b"\n_START_ARTICLE_\nPont Verd (V\xc3\xadlnius)\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer pont constru\xc3\xaft es coneix des de 1536, es trobava a prop de l'actual pont Mindaugas. Era un pont de fusta cobert amb ma\xc3\xb3 i pilarsde pedra. Tenia un segon pis amb uns habitacles per als cobradors de peatge. Perqu\xc3\xa8 el seu fundador Ulryk Hozjusz volia recuperar el cost amb la recaptaci\xc3\xb3 dels peatges, el gran duc Segimon I el Vell de Pol\xc3\xb2nia li va concedir un privilegi que prohibia construir d'altres ponts entre Kernav\xc4\x97 i Bistrica (\xd0\x91\xd1\x8b\xd1\x81\xd1\x82\xd1\x80\xd1\x8b\xd1\x86\xd0\xb0 a Bielor\xc3\xbassia) o per als que creuessin entre Verkiai i Paneriai. El pont va ser cremat durant la retirada de l'ex\xc3\xa8rcit litu\xc3\xa0 comandat per Janusz Radziwill despr\xc3\xa9s de la batalla de V\xc3\xadlnius (1655)._NEWLINE_Un nou projecte es va elaborar el 1673, amb una dist\xc3\xa0ncia de 73 metres entre els pilars -les m\xc3\xa9s llarga coneguda en aquest moment-. Tanmateix, una presa de gel al riu durant la primavera va destruir els pilars, els fonaments van ser tornats a utilitzar i el segon pont es va completar el 1679. L'any 1739 un altre pont de fusta va ser constru\xc3\xaft i pintat de verd, [2] des d'aleshores se'l coneix com el Pont Verd. El 1789 un nou projecte d'un pont de ma\xc3\xb3 va ser dissenyat per Laurynas Gucevi\xc4\x8dius, per\xc3\xb2 els constructors van seleccionar una altra proposta, la construcci\xc3\xb3 va ser supervisada per Marcin Knackfus. El pont va ser cremat el 1791 i reconstru\xc3\xaft novament segons el projecte de Michael Schulz en 1805, una altra vegada va ser cremat sota les ordres de Michael Andreas Barclay de Tolly durant la invasi\xc3\xb3 francesa de R\xc3\xbassia de 1812.}_NEWLINE_El pont va ser reconstru\xc3\xaft el 1827-1829, encara un nou pont d'acer va ser dissenyat per Nikolai Belelyubsky i es va acabar el 1894. Aquesta construcci\xc3\xb3 va sobreviure a la Primera Guerra Mundial, per\xc3\xb2 va ser volat per la Wehrmacht -forces armades alemanyes- el 1944. El pont actual va ser acabat el 1952 i nomenat del general sovi\xc3\xa8tic Ivan Txerniakhovski. Despr\xc3\xa9s de la declaraci\xc3\xb3 d'independ\xc3\xa8ncia de Litu\xc3\xa0nia el 1990, el pont va recobrar el seu nom hist\xc3\xb2ric.\n_START_SECTION_\nEscultures\n_START_PARAGRAPH_\nEl pont compta amb quatre destacats grups escult\xc3\xb2rics del realisme sovi\xc3\xa8tic. Tots disposen de dos personatges, que representen les classes socials idealitzades per les autoritats sovi\xc3\xa8tiques -soldats, obrers, pagesos, estudiants-. Tres grups s\xc3\xb3n de 3,2 metres d'al\xc3\xa7ada -incloent el pedestal-, i el grup dels soldats arriba als 4 metres a causa de la bandera aixecada que sostenen."