b"\n_START_ARTICLE_\nJos\xc3\xa9 Santos de la Hera y de la Puente\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa n\xc3\xa9ixer en 1792 a Sestao, a 10 km de Bilbao, en una fam\xc3\xadlia de classe acomodada. Van ser els seus pares Ram\xc3\xb3n de la Hera i Francisca de la Puente. Va realitzar els seus primers estudis al col\xc2\xb7legi de Bergara. Als 17 anys els seus pares el van enviar a Buenos Aires (en el Virregnat del Riu de la Plata), on el seu germ\xc3\xa0 gran \xe2\x80\x95el coronel Felipe de la Hera\xe2\x80\x95 servia en l'Ex\xc3\xa8rcit Reial del Per\xc3\xba. Es va incorporar com a cadet en el regiment d'infanteria de Buenos Aires (m\xc3\xa9s tard anomenat regiment Ferran VII). Poc despr\xc3\xa9s d'arribar a Buenos Aires va esclatar la revoluci\xc3\xb3 del 25 de Maig, la qual cosa va conduir al virreyi del Per\xc3\xba, Jos\xc3\xa9 Fernando de Abascal, a prendre mesures immediates per contenir l'avan\xc3\xa7 independentista, els primers brots del qual havien estat sufocats l'any anterior (1809) a les prov\xc3\xadncies de La Paz i Charcas.\n_START_SECTION_\nEn l'Ex\xc3\xa8rcit Reial del Per\xc3\xba\n_START_PARAGRAPH_\nEl llavors cadet De la Hera va rebre el seu bateig de foc amb les primeres campanyes que el general Jos\xc3\xa9 Manuel de Goyeneche va dirigir a l' Alt Per\xc3\xba, la primera de les quals va culminar amb la decisiva batalla de Huaqui. Seguidament va participar en la \xc2\xabpacificaci\xc3\xb3\xc2\xbb de les prov\xc3\xadncies compreses entre el riu Desaguadero i el riu Suipacha, al sud de Potos\xc3\xad. Va prendre part de vuit accions militars, incl\xc3\xb2s l'atac i la presa de la ciutat de Cochabamba en 1812._NEWLINE_Al setembre de 1812 va formar part de la divisi\xc3\xb3 realista manada pel general P\xc3\xado Trist\xc3\xa1n, que va ser derrotada en les batalles de Tucum\xc3\xa1n i Salta. Amb altres \xc2\xabjuramentados\xc2\xbb que van voler continuar al servei del rei, el seu germ\xc3\xa0 \xe2\x80\x95el coronel Felipe de la Hera\xe2\x80\x95 va organitzar el batall\xc3\xb3 Partidaris que es va incorporar a l'ex\xc3\xa8rcit del nou general en cap de l'Alt Per\xc3\xba, el mariscal de camp Joaqu\xc3\xadn de la Pezuela._NEWLINE_Va combatre amb distinci\xc3\xb3 en la sagnant batalla de Vilcapugio, en la qual va tenir la desgr\xc3\xa0cia de veure caure mort al seu germ\xc3\xa0 Felipe mentre condu\xc3\xafa el batall\xc3\xb3 que manava._NEWLINE_Poc despr\xc3\xa9s combatria novament en la batalla d'Ayoh\xc3\xbama, per la qual l'ex\xc3\xa8rcit realista va expulsar als independentistes fins a les prov\xc3\xadncies de Salta i Jujuy. En 1814 era comandant del batall\xc3\xb3 Partidaris, i com tal va participar en l'ofensiva empresa per distreure a les forces de Buenos Aires que operaven sobre l'estrat\xc3\xa8gica ciutat de Montevideo. No obstant aix\xc3\xb2 aquesta campanya culminaria amb l'arribada de les not\xc3\xadcies que confirmaven la caiguda de la pla\xc3\xa7a en poder dels independentistes._NEWLINE_En 1815, despr\xc3\xa9s de la batalla de Viluma i en atenci\xc3\xb3 als seus m\xc3\xa8rits, el comandant Jos\xc3\xa9 Santos de la Hera va ser ascendit a coronel efectiu amb tan sol 23 anys d'edat per\xc3\xb2 5 d'ininterromput servei en campanya i l'experi\xc3\xa8ncia d'innombrables fets d'armes._NEWLINE_En 1816 va fer les campanyes sota el comandament del general Jos\xc3\xa9 de la Serna fins a la caiguda en mans realistes de la ciutat de Salta el 15 d'abril de 1817. Al juny d'aquest mateix any i al comandament del seu batall\xc3\xb3 va derrotar en Sopachuy a l'\xc3\xbaltima columna de l'ex\xc3\xa8rcit de Buenos Aires que va intentar penetrar en l'Alt Per\xc3\xba. Romandria en aquesta regi\xc3\xb3 fins a 1820 sostenint diversos combats contra les guerrilles locals fins que la invasi\xc3\xb3 de l'ex\xc3\xa8rcit alliberador del general Jos\xc3\xa9 de San Mart\xc3\xadn a les costes de Lima (capital del virregnat) va obligar al virrei Pezuela a mobilitzar els cossos desplegats del Alt al Baix Per\xc3\xba._NEWLINE_En 1820 fou nomenat la vila de Puno (prop de Cuzco) sotsinspector general de les tropes d'infanteria i cavalleria pertanyents a l'ex\xc3\xa8rcit de l'Alt Per\xc3\xba, per la qual cosa no va tenir una participaci\xc3\xb3 directa en el pronunciament d'Aznapuquio, que va deposar al virrei Pezuela. Per aquest temps va esdevenir l'expedici\xc3\xb3 de Lord Cochrane (militar brit\xc3\xa0nic al servei de Buenos Aires) al sud peru\xc3\xa0, el coronel De la Hera va ser l'encarregat de mobilitzar de dirigir des d'Arequipa a les tropes al seu comandament per enfrontar als independents que desembarcant en el port d'Arica havien ocupat Tacna seguidament, no obstant aix\xc3\xb2 va ser ven\xc3\xa7ut pel tinent coronel Guillermo Miller en el combat de Mirave (22 de maig de 1821) pel que va haver de retirar-se a l'espera de nous refor\xc3\xa7os per\xc3\xb2 la celebraci\xc3\xb3 de l'armistici de Punchauca i la posterior inactivitat i retirada de Miller i Cochrane li van permetre recuperar els territoris ocupats al juliol de 1821._NEWLINE_Amb motiu de la sol\xc2\xb7licitud de retir del general Juan Ram\xc3\xadrez Orozco al comen\xc3\xa7ament de 1822 el ja brigadier De La Hera va quedar interinament al comandament militar d'Arequipa._NEWLINE_Durant la segona campanya a intermedis que el general independentista Andr\xc3\xa9s de Santa Cruz va comandar sobre el sud peru\xc3\xa0 i l'Alt Per\xc3\xba al maig de 1823, el brigadier De La Hera va ser nomenat sotscap d'Estat Major i com tal va assistir a les diverses accions de la campanya distingint-se en la presa del pont de l'Inca sobre el riu\xc2\xa0Desaguadero (prop del llac Titicaca), que va permetre el pas del gruix de l'ex\xc3\xa8rcit espanyol i la total persecuci\xc3\xb3 i derrota de les forces independents._NEWLINE_Per aquesta reeixida campanya, el virrei La Serna va ser nomenat \xc2\xabcomte dels Andes\xc2\xbb. D'aleshores en\xc3\xa7\xc3\xa0 al brigadier De La Hera li seria encomanada la labor de destruir les guerrilles romanents que operaven als pobles i boscos a la dreta del riu Ayopaya. Pels seus \xc3\xa8xits va ser ascendit a general. Finalment va ser nomenat governador de Potos\xc3\xad. Quan l'ex\xc3\xa8rcit reialista es preparava per llan\xc3\xa7ar una ofensiva definitiva sobre els territoris declarats independents va esclatar la revolta del general absolutista Pedro Antonio Ola\xc3\xb1eta que va insurreccionar l'Ex\xc3\xa8rcit de l'Alt Per\xc3\xba contra l'autoritat del virrei La Serna. A causa que el general De La Hera es va mantenir lleial a l'autoritat virreinal negant-se a plegar-se a Ola\xc3\xb1eta, aquest el va atacar en Potos\xc3\xad. El general De La Hera va atrinxerar les dues companyies al seu comandament a la Casa de la Moneda, per\xc3\xb2 no va poder impedir que Ola\xc3\xb1eta s'apropi\xc3\xa9s de la resta de la prov\xc3\xadncia. Davant aquesta situaci\xc3\xb3, el virrei La Serna va encarregar al general Ger\xc3\xb3nimo Vald\xc3\xa9s, comandant en cap de l'Ex\xc3\xa8rcit del Sud, la submissi\xc3\xb3 d'Ola\xc3\xb1eta per mitj\xc3\xa0 de les armes. Durant aquesta campanya, el general De La Hera es va trobar a la Quebrada, Escoipe i Cotagaitilla despr\xc3\xa9s dels quals Vald\xc3\xa9s va quedar en situaci\xc3\xb3 avantatjosa enfront d'Ola\xc3\xb1eta, per\xc3\xb2 les not\xc3\xadcies de la derrota de Jun\xc3\xadn i les ordres del virrei d'abandonar la campanya i tornar al Baix Per\xc3\xba van fer que Ola\xc3\xb1eta qued\xc3\xa9s amo de l'Alt Per\xc3\xba. El general De La Hera no tindria oportunitat de prendre part en la decisiva batalla d'Ayacucho, aix\xc3\xb2 a causa que es trobava a l'hospital d'Arequipa restablint-se de dues ferides sofertes en la campanya contra Ola\xc3\xb1eta.\n_START_SECTION_\nServei a les illes Filipines\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la capitulaci\xc3\xb3 d'Ayacucho i la p\xc3\xa8rdua definitiva del Per\xc3\xba, el virrei La Serna li va ordenar que pass\xc3\xa9s a servir a les illes Filipines \xe2\x80\x95en poder de l'Imperi espanyol\xe2\x80\x95 com a sotsinspector general de les tropes d'infanteria i cavalleria. Es va embarcar a Quilca al gener de 1825._NEWLINE_Complerta la seva comissi\xc3\xb3 a l'arxip\xc3\xa8lag i davant l'agreujament de la seva salut encara convalescent va obtenir del capit\xc3\xa0 general Mart\xc3\xadnez el corresponent passaport per tornar a Espanya, on va tornar despr\xc3\xa9s de 25 anys de servei a Am\xc3\xa8rica i Oceania, i despr\xc3\xa9s d'haver donat la volta al m\xc3\xb3n fent la ruta d'\xc3\x80sia i la del cap de Bona Esperan\xc3\xa7a, al sud d'\xc3\x80frica.\n_START_SECTION_\nTornada a Espanya\n_START_PARAGRAPH_\nPel seu comportament durant la guerra Carlista li va ser conferit el t\xc3\xadtol de comte de Valmaseda i el grau de tinent general el 21 de maig de 1835. Fou Capit\xc3\xa0 general de les Illes Balears de 1839 a 1840. Va ser tamb\xc3\xa9 senador per les prov\xc3\xadncies de Toledo i Biscaia. Va morir a Madrid el 22 de gener de 1859."