b"\n_START_ARTICLE_\nWunibald de Heidenheim\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nLa font principal de la seva vida \xc3\xa9s la Vita Wynnebaldi de la monja Hugeburc de Heidenheim, escrita cap al 778. Segons ella, Wunibald havia nascut a Wessex (avui, Anglaterra) i era fill de sant Ricard el Pelegr\xc3\xad, germ\xc3\xa0 dels sants Willibald d'Eichst\xc3\xa4tt i Valpurga de Heidenheim i cos\xc3\xad de Bonifaci de Mag\xc3\xbancia. Fou educat a casa seva, al contrari que el seu germ\xc3\xa0 Wilibald, enviat a l'abadia benedictina de Waltham Forest. El 722, va marxar amb els seus pare i germ\xc3\xa0 a Roma, morint el pare de cam\xc3\xad, a Lucca._NEWLINE_Mentre Wilibald marxava a Terra Santa, Wunibald rest\xc3\xa0 a Roma, estudiant-hi teologia i ordenant-s'hi clergue. En 727 es troba a Anglaterra, on cerca persones per marxar amb ell, i en 730 torn\xc3\xa0 a Roma, on visqu\xc3\xa9 fins al 738._NEWLINE_Fou cridat llavors pel seu parent Bonifaci, llavors de viatge a Roma, perqu\xc3\xa8 l'ajud\xc3\xa9s en l'evangelitzaci\xc3\xb3 de Germ\xc3\xa0nia. Amb Willibald, que havia tornat de Palestina, van anar a Baviera i Tur\xc3\xadngia. En 739 fou ordenat sacerdot per Bonifaci, a S\xc3\xbclzenbrucken (Tur\xc3\xadngia). _NEWLINE_En 744 conegu\xc3\xa9 el duc Odil\xc3\xb3 de Baviera, que el deix\xc3\xa0 un llegat en her\xc3\xa8ncia. Entre aquest any i el 747 fou missioner a l'Alt Palatinat i despr\xc3\xa9s a Mag\xc3\xbancia fins al 751._NEWLINE_La primavera del 752 fund\xc3\xa0 amb la seva germana Walpurga el monestir benedict\xc3\xad doble de Heidenheim, on fou el primer abat. Anys despr\xc3\xa9s, marx\xc3\xa0 a W\xc3\xbcrzburg i Fulda. En 761 decid\xc3\xad d'entrar en l'abadia de Montecassino, en proc\xc3\xa9s de reconstrucci\xc3\xb3, per\xc3\xb2 no arrib\xc3\xa0 a anar-hi. Malalt de reumatisme, mor\xc3\xad a Heidenheim davant el seu germ\xc3\xa0 Willibald; en morir, la seva germana fou abadessa de Heidenheim.\n_START_SECTION_\nVeneraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nWunibald fou sebollit a la cripta de l'abadia de Heidenheim en 777, en un acte assimilable a una canonitzaci\xc3\xb3. En 879 les restes foren exhumades i, amb les de Valpurga, portats a Eichst\xc3\xa4tt per\xc3\xb2, tres dies despr\xc3\xa9s, tornats a Heidenheim. En 889 el rei Arnulf en f\xc3\xa9u donaci\xc3\xb3 a Eichst\xc3\xa4tt i el bisbe Gundekar II, entre 1057 i 1075, en fix\xc3\xa0 la festa el 18 de desembre i l'anomen\xc3\xa0 copatr\xc3\xb3 de la di\xc3\xb2cesi._NEWLINE_Quan el monestir de Heidenheim fou reconstru\xc3\xaft entre 1152 i 1155, Ot\xc3\xb3 d'Eichst\xc3\xa4tt hi feu traslladar les rel\xc3\xadquies en 1182-1196. En 1484 s'instal\xc2\xb7laren en una tomba g\xc3\xb2tica. En 1537, el luteranisme abol\xc3\xad el monestir i les rel\xc3\xadquies se'n perderen."