b"\n_START_ARTICLE_\nJosep Comas i Sol\xc3\xa0\n_START_SECTION_\nTreballs de joventut\n_START_PARAGRAPH_\nDe sempre va mostrar una gran predilecci\xc3\xb3 pels estudis cient\xc3\xadfics. Tenia 15 anys quan va estudiar un meteorit que va caure a prop de Tarragona, i public\xc3\xa0 el resultat de la seua recerca en la revista francesa L'Astronomie. Tamb\xc3\xa9 de jove va realitzar alguns treballs sobre un eclipsi de Lluna i de la pluja de meteors dels Androm\xc3\xa8dids del novembre de 1885. En 1886 comen\xc3\xa7\xc3\xa0 els estudis de f\xc3\xadsica i matem\xc3\xa0tiques a la Universitat de Barcelona, fins a obtenir la llicenciatura; i tot just acabar la carrera va iniciar les seues investigacions astron\xc3\xb2miques._NEWLINE_En 1890 va comen\xc3\xa7ar les seues observacions de Mart amb un telescopi Bardou de 108 mm el resultat de les quals va ser la confecci\xc3\xb3 d'un mapa d'aquest planeta, que va presentar a la Reial Acad\xc3\xa8mia de Ci\xc3\xa8ncies i Arts de Barcelona. Amb aquest telescopi va estudiar tamb\xc3\xa9 J\xc3\xbapiter i el Sol. Cal destacar que Comas es va oposar al corrent liderat per l'astr\xc3\xb2nom estatunidenc Percival Lowell que proposava l'exist\xc3\xa8ncia de canals que travessaven la superf\xc3\xadcie del planeta.\n_START_SECTION_\nCarrera cient\xc3\xadfica professional\n_START_PARAGRAPH_\nUna vegada acabada la carrera, comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a preparar el doctorat i treballar com a professor substitut a la Facultat de Ci\xc3\xa8ncies, per\xc3\xb2 va abandonar la carrera a la universitat per una feina que se li va oferir el 1897: astr\xc3\xb2nom de l'Observatori Catal\xc3\xa0 de Sant Feliu de Gu\xc3\xadxols. Aquest observatori havia estat constru\xc3\xaft per l'industrial i astr\xc3\xb2nom aficionat Rafael Patxot i Comas i Sol\xc3\xa0 hi trob\xc3\xa0 unes instal\xc2\xb7lacions de qualitat on comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a realitzar observacions interessants. Comas i Sol\xc3\xa0 hi treball\xc3\xa0 des de 1895 a 1897, realitzant un viatge d'estudi a It\xc3\xa0lia i a Sic\xc3\xadlia dos anys m\xc3\xa9s tard, on visit\xc3\xa0 els principals observatoris i els volcans Vesuvi i Etna. El 27 de novembre de 1897 es casa amb Teresa Patxot Jubert a Barcelona  germana de Rafael Patxot.\n_START_SECTION_\nEclipsis de Sol de 1900 i 1905\n_START_PARAGRAPH_\nLa Reial Acad\xc3\xa8mia de Ci\xc3\xa8ncies i Arts de Barcelona li va encarregar l'organitzaci\xc3\xb3 d'una missi\xc3\xb3 a Elx per estudiar l'eclipsi de Sol del 28 de maig de 1900. Va ser un impulsor de la fotografia i el cinema aplicades a l'astronomia. Aprofitant l'eclipsi de Sol de 1905, una missi\xc3\xb3 de l'Observatori Fabra es va despla\xc3\xa7ar fins a Vinar\xc3\xb2s (Baix Maestrat) per a observar el fenomen. Comas es va servir d'un cinemat\xc3\xb2graf Gaumont i adaptant-li un prisma de l'espectr\xc3\xb2graf, va registrar en cine, per primera vegada al m\xc3\xb3n, l'espectre de la cromosfera solar._NEWLINE_Va determinar el di\xc3\xa0metre de Mercuri observant el seu tr\xc3\xa0nsit per davant del Sol de 1907 i 1909.\n_START_SECTION_\nObservaci\xc3\xb3 de J\xc3\xbapiter i Saturn\n_START_PARAGRAPH_\nA principis del segle XX, va centrar la seua atenci\xc3\xb3 en el planeta J\xc3\xbapiter, les seues nombroses observacions planet\xc3\xa0ries li van permetre descobrir la interacci\xc3\xb3 entre la Banda Temperada Sud (STB) i la Gran Taca Vermella de J\xc3\xbapiter. Observant els seus sat\xc3\xa8l\xc2\xb7lits, va arribar a resoldre els seus discos i detectar detalls d'albedo en aquests, detectant el casquet polar de Ganimedes, _NEWLINE_Respecte a Saturn, les observacions d'aquest planeta van ser continuades per Comas i Sol\xc3\xa0 des de 1890 fins a 1937. Entre els resultats m\xc3\xa9s importants podem citar la seua teoria de les variacions lluminoses de l'anell en funci\xc3\xb3 de la difer\xc3\xa8ncia d'azimuts, amb relaci\xc3\xb3 al seu pla, del Sol i de la Terra; el descobriment del per\xc3\xadode de rotaci\xc3\xb3 de la taca blanca de Barnard (1902) i la rotaci\xc3\xb3 diferencial (l'equador gira m\xc3\xa9s de pressa que el pol) de l'atmosfera de Saturn (1903).\n_START_SECTION_\nL'atmosfera de Tit\xc3\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nMenci\xc3\xb3 a banda s\xc3\xb3n les observacions en 1907 de Tit\xc3\xa0, que van demostrar l'exist\xc3\xa8ncia d'atmosfera en aquest sat\xc3\xa8l\xc2\xb7lit. Comas i Sol\xc3\xa0 va poder observar una propietat de les atmosferes planet\xc3\xa0ries denominada enfosquiment dels llimbs. La llum difusa i reflectida pels llimbs travessa un cam\xc3\xad m\xc3\xa9s llarg a trav\xc3\xa9s de l'atmosfera, sent aix\xc3\xad m\xc3\xa9s atenuada que la radiaci\xc3\xb3 difosa per la resta del disc. L'efecte de d'enfosquiment de Tit\xc3\xa0, i per tant l'exist\xc3\xa8ncia d'una atmosfera en el major sat\xc3\xa8l\xc2\xb7lit de Saturn, nom\xc3\xa9s va poder ser confirmat en 1944 per Kuiper, el qual ho va corroborar espectrosc\xc3\xb2picament. Aquests treballs van ser publicats en la prestigiosa revista Astronomische Nachrichten el 1908 (179 (4290), p. 289-290)_NEWLINE_Comas va observar i va fotografiar amb regularitat el retorn del cometa Halley l'any 1910, estudiant la seua activitat, canvis de la seua estructura de les cues i erupcions gasoses. Despr\xc3\xa9s d'analitzar les adreces i el radiant dels meteors de la pluja del 9 d'octubre de 1915, va deduir que estos procedien del cometa Giacobini-Zinner, rebent la pluja el nom de Giacob\xc3\xadnides.\n_START_SECTION_\nEls asteroides\n_START_PARAGRAPH_\nTamb\xc3\xa9 va destacar pels seus estudis dels asteroides, ideant un procediment fotogr\xc3\xa0fic per a recon\xc3\xa8ixer-los, descobrint-ne aix\xc3\xad onze, el primer el 1920, que s\xc3\xb3n: (804) Hispania, (925) Alphonsina en honor a Alfons X el Savi, (945) Barcelona asteroide peculiar per la seua gran inclinaci\xc3\xb3 del pla de l'\xc3\xb2rbita, (986) Am\xc3\xa8lia dedicat a la seua segona esposa, Am\xc3\xa8lia Sala, (1102) Pepita, (1117) Reginita, (1136) Mercedes, (1188) Gothlandia, (1626) Sadeya, (1655) Comas Sol\xc3\xa1 i (1708) Polit._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 va desenvolupar un nou m\xc3\xa8tode pel c\xc3\xa0lcul de les \xc3\xb2rbites d'estos astres. Va poder aportar els element orbitals (que determinen amb exactitud l'\xc3\xb2rbita de l'asteroide) per a 8 dels astres. Els altres 3 no van poder ser redescoberts fins m\xc3\xa9s tard, 1927AA va ser observat el 1960 per l'observatori de Cincinnati i anomenat posteriorment Sadeya, quedant dos sense nom (A1929SHA i 1929WG) al morir Comas abans que pogueren ser retrobats._NEWLINE_Comas va retrobar (193) Ambrosia (del que no es tenien not\xc3\xadcies des del seu descobriment, 37 anys abans) i (629) Sernardina i va aportar moltes mesures que van permetre determinar amb exactitud les \xc3\xb2rbites d'altres asteroides.\n_START_SECTION_\nAstrometria i estrelles variables i dobles\n_START_PARAGRAPH_\nEn la vessant fotogr\xc3\xa0fica, Comas va preparar un atles de 43 fotografies de gran camp titulat Atlas Fotogr\xc3\xa1fico de la Zona Ecl\xc3\xadptica, considerat el primer atles fotogr\xc3\xa0fic d'esta zona del cel; tamb\xc3\xa9 va practicar la fotografia estereosc\xc3\xb2pica desenvolupant t\xc3\xa8cniques que li permeteren obtenir mesures astrom\xc3\xa8triques de gran precisi\xc3\xb3 i descobrir un parell d'estrelles variables, entre les quals cal destacar una variable cefeida a la constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 de Libra (TV Librae) i una altra a Ori\xc3\xb3. Va realitzar mesures microm\xc3\xa8triques d'unes 200 estrelles dobles._NEWLINE_En el camp de la sismologia se li deu una estad\xc3\xadstica sismol\xc3\xb2gica completa, resultat de les seues observacions efectuades en l'Observatori Fabra i en una estaci\xc3\xb3 sismol\xc3\xb2gica pr\xc3\xb2pia des de 1913, aix\xc3\xad com una porci\xc3\xb3 d'estudis i treballs, entre els quals fem menci\xc3\xb3 del C\xc3\xa1lculo de la profundidad hipocentral de los terremotos, procediment ideat per ell per a determinar esta profunditat valenta simplement de les dades d'un sol sismograma i eliminant aix\xc3\xad, les inevitables discrep\xc3\xa0ncies hor\xc3\xa0ries que tant influ\xc3\xafxen en els m\xc3\xa8todes de l'hod\xc3\xb2grafa.\n_START_SECTION_\nEl seu paper en la societat\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser director de l'Observatori Fabra des de la seua creaci\xc3\xb3 l'any 1904. Va fundar en 1911 la Sociedad Astron\xc3\xb3mica de Espa\xc3\xb1a, posteriorment anomenada Sociedad Astron\xc3\xb3mica de Espa\xc3\xb1a y Am\xc3\xa9rica (SADEYA), de la que va ser nomenat president, c\xc3\xa0rrec que va ocupar fins a la seva defunci\xc3\xb3. Aquesta societat es va crear en clar antagonisme amb Salvador Raurich i Eduard Fontser\xc3\xa8, els quals havien creat un any abans (1910) la Societat Astron\xc3\xb2mica de Barcelona, coincidint amb el pas del Cometa Halley. Els dos cient\xc3\xadfics van portar aix\xc3\xad la seua rivalitat cient\xc3\xadfica i personal al pla associatiu, per\xc3\xb2 val a dir que si m\xc3\xa9s no este fet va permetre l'extensi\xc3\xb3 i la divulgaci\xc3\xb3 de l'astronomia a molta gent. Tamb\xc3\xa9 va ser director del Servei d'Astronomia de la Generalitat durant la Segona Rep\xc3\xbablica Espanyola i membre d'honor de nombroses societats astron\xc3\xb2miques de l'\xc3\xa0rea d'Europa._NEWLINE_Molt\xc3\xadssimes de les seues observacions van ser efectuades des del seu propi observatori de Vil\xc2\xb7la Ur\xc3\xa0nia. Al morir el 2 de desembre de 1937 a causa d'una broncopneum\xc3\xb2nia, va llegar sa casa Vil\xc2\xb7la Ur\xc3\xa0nia i terrenys i els seus valuosos aparells astron\xc3\xb2mics a la ciutat de Barcelona. Per la seua popularitat, el seu enterrament va ser un dels m\xc3\xa9s multitudinaris vistos mai a Barcelona. Per\xc3\xb2 potser seran les incomptables visites guiades al Fabra i a l'observatori de Vil\xc2\xb7la Ur\xc3\xa0nia el que m\xc3\xa9s van fer per difondre i acostar l'astronomia entre els barcelonins._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 forma part del llegat Comas i Sol\xc3\xa0 la col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 completa dels articles de Comas i Sol\xc3\xa0 publicats per l'Acad\xc3\xa8mia de Ci\xc3\xa8ncies i Arts de Barcelona i donada per Francisco Almor a Aster, Agrupaci\xc3\xb3 Astron\xc3\xb2mica de Barcelona.\n_START_SECTION_\nEl seu paper divulgador\n_START_PARAGRAPH_\nComas i Sol\xc3\xa0, va tenir una important faceta de periodista i divulgador cient\xc3\xadfic deixant un enorme cabal de literatura cient\xc3\xadfica i treballs de divulgaci\xc3\xb3 astron\xc3\xb2mica. En 1896 comen\xc3\xa7a a escriure una columna quinzenal d'astronomia al diari La Vanguardia, activitat que no es va interrompre fins a la seua mort en 1937._NEWLINE_Entre els seus treballs de divulgaci\xc3\xb3 destaquen la seua obra Astronomia (1935) i se citen sovint les seues obres: El cielo, El Cometa Halley, El espiritismo ante la ciencia (una mirada esc\xc3\xa8ptica a la florent moda espiritista de principis de segle), Teoria elemental de sustentaci\xc3\xb3n de los aeroplanos, Ensayos de Filosofia Cient\xc3\xadfica, Estad\xc3\xadstica sismol\xc3\xb3gica de Catalu\xc3\xb1a i Geograf\xc3\xada sismol\xc3\xb3gica de Catalu\xc3\xb1a mostrant els diferents camps cient\xc3\xadfics que interessaven a Comas i Sol\xc3\xa0. Tamb\xc3\xa9 va publicar m\xc3\xa9s de 600 articles en el diari La Vanguardia._NEWLINE_En mem\xc3\xb2ria de la seua aportaci\xc3\xb3 a l'astronomia el selen\xc3\xb2graf angl\xc3\xa8s H. P. Wilkins va donar el seu nom a un cr\xc3\xa0ter de 65 km de di\xc3\xa0metre que est\xc3\xa0 situat al sud de Serralada Montes i a l'oest del cr\xc3\xa0ter Lagrange; al sud-oest de la cara visible de la Lluna, molt proper al limbe del nostre sat\xc3\xa8l\xc2\xb7lit. En 1973 la Uni\xc3\xb3 Astron\xc3\xb2mica Internacional (IAU), organisme responsable entre altres coses de donar els noms a oficials a astres i als seus detalls geogr\xc3\xa0fics, va reformar el nomencl\xc3\xa0tor de la Lluna perdent Comas Sol\xc3\xa0 el seu cr\xc3\xa0ter per a guanyar-ne un a Mart. El cr\xc3\xa0ter Comas Sol\xc3\xa0 de Mart \xc3\xa9s un cr\xc3\xa0ter de 132 km de di\xc3\xa0metre, situat a 15\xc2\xb0 S i 165\xc2\xb0 W."