b"\n_START_ARTICLE_\nTraduccions de la B\xc3\xadblia\n_START_PARAGRAPH_\nLes traduccions de la B\xc3\xadblia arriben a les 450 lleng\xc3\xbces de forma completa i a m\xc3\xa9s de 2000 lleng\xc3\xbces de forma parcial, la qual cosa converteix la B\xc3\xadblia en el llibre (o conjunt de llibres) m\xc3\xa9s tradu\xc3\xaft de la hist\xc3\xb2ria. Algunes d'aquestes traduccions han estat fonamentals per al desenvolupament de les lleng\xc3\xbces i de les cultures a qu\xc3\xa8 es va traduir._NEWLINE_Les primeres traduccions b\xc3\xadbliques comen\xc3\xa7aren durant el mateix ample per\xc3\xadode de temps en qu\xc3\xa8 els llibres es varen anar redactant: el text masor\xc3\xa8tic en hebreu, els t\xc3\xa0rgums en arameu i la traducci\xc3\xb3 al grec denominada Septuaginta (segle III aC al II aC, que es realitz\xc3\xa0 dels texts originals que componen la B\xc3\xadblia hebrea del judaisme (Antic Testament per al Cristianisme)). Els texts del Nou Testament foren escrits directament en grec. Aquesta versi\xc3\xb3 continua sent emprada directament a bona part de la Cristiandat oriental (Esgl\xc3\xa9sia Ortodoxa), a m\xc3\xa9s de les traduccions de la B\xc3\xadblia de les lleng\xc3\xbces eslaves (des de la de Ciril i Metodi, 863) i d'altres en diferents \xc3\xa0mbits ling\xc3\xbc\xc3\xadstics, algunes de les quals es compten entre les m\xc3\xa9s antigues (el Diatessaron de Tati\xc3\xa0 en sir\xc3\xadac, ca. 170, traduccions coptes, et\xc3\xadops, el C\xc3\xb2dex Argenteus del got \xc3\x9alfila, segle VI, etc.)._NEWLINE_Tot i que hi ha traduccions anteriors (les anomenades Vetus Llatina), la traducci\xc3\xb3 al llat\xc3\xad de Sant Jeroni (denominada Vulgata, 382 dC) fou la dominant en la Cristiandat occidental fins a la reforma protestant (segle XVI), i continu\xc3\xa0 essent-ho en el Catolicisme fins a l'edat contempor\xc3\xa0nia. La cr\xc3\xadtica filol\xc3\xb2gica de l'humanisme cercava l'obtenci\xc3\xb3 de traduccions depurades (B\xc3\xadblia Poliglota Complutense impulsada pel cardenal Cisneros, 1514-1522; Textus Receptus iniciat per Erasme de Rotterdam, 1516-1522, continuat per Th\xc3\xa9odore de B\xc3\xa8ze, 1565-1604; B\xc3\xadblia Poliglota d'Anvers, de Benito Arias Montano, 1568-1572, etc.)._NEWLINE_Coincidint amb l'edat d'or de l'islam (segles VIII al XIII) hi hagu\xc3\xa9 traduccions de la B\xc3\xadblia a l'\xc3\xa0rab tant a l'Orient Pr\xc3\xb2xim com a l'Al-\xc3\x80ndalus (realitzades per moss\xc3\xa0rabs)._NEWLINE_A finals de l'edat mitjana ja havien aparegut traduccions totals o parcials de la B\xc3\xadblia a les lleng\xc3\xbces vulgars llatines i germ\xc3\xa0niques. Les primeres traduccions de la B\xc3\xadblia al catal\xc3\xa0, denominada B\xc3\xadblia de Montju\xc3\xafc (patrocinada per Alfons el Franc), daten del 1287. La B\xc3\xadblia Valenciana (de Bonifaci Ferrer, comen\xc3\xa7aments del segle XV) fou una de les primeres traduccions totals de la B\xc3\xadblia en llengua catalana. El 1471 ja aparegu\xc3\xa9 una B\xc3\xadblia en itali\xc3\xa0 (traducci\xc3\xb3 de Nicol\xc3\xb2 Malermi). Una de les traduccions m\xc3\xa9s transcendents, emper\xc3\xb2, fou la de la B\xc3\xadblia a l'alemany de Mart\xc3\xad Luter entre els anys 1521 i 1534. Entre les traduccions a l'angl\xc3\xa8s hi ha una B\xc3\xadblia de Tyndale datada del 1536 i una de King James del 1611.\n_START_SECTION_\nTraduccions i edicions de la B\xc3\xadblia hebrea\n_START_PARAGRAPH_\nAlgunes de les primeres traduccions de la Tor\xc3\xa0 jueva es realitzaren durant el primer exili a Babil\xc3\xb2nia, quan l'arameu es convert\xc3\xad en la lingua franca dels jueus. At\xc3\xa8s que moltes persones parlaven nom\xc3\xa9s en arameu i no entenien l'hebreu, es crearen els t\xc3\xa0rgums per permetre que les persones comunes poguessin comprendre la Tor\xc3\xa0 quan era llegida a les sinagogues jueves._NEWLINE_La Tanakh estava escrita en la seva major part en hebreu b\xc3\xadblic, amb alguns trossos (sobretot el Llibre de Daniel i el Llibre d'Esdres) en arameu b\xc3\xadblic._NEWLINE_D'altres traduccions jueves antigues, tals com els t\xc3\xa0rgums en arameu, segueixen de prop el text masor\xc3\xa8tic de la B\xc3\xadblia hebrea, i totes les traduccions jueves medievals i modernes es basen en la mateixa font._NEWLINE_El moviment m\xc3\xa9s dif\xc3\xb3s per traduir llibres de la B\xc3\xadblia aparegu\xc3\xa9 al segle III per traduir llibres que es remuntaven al segle III aC. La majoria de la Tanakh existia en hebreu, per\xc3\xb2 molts jueus vivien a Egipte, on Alexandre el Gran havia fundat Alexandria. En certa \xc3\xa8poca, un ter\xc3\xa7 de la poblaci\xc3\xb3 d'aquesta ciutat eren jueus hel\xc2\xb7lens. Tanmateix, no s'intent\xc3\xa0 realitzar cap traducci\xc3\xb3 de rellev\xc3\xa0ncia (at\xc3\xa8s que la majoria dels jueus continuaven parlant en arameu entre ells) fins que Ptolemeu II Filadelf contract\xc3\xa0 un gran grup de jueus (entre 15 i 72 segons diferents fonts) que posse\xc3\xafen un domini fluid del grec koin\xc3\xa9 i de l'hebreu. Aquestes persones varen realitzar la traducci\xc3\xb3 coneguda com a Septuaginta._NEWLINE_Des del 800 fins al 1400, estudiosos jueus actualment denominats masoretes compararen els texts de tots els manuscrits b\xc3\xadblics coneguts en un esfor\xc3\xa7 per crear un text \xc3\xbanic estandarditzat. Com a resultat d'aquell esfor\xc3\xa7, aparegueren una s\xc3\xa8rie de texts molt semblants, tots els quals s\xc3\xb3n denominats texts masor\xc3\xa8tics. Els masoretes tamb\xc3\xa9 afegiren punts vocals al text (anomenats niqud), at\xc3\xa8s que el text original nom\xc3\xa9s contenia consonants. Aquest proc\xc3\xa9s de vegades requeria l'elecci\xc3\xb3 d'una denominada interpretaci\xc3\xb3, at\xc3\xa8s que algunes paraules nom\xc3\xa9s es diferenciaven per les seves vocals. A l'antiguitat, hi havia diverses lectures o interpretacions en hebreu, algunes de les quals han sobreviscut en el Pentateuc Samarit\xc3\xa0, els manuscrits de la mar Morta i altres fragments antics, a m\xc3\xa9s d'existir refer\xc3\xa8ncies a elles en versions antigues en altres lleng\xc3\xbces._NEWLINE_Els jueus tamb\xc3\xa9 varen escriure traduccions no literals o parafrasejades denominades t\xc3\xa0rgums, sobretot en arameu. Sovint estenien i elaboraven el text amb detalls addicionals presos de la traducci\xc3\xb3 oral rab\xc3\xadnica.\n_START_SECTION_\nTraduccions primitives al grec i al llat\xc3\xad\n_START_PARAGRAPH_\nA l'obra Hexapla d'Or\xc3\xadgenes es presenten de forma comparativa sis versions de l'Antic Testament, inclosa la traducci\xc3\xb3 grega del segle II d'Aquila de Sinop i de S\xc3\xadmac l'Ebionita. Aquesta elaboraci\xc3\xb3 ecl\xc3\xa8ctica de la Septuaginta tingu\xc3\xa9 una influ\xc3\xa8ncia significativa en el text de l'Antic Testament en diversos manuscrits importants. La B\xc3\xadblia Cristiana can\xc3\xb2nica fou establerta formalment pel bisbe Ciril de Jerusalem el 350 (tot i que de fet ja havia estat acceptada per l'Esgl\xc3\xa9sia), essent confirmada al S\xc3\xadnode de Laodicea el 363 dC (ambdues no inclo\xc3\xafen l'Apocalipsi), i posteriorment promulgada per Sant Atanasi d'Alexandria el 367 dC (amb l'afegit de l'Apocalipsi), i la traducci\xc3\xb3 al  llat\xc3\xad denominada Vulgata de Jeroni d'Estrid\xc3\xb3 es remunta al 382 i 420 dC. Les traduccions al llat\xc3\xad anteriors a Jeroni s\xc3\xb3n denominades de forma gen\xc3\xa8rica com Vetus Llatina._NEWLINE_La primera de totes les traduccions de la B\xc3\xadblia hebrea al grec fou la denominada Septuaginta, que despr\xc3\xa9s es convert\xc3\xad en el text acceptat de l'Antic Testament a l'Esgl\xc3\xa9sia i la base dels seus c\xc3\xa0nons. La denominada Vulgata en llat\xc3\xad realitzada per Jeroni estava basada en la versi\xc3\xb3 en hebreu d'aquells llibres de la B\xc3\xadblia que s'havien conservat al c\xc3\xa0non jueu (tal com es presentaven en el text masor\xc3\xa8tic), i del text grec dels llibres deuterocan\xc3\xb2nics._NEWLINE_Les traduccions cristianes tamb\xc3\xa9 tendien a basar-se en la versi\xc3\xb3 en hebreu, tot i que algunes preferien la Septuaginta (o poden presentar cites alternatives d'ambdues). Les traduccions de la B\xc3\xadblia que incorporen cr\xc3\xadtiques textuals modernes generalment comencen amb el text masor\xc3\xa8tic, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 tenen en compte variants de totes les versions antigues disponibles. El Textus Receptus del Nou Testament cristi\xc3\xa0 es troba en grec koin\xc3\xa9, i gaireb\xc3\xa9 totes les traduccions estan basades en un text grec._NEWLINE_Durant els segles II i III aC la Tor\xc3\xa0 fou tradu\xc3\xafda al grec koin\xc3\xa9, i durant el segle seg\xc3\xbcent, d'altres llibres hi foren tamb\xc3\xa9 tradu\xc3\xafts. Aquesta traducci\xc3\xb3 es denomin\xc3\xa0 la Septuaginta. Tanmateix, no fou fins a l'\xc3\xa8poca de Sant Agust\xc3\xad d'Hipona (354-430 dC) que la traducci\xc3\xb3 grega de les escriptures jueves pass\xc3\xa0 a ser coneguda pel terme en llat\xc3\xad Septuaginta._NEWLINE_Jeroni comen\xc3\xa7\xc3\xa0 revisant les primeres traduccions llatines, per\xc3\xb2 acab\xc3\xa0 retraient-se a l'original grec, saltant-se totes les traduccions, i retornant a l'hebreu original cada cop que pogu\xc3\xa9 en comptes d'emprar la Septuaginta. Al segle IV \xc3\x9alfila tradu\xc3\xad el Nou Testament al g\xc3\xb2tic. Al segle V, Mesrob tradu\xc3\xad la B\xc3\xadblia a l'armeni. De la mateixa \xc3\xa8poca s\xc3\xb3n les traduccions sir\xc3\xadaca, copte, et\xc3\xadop i georgiana._NEWLINE_El 331 dC, l'emperador Constant\xc3\xad encarreg\xc3\xa0 a Eusebi que produ\xc3\xads cinquanta B\xc3\xadblies per a l'Esgl\xc3\xa9sia de Constantinoble. Sant Atanasi d'Alexandria escrigu\xc3\xa9 que uns 340 escribes alexandrins prepararen B\xc3\xadblies per a l'emperador Constant\xc3\xad. Poc m\xc3\xa9s se'n sap, tot i que abunden les especulacions. Per exemple, s'especula que aix\xc3\xb2 pogu\xc3\xa9 haver servit de motivaci\xc3\xb3 per a les llistes de c\xc3\xa0nons, i el C\xc3\xb2dex Vaticanus, el C\xc3\xb2dex Sinaiticus i el C\xc3\xb2dex Alexandrinus s\xc3\xb3n exemples d'aquestes B\xc3\xadblies. Juntament amb Peixitta, aquestes s\xc3\xb3n les B\xc3\xadblies cristianes disponibles m\xc3\xa9s antigues."