b'\n_START_ARTICLE_\nValeska Suratt\n_START_SECTION_\nPrimers anys\n_START_PARAGRAPH_\nNascuda a Owensville, Indiana, els seus pares eren Ralph i Anna Suratt. Els seus avis paterns eren immigrants francesos, i els materns, tamb\xc3\xa9 immigrants, anglesos. Va tenir una germanastra, un germ\xc3\xa0 major i una germana m\xc3\xa9s jove que ella. Quan ella tenia sis anys, la seva fam\xc3\xadlia es va mudar a Terre Haute (Indiana). L\'any 1899 va deixar l\'escola i va treballar en un estudi de fotografia. Suratt m\xc3\xa9s endavant va marxar a Indianapolis, on va treballar com a ajudant a una botiga de barrets d\'uns magatzems.\n_START_SECTION_\nCarrera\n_START_PARAGRAPH_\nSuratt va comen\xc3\xa7ar la seva carrera d\'actriu en el circuit teatral de Chicago. Cap a l\'any 1900 va comen\xc3\xa7ar a actuar en vodevil, aparellant-se aviat amb l\'artista Billy Gould (amb el qual es casaria m\xc3\xa9s tard), creant tots dos un reeixit nombre en el qual Suratt interpretava un ex\xc3\xb2tic ball apatxe. L\'any 1906 va debutar al circuit de Broadway amb el musical The Belle of Mayfair, al que va seguir un paper en Hip! Hip! Hooray!, en el seg\xc3\xbcent any. L\'any 1908, Suratt i Gould s\'havien separat, i ella va comen\xc3\xa7ar a representar un nombre en el qual cantava i ballava portant sofisticades robes. L\'\xc3\xa8xit de Suratt en el vodevil va continuar, i va comen\xc3\xa7ar a anunciar-se com "La Major Estrella del Vodevil". L\'any 1910 va actuar en el xou The Girl with the Whooping Cough, i l\'alcalde de Nova York William Jay Gaynor afirmava que l\'espectacle era "luxuri\xc3\xb3s", i que havia de tancar-ho a causa de la seva tem\xc3\xa0tica sexualment suggeridora. Al desembre d\'aquest any es va associar amb Fletcher Norton (que seria el seu segon marit) per representar una obra titulada Bouffe Variety._NEWLINE_Durant els anys que va actuar en el teatre, Suratt va destacar per les robes d\'alta costura que portava en escena. Entre els seus vestits va ser molt comentat un mantell de Ventafocs d\'11.000 d\xc3\xb2lars. De vegades va ser anomenada l\'"Emperadriu de la Moda", i el seu nom es va fer sin\xc3\xb2nim de roba sumptuosa. Va ser, possiblement, una de les models dels dibuixos de la famosa Gibson girl. La revista Vogue va dir d\'ella que era "una de les dones millor vestides de l\'escena", i de manera rutin\xc3\xa0ria escrivia amb detall sobre la seva indument\xc3\xa0ria teatral._NEWLINE_L\'any 1915 Suratt va ser contractada per 20th Century Fox. Com les seves companyes de la companyia, Theda Bara i Virginia Pearson, Suratt va ser etiquetada com a "vamp", sent escollida per interpretar personatges seductors i ex\xc3\xb2tics. El seu debut al cinema va arribar amb The Soul of Broadway (1915), film en el qual ella hauria portat m\xc3\xa9s de 150 vestits diferents, cadascun d\'ells costant uns 25.000 d\xc3\xb2lars. Aquest mateix any va rodar The Immigrant, pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula a la qual van seguir The Straight Way (1916), Jealousy (1916), The Victim (1916), The New York Peacock (1916), i She (1917). En total va rodar onze films, tots els quals es consideren actualment perduts.\n_START_SECTION_\nDeclinar de la seva carrera\n_START_PARAGRAPH_\nL\'any 1920 la carrera de Suratt havia iniciat el seu declinar, ja que la popularitat del vodevil entre el p\xc3\xbablic havia disminu\xc3\xaft. L\'any 1928, Suratt i Ahmad Sohrab van demandar a Cecil B. DeMille per considerar que s\'havia apropiat d\'un gui\xc3\xb3 seu per rodar El rei de reis. Es va celebrar un judici pel cas el febrer de 1930, finalment portat sense publicitat. Suratt, que havia deixat el cinema en 1917, despr\xc3\xa9s del judici va apar\xc3\xa8ixer de manera extraoficial en la llista negra._NEWLINE_A la fi dels anys 1920, Suratt havia desaparegut de la vida p\xc3\xbablica. En la d\xc3\xa8cada de 1930 va ser descoberta, arru\xc3\xafnada, vivint en un hotel barat a Nova York. Quan la novel\xc2\xb7lista Fannie Hurst va con\xc3\xa8ixer la situaci\xc3\xb3 de Suratt, va organitzar una col\xc2\xb7lecta a favor seu, aconseguint un total de 2.000 d\xc3\xb2lars. Despr\xc3\xa9s de rebre els diners, Suratt va estar diverses setmanes absents i, quan va tornar a l\'hotel, s\'havia gastat en joc tots els diners. En un intent de reviure la seva carrera, Suratt va voler vendre la hist\xc3\xb2ria de la seva vida a un dels peri\xc3\xb2dics de William Randolph Hearst. Un reporter que va llegir el manuscrit de Suratt afirmava que ella va escriure que era la Mare de D\xc3\xa9u. Suratt mai va recuperar la seva carrera, desapareixent totalment de la vida p\xc3\xbablica.\n_START_SECTION_\nVida personal\n_START_PARAGRAPH_\nSurratt es va casar dues vegades, i no va tenir fills. El seu primer marit va ser William J. Flannery (1869\xe2\x80\x931950), conegut com a Billy Gould, un artista de vodevil conegut pels seus papers de minstrel. La parella es va casar cap a l\'any 1904, divorciant-se m\xc3\xa9s tard. El 1911 ella es va casar amb l\'actor Fletcher Norton, romanent tots dos junts fins a la mort de Norton en 1941._NEWLINE_Valeska Suratt va ser seguidora del bahaisme. L\'actriu va morir en una resid\xc3\xa8ncia d\'ancians a Washington DC. l\'any 1962. Tenia 80 anys. Va ser enterrada en el Cementiri Highland Lawn de Terre Haute (Indiana).'