b"\n_START_ARTICLE_\nJararac\xc3\xa0\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s una esp\xc3\xa8cie prima, terrestre, arribant a un m\xc3\xa0xim de longitud d'1,6\xc2\xa0m, tot i que la mitjana \xc3\xa9s molt menor._NEWLINE_Les escates del cap inclouen 5-12 intersupraoculars d\xc3\xa8bilment expressats, 7-9 supralabials (usualment 8) dels quals la segona es fon amb la prelacunal, i 9-13 sublabials (usualment 10-12). A la meitat del cos hi ha 20-27 escates dorsals (usualment 1923-1925). Les escates ventrals s\xc3\xb3n 170-216 (rarament 218) i 51-71 escates subcaudals majorment aparellades._NEWLINE_El patr\xc3\xb3 de color \xc3\xa9s extremadament variable, consisteix en un color dorsal: bronzejat, bru, gris, groc, oliva. A la meitat del cos, aquest color \xc3\xa9s normalment una mica m\xc3\xa9s suau que al cap, anterior i posterior. Aix\xc3\xb2 es solapa amb una s\xc3\xa8rie de marques triangulars o trapezo\xc3\xafdals de vores p\xc3\xa0l\xc2\xb7lides, negres brunes en ambd\xc3\xb3s costats del cos. Aquestes marques poden estar oposades entre elles, o parcialment o completament juxtaposades; molts esp\xc3\xa8cimens tenen un patr\xc3\xb3 amb les tres variacions. En juvenils, la punta de la cua \xc3\xa9s blanca._NEWLINE_El cap t\xc3\xa9 una promin\xc3\xa8ncia, i una banda negra bruna que corre per darrere de l'ull a banda i banda de darrere del cap, usualment tocant els \xc3\xbaltims tres supralabials. Dorsalment, aquesta tira est\xc3\xa0 vorejada per una \xc3\xa0rea distintiva p\xc3\xa0l\xc2\xb7lida. La llengua \xc3\xa9s negra, i l'iris \xc3\xa9s daurat a verd\xc3\xb3s or amb reticles lleugerament foscos._NEWLINE_A cada costat del cap t\xc3\xa9 una foseta loreal situada entre l'ull i el musell, que serveix per detectar preses que emeten radiaci\xc3\xb3 infraroja. La foseta loreal \xc3\xa9s una caracter\xc3\xadstica compartida amb les altres escur\xc3\xa7ons de foses._NEWLINE_El seu ver\xc3\xad cont\xc3\xa9 certs p\xc3\xa8ptids que es varen utilitzar per a sintetitzar el tepr\xc3\xb2tid, un nonap\xc3\xa8ptid, la primera subst\xc3\xa0ncia coneguda inhibidora de l'ECA (l'enzim convertidor d'angiotensina, la inhibici\xc3\xb3 del qual pot constituir un tractament de la hipertensi\xc3\xb3 arterial ). Tot i ser un p\xc3\xa8ptid especialment resistent, no n'\xc3\xa9s prou com per ser administrat per via oral, cosa que en limita l'\xc3\xbas. Posteriorment, es van efectuar modificacions sobre el tepr\xc3\xb2tid, per\xc3\xb2 tot i que van millorar la seva activitat, no van demostar m\xc3\xa9s resist\xc3\xa8ncia a la hidr\xc3\xb2lisi, i per tant tampoc es podien utilitzar per via oral. Tanmateix, va servir d'inspiraci\xc3\xb3 per al disseny racional d'altres f\xc3\xa0rmacs inhibidors de l'ECA, com les N-succilnilprolines, de les quals va derivar el captopril, un potent inhibidor de l'ECA que s\xc3\xad que es pot administrar per via oral."