b"\n_START_ARTICLE_\nCr\xc3\xa0ter d'impacte\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria del seu estudi\n_START_PARAGRAPH_\nEls cr\xc3\xa0ters lunars han rebut diferents interpretacions al llarg dels segles: esculls de corall, anells de gel segons la doctrina del gel etern (Welteislehre) de Hans H\xc3\xb6rbiger, ciclons, forats excavats pels selenites segons Johannes Kepler, volcanisme segons l'Astronomia popular de Fran\xc3\xa7ois Arago o Camille Flammarion._NEWLINE_El ge\xc3\xb2leg i empresari estatunidenc Daniel Moreau Barringer es va conv\xc3\xa8ncer de l'exist\xc3\xa8ncia de cr\xc3\xa0ters d'impacte a la Terra el 1902, quan va ser el primer en identificar una estructura geol\xc3\xb2gica de cr\xc3\xa0ter d'impacte al descobrir en el Meteor Crater (Arizona) petits fragments de ferro que s'atribueixen a la caiguda d'un meteorit de ferro. Per\xc3\xb2 la seva hip\xc3\xb2tesi va ser poc acceptada per la comunitat cient\xc3\xadfica, que, com el ge\xc3\xb2leg Walter Hermann Bucher, estava a favor de la hip\xc3\xb2tesi de l'explosi\xc3\xb3 volc\xc3\xa0nica._NEWLINE_L'assumpte va romandre subjecte a l'especulaci\xc3\xb3 fins als anys seixanta; al llarg dels anys, molts ge\xc3\xb2legs (incloent Eugene M. Shoemaker, co-descobridor del cometa Shoemaker-Levy 9) van realitzar estudis detallats sobre els cr\xc3\xa0ters, trobant proves clares d'haver estat creats per impactes, identificant els efectes del metamorfisme de xoc dels minerals, que nom\xc3\xa9s estan associats amb llocs d'un impacte, dels quals el m\xc3\xa9s familiar \xc3\xa9s la coesita trobada a la superf\xc3\xadcie del Meteor Crater, que revela un fort impacte._NEWLINE__NEWLINE_Amb un millor coneixement del quars d'impacte, Carlyle Smith Beals i els seus col\xc2\xb7legues de l'Observatori Federal de Victoria (Canad\xc3\xa0), i Wolf von Engelhardt de la Universitat de T\xc3\xbcbingen (Alemanya), van comen\xc3\xa7ar des de la fi dels anys 1960 una recerca sistem\xc3\xa0tica dels cr\xc3\xa0ters d'impacte, i van identificar m\xc3\xa9s de 50 en 1970. Encara que la seva investigaci\xc3\xb3 va ser controvertida, el programa Apollo va proporcionar evid\xc3\xa8ncies de suport al revelar l'alta taxa de crateritzaci\xc3\xb3 de la Lluna, el que suggereix que la Terra tamb\xc3\xa9 va rebre el Gran bombardeig tard\xc3\xa0, per\xc3\xb2 que l'erosi\xc3\xb3 ha eliminat la majoria dels seus cr\xc3\xa0ters d'impacte.\n_START_SECTION_\nExcavaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl contacte, la compressi\xc3\xb3, la descompressi\xc3\xb3 i el pas de l'ona de xoc es produeixen al cap d'unes quantes d\xc3\xa8cimes de segon despr\xc3\xa9s d'un gran impacte. La posterior excavaci\xc3\xb3 del cr\xc3\xa0ter es produeix m\xc3\xa9s lentament, i durant aquesta etapa el flux de material \xc3\xa9s en gran part subs\xc3\xb2nic. Durant l'excavaci\xc3\xb3, el cr\xc3\xa0ter creix a mesura que el material accelerat de l'objectiu s'allunya del punt d'impacte. El moviment de l'objectiu \xc3\xa9s inicialment cap avall i cap a fora, per\xc3\xb2 aviat canvia cap a l'exterior i cap a fora. El flux produeix inicialment una cavitat aproximadament hemisf\xc3\xa8rica que continua creixent, produint eventualment un cr\xc3\xa0ter paraboloide (en forma de bol) en el qual el centre \xc3\xa9s emp\xc3\xa8s cap avall i s'expulsa un volum significatiu de material (ejeccions) i topogr\xc3\xa0ficament s'eleva la vora del cr\xc3\xa0ter. Quan aquesta cavitat ha arribat a la seva mida m\xc3\xa0xima, s'anomena \xc2\xabcavitat transit\xc3\xb2ria\xc2\xbb._NEWLINE_La profunditat de la cavitat transit\xc3\xb2ria \xc3\xa9s normalment d'un quart a un ter\xc3\xa7 del seu di\xc3\xa0metre. L'ejecci\xc3\xb3 expulsada del cr\xc3\xa0ter no inclou el material excavat des de la profunditat de la cavitat transit\xc3\xb2ria; normalment la profunditat d'excavaci\xc3\xb3 m\xc3\xa0xima \xc3\xa9s nom\xc3\xa9s d'un ter\xc3\xa7 de la profunditat total. Com a resultat, aproximadament un ter\xc3\xa7 del volum del cr\xc3\xa0ter transitori est\xc3\xa0 format per l'expulsi\xc3\xb3 del material, i els dos ter\xc3\xa7os restants es formen mitjan\xc3\xa7ant el despla\xc3\xa7ament del material cap avall, cap a fora i cap amunt, per formar la vora elevada. Per als impactes en materials altament porosos, un volum important del cr\xc3\xa0ter tamb\xc3\xa9 pot estar format per la compactaci\xc3\xb3 permanent de l'espai dels porus. Aquests \xc2\xabcr\xc3\xa0ters de compactaci\xc3\xb3\xc2\xbb poden ser importants en molts asteroides, cometes i llunes petites._NEWLINE_En grans impactes, a m\xc3\xa9s dels materials despla\xc3\xa7ats i expulsats per formar el cr\xc3\xa0ter, es poden esmorteir volums significatius de material de l'objectiu juntament amb l'impactador original. Alguns d'aquest impactes poden expulsar la roca fosca, per\xc3\xb2 la major part es troba dins del cr\xc3\xa0ter transitori, inicialment formant una capa d'impacte capa\xc3\xa7 de fondre l'interior de la cavitat transit\xc3\xb2ria. Hi ha hagut casos, quan la massa de l'impactador ha sigut molt gran, en els quals la\xc2\xa0lava\xc2\xa0procedent de l'interior irromp en l'excavaci\xc3\xb3 i forma un llac que, al solidificar-se, confereix al cr\xc3\xa0ter un fons pla. Per ra\xc3\xb3 de la seva forma, els cr\xc3\xa0ters d'aquest tipus es denominen circs. _NEWLINE_Per contra, el material vaporitzat dens i calent s'expandeix r\xc3\xa0pidament per la cavitat creixent, portant algun material s\xc3\xb2lid i fos en el seu interior tal com ho fa. A mesura que s'expandeix aquest n\xc3\xbavol de vapor calent, s'eleva i es refreda formant un n\xc3\xbavol molt semblant als \xc2\xabbolets\xc2\xbb t\xc3\xadpics generat per grans explosions nuclears. En grans impactes, el n\xc3\xbavol de vapor en expansi\xc3\xb3 es pot elevar a moltes vegades l'al\xc3\xa7ada de l'atmosfera, expandint-se efica\xc3\xa7ment cap a l'espai lliure._NEWLINE_La major part del material expulsat del cr\xc3\xa0ter es diposita dins d'uns pocs radis del cr\xc3\xa0ter, per\xc3\xb2 una petita fracci\xc3\xb3 pot rec\xc3\xb3rrer grans dist\xc3\xa0ncies a alta velocitat i, en grans impactes, pot sobrepassar la velocitat d'escapament i abandonar completament l'objecte impactat. La major part del material m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pid s'expulsa de prop del centre d'impacte, i el material m\xc3\xa9s lent s'expulsa a prop de la vora a velocitats baixes per formar bolcat coherent de solapa d'ejeccions immediatament fora de la vora. A mesura que les ejeccions escapen del cr\xc3\xa0ter creixent, forma una cortina en expansi\xc3\xb3 en forma de con invertit. La traject\xc3\xb2ria de les part\xc3\xadcules individuals dins de la cortina es considera b\xc3\xa0sicament bal\xc3\xadstica._NEWLINE_Els volums petits de material no fos i relativament poc impactat poden espal\xc2\xb7lar-se a velocitats relatives molt altes des de la superf\xc3\xadcie del blanc i des de la part posterior de l'impactador. L'espal\xc2\xb7laci\xc3\xb3 proporciona un mecanisme potencial pel qual el material es pot expulsar a l'espai interplanetari en bona part intacte i, per tant, els petits volums de l'impactador poden conservar-se intactes fins i tot en grans impactes. Tamb\xc3\xa9 es poden generar dolls de petits volums de material d'alta velocitat a principis de l'impacte. Aix\xc3\xb2 passa quan dues superf\xc3\xadcies convergeixen r\xc3\xa0pidament i obliquament en un angle redu\xc3\xaft i el material altament sorpr\xc3\xa8s a alta temperatura s'expulsa de la zona de converg\xc3\xa8ncia amb velocitats que poden ser diverses vegades m\xc3\xa9s grans que la velocitat d'impacte.\n_START_SECTION_\nModificaci\xc3\xb3 i col\xc2\xb7lapse\n_START_PARAGRAPH_\nEn la majoria de les circumst\xc3\xa0ncies, la cavitat transit\xc3\xb2ria no \xc3\xa9s estable i s'enfonsa sota la gravetat. En els petits cr\xc3\xa0ters a la Terra de menys de 4\xc2\xa0km de di\xc3\xa0metre hi ha algun col.lapse limitat de la vora del cr\xc3\xa0ter acoblat amb escombraries que llisquen cap avall de les parets del cr\xc3\xa0ter i el material fos de l'impacte que es drena cap a la cavitat m\xc3\xa9s profunda. L'estructura resultant es diu \xc2\xabcr\xc3\xa0ter simple\xc2\xbb, i mant\xc3\xa9 la forma de bol i superficialment \xc3\xa9s similar al cr\xc3\xa0ter transitori. En els cr\xc3\xa0ters simples, la cavitat original d'excavaci\xc3\xb3 es superposa per lents de bretxa col\xc2\xb7lapsa, ejeccions i roca fosa, i una part del pis del cr\xc3\xa0ter central pot ser de vegades plana._NEWLINE_Per sobre d'una determinada grand\xc3\xa0ria, que varia amb la gravetat planet\xc3\xa0ria, el col\xc2\xb7lapse i la modificaci\xc3\xb3 de la cavitat transit\xc3\xb2ria, els cr\xc3\xa0ters s\xc3\xb3n molt m\xc3\xa9s extens i l'estructura resultant es coneix com a \xc2\xabcr\xc3\xa0ter complex\xc2\xbb. El col.lapse de la cavitat transit\xc3\xb2ria \xc3\xa9s impulsat per la gravetat, i implica tant l'elevaci\xc3\xb3 de la regi\xc3\xb3 central com el col\xc2\xb7lapse de la vora interior. L'elevaci\xc3\xb3 central \xc3\xa9s el resultat del rebot el\xc3\xa0stic, que \xc3\xa9s un proc\xc3\xa9s en qu\xc3\xa8 un material amb for\xc3\xa7a el\xc3\xa0stica intenta tornar a la seva geometria original; m\xc3\xa9s aviat, el col\xc2\xb7lapse \xc3\xa9s un proc\xc3\xa9s en el qual un material amb poca o cap for\xc3\xa7a intenta tornar a un estat d'equilibri gravitacional. Els cr\xc3\xa0ters complexos tenen centres elevats, i tenen un s\xc3\xb2l t\xc3\xadpic de planta plana i de parets en forma de terrassa. _NEWLINE_Amb mides m\xc3\xa9s grans, pot apar\xc3\xa8ixer un o m\xc3\xa9s anells exteriors o interiors, i l'estructura es pot anomenar \xc2\xabconca d'impacte\xc2\xbb en lloc d'un cr\xc3\xa0ter d'impacte. La morfologia del cr\xc3\xa0ter complex en els planetes rocosos sembla seguir una seq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia regular amb una dimensi\xc3\xb3 creixent: els cr\xc3\xa0ters complexos petits amb un pic topogr\xc3\xa0fic central es diuen \xc2\xabcr\xc3\xa0ters de pics centrals\xc2\xbb, per exemple Tycho; els cr\xc3\xa0ters de grand\xc3\xa0ria mitjana en qu\xc3\xa8 el pic central \xc3\xa9s reempla\xc3\xa7at per un anell de cims s'anomenen \xc2\xabcr\xc3\xa0ters de pic anul\xc2\xb7lar\xc2\xbb, per exemple Schr\xc3\xb6dinger; i els cr\xc3\xa0ters m\xc3\xa9s grans que contenen m\xc3\xbaltiples anells topogr\xc3\xa0fics conc\xc3\xa8ntrics es diuen \xc2\xabconques multi-anul\xc2\xb7lars\xc2\xbb, per exemple Orientale. _NEWLINE_En els cossos gelats (a difer\xc3\xa8ncia dels rocosos), apareixen altres formes morfol\xc3\xb2giques que poden tenir pous centrals en lloc de pics centrals, i que en mides m\xc3\xa9s grans poden contenir molts anells conc\xc3\xa8ntrics. Valhalla, de Cal\xc2\xb7listo, \xc3\xa9s un exemple d'aquest tipus.\n_START_SECTION_\nDimensions associades als cr\xc3\xa0ters d'impacte\n_START_PARAGRAPH_\nPer evitar confusions en la terminologia, un grup d'experts es va reunir el 2004 i va publicar una \xc2\xabdefinici\xc3\xb3 oficial\xc2\xbb de les principals dimensions associades als cr\xc3\xa0ters d'impacte.\n_START_SECTION_\nProfunditat, altura i gruix\n_START_PARAGRAPH_\nEncara no hi ha cap terminologia ben establerta per descriure aquestes magnituds sense equivocacions.\n_START_SECTION_\nAlgunes f\xc3\xb3rmules per als impactes terrestres\n_START_PARAGRAPH_\nUn dels criteris b\xc3\xa0sics per determinar la forma d'un cr\xc3\xa0ter \xc3\xa9s el seu di\xc3\xa0metre transitori._NEWLINE_Una vegada coneguts els par\xc3\xa0metres de l'impactador i de l'objectiu, existeixen diverses teories que permeten calcular el cr\xc3\xa0ter transitori generat per l'impacte. Seria ambici\xc3\xb3s elaborar una llista exhaustiva. Aquestes f\xc3\xb3rmules parteixen de les recomanacions de l'Earth Impact Effects Program.\n_START_SECTION_\nDi\xc3\xa0metre final del cr\xc3\xa0ter\n_START_PARAGRAPH_\nSi , el cr\xc3\xa0ter es simple i , segons Marcus, Melosh i Collins (2004)_NEWLINE_En cas contrari, el cr\xc3\xa0ter \xc3\xa9s complex i , segons McKinnon i Schenk (1985)\n_START_SECTION_\nProfunditat final d'un cr\xc3\xa0ter lunar\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta \xc3\xa9s la dist\xc3\xa0ncia entre la part superior de les vores del cr\xc3\xa0ter (l\xc3\xadnia de cresta) i la part superior de la lent de bretxa que cobreix el fons del cr\xc3\xa0ter._NEWLINE_Per a un cr\xc3\xa0ter simple:_NEWLINE_Per a un cr\xc3\xa0ter complex:_NEWLINE_No \xc3\xa9s possible deduir el gruix de la capa de roques fusionades  a partir de la f\xc3\xb3rmula anterior per a cr\xc3\xa0ters complexos.\n_START_SECTION_\nVocabulari relacionat amb els cr\xc3\xa0ters d'impactes\n_START_PARAGRAPH_\nL'estudi dels cr\xc3\xa0ters generats per impactes de meteorits requereix l'\xc3\xbas d'un vocabulari i definicions per descriure adequadament les seves caracter\xc3\xadstiques geom\xc3\xa8triques._NEWLINE_El 1998, despr\xc3\xa9s el 2004, els cient\xc3\xadfics van establir les principals definicions que descriuen els diferents par\xc3\xa0metres i formes dels cr\xc3\xa0ters d'impacte. Encoratgen intensament a les persones que estudien els impactes a utilitzar la mateixa terminologia. El 2005, alguns d'aquests autors van realitzar un programa per calcular els efectes d'un impacte, fer alguns ajusts a aquestes definicions i afegir-ne de noves. Aquestes definicions es reprodueixen aqu\xc3\xad. Les definicions (en cursiva) es donen en el text que descriu les diferents etapes de la formaci\xc3\xb3 del cr\xc3\xa0ter. Tamb\xc3\xa9 es dona la traducci\xc3\xb3 a l'angl\xc3\xa8s (tamb\xc3\xa9 en cursiva) per ajudar a llegir les publicacions cient\xc3\xadfiques, que sovint estan escrites en aquest idioma.\n_START_SECTION_\nDefinicions de termes\n_START_PARAGRAPH_\nQuan el meteorit arriba al s\xc3\xb2l, penetra r\xc3\xa0pidament i es vaporitza sota l'enorme energia de l'impacte. El s\xc3\xb2l es comporta com un material el\xc3\xa0stic (a la seva mesura) i s'enfonsa profundament, tot evaporant-se i fracturant-se. Despr\xc3\xa9s d'uns segons, el forat arriba a la seva dimensi\xc3\xb3 m\xc3\xa0xima, \xc3\xa9s el \xc2\xabcr\xc3\xa0ter transitori\xc2\xbb._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s, el s\xc3\xb2l retorna al seu lloc, \xc3\xa9s el \xc2\xabrebot\xc2\xbb (rebound). Al final, nom\xc3\xa9s hi ha un \xc2\xabcr\xc3\xa0ter final\xc2\xbb (final crater), la forma del qual dep\xc3\xa8n del volum del subs\xc3\xb2l vaporitzat i expulsat (\xc2\xabejeccions\xc2\xbb), la compressi\xc3\xb3 residual a les roques, la pot\xc3\xa8ncia del rebot, i els esllavissaments de terrenys i caigudes de les parets. El cr\xc3\xa0ter final trigar\xc3\xa0 unes setmanes o mesos a estabilitzar-se abans que comenci l'erosi\xc3\xb3._NEWLINE_\xc3\x89s l'angle amb qu\xc3\xa8 el meteorit colpeja el s\xc3\xb2l el que afecta la forma del cr\xc3\xa0ter, no la forma del meteorit. Com m\xc3\xa9s rasant sigui l'angle, m\xc3\xa9s allargat ser\xc3\xa0 el cr\xc3\xa0ter, per\xc3\xb2 es per sota d'un angle de 45 \xc2\xb0 quan l'allargament \xc3\xa9s m\xc3\xa9s visible._NEWLINE_Actualment, la majoria dels grans cr\xc3\xa0ters nom\xc3\xa9s s\xc3\xb3n visibles en la seva forma erosionada i nom\xc3\xa9s es pot mesurar un \xc2\xabcr\xc3\xa0ter aparent\xc2\xbb (apparent crater), la forma del qual \xc3\xa9s m\xc3\xa9s o menys visible segons el grau d'erosi\xc3\xb3, recarregues en sediments o moviments del subs\xc3\xb2l._NEWLINE_Durant el rebot, i quan la mida del cr\xc3\xa0ter \xc3\xa9s suficient, el centre augmenta m\xc3\xa9s que l'entorn, igual que una gota d'aigua. Es forma un \xc2\xabaixecament central\xc2\xbb (central uplift), m\xc3\xa9s o menys important, que pot pujar m\xc3\xa9s alt que el fons del cr\xc3\xa0ter. Es forma un \xc2\xabpic central\xc2\xbb (central peak) que \xc3\xa9s m\xc3\xa9s o menys pronunciat._NEWLINE_Un cr\xc3\xa0ter amb un pic central s'anomena \xc2\xabcr\xc3\xa0ter complex\xc2\xbb (complex crater), en contrast amb el \xc2\xabcr\xc3\xa0ter simple\xc2\xbb (simple crater) que no el t\xc3\xa9. A la pr\xc3\xa0ctica, a la Terra, el cr\xc3\xa0ters amb un di\xc3\xa0metre final Dfr inferior a 3,2\xc2\xa0km s\xc3\xb3n simples, i amb un di\xc3\xa0metre m\xc3\xa9s gran s\xc3\xb3n complexos (corresponents a un di\xc3\xa0metre transitori Dtc d'uns 2,6\xc2\xa0km)._NEWLINE_La transici\xc3\xb3 d'un cr\xc3\xa0ter simple a un cr\xc3\xa0ter complex no passa de sobte. Entre el cr\xc3\xa0ter simple amb una cavitat en forma de bol i el cr\xc3\xa0ter complex amb el pic central, hi ha el \xc2\xabcr\xc3\xa0ter de transici\xc3\xb3\xc2\xbb (transition crater), que t\xc3\xa9 una forma que s'assembla a un bol amb un fons pla._NEWLINE_En impactes molt grans, el pic central es pot elevar per sobre de la seva al\xc3\xa7ada d'estabilitat i caure de nou, creant un \xc2\xabcr\xc3\xa0ter de m\xc3\xbaltiples anells\xc2\xbb (multi-ring crater), que \xc3\xa9s un tipus de cr\xc3\xa0ter complex. El pic central es reempla\xc3\xa7a per una estructura anular central m\xc3\xa9s o menys pronunciada, l'\xc2\xabanell central\xc2\xbb (peak ring)._NEWLINE_Quan el meteorit \xc3\xa9s prou gran per foradar l'escor\xc3\xa7a i provocar vessaments magm\xc3\xa0tics, es coneix com a \xc2\xabconca\xc2\xbb (basin), i ja no \xc3\xa9s un cr\xc3\xa0ter.\n_START_SECTION_\nAltres termes\n_START_PARAGRAPH_\nEl conjunt de ratlles disposades radialment al voltant del cr\xc3\xa0ter s'anomena \xc2\xabestructura radiada\xc2\xbb (ray system). Com que aquesta estructura s'est\xc3\xa9n m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 del cr\xc3\xa0ter, no forma part d'ell, sin\xc3\xb3 que \xc3\xa9s un dels elements constitutius de l'astroblema. La seva exist\xc3\xa8ncia \xc3\xa9s ef\xc3\xadmera a la Terra a causa de l'erosi\xc3\xb3 que r\xc3\xa0pidament esborra les seves empremtes. Es a la Lluna i en menor mesura a Mart (sempre a causa de l'erosi\xc3\xb3) on aquestes estructures s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s visibles.\n_START_SECTION_\nEls cr\xc3\xa0ters d'impacte en cossos planetaris del sistema solar\n_START_PARAGRAPH_\nEl 2019, els cossos del sistema solar amb cr\xc3\xa0ters amb nom s\xc3\xb3n Amaltea (2), Ariel (17), Cal\xc2\xb7listo (142), Caront (6), Ceres (115), D\xc3\xa0ctil (2), Deimos (2), Dione (73), Enc\xc3\xa8lad (53), Epimeteu (2), Eros (37), Europa (41), Febe (24), Fobos (17), Gan\xc3\xadmedes (132), Gaspra (31), Hiperi\xc3\xb3 (4), Ida (21), Itokawa (10), Janus (4), Japet (58), Lluna (1624), Lutetia (19), Mart (1124), Mathilde (23), Mercuri (402), Mimas (35), Miranda (7), Ober\xc3\xb3 (9), Plut\xc3\xb3 (2), Proteu (1), Puck (3), Rea (128), \xc5\xa0teins (23), Tebe (1), Terra (190), Tetis (50), Tit\xc3\xa0 (11), Tit\xc3\xa0nia (15), Trit\xc3\xb3 (9), Umbriel (13) i Venus (900) i Vesta (90)."