b'\n_START_ARTICLE_\nCastell de Sant Joan de Lloret de Mar\n_START_SECTION_\nArquitectura\n_START_PARAGRAPH_\nEl Castell est\xc3\xa0 ubicat sobre un petit promontori, al centre del qual trobem la gran torre mestre, de planta circular, d\'una al\xc3\xa7ada sensible, aproximada d\'uns 18 metres d\'altura. La torre est\xc3\xa0 envoltada per un gran mur perimetral, d\'uns cinc metres d\'al\xc3\xa7ada aproximadament, el qual defineix la planta o silueta triangular primig\xc3\xa8nia que havia tingut el castell en origen. I \xc3\xa9s que el castell ocupava un espai triangular d\'uns 500 metres quadrats de superf\xc3\xadcie, protegit per la part de l\'interior mitjan\xc3\xa7ant una fosa d\'uns tres metres de profunditat. Cal imaginar-se\'l com una construcci\xc3\xb3 defensiva molt simple, amb una part b\xc3\xa0sica que era la torre, destinada a servir de talaia, rodejada d\'un recinte emmurellat. En l\'interior d\'aquest recinte hi havia unes depend\xc3\xa8ncies molt senzilles, de planta quadrangular o trapezo\xc3\xafdal fetes amb murs de pedra i morter, on vivien els senyors del castell i el seu encarregat (Vegeu pl\xc3\xa0nol adjuntat del Castell). Tant la torre com el mur perimetral tenen com a mat\xc3\xa8ria primera les pedres fragmentades i els c\xc3\xb2dols sense desbastar i treballar i lligats amb morter de cal\xc3\xa7._NEWLINE_Contemplant fotografies antigues, com ara la de la fitxa del servei de Patrimoni n\xc3\xbam. 1.1101, ens adonem r\xc3\xa0pidament que el castell en el 1989 encara no havia estat restaurat. Tanmateix aquesta fotografia \xc3\xa9s molt valuosa, ja que ens permet adonar-nos r\xc3\xa0pidament de l\'estat deplorable en qu\xc3\xa8 es trobaven "conservades i protegides" les restes vivents del castell de St. Joan. Unes restes vivents que es limitaven tan sols, com es pot veure a simple vista en la fotografia, a part del basament de la torre circular i un fragment esquin\xc3\xa7at del mur perimetral.\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nLa seva construcci\xc3\xb3 es remunta al segle XI d. de C. i les dades documentals m\xc3\xa9s antigues que coneixem de la fortalesa s\xc3\xb3n de l\'any 1041. El document \xc3\xa9s una donaci\xc3\xb3 dels vescomtes Guerau i Ermessenda a Sicardis, n\xc3\xa9ta del vescomte de Girona, Seniofred, i senyora de Lloret. _NEWLINE_El dia 23 de gener de l\'any 1079 el bisbe Berenguer Guifr\xc3\xa9 de Girona va consagrar la Capella de Sant Joan, que es trobava dins el recinte fortificat. Despr\xc3\xa9s de la mort de Sicardis (l\'any 1104), els terrenys feudals van passar a ser compartits pel seus fills Bernat Umbert (bisbe de Girona) i el seu gendre Bernat Gaufred (els descendents del qual van esdevenir senyors del castell de Palafolls). A la seva mort, del bisbe Bernat Umbert va llegar la seva part a la seu de Girona. Despr\xc3\xa9s d\'alguns conflictes, Guillem de Palafolls tamb\xc3\xa9 va fer donaci\xc3\xb3 de la jurisdicci\xc3\xb3 a la seu de Girona. A partir d\'aquest moment el feu va passar a pert\xc3\xa0nyer exclusivament a la Seu del Cap\xc3\xadtol de la Catedral de Girona. La seva jurisdicci\xc3\xb3 va ser exercida per un paborde. Uns anys m\xc3\xa9s tard, vers el 1170 o el 1171, Bernat de Palafolls, dict\xc3\xa0 el seu testament, segons el qual la seu de Girona rebia l\'altra meitat del castell de Lloret i gaudia, per tant, de tota la propietat._NEWLINE_L\'any 1214, un descendent dels Palafolls anomenat Ramon fou elegit bisbe de Girona. Aquest fet va fer que el seu germ\xc3\xa0 Guillem conced\xc3\xads a la seu de Girona totes les propietats de Lloret, el 1217. D\'aquesta manera el castell de Lloret esdevingu\xc3\xa9, doncs, de ple senyoriu eclesi\xc3\xa0stic. La suma d\'aquest c\xc3\xbamul de factors va provocar el trencament de la unitat de jurisdicci\xc3\xb3 baronial del sud-oest de la Selva.\n_START_SECTION_\nDanys\n_START_PARAGRAPH_\nDurant el regnat de Pere el Gran el castell va patir els atacs de l\'armada francesa que el van deixar parcialment danyat. Cap al 1356 va patir un atac de la flota genovesa que el va deixar molt malm\xc3\xa8s. El 1372, Pere el Cerimoni\xc3\xb3s, va vendre el dret de bovatge del castell de Lloret, entre el de tants altres indrets. Durant el regnat de Pere el Cerimoni\xc3\xb3s, immers en molts conflictes, es va fer evident la necessitat de portar a terme la restauraci\xc3\xb3 de la fortalesa (una sent\xc3\xa8ncia del 1378 establia que els habitants del terme del castell de Lloret estaven obligats a treballar en la reparaci\xc3\xb3 del Castell i a fer-hi serveis en cas de guerra). Al llarg del segle XV es van fer importants reformes en la fortificaci\xc3\xb3 (no s\'ha aclarit si per reparar encara les destruccions provocades per l\'atac genov\xc3\xa8s o per resoldre problemes estructurals derivats dels moviments s\xc3\xadsmics que van afectar aquesta zona entre els anys 1427 i 1431)._NEWLINE_\xc3\x89s possible que un dels terratr\xc3\xa8mols que va tenir lloc en el segle XV i que va afectar a les comarques gironines tamb\xc3\xa9 repercut\xc3\xads en el castell, ja que en el segle XV es van dur a terme obres de reconstrucci\xc3\xb3, segons han demostrat els treballs arqueol\xc3\xb2gics. En el segle XVI es va iniciar un per\xc3\xadode de decad\xc3\xa8ncia per a la fortalesa. La defensa de Lloret obe\xc3\xafa ja a altres estrat\xc3\xa8gies i a finals de segle es constru\xc3\xafa per 150 lliures una gran torre de defensa en el nucli mar\xc3\xadtim. _NEWLINE_Durant el segle XVI la fortificaci\xc3\xb3 va prendre, a grans trets, l\'aspecte que coneixem actualment, amb un recinte sobir\xc3\xa0 a ponent (amb la torre de l\'homenatge) i un pati a llevant rodejat d\'habitacions al nord i a l\'est i obert per la banda del migdia. Per\xc3\xb2 durant aquest segle es va iniciar un per\xc3\xadode de decad\xc3\xa8ncia i aband\xc3\xb3 de la fortalesa. Durant la primera meitat del segle XVII el castell encara va estar en funcionament, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s va quedar deshabitat i, al llarg del segle XVIII nom\xc3\xa9s s\'utilitzava la torre de l\'homenatge com a punt de guaita. El castell de St. Joan contenia dues capelles: per una banda tenim la capella de St. Joan, la qual es va mudar de lloc pel perill de ru\xc3\xafna que amena\xc3\xa7ava el castell. A principis del segle XVIII, el castell constava d\'una altra capella, aquesta dedicada a Sta. Ll\xc3\xbacia, en la qual hom hi venerava la Mare de D\xc3\xa9u del Castell._NEWLINE_L\'any 1790 el Com\xc3\xba i els habitants de Lloret van fer la petici\xc3\xb3 al Real Consejo de Hacienda que permet\xc3\xa9s la incorporaci\xc3\xb3 del castell i el seu terme al patrimoni reial, proposant el pagament de 8.000 lliures al Cap\xc3\xadtol de la Catedral com a compensaci\xc3\xb3 per la p\xc3\xa8rdua dels seus drets. El castell va pert\xc3\xa0nyer al Cap\xc3\xadtol de la Catedral de Girona fins al 1807 (tot i que el plet ja s\'havia resolt favorablement per als habitants de Lloret l\'any 1802). El castell va ser bombardejat per l\'armada brit\xc3\xa0nica l\'any 1805.\n_START_SECTION_\nAband\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nA l\'inici del segle XIX el castell estava en runes, quedant en peu nom\xc3\xa9s la torre. El castell fou confiscat per l\'Estat el 1855, arran de les lleis desamortitzadores, passant a mans del ministeri de Finances. Durant la guerra contra Anglaterra que va fer c\xc3\xa8lebre la batalla de Trafalgar, un vaixell angl\xc3\xa8s que volia reposar aigua en la platja de Fenals va voler dispersar a la gent que s\'havia agrupat entorn el castell per tal d\'observar la maniobra i va disparar diversos trets, un dels quals va partir longitudinalment la torre en dos. La segona meitat va caure degut a un llamp en el 1923._NEWLINE_A partir d\'aquell moment, la fortalesa de Lloret nom\xc3\xa9s va ser una petita refer\xc3\xa8ncia. L\'estiu de 1964 una excavadora, pertanyent a una urbanitzaci\xc3\xb3 ve\xc3\xafna del Castell, sense previ av\xc3\xads ni perm\xc3\xads de cap mena, obr\xc3\xad un vial que part\xc3\xad el castell en dos, destruint la base de la torre de l\'homenatge, una sitja i manta sala d\'ell; aix\xc3\xb2 impossibilit\xc3\xa0 la total recuperaci\xc3\xb3 i dificult\xc3\xa0 en gran manera la restauraci\xc3\xb3. El fet fou denunciat per l\'Associaci\xc3\xb3 Espanyola d\'Amics dels Castells, la qual inici\xc3\xa0 les gestions per tal de salvar les restes del Castell. Un projecte de restauraci\xc3\xb3 aprovat per la Direcci\xc3\xb3 General de Belles Arts i restant pendent de la decisi\xc3\xb3 i l\'inter\xc3\xa8s. De l\'Ajuntament de Lloret.\n_START_SECTION_\nRecuperaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nQuan es va celebrar el mil\xc2\xb7lenni de la primera aparici\xc3\xb3 del nom de Lloret en un document, amb l\'euf\xc3\xb2ria general per recuperar la hist\xc3\xb2ria hi va haver un primer intent de salvar i dignificar les restes del castell. Parlem dels anys 1965-68, i despr\xc3\xa9s de 1983-84, una vegada que l\'Ajuntament va aconseguir que l\'administraci\xc3\xb3 central ced\xc3\xads al municipi els terrenys on estava situada la fortalesa, comen\xc3\xa7ant, per tant, a consolidar muralles i pedres. Les excavacions dutes a terme per Armand de Fluvi\xc3\xa0 entre 1965-68, van posar al descobert les restes del castell, la qual cosa va permetre que l\'aparellador Ricar Canals, l\'any 1968, en realitz\xc3\xa9s un pl\xc3\xa0nol, permetent esbrinar que la torre mestre era en un dels angles del recinte fortificat, el de migjorn. La torre tenia un di\xc3\xa0metre interior de 5,40 metres, i el gruix de les parets era de 135 cm. A part d\'esbrinar les dades origin\xc3\xa0ries de la torre de l\'homenatge, aquestes excavacions tamb\xc3\xa9 van permetre saber que el recinte o clos de muralles tenia una planta rectangular, i el mur de tramuntana feia uns 27 metres de llarg, semblantment als altres dos, que conflu\xc3\xafen al costat de la torre._NEWLINE_Els anys 1989-1990 es va restaurar part de la imatge primig\xc3\xa8nia que havia tingut el castell com la torre de l\'homenatge, rodona, i el real\xc3\xa7ament del mur perimetral. M\xc3\xa9s tard es va dura a terme una campanya d\'excavacions arqueol\xc3\xb2giques dels anys 2000-2001, amb la museitzaci\xc3\xb3 corresponent. L\'any 2000 es van iniciar excavacions arqueol\xc3\xb2giques, centrades al pati d\'armes, als voltants de la torre i a tres cambres de l\'ala oest. Es van descobrir els fonaments de la torre mestres original i diverses sitges medievals, i s\'ha evidenciat que tot la fortificaci\xc3\xb3 fou objecte de reformes generals entre els segles XV i XVI.'