b'\n_START_ARTICLE_\nDenis McCullough\n_START_SECTION_\nPrimers passos\n_START_PARAGRAPH_\nNascut a Belfast, McCullough va destacar com a nacionalista i separatista des de molt jove. Amb 17 anys, el seu pare el va emp\xc3\xa8nyer a formar part de l\'Irish Republican Brotherhood (IRB), que es reunia en un pub de la localitat. L\'ambient que hi va trobar McCullough el va desanimar, decidint revitalitzar l\'organitzaci\xc3\xb3, ajudant-se de personatges com Bulmer Hobson o Se\xc3\xa1n Mac Diarmada. Aquests tres van fundar la Dungannon Clubs, una organitzaci\xc3\xb3 no sect\xc3\xa0ria, republicana i separatista (posteriorment seria absorbida pel Sinn F\xc3\xa9in), amb l\'objectiu de reclutar seguidors. Treballaven per apartar als "mobles republicans" de les posicions de poder. La seva causa va millorar gr\xc3\xa0cies al retorn del veter\xc3\xa0 feni\xc3\xa0 Tom Clarke a Irlanda el 1907. (xin\xc3\xa8s)\n_START_SECTION_\nPresid\xc3\xa8ncia de l\'IRB\n_START_PARAGRAPH_\nMcCullough va ser escollit per ocupar la vacant a la presid\xc3\xa8ncia de l\'IRB a finals de 1915, posici\xc3\xb3 que va ocupar en el transcurs de l\'Al\xc3\xa7ament de Pasqua de l\'any seg\xc3\xbcent, tot i que no hi va prendre part activa. No formava part del Comit\xc3\xa8 Militar, \xc3\xb2rgan responsable del planejament de la revolta. \xc3\x89s probable que els altres membres que formaven l\'executiva de l\'IRB, Clarke i Mac Diarmada (tresorer i secretari), donessin suport al seu nomenament com a president perqu\xc3\xa8, al trobar-se a\xc3\xafllat a Belfast, no estaria en posici\xc3\xb3 d\'interferir en els seus plans. Tot i aix\xc3\xad, durant la setmana santa pr\xc3\xa8via va descobrir qu\xc3\xa8 s\'estava preparant i va viatjar a Dubl\xc3\xadn per q\xc3\xbcestionar als seus dos companys, que el van defugir tant com van poder. Finalment, Clarke i Mac Diarmada van exposar-li els seus plans, els quals McCullough va acceptar i donar suport. Tot i que McCullough era oficials dels Voluntaris Irlandesos, a c\xc3\xa0rrec de 200 homes a Belfast, es va decidir que la ciutat del nord no participaria en l\'al\xc3\xa7ament, principalment a causa de la predomin\xc3\xa0ncia dels Voluntaris de l\'Ulster a la regi\xc3\xb3 nord-est, fet que podria provocar una guerra civil sect\xc3\xa0ria. _NEWLINE_McCullough va dirigir als Voluntaris de la seva \xc3\xa0rea cap a Dungannon, al comtat de Tyrone, per despr\xc3\xa9s enlla\xc3\xa7ar amb Liam Mellows a Connacht. Tot i que el dirigent dels Voluntaris, Eoin MacNeill, va emetre una contraordre, cancel\xc2\xb7lant totes les ordres anteriors per al\xc3\xa7ar-se, McCullough va aplegar 150 Voluntaris i membres del Cumann na mBan, dirigint-los per tren cap a Dungannon, on es va trobar amb els Voluntaris locals dirigits per Patrick McCartan, que no volien abandonar la seva regi\xc3\xb3. McCullough, doncs, decid\xc3\xad tornar a Belfast. En el transcurs d\'aquella setmana, accidentalment, es va disparar en una m\xc3\xa0. Fou arrestat poc despr\xc3\xa9s i traslladat a les barraques de Richmond, a Dubl\xc3\xadn. Posteriorment passaria diversos mesos internat a Frongoch i empresonat a Reading. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de ser alliberat es va casar amb Agnes Ryan, germana de James Ryan._NEWLINE_S\'ha discutit que, com a president de l\'Irish Republican Brotherhood al moment de l\'al\xc3\xa7ament de Pasqua, hauria de ser ell qui fos considerat pel t\xc3\xadtol de president de la Rep\xc3\xbablica d\'Irlanda, en lloc de Patrick Pearse. No obstant, com que no va tenir cap rol en la planificaci\xc3\xb3 de la insurrecci\xc3\xb3, a m\xc3\xa9s de no trobar-se present a la rodalia de Dubl\xc3\xadn, on era evident que s\'hi hauria de trobar qualsevol tipus de lideratge, \xc3\xa9s comprensible que Pearse reb\xc3\xa9s el t\xc3\xadtol enlloc seu. La decisi\xc3\xb3 de McCullough de no lluitar en l\'Al\xc3\xa7ament de Pasqua li f\xc3\xa9u perdre la posici\xc3\xb3 eminent anterior davant dels republicans de Belfast. Un d\'ells, Sean Cusack, m\xc3\xa9s tard va explicar que havia dit a McCullough que "tots vam sentir, en certa manera, que ens havia fallat".\n_START_SECTION_\nGuerra de la Independ\xc3\xa8ncia i Tractat\n_START_PARAGRAPH_\nMcCullough va sentir que havia estat deixat de banda durant l\'al\xc3\xa7ament, i va decidir abandonar l\'IRB. Aix\xc3\xad, en el transcurs de la Guerra de la Independ\xc3\xa8ncia (1919-1921) va ser un simple Voluntari. Fou arrestat i empresonat pels brit\xc3\xa0nics diverses vegades, passant bona part de la mateixa a la pres\xc3\xb3._NEWLINE_El 1922 va donar suport al Tractat Angloirland\xc3\xa8s, tot i l\'acceptaci\xc3\xb3 impl\xc3\xadcita de la Partici\xc3\xb3 d\'Irlanda que aix\xc3\xb2 implicava, com un mitj\xc3\xa0 per mantenir el moviment republic\xc3\xa0 unit i centrat en el nord. Posteriorment diria, sobre la fractura succe\xc3\xafda al moviment al sud, que "mentre aqu\xc3\xad es barallen pel Tractat, la seva gent del nord est\xc3\xa0 essent assassinada dia a dia. No poden fer front al terror present a l\'Ulster, a no ser que tinguin una organitzaci\xc3\xb3 unida darrere seu". No va tenir coneixement que Michael Collins va seguir armant l\'IRA a l\'Ulster fins a l\'agost de 1922, en part per a protegir els nacionalistes, en part per intentar ensorrar l\'estat del nord._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s del Tractat, a principis del 1922, fou enviat per George Gavan Duffy als Estats Units, amb l\'objectiu de contactar amb les organitzacions republicanes irlandeses que all\xc3\xad s\'hi trobaven. Posteriorment es va establir a Dubl\xc3\xadn, al nou Estat Lliure d\'Irlanda.\n_START_SECTION_\nEmpresari i carrera pol\xc3\xadtica\n_START_PARAGRAPH_\nL\'activitat pol\xc3\xadtica de McCullough es va mantenir en paral\xc2\xb7lel a la gesti\xc3\xb3 i desenvolupament d\'una empresa de confecci\xc3\xb3 i venda d\'instruments musicals a la Howard Street de Belfast, creada a partir del seu negoci original d\'afinador de pianos. F.J. Biggar, antiquari i amic de Roger Casement, va encoratjar el seu creixement empresarial gr\xc3\xa0cies a les comandes de gaites per a les seves bandes de nois. Posteriorment, quan es va traslladar a Dubl\xc3\xadn, l\'empresa es va convertir en la McCullough Pigott de Suffolk Street, marcant l\'inici de la seva exitosa i influent carrera empresarial a l\'Estat Lliure. Tamb\xc3\xa9 hi va crear la companyia New Ireland Assurance Company. Director del Clondalkin Paper Mills, tamb\xc3\xa9 va estar lligat a l\'Escola de M\xc3\xbasica de l\'Ex\xc3\xa8rcit Irland\xc3\xa8s, aix\xc3\xad com al Gate Theatre. Mentre estava als Estats Units com a Comissionat Especial per l\'Estat Lliure (deixant la seva dona a c\xc3\xa0rrec de l\'empresa musical), les propietats de McCullough a Dawson Street foren destru\xc3\xafdes per una mina col\xc2\xb7locada per un grup anti-Tractat, en un acte de repres\xc3\xa0l\xc2\xb7lia, en el context de la Guerra Civil Irlandesa. (xin\xc3\xa8s)_NEWLINE_Va presentar-se, sense obtenir bons resultats, com a candidat del Sinn F\xc3\xa9in a les eleccions generals de 1918, concretament a la demarcaci\xc3\xb3 de Tyrone Sud. El 20 de novembre de 1924, McCullough es va presentar com a candidat del Cumann na nGaedhael, despr\xc3\xa9s de la ren\xc3\xbancia de Peter Ward. Fou escollit en 4t lloc al D\xc3\xa1il \xc3\x89ireann, per\xc3\xb2 no es va tornar a presentar a les seg\xc3\xbcents eleccions generals, celebrades el juny de 1927.'