b'\n_START_ARTICLE_\nLuci Corneli Sul\xc2\xb7la\n_START_SECTION_\nFam\xc3\xadlia\n_START_PARAGRAPH_\nLuci Corneli Sul\xc2\xb7la era membre de la baixa aristocr\xc3\xa0cia, i com a tal, es va adscriure al b\xc3\xa0ndol dels optimates. La seva joventut, segons el relat de Plutarc, va transc\xc3\xb3rrer de manera dissoluta, sense prendre atenci\xc3\xb3 a les armes o les lleis. Es rumorejava que fou mantingut per una prostituta grega fins al seu nomenament com a [q\xc3\xbcestor] a l\'ex\xc3\xa8rcit de Num\xc3\xaddia que pos\xc3\xa0 fi a la guerra de Jugurta. De fam\xc3\xadlia patr\xc3\xadcia, encara que empobrida, es creu, per refer\xc3\xa8ncia de Plutarc, que va emparentar per matrimoni, amb la fam\xc3\xadlia J\xc3\xbalia, al mateix temps que el seu futur rival Gai Mari (aquesta tesi la sost\xc3\xa9 la novel\xc2\xb7lista Colleen McCullough al primer volum de la seva s\xc3\xa8rie de novel\xc2\xb7les hist\xc3\xb2riques, El primer home de Roma i el novel\xc2\xb7lista Martin Gendler a la seva trilogia sobre Roma)._NEWLINE_C\xc3\xa8lia (Caelia) fou la tercera muller del dictador rom\xc3\xa0 Sul\xc2\xb7la. El dictador la va repudiar a causa del fet que era est\xc3\xa8ril (Plutarc, Sulla, 6).\n_START_SECTION_\nPrimers c\xc3\xa0rrecs i missions\n_START_PARAGRAPH_\nVa militar inicialment com a q\xc3\xbcestor a les ordres de Gai Mari a Num\xc3\xaddia, apressant l\'any 105 aC el rei Jugurta gr\xc3\xa0cies a una h\xc3\xa0bil maniobra diplom\xc3\xa0tica en qu\xc3\xa8 convenc\xc3\xa9 Boccus I, rei de Maurit\xc3\xa0nia; i va participar en la contenci\xc3\xb3 de la invasi\xc3\xb3 dels germ\xc3\xa0nics, procedents del nord d\'Europa, entre els anys 104 aC i 101 aC. La seva carrera pol\xc3\xadtica i militar es va enfosquir a la d\xc3\xa8cada del 90 aC, tot i la pretura que va ostentar al voltant de l\'any 94 aC i d\'un govern provincial a Cil\xc3\xadcia (actual Anat\xc3\xb2lia). En aquesta prov\xc3\xadncia entr\xc3\xa0 en contacte per primera vegada amb el rei Mitridates VI Eupator del regne del Pont i va negociar un tractat d\'amistat amb el regne dels parts._NEWLINE_Durant la Guerra Social, el conflicte que esclat\xc3\xa0 l\'any 91 aC entre Roma i els seus aliats it\xc3\xa0lics, Sul\xc2\xb7la va servir al front samnita, sota el comandament del c\xc3\xb2nsol Luci Juli C\xc3\xa8sar. L\'any 89 aC aconsegu\xc3\xad una decisiva vict\xc3\xb2ria militar davant els murs de Pompeia, fet que el va dur a aconseguir una corona d\'herba per part dels seus centurions, m\xc3\xa0xima condecoraci\xc3\xb3 militar romana, i l\'acc\xc3\xa9s al consolat.\n_START_SECTION_\nPrimer consolat\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu consolat, l\'any 88 aC, es va veure alterat per la lluita amb Mari i l\'esclat de la guerra contra Mitridates VI Eupator del Pont._NEWLINE_Es van aprovar a Roma lleis relatives als deutes dels senadors (els senadors amb grans deutes van quedar exclosos del Senat), a l\'anul\xc2\xb7laci\xc3\xb3 de veredictes emesos per certs jurats i sobretot a la reorganitzaci\xc3\xb3 dels nous ciutadans en les tribus i el vot per als emancipats, normalment proletaris, per\xc3\xb2 al seu torn clients dels grans. Aquest conjunt de lleis anomenades Sulpicianes (pel trib\xc3\xba de la plebs que les va proposar, Publi Sulpici Ruf, van trobar l\'oposici\xc3\xb3 del Senat, del qual Lluci Corneli Sul\xc2\xb7la era el l\xc3\xadder. Per\xc3\xb2 les lleis van ser votades i per prevenir un intent de reacci\xc3\xb3, el comandament de les tropes que havia de marxar a \xc3\x80sia (a la guerra contra Mitridates) li va ser arrabassat a Sul\xc2\xb7la i lliurat il\xc2\xb7legalment a Gai Mari, l\'antic l\xc3\xadder popular. Per\xc3\xb2 Sul\xc2\xb7la es va rebel\xc2\xb7lar i va prendre Roma amb les seves legions. Mari va fugir a Num\xc3\xaddia._NEWLINE_Sul\xc2\xb7la promulg\xc3\xa0 una s\xc3\xa8rie de lleis corn\xc3\xa8lies que enfortien el poder del Senat i dificultaven la sobirania legislativa de l\'assemblea popular. _NEWLINE_Finalment Sul\xc2\xb7la va accedir a deixar el poder als c\xc3\xb2nsols Gneu Octavi i Luci Corneli Cinna, amb el comprom\xc3\xads de respectar les lleis, i marxar a la guerra contra Mitridates.\n_START_SECTION_\nLa nova constituci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nSul\xc2\xb7la va assumir poders suprems (com proc\xc3\xb2nsol solament tenia poders militars), amb anu\xc3\xa8ncia del Senat i per temps indefinit ( 82 aC). Encara que feia decennis que el c\xc3\xa0rrec de Dictador no s\'usava (des de la Segona Guerra P\xc3\xbanica), Sul\xc2\xb7la es va titular dictador, encara que les seves funcions tenien m\xc3\xa9s semblances amb les dels decenvirs de l\'\xc3\xa8poca de les dotze taules, i fins i tot m\xc3\xa9s amb les de l\'antiga monarquia. Amb el c\xc3\xa0rrec, per temps indefinit, va poder promulgar lleis (constituendae rei publicae et scribundis legibus), i tingu\xc3\xa9 dret de vida o mort sobre tots els ciutadans i amb un poder absolut.\n_START_SECTION_\nRetirada de la vida publica i mort\n_START_PARAGRAPH_\nProbablement depos\xc3\xa0 els seus poders dictatorials l\'any 81 aC, car l\'any seg\xc3\xbcent fou elegit c\xc3\xb2nsol per segona vegada. Despr\xc3\xa9s de les eleccions dels c\xc3\xb2nsols, Sul\xc2\xb7la es va retirar tranquil\xc2\xb7lament de la vida p\xc3\xbablica l\'any 79 aC, despr\xc3\xa9s de casar-se amb Val\xc3\xa8ria, de 25 anys i es va instal\xc2\xb7lar en una vila a la Camp\xc3\xa0nia on mor\xc3\xad l\'any 78 aC. La seva obra es va enfonsar r\xc3\xa0pidament.\n_START_SECTION_\nLes col\xc3\xb2nies militars i els esclaus\n_START_PARAGRAPH_\nEls territoris confiscats van ser parcel\xc2\xb7lats per als soldats veterans de l\'ex\xc3\xa8rcit de Sul\xc2\xb7la, o cedits a temples, o en r\xc3\xa8gim d\'ocupaci\xc3\xb3 per a alguns oficials de Sul\xc2\xb7la. Els soldats establerts van formar una esp\xc3\xa8cie de guarnici\xc3\xb3 permanent addicta al dictador, i separada de l\'antiga poblaci\xc3\xb3 de la ciutat on s\'establien (d\'on es va anomenar aquests establiments "col\xc3\xb2nies militars"). Sul\xc2\xb7la va manumetre a deu mil joves esclaus, la llibertat dels quals depenia de qu\xc3\xa8 Sul\xc2\xb7la segu\xc3\xads en el poder, i que van formar la seva gu\xc3\xa0rdia personal.\n_START_SECTION_\nSul\xc2\xb7la contra els cavallers\n_START_PARAGRAPH_\nEl dictador va prendre altres mesures: va suprimir l\'arrendament de la recaptaci\xc3\xb3 d\'impostos a \xc3\x80sia (en mans de Publicani Equites); va suprimir els tribunals de l\'ordre eq\xc3\xbcestre o de cavallers, tornant-los als senadors; va treure als cavallers alguns honors simb\xc3\xb2lics, que van tornar tamb\xc3\xa9 al senat. L\'orde eq\xc3\xbcestre va quedar amb el poder molt minvat.\n_START_SECTION_\nEl Senat i la q\xc3\xbcestura\n_START_PARAGRAPH_\nEl Senat Rom\xc3\xa0 va augmentar el seu nombre a sis-cents. Per cobrir les vacants de Senadors va caldre elegir prop de tres-cents nous senadors, que es van elegir en el Comicis tribunats, per\xc3\xb2 solament entre els censataris equites; els designats van ser gent de fam\xc3\xadlia senatorial, cavallers rics i oficials de l\'ex\xc3\xa8rcit de Sul\xc2\xb7la. Les condicions per accedir al Senat es van modificar: abans les determinava el censor o l\'ocupaci\xc3\xb3 pr\xc3\xa8via de c\xc3\xa0rrecs curuls (consolat, pretura, edilitat curul); Sul\xc2\xb7la va suprimir la designaci\xc3\xb3 pel censor i l\'acc\xc3\xa9s dels edils curuls, i en el seu lloc van entrar al senat els que havien estat q\xc3\xbcestors, sent elevat el nombre de q\xc3\xbcestors de Roma des de vuit fins a vint mitjan\xc3\xa7ant la llei Cornelia de questoribus. A m\xc3\xa9s un senador no podria ser remogut del seu c\xc3\xa0rrec (si b\xc3\xa9, de fet, la remoci\xc3\xb3 d\'un senador havia caigut en des\xc3\xbas, per\xc3\xb2 no s\'havia suprimit oficialment). L\'acc\xc3\xa9s dels q\xc3\xbcestors al Senat va permetre elevar el nombre de senadors, potser fins als sis-cents legalment establerts (de fet, encara que s\'havia establert el nombre de senadors en sis-cents, mai no havien superat els tres centenars)._NEWLINE_El Senat va rebre nombroses prerrogatives de Sul\xc2\xb7la. Per exemple, van passar al Senat els jurats de cavallers, el nomenament dels caps militars, l\'aprovaci\xc3\xb3 de les lleis que presentessin els tribuns, la distribuci\xc3\xb3 de c\xc3\xb2nsols, proc\xc3\xb2nsols i propretors i la delimitaci\xc3\xb3 de les seves funcions i la creaci\xc3\xb3 d\'inst\xc3\xa0ncies judicials, entre d\'altres.\n_START_SECTION_\nC\xc3\xb2nsols, proc\xc3\xb2nsols, pretors i propretors\n_START_PARAGRAPH_\nSul\xc2\xb7la va atribuir als c\xc3\xb2nsols totes les facultats administratives no reservades a altres magistrats. A les prov\xc3\xadncies (Sic\xc3\xadlia, Sardenya-C\xc3\xb2rsega, Citerior i Ulterior) el c\xc3\xb2nsol tenia atribucions militars en casos excepcionals, mentre que l\'administraci\xc3\xb3 judicial corresponia als proc\xc3\xb2nsols o pretors provincials (anomenats sovint propretors), que no obstant exercien freq\xc3\xbcentment el comandament militar per delegaci\xc3\xb3 dels c\xc3\xb2nsols._NEWLINE_Amb la llei Cornelia de provinciarum magistratibus s\'establ\xc3\xad que quan els c\xc3\xb2nsols o els pretors arribessin al final de les seves funcions seguirien en el seu c\xc3\xa0rrec fins a l\'arribada del relleu, sent llavors el seu c\xc3\xa0rrec designat oficialment com proc\xc3\xb2nsol i propretor, respectivament. Corresponia al Senat sortejar les prov\xc3\xadncies existents entre els pretors provincials i determinar amb exactitud les funcions extrajudicials que podien desenvolupar els c\xc3\xb2nsols. Podia donar tamb\xc3\xa9 a un dels c\xc3\xb2nsols un comandament de m\xc3\xa9s import\xc3\xa0ncia fora d\'It\xc3\xa0lia._NEWLINE_Els magistrats es repartien a sorts (o de mutu acord) les prov\xc3\xadncies. A les ja existents es van afegir Maced\xc3\xb2nia, \xc3\x80sia, \xc3\x80frica, G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia Narbonense, G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia Cisalpina i Cil\xc3\xadcia._NEWLINE_Com els c\xc3\xa0rrecs a cobrir eren m\xc3\xa9s que les magistratures previstes, s\'acudia freq\xc3\xbcentment a la prorroga mitjan\xc3\xa7ant un senatus consultum, el que va portar que de fet fora el Senat i no les assemblees els qui designessin a aquests magistrats provincials, recaient sovint en els c\xc3\xa0rrecs sortints._NEWLINE_Amb Sul\xc2\xb7la es va fer norma l\'exist\xc3\xa8ncia dels c\xc3\xb2nsols i pretors, i de proc\xc3\xb2nsols i propretors en acabar el seu per\xc3\xadode legal. Al primer any els dos c\xc3\xb2nsols i els pretors (que abans eren sis i havien augmentat a vuit) governaven i administraven i impartien just\xc3\xadcia civil i criminal. El segon any, com proc\xc3\xb2nsols i propretors, \xc3\xa9s a dir amb el c\xc3\xa0rrec prorrogat, anaven a encarregar-se del comandament a les prov\xc3\xadncies. Les funcions militars era reservades a qui tenia el comandament prorrogat i solament al Senat corresponia posar fi a la prorroga.\n_START_SECTION_\nLa censura\n_START_PARAGRAPH_\nLa censura va passar de ser la magistratura m\xc3\xa9s important a quedar buida de contingut. Va perdre la designaci\xc3\xb3 dels senadors, i, en no efectuar-se ja el reclutament per llistes censat\xc3\xa0ries, les funcions del censor van passar a tenir un car\xc3\xa0cter administratiu secundari i ja no es van elegir censors. Davant la falta de censors elegits l\'administraci\xc3\xb3 de les rendes corrents va passar al consolat. En les ciutats italianes les funcions dels censors van passar als duumvirs, que probablement ja devien exercir-les (quan existien)._NEWLINE_Temporalment, Sul\xc2\xb7la va exercir les funcions censorials encara que no va adoptar el t\xc3\xadtol de censor, que segurament va restar vacant.\n_START_SECTION_\nEls Col\xc2\xb7legis sacerdotals\n_START_PARAGRAPH_\nLa composici\xc3\xb3 num\xc3\xa8rica dels Col\xc2\xb7legis va ser elevada: els pont\xc3\xadfexs van passar de 8 a 15, els \xc3\xa0ugurs de 9 a 15, els guardes dels oracles sibil\xc2\xb7lins de 10 a 15 (Decemviri sacrorum; Quinque decemviri sacrorum) i els triumvirs dels banquets sagrats (epulons) de 3 a 7 (Septiviri Epulonum).\n_START_SECTION_\nEl luxe\n_START_PARAGRAPH_\nSul\xc2\xb7la va dictar diverses normes per combatre els luxes exagerats en banquets, funerals i altres aspectes de la vida, que no havien pogut ser frenats (llei Cornelia sumptuaria i Cornelia de sumptibus funerum).\n_START_SECTION_\nLes ciutats\n_START_PARAGRAPH_\nLa base de l\'Estat era la ciutat. Les ciutats sotmeses conservaven la seva organitzaci\xc3\xb3 interna com estats independents, sense gaudir del dret de ciutadania d\'un altre estat (en aquest cas de la ciutat-estat de Roma), a qui sol devien les prestacions i tributs fixats; no tenien pol\xc3\xadtica exterior pr\xc3\xb2pia (havien de seguir estrictament la marcada per Roma, com fidels i submisos aliats)._NEWLINE_Quan una ciutat-estat independent adquiria el dret de ciutadania romana conservava la seva administraci\xc3\xb3 interior, per\xc3\xb2 llavors la llei vigent era la mateixa vigent en la ciutat-estat matriu, \xc3\xa9s a dir a Roma.\n_START_SECTION_\nLa just\xc3\xadcia a les ciutats\n_START_PARAGRAPH_\nAix\xc3\xad, a les ciutats amb ciutadania romana, i a les col\xc3\xb2nies, l\'administraci\xc3\xb3 de just\xc3\xadcia corresponia als pretors de Roma, i les obres p\xc3\xbabliques als censors. Els pretors de Roma, no podent acudir a tots els llocs, enviaven delegats (Praefectus) per als litigis urgents._NEWLINE_A les prov\xc3\xadncies el sistema era el mateix, per\xc3\xb2 les autoritats de Roma eren all\xc3\xa0 les autoritats de la prov\xc3\xadncia; en les ciutats lliures que havien conservat les seves formes d\'administraci\xc3\xb3 sobirana, la jurisdicci\xc3\xb3 civil i criminal funcionava segons les normes locals i eren presidides per magistrats locals. Per\xc3\xb2 quan l\'acusat o acusats eren romans podia reclamar ser jutjats segons la Llei It\xc3\xa0lica. En les altres ciutats provincials que no disposaven d\'organitzaci\xc3\xb3 aut\xc3\xb2noma, eren els magistrats romans els \xc3\xbanics amb atribucions judicials.'