b'\n_START_ARTICLE_\nAlice Dunbar Nelson\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nAlice Ruth Moore va n\xc3\xa9ixer a Nova Orleans el 19 de juliol de 1875, filla d\'una costurera afroamericana i d\'un antic esclau mariner blanc. Els seus pares, Patricia Wright i Joseph Moore, eren de classe mitjana i van formar part de la comunitat multi\xc3\xa8tnica criolla de la ciutat. En una \xc3\xa8poca en qu\xc3\xa8 menys de l\'1% dels americans anava a la universitat, Moore es va graduar el 1892 en la Straight University (temps despr\xc3\xa9s fusionada amb la Dillard University) i va comen\xc3\xa7ar a treballar com a mestra en el sistema escolar p\xc3\xbablic de Nova Orleans._NEWLINE_El 1895 es va publicar la seva primera col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 de poemes i hist\xc3\xb2ries curtes, Violets and Other Tales (Violetes i altres contes), a la Monthly Review (Revista Mensual). En aquella \xc3\xa8poca Alice es va traslladar a viure a Boston i m\xc3\xa9s tard a la ciutat de Nova York. Va cofundar i donar classes a la White Rose Mission, prop de San Juan Hill de Manhattan (Lincoln Square). Com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia d\'una correspond\xc3\xa8ncia amb el poeta i periodista Paul Laurence Dunbar, Moore va acabar marxant l\'any 1898 a Washington DC per casar-se amb ell._NEWLINE_Ella i Paul Dunbar es van separar el 1902, per\xc3\xb2 mai no es van divorciar. Es va dir que ell va quedar molt afectat pels afers lesbians de la dona. Els escrits d\'ella i una foto seva en una revista liter\xc3\xa0ria havien captat la seva atenci\xc3\xb3, i despr\xc3\xa9s d\'una correspond\xc3\xa8ncia de dos anys es van casar. Per\xc3\xb2 la relaci\xc3\xb3 va ser tempestuosa, exacerbada per l\'alcoholisme i les depressions de Durban. El 1902, arran d\'una pallissa donada per Durban, que va estar a punt de matar l\'Alice, ella el va deixar i va marxar a Delaware. Paul Dunbar va morir el 1906._NEWLINE_Alice Dunbar va anar a viure a Wilmington (Delaware) i va ensenyar a l\'Institut Howard al llarg de m\xc3\xa9s d\'una d\xc3\xa8cada. Durant aquest per\xc3\xadode va donar tamb\xc3\xa9 classes d\'estiu a la Universitat Estatal per a Estudiants de Color (predecessora de la Universitat Estatal Delaware) i a l\'Institut Hampton. El 1907 va agafar una exced\xc3\xa8ncia d\'un any com a professora de Wilmington i es va matricular com a estudianta a la Universitat Cornell; retorn\xc3\xa0 a Wilmington el 1908. El 1910 es va casar amb Henry A. Callis, un metge prominent i professor de la Universitat de Howard, per\xc3\xb2 aquest matrimoni va acabar aviat en divorci._NEWLINE_De 1913 a 1914 Alice va ser coeditora i escriptora de la revista A. M. E. Review, una publicaci\xc3\xb3 eclesi\xc3\xa0stica influent produ\xc3\xafda per l\'Esgl\xc3\xa9sia africana metodista episcopal (Esgl\xc3\xa9sia AME). El 1916 es va casar amb el poeta i activista dels drets civils Robert J. Nelson. El va con\xc3\xa8ixer arran de comen\xc3\xa7ar ella l\'activitat pol\xc3\xadtica a Wilmington i a la regi\xc3\xb3 propera. Van estar junts la resta de les seves vides. Des de 1920 Alice va coeditar el Wilmington Advocate, un diari negre progressista. Tamb\xc3\xa9 va publicar el The Dunbar Speaker and Entertainer, una antologia liter\xc3\xa0ria per a audi\xc3\xa8ncia negra._NEWLINE_Alice Dunbar Nelson va ser una activista dels drets dels afroamericans i de les dones, especialment durant les d\xc3\xa8cades de 1920 i 1930. Tot continuant escrivint contes i poesies, va esdevenir pol\xc3\xadticament m\xc3\xa9s activa a Wilmington, treballant en articles en nombrosos temes cabdals. El 1915 va ser l\'organitzadora del moviment sufragista dels estats de l\'Atl\xc3\xa0ntic Mitj\xc3\xa0. El 1918 va ser representant del Comit\xc3\xa8 de la Dona del Consell de la Defensa Nacional. El 1924 Dunbar-Nelson va fer campanya perqu\xc3\xa8 fos votat al Senat el Manifest Antilinxaments Dyer (Dyer Anti-Lynching Bill), per\xc3\xb2 el partit Democr\xc3\xa0ta del Sud va impedir la votaci\xc3\xb3._NEWLINE_A partir aproximadament de 1920, va estar molt compromesa amb el periodisme: fou una columnista altament exitosa, amb articles, assajos i cr\xc3\xadtiques que apareixien en diaris, magazins i revistes acad\xc3\xa8miques. Va ser una conferenciant popular i va tenir una agenda de confer\xc3\xa8ncies molt activa al llarg d\'aquells anys. La seva carrera de periodista va tenir un inici molt dur. Al llarg del final del segle XIX era inusual que les dones treballessin fora de casa, m\xc3\xa9s encara que ho fes una dona afroamericana, i la feina de periodisme era un ofici dominat per homes masclistes. Al seu diari va escriure sobre els problemes associats a la professi\xc3\xb3 de periodista: "Male\xc3\xafda mala sort tinc amb la meva ploma. Alguna mena de dest\xc3\xad ha decretat que mai no guanyar\xc3\xa9 diners amb ella" (Diari, 366). Va deixar escrit que li negaven la paga pels seus articles i tamb\xc3\xa9 sobre els problemes que va tenir per rebre un reconeixement apropiat per la seva feina._NEWLINE_Es va traslladar de Delaware a Filad\xc3\xa8lfia el 1932, quan el seu marit va entrar a formar part de la Comissi\xc3\xb3 Atl\xc3\xa8tica de Pennsilv\xc3\xa0nia. En aquella \xc3\xa8poca la seva salut va anar empitjorant i va morir d\'una malaltia card\xc3\xadaca el 18 de setembre de 1935, a l\'edat de seixanta anys. Va ser incinerada a Filad\xc3\xa8lfia._NEWLINE_Va ser nomenada membre honor\xc3\xadfic de la fraternitat Delta Sigma Theta (\xce\x94\xce\xa3\xce\x98). Els seus papers van ser recol\xc2\xb7lectats per la Universitat de Delaware._NEWLINE_El seu diari va ser publicat el 1984. Hi detalla la seva vida durant l\'any 1921 i de 1926 a 1931 ("Alice Dunbar-Nelson"). Es tracta d\'un de les poques dones afroamericanes del segle XIX, i va proporcionar una imatge molt \xc3\xbatil sobre la vida de les dones negres d\'aquell temps.\xc2\xa0"Resumeix la seva posici\xc3\xb3 en una \xc3\xa8poca en qu\xc3\xa8 la llei i els costums limitaven els accessos, les expectatives i les oportunitats a les dones negres" ("Alice Dunbar-Nelson"). El seu diari tracta assumptes com ara la vida familiar, l\'amistat, la sexualitat, la salut, els problemes professionals, els viatges i, sovint, les dificultats financeres.\n_START_SECTION_\nContext ret\xc3\xb2ric\n_START_PARAGRAPH_\nEl context ret\xc3\xb2ric dels escrits d\'Alice Dunbar-Nelson inclou subjecte, prop\xc3\xb2sit, audi\xc3\xa8ncia, i ocasi\xc3\xb3. "Els escrits de Dunbar-Nelson aborden els problemes que afrontaven els afroamericans i les dones del seu temps". En assajos com Negro Women in War Work (1919), Politics in Delaware (1924), Hysteria i Is It Time for Negro Colleges in the South to Be Put in the Hands of Negro Teachers? Dunbar-Nelson explora el paper de les dones negres com a for\xc3\xa7a laboral, d\'educaci\xc3\xb3 i en el moviment antilinxament. Els exemples demostren un paper d\'activista social al llarg de la seva vida. Els escrits de Dunbar-Nelson expressen la seva creen\xc3\xa7a d\'igualtat entre les \xc3\xa8tnies i entre els homes i les dones. Ella creia que els afroamericans havien de tenir igual acc\xc3\xa9s a les institucions educatives, al treball, a l\'assist\xc3\xa8ncia sanit\xc3\xa0ria, al transport i a altres drets constitucionalment concedits._NEWLINE_Gran part dels escrits de Dunbar-Nelson versen sobre l\xc3\xadnies definides de color, tant del color blanc com del negre. En una pe\xc3\xa7a autobiogr\xc3\xa0fica titulada Brass Ankles, Dunbar-Nelson analitza les dificultats que va afrontar a Louisiana pel fet de ser filla de negra i blanc.\xc2\xa0Recordava l\'a\xc3\xafllament que sentia de nena, i la sensaci\xc3\xb3 de no pert\xc3\xa0nyer o de no ser acceptada per cap dels grups \xc3\xa8tnics. Va dir que quan era nena li deien "negra mig blanca" i que de gran els blancs no van ser tan cruels amb aquest apel\xc2\xb7latius, per\xc3\xb2 tampoc l\'acceptaven. Ambd\xc3\xb3s grups la rebutjaven per ser "massa blanca". Els companys de treball blancs pensaven que ella no era prou \xc3\xa8tnica i els companys negres no creien que fos prou fosca com per treballar amb la seva pr\xc3\xb2pia gent. Va escriure que ser multi\xc3\xa8tnica era dif\xc3\xadcil perqu\xc3\xa8 "els yaller niggers (\'els m\xc3\xa9s joves\'), els Brass Ankles (\'turmells de llaut\xc3\xb3\') han de suportar l\'odi i els prejudicis de l\'\xc3\xa8tnia blanca (Brass Ankles)". Gran part de l\'escriptura d\'Alice Dunbar-Nelson va ser rebutjada perqu\xc3\xa8 escrivia sobre l\xc3\xadnies de colors, opressi\xc3\xb3 i racisme. Poques publicacions principals publicarien els seus escrits perqu\xc3\xa8 no era comercialitzable. Tanmateix, Dunbar-Nelson va poder publicar els seus escrits quan parlava de temes de racisme i opressi\xc3\xb3 d\'una manera m\xc3\xa9s subtil.'