b"\n_START_ARTICLE_\nBernardo del Carpio\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria preliminar\n_START_PARAGRAPH_\nEn aquesta gradaci\xc3\xb3 progressiva de la influ\xc3\xa8ncia franca correspon a la regi\xc3\xb3 de Pallars-Ribagor\xc3\xa7a, d'acord amb la seva posici\xc3\xb3 geogr\xc3\xa0fica, una posici\xc3\xb3 interm\xc3\xa8dia: mentre el comtat d'Arag\xc3\xb3 ja aconsegueix desprendre's de la sobirania carolingia pels volts del 820, en \xc3\xa9sser expulsat el comte Asnar I Gal\xc3\xad pel seu gendre Garcia el Dolent, en combinaci\xc3\xb3 amb \xc3\x88nnec Arista de Pamplona, i mentre els comtats pr\xc3\xb2piament catalans no arriben a una plena independ\xc3\xa8ncia fins despr\xc3\xa9s de la destrucci\xc3\xb3 de Barcelona per Almansor el 985, Pallars i Ribagor\xc3\xa7a s'alliberen del domini franc a partir de la gran crisi del 872 al Migdia franc\xc3\xa8s, quan hi hagu\xc3\xa9 l'assassinat del comte Bernat II de Tolosa per l'usurpador Bernat Plantapilosa. Alliberats aquests pagi del domini musulm\xc3\xa0 per iniciativa particular dels comtes de Tolosa els primers anys del segle IX, passaren a formar part del comtat tolos\xc3\xa0 en una situaci\xc3\xb3 especial._NEWLINE_Els comtes de Tolosa, amb una excepci\xc3\xb3 epis\xc3\xb2dica pels voltants del 840, foren comtes de Pallars i Ribagor\xc3\xa7a: ho foren fins a la mort violenta del comte Bernat el 872. Despr\xc3\xa9s d'aquesta cat\xc3\xa0strofe s'ignora d'una manera certa el que pass\xc3\xa0 a la reg\xc3\xa8ncia de Pallars i Ribagor\xc3\xa7a; nom\xc3\xa9s dos extrems ens s\xc3\xb3n indubtablement coneguts; primer: que el comte Eudes, germ\xc3\xa0 de l'assassinat Bernat, que recuper\xc3\xa0 el comtat de Tolosa el 886, ja no va dominar en aquelles regions; segon: que durant la reg\xc3\xa8ncia a Tolosa de l'usurpador Bernat Plantapilosa, precisament el 884, ja apareix un comte Ramon regint el seu dest\xc3\xad._NEWLINE_Aquest comte Ramon, al qual pertany la gl\xc3\xb2ria d'haver estat el primer comte independent de Pallars i Ribagor\xc3\xa7a, prolong\xc3\xa0 el seu govern vora mig segle, fins als volts del 920. Fou el cap de dues dinasties: una per a Pallars i l'altra per a Ribagor\xc3\xa7a, que es perpetuaren, sobretot la primera, per llargues generacions._NEWLINE_Fou el cap de dues dinasties: una per a Pallars, i l'altra per a Ribagor\xc3\xa7a, que es perpetuaren, sobretot la primera, per llargues generacions. Tingu\xc3\xa9 un govern molt accidentat; despr\xc3\xa9s de trenta anys ascencionals, an\xc3\xa0 de poc que els seus ve\xc3\xafns musulmans del migdia no destru\xc3\xafssin tota la seva creaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica del nou comtat: de primer per la invasi\xc3\xb3 del Pallars, realitzada l'any 904 pel senyor de Lleida, Llop ibn Muh\xc3\xa0mmad, de la fam\xc3\xadlia dels Banu Qassi; despr\xc3\xa9s, entre el 907, per l'ocupaci\xc3\xb3 d'una gran part de la Ribagor\xc3\xa7a, efectuada pel reiet\xc3\xb3 d'Osca Muh\xc3\xa0mmad al-Tawil. La primera, per b\xc3\xa9 que molt violenta i dolorosa \xe2\x80\x93li cost\xc3\xa0 la pres\xc3\xb3 del seu fill gran Isarn per molts anys, fou passatgera; la segona campanya prengu\xc3\xa9 un car\xc3\xa0cter m\xc3\xa9s permanent._NEWLINE_En morir poc temps despr\xc3\xa9s del 920, el comte Ramon deixava cinc fills i una filla: bernat, Isarn, llop, At\xc3\xb3 de Bigorra, Mir\xc3\xb3 de Bigorra, i la infanta Ava de Cerdanya. Confi\xc3\xa0 a Isarn, el gran, el govern del Pallars, junt al germ\xc3\xa0 Llop, el petit de la fam\xc3\xadlia. At\xc3\xb3 es dedic\xc3\xa0 a la carrera eclesi\xc3\xa0stica i arrib\xc3\xa0 a \xc3\xa9sser bisbe de Pallars i Ribagor\xc3\xa7a, Bernat i Mir\xc3\xb3 foren comtes d'aquesta \xc3\xbaltima regi\xc3\xb3. Amb aquesta distribuci\xc3\xb3 del seu honor entre els seus fills restaren separats per sempre m\xc3\xa9s els comtats de Pallars i de Ribagor\xc3\xa7a. Isarn, Mir\xc3\xad i Llop passen gaireb\xc3\xa9 desapercebuts en la hist\xc3\xb2ria, si no \xc3\xa9s la llarga pres\xc3\xb3 soferta pel primer. Bernat, en canvi, pren un considerable relleu en convertir-se en subjecte de llegenda, segons que mostren les posteriors fonts narratives._NEWLINE_Les fonts contempor\xc3\xa0nies diplom\xc3\xa0tiques s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s aviat escasses: ni per elles ni per la lleu refer\xc3\xa8ncia que les Genealogies de Roda fan del comte Bernat, no podr\xc3\xadem endevinar la fortuna que amb el temps havia d'aureolar el seu nom._NEWLINE_Les Genealogies de Roda, despr\xc3\xa9s d'haver consignat que Bernat era un dels fills del comte Ramon, escriuen: <Vernardus accepit uxor domna Tota, Galindo Asnari filia, et genuit Regemondo, ac domno Galindo,...seu domna Aba.>_NEWLINE_Els documents contemporanis, els d'indubtable autenticitat, s\xc3\xb3n cinc per a Bernat, del 916 al 950, i sis per a la seva esposa Tota, del 916 al 941._NEWLINE_D'un dels primers es despr\xc3\xa8n que Bernat era el sobrenom del comte, que en rigor \xe2\x80\x93i \xc3\xa9s la forma diplom\xc3\xa0tica m\xc3\xa9s usada\xe2\x80\x94s'anomenava Unifred: <Hunifredus chomis et alium nomen vochabulum est Bernardus.>_NEWLINE_De totes maneres devia \xc3\xa9sser el nom popular, i fou el que pass\xc3\xa0 a la posteritat a trav\xc3\xa9s de les Genealogies, de les altres fonts narratives i de la can\xc3\xa7\xc3\xb3 llegend\xc3\xa0ria._NEWLINE_Bernat ja era casat el 916, en vida del seu pare Ramon. Segons un document d'aquesta any, <Unifrido et uxori sue Tota> compren a uns particulars un camp a la vila de Calvera, vora Ovarra, per onze sous. A notar que ac\xc3\xad hom no d\xc3\xb3na a Bernat el t\xc3\xadtol de compte, a difer\xc3\xa8ncia del seu germ\xc3\xa0 gran Isarn, que ja abans del 910 en gaudia de nom i fets. Ja d'abans d'aquesta compra el matrimoni Bernat-Tota posse\xc3\xafa b\xc3\xa9ns a Calvera, puix que en el document es diu que el camp comprat termenejava a nord i a llevant amb terres dels compradors. _NEWLINE_Poc temps despr\xc3\xa9s del 920 moria el pare, per\xc3\xb2 fins al 939 no es torna a trobar documents de Bernat; aleshores <Unifredus, Dei opitulantem clemencia comis> d\xc3\xb3na a l'abat Adroer i als monjos servents del monestir de Lavaix el seu vilar de Mancivert, i l'ap\xc3\xa8ndix de Suert._NEWLINE_Segueix una altra falla, aquesta m\xc3\xa9s breu, en la documentaci\xc3\xb3. El 947 Bernat I de Ribagor\xc3\xa7a fa donaci\xc3\xb3 a l'abat i als monjos del monestir d'Ovarra d'una vinya a la vila de Calvera. Al cap de dos anys, el 949, una altra donaci\xc3\xb3, aquesta de terres i boscos, al monestir d'Ala\xc3\xb3 i al seu abat Altemir: \xc3\xa9s el document al\xc2\xb7ludit abans, que en la signatura diu: <Hunifredus chomis et alium nomen vochabulum Bernardus, qui hanc carta eleemosinaria rogavit scribere et testes et judices firmare.>_NEWLINE_L'\xc3\xbaltim document conegut del comte Bernat \xc3\xa9s del mar\xc3\xa7 de 950. Donaci\xc3\xb3 d'<Unifredus, Dei grattia comes>, a l'abat Adroer i a la congregaci\xc3\xb3 de Lavaix al lloc anomenat Sant Vicen\xc3\xa7, \xc2\xabin valle Supedrunio, que ego abstraxi cum fidelibus meis de gentem paganorum\xc2\xbb,> concedint la facultat de \xc2\xabcondirigere, plantare, comutare atque inrumpere in ipsum locum\xc2\xbb. a voluntat de l'abat._NEWLINE_El comte devia morir en aquest data de 950 i la de 956, en qu\xc3\xa8 el seu fill Ramon II de Ribagor\xc3\xa7a f\xc3\xa9u consagrar l'esgl\xc3\xa9sia catedral de Roda; per\xc3\xb2 com que afirma que el mateix havia fet construir l'esgl\xc3\xa9sia, i aix\xc3\xb2 comportaria un temps apreciable, cal pensar que la mort del pare es devia acostar m\xc3\xa9s a la primera data que no pas a la segona._NEWLINE_Les Genealogies ens diuen que Bernat es cas\xc3\xa0 amb Tota, filla de Gal\xc3\xad III d'Arag\xc3\xb3: es tracta del comte d'Arag\xc3\xb3 Asnar II Gal\xc3\xad d'Arag\xc3\xb3. El matrimoni degu\xc3\xa9 \xc3\xa9sser anterior al 916, que \xc3\xa9s quan s'ha trobat els dos consorts comprant conjuntament un camp a Calvera. Els altres documents conservats que es refereixen a ella s\xc3\xb3n tots relatius a compres que fa tota sola, i unes vegades es titula Tota cometissa, i d'altres Tota Galindonis; \xc3\xa9s possible que la intitulaci\xc3\xb3 fos donada una mica a gust del redactor del document. Quan aquest \xc3\xa9s redactat per Quint, un cortes\xc3\xa0 de Bernat, se li atorga el t\xc3\xadtol de chomitissa. Entre el 930 i el 936 fa una compra in villa Larroi per valor de quaranta-cinc sous, i una altra per sis sous d'una vinya a Calvera. El 939 adquireix una pe\xc3\xa7a de terra a Singall, a la ribera de l'Is\xc3\xa0vena per dos sous i quatre argents. El 940, una altra terra a Tramesaig\xc3\xbces, val de Ribagor\xc3\xa7a, per la qual pag\xc3\xa0 onze sous; la terra adquirida limitava amb una altra de propietat seva, com ho feia tamb\xc3\xa9 la vinya comprada a Calvera entre 930 i el 936. Finalment, el 941, compra per sis sous unes terres de recent extirpaci\xc3\xb3 a Riupedr\xc3\xb3s, al castell de Puigcer\xc3\xb3s._NEWLINE_Tots aquests documents es conservaren l'arxiu d'Ovarra, demostraci\xc3\xb3 que els b\xc3\xa9ns esmentats havien passat a propietat del monestir, segurament per donacions em vida o per disposici\xc3\xb3 testament\xc3\xa0ria de la comtessa._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s del 941 no se'n parla m\xc3\xa9s; probablement mor\xc3\xad abans que el seu marit._NEWLINE_\xc3\x89s escassa la informaci\xc3\xb3 que proporciona aquest inventari de documents per a reconstruir la figura del Bernat hist\xc3\xb2ric. Solament dos fets importants resten acusats per ells: el matrimoni del comte amb l'aragonesa Tota, i l'alliberament d'una part de Ribagor\xc3\xa7a de l'ocupaci\xc3\xb3 musulmana._NEWLINE_El matrimoni del comte, efectuat abans del 916, en vida, doncs, del pare Ramon, fou sens dubte un acte pol\xc3\xadtic de veritable import\xc3\xa0ncia: \xc3\xa9s probable que fos inspirat per la tra\xc3\xa7a pol\xc3\xadtica del comte Ramon que amb aquest acte anava a assolir l'alian\xc3\xa7a del seu ve\xc3\xad comte d'Arag\xc3\xb3 enfront del terrible reiet\xc3\xb3 d'Osca. Al-Tawil, com abans sembla que s'havia procurat la del rei de Navarra enfront l'inquiet Llop ibn Muh\xc3\xa0mmad._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s, en examinar les fonts narratives, es veu com \xc3\xa9s probable que l'esposa Tota port\xc3\xa9s en dot al comte Bernat la regi\xc3\xb3 de Sobrarb, intercalada entre els mateixos comtats d'Arag\xc3\xb3 i de Ribagor\xc3\xa7a i, possiblement, ocupada en part, en aquells moments, pels musulmans d'Osca. Per\xc3\xb2 d'aix\xc3\xb2, els documents no en deixen traslluir res; en canvi, deixen endevinar una personalitat especial en la comtessa, que no \xc3\xa9s corrent en aquell temps trobar dones casades contractant soles, sense intervenci\xc3\xb3 marital, com ho fa Tota en els documents damunt mencionats. A m\xc3\xa9s la intitulaci\xc3\xb3 en diversos d'aquests documents de Tota Galindonis, en lloc de Tota comitissa, \xc3\xa9s un nou gest d'afirmaci\xc3\xb3 personal de la comtessa._NEWLINE_De l'alliberament de Ribagor\xc3\xa7a per Bernat, no en resta altre testimoni documental directe que l'assenyalat abans, quan en una donaci\xc3\xb3 de Lavaix, l'any 950, el comte declara com <ego abstraxi, cum fidelibus meis, de gentem paganorum> la vall de Supedrunio, Soperum. L'afirmaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s molt clara i no deixa lloc al dubte; per altra banda, el text del document t\xc3\xa9 un ple car\xc3\xa0cter d'autenticitat._NEWLINE_La vall de Soperun est\xc3\xa0 situada a la conca del riu Valira, entre les vall de la Noguera Ribagor\xc3\xa7ana de l'Is\xc3\xa0vena, a l'altura d'Ovarra i un poc m\xc3\xa9s baixa que Lavaix. Aix\xc3\xb2 d\xc3\xb3na una idea de la profunditat adquirida per la invasi\xc3\xb3 d'al-Twil en temps de Ramon i de la import\xc3\xa0ncia que pogu\xc3\xa9 tenir l'empresa d'alliberament acomplerta per Bernat i els seus fidels._NEWLINE_\xc3\x89s dif\xc3\xadcil de concretar exactament quan tingu\xc3\xa9 lloc aquesta empresa. Abans s'ha dit que la invasi\xc3\xb3 de Ribagor\xc3\xa7a per Muh\xc3\xa0mmad al-Tawil fou l'any 908. Per aquest temps cessen tamb\xc3\xa9 les not\xc3\xadcies del monestir d'Obarra, que en degu\xc3\xa9 \xc3\xa9sser afectat, i on el 905 i el 907 encara exercia l'abadiat un tal Franc\xc3\xb3. Fins a l'any 929 no torna a apar\xc3\xa8ixer la casa en els documents, i ara \xc3\xa9s regida per l'abat \xc3\x88gika, el nom del qual, com el del successor Levila, apareix sovint en les falsificacions atribu\xc3\xafdes al comte Bernat. Cal pensar, doncs, que l'alliberament esprodu\xc3\xad entre aquestes dues dates: 908-929. Per\xc3\xb2 com que el 916 hem trobat Bernat i Tota comprant un camp a Calvera, poblaci\xc3\xb3 propera al monestir, sembla que en aquesta \xc3\xbaltima data ja era alliberada, si m\xc3\xa9s no, la part alta de la plana ribagor\xc3\xa7ana."