b"\n_START_ARTICLE_\nSant Joan de Toran\n_START_SECTION_\nGeografia\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s al marge dret del riu Toran a 1.035 m d'altitud. L'activitat econ\xc3\xb2mica tradicional del poble \xc3\xa9s la ramaderia bovina._NEWLINE_El petit nucli consta de diverses bordes centrades pel santuari de Sant Joan de Toran, una esgl\xc3\xa9sia rom\xc3\xa0nica del segle XII ampliada en \xc3\xa8poca moderna.\n_START_SECTION_\nSantuari\n_START_PARAGRAPH_\nL'esgl\xc3\xa9sia \xc3\xa9s d'una sola nau, amb l'entrada a ponent i amb dos contraforts al mur de migdia. Possiblement els \xc3\xbanics elements rom\xc3\xa0nics que es conserven s\xc3\xb3n una obertura espitllada a la cara nord i l'absis semicircular a l'est. Tota la resta semblen afegits posteriors (sagristia adossada a sud-est, obertures quadrades a nord, oest i sud...).\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nPascual Madoz, governador de la Vall d'Aran i posteriorment ministre d'Hisenda de l'Estat espanyol, va ser una de les primeres persones a escriure sobre Sant Joan de Toran, i va descriure el poble com un llogarret petit, d'una dotzena de cases._NEWLINE_Sant Joan de Toran \xc3\xa9s un dels llocs que cita la llegenda com a assentament de templers i hospitalers._NEWLINE_Poc abans de l'arribada de les tropes franquistes a la Vall d'Aran (1938), la immensa majoria de la poblaci\xc3\xb3 va fugir de cop i volta a Fran\xc3\xa7a (a menys d'un quil\xc3\xb2metre), b\xc3\xa0sicament per por de repres\xc3\xa0lies. Aquest fet va provocar que el poble es qued\xc3\xa9s pr\xc3\xa0cticament abandonat fins que m\xc3\xa9s recentment, als anys 80, les cases es van convertir en segones resid\xc3\xa8ncies._NEWLINE_Fins al 2009 no es va produir pr\xc3\xa0cticament cap investigaci\xc3\xb3 sobre la hist\xc3\xb2ria i els esdeveniments del poble."