b"\n_START_ARTICLE_\nLiteratura afrikaans\n_START_PARAGRAPH_\nLa Literatura afrikaans \xc3\xa9s la literatura feta a Sud-\xc3\xa0frica en afrikaans, una variant del neerland\xc3\xa8s parlada per part dels colons blancs de Sud-\xc3\xa0frica i per la major part dels coloured.\n_START_SECTION_\nPrimers testimonis\n_START_PARAGRAPH_\nEn el segle XVIII nom\xc3\xa9s s'escriviren alguns diaris de colons i voortrekkers en neerland\xc3\xa8s standart. De la boerentaal (llengua dels pagesos), primer nom que li donaren a l'afrikaans, era considerada una parla h\xc3\xadbrida i ruda i els primers texts no aparegueren fins al 1825; el 1832 i el 1844 es van escriure alguns texts en hotentot-afrikaans per tal de fer riure, i tamb\xc3\xa9 alguns kommando verse, poesia patri\xc3\xb2tica de guerra. L'\xc3\xbas de l'afrikaans en literatura s'estren\xc3\xa0 el 1832 quan C. E. Boniface va estrenar De temperantisten, pe\xc3\xa7a en neerland\xc3\xa8s per\xc3\xb2 on els negres parlaven afrikaans._NEWLINE_El 1872 Arnoldus Panevis (1832-1884) va proposar per primer cop traduir la B\xc3\xadblia a l'afrikaans, una novetat per als calvinistes. Amb aquesta finaltiat es fundaria la Genootskap van Regte Afrikaners (Societat dels veritables afrikaners), dirigida pel pastor Jacobus Stephanus du Toit (1847-1911) fundador el 1875 el diari De Afrikaanse Patriot, portaveu de la societat.\n_START_SECTION_\nEstandarditzaci\xc3\xb3 liter\xc3\xa0ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1896 es reun\xc3\xad a Die Paarl un Afrikaanse Taal Kongres (Confer\xc3\xa8ncia ling\xc3\xbc\xc3\xadstica afrikaner), on Panevis i du Toit uniren forces i es form\xc3\xa0 la primera generaci\xc3\xb3 d'autors en afrikaans, en la qual destacarien el mateix du Toit,, autor de la novel\xc2\xb7la Magreta Prinsloo, of liifde getrou tot in di dood (Margreta Prinsloo, o l'amor fidel fins a la mort, 1896), els narradors Casparus Petrus Hoogenhout (1843-1922), Jan Lion Cachet (1838-1922) amb Sewe duiwels en wat hullegedoen het (Els set diables i que hi podem fer, 1907), el president boer Frans Willem Reitz (1844-1934), Christian de Wet i Melt J. Brink (1842-1925). M\xc3\xa9s tard destacaren J. F. Oordt d'Arbez (1856-1918), J. H. Hofmeyr de Waal (1871-1937), J. G. Engela (1862-?), G. R. Von Wielligh (1859-1932) i J. Lub (1868-1926), narradors d'esc\xc3\xa0s valor literari, i el poeta H. H. Joubert (1874-?).\n_START_SECTION_\nEl segle XX\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1906 es va crear a El Cap l\xe2\x80\x99Afrikaanse Taalgenotskap (Societat Ling\xc3\xbc\xc3\xadstica Afrikaner), per Gustav Schoeman Preller (1875-1943), qui el 1908 patrocinar\xc3\xa0 la Zuid Afrikaanse Akademie. Els seus esfor\xc3\xa7os combinats aconseguiren que l'afrikaans fos escollit com a voortaal per l'ensenyament a les escoles elementals i mitjanes, i com a assignatura a les universitats. Aix\xc3\xad el 1914 es crearia l\xe2\x80\x99Afrikaanse Akademy, que el 1925 public\xc3\xa0 un Diccionari de la Llengua Afrikaner._NEWLINE_El 1916 es va crear l\xe2\x80\x99Afrikaanse Studentenbond (Lliga d'Estudiants Afrikaners, ASB), que fomentar\xc3\xa0 l'inici de la traducci\xc3\xb3 de la b\xc3\xadblia a l'afrikaans, de manera que el 1922 traduirien els Evangelis (dels quals en van vendre 70.000 exemplars el 1929) i el 1937 el saltiri. El 1929 es cre\xc3\xa0 tamb\xc3\xa9 la Federasie van Afrikaanse Kulturvereniging (Federaci\xc3\xb3 de Societats Culturals Afrikaners) per coordinar les reivindicacions ling\xc3\xbc\xc3\xadstiques. Aix\xc3\xad apareixen els primers autors de certa qualitat liter\xc3\xa0ria, com els poetes Jan Fran\xc3\xa7ois Elias Celliers (1865-1940) amb Die vlakte (La planura, 1908) i Martjie (1911) sobre la vida d'una boeredogter (filla de boer), Christian Frederick Louis Leitpold (1880-1947) amb Oom Gert vertel en ander digte (L'oncle Gert i altres hist\xc3\xb2ries, 1911), Eugene Nielen Marais (1871-1936), amb Winternag (Nit d'hivern, 1905), Cornelius Jakob Langenhoven (1873-1932) autor de l'himne sud-afric\xc3\xa0 Die stem van Suid Afrika (La veu de Sud-\xc3\xa0frica), i Jakob Dani\xc3\xabl du Toit Totius (1877-1953) fill de Jacobus Sebastian, amb els psalms Uit donker Afrika (La negra \xc3\x80frica) on s'enalteix l\xe2\x80\x99ossewa (carro de bous dels colons); el narrador Jochim van Bruggen (1887-1957), amb la trilogia Ampie (1924-1942) i Daniel Fran\xc3\xa7ois Malherbe (1881-1969). Altres autors menors foren Joubert Reitz (1880-1919), fill del president boer, el narrador Gordon Tomlinson (1889-?), el sat\xc3\xadric Reenes J. Van Reenen (1884-1935), E. De Roubaix (1880-?), el folklorista J. H. Kruger (1878-?), Dirk Mostert (1897-?), I. W. Van der Merwe Boerneef (1897-?), Johannes Friederich Wilhelm Grosskopf (1885-1943) i D. J. Goetzee._NEWLINE_En el segle XX han proliferat les revistes liter\xc3\xa0ries en afrikaner, com Die Huisgenoot (El company de casa, 1916), Tydskrif vir Wetenskap en Kuns (Revista de Ci\xc3\xa8ncies i d'Arts, Bloemfontein 1922), Die Brandwag (La gu\xc3\xa0rdia del foc) a Pret\xc3\xb2ria (1910-1922) i Johannesburg (1937), Die Nuwe Brandwag a Pret\xc3\xb2ria (1939-1933), Ons Tydskrif (La nostra revista, 1933-1937) a Pret\xc3\xb2ria, Ons Eie Boek (El nostre llibre, 1935) a El Cap, Naweek (Els \xc3\xbaltims dies de la setmana, 1940), Jaarboek van Die Afrikaanse Skrywerskring (Almanac dels Escriptors afrikaners, 1936-1950) a Johannesburg i Tydskrif vir Letterkunde (1951) a Johannesburg._NEWLINE_Durant els anys trenta aparegu\xc3\xa9 la primera generaci\xc3\xb3 liter\xc3\xa0ria de pes, coneguts com a dertigers (dels anys trenta), aglutinats al voltant de la revista Standpunte (Punts de vista), creada el 1945 per W. E. G. Louw. Els principals representants del corrent foren el poeta Izaak David du Plessis (1900-) amb Stryd (Lluita, 1935); el poeta m\xc3\xa9s representatiu Nicolaas Petrus van Wyk Louw (1906-1970) amb Alleenspraak (Sol\xc2\xb7liloqui, 1935), el seu germ\xc3\xa0 Willem Ewart Gladstone Louw (1913-1979) autor dels poemes Die ryke dwaas (La riquesa del foll, 1934), Christian Mauritius van der Heever (1902-1957) amb les novel\xc2\xb7les Droogte (Sequetat, 1930) i Laat vrugte (Fruites tard\xc3\xadvoles, 1939); Hettie Smith (1908-1973); Dirk Johannes Opperman (1914-1985) amb els drames Periandros van Korinthe (1956) i Heilige beeste (B\xc3\xa8sties sagrades, 1943), Elizabeth Eybers (1915) i Uys Krige (1910-1987), amb el poemes Rooidag (Dia roig, 1940) i Die wit muur (El mur blanc, 1940)._NEWLINE_Entre els autors menors d'aquella \xc3\xa8poca destaquien Andries Gerhardus Visser (1878-1929), J. Van Melle (1887-1945), Leon Mar\xc3\xa9 (1889-?), Abraham Jacobus Kootjie van der Heever, Marie Linde, Abraham Hendrick Jonker (1905-?); Andries Albertus Pienaar Sangiro (1894-1979) creador del g\xc3\xa8nere dierverhaal (contes amb protagonistes animals), com Diamant koors (Febre de diamants, 1926), Simba (1947), Op safari (1925), continuat pels germans S. Bormin Hobson (1888-?) i George Carey Hobson (1890-1945); Cristoffel Hermannus K\xc3\xbchn Mikro (1903-1968) qui analitza els kleurning (homes de color) a les novel\xc2\xb7les Tooings (1934), Pelgrims (1935), Oeslande (Terres f\xc3\xa8rtils, 1938) i Huurlinge (Mercenaris, 1940); Marie Rothman, els poetes A. D. Keet (1888-?), Frans Toon van der Heever (1894-1956); J. R. L. Van Bruggen Kleinjan (1895), S. Ignatius Mocke (1912), T. J. Haarhoff (1892-?); Henry Allan Fagan (1889), Willem J. Du Plooy Erlank Eitemal (1901-?); Pierre de Villiers Pienaar (1904), Holmer Johanssen (1915); Gottfred Heinrich Franz (1896-1956); l'assagista H. A. Mulder Willem Hessels i Theo Wassenaar (1892-) amb la traducci\xc3\xb3 Edipos koning (1938)._NEWLINE_El 1950-1960 es va publicar el Diccionari Afrikaans en quatre toms, i d'en\xc3\xa7\xc3\xa0 del 1060 aparegu\xc3\xa9 una nova generaci\xc3\xb3 d'escriptors, anomenats sestigers (dels anys seixanta) entre els quals destacaren Breyten Breytenbach (1939), el poeta m\xc3\xa9s universal en afrikaner, amb Katastrofes (1964), Om te vlieg (1966), Kovevuur (Ganagrena, 1966), Voet skryf (Postdata, 1977), Seisoen in die paradys (Estaci\xc3\xb3 al parad\xc3\xads, 1982), per\xc3\xb2 es cas\xc3\xa0 amb una vietnamita, des dels vuitanta resideix exiliat a Par\xc3\xads, i ha deixat d'escriure en afrikaans com a protesta per la pol\xc3\xadtica de l\xe2\x80\x99apartheid; Andr\xc3\xa9 Brink (1935 \xe2\x80\x93 2015) novel\xc2\xb7lista influ\xc3\xaft per Jean-Paul Sartre i Albert Camus, amb Die ambassadeur (L'ambaixador, 1964), Kennis van die aand (Coneixen\xc3\xa7a de la nit, 1974), i \xe2\x80\x98n Droe wit seissoen (Una \xc3\xa0rida estaci\xc3\xb3 blanca, 1979); Jan Rabi\xc3\xa9 (1920-2001) amb Ons die fifgod (Nosaltres, l'\xc3\xaddol, 1958) novel\xc2\xb7la antiracista; Etienne Leroux (1922-1989) amb Sewe dae by die Silbersteins (Set dies als Silbersteins, 1962), Karel Schoeman (1939), Wilma Stockenstrom (1933); Sarel Jacob Pretorius (1917), Elsa Joubert (1922); Willem Abraham de Klerk (1917-?) i Fran\xc3\xa7ois Alwyn Venter (1916-1997) amb Swart pelgrim._NEWLINE_Altres autors destacats s\xc3\xb3n Adam Small (1936), Olga Kirsch (1924) amb Die seklig (El far, 1944) i Murie van die hart (Muralles del cor, 1948), Bartho Smith (1924), Ingrid Jonker (1933-1965), Sheila Cussons (1922-2004), Antjie Krog (1952), P. J. Haasbroek (1943) i B. Gilliland (1938-1962). Entre els darrers valors s'hi pot trobar Louisa Erasmus, autora de Duet van harstog (Duet de passi\xc3\xb3, 1995), primera novel\xc2\xb7la er\xc3\xb2tica en afrikaans."