b'\n_START_ARTICLE_\nHeretabilitat\n_START_PARAGRAPH_\nL\xe2\x80\x99heretabilitat (H\xc2\xb2) \xc3\xa9s un estad\xc3\xadstic descriptiu utilitzat en estudis gen\xc3\xa8tics per con\xc3\xa8ixer la proporci\xc3\xb3 de vari\xc3\xa0ncia fenot\xc3\xadpica d\xe2\x80\x99una poblaci\xc3\xb3 que \xc3\xa9s deguda a la variaci\xc3\xb3 gen\xc3\xa8tica d\xe2\x80\x99aquesta.  (Feldman and Lewontin, 1975) _NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 es denomina heretabilitat en sentit ampli i, en altres paraules, representa la proporci\xc3\xb3 de la vari\xc3\xa0ncia total que \xc3\xa9s deguda a factors gen\xc3\xa8tics. _NEWLINE_H\xc2\xb2=Vg/Vg+Va_NEWLINE_Aquesta vari\xc3\xa0ncia gen\xc3\xa8tica es pot descompondre en: vari\xc3\xa0ncia gen\xc3\xa8tica additiva (Va), vari\xc3\xa0ncia gen\xc3\xa8tica no-additiva (Vd) i vari\xc3\xa0ncia gen\xc3\xa8tica epist\xc3\xa0tica (Vi). _NEWLINE_Per tant, tenint en compte aix\xc3\xb2: Vg= Va+Vd+Vi_NEWLINE_L\xe2\x80\x99heretabilitat en sentit estricte es representa com h\xc2\xb2 i fa refer\xc3\xa8ncia a la proporci\xc3\xb3 de vari\xc3\xa0ncia del genotip que passa a la descend\xc3\xa8ncia.Aquesta vari\xc3\xa0ncia nom\xc3\xa9s es deu a factors gen\xc3\xa8tics additius i es d\xc3\xb3na com un percentatge o decimal que s\xe2\x80\x99ha de trobar entre 0 i 1. _NEWLINE_L\xe2\x80\x99heretabilitat \xc3\xa9s important, ja que determina amb quin ritme es modifica la mida poblacional i com evoluciona la poblaci\xc3\xb3, en resposta a la selecci\xc3\xb3 natural o selecci\xc3\xb3 artificial i permet controlar les mutacions de generaci\xc3\xb3 en generaci\xc3\xb3.  (Gallardo-Pujol i Pueyo, 2013).\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nDes de temps anteriors, la ci\xc3\xa8ncia que es preocupa del coneixement de les propietats biol\xc3\xb2giques que es transmeten de pares a fills s\xe2\x80\x99anomena gen\xc3\xa8tica. Mitjan\xc3\xa7ant l\xe2\x80\x99experimentaci\xc3\xb3 i l\xe2\x80\x99estudi, els gen\xc3\xa8tics han establert certes regles que caracteritzen la transmissi\xc3\xb3 de l\xe2\x80\x99her\xc3\xa8ncia biol\xc3\xb2gica. Tamb\xc3\xa9 estudien els mecanismes de la transmissi\xc3\xb3 de l\xe2\x80\x99her\xc3\xa8ncia._NEWLINE_Els gen\xc3\xa8tics es preocupen de descobrir de quina forma la informaci\xc3\xb3 gen\xc3\xa8tica, transmesa de generaci\xc3\xb3 en generaci\xc3\xb3, es tradueix en diferents caracter\xc3\xadstiques que defineixen els semblants i les difer\xc3\xa8ncies entre els \xc3\xa9ssers vius._NEWLINE_Al principi del desenvolupament de la gen\xc3\xa8tica, els investigadors es van adonar que els sistemes gen\xc3\xa8tics havien d\xe2\x80\x99entendre\xe2\x80\x99s en relaci\xc3\xb3 amb els ambients dels organismes; per tant, els estudis de l\xe2\x80\x99her\xc3\xa8ncia biol\xc3\xb2gica inclouen un examen dels ambients biol\xc3\xb2gics. _NEWLINE_Els precursors de la heretabilitat van ser tant Mendel, amb els seus estudis dels p\xc3\xa8sols, com Francis Galton i els estudis de bessons. Mendel i Galton va ser dos cient\xc3\xadfics que van marcar un pas important en l\xe2\x80\x99heretabilitat, ja que el primer va ser capa\xc3\xa7 d\xe2\x80\x99interpretar els seus resultats de forma que va definir els principis de la her\xc3\xa8ncia, cosa que altres investigadors no van saber fer. (SRB, A.,et al, 1974)\n_START_SECTION_\nAplicacions\n_START_PARAGRAPH_\nHi ha diverses aplicacions de la heretabilitat en la vida de les persones. _NEWLINE_Segons l\xe2\x80\x99article Role of Genotype in the Cycle of Violence in Maltreated Children de l\xe2\x80\x99any 2002, es va fer un estudi amb nens des de la seva infantesa, fins l\xe2\x80\x99edat adulta, per tal de determinar perqu\xc3\xa8 alguns nens que eren maltractats, quan eren grans desenvolupaven un comportament antisocial i alguns no. El gen responsable \xc3\xa9s el gen MAOA, que moderava els efectes del maltractament. Aquest gen est\xc3\xa0 localitzat en el cromosoma X i la seva defici\xc3\xa8ncia est\xc3\xa0 relacionada amb l\xe2\x80\x99agressi\xc3\xb3. Els nens maltractats amb un alts nivells de MAOA tenien menys tend\xc3\xa8ncia a desenvolupar una conducta antisocial.  Aix\xc3\xb2 explicaria perqu\xc3\xa8 hi ha v\xc3\xadctimes de maltractament que quan creixen no maltracten a altres. Per aix\xc3\xb2 es conclou que els genotips poden moderar la sensibilitat dels nens._NEWLINE_Tot i aix\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 hi ha altres factors que influiran en aquesta predisposici\xc3\xb3 a ser maltractador, com per exemple, quan m\xc3\xa9s petits siguin els nens maltractats m\xc3\xa9s tend\xc3\xa8ncia tindran a desenvolupar aquests problemes._NEWLINE_El maltractament tamb\xc3\xa9 incrementa el risc de criminalitat posterior al 50%._NEWLINE_El camp del comportament anormal \xc3\xa9s un camp d\xe2\x80\x99estudi cl\xc3\xa0ssic i ampl\xc3\xadssim. Hi ha una gran variabilitat dels efectes gen\xc3\xa8tics en funci\xc3\xb3 de la patologia o comportament anormal que estiguem estudiant. _NEWLINE_Segons el llibre de David Gallardo-Pujol i Antonio Andr\xc3\xa9s Pueyo, pel comportament antisocial, la gran majoria d\xe2\x80\x99estudis ofereixen estimacions de l\xe2\x80\x99heretabilitat del 50%, el pes ambient compartit un 20% i l\xe2\x80\x99ambient espec\xc3\xadfic 30%. _NEWLINE_En el cas de la personalitat i intel\xc2\xb7lig\xc3\xa8ncia, els par\xc3\xa0metres no s\xc3\xb3n est\xc3\xa0tics, canvien amb l\xe2\x80\x99edat. Ja que les influ\xc3\xa8ncies gen\xc3\xa8tiques augmenten amb l\xe2\x80\x99edat i per contra, les influ\xc3\xa8ncies ambientals disminueixen. Part de la causa de que una persona desenvolupi un comportament antisocial est\xc3\xa0 en la interacci\xc3\xb3 entre factors gen\xc3\xa8tics i ambientals. \xc3\x89s un fenomen anomenat transmissi\xc3\xb3 intergeneracional de la viol\xc3\xa8ncia, fa que la viol\xc3\xa8ncia es transmeti de generaci\xc3\xb3 en generaci\xc3\xb3. Per\xc3\xb2 tot i que hi hagi un component hereditari, el genotip determinar\xc3\xa0 si far\xc3\xa0 \xc3\xbas freq\xc3\xbcent d\xe2\x80\x99aquesta viol\xc3\xa8ncia o no. _NEWLINE_El cas de la depressi\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 es pot explicar en gran part gr\xc3\xa0cies a la heretabilitat. Aquesta dep\xc3\xa8n del gen 5-HTT i la seva interacci\xc3\xb3 amb el nombre d\xe2\x80\x99esdeveniments traum\xc3\xa0tics. Si porten al\xc2\xb7lel curt (s), tindran m\xc3\xa9s possibilitats de patir depressi\xc3\xb3 que una persona que \xc3\xa9s portadora de l\xe2\x80\x99al\xc2\xb7lel llarg (l)._NEWLINE_S\xe2\x80\x99ha comprovat que l\xe2\x80\x99al\xc2\xb7lel curt del gen transportador de la serotonina,  incrementa els trets temperamentals relacionats amb l\xe2\x80\x99ansietat i tamb\xc3\xa9 la reactivitat de l\xe2\x80\x99am\xc3\xadgdala, el que comporta un elevat risc de  depressi\xc3\xb3. _NEWLINE_En aquest cas, es va demostrar una reducci\xc3\xb3 del volum de subst\xc3\xa0ncia grisa, en els portadors de l\xe2\x80\x99al\xc2\xb7lel curt a les regions l\xc3\xadmbiques, cr\xc3\xadtic per al processament de l\xe2\x80\x99emoci\xc3\xb3 negativa.   (Pezawas, L. 2005)_NEWLINE_Els efectes dels gens en la intel\xc2\xb7lig\xc3\xa8ncia, la personalitat o el comportament anormal s\xc3\xb3n insolubles dels efectes ambientals.\n_START_SECTION_\nEsquizofr\xc3\xa8nia\n_START_PARAGRAPH_\nAquest trastorn mental presenta grans influ\xc3\xa8ncies a nivell biol\xc3\xb2gic, per\xc3\xb2 acostuma a ser l\xe2\x80\x99estr\xc3\xa8s ambiental el que desencadena l\xe2\x80\x99aparici\xc3\xb3 d\xe2\x80\x99aquest, depenent de la vulnerabilitat de la persona. Des d\xe2\x80\x99una perspectiva biol\xc3\xb2gica, podem fer estudis amb fam\xc3\xadlies i amb bessons per veure la influ\xc3\xa8ncia dels factors gen\xc3\xa8tics en la malaltia. Els estudis amb fam\xc3\xadlies i bessons han posat de manifest que l\xe2\x80\x99esquizofr\xc3\xa8nia t\xc3\xa9 un component hereditari important, amb una heretabilitat entre el 60 - 80%._NEWLINE_Degut a l\xe2\x80\x99elevada c\xc3\xa0rrega gen\xc3\xa8tica que sembla mostrar aquest trastorn, s\xe2\x80\x99ha realitzat molta recerca durant aquests \xc3\xbaltims anys per identificar el gen de l\xe2\x80\x99esquizofr\xc3\xa8nia, i la conclusi\xc3\xb3 a la que s\xe2\x80\x99ha arribat \xc3\xa9s que \xc3\xa9s una malaltia polig\xc3\xa8nica, amb m\xc3\xbaltiples gens, que condicionen o augmenten el risc de patir-la, mitjan\xc3\xa7ant mecanismes molt complexes d\xe2\x80\x99interacci\xc3\xb3 entre ells i amb l\xe2\x80\x99ambient. Els estudis epidemiol\xc3\xb2gics han corroborat l\xe2\x80\x99exist\xc3\xa8ncia de diferents factors de risc d\xe2\x80\x99origen ambiental implicats en l\xe2\x80\x99etiologia de l\xe2\x80\x99esquizofr\xc3\xa8nia._NEWLINE_Tots ells es podrien dividir en dos grups: factors ambientals que predisposen a la malaltia, majorit\xc3\xa0riament prenatals o perinatals, i factors precipitants de la malaltia, que actuarien en per\xc3\xadodes posteriors o durant l\xe2\x80\x99edat adulta.\n_START_SECTION_\nTrastorn bipolar\n_START_PARAGRAPH_\nA part de la predisposici\xc3\xb3 gen\xc3\xa8tica a patir el trastorn bipolar, hi ha altres factors ambientals que poden desencadenar la seva aparici\xc3\xb3; situacions estressants viscudes a la infantesa (com abusos o desatenci\xc3\xb3 en els primers anys de vida), consum d\xe2\x80\x99alcohol i altres subst\xc3\xa0ncies, juntament amb esdeveniments emocionalment rellevants que poden passar al llarg de la vida, poden ser factors clau per l\xe2\x80\x99aparici\xc3\xb3 d\xe2\x80\x99aquest trastorn.  _NEWLINE_Els estudis amb fam\xc3\xadlies han demostrat que els familiars m\xc3\xa9s directes (pares, fills i germans) de persones amb trastorn bipolar, s\xc3\xb3n unes 6-10 vegades m\xc3\xa9s propensos a patir un trastorn bipolar o trastorns depressius, en comparaci\xc3\xb3 amb la poblaci\xc3\xb3 general. Tamb\xc3\xa9, les taxes de concordan\xc3\xa7a entre bessons monozig\xc3\xb2tics oscil\xc2\xb7len entre el 50 i el 100% en els \xc3\xbaltims estudis; per tant, aix\xc3\xb2 evidencia que aquest trastorn t\xc3\xa9 un component gen\xc3\xa8tic important._NEWLINE_L\xe2\x80\x99esquizofr\xc3\xa8nia i el trastorn bipolar compartirien un percentatge elevat de gens (quasi el 50%) que predisposen a patir aquests trastorns. (Lichtenstein P, et al., 2009). \xc3\x89s important remarcar que una proporci\xc3\xb3 de factors ambientals de risc tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s compartida, encara que no arribaria al 10%, observant doncs que \xc3\xa9s major la proporci\xc3\xb3 de factors ambientals de risc propis.'