b"\n_START_ARTICLE_\nDucat d'Asti\n_START_PARAGRAPH_\nEl ducat d'Asti va ser un dels ducats establerts pels longobards a la pen\xc3\xadnsula It\xc3\xa0lica amb centre a Asti. Existeix poca informaci\xc3\xb3 sobre els seus assumptes interns, i fins i tot incerta la data de la instituci\xc3\xb3 del ducat, que dataria probablement de l'ocupaci\xc3\xb3 de la ciutat pels longobards (569).\n_START_SECTION_\nSegle VI\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer duc d'Asti recordat per Pau el Diaca fou Gundoald, germ\xc3\xa0 de la reina Teodolinda, encara que \xc3\xa9s probable que la constituci\xc3\xb3 del ducat fos anterior, probablement de l'ocupaci\xc3\xb3 longobarda de la ciutat (569). El nomenament de Gundoald es va produir al temps del casament de la seva germana Teodolinda amb Autari (15 de maig del 589), i els dos germans, fills del duc de Baviera Garibald I, eren cat\xc3\xb2lics (a difer\xc3\xa8ncia dels longobards, llavors encara en gran part pagans o arrians) i algunes fonts informen que el nou duc va esfor\xc3\xa7ar per difondre la fe cat\xc3\xb2lica al Piemont._NEWLINE_Gundoald va ser responsable de la construcci\xc3\xb3 del monestir de Santa Anna a Asti, a Borgo San Rocco, i la del monestir de Sant Columb\xc3\xa0, aprovada pel rei Agilulf, duc de Tor\xc3\xad que havia pres el lloc d'Autari com a rei dels llombards i marit de Teodolinda, a la seva mort. Entre 612 i 615, Gundoald va morir, colpejat per una fletxa. Com que Pau el Diaca i Origo Gentis Langobardorum parlen en aquest moment d'una rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 d'alguns ducs llombards (Mimulf de Sant Giulio, Gaidulf de B\xc3\xa8rgam, i Ulfari de Treviso) sufocada pel rei Agilulf, \xc3\xa9s probable que el duc d'Asti pertany\xc3\xa9s a aquesta facci\xc3\xb3 rebel, i que va ser assassinat per aix\xc3\xb2.\n_START_SECTION_\nSegle VII\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de les seves conquestes militars, el rei Rotari (636-652) va donar nous territoris al ducat d'Asti, que es va estendre fins a les platges de la costa Blava. Fredegari en la seva Cr\xc3\xb2nica diu que va sotmetre a sang i foc les ciutats de Lig\xc3\xbaria: G\xc3\xa8nova, Albenga, Varigotti, Savona i Luni. la poblaci\xc3\xb3 fou redu\xc3\xafda a l'esclavatge. Jacopo Durandi suposa que cap ciutat l\xc3\xadgur va ser elevada a capital d'un ducat, i que probablement aquestes terres van romandre sota influ\xc3\xa8ncia d'Asti (especialment Savona i Albenga). La tesi es recolza tamb\xc3\xa9 en els escrits de Pau el Diaca, que recorda nom\xc3\xa9s els ducats de Piemont: Asti, Tor\xc3\xad, Sant Giulio i, m\xc3\xa9s tard, Ivrea (en temps de Desideri).\n_START_SECTION_\nAripert I i els seus descendents\n_START_PARAGRAPH_\nA la mort de Gundoald el ducat va passar al seu fill Aripert, que va governar fins al 653, quan, despr\xc3\xa9s de l'assassinat del rei Rodoald, va ascendir al tron del regne llombard. La seva elecci\xc3\xb3 va ser fortament recolzada per la facci\xc3\xb3 cat\xc3\xb2lica dels ducs llombards, que es va imposar a la tend\xc3\xa8ncia arriana representada pel darrer sobir\xc3\xa0 Rodoald._NEWLINE_En 661, despr\xc3\xa9s d'un regnat de nou anys, va morir Aripert i va ser succe\xc3\xaft pels seus dos fills, Perctarit i Godepert, que es van dividir el regne; T\xc3\xbascia i la part occidental, que va incloure Asti, va tocar a Godepert. Arran de la disc\xc3\xb2rdia entre els dos germans, Grimuald, duc de Benevent, en un intent d'imposar-se a tots dos i prendre el tron, es va aprofitar de la petici\xc3\xb3 d'ajut de Godepert, que li va oferir a la seva germana Teodota en matrimoni. Va marxar al nord amb les seves tropes, aix\xc3\xad com les dels ducs aliats de Spoleto i T\xc3\xbascia, va arribar a Pavia on Godepert fou assassinat, mentre que a Mil\xc3\xa0, Perctarit, conscient de la seva inferioritat evident, va abandonar el seu regne i va fugir al pa\xc3\xads dels \xc3\xa0vars._NEWLINE_Els seguidors de la dinastia bavaresa es van reunir a Asti i a Tor\xc3\xad, on es van posar d'acord amb els francs de N\xc3\xa8ustria per unir-se contra Grimuald. El nou rei va amena\xc3\xa7ar llavors als \xc3\xa0vars amb la guerra si no lliuraven a Perctarit; aquest es va veure obligat a tornar a It\xc3\xa0lia per sotmetre's al rei rebent una pensi\xc3\xb3. Grimuald, per\xc3\xb2, volia eliminar Perctarit, que sent de sang reial, era sempre un perill per al seu tron; Perctarit, advertit a temps, va aconseguir escapar cap al territori del rei franc de N\xc3\xa8ustria Clotari III.\n_START_SECTION_\nBatalla de Refrancore\n_START_PARAGRAPH_\nEn 663, un gran ex\xc3\xa8rcit franc\xc3\xa8s va creuar els Alps i es va unir a la facci\xc3\xb3 favorable a Perctarit a l'interior, en un punt prop d'Asti, per lliurar batalla contra l'ex\xc3\xa8rcit del rei llombard. A pocs quil\xc3\xb2metres d'Asti, prop de Val Gaminella, Grimuald va obtenir una vict\xc3\xb2ria decisiva._NEWLINE_La llegenda diu que quan va veure l'arribada dels francs, l'usurpador militar va simular la fugida, abandonant el seu campament i deixant una gran quantitat de vi. Les tropes de Perctarit i els francs, pensant que havien obtingut una gran vict\xc3\xb2ria, van passar tota la nit celebrant-ho, per\xc3\xb2 al cap d'unes hores l'ex\xc3\xa8rcit llombard va caure sobre el campament per sorpresa quan estaven desarmats i molts borratxos, fent una massacre de soldats de Perctarit i francs. El vessament de sang fou tan gran que va tenyir de roig l'aigua del torrent de Gaminella. A partir d'aquest dia, el lloc es va dir Refrancore i va donar el nom a la ciutat, al nord-est d'Asti, que encara existeix avui en dia. Perctarit despr\xc3\xa9s d'aquesta derrota es va mantenir en l'exili a N\xc3\xa8ustria, per\xc3\xb2 va tornar al tron el 671, poc despr\xc3\xa9s de la mort de Grimuald.\n_START_SECTION_\nSegle VIII\n_START_PARAGRAPH_\nA la mort del rei Cunipert, el duc d'Asti Ansprand va assumir la reg\xc3\xa8ncia del fill menor d'edat del rei, Liutpert II. Immediatament va haver d'enfrontar la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 immediata del duc de Tor\xc3\xad, Ragimpert, que es va enfrontar amb el regent a Novara al voltant de 701 i el va derrotar, tot i l'ajuda del duc de Bergamo, Rotarit, a favor d'Ansprand. A la mort de Ragimpert, un mesos despr\xc3\xa9s, encara el mateix 701, Ansprand amb el suport de Rotarit van intentar de nou tornar a la reg\xc3\xa8ncia, i van aconseguir derrotar a Aripert II, fill i successor de Ragimpert. Per\xc3\xb2 el presoner es va escapar i va lliurar batalla al regent i al duc aliat, als que finalment va derrotar a Pavia el 702. Ansprand va reapar\xc3\xa8ixer al ducat de Baviera, mentre que Aripert va empresonar i torturar a la seva fam\xc3\xadlia (esposa i fills), i nom\xc3\xa9s va tornar al seu pare al fill m\xc3\xa9s jove Liutprand._NEWLINE_El 712, Ansprand va baixar a It\xc3\xa0lia amb l'ajuda de l'ex\xc3\xa8rcit de Teod\xc3\xb3 II de Baviera, i despr\xc3\xa9s d'un enfrontament indec\xc3\xads en qu\xc3\xa8 va morir Aripert II, es va convertir en nou rei, associant al tron al fill Liutprand (que mentrestant havia governat el ducat d'Asti). Tres mesos despr\xc3\xa9s de la mort del seu pare, el rei llombard Liutprand es va convertir en l'\xc3\xbanic rei i va recompensar a Teod\xc3\xb3 II per l'ajuda donada al seu pare, confiant el ducat d'Asti al seu fill del mateix nom (Teod\xc3\xb3). El duc Teod\xc3\xb3 va governar a Asti fins a la seva mort en data desconeguda, i el va succeir el seu fill Ansulf, per\xc3\xb2 aquests va morir jove, deixant la reg\xc3\xa8ncia a la seva mare Imberga._NEWLINE_En 744, despr\xc3\xa9s de la investidura del rei Ratquis, el ducat va passar a Aliprand, un parent del nou rei; fou el darrer duc d'Asti."