b"\n_START_ARTICLE_\nFerran VII d'Espanya\n_START_SECTION_\nOr\xc3\xadgens familiars\n_START_PARAGRAPH_\nVa n\xc3\xa9ixer a l'Escorial el 14 d'octubre de 1784 sent el tercer fill del rei Carles IV d'Espanya i Maria Llu\xc3\xafsa de Borb\xc3\xb3-Parma. Era n\xc3\xa9t per l\xc3\xadnia paterna del rei Carles III d'Espanya i la princesa Maria Am\xc3\xa0lia de Sax\xc3\xb2nia, i per l\xc3\xadnia materna de duc Felip I de Parma i la princesa Elisabet de Fran\xc3\xa7a.\n_START_SECTION_\nJoventut\n_START_PARAGRAPH_\nAmb l'ascens al tron del seu pare, el 1788, Ferran fou nomenat pr\xc3\xadncep d'Ast\xc3\xbaries per les Corts._NEWLINE_El canonge Escoiquiz, principal art\xc3\xadfex de la Conspiraci\xc3\xb3 de l'Escorial, va ser durant diversos anys el seu preceptor i qui li va inculcar, amb intenci\xc3\xb3 manipuladora, una desconfian\xc3\xa7a i un ferotge odi envers els seus pares i Manuel Godoy. _NEWLINE_A part del breu per\xc3\xadode (1802-1806) Escoiquiz mantingu\xc3\xa9 una influ\xc3\xa8ncia total sobre Ferran, fins que va ser descobert mentre participava del proc\xc3\xa9s d'El Escorial. Un parell de mesos m\xc3\xa9s tard, el Mot\xc3\xad d'Aranjuez va causar que Manuel Godoy fos destitu\xc3\xaft i que Carles IV d'Espanya hagu\xc3\xa9s d'abdicar en benefici del seu fill, el pr\xc3\xadncep Ferran.\n_START_SECTION_\nRegnat\n_START_PARAGRAPH_\nFerran VII va comen\xc3\xa7ar a regnar el 19 de mar\xc3\xa7 del 1808 amb una alta popularitat, que no veia en ell un fill que havia tra\xc3\xaft el seu pare sin\xc3\xb3 una v\xc3\xadctima m\xc3\xa9s del pr\xc3\xadncep de la Pau, Manuel Godoy. Per\xc3\xb2 Ferran inici\xc3\xa0 el seu regnat en un pa\xc3\xads ocupat per les tropes franceses de Joachim Murat, havent-se de posar sota la seva protecci\xc3\xb3._NEWLINE_El 1808 Napole\xc3\xb3 Bonaparte va convocar Ferran a Baiona, on Carles IV d'Espanya hi residia a l'exili perqu\xc3\xa8 renunci\xc3\xa9s a la Corona espanyola. El 30 d'abril es reuneixen Carles IV i la seva muller, Godoy, Ferran VII i la seva muller, juntament amb Napole\xc3\xb3 Bonaparte i el seu germ\xc3\xa0 Josep. Alhora, a Madrid, el poble es va aixecar contra els ocupants francesos el 2 de maig, iniciant-se aix\xc3\xad la Guerra de la Independ\xc3\xa8ncia d'Espanya. A Baiona Carles IV afirma que la seva ren\xc3\xbancia al tron despr\xc3\xa9s del Mot\xc3\xad d'Aranjuez \xc3\xa9s nul\xc2\xb7la i exigeix la devoluci\xc3\xb3 dels seus drets. Alhora, el mateix rei havia cedit aquests drets a Napole\xc3\xb3 a canvi d'asil a Fran\xc3\xa7a per a ell, la seva muller i Godoy aix\xc3\xad com una pensi\xc3\xb3 de 30 milions de reals anuals. El 5 de maig Napole\xc3\xb3 aconsegueix que Ferran VII, mitjan\xc3\xa7ant les Abdicacions de Baiona, reconegui el seu pare com a rei leg\xc3\xadtim a canvi d'una pensi\xc3\xb3 de 4 milions de reals anuals. Napole\xc3\xb3 va nomenar rei d'Espanya el seu germ\xc3\xa0 Josep Bonaparte, que regnaria a Espanya com a Josep I d'Espanya fins al 1813._NEWLINE_Durant la Guerra del Franc\xc3\xa8s, el Consell de Reg\xc3\xa8ncia reun\xc3\xad, el 1810, les Corts de Cadis i es va declarar \xc3\xbanic i leg\xc3\xadtim monarca de la naci\xc3\xb3 espanyola a Ferran de Borb\xc3\xb3, deixant sense efecte la cessi\xc3\xb3 de la Corona en favor de Napole\xc3\xb3. Les derrotes de les tropes franceses van motivar el Tractat de Valen\xc3\xa7ay l'11 de desembre de 1813 pel qual la Corona espanyola tornava a Ferran, que el 7 de mar\xc3\xa7 de 1814 ja fou autoritzat a tornar a Espanya.\n_START_SECTION_\nRetorn del rei\n_START_PARAGRAPH_\nFerran VII torn\xc3\xa0 a Espanya el 22 de mar\xc3\xa7 de 1814. Un grup de diputats absolutistes li van presentar el Manifest dels Perses, en qu\xc3\xa8 li aconsellaven la restituci\xc3\xb3 del sistema absolutista i la derogaci\xc3\xb3 de la Constituci\xc3\xb3 elaborada a les Corts de C\xc3\xa0dis el 1812._NEWLINE_Als primers anys del seu govern es va produir una neteja de simpatitzants francesos i de liberals. El pronunciament liberal de l'ex\xc3\xa8rcit, dirigit per Rafael Riego a Las Cabezas de San Juan, oblig\xc3\xa0 al monarca a jurar la Constituci\xc3\xb3, i a posar en funcionament el Trienni Liberal o Constitucional (1820-1823) on es va continuar l'obra reformista iniciada el 1810: abolici\xc3\xb3 dels privilegis de classe, senyorius, i de la Inquisici\xc3\xb3, es va preparar el Codi Penal i va retornar a la vig\xc3\xa8ncia la Constituci\xc3\xb3 de 1812._NEWLINE_Des de 1822, totes aquestes iniciatives pol\xc3\xadtiques reformistes tingueren la seva resposta en una contrarevoluci\xc3\xb3 sorgida a la Cort, l'anomenada Reg\xc3\xa8ncia d'Urgell, recolzada per camperols i, a l'exterior, per la Santa Alian\xc3\xa7a que, des del centre d'Europa, defensava els drets dels monarques absoluts. A l'any seg\xc3\xbcent s'inici\xc3\xa0 una d\xc3\xa8cada absolutista que consolidava l'absolutisme com a forma de govern i que coincidia amb la independ\xc3\xa8ncia de la majoria de les col\xc3\xb2nies americanes. El 7 d'abril de 1823 van entrar a Espanya les tropes franceses enviades pel duc d'Angulema, els Cent mil fills de Sant Llu\xc3\xads, als quals es van sumar tropes reialistes espanyoles. Sense quasi oposici\xc3\xb3, l'absolutisme va ser restaurat. En 1824 va concedir una amnistia a tots els participants tret dels principals l\xc3\xadders liberals._NEWLINE_L'\xc3\xbaltima etapa del regnat de Ferran VII va ser de nou absolutista. Es va suprimir la Constituci\xc3\xb3 i es van restablir les institucions existents el gener de 1820, tret de la Inquisici\xc3\xb3."