b'\n_START_ARTICLE_\nSubjecte (sintaxi)\n_START_SECTION_\nDefinici\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl concepte de subjecte varia en funci\xc3\xb3 de la perspectiva sint\xc3\xa0ctica adoptada i els criteris que cada escola adopta per definir tant l\'oraci\xc3\xb3 com les relacions que es produeixen al seu interior._NEWLINE_El subjecte sempre respon a les preguntes, (qu\xc3\xa8/qui), protagonitza l\'acci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nEl subjecte en la gram\xc3\xa0tica tradicional\n_START_PARAGRAPH_\nLa sintaxi anomenada tradicional, d\'arrels grecollatines, considera que el subjecte \xc3\xa9s all\xc3\xb2 que s\'oposa al predicat, distinci\xc3\xb3 que neix de la l\xc3\xb2gica, la qual considera que un subjecte \xc3\xa9s una entitat de la qual es predica (afirma o nega) quelcom. Per tant segons la gram\xc3\xa0tica tradicional qualsevol oraci\xc3\xb3 es divideix en dues parts fonamentals: el subjecte i el predicat, essent el predicat all\xc3\xb2 que es diu del subjecte. L\'excepci\xc3\xb3 radica en les frases que presenten impersonalitat sint\xc3\xa0ctica, aquelles oracions que no tenen subjecte sin\xc3\xb3 \xc3\xbanicament predicat.\n_START_SECTION_\nEl subjecte en la gram\xc3\xa0tica de val\xc3\xa8ncies\n_START_PARAGRAPH_\nLa gram\xc3\xa0tica de val\xc3\xa8ncies considera que el verb \xc3\xa9s el nucli de l\'oraci\xc3\xb3 i que, segons els seus requeriments sem\xc3\xa0ntics i sint\xc3\xa0ctics, exigeix obligat\xc3\xb2riament la pres\xc3\xa8ncia d\'un o m\xc3\xa9s arguments o complements. El subjecte \xc3\xa9s aleshores l\'element que acompanya els verbs de val\xc3\xa8ncia 1, monovalents o verbs intransitius. Per exemple el verb "dormir" \xc3\xa9s de val\xc3\xa8ncia 1, ja que nom\xc3\xa9s requereix un subjecte per formar una frase correcta ("X dorm"). Aquest subjecte \xc3\xa9s obligatori a nivell gramatical encara que no es manifesti fon\xc3\xa8ticament en les lleng\xc3\xbces que ho permeten (el que es coneix com a subjecte elidit o subjecte nul), per exemple en castell\xc3\xa0 es pot dir "Carlos duerme" o simplement "duerme" si el referent o la persona que dorm es dedueix del context, mentre que en angl\xc3\xa8s cal especificar sempre "He sleeps".\n_START_SECTION_\nCaracter\xc3\xadstiques\n_START_PARAGRAPH_\nEl subjecte correspon al cas nominatiu en aquelles lleng\xc3\xbces que permeten la declinaci\xc3\xb3 i a categories equivalents al sintagma nominal en aquelles lleng\xc3\xbces no flexives. _NEWLINE_Sem\xc3\xa0nticament acostuma a tenir uns papers tem\xc3\xa0tics concrets que intenten englobar els sentits que pot presentar un subjecte en una frase. El m\xc3\xa9s com\xc3\xba \xc3\xa9s el d\'agent, la persona o entitat que comet l\'acci\xc3\xb3 ("La Joana dibuixa molt b\xc3\xa9"). Si l\'oraci\xc3\xb3 apareix en veu passiva, el subjecte sol ser el pacient de l\'acci\xc3\xb3 expressada pel verb ("Els alumnes van ser expulsats per la professora"). Molts verbs que indiquen percepci\xc3\xb3 o sensaci\xc3\xb3 s\'acompanyen d\'un subjecte que fa d\'experimentador ("El Carles va sentir un soroll estrany"). La n\xc3\xb2mina de papers tem\xc3\xa0tics, per\xc3\xb2, no est\xc3\xa0 tancada, ja que a vegades un subjecte pot tenir el paper normalment reservat a altres complements, com a "La clau vermella obre la porta de la dreta", on el significat \xc3\xa9s d\'instrument, noci\xc3\xb3 expressada usualment per un complement circumstancial ("El conserge va obrir la porta de la dreta amb la clau vermella"), per exemple. _NEWLINE_El verb concorda amb el subjecte en temps, nombre i persona en els idiomes que presenten aquests trets gramaticals. Per influ\xc3\xa8ncia de la llengua oral, per\xc3\xb2, poden apar\xc3\xa8ixer oracions on no es respecti la concordan\xc3\xa7a, en especial en subjectes que designen col\xc2\xb7lectius o aquells formats per la coordinaci\xc3\xb3 de diversos elements. La concordan\xc3\xa7a verbal est\xc3\xa0 estretament lligada a la possibilitat d\'elidir el verb perqu\xc3\xa8 sovint la conjugaci\xc3\xb3 verbal m\xc3\xa9s la informaci\xc3\xb3 del context ja permeten reconstruir la identitat del subjecte._NEWLINE_Des del punt de vista informatiu, es diu que el subjecte tendeix a ser el tema del discurs (oposant-se al predicat que seria el rema): \xc3\xa9s la informaci\xc3\xb3 ja coneguda que serveix d\'ancoratge o punt de refer\xc3\xa8ncia respecte a les noves dades que es van aportant i ajuda a mantenir la coher\xc3\xa8ncia discursiva.\n_START_SECTION_\nEl subjecte en catal\xc3\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nEl subjecte de les oracions de la llengua catalana es localitza perqu\xc3\xa8 concorda en persona i nombre amb el verb, per tant si es canvia aquest de singular a plural o a la inversa, s\'ha de modificar obligat\xc3\xb2riament aquell element que fa de subjecte. Es permeten els subjectes elidits. _NEWLINE_Les estructures que poden fer de subjecte en catal\xc3\xa0 s\xc3\xb3n: un substantiu amb complements o sense ("La casa de la Mariona \xc3\xa9s for\xc3\xa7a gran"), un pronom t\xc3\xb2nic ("Ells han arribat abans"), una oraci\xc3\xb3 subordinada substantiva ("M\'agrada que vinguis amb mi de passeig"), un infinitiu ("Fumar \xc3\xa9s la principal causa de c\xc3\xa0ncer de pulm\xc3\xb3") o un element que ha patit substantivaci\xc3\xb3 ("El m\xc3\xa9s callat despr\xc3\xa9s resulta ser el guanyador"). _NEWLINE_Com que \xc3\xa9s una llengua SVO, el catal\xc3\xa0 acostuma a tenir el subjecte en primera posici\xc3\xb3, \xc3\xa9s el lloc no marcat, i all\xc3\xa0 on es pot deduir quan est\xc3\xa0 elidit. El subjecte, tanmateix, es pot posposar si es vol donar \xc3\xa8mfasi a un determinat element o en algunes estructures, com ara les formades amb verbs valoratius o d\'emoci\xc3\xb3 ("M\'encanta aquesta can\xc3\xa7\xc3\xb3") o moltes oracions interrogatives ("Ha vist ja la mare aquest caos?").'