b"\n_START_ARTICLE_\nHist\xc3\xb2ria de Palam\xc3\xb3s\n_START_PARAGRAPH_\nLa vila de Palam\xc3\xb3s, al ben mig de la Costa Brava, \xc3\xa9s un municipi que t\xc3\xa9 ben determinada la data de la seva fundaci\xc3\xb3 i aquest article descriu els fets m\xc3\xa9s assenyalats de la seva hist\xc3\xb2ria.\n_START_SECTION_\nAntecedents\n_START_PARAGRAPH_\nEl dolmen del Montagut a l'extrem nord del terme de Palam\xc3\xb3s \xc3\xa9s l'evid\xc3\xa8ncia del passat neol\xc3\xadtic d'aquestes contrades i les restes del poblat ib\xc3\xa8ric a l'extrem de llevant de la platja de Castell s\xc3\xb3n el testimoni de la pres\xc3\xa8ncia indigeta, entre els segles VI aC. i I aC. Tamb\xc3\xa9 hi ha restes romanes en diferents punts del terme, com a Palau (mas Salv\xc3\xa0), al castell de Sant Esteve a la Fosca, al mas Gu\xc3\xa0rdies i en diferents llocs dins el casc urb\xc3\xa0.\n_START_SECTION_\nLa vila medieval\n_START_PARAGRAPH_\nL'any 1277, el rei Pere II el Gran va comprar el castell de Sant Esteve de Mar, a la Fosca. Dins del seu terme hi havia una arrecerada rada on volia construir un port que don\xc3\xa9s cobertura al creixent comer\xc3\xa7 amb It\xc3\xa0lia i especialment amb Sic\xc3\xadlia, de la qual la seva esposa Constan\xc3\xa7a n'era princesa._NEWLINE_La vila de Palamors -aix\xc3\xad \xc3\xa9s com l'anomenaven fins a principis del segle XV- va ser fundada el 3 de desembre de 1279 pel batlle general de Catalunya Astruc Ravaia precisament per a mantenir i defensar aquell incipient port. En la Carta Pobla el rei ofereix als nous pobladors espai per a construir la seva llar lliure de qualsevol servitud i tot un seguit d'avantatges, entre elles un mercat setmanal cada dimarts que encara avui dia se celebra. El batlle general nomena a Arnau sa Bruguera primer batlle d'un nou ens, la Batllia de Palam\xc3\xb3s, que a part de la vila tindr\xc3\xa0 jurisdicci\xc3\xb3 sobre Vila-rom\xc3\xa0 (Sant Joan de Palam\xc3\xb3s), Vall-llobrega i Calonge._NEWLINE_La nova vila i el seu port seran a partir d'aquest moment un element estrat\xc3\xa8gic de primera magnitud. Tant \xc3\xa9s aix\xc3\xad que nom\xc3\xa9s sis anys despr\xc3\xa9s de la seva creaci\xc3\xb3, el 1285, Palam\xc3\xb3s va ser pressa per l'esquadra francesa per a donar suport log\xc3\xadstic a les tropes del rei Felip III l'Ardit que assetjaven la ciutat de Girona. L'actuaci\xc3\xb3 de l'esquadra de l'almirall Roger de Ll\xc3\xbaria va ser fulminant, destruint completament l'esquadra francesa en la famosa batalla de les Illes Formigues._NEWLINE_No \xc3\xa9s fins a la meitat del segle XV quan es construeix el primer moll de pedra i la paret de defensa. El moviment portuari \xc3\xa9s tan important que es considera el port de Palam\xc3\xb3s com el segon de Catalunya. Al llarg del segle XV i bona part del XVI \xc3\xa9s interessant esmentar el comer\xc3\xa7 d'esclaus procedents del nord d'\xc3\x80frica.\n_START_SECTION_\nLa parr\xc3\xb2quia de Santa Maria de Palam\xc3\xb3s\n_START_PARAGRAPH_\nMalgrat que el rei Alfons III el Benigne l'any 1334 va donar perm\xc3\xads per a reservar un espai per a la construcci\xc3\xb3 d'una capella dedicada a Santa Maria,  l'aferrissada oposici\xc3\xb3 dels habitants de Sant Joan de Palam\xc3\xb3s ho va impedir i no \xc3\xa9s fins al 1371  quan el bisbe de Girona Jaume \xc3\xa7a Tria concedeix lli\xc3\xa7\xc3\xa8ncia per a construir una capella dedicada a Santa Maria, amb certes limitacions per prevenir possibles perjudicis a la parroquial de Santa Eug\xc3\xa8nia de Vila-rom\xc3\xa0._NEWLINE_El 1428 la vila aconsegueix tenir parr\xc3\xb2quia pr\xc3\xb2pia, segregant-se de la de Santa Eug\xc3\xa8nia de Vila-rom\xc3\xa0, i el 1434 s'inicia la primera fase de la construcci\xc3\xb3 de l'actual esgl\xc3\xa9sia parroquial de Santa Maria de Palam\xc3\xb3s, que continuar\xc3\xa0 en una segona fase el 1521, amb el mecenatge de la comtessa de Palam\xc3\xb3s Elisabet de Requesens._NEWLINE_Pel que fa a l'esgl\xc3\xa9sia, cal destacar que l'any 1742 dues fragates angleses bombardejaren la vila, causant grans destroces en el teulat, en capelles laterals i en el campanar. Tamb\xc3\xa9 cal esmentar la construcci\xc3\xb3 de la capella Fonda amb el mecenatge de la comtesa de Palam\xc3\xb3s Ventura Fern\xc3\xa1ndez de C\xc3\xb3rdova. El 1769 es va acabar i s'hi col\xc2\xb7loc\xc3\xa0 l'escut policromat dels comtes.\n_START_SECTION_\nEl comtat de Palam\xc3\xb3s\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1484 el rei Ferran II el Cat\xc3\xb2lic va premiar al seu capit\xc3\xa0 general de l'armada, Galceran de Requesens, atorgant-li la Batllia de Palam\xc3\xb3s amb el t\xc3\xadtol de comtat. Els habitants de Palam\xc3\xb3s que havien rebut del rei Pere II el Gran i dels seus successors garanties que sempre estarien lligats a la corona, no ho acceptaren de bon grat i es varen oposar a que el nou comte en prengu\xc3\xa9s possessi\xc3\xb3 fins no haver jurat respectar els privilegis reials que tenien concedits. Despr\xc3\xa9s d'un estira i arronsa de dos anys finalment el comte va acceptar i els palamosins li obriren les portes de la vila. Galceran de Requesens es va interessar pel port, fent-lo arranjar per t\xc3\xa8cnics de la ciutat de Barcelona._NEWLINE_El comtat subsistir\xc3\xa0 fins a l'abolici\xc3\xb3 dels senyorius a Espanya, l'any 1837, per\xc3\xb2 no el t\xc3\xadtol de comte de Palam\xc3\xb3s que encara existeix i ara pertany al 24\xc3\xa8 de la llista.\n_START_SECTION_\nPirates i captius\n_START_PARAGRAPH_\nDes de l'antiguitat, les costes catalanes han estat exposades als pirates, per aix\xc3\xb2 els masos m\xc3\xa9s propers al mar eren prove\xc3\xafts de torres de defensa. Els segles XIII al XV la supremacia naval catalana va reduir considerablement la pres\xc3\xa8ncia de naus hostils, per\xc3\xb2 a partir del segle XVI fins al XIX les nostres costes foren senyorejades per naus turques, del nord d'\xc3\x80frica i finalment angleses, que generalment deixaven fer a les naus mores. Malgrat que els pobles costaners havien establert un servei de guaita i correu per avisar de la pres\xc3\xa8ncia de naus sospitoses, hi ha enregistrats centenars d'atacs a petits llaguts de pescadors de Palam\xc3\xb3s, casi sempre amb el resultat de captura i segrest. Com a resultat, moltes fam\xc3\xadlies quedaren arru\xc3\xafnades en vendre el seu patrimoni per a pagar el rescat dels seus familiars esclavitzats al nord d'\xc3\x80frica.\n_START_SECTION_\nPrimera destrucci\xc3\xb3 de Palam\xc3\xb3s\n_START_PARAGRAPH_\nL'esquadra turca de Barba-rossa, despr\xc3\xa9s d'atacar la ciutat de Nissa i destruir les viles de Cadaqu\xc3\xa9s i Roses, va assaltar Palam\xc3\xb3s el 5 d'octubre de 1543. Malgrat l'ajut de dos cents homes de Palafrugell, entre els que hi havia el batlle i el sagrist\xc3\xa0, els pirates destru\xc3\xafren i cremaren la major part de les cases, aix\xc3\xad com les esgl\xc3\xa9sies parroquials de Palam\xc3\xb3s i Vila-rom\xc3\xa0 i la capella de Nostra Senyora de Gr\xc3\xa0cia a sa Punta. El notari Brugarol de Palafrugell va aixecar acta de tot all\xc3\xb2 que va veure personalment, donant detalls de les dantesques escenes trobades dins la vila quan el pirates es retiraren. Homes empalats i cremats, esquarterats i morts per a tot arreu, el notari expressa el seu dolor tot dient ...tant gran destruccio e ruhina feren e an feta en dita vila que sols en mentarla no ha cor de cristi\xc3\xa0 que no plore gotas de sanch. Al tercer dia l'esquadra turca, formada per vint galeres i dues fustes, va continuar viatge cap a la Vila Joiosa. El desastre de Palam\xc3\xb3s va ser conegut arreu i fins i tot el papa Pau III va intervenir per ajudar a retornar la vila a la normalitat. Molts habitants varen fugir i un gran percentatge no tornaren mai m\xc3\xa9s, es quedaren a viure pels pobles ve\xc3\xafns.\n_START_SECTION_\nEl convent dels Agustins\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1507 es va iniciar la construcci\xc3\xb3 de la capella de Nostra Senyora de Gr\xc3\xa0cia a sa Punta, en el lloc m\xc3\xa9s enlairat de Palam\xc3\xb3s, ara desaparegut i convertit en pedrera d'on es va extreure la pedra per a construir el Moll Nou, actual moll comercial. A la meitat del segle XVI hi habitava l'ermit\xc3\xa0 fra Dami\xc3\xa0 Marruffo de l'ordre de Sant Jeroni de la Murtra, que va agafar protagonisme el mes de maig de 1543, quan l'emperador Carles I va desembarcar al port de Palam\xc3\xb3s per a continuar viatge cap a G\xc3\xa8nova. Fra Marruffo el va visitar i convidar a dinar a l'ermita, gest que va acceptar l'emperador, pujant a sa Punta i gaudint de la preciosa panor\xc3\xa0mica. \xc3\x89s en aquesta estada a Palam\xc3\xb3s quan l'emperador va escriure al seu fill Felip II les famoses instruccions. El 1568, despr\xc3\xa9s d'un intent fallit a Sant Feliu de Gu\xc3\xadxols, una comunitat de frares de Sant Agust\xc3\xad s'instal\xc2\xb7la a l'ermita per a construir-hi un monestir, fundant aix\xc3\xad el convent de Nostra Senyora de Gr\xc3\xa0cia. Va quedar completament destru\xc3\xaft un any despr\xc3\xa9s de l'assalt franc\xc3\xa8s de 1694 i els frares es varen redossar a l'hospital dels pobres. A partir de 1724, amb finan\xc3\xa7ament de l'Ajuntament i de la comunitat agustina, comencen la reconstrucci\xc3\xb3 del convent en el mateix lloc. L'any 1741, despr\xc3\xa9s d'haver al\xc3\xa7at moltes parets, varen rebre l'ordre reial de suspensi\xc3\xb3 dels treballs per haver destinat aquell lloc a usos militars. No havent cap altra soluci\xc3\xb3, per manca de diners, els frares arriben a un acord amb l'Ajuntament per transformar l'hospital en el segon convent. Aquest nou convent subsistir\xc3\xa0 fins a la desamortitzaci\xc3\xb3 (1836) convertint-se en una f\xc3\xa0brica de taps de suro, El Convento S.A. Actualment, al Pedr\xc3\xb3 s'ha al\xc3\xa7at el Parc del Convent dels Agustins amb les restes dels antics edificis.\n_START_SECTION_\nLa Pesta\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1650 hi havia pesta a Barcelona en ple assetjament de les tropes castellanes del rei Felip IV. Dos anys m\xc3\xa9s tard, va arribar a Palam\xc3\xb3s. Amb el primer enterrament, el 26 de mar\xc3\xa7  de 1652, es varen tancar les portes de la vila i no es tornaren a obrir fins al 7 de setembre del mateix any, per\xc3\xb2 amb una s\xc3\xa8rie de condicions de quarantena. Ja des de l'inici, la quantitat de morts fou tan important que el rector va deixar d'anotar les partides d'enterrament, per aix\xc3\xb2 es desconeix el nombre de baixes. Al principi de 1653 el rector va beneir un tros de terreny a l'Arenal, fora dels murs, on diu hi havien enterrats entre 300 i 400 cossos, possiblement m\xc3\xa9s de la meitat de la poblaci\xc3\xb3 de Palam\xc3\xb3s. En acci\xc3\xb3 de gr\xc3\xa0cies es va establir que cada any, perp\xc3\xa8tuament, per la Mare de D\xc3\xa9u de setembre es faria una process\xc3\xb3 a la capella de Santa Maria de Bell-lloc de Palam\xc3\xb3s. Despr\xc3\xa9s d'uns anys sense celebrar-se, a partir de l'any 1992 es va tornar a editar l'aplec i el vot de vila.\n_START_SECTION_\nMurs i defenses\n_START_PARAGRAPH_\nA rel del sagnant atac dels turcs del 1543, es va accelerar la construcci\xc3\xb3 de muralles i baluards per a encerclar completament la vila, deixant dues portes, la de mar a la Planassa, i la de terra o de la bassa, a la pla\xc3\xa7a dels Arbres. Les guerres contra Fran\xc3\xa7a i Espanya de la meitat del segle XVII varen convertir Palam\xc3\xb3s en una important pla\xc3\xa7a d'armes, amb soldats de molt diversa proced\xc3\xa8ncia, espanyols, napolitans, flamencs, irlandesos, alemanys, allotjats dins i fora de la vila en quarters i en cases particulars. El governador de la pla\xc3\xa7a era un general d'infanteria o de cavalleria i un mestre de camp n'era la m\xc3\xa0xima autoritat militar. Per a completar les defenses, al llarg de la segona meitat del segle XVII es construeix una ciutadella a la part m\xc3\xa9s alta de sa Punta i com que en aquest lloc ja hi havia el convent dels Agustins es va haver d'arribar a un comprom\xc3\xads entre militars i frares, consistent en deixar el convent al mig de la ciutadella._NEWLINE_Tots els murs, els baluards i fossats i la ciutadella amb el convent foren destru\xc3\xafts pels francesos l'any 1695 per assegurar una r\xc3\xa0pida ocupaci\xc3\xb3 en futures incursions.\n_START_SECTION_\nSegona destrucci\xc3\xb3 de Palam\xc3\xb3s. Guerra dels nou anys\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1694, el mariscal franc\xc3\xa8s Noailles va envair l'Empord\xc3\xa0. Despr\xc3\xa9s de rendir Verges i Torroella de Montgr\xc3\xad i d'haver travessat el riu Ter, restaven dues places fortes en el seu cam\xc3\xad cap a Barcelona, Palam\xc3\xb3s i Hostalric, que les tropes espanyoles havien abandonat a la seva sort. L'ex\xc3\xa8rcit franc\xc3\xa8s amb uns 12.000 a 15.000 soldats d'infanteria i uns 5.000 de cavalleria va comen\xc3\xa7ar l'atac a Palam\xc3\xb3s el dia 30 de maig, coneixent molt b\xc3\xa9 l'interior de la vila per haver-hi estat de guarnici\xc3\xb3 entre 1643 i 1652. En front tenien entre 3.000 i 4.000 soldats, la major part del Ter\xc3\xa7 de Napolitans. La batalla fou tan aferrissada, amb tantes baixes per part del b\xc3\xa0ndol franc\xc3\xa8s, que no fou fins al dia 8 de juny quan prengueren la vila a l'assalt. Necessitaren dos dies m\xc3\xa9s per a rendir la ciutadella on s'havien replegat uns 1.400 soldats supervivents. La defensa de la vila fou tan heroica que en commemoraci\xc3\xb3 el rei franc\xc3\xa8s Llu\xc3\xads XIV va fer batre una moneda amb la llegenda Palamo vi capta.\n_START_SECTION_\nLa gran recessi\xc3\xb3 del segle XVIII\n_START_PARAGRAPH_\nLes despeses assumides pel Com\xc3\xba de la vila des del 1639 fins a la destrucci\xc3\xb3 de Palam\xc3\xb3s per l'ex\xc3\xa8rcit franc\xc3\xa8s foren tan enormes que no podien fer front als pagaments de r\xc3\xa8dits ni a les amortitzacions dels pr\xc3\xa9stecs, llavors empraren un sistema rotatiu de tres anys amb els diners recaptats pels impostos, el primer any pagaven r\xc3\xa8dits, el segon amortitzaven capitals per sorteig i el tercer any es cobrien les despeses de la vila._NEWLINE_Ja a l'any 1639 la vila va haver d'enviar 35 ve\xc3\xafns com a soldats ben prove\xc3\xafts al camp de Perpiny\xc3\xa0 i al setge del castell de Salses per a combatre als francesos, mentre els soldats espanyols eren dins la vila per a defensa-la, mantinguts, ells i cavalls, pel poble. Amb la Guerra dels Segadors tot va seguir igual, nom\xc3\xa9s canviant els castellans pels francesos i enviant soldats ve\xc3\xafns de Palam\xc3\xb3s a lluitar contra les tropes espanyoles al camp de Tarragona. El 1652, una vegada rendida Barcelona al rei castell\xc3\xa0, es varen tornar a canviar les tropes dins i als voltants de la vila, en comptes de francesos eren irlandesos, alemanys, flamencs, napolitans, milanesos i castellans, sempre pagant la vila la major part de la despesa, incloent l'alt salari del governador de la pla\xc3\xa7a, aix\xc3\xad com els allotjaments dels oficials en les millors cases particulars dels palamosins, pagant-los fins i tot la llenya a l'hivern. Tot va seguir aix\xc3\xad fins a la presa de Palam\xc3\xb3s el 1694._NEWLINE_Quan esclata la Guerra de Successi\xc3\xb3, altra vegada els francesos atacant, per\xc3\xb2 ara amb la vila sense defenses. En pocs anys, des del 1705, la vila canvia de mans moltes vegades, entre partidaris del franc\xc3\xa8s Felip V i de l'austr\xc3\xadac Carles III. Dragons alemanys, tropes holandeses i su\xc3\xafsses, granaders de Valladolid, dragons belgues, un gran ventall de diferents ex\xc3\xa8rcits entra i surt de la vila, que torna a tenir allotjaments i ja est\xc3\xa0 completament espremuda. A partir de 1715, amb la retirada de Carles III de la confrontaci\xc3\xb3, s'inicia un llarg per\xc3\xadode de pau, malauradament trencat l'any 1742, quan dues fragates de guerra angleses bombardegen Palam\xc3\xb3s en repres\xc3\xa0lia per haver ajudat a un pinc franc\xc3\xa8s perseguit per un corsari angl\xc3\xa8s. Algunes fonts xifren en m\xc3\xa9s de 2.000 les canonades que impactaren principalment a les cases m\xc3\xa9s properes al port i en especial a l'esgl\xc3\xa9sia. L'any 1720 a Palam\xc3\xb3s nom\xc3\xa9s hi viuen unes 400 persones i tan sols resten dempeus 140 de les m\xc3\xa9s de 350 que tenia abans de l'atac de Noailles_NEWLINE_Al llarg de la primera meitat del segle XVIII, un elevat percentatge de ve\xc3\xafns va marxar cap a altres pobles o embarcant-se a la marina de guerra o en vaixells mercants, quedant a Palam\xc3\xb3s els homes m\xc3\xa9s grans, les dones i els infants, carregats de deutes i amb la majoria de les seves cases enrunades. Les condicions de vida eren deplorables, un informe diu ...Es vergony\xc3\xb3s veure que tots els d\xe2\x80\x99una casa van a captar, havent a Palam\xc3\xb3s m\xc3\xa9s pobres que a Girona.  Algunes cases, alguns dies, fant caritat perqu\xc3\xa8 aturdeix veure tal cosa. Despr\xc3\xa9s van als  marges i camps i cullen qualsevol herba per a menjar, cuinant sense oli, ni pa, ni vi, agafant malalties. Es vergony\xc3\xb3s veure\xe2\x80\x99ls despullats, gent que abans vivien pescant i han perdut tot el que tenien.\n_START_SECTION_\nTapers\n_START_PARAGRAPH_\nEn la partida del baptisme de Maria Botet i Bartra, celebrat a la parr\xc3\xb2quia de Santa Maria de Palam\xc3\xb3s el 20 d'abril de 1740, figura com a padr\xc3\xad Pere Ballet, taper, de pares francesos. \xc3\x89s sens dubte un dels primers tapers de la comarca o tapiers, com els anomenaven, d'arrel francesa. Altres dels primers tapers foren Segimon Vila natural de Tona (1745) i Antoni Molinet nascut a Agullana (1752). En pocs anys, el 1763, apareixen empresaris fabricants de taps, Josep Marqu\xc3\xa8s i Joan Roca de l'Escala, i transportistes, el patr\xc3\xb3 Josep Duran de Palam\xc3\xb3s que porta galda del mas Juny i uns milers de taps de suro a Marsella. Malgrat aquest r\xc3\xa0pid inici de la ind\xc3\xbastria surera a Palam\xc3\xb3s, no \xc3\xa9s fins un segle m\xc3\xa9s tard quan es tradueix amb un gran creixement, tant d'habitants com econ\xc3\xb2mic, i amb el naixement de diverses societats culturals, recreatives i pol\xc3\xadtiques -casino La Uni\xc3\xb3n (1855), Centre Econ\xc3\xb3mico (1887), Centre Republic\xc3\xa0 Federal (1893), casino El Puerto (1903) i cooperativa La Equitativa (1887)- i amb una gran millora en els serveis, com les xarxes noves de gas acetil\xc3\xa8 (1901), d'aigua corrent (1908) i d'electricitat (1910). \xc3\x89s tamb\xc3\xa9 quan es construeixen les cases senyorials, villa J\xc3\xbalia (1886), casa Roger-Ribera (~1908), parc de Miquel Matas (~1897), f\xc3\xa0brica torre Remigi Tauler (~1893), casa Pau Matas-Vincke (~1891), casa Gubert-Costart (~1907), xalet Montaner (1893), xalet del Pedr\xc3\xb3 (1914) i villa Toneta (~1900) i altres edificis, cooperativa La Equitativa (~1905), cine Palacio de las Ilusiones cinemat\xc3\xb3grafo Pedro Tur (1906) i nou cine Ideal (1913), teatre Carmen (1912), banca Ribera (~1895) i el nou Ajuntament (1906), regal de Josep Mauri Vilar a la vila. _NEWLINE_En mig d'aquest context \xc3\xa9s quan neixen les dues grans empreses sureres de Palam\xc3\xb3s. La primera d'elles, Mart\xc3\xad Montaner, fou creada el 1889 per Mart\xc3\xad Montaner i Coris, que es transforma en Mart\xc3\xad Montaner y Cia. (1909) i en mor\xc3\xad en Mart\xc3\xad el 1926 la propietat passa als seu fills amb el nom Ind\xc3\xbastrias Corcheras Montaner S.A. (1927). La segona gran empresa va n\xc3\xa9ixer com Berthon y Delibes (1907) que es transform\xc3\xa0 en la Corchera Internacional S.A. (1912), que es va vendrem a Manufacturas de Corcho S.A. (1920) i finalment es transform\xc3\xa0 en Manufacturas de Corcho Armstrong S.A. (1930). En certes \xc3\xa8poques la Corchera diuen que va arribar a tenir cap a 4.000 treballadors. _NEWLINE_La Primera Guerra Mundial (1914-1918) va truncar de soca-rel aquest benestar, enfonsant les ind\xc3\xbastries sureres malgrat haver cercat altres mercats. En poc temps es va passar de l'euf\xc3\xb2ria econ\xc3\xb2mica a l'acomiadament de milers de treballadors. La gran majoria va optar per anar-se'n. A la meitat de 1915 es calcula que havien abandonat la vila unes 1.500 persones. Els que es quedaren varen patir gana, per la manca de queviures i pels preus exorbitants. L'Ajuntament, el mateix any 1914, va posar en marxa la Cuina Municipal que es nodria exclusivament d'aportacions volunt\xc3\xa0ries. El moment m\xc3\xa9s cr\xc3\xadtic va ser a la setmana del 15 al 21 de maig de 1916, en qu\xc3\xa8 es varen servir fins a 2.522 dinars i 2.068 sopars corresponents a 839 persones. Aquest servei ja en declivi per la manca de recursos es va allargar fins a l'acabament de la guerra.\n_START_SECTION_\nCorsaris\n_START_PARAGRAPH_\nLa manca d'una efectiva marina de guerra reial que proteg\xc3\xads les rutes comercials catalanes i que fes front al domini angl\xc3\xa8s en declivi en aquesta part de la Mediterr\xc3\xa0nia, aix\xc3\xad com el creixent nombre de naus pirates algerianes, va ser el revulsiu perqu\xc3\xa8 a la segona meitat del segle XVIII apareguessin amb for\xc3\xa7a naus cors\xc3\xa0ries en molts ports de Catalunya i les illes Balears. Antoni Barcel\xc3\xb3 a Mallorca, Jeroni Basart a Sant Feliu de Gu\xc3\xadxols, Francesc Llorens a Cadaqu\xc3\xa9s, Francesc Llobet a Barcelona i Jaume Bru a Matar\xc3\xb3 en s\xc3\xb3n una mostra de la seva proliferaci\xc3\xb3. A Palam\xc3\xb3s, entre 1777 i 1782, sobresurt Mart\xc3\xad Badia Caner, capit\xc3\xa0 corsari del llondro Na. Sa. de Montenegro, del pinc El Valeroso amb 16 canons i 80 tripulants i de la balandra Vila de Reus amb 18 canons i 100 tripulants. En les seves incursions sovint l'acompanyava de segon el seu germ\xc3\xa0 capit\xc3\xa0 Constant\xc3\xad Badia i una bona part de la tripulaci\xc3\xb3 de Palam\xc3\xb3s. Va ser protagonista de nombrosos atacs victoriosos contra naus angleses, malteses i del nord d'\xc3\x80frica. El rei Carles III el va recompensar nombrant-lo alferes de fragata. Altre capit\xc3\xa0 corsari de Palam\xc3\xb3s, Josep Bajandas, tamb\xc3\xa9 va anar de segon amb en Mart\xc3\xad Badia i va comandar el m\xc3\xadstic San Joseph l'any 1808. Finalment cal esmentar a Miquel Plana i Joanola, que entre 1801 i 1806+ fou capit\xc3\xa0 del llagut corsari El Activo de 30 tones.\n_START_SECTION_\nDrassanes\n_START_PARAGRAPH_\nLa construcci\xc3\xb3 de vaixells va lligada a la vila des de la seva fundaci\xc3\xb3, aix\xc3\xad com els oficis relacionats, mestres d'aixa, calafats, fusters, corders, boters, etc. Al llarg de l'edat mitjana les drassanes -generalment dedicades a la construcci\xc3\xb3 de llaguts i a l'arranjament de naus en general- eren a la pla\xc3\xa7a de Sant Pere, que anomenaven pla\xc3\xa7a del drassenal. A la segona meitat del segle XVIII, es varen traslladar a l'Arenal, a un tros de la Platja Gran ara ocupada pel brollador del passeig, on es constru\xc3\xafen diversos tipus de naus, des de llaguts fins a bergantins i fragates. Quan el 1817 s'urbanitza el barri de la Platja o Eixample, es reserva un tros per a les drassanes, que ara situar\xc3\xadem a la pla\xc3\xa7a de Catalunya, per aix\xc3\xb2 el carrer L\xc3\xb3pez Puigcerver rebia el nom de carrer Astilleros.\n_START_SECTION_\nImmigracions\n_START_PARAGRAPH_\nLa vila de Palam\xc3\xb3s, en els primers anys, va nodrir-se de gent de les parr\xc3\xb2quies ve\xc3\xafnes i quan el seu port va comen\xc3\xa7ar a ser important, arribaven persones i fam\xc3\xadlies d'altres pa\xc3\xafsos de la mediterr\xc3\xa0nia, especialment d'It\xc3\xa0lia, Gr\xc3\xa8cia i la costa de llevant d'Espanya. Els cognoms, Prohio (Prohias), Orinos (Olivos), Macaio (Macaya), Esparagaro, Garc\xc3\xada, en s\xc3\xb3n l'exemple._NEWLINE_Al llarg dels segles XVI i XVII hi ha un flux continu d'homes del sud de Fran\xc3\xa7a cercant feina. Fugen de les p\xc3\xa8ssimes condicions de vida dels seus llocs d'origen. Malgrat que desitjaven trobar treball, l'objectiu principal dels nouvinguts era casar-se amb una dona del pa\xc3\xads. Aix\xc3\xad es fa pal\xc3\xa8s en el registres parroquials. Entre 1570 i 1650, en un 19% dels matrimonis el marit era franc\xc3\xa8s._NEWLINE_Pel contrari, la primera meitat del segle XVIII es caracteritza per una forta emigraci\xc3\xb3 fugint de la destrucci\xc3\xb3 i la ru\xc3\xafna de les cont\xc3\xadnues guerres. El naixement de la ind\xc3\xbastria surera canvia ben aviat el sentit a immigratori._NEWLINE_La Guerra Gran (1794-1795) contra Fran\xc3\xa7a provoca la fugida de les seves llars, de presa i corrents, de milers de ve\xc3\xafns dels pobles de l'Alt Empord\xc3\xa0 m\xc3\xa9s al nord de Roses i Castell\xc3\xb3 d'Emp\xc3\xbaries. Cap a 500 persones arriben a Palam\xc3\xb3s, quedant-se uns dos anys i retornant als seus pobles d'origen. Nom\xc3\xa9s es va quedar una petita part, aquells que ho havien perdut tot._NEWLINE_A finals del segle XIX \xc3\xa9s quan s'inicien les grans immigracions. Comencen amb la construcci\xc3\xb3 i inauguraci\xc3\xb3 (1887) del Tramvia del Baix Empord\xc3\xa0. Maquinistes, fogoners i ferroviaris de diferents llocs on hi havia l\xc3\xadnies de ferrocarril, venen amb les seves fam\xc3\xadlies. S\xc3\xb3n de Mazarr\xc3\xb3n, la Corunya, Vinaced, Vistabella, Campillos, Alcany\xc3\xads, entre d'altres._NEWLINE_En els primers anys del segle XX, la construcci\xc3\xb3 del dic d'abric (1902), vulgarment Moll Nou, i molt especialment la forta demanda de treballadors de les grans empreses sureres provoca una allau de gent que ben aviat col\xc2\xb7lapsa els habitatges i crea greus problemes sanitaris. Des de la inauguraci\xc3\xb3 del tren (1887) fins a l'any 1910, en plena euf\xc3\xb2ria surera, la vila augmenta la seva poblaci\xc3\xb3 un 146%, passa de 3200 a 7900 habitants. A partir del 1914 hi ha una gran davallada d'habitants, per\xc3\xb2 acabada la Guerra Civil comen\xc3\xa7a amb for\xc3\xa7a una nova immigraci\xc3\xb3 iniciada a principis del segle XX, la dels pescadors d'arrossegament, que venen de diferents llocs de la costa Mediterr\xc3\xa0nia, especialment de l'Ametlla de Mar la Cala, el Campello, Tarragona, Vinar\xc3\xb2s, Cambrils, entre d'altres. A partir de l'any 1950, amb l'inici del turisme de masses i del boom de la construcci\xc3\xb3, es produeix la darrera gran immigraci\xc3\xb3, la de centenars de fam\xc3\xadlies andaluses cercant treball i una millor qualitat de vida. Des del 1950 fins al 1965 arriben m\xc3\xa9s de 1.200 persones, que representa un 14% d'increment en la poblaci\xc3\xb3. Venen de les prov\xc3\xadncies de Granada (37%), M\xc3\xa0laga (20%), Ja\xc3\xa9n (17%) i C\xc3\xb2rdova (10%), i essencialment de les poblacions de Lugros (8%), Pozo Alc\xc3\xb3n (8%), Campillos (7%), Montefrio (4%), Marchal (3%), Huesa (3%) i Ot\xc3\xadvar (3%)._NEWLINE_Tantes immigracions al llarg dels segles, a part d'aportar riquesa a la vila, ha fet perdre en gran manera la seva mem\xc3\xb2ria hist\xc3\xb2rica. Quan acaben les grans immigracions, l'any 1965, nom\xc3\xa9s un 12% dels habitants tenen el pare nascut a Palam\xc3\xb3s. En canvi, hi ha algunes persones que tenen 12 i fins a 14 generacions a la vila.\n_START_SECTION_\nLes comunicacions. El tren. El port\n_START_PARAGRAPH_\nA la segona meitat del segle XIX, la vila de Palam\xc3\xb3s i els pobles ve\xc3\xafns, davant l'embranzida que anava agafant la ind\xc3\xbastria surera i la economia en general, es preocupen per les comunicacions. Necessiten mitjans per rebre la mat\xc3\xa8ria primera, el suro, i per donar sortida als seus productes, taps, discs, palies, aglomerat de suro._NEWLINE_A la d\xc3\xa8cada de 1850 s'acaba de construir la carretera de Girona a Palam\xc3\xb3s, per\xc3\xb2 necessiten quelcom m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pid i en m\xc3\xa9s capacitat per a comunicar-se amb Europa i Am\xc3\xa8rica. Per aix\xc3\xb2 neix el projecte d'enlla\xc3\xa7ar la major part del Baix Empord\xc3\xa0 amb el tren de via ampla a Fla\xc3\xa7\xc3\xa0, obra del palamos\xc3\xad August Pag\xc3\xa8s Ortiz, qui el va inaugurar el 1887. L 'Estat el va finiquitar el 1956, quan ja arribava a Girona i Banyoles._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de molts anys de tr\xc3\xa0mits, el 1902 es va posar la primera pedra del dic d'abric del port de Palam\xc3\xb3s, gr\xc3\xa0cies a importants ajuts de persones com Joaqu\xc3\xadn L\xc3\xb3pez Puigcerver, ministre i diputat, i Josep Tauler Servi\xc3\xa0, diplom\xc3\xa0tic, fundador de Casa d'Espa\xc3\xb1a de Londres i amic personal del rei Alfons XIII. El 1910 es va remodelar el moll comercial i cinc anys m\xc3\xa9s tard es construeix l'escullera de la platja Gran, que pretenia impedir l'entrada de sorra de la platja de Sant Antoni de Calonge. El port de Palam\xc3\xb3s no ha parat d'evolucionar, com a port comercial, pesquer, esportiu i els darrers anys amb un fort increment en l'arribada de creuers tur\xc3\xadstics, que segurament for\xc3\xa7ar\xc3\xa0 la seva conversi\xc3\xb3 en un port Schengen._NEWLINE_Dins el seu recinte hi ha:_NEWLINE_El Club N\xc3\xa0utic Costa Brava. (des del 1967)_NEWLINE_L'antic moll comercial ara moll pesquer d'arrossegament -fam\xc3\xb3s per la coneguda gamba de Palam\xc3\xb3s- i d'encerclament, amb la llotja i l'Espai del Peix, i les passarel\xc2\xb7les de les barques de pesca amb armellada i palangre._NEWLINE_El Museu de la Pesca que ocupa l'edifici de l'antic tinglado. _NEWLINE_El nou moll comercial -antic dic d'abric constru\xc3\xaft a partir del 1902- pels vaixells mercants i per a la recepci\xc3\xb3 dels moderns creuers tur\xc3\xadstics. _NEWLINE_La vila de Palam\xc3\xb3s ha sabut trobar l'equilibri entre les quatre fonts de riquesa m\xc3\xa9s importants que han aparegut en el seu cam\xc3\xad: la ind\xc3\xbastria, el comer\xc3\xa7, la pesca i el turisme, aglutinats essencialment pel seu port. Avui \xc3\xa9s un poble tranquil, conegut pels seus restaurants, on es pot menjar b\xc3\xa9, i especialment per la gamba de Palam\xc3\xb3s."