b'\n_START_ARTICLE_\nEconomia Precl\xc3\xa0ssica\n_START_SECTION_\nL\'escolasticisme\n_START_PARAGRAPH_\nL\'escolasticisme inclou diversos escriptors des del segle XIII al segle XVI, entre els quals, el m\xc3\xa9s important fou Tom\xc3\xa0s d\'Aquino tot i que ell i els seus seguidors basaren gran part del seu pensament en els escrits del pensador grec Arist\xc3\xb2til. Les contribucions m\xc3\xa9s importants d\'Arist\xc3\xb2til tenen a veure amb l\'\xc3\xbas de diners per l\'intercanvi de mercaderies. Segons Arist\xc3\xb2til, les necessitats de l\'home s\xc3\xb3n moderades, per\xc3\xb2 els seus desigs no tenen cap l\xc3\xadmit.; la producci\xc3\xb3 de mercaderies per satisfer les necessitats era alguna cosa de natural i justa, mentre que la producci\xc3\xb3 de b\xc3\xa9ns per a satisfer, o intentar de satisfer els desigs era alguna cosa no natural. Tot i que \xc3\xa9s dif\xc3\xadcil diferenciar entre les activitats relacionades amb les necessitats dels desigs, Arist\xc3\xb2til suposava que si un intercanvi en el mercat es feia mitjan\xc3\xa7ant el troc, llavors no hi havia cap intenci\xc3\xb3 de guany econ\xc3\xb2mic, mentre que l\'\xc3\xbas dels diners indicava que l\'objectiu era el guany econ\xc3\xb2mic, una cosa condemnable. _NEWLINE_La doctrina escol\xc3\xa0stica es pot entendre segons el context de la seva \xc3\xa8poca: comen\xc3\xa7a amb la caiguda de l\'Imperi Rom\xc3\xa0 d\'Occident i termina amb el sorgiment del capitalisme mercantil. Aleshores l\'activitat econ\xc3\xb2mica no hi era important. L\'economia era primordialment feudal i afectada pel pensament cat\xc3\xb2lic: la terra pertanyia a l\'Esgl\xc3\xa9sia i al rei, els quals l\'entregaven als nobles i senyors per fer-ne \xc3\xbas a canvi d\'obligacions; aquests al seu torn tenien servents que la treballaven a canvi de protecci\xc3\xb3. Els escol\xc3\xa0stics escrigueren sobre els problemes econ\xc3\xb2mics que comen\xc3\xa7aven a sorgir: la creaci\xc3\xb3 de la propietat privada, i el concepte del preu just i la usura. Tom\xc3\xa0s d\'Aquino, argument\xc3\xa0 que la propietat privada no estava en contra de la llei natural, com s\'acceptava segons el model cristi\xc3\xa0 de la propietat comunal basat en el Nou Testament. Per altra banda, tamb\xc3\xa9 argument\xc3\xa0 que qualsevol intercanvi en el mercat que satisf\xc3\xa9s les necessitats dels participants, no tenia res a veure amb l\'\xc3\xa8tica\xe2\x80\x94\xc3\xa9s a dir, a difer\xc3\xa8ncia del pensament cristi\xc3\xa0 de l\'\xc3\xa8poca, aquesta activitat no havia de causar cap preocupaci\xc3\xb3 sobre la just\xc3\xadcia i l\'\xc3\xa8tica. Tanmateix, si hi havia el desig d\'un guany econ\xc3\xb2mic, l\'acte era nom\xc3\xa9s virtu\xc3\xb3s si els motius eren caritatius i si els preus eren justos. La doctrina escol\xc3\xa0stica per tant, volia nom\xc3\xa9s establir est\xc3\xa0ndards religiosos per a jutjar l\'activitat econ\xc3\xb2mica i no pas analitzar-la sistem\xc3\xa0ticament._NEWLINE_Els escol\xc3\xa0stics de finals del segle XIV en endavant, podrien considerar-se com els que es trobaven a m\xc3\xa9s a prop de ser els "fundadors" de l\'economia cient\xc3\xadfica, des de la perspectiva de la teoria monet\xc3\xa0ria, l\'inter\xc3\xa8s, i el valor dins una llei natural. Tanmateix, despr\xc3\xa9s de descobrir el Muqaddimah d\'Ibn Khaldun, Shumpeter el consider\xc3\xa0 el pensador que m\xc3\xa9s s\'apropava a l\'economia moderna, ja que la majoria de les seves teories econ\xc3\xb2miques no es conegueren a Europa sin\xc3\xb3 fins temps moderns.\n_START_SECTION_\nLa fisiocr\xc3\xa0cia\n_START_PARAGRAPH_\nLa fisiocr\xc3\xa0cia fou un moviment curt que sorg\xc3\xad a Fran\xc3\xa7a al voltant del 1750, el qual prove\xc3\xad de perspectives anal\xc3\xadtiques importants de l\'economia, per la qual cosa, la seva influ\xc3\xa8ncia en el desenvolupament del pensament econ\xc3\xb2mic fou important. Els fisi\xc3\xb2crates foren un grup de persones que creien que la riquesa de les nacions es derivava exclusivament del valor de l\'agricultura o del desenvolupament de la terra. El moviment estigu\xc3\xa9 principalment dominat per Anne-Robert-Jacques Turgot (1727\xe2\x80\x931781) i Fran\xc3\xa7ois Quesnay (1694\xe2\x80\x931774). La contribuci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s significativa dels fisi\xc3\xb2crates fou llur \xc3\xa8mfasi en el treball productiu, l\'agricultura o la natura, com a font de riquesa nacional, a difer\xc3\xa8ncia del mercantilisme, que s\'enfocava en la riquesa total basada el proc\xc3\xa9s d\'intercanvi. Per als fisi\xc3\xb2crates, nom\xc3\xa9s l\'agricultura era capa\xc3\xa7 de produir excedents\xe2\x80\x94m\xc3\xa9s del que es pot consumir\xe2\x80\x94a difer\xc3\xa8ncia de la manufactura, que a parer seu, era "est\xc3\xa8ril". Consideraven la producci\xc3\xb3 de b\xc3\xa9ns i serveis com a consum dels excedents agr\xc3\xadcoles, mentre que l\'economia moderna les considera activitats productives que afegeixen valor a la renda nacional. Entre les seves pol\xc3\xadtiques econ\xc3\xb2miques m\xc3\xa9s rellevants fou la idea que el govern no havia de posar cap control a l\'economia que es podia regular per si mateixa, \xc3\xa9s a dir, el paper del govern era el de laissez faire: que deix\xc3\xa9s les coses per si soles.'