Huschke, amb qui va tenir un fill, Walter, el 1868, i dues filles, Elizabeth i Emma el 1871 i 1873, respectivament. El 1869, va viatjar com a investigador a Noruega, el 1871 a Dalm\xc3\xa0cia i el 1873 a Egipte, Turquia i Gr\xc3\xa8cia. El 1909, es va retirar de l\'ensenyament i el 1910 va apostatar del luteranisme._NEWLINE_La seva muller va morir el 1915 i ell va anar tornant-se m\xc3\xa9s fr\xc3\xa0gil, i es va trencar un bra\xc3\xa7 i una cama. Va vendre la mansi\xc3\xb3 Medusa ("vil\xc2\xb7la Medusa") el 1918 a la fundaci\xc3\xb3 Carl Zeiss. Va morir el 9 d\'agost del 1919.\n_START_SECTION_\nPol\xc3\xadtica\n_START_PARAGRAPH_\nHaeckel va extrapolar una nova religi\xc3\xb3 o filosofia anomenada monisme de la ci\xc3\xa8ncia evolutiva. Des del punt de vista del monisme de Haeckel, postula que tots els aspectes del m\xc3\xb3n formen una unitat essencial, i l\'economia, la pol\xc3\xadtica, i l\'\xc3\xa8tica s\xc3\xb3n redu\xc3\xafts a la "biologia aplicada."_NEWLINE_ Les seves escriptures i lectures del monisme varen ser, m\xc3\xa9s tard, emprades per a proveir de justificacions cient\xc3\xadfiques (o quasi cient\xc3\xadfiques) el racisme, nacionalisme i darwinisme social._NEWLINE_Va suggerir que el desenvolupament de les \xc3\xa8tnies era paral\xc2\xb7lel al desenvolupament dels individus. Advocava per la idea que les \xc3\xa8tnies primitives eren en la seva inf\xc3\xa0ncia i necessitaven la supervisi\xc3\xb3 i protecci\xc3\xb3 de societats m\xc3\xa9s madures._NEWLINE_Haeckel tamb\xc3\xa9 assegurava que la "pol\xc3\xadtica \xc3\xa9s biologia aplicada", una citaci\xc3\xb3 emprada per diversos nazis. El partit nazi va fer servir no sols les citacions de Haeckel, sin\xc3\xb3 que tamb\xc3\xa9 va fer ampli \xc3\xbas de la filosofia del monisme, que varen fer servir com a justificaci\xc3\xb3 del racisme, nacionalisme i darwinisme social.\n_START_SECTION_\nRecerca\n_START_PARAGRAPH_\nHaeckel fou un zo\xc3\xb2leg, un artista i il\xc2\xb7lustrador reconegut i, m\xc3\xa9s tard, un professor universitari d\'anatomia comparativa. Tot i que les idees de Haeckel s\xc3\xb3n importants en la hist\xc3\xb2ria de la teoria evolutiva, i que fou un competent anatomista d\'invertebrats, sobretot conegut pel seu treball amb els radiolaris, molts conceptes especulatius que va defensar s\xc3\xb3n actualment considerats incorrectes. Aix\xc3\xad, per exemple, Haeckel va descriure i anomenar microorganismes ancestrals hipot\xc3\xa8tics que mai s\'han pogut trobar._NEWLINE_Va ser un dels primers a considerar la psicologia com a una branca de la fisiologia. Va proposar diversos termes actualment oblics com f\xc3\xadlum, filog\xc3\xa8nia, ecologia, i va proposar el regne dels protists el 1866. Els seus principals interessos estaven centrats en l\'evoluci\xc3\xb3 i processos de desenvolupament de la vida en general, com ara el desenvolupament de les formes no aleat\xc3\xb2ries, que va culminar amb el llibre d\'il\xc2\xb7lustracions Kunstformen der Natur (Formes art\xc3\xadstiques de la natura). Haeckel no va donar suport a la selecci\xc3\xb3 natural de les esp\xc3\xa8cies, i fou un partidari del lamarckisme._NEWLINE_Haeckel va postular la "teoria de la recapitulaci\xc3\xb3", que proposava un enlla\xc3\xa7 entre l\'ontog\xc3\xa8nia (desenvolupament de l\'individu) i la filog\xc3\xa8nia (evoluci\xc3\xb3 entre individus), resumit en la frase "l\'ontog\xc3\xa8nia recapitula la filog\xc3\xa8nia". El seu concepte de recapitulaci\xc3\xb3 ha estat rebutjat en la forma exposada per ell (ara anomenada "recapitulaci\xc3\xb3 forta"). Va donar suport a les seves teories amb els dibuixos embrionaris que despr\xc3\xa9s s\'ha dit que estaven massa simplificats i en part no eren acurats. Haeckel tamb\xc3\xa9 va introduir el concepte d\'"heterocr\xc3\xb2nia", que \xc3\xa9s el canvi en el temps de desenvolupar-se l\'embri\xc3\xb3 al llarg del curs de l\'evoluci\xc3\xb3._NEWLINE_Fou una figura extravagant. A vegades, feia grans (i no cient\xc3\xadfics) passos a partir de les proves disponibles. Per exemple, quan Darwin va publicar L\'origen de les esp\xc3\xa8cies (1859), no s\'havien trobat encara restes d\'ancestres humans. Haeckel va proposar que l\'evid\xc3\xa8ncia de l\'evoluci\xc3\xb3 humana es trobaria a les \xc3\x8dndies orientals holandeses (ara Indon\xc3\xa8sia), i va descriure amb grans detalls restes te\xc3\xb2riques. Fins i tot, va anomenar una esp\xc3\xa8cie encara no trobada com a Pithecanthropus alalus i va encarregar als seus estudiants que anessin a trobar-la. (Richard i Oskar Hertwig varen ser dos dels estudiants m\xc3\xa9s importants que va tenir.)_NEWLINE_Un estudiant, un jove holand\xc3\xa8s anomenat Eugene Dubois, va anar a les \xc3\x8dndies orientals i va trobar les restes de l\'hum\xc3\xa0 de Java, les primeres restes humanes ancestrals mai trobades. Dubois va classificar-lo originalment amb el nom que havia triat Haeckel de Pithecanthropus, per\xc3\xb2 m\xc3\xa9s tard les restes varen ser reclassificades com a Homo erectus._NEWLINE_En l\'any 1908, la Societat Linneana de Londres li atorg\xc3\xa0 la medalla Darwin-Wallace.\n_START_SECTION_\nEls dibuixos embrionaris\n_START_PARAGRAPH_\nS\'ha dit (Richardson, 1998; Richardson and Keuck, 2002) que alguns dibuixos embrionaris del 1874 de Haeckel varen ser sintetitzats._NEWLINE_Hi va haver m\xc3\xbaltiples versions d\'aquests dibuixos embrionaris i Haeckel va rebutjar les afirmacions de frau, per\xc3\xb2 va admetre un error que va corregir. _NEWLINE_La controv\xc3\xa8rsia implica diferents publicacions (vegeu m\xc3\xa9s detalls en: teoria de la recapitulaci\xc3\xb3). _NEWLINE_Alguns creacionistes han afirmat que Darwin va confiar en els dibuixos de Haeckel com a una prova de l\'evoluci\xc3\xb3,_NEWLINE_implicant que la teoria de Darwin \xc3\xa9s, per tant, il\xc2\xb7leg\xc3\xadtima i possiblement fraudulenta. Aquesta afirmaci\xc3\xb3 ignora que Darwin va publicar L\'origen de les esp\xc3\xa8cies el 1859 i L\'origen de l\'home el 1871, mentre que els dibuixos embrionaris s\xc3\xb3n del 1874. En L\'origen de l\'home, Darwin va fer servir nom\xc3\xa9s dos dibuixos embrionaris, cap d\'aquests tret d\'en Haeckel._NEWLINE_S\'ha afirmat que Ernst Haeckel va enviar un escrit el 9 de gener del 1909 a la publicaci\xc3\xb3 M\xc3\xbcnchener Allgemeine Zeitung que tradu\xc3\xaft seria: _NEWLINE_"una petita proporci\xc3\xb3 dels meus dibuixos embrionaris (possiblement 6 o 8 d\'un centenar) estan realment (en el sentit de la paraula del Dr. Brass) "falsificats" \xe2\x80\x94tots aquests pel fet que el material per a la inspecci\xc3\xb3 \xc3\xa9s tan incomplet o insuficient que s\'ha fet una imatge en restauraci\xc3\xb3 d\'una s\xc3\xa8rie de desenvolupament connectat per emplenar els buits amb hip\xc3\xb2tesis i reconstruint els membres no trobats mitjan\xc3\xa7ant s\xc3\xadntesi comparativa."\n_START_SECTION_\nPublicacions\n_START_PARAGRAPH_\nLes publicacions de Haeckel, que va treballar com a professor de la Universitat de Jena durant 47 anys, van ser nombroses i en celebrar el seu seixant\xc3\xa8 aniversari a Jena, el 1894, Haeckel ja havia produ\xc3\xaft 42 obres, amb unes 13.000 p\xc3\xa0gines, a m\xc3\xa9s de nombrosos relats autobiogr\xc3\xa0fics cient\xc3\xadfics i il\xc2\xb7lustracions._NEWLINE_Les monografies de Haeckel inclouen: Radiolaria (1862), Siphonophora (1869), Monera (1870) i Esponges calc\xc3\xa0ries (1872), aix\xc3\xad com diversos informes Challenger com: Meduses del fons mar\xc3\xad (1881), Siphonophora (1888), Keratosa del fons mar\xc3\xad (1889), un altre Radiolaria (1887), il\xc2\xb7lustrat amb 140 l\xc3\xa0mines sobre m\xc3\xa9s de quatre mil noves esp\xc3\xa8cies._NEWLINE_Entre els seus nombrosos llibres, Ernst Haeckel va escriure Morfologia general (1866);_NEWLINE_Nat\xc3\xbcrliche Sch\xc3\xb6pfungsgeschichte (1868, (La hist\xc3\xb2ria natural de la creaci\xc3\xb3) reimpr\xc3\xa8s el 1883); Freie Wissenschaft und freie Lehre (1877, Llibertat en la ci\xc3\xa8ncia i l\'ensenyament), en r\xc3\xa8plica a un discurs en qu\xc3\xa8 Virchow s\'oposava a l\'estudi de l\'evoluci\xc3\xb3 a les escoles, basant-se en el fet que l\'evoluci\xc3\xb3 era una hip\xc3\xb2tesi no provada; Die systematische Phylogenie (1894, La filog\xc3\xa8nia sistem\xc3\xa0tica), que ha estat considerat el seu millor llibre, Anthropogenie (1874, que va arribar a la cinquena edici\xc3\xb3, ampliada el 1903), sobre l\'evoluci\xc3\xb3 humana; Die Weltr\xc3\xa4thsel (1895-1899, tamb\xc3\xa9 escrit Die Weltr\xc3\xa4tsel; \xc3\x9cber unsere gegenw\xc3\xa4rtige Kenntnis vom Ursprung des Menschen (1898; Der Kampf um den Entwickelungsgedanken (1905; Die Lebenswunder (1904, un suplement de Die Weltr\xc3\xa4thsel; tamb\xc3\xa9 llibres de viatge com Indische Reisebriefe (1882, Notes de viatge de l\'\xc3\x8dndia) i Aus Insulinde: Malayische Reisebriefe (1901, Notes de viatge de Mal\xc3\xa0isia), els fruits dels viatges a Sri Lanka i Java; Kunstformen der Natur (1904, Formes art\xc3\xadstiques de la natura), amb l\xc3\xa0mines molt detallades que representen formes de vida animal marina; i Wanderbilder (1905, Imatges de viatge), amb reproduccions de pintures a l\'oli i paisatges.'