b"\n_START_ARTICLE_\nEstatge mont\xc3\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nL'estatge mont\xc3\xa0 \xc3\xa9s una zona altitudinal de vegetaci\xc3\xb3 a les zones de clima temperat.\n_START_SECTION_\nL'estatge mont\xc3\xa0 als Pa\xc3\xafsos Catalans\n_START_PARAGRAPH_\nAls Pa\xc3\xafsos Catalans, el l\xc3\xadmit inferior oscil\xc2\xb7la entre 500 i 1200 m i el superior ateny els 1600 m. El seu clima \xc3\xa9s for\xc3\xa7a semblant al de l'Europa Central, amb hiverns bastant freds i estius m\xc3\xa9s aviat humits._NEWLINE_Aquest estatge, que correspon a la muntanya mitjana, \xc3\xa9s compost b\xc3\xa0sicament per boscos d'arbres de fulla caduca i per pinedes de pi roig (de fulla persistent)._NEWLINE_S'hi distingeixen dues zones diferenciades: una de clima humit i una altra de clima relativament sec._NEWLINE_La zona de clima humit de la muntanya mitjana t\xc3\xa9 una vegetaci\xc3\xb3 en alt grau comparable a la de les terres de l'Europa Central de clima d'influ\xc3\xa8ncia atl\xc3\xa0ntica. La gran majoria de les esp\xc3\xa8cies s\xc3\xb3n de fulla caduca. L'arbre dominant \xc3\xa9s el faig, densament ombr\xc3\xadvol, que fa que en el seu sotabosc tan sols creixin esp\xc3\xa8cies herb\xc3\xa0cies pr\xc3\xb2pies de bi\xc3\xb2tops d'ombra (com ara la fageda herb\xc3\xa0cia de la Vall d'Aran), o b\xc3\xa9 que el sotabosc, en altres bi\xc3\xb2tops, resti fortament empobrit per la manca d'esp\xc3\xa8cies adaptades a viure en condicions de poca llum (fageda pobra, generalment present nom\xc3\xa9s en vessants nord de la resta de l'\xc3\xa0rea de distribuci\xc3\xb3). Al final de la tardor, el faig comen\xc3\xa7a a perdre la fulla i queda completament desfullat a l'hivern. Hi ha fagedes entre 1000 i 1600 m als Pirineus, a les Guilleries, al Collsacabra, al Montseny, a Olot, a Sauva Negra, als Ports de Beseit, etc._NEWLINE_En aquesta zona humida cal esmentar tamb\xc3\xa9 l'exist\xc3\xa8ncia d'algunes rouredes humides que ocupen una extensi\xc3\xb3 bastant redu\xc3\xafda (Vall d'Aran, Olot, etc.)._NEWLINE_En indrets on viu l'avet en contacte amb la muntanya mitjana, hom hi troba l'avetosa amb faig. Aix\xc3\xad s'esdev\xc3\xa9, per exemple, al Montseny._NEWLINE_En la zona de clima relativament sec, d'influ\xc3\xa8ncia continental, entre 1300 i 1600 m, hi trobem pinedes de pi roig, i a les fondalades humides hi ha avellaners, freixes, etc. (de fulla caduca). En una gran extensi\xc3\xb3 d'aquesta zona seca, el roure martinenc (de fulla caduca) \xc3\xa9s abundant, i gaireb\xc3\xa9 sempre va acompanyat del boix. En els llocs en qu\xc3\xa8 ha estat destru\xc3\xafda la roureda primitiva de roure martinenc, sovint s'hi fa una pineda de pi roig, com a comunitat substitutiva._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 existeixen altres menes de rouredes dintre de la muntanya mitjana com, per exemple, la roureda de roure reboll de les muntanyes de Prades que ocupa una petita \xc3\xa0rea._NEWLINE_En tot l'estatge mont\xc3\xa0, a les espones dels cursos d'aigua o en sectors relativament propers, s'observa la pres\xc3\xa8ncia d'una vegetaci\xc3\xb3 de ribera, constitu\xc3\xafda per verns, \xc3\xa0lbers, pollancres, salzes, oms, freixes, etc., arbres tots ells de fullatge caduc que requereixen un s\xc3\xb2l amb aigua fre\xc3\xa0tica poc profunda."