b'\n_START_ARTICLE_\nAntan\xc3\xa0clasi\n_START_PARAGRAPH_\nL\'antan\xc3\xa0clasi (del grec: \xe1\xbc\x80\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb1\xce\xbd\xce\xac\xce\xba\xce\xbb\xce\xb1\xcf\x83\xce\xb9\xcf\x82, antan\xc3\xa1klasis) \xc3\xa9s un recurs literari consistent a crear un joc de paraules amb el doble sentit de paraules aprofitant l\'homon\xc3\xadmia (o a vegades la polis\xc3\xa8mia) d\'aquells mots. \xc3\x89s a dir, la coincid\xc3\xa8ncia formal per\xc3\xb2 no de significat fa que en una mateixa construcci\xc3\xb3 es vegi com a an\xc3\xb2mala la juxtaposici\xc3\xb3 dels dos elements, com es veu a l\'exemple "Robes robes a la botiga", on el verb "robar" coincideix amb la "roba" en la seva forma plural i es crea un equ\xc3\xadvoc. Tamb\xc3\xa9 pot succeir ajuntant diverses paraules per crear un efecte d\'hom\xc3\xadnimia, com es veu a "Cap alla, capell\xc3\xa0!" (en pron\xc3\xbancia central). \xc3\x89s una figura propera a la paronom\xc3\xa0sia, ja que combina elements fon\xc3\xa8tics i sem\xc3\xa0ntics.'