b'\n_START_ARTICLE_\nScott Monument\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la mort de sir Walter Scott l\'any 1832, es va convocar un concurs p\xc3\xbablic per triar el disseny per a un monument commemoratiu en el seu honor. El guanyador va ser George Meikle Kemp, un home de quaranta-sis anys dedicat a l\'ebenisteria i al dibuix t\xc3\xa8cnic per\xc3\xb2 faltat de formaci\xc3\xb3 oficial en arquitectura, disciplina que havia apr\xc3\xa8s de forma autodidacta. Com  la seva falta d\'instrucci\xc3\xb3 podia desqualificar-lo, va usar el pseud\xc3\xb2nim de John Morvo, l\'arquitecte de l\'Abadia de Melrose. No obstant, el disseny, que era similar a un que havia presentat temps enrere per a la Catedral de Glasgow i que havia estat rebutjat, va aconseguir gran popularitat entre els jutges i el p\xc3\xbablic, aconseguint el primer esment (1838) i el conseg\xc3\xbcent premi: la concessi\xc3\xb3 del contracte d\'obres per a la seva execuci\xc3\xb3. _NEWLINE_A John Steell se li va encarregar l\'execuci\xc3\xb3 d\'una est\xc3\xa0tua monumental de Scott, que seria col\xc2\xb7locada a l\'espai central existent sota els arcs del monument. L\'escultura, realitzada sobre marbre blanc de Carrara, plasma a un Walter Scott assegut, descansant despr\xc3\xa9s d\'haver escrit una de les seves obres amb una ploma, i acompanyat pel seu gos Maida, situat a un dels costats._NEWLINE_La primera pedra va ser col\xc2\xb7locada el 15 d\'agost de 1840 i la construcci\xc3\xb3 va comen\xc3\xa7ar l\'any 1841, despr\xc3\xa9s de l\'aprovaci\xc3\xb3 del decret "The Monument to Sir Walter Scott Act" l\'any 1841 (4 & 5 Vict.) C A P. XV., finalitzant quatre anys m\xc3\xa9s tard. La torre va ser acabada a la tardor de 1844, despr\xc3\xa9s de la col\xc2\xb7locaci\xc3\xb3 a l\'agost del flor\xc3\xb3 pel fill de Kemp. El monument es va inaugurar el 15 d\'agost de 1845 sense que George Meikle Kemp pogu\xc3\xa9s assistir, at\xc3\xa8s que el 6 de mar\xc3\xa7 d\'aquest mateix any, mentre tornava a casa durant una tarda amb densa boira, va caure al Union Canal, on va morir ofegat. El cost total de l\'edifici va ser de 16.154/7/11 lliures esterlines.\n_START_SECTION_\nAdministraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nDurant la d\xc3\xa8cada de 1990 el monument va ser tancat de forma peri\xc3\xb2dica per poder dur a terme diferents treballs de restauraci\xc3\xb3, que van suposar haver d\'aixecar una bastida i tancar l\'acc\xc3\xa9s al p\xc3\xbablic de 1998 a 1999. Per aconseguir la millor restauraci\xc3\xb3 possible, la pedrera original de la qual s\'havia extret la roca va ser oberta de nou, permetent trobar roca de tonalitats similars. El cost total de la restauraci\xc3\xb3 va ascendir a 2,36 milions de lliures, finan\xc3\xa7at per la National Heritage Lottery Fund, Historic Scotland i l\'Ajuntament d\'Edimburg._NEWLINE_\xc2\xa0A l\'actualitat est\xc3\xa0 sota l\'administraci\xc3\xb3 del departament de museus de l\'Ajuntament d\'Edimburg, a pesar que el cost de la restauraci\xc3\xb3 va conduir l\'any 1996 a discussions sobre si el monument havia de ser venut a particulars.'