b"\n_START_ARTICLE_\nDiccionari d'\xc3\xbas dels verbs catalans\n_START_SECTION_\nConcepci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEn aquest diccionari s'explicita quins tipus de complements duen els verbs. Per tant, es d\xc3\xb3na informaci\xc3\xb3 que no es troba als diccionaris generals. A tal fi s'adopten solucions t\xc3\xa8cniques espec\xc3\xadfiques, com la manera de consignar els complements, utilitzant aquest m\xc3\xa8tode: menjar [una cosa]; agafar-se (a/en una cosa); proposar [una cosa o (de) + oraci\xc3\xb3 d'infinitiu o que + oraci\xc3\xb3]; pensar [en una cosa o a/de + oraci\xc3\xb3 d'infinitiu o que + oraci\xc3\xb3 d'infinitiu]. _NEWLINE_El diccionari tamb\xc3\xa9 cont\xc3\xa9 altra informaci\xc3\xb3 d'inter\xc3\xa8s, com l'especificaci\xc3\xb3 de la doble possibilitat \xe2\x80\x94\xc2\xa0sovint per distribuci\xc3\xb3 dialectal\xc2\xa0\xe2\x80\x94 (cas de la per\xc3\xadfrasi verbal [tornar + a + comen\xc3\xa7ar]); la indicaci\xc3\xb3 del subjecte quan \xc3\xa9s obligat (reprendre [a alg\xc3\xba] quan vol dir '<un aliment> no posar-se b\xc3\xa9'); el fet que el subjecte vagi darrere del verb; i altres notacions (per exemple, s'explicita que el complement directe d'al\xc2\xb7lucinar mandarines nom\xc3\xa9s \xc3\xa9s un intensificatiu). L'obra, a m\xc3\xa9s, procura anar m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0: resol  d'una manera el r\xc3\xa8gim de somiar o admet se li va oc\xc3\xb3rrer una cosa a m\xc3\xa9s de li va oc\xc3\xb3rrer, l'\xc3\xbanica opci\xc3\xb3 a la 1a edici\xc3\xb3 del diccionari de l'Institut d'Estudis Catalans tot i que la 2a edici\xc3\xb3 ja admet les dues possibilitats."