b"\n_START_ARTICLE_\nEsteve Guiu\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nLes primeres not\xc3\xadcies d'Esteve Guiu les trobem el 2 de novembre de 1775 al Llibre de registre de la Confraria dels Difunts (1676 - 1794) que hi ha a l'Arxiu Parroquial de Santa Eul\xc3\xa0lia de Berga. En aquest document hi diu que t\xc3\xa9 22 anys i apareix anomenat com a mestre de capella de la parroquial esgl\xc3\xa9sia. No se sap durant quant temps va ocupar Guiu aquest c\xc3\xa0rrec, per\xc3\xb2 la pla\xc3\xa7a d'organista la va adquirir tamb\xc3\xa9 aquest any i va ser per ell fins al 1824._NEWLINE_Al gener de 1797 es va presentar a les oposicions per ser mestre de capella a la parr\xc3\xb2quia de Sant Esteve d'Olot, les quals va guanyar Vicen\xc3\xa7 Alzina. A m\xc3\xa9s, segons els documents que en parlen, Guiu ja havia opositat en alguna altra ocasi\xc3\xb3 per aquest c\xc3\xa0rrec._NEWLINE_L'any 1824 va demanar la jubilaci\xc3\xb3 del c\xc3\xa0rrec d'organista, la qual li fou concedida. Poc m\xc3\xa9s tard, el 13 de juny del 1828, Esteve Guiu va morir a Berga, a l'edat de 75 anys.\n_START_SECTION_\nLa font del Guiu\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta font, situada prop de la carretera que puja al Santuari de Queralt, \xc3\xa9s una de les m\xc3\xa9s emblem\xc3\xa0tiques de la vila de Berga. Durant els seus passeigs d'estiu, Esteve Guiu parava a reposar en aquest indret i des d'aleshores, com que la gent el veia sovint all\xc3\xa0, va comen\xc3\xa7ar a rebre el nom de la font de Moss\xc3\xa8n Guiu (o font del Guiu), el qual encara conserva avui en dia."