b"\n_START_ARTICLE_\nG\xc3\xa9nero chico\n_START_SECTION_\nContext hist\xc3\xb2ric\n_START_PARAGRAPH_\nLa sarsuela gran s'origina a l'\xc3\xa8poca\xc2\xa0del rei\xc2\xa0Felip IV, que va introduir el g\xc3\xa8nere per amenitzar les seves festes al Palau de la Zarzuela. Amb els successius monarques la sarsuela va passar per nombrosos per\xc3\xadodes amb un constant debat entre la creaci\xc3\xb3 d'una \xc3\xb2pera nacional, o una c\xc3\xb2pia de la italiana._NEWLINE_Els constants canvis que viu la pol\xc3\xadtica espanyola durant els segles XVIII i XIX no beneficien les arts esc\xc3\xa8niques en general. Cap a final del segle XIX una entrada per al teatre rondava els 14 rals, quantitat bastant elevada per a la majoria de la poblaci\xc3\xb3.\xc2\xa0\n_START_SECTION_\nNaixement\n_START_PARAGRAPH_\nPer tal de superar la crisi d'assist\xc3\xa8ncia de p\xc3\xbablic als teatres de sarsuela els actors\xc2\xa0Juan Jos\xc3\xa9 Luj\xc3\xa1n, Antonio Riquelme i Jos\xc3\xa9 Vall\xc3\xa9s,\xc2\xa0tenen la idea de dividir les tardes de teatre en 4 parts, d'una hora de durada cadascuna, creant les anomenades sessions per hores, que amb prou feines costaven un ral, i s'escenificaven en teatres modestos. Aix\xc3\xad, s'aconseguia mantenir una ocupaci\xc3\xb3 alta del teatre, ja que la gent hi anava m\xc3\xa9s a causa dels preus m\xc3\xa9s baixos. Els empresaris teatrals van acollir la idea r\xc3\xa0pidament, per\xc3\xb2 les obres antigues no estaven pensades per a durades tan breus i comencen a fer-se versions de diverses obres de la hist\xc3\xb2ria del teatre._NEWLINE_S'intenta repetir l'\xc3\xa8xit del teatre buf, que copiava el model d'\xc3\xb2pera c\xc3\xb2mica d'Offenbach, i va ser portat per l'empresari Arder\xc3\xadus al Teatro Variedades de Madrid, on experimenta un breu per\xc3\xb2 fulgurant \xc3\xa8xit a Madrid (amb El joven Tel\xc3\xa9maco com a obra de refer\xc3\xa8ncia). El model del bufo \xc3\xa9s el d'una obra breu, d'argument sempre forassenyat i impredictible, que tendeix a la caricatura i mofa lleugera de tota mena de temes com els mites hist\xc3\xb2rics, la reialesa, l'ex\xc3\xa8rcit, la pol\xc3\xadtica, etc. _NEWLINE_Tot aix\xc3\xb2 amb m\xc3\xbasica agradable, intranscendent, i amb cert erotisme i exotisme. Els bufs, no obstant aix\xc3\xb2, es veuran eclipsats r\xc3\xa0pidament per l'expansi\xc3\xb3 del g\xc3\xa9nero chico i desapareixen el\xc2\xa01873._NEWLINE_Aquestes primeres obres es consideraven secund\xc3\xa0ries i es programaven com a tals al costat de sarsueles grans, per\xc3\xb2 amb el canvi de gust i la tend\xc3\xa8ncia cap als nacionalismes i l'\xc3\xb2pera alemanya, el gust itali\xc3\xa0, que copiaven les sarsueles grans, caur\xc3\xa0 en des\xc3\xbas, mentre el car\xc3\xa0cter d'aquestes petites obres llueix per si mateix. El primer gran \xc3\xa8xit no arriba fins a 1879, amb La salsa de Aniceta al teatre Apol\xc2\xb7lo, a la que segueix poc despr\xc3\xa9s El lucero del alba de Manuel Fern\xc3\xa1ndez Caballero que aconsegueix un gran \xc3\xa8xit per als seus int\xc3\xa8rprets. Segons Chispero\xc2\xa0aquest \xc3\xa9s el veritable naixement del g\xc3\xa9nero chico._NEWLINE__NEWLINE_\xc3\x89s f\xc3\xa0cil veure, per tant, que l'objectiu del g\xc3\xa9nero chico ser\xc3\xa0 el pur entreteniment i la diversi\xc3\xb3 del p\xc3\xbablic. En contraposici\xc3\xb3 als temes m\xc3\xa9s seriosos o dram\xc3\xa0tics i l'acci\xc3\xb3 complicada de la sarsuela gran, el g\xc3\xa9nero chico simplifica tot aix\xc3\xb2, per tractar temes m\xc3\xa9s aviat costumistes, sobre la vida quotidiana a Madrid, de tarann\xc3\xa0 absurd i caricaturesc.\xc2\xa0_NEWLINE_Per aix\xc3\xb2 t\xc3\xa9 tant \xc3\xa8xit entre el p\xc3\xbablic: a m\xc3\xa9s del preu redu\xc3\xaft, la gent podia seguir f\xc3\xa0cilment l'argument i sentir-se identificada amb els personatges que tractava, que els reflectien.\n_START_SECTION_\nDesenvolupament\n_START_PARAGRAPH_\nEl g\xc3\xa8nere noi rebr\xc3\xa0 el suport definitiu amb La Gran Via (Chueca i Valverde), l'estiu de 1886. L'obra recollir\xc3\xa0 tant d'\xc3\xa8xit que passar\xc3\xa0 dels teatres d'estiu a l'Apolo, i ser\xc3\xa0 repetida diverses temporades. Es tracta d'una s\xc3\xa8rie de sainets animats, per\xc3\xb2 no relacionats, que tracten temes d'actualitat, al voltant d'aquest carrer de Madrid que en l'\xc3\xa8poca estava encara en projecte. Federico Chueca \xc3\xa9s un dels autors m\xc3\xa9s prol\xc3\xadfics i m\xc3\xa9s important del noi, col\xc2\xb7laborant en les seves obres sovint amb Joaqu\xc3\xadn Valverde. Altres obres seves s\xc3\xb3n:\xc2\xa0El a\xc3\xb1o pasado por agua, Agua, azucarillos y aguardiente, La alegr\xc3\xada de la huerta, El arca de No\xc3\xa9, Los descamisados, etc._NEWLINE_Altres autors importants de l'\xc3\xa8poca eren Gim\xc3\xa9nez, Quinito Valverde (el fill de Joaqu\xc3\xadn), Tom\xc3\xa1s L\xc3\xb3pez Torregrosa, el citat Fern\xc3\xa1ndez Caballero,\xc2\xa0Jer\xc3\xb3nimo Jim\xc3\xa9nez\xc2\xa0_NEWLINE_Un autor molt important \xc3\xa9s Ruperto Chap\xc3\xad, que es passa la vida dubtant entre la seva pretensi\xc3\xb3 de crear una \xc3\xb2pera espanyola i les seves composicions de modest g\xc3\xa9nero chico. En aquest \xc3\xbaltim s'enquadren les seves obres M\xc3\xbasica cl\xc3\xa0ssica, La revoltosa,\xc2\xa0\xc2\xa1Las 12 y media y sereno!, i El tambor de granaderos._NEWLINE_Una de les obres del g\xc3\xa8nere m\xc3\xa9s conegudes, La verbena de la Paloma, curiosament est\xc3\xa0 escrita per un autor que no va tenir m\xc3\xa9s \xc3\xa8xits, Tom\xc3\xa1s Bret\xc3\xb3n. Aquesta popular composici\xc3\xb3 sorgiria despr\xc3\xa9s d'alguns anys d'experiments del seu creador._NEWLINE_El g\xc3\xa9nero chico decaur\xc3\xa0 en import\xc3\xa0ncia r\xc3\xa0pidament quan entra el nou segle.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xbasica\n_START_PARAGRAPH_\nLes obres intercalen escenes amb m\xc3\xbasica i escenes parlades. La part musical t\xc3\xa9 una longitud molt variable, Normalment les obres v\xc3\xa9nen precedides d'un preludi musical, i a vegades tenen petits intermedis o m\xc3\xbasica per a balls, i acaben amb un breu final en el qual es repeteix la m\xc3\xbasica d'alguna escena succe\xc3\xafda anteriorment. Sol haver-hi tamb\xc3\xa9 passatges parlats sobre m\xc3\xbasica del fons, a l'estil del Singspiel._NEWLINE_Pel que fa a la m\xc3\xbasica en si, hi ha discrep\xc3\xa0ncies sobre la seva rellev\xc3\xa0ncia. Mentre alguns autors la consideren sempre subordinada al text en import\xc3\xa0ncia, uns altres com Ram\xc3\xb3n Barce teoritzen sobre el fet que en la composici\xc3\xb3 de l'obra la m\xc3\xbasica venia primer (sobre textos que eren incoherents, anomenats \xc2\xabmonstruos\xc2\xbb, i que simplement marcaven el ritme a una lletra que havia d'encaixar el llibretista, i que sovint era retocada pel compositor sense massa encert per la seva banda). En qualsevol cas, la m\xc3\xbasica no sol ser concordant amb l'acci\xc3\xb3, sin\xc3\xb3 que m\xc3\xa9s aviat \xc3\xa9s alguna cosa que succeeix al marge d'aquesta._NEWLINE_La m\xc3\xbasica t\xc3\xa9 un car\xc3\xa0cter familiar, popular i folkl\xc3\xb2ric, la qual cosa s'aconsegueix prenent melodies populars o de moda al moment, i canviant-los el text. A m\xc3\xa9s, es busquen ritmes molt marcats i populars en els salons de ball, generalment importats per\xc3\xb2 \xc2\xabnacionalitzats\xc2\xbb, com podrien ser el chotis (paraula que ve de l'alemany schottisch, en el qual significa 'escoc\xc3\xa8s', referint-se al fet que l'estil t\xc3\xa9 com a origen Esc\xc3\xb2cia), i molts altres com boleros, fandangos, havaneres, jotes, seguidilles, soleares, cercaviles, valses, polques, o masurques (Pol\xc3\xb2nia)."