b'\n_START_ARTICLE_\nPedro Calvo Asensio\n_START_SECTION_\nVida personal i formaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nVa n\xc3\xa9ixer a la Mota del Marqu\xc3\xa9s al gener de 1821, va tenir com a germ\xc3\xa0 a Manuel Calvo, qui arribaria a ser bibliotecari del Congr\xc3\xa9s dels Diputats i oficial major de la secretaria del Congr\xc3\xa9s. Pedro Calvo va estudiar Filosofia i Humanitats a la Universitat de Valladolid, i posteriroment es va establir a Madrid on va estudiar Farm\xc3\xa0cia i Dret, doctorant-se en farm\xc3\xa0cia._NEWLINE_Es va casar amb Ana Mar\xc3\xada Posadas, amb qui va tenir dos fills, Teresa i Gonzalo.\n_START_SECTION_\nPeriodisme\n_START_PARAGRAPH_\nVa fundar i va dirigir el diari El C\xc3\xadnife (1845), de tall sat\xc3\xadric. Va fundar en 1854, amb Ruiz del Cerro i Juan de la Rosa, La Iberia. Diario liberal de la ma\xc3\xb1ana, diari progressista que va dirigir fins a la seva sobtada mort el 1863. El diari s\'editava di\xc3\xa0riament excepte els diumenges. El diari es va convertir per aquells anys en l\'altaveu del partit progressista i un dels diaris m\xc3\xa9s importants i influents d\'Espanya, sobrevivint als seus m\xc3\xa9s temibles enemics: els presidents Narv\xc3\xa1ez i O\'Donell. El t\xc3\xadtol del diari corresponia a l\'aspiraci\xc3\xb3 d\'aconseguir l\'\'unitat ib\xc3\xa8rica\', \xc3\xa9s a dir, la uni\xc3\xb3 d\'Espanya i Portugal._NEWLINE_Des de les seves p\xc3\xa0gines es va donar suport a la Revoluci\xc3\xb3 de 1854 i la figura d\'Espartero per dirigir el Govern mentre que s\'atacava a O\'Donnell_NEWLINE_El 1863 el diari \xc3\xa9s adquirit per Sagasta, juntament amb Jos\xc3\xa9 Abascal, quielo dirigir\xc3\xa0 fins a juny de 1866, aconseguint la seva m\xc3\xa0xima difusi\xc3\xb3 i servint-li per criticar al govern i preparar la Revoluci\xc3\xb3 de 1868.\n_START_SECTION_\nPol\xc3\xadtica\n_START_PARAGRAPH_\nA Calvo Asensio se\'l considera un progressista pur, entenent la difer\xc3\xa8ncia entre aquesta facci\xc3\xb3 del Partit Progressista que dirigia el mateix Calvo Asensio \xe2\x80\x93ni m\xc3\xa9s ni menys que al costat d\'homes com Sagasta i Fern\xc3\xa1ndez de los Rios- i la que formaven els coneguts com a progressistes resellats, que van passar a engrossir les files de la Uni\xc3\xb3 Liberal a les Corts Constituents convocades el 1854. Els postulats ideol\xc3\xb2gics que sustenta Calvo Asensio es defineixen amb absoluta claredat al seu \xe2\x80\x9cPrograma a los electores de Valladolid\xe2\x80\x9d, publicat a La Iberia el 12 de setembre de 1854, que comporta un assolit equilibri entre el respecte a valors tradicionals com els que al nostre pa\xc3\xads encarna el catolicisme i el plantejament de propostes de notable modernitat, com la gratu\xc3\xaftat de la instrucci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica en l\'etapa del primer ensenyament i l\'establiment del jurat per al judici dels delictes pol\xc3\xadtics. Anys m\xc3\xa9s tard, en un article sense t\xc3\xadtol la vig\xc3\xa8ncia del qual \xc3\xa9s reivindicable en els nostres dies, publicat a La Iberia el 6 de setembre de 1857 Calvo Asensio es despatxaria molt al seu gust contra \xe2\x80\x9cels renegats de tots els partits, els bifrontes pol\xc3\xadtics, els fariseus de tota gran idea\xe2\x80\x9d de l\'exist\xc3\xa8ncia de la qual nom\xc3\xa9s cal culpar a la societat que \xe2\x80\x9cels admet (...) en el seu si, els guardona, els considera, els enalteix i els respecta\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Com a Diputat en les Corts Constituents de 1854, va mostrar grans dots oratoris, dos anys despr\xc3\xa9s va organitzar en el Senat la coronaci\xc3\xb3 de Manuel Jos\xc3\xa9 Quintana. Va ser Enemic d\'O\'Donnell, a qui va atacar en la premsa, per la qual cosa el seu diari va ser constantment perseguit per aquest i tamb\xc3\xa9 pel seu successor en la presid\xc3\xa8ncia del Govern, el general Narv\xc3\xa1ez. Va ser diputat fins a la seva mort, esdevinguda el 1863.\n_START_SECTION_\nPedro Calvo Asensio i Pr\xc3\xa1xedes Mateo Sagasta\n_START_PARAGRAPH_\nCalvo i Sagasta es van con\xc3\xa8ixer en el turbulent mes de maig de 1848, durant les revolucions de 1848 que a Espanya es van centrar a intentar enderrocar al president conservador Ram\xc3\xb3n Mar\xc3\xada Narv\xc3\xa1ez y Campos. Els dos van ser des de llavors bons amics i companys en el partit progressista, fins al punt de debutar els dos com a diputats en les mateixes eleccions generals constituents de 1854. Sagasta per la prov\xc3\xadncia de Zamora i Calvo Asensio per Valladolid. M\xc3\xa9s tard, el 1857, Sagasta es va incorporar en la redacci\xc3\xb3 del diari La Iberia, de la m\xc3\xa0 de Pedro Calvo, el seu director. Segons confessa el mateix Sagasta despr\xc3\xa9s de la mort de Calvo, per Sagasta, Pedro Calvo va ser el seu m\xc3\xa9s important referent i mentor pol\xc3\xadtic, a m\xc3\xa9s d\'un bon amic i company de partit. La veritat \xc3\xa9s que Calvo va ser el principal impulsor de Sagasta perqu\xc3\xa8 arrib\xc3\xa9s a estar al capdavant dels liberals progressistes.\n_START_SECTION_\nCarrera com a escriptor i poeta\n_START_PARAGRAPH_\nCalvo Asensio es va prodigar en diversos g\xc3\xa8neres. Com a poeta sat\xc3\xadric i de circumst\xc3\xa0ncies va publicar obres com "El eco de la libertad combatido por les bayonetas afrancesadas" (1844)i poemes com \xe2\x80\x9cLas cabriolas y las letras\xe2\x80\x9d (1850)._NEWLINE_Com a dramaturg mereix certa consideraci\xc3\xb3 dins del g\xc3\xa8nere del drama rom\xc3\xa0ntic, al que corresponen obres de tema hist\xc3\xb2ric com La acci\xc3\xb3n de Villalar - que es va representar, com es pot llegir en la coberta de l\'edici\xc3\xb3 de la impremta de Repull\xc3\xa9s, \xe2\x80\x9camb extraordin\xc3\xa0ria acceptaci\xc3\xb3 a Madrid, en el teatre de Varietats, al maig de 1844\xe2\x80\x9d-, o Fern\xc3\xa1n Gonz\xc3\xa1lez i Segunda parte de Fern\xc3\xa1n Gonz\xc3\xa1lez (1847), que va publicar tres anys m\xc3\xa9s tard conjuntament amb Juan de la Rosa. En la seva condici\xc3\xb3 de conreador de la s\xc3\xa0tira liter\xc3\xa0ria, per fi, coneixem la seva activitat com a fundador el 1845 de El C\xc3\xadnife. Va escriure altres drames com La cuna no da la nobleza (1845). La seva millor obra de teatre \xc3\xa9s el drama Felipe el Prudente (1853), en la qual, apartant-se de la l\xc3\xadnia dels seus contemporanis, reivindica la mem\xc3\xb2ria del denigrat monarca. Entre les seves com\xc3\xa8dies destaquen Los disfraces (1844), Valentina valentona (1846), Infantes improvisados (1847), La escala de la fortuna (1848), Ginesillo el aturdido (1849) i dues peces compostes amb Juan de la Rosa, Los consejos de Tom\xc3\xa1s (1845) i La Estudiantina o El Diablo en Salamanca (1847).\n_START_SECTION_\nFarmac\xc3\xa8utica\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de cursar els seus estudis de Farm\xc3\xa0cia en el Real Col\xc2\xb7legi de Farm\xc3\xa0cia de Sant Fernando (Madrid) i obtenir el t\xc3\xadtol de Doctor en la Facultat de Farm\xc3\xa0cia en 1846, va exercir una important\xc3\xadssima labor com a periodista cient\xc3\xadfic no nom\xc3\xa9s corporativament comprom\xc3\xa8s amb les necessitats i inquietuds dels seus companys directes de professi\xc3\xb3, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 amb els professionals de les altres ci\xc3\xa8ncies m\xc3\xa8diques. Amb aquest \xc3\xa0nim, funda en 1844 El Restaurador Farmac\xc3\xa9utico, que va ser el primer peri\xc3\xb2dic exclusivament farmac\xc3\xa8utic d\'Espanya. El diari va n\xc3\xa9ixer en el si de la recentment constitu\xc3\xafda Societat Farmac\xc3\xa8utica de Socors Mutus, en la qual van veure la llum obres cient\xc3\xadfiques de la transcend\xc3\xa8ncia del Tractat complet de Toxicologia de Mateo Orfila, tradu\xc3\xafda del franc\xc3\xa8s pel mateix Calvo Asensio i publicada per lliuraments. Responent al mateix est\xc3\xadmul, per\xc3\xb2 amb una actitud marcadament sat\xc3\xadrica, funda set anys m\xc3\xa9s tard "La Linterna M\xc3\xa8dica", diari sat\xc3\xadric de ci\xc3\xa8ncies m\xc3\xa8diques, que es va convertir en el flagel dels principals \xc3\xb2rgans d\'expressi\xc3\xb3 de les doctrines homeop\xc3\xa0tiques a Espanya, El Folleto Homeop\xc3\xa1tico i El Centinela de la Homeopat\xc3\xada, fins al punt de provocar pol\xc3\xa8miques i enfrontaments que es van substanciar jur\xc3\xaddicament i van conduir per fi al tancament de la publicaci\xc3\xb3 de Calvo Asensio per ordre governativa._NEWLINE_El diputat i prestigi\xc3\xb3s farmac\xc3\xa8utic Vicente Mart\xc3\xadn de Argenta li va dedicar la introducci\xc3\xb3 a una de les seves obres, el 1862, reconeixent-lo com un dels grans impulsors de la ci\xc3\xa8ncia farmac\xc3\xa8utica a Espanya gr\xc3\xa0cies al seu peri\xc3\xb2dic farmac\xc3\xa8utic.\n_START_SECTION_\nMort i llegat\n_START_PARAGRAPH_\nPedro Calvo va morir el 18 de setembre de 1863, a les 11:30 del mat\xc3\xad a causa d\'una febre tifoide que el va tenir durant deu dies en el llit fins al seu final. Va agafar la febre tifoidea precisament un dia despr\xc3\xa9s de la seva reuni\xc3\xb3 a casa de Ol\xc3\xb3zaga que havia suposat el triomf de la seva tesi de no transigir amb els conservadors._NEWLINE_Juli\xc3\xa1n Alonso D\xc3\xadez li va dedicar un poema a la seva mort titulat Poema consagrado a la memoria del malogrado D. Pedro Calvo Asensio. _NEWLINE_L\'escultor Jos\xc3\xa9 Trelles va realitzar diversos busts en el seu record, perqu\xc3\xa8 els seus incondicionals poguessin tenir-lo en el record._NEWLINE_Pedro Calvo va morir arru\xc3\xafnat a causa de la important quantitat de multes que va arribar a rebre el seu diari La Iberia del Govern moderat d\'aquell temps, durant la d\xc3\xa8cada moderada. El malestar que provocava el diari progressista va motivar que se li imposessin aquestes multes sobre la base de la Llei de Premsa del moment. \xc3\x89s per aquest motiu, que a la seva mort, tant el peri\xc3\xb2dic La Iberia com els altres peri\xc3\xb2dics liberals del moment van demanar la condonaci\xc3\xb3 de les sancions imposades a la v\xc3\xaddua de Calvo. El clam medi\xc3\xa0tic, pol\xc3\xadtic i popular va tenir efectes i efectivament se li va condonar el deute a la v\xc3\xaddua, per tal que tingu\xc3\xa9s mitjans per subsistir. Calvo Asensio va ser descrit per Gald\xc3\xb3s com a \xe2\x80\x9chome tosc i valent, intel\xc2\xb7lig\xc3\xa8ncia rude [... i] voluntat d\'acer...\xe2\x80\x9d en la seva novel\xc2\xb7la El doctor Centeno (1883), que alhora descriu part de la seva vida i el seu multitudinari enterrament a Madrid. El festeig f\xc3\xbanebre durant el seu enterrament va sortir de la parr\xc3\xb2quia de Sant Luis, passant per la Puerta del Sol i arribant fins al cementiri de San Pedro, San Andr\xc3\xa9s i San Isidro va ser presidit per Prim, Absacal, Madoz, Sagasta, Calatrava i Aguirre._NEWLINE_En el 2001 es va fer una completa biografia de Calvo Asensio per Ojeda i Vallejo editat per l\'Ajuntament de Valladolid, en dos volums.'