b'\n_START_ARTICLE_\nCombat de Morell i Vilallonga\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEls fets, comentats per historiadors coetanis i actuals, van anar aix\xc3\xad: El dia primer de mar\xc3\xa7 van ser sorpresos per una partida de carlins els carruatges p\xc3\xbablics que portaven correu i passatgers de Tarragona a Reus per la carretera Am\xc3\xa0lia, i van fer presoners alguns viatgers. Arribada la not\xc3\xadcia a Reus, l\'alcalde Pau Font va ordenar que es toquessin les campanes i, congregats a la pla\xc3\xa7a de les Monges, davant del convent, (on actualment hi ha la pla\xc3\xa7a de Prim), es van formar dos batallons de la Mil\xc3\xadcia. El primer va sortir cap a la Selva del Camp, i el segon, cap a San Ramon, manat pel comandant d\'armes de Reus senyor Viladomar, on es van enfrontar amb els enemics. Els reusencs van disparar i van matar entre deu i dotze carlins. Aquests es van retirar en direcci\xc3\xb3 al Morell, perseguits pels milicians, per\xc3\xb2 a les envistes del poble els esperava una divisi\xc3\xb3 carlina comandada pel comandant Llarg de Copons, amagada a la Pobla de Mafumet. Els carlins van disparar contra els miquelets i van matar-ne alguns. Les files dels milicians, desbordades per la gran quantitat d\'enemics i veient que la cavalleria que portaven havia desaparegut, es van dispersar pel terme. Alguns es van poder fer forts a les cases i l\'esgl\xc3\xa9sia de Vilallonga, i els que eren agafats per l\'enemic eren afusellats immediatament. Mentrestant, els milicians refugiats al campanar van tocar les campanes demanant auxili, i els del primer batall\xc3\xb3, que havien marxat a la Selva i ja havien tornat a Reus, els van sentir i van c\xc3\xb3rrer a auxiliar-los, dirigits pel comandant Francesc Subir\xc3\xa0, conegut per Rosset. Pere Gras diu que Pere Soriguera va enardir els membres de la columna de Subir\xc3\xa0, de la qual el redactor de La Joven Espa\xc3\xb1a en formava part, amb un abrandat discurs que havia acabat amb el crit de "A vencer o a morir". Quan van arribar a Sant Ramon, Subir\xc3\xa0 va advertir a la tropa del perill que corrien, i va preguntar si estaven disposats a auxiliar els seus paisans. Els homes van acceptar i es van formar dues companyies que es van desplegar en guerrilla i se situaren al flanc dels carlins. El batall\xc3\xb3, a pas de marxa i amb els timbals sonant, va atacar frontalment i entre tots van aconseguir fer marxar els carlins. Subir\xc3\xa0 va recollir els milicians setiats i els dispersos i marx\xc3\xa0 cap a Constant\xc3\xad, i d\'all\xc3\xad a Reus, on un soldat de cavalleria, segons es va dir, havia arribat feia unes hores i havia escampat la not\xc3\xadcia per la ciutat. La gent, sobretot les mares amb fills a la mil\xc3\xadcia, es van espantar molt, i fins que a les 9 del vespre no va entrar Subir\xc3\xa0 amb els milicians supervivents, no hi va haver tranquil\xc2\xb7litat a Reus. Per\xc3\xb2 havien mort 130 milicians, i el dol va ser majoritari. Per a ajudar als orfes i les v\xc3\xaddues es van utilitzar alguns diners p\xc3\xbablics i es va organitzar unes representacions teatrals a c\xc3\xa0rrec de joves aficionats i membres de la mil\xc3\xadcia al Teatre de les Com\xc3\xa8dies. Es van rebre tamb\xc3\xa9 diners de Barcelona, d\'una subscripci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica que s\'havia obert a trav\xc3\xa9s de peri\xc3\xb2dics.\n_START_SECTION_\nHomenatges\n_START_PARAGRAPH_\nEl 7 de mar\xc3\xa7 de 1840 (no es va poder fer el dia 1 a causa de les fortes pluges) es van celebrar uns solemnes funerals per les 130 v\xc3\xadctimes de la Mil\xc3\xadcia, i es va organitzar una desfilada amb els batallons del Quarter de cavalleria, els milicians i les forces d\'artilleria. Es van recollir les restes de tots al cementiri del Roser i es van portar a la Prioral de Sant Pere fins l\'endem\xc3\xa0, quan es va celebrar una missa. El capell\xc3\xa0, Alb\xc3\xad \xc3\x92dena, va fer una relaci\xc3\xb3 molt intensa dels fets ocorreguts dos anys abans, en lloc del serm\xc3\xb3 habitual. Quan va acabar la missa es van tornar a portar les restes al cementiri. Es van posar en una fossa comuna els 130 cossos amb una placa amb els noms de tots els morts._NEWLINE_ _NEWLINE_Pere Mata, contemporani dels fets i que els havia seguit des de La Joven Espa\xc3\xb1a, va publicar un poema el 1851 sobre el que va succeir. El poema pr\xc3\xb2piament dit compr\xc3\xa8n de la p\xc3\xa0gina quinze a la quaranta-sis. Les restants repartides en ep\xc3\xadgrafs: "Cuatro palabras", "A mis compatriotas" i "Notas sobre la batalla del Morell i Vilallonga". Inclou tamb\xc3\xa9 una relaci\xc3\xb3 amb els noms dels milicians que van morir en aquella acci\xc3\xb3. El poema es titula Gloria y martirio: poema en tres cantos dedicado al pueblo y Milicia Nacional de Reus. Madrid: Imprenta de Manini Hermanos, 1851. El 1874, l\'1 de mar\xc3\xa7, es va voler celebrar una commemoraci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica mobilitzant la poblaci\xc3\xb3, cosa que t\xc3\xa9 tota l\'aparen\xc3\xa7a d\'un esfor\xc3\xa7 per convertir-la en una jornada d\'afirmaci\xc3\xb3 democr\xc3\xa0tica. Fins al 1878, al cap de 40 anys dels fets, no es va fer un reconeixement p\xc3\xbablic als supervivents del Combat, i es van distribuir medalles entre els que restaven vius en un acte solemne al Teatre de les Com\xc3\xa8dies. Se\'n va publicar un fullet commemoratiu l\'any seg\xc3\xbcent: Solemne distribuci\xc3\xb3n de medallas \xc3\xa1 los milicianos nacionales de la ciudad de Reus que asistieron \xc3\xa1 la memorable accion librada en los campos de Morell y Vilallonga contra quintuplicadas fuerzas carlistas el dia 1\xc2\xba de marzo de 1838. Reus: Establecimiento tipogr\xc3\xa1fico de Sabater, 1879. Actualment la tomba col\xc2\xb7lectiva es troba al Cementiri de Reus. La mem\xc3\xb2ria del Combat a la ciutat de Reus va perdurar molts anys i es va convertir en una commemoraci\xc3\xb3 tradicional del liberalisme reusenc. Pere Anguera explica que el 1908 al Teatre Bartrina del Centre de Lectura es va representar una obra de Jaume Fort Prats, P\xc3\xa0tria i llibertat, on es feien diverses al\xc2\xb7lusions al Combat de Morell i Vilallonga. Un grup de carlins va promoure aldarulls que van acabar amb la seva expulsi\xc3\xb3, per\xc3\xb2 una vintena m\xc3\xa9s, des del galliner, tiraven paperets verds i grocs amb diversos impresos que insultaven l\'autor de l\'obra. Evarist F\xc3\xa0bregas va sortir a l\'escenari a calmar els \xc3\xa0nims, i no se\'n va sortir. Crist\xc3\xb3bal Litr\xc3\xa1n, que estava entre el p\xc3\xbablic va cridar "Saludo a los m\xc3\xa1rtires de Morell y Vilallonga", que encara va excitar m\xc3\xa9s al p\xc3\xbablic. Finalment, Miquel Rojas, un dels actors, va demanar calma al p\xc3\xbablic, i que si deixaven acabar l\'obra veurien que no s\'atacava cap ideologia sin\xc3\xb3 que explicava fets hist\xc3\xb2rics. El record del Combat encara estava molt viu entre els reusencs._NEWLINE_El 1938 l\'ajuntament republic\xc3\xa0 presidit per Ramir Ortega, va voler retre homenatge amb motiu del centenari de la batalla als soldats liberals morts en aquell combat, i va encarregar a l\'arquitecte Josep Sim\xc3\xb3 Bofarull els pl\xc3\xa0nols per a construir un monument que es volia situar a la pla\xc3\xa7a dels Quarters. L\'escultor Antoni Aguad\xc3\xa9 en va fer una maqueta. El monument prenia la forma d\'un obelisc de gran al\xc3\xa7ada que, al cap de munt, portava una estrella de cinc puntes que es podia il\xc2\xb7luminar. El 21 de gener del 1938, la premsa donava la noticia de que el darrer ple municipal destinava 10.000 pessetes per a la seva construcci\xc3\xb3. Les circumst\xc3\xa0ncies del moment van impossibilitar-ne la realitzaci\xc3\xb3, i tant Josep Sim\xc3\xb3 com Antoni Aguad\xc3\xa9 van marxar a l\'exili el 1939. L\'ajuntament franquista va aprofitar la idea i va erigir a la remodelada "Avenida de los Martires" (avui pla\xc3\xa7a de la Llibertat) un mon\xc3\xb2lit a "los ca\xc3\xaddos por Dios y por espa\xc3\xb1a", que actualment \xc3\xa9s al Cementiri de Reus.'