b"\n_START_ARTICLE_\nLe dictionnaire royal augment\xc3\xa9\n_START_SECTION_\nAntecedents\n_START_PARAGRAPH_\nPomey public\xc3\xa0 a Li\xc3\xb3, el 1664, Le dictionnaire royal des langues fran\xc3\xa7oise & latine, que fou molt popular i s'imprim\xc3\xad en diversos formats. Aix\xc3\xad, l'any 1667 s'estamp\xc3\xa0 Le petit dictionnaire royal pour ceux qui commencent \xc3\xa0 composer en latin. D'aquest en deriv\xc3\xa0 Le petit dictionnaire royal fran\xc3\xa7ais-latin, de 1710. Le dictionnaire royal augment\xc3\xa9 \xc3\xa9s una segona edici\xc3\xb3 millorada i augmentada del primer d'aquests diccionaris.\n_START_SECTION_\nDifusi\xc3\xb3 i versions\n_START_PARAGRAPH_\nLe dictionnaire royal augment\xc3\xa9 esdevingu\xc3\xa9 una obra cabdal dins del sistema educatiu dels jesu\xc3\xaftes. De l'\xc3\xa8xit d'aquesta segona edici\xc3\xb3 millorada del diccionari de Pomey en donen fe les m\xc3\xbaltiples estampacions, els anys 1671, 1676, 1680, 1684, 1687, 1701, 1704 i 1708, a c\xc3\xa0rrec de la fam\xc3\xadlia d'impressors de Li\xc3\xb3 Molin i Bray, m\xc3\xa9s una altra del 1716, a c\xc3\xa0rrec de l'impressor, tamb\xc3\xa9 lion\xc3\xa8s, Louis Servant._NEWLINE_Una versi\xc3\xb3 triling\xc3\xbce, en franc\xc3\xa8s, llat\xc3\xad i alemany, aparegu\xc3\xa9 el 1681 a Frankfurt, de la que en seguiren, com a m\xc3\xadnim, nou impressions m\xc3\xa9s.\n_START_SECTION_\nLe Dictionnaire royal augment\xc3\xa9, font del Gazophylacium catalano-latinum\n_START_PARAGRAPH_\nEl lexic\xc3\xb2graf catal\xc3\xa0 Pere Montalat, ha evidenciat que la font principal del Gazophylacium catalano-latinum de Joan Lacavalleria i Dulac \xc3\xa9s '''Le dictionnaire royal augment\xc3\xa9''' de Pomey.  Com indica Montalat, Lacavalleria no es limit\xc3\xa0 a traduir l'obra de Pomey, sin\xc3\xb3 que dugu\xc3\xa9 a terme una tasca considerable de selecci\xc3\xb3 i adaptaci\xc3\xb3 del material l\xc3\xa8xic del seu model, desenvolupant, entre altres aportacions, alguns aspectes de la t\xc3\xa8cnica lexicogr\xc3\xa0fica de l'autor franc\xc3\xa8s."