b"\n_START_ARTICLE_\nMontesa D-51\n_START_SECTION_\nAntecedents: la C-50\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1947, Montesa enllest\xc3\xad el desenvolupament d'un nou motor de 125 cc i l'instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 al seu nou model, la B-46/49. La decisi\xc3\xb3 d'augmentar la cilindrada de la seva moto permet\xc3\xa9 a l'empresa d'avan\xc3\xa7ar-se tecnol\xc3\xb2gicament a la seva principal competidora aleshores, la basca Lube. Les suspensions, en canvi, eren el punt flac de Montesa, ja que Lube havia introdu\xc3\xaft la forquilla telesc\xc3\xb2pica a les seves motos mentre la marca catalana continuava amb els antiquats paral\xc2\xb7lelograms deformables. Per aquesta ra\xc3\xb3, el 1949 Montesa comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a experimentar amb un nou prototipus for\xc3\xa7a avan\xc3\xa7at, al qual anomen\xc3\xa0 C-50._NEWLINE_La C-50 anava pintada de verd per tal de distingir-la de la grisa i negra B-46/49, i destacava per la incorporaci\xc3\xb3 de forquilla anterior telesc\xc3\xb2pica. El primer motor que se li instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 no era Montesa, per tal de no donar pistes a la compet\xc3\xa8ncia (mentrestant, el nou motor que s'estava desenvolupant per a equipar la futura moto es va muntar en una B-46/49 d'aspecte cl\xc3\xa0ssic). Ambd\xc3\xb3s prototipus es varen provar exhaustivament entre 1949 i 1950, sotmetent-los a tota mena d'assaigs i inscrivint-los en competicions diverses. En aquells moments es valor\xc3\xa0 la possibilitat d'introduir el motor X-48/49 Montju\xc3\xafc, un motor amb pist\xc3\xb3 sense reflector i un di\xc3\xa0metre de 54,2 x 54 mm de carrera que s'havia experimentat en competici\xc3\xb3 i s'havia comen\xc3\xa7at a assajar sobre pistes i en proves diverses cap al juny de 1948. Finalment, per\xc3\xb2, el motor X-48/49 es desestim\xc3\xa0 atesa la dificultat de mecanitzaci\xc3\xb3 del cilindre._NEWLINE_Al llarg de l'etapa de proves, s'arribaren a construir fins a quatre diferents prototipus de la futura D-51, for\xc3\xa7a diferenciats de la C-50 inicial. Primer es varen fer els quatre motors corresponents i, un cop provats, es varen fer els quatre bastidors que els haurien d'incorporar. Una d'aquestes motos de prova va rec\xc3\xb3rrer durant dies les carreteres catalanes i, m\xc3\xa9s tard, va fer un recorregut per la Castella profunda. Una de les proves de rendiment que se li varen fer fou una etapa Madrid-Barcelona en un sol dia i amb passatger al darrere. Tota aquesta fase de desenvolupament coincid\xc3\xad en el temps amb el trasllat de l'empresa a la nova f\xc3\xa0brica del carrer Pamplona del Poblenou, completat el 1950. La nova f\xc3\xa0brica oferia millors possibilitats d'expansi\xc3\xb3 a Montesa, ja que augmentava molt la superf\xc3\xadcie disponible. En aquells moments d'optimisme, es consider\xc3\xa0 que calia introduir un model completament innovador, fruit de la creativitat de l'equip de disseny de la societat.\n_START_SECTION_\nLlan\xc3\xa7ament de la D-51\n_START_PARAGRAPH_\nLa D-51, nom que se li don\xc3\xa0 finalment al nou model de Montesa, es present\xc3\xa0 oficialment el juny de 1951 durant la XIX Fira de Mostres de Barcelona. La moto incorporava nombroses difer\xc3\xa8ncies envers la seva antecessora, la B-46/49: forquilla telesc\xc3\xb2pica amb amortidors hidr\xc3\xa0ulics en comptes dels paral\xc2\xb7lelograms deformables, frens d'aliatge lleuger -de fosa d'alumini- en comptes dels de xapa, dip\xc3\xb2sit arrodonit en comptes de l'angul\xc3\xb3s i un acabat en vermell viu en comptes del gris i negre. Pel que fa a la nova suspensi\xc3\xb3 telesc\xc3\xb2pica, element que adoptaren totes les futures Montesa, destacava pel seu eix despla\xc3\xa7at i els tubs de la forquilla que el sobrepassaven, allargant-se uns quants cent\xc3\xadmetres cap avall. Altres novetats destacades de la D-51 n'eren el bloc motor (amb c\xc3\xa0rter d'una pe\xc3\xa7a i embragatge multidisc en bany d'oli), la capsa d'eines incorporada al dip\xc3\xb2sit de combustible i la suspensi\xc3\xb3 posterior, for\xc3\xa7a millorada. El canvi, per\xc3\xb2, no era el m\xc3\xa9s apropiat atesa la pot\xc3\xa8ncia augmentada del motor, cosa que se solucion\xc3\xa0 l'any seg\xc3\xbcent amb el llan\xc3\xa7ament d'una nova versi\xc3\xb3 del model, la D-51 Z, equipada amb una relaci\xc3\xb3 de canvi expressament dissenyada._NEWLINE_La tria del color definitiu de la moto es va sotmetre a votaci\xc3\xb3 entre els operaris de Montesa, tot just acabats d'instal\xc2\xb7lar a la nova f\xc3\xa0brica del carrer Pamplona, a partir de quatre opcions possibles, ja que es varen pintar cadascun dels quatre prototipus inicials amb un color diferent per a l'ocasi\xc3\xb3: vermell, groc, verd i blau. La decisi\xc3\xb3 pel vermell fou molt majorit\xc3\xa0ria, ja que era el m\xc3\xa9s vist\xc3\xb3s i el que m\xc3\xa9s destacava sobre el negre del xass\xc3\xads i la resta del conjunt. Pere Permanyer, l'amo de l'empresa,  va definir aquell color com a \xc2\xabvermell cardenal\xc2\xbb. Un cop decidits pel vermell, es varen pintar els quatre prototipus d'aquest color i es presentaren aix\xc3\xad a la Fira de Mostres._NEWLINE_Acabada la presentaci\xc3\xb3 de la D-51 a la Fira de Mostres, alguns dels prototipus varen participar en el ral\xc2\xb7li d'Andorra d'aquell any, 1951, celebrat del 16 al 17 de juny. Leopoldo Mil\xc3\xa0, un dels seus pilots, hi va aconseguir la vict\xc3\xb2ria en la seva categoria i l'absoluta. _NEWLINE_Una altra participaci\xc3\xb3 destacada de la D-51 en competici\xc3\xb3 internacional fou aquell mes de setembre, als ISDT de Varese (It\xc3\xa0lia), quan el copropietari de Montesa, Francesc Xavier Bult\xc3\xb3, i Guillem Cavestany varen aconseguir acabar aquesta dura prova amb medalla de bronze despr\xc3\xa9s de rec\xc3\xb3rrer-hi 2.000 quil\xc3\xb2metres per fora d'asfalt._NEWLINE_La D-51 es mantingu\xc3\xa9 en producci\xc3\xb3 fins al 1953, quan fou substitu\xc3\xafda per la nova Br\xc3\xado 90, un model est\xc3\xa8ticament for\xc3\xa7a semblant a la seva predecessora, de la qual adoptava les principals millores i innovacions t\xc3\xa8cniques, tot i que era ben diferent pel que fa al motor."