b'\n_START_ARTICLE_\nClement Greenberg\n_START_SECTION_\nKitsch\n_START_PARAGRAPH_\nGreenberg es va graduar a la Universitat de Syracuse de Nova York. Va destacar per primer cop com a cr\xc3\xadtic d\'art amb el seu assaig Avantguarda i Kitsch, publicat per primer cop al diari Partisan Review el 1939, aquest article va ser el resultat de la correspond\xc3\xa8ncia entre Dwight Macdonald i el propi Greenberg, i va ser un dels que va aportar retribucions m\xc3\xa9s importants sobre el fenomen del kitsch. En aquest article va afirmar que l\'avantguarda i l\'art modern van ser un mitj\xc3\xa0 de resistir-se a l\'anivellaci\xc3\xb3 de la cultura produ\xc3\xafda per la propaganda capitalista. Greenberg es va apropiar de la paraula alemanya \'kitsch\' per a descriure aquest consumisme, tot i que les seves connotacions han canviat des de llavors cap a una noci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s afirmativa de materials de desfet de la cultura capitalista. L\'art modern, com la filosofia, va explorar les condicions sota les quals experimentem i entenem el m\xc3\xb3n._NEWLINE_El kitsch \xc3\xa9s, segons Greenberg, la cultura que es va crear al segle XX per als camperols alfabetitzats que van arribar a les ciutats amb la industrialitzaci\xc3\xb3, una nova forma que est\xc3\xa0 a mig cam\xc3\xad entre la cultura de la ciutat i la cultura popular, una cultura succed\xc3\xa0nia destinada a aquells que, "insensibles als valors de la cultura genu\xc3\xafna, estaven famolencs de distraccions que nom\xc3\xa9s algun tipus de cultura pot proporcionar". Greenberg va prendre el terme "kitsch" del llenguatge jiddisch (una barreja d\'alemany, hebreu i altres lleng\xc3\xbces) emprada pels jueus centreeuropeus. El seu article va contribuir a popularitzar el terme m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 d\'aquests cercles.\n_START_SECTION_\nExpressionisme abstracte\n_START_PARAGRAPH_\nAls anys posteriors a la Segona Guerra Mundial, Greenberg va considerar que els millors artistes d\'avantguarda estaven sorgint als Estats Units i no a Europa. Va defensar en particular a Jackson Pollock com el millor pintor de la seva generaci\xc3\xb3, commemorant els quadres de \xc2\xabpintura gestual\xc2\xbb all over. A l\'assaig del 1955 titulat \xc2\xabAmerican-Type Painting\xc2\xbb, Greenberg va defensar l\'obra dels expressionistes abstractes, entre ells Jackson Pollock, Willem de Kooning, Hans Hofmann, Barnett Newman, i Clyfford Still, com la seg\xc3\xbcent etapa en l\'art modern, dient que aquests pintors estaven avan\xc3\xa7ant cap a un major \xc3\xa8mfasi en la \xc2\xabplaneitat\xc2\xbb del pla pict\xc3\xb2ric. Greenberg va afirmar que aquest car\xc3\xa0cter pla separava la seva obra dels antics mestres, els qui consideraven el car\xc3\xa0cter pla del llen\xc3\xa7 com un obstacle per a la pintura. Tamb\xc3\xa9 defens\xc3\xa0 un m\xc3\xa8tode d\'autocr\xc3\xadtica que permet\xc3\xa9s que la pintura abstracta pass\xc3\xa9s de ser paper pintat decoratiu a un aut\xc3\xa8ntic art. Considerava que els Estats Units s\'haven convertit en el guardi\xc3\xa0 de l\'\xc2\xabart avan\xc3\xa7at\xc2\xbb. Va lloar moviments similars que estaven tenint lloc a l\'estranger i, despr\xc3\xa9s de l\'\xc3\xa8xit de l\'exposici\xc3\xb3 Painters Eleven el 1956 amb els artistes abstractes nord-americans a la galeria Riverside de Nova York, va viatjar a Toronto a veure l\'obra del grup el 1957. Va quedar particularment impressionat pel potencial de pintors com William Ronald i Jack Bush, i m\xc3\xa9s tard va desenvolupar una amistat \xc3\xadntima amb aquest \xc3\xbaltim. Greenberg va veure en l\'obra post-Painters Eleven de Bush una clara manifestaci\xc3\xb3 del canvi des de l\'expressionisme abstracte fins a la pintura dels camps de color i l\'abstracci\xc3\xb3 l\xc3\xadrica, un canvi que ell havia reclamat en la major part dels seus escrits de l\'\xc3\xa8poca._NEWLINE_Rebutj\xc3\xa0 el Pop Art dels anys 1960, una tend\xc3\xa8ncia clarament influenciada per la cultura kitsch. La seva oposici\xc3\xb3 a les teories post-modernes i als moviments socialment compromesos dins de l\'art van dur-li a ser rebutjat per artistes i historiadors de l\'art posteriors.\n_START_SECTION_\nAbstracci\xc3\xb3 postpict\xc3\xb2rica o nova abstracci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nAmb el temps, Greenberg es va preocupar perqu\xc3\xa8 alguns expressionistes abstractes havien quedat redu\xc3\xafts a un \xc2\xabconjunt de manierismes\xc2\xbb i va buscar una nova s\xc3\xa8rie d\'artistes que van arribar a una certa puresa que revel\xc3\xa9s la veracitat del llen\xc3\xa7, i els aspectes bidimensionals de l\'espai (\xc2\xabplaneitat\xc2\xbb). Greenberg va encunyar el terme \xc2\xababstracci\xc3\xb3 postpict\xc3\xb2rica\xc2\xbb per distingir-los de l\'expressionisme abstracte, o abstracci\xc3\xb3 pict\xc3\xb2rica. L\'abstracci\xc3\xb3 postpict\xc3\xb2rica va reaccionar contra l\'abstracci\xc3\xb3 gestual i es va ramificar en dos grups, els pintors Hard-Edged com Ellsworth Kelly i Frank Stella, els quals van explorar les relacions entre formes i vores, i els pintors Color-Field com Helen Frankenthaler i Marris Louis, els quals van abocar la pintura dilu\xc3\xafda en el llen\xc3\xa7 sense emprimaci\xc3\xb3 per explorar els aspectes de color pur i fluid.'