b"\n_START_ARTICLE_\nMirella Freni\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nLa fam\xc3\xadlia de Mirella era de classe mitjana (la seva mare i la mare del tenor Luciano Pavarotti van treballar juntes a la cigarrera de M\xc3\xb2dena i ambd\xc3\xb3s van ser alletats per la mateixa dida). Encara que va ser una nena talentosa per a la m\xc3\xbasica i va cantar l'\xc3\xa0ria Un bel di vedremo als deu anys en un concurs de r\xc3\xa0dio, el tenor Beniamino Gigli li va advertir que corria el risc d'arru\xc3\xafnar la seva veu si no deixava el cant fins que fos una mica m\xc3\xa9s gran. Freni va reprendre el cant als 17 anys._NEWLINE_El seu debut oper\xc3\xadstic va ser a M\xc3\xb2dena el 1955, als 19 anys, cantant el personatge de Mica\xc3\xabla de la Carmen de Bizet. Malgrat que va rebre diverses ofertes, va decidir deixar de costat la seva carrera per casar-se i tenir un fill amb el seu professor de cant Leone Magiera._NEWLINE_El 1958 va reiniciar la seva carrera, guanyant un concurs de cant i interpretant la Mim\xc3\xac de La Boh\xc3\xa8me de Puccini al Teatro Regio de Tor\xc3\xad. Despr\xc3\xa9s va cantar a la Netherlands Opera en la temporada 1959-1960. Va ser reconeguda internacionalment quan va cantar el paper d'Adina en una producci\xc3\xb3 de Franco Zeffirelli de L'elisir d'amore de Donizetti al Festival de Glyndebourne. En la temporada 1960-1962, va cantar en aquest mateix festival els personatges c\xc3\xb2mics de Susanna i Zerlina de l'\xc3\xb2pera Don Giovanni de Wolfang Amadeus Mozart. Va debutar en el Royal Opera House com la Nannetta del Falstaff de Verdi, el 1961, a la Scala el 1963 (sota la direcci\xc3\xb3 de Herbert von Karajan i Zeffirelli), i en el Metropolitan com la Mim\xc3\xac de La Boh\xc3\xa8me de Puccini el 1965._NEWLINE_El seu repertori es va ampliar per incloure Li\xc3\xb9, Marguerite i Julieta. Entre els anys 1970 i 1980 va cantar rols m\xc3\xa9s pesats de Verdi, com Elisabetta, Desdemona, Amelia, Elvira, Leonora i, fins i tot A\xc3\xafda. Tamb\xc3\xa9 va cantar papers de Puccini com Manon, Tosca, Madama Butterfly i els tres personatges d'Il Trittico. En els anys 1990 va incloure tamb\xc3\xa9 personatges del verisme itali\xc3\xa0, com Adriana, Fedora i Madame Sans-G\xc3\xaane, i fins i tot papers de l'\xc3\xb2pera russa, com Tatiana, Llissa i Juana._NEWLINE_El 1981 es va casar amb Nicolai Ghiaurov i junts van fundar el Centre Universale del Bel Canto a Vignola. Van iniciar a donar classes mestres en aquest centre el 2002. Despr\xc3\xa9s de la mort de Ghiaurov, el 2004, Freni va continuar el seu treball i les seves classes no nom\xc3\xa9s en el centre sin\xc3\xb3 al voltant de tot el m\xc3\xb3n._NEWLINE_El 1990 va publicar les seves mem\xc3\xb2ries, Mio Caro Teatro. Aquell mateix any, va rebre l'orde Cavaliere della Gran Croce della Repubblica Italiana i el 1993 la condecoraci\xc3\xb3 d'honor de la Legi\xc3\xb3 francesa."