b'\n_START_ARTICLE_\nLeconte de Lisle\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu pare va ser Charles Marie Le Conte de Lisle (1793-1856), cirurgi\xc3\xa0 militar d\'ascend\xc3\xa8ncia bretona que, al final de les guerres napole\xc3\xb2niques, va emigrar d\'Europa a l\'illa Reuni\xc3\xb3 i es va establir com plantador. La seva mare va ser Anne Suzanne Marguerite \xc3\x89lys\xc3\xa9e de Riscourt de Lanux (1800-1872), els ancestres de la qual posse\xc3\xafen plantacions a l\'illa gaireb\xc3\xa9 cent anys enrere. Va ser el primog\xc3\xa8nit i va tenir dos germans (Alfred i Paul) i tres germanes (\xc3\x89lys\xc3\xa9e, Ana\xc3\xafs i Emma)._NEWLINE_L\'adopci\xc3\xb3 de la seva r\xc3\xbabrica art\xc3\xadstica, Leconte de Lisle, ha suscitat no poques controv\xc3\xa8rsies. D\'una banda, va tendir a ometre els seus noms de pila (Charles Marie Ren\xc3\xa9) per escur\xc3\xa7ar el seu nom. Per un altre, va modificar la primera part del seu cognom patern (Le Conte, unint ambdues paraules en una sola: Leconte), de manera que perd\xc3\xa9s la seva resson\xc3\xa0ncia i aparen\xc3\xa7a aristocr\xc3\xa0tica (Le Conte vol dir "El Comte", en franc\xc3\xa8s). Finalment, encara que es tendeix a pensar que la segona part del seu cognom patern (de Lisle) pogu\xc3\xa9s ser un pseud\xc3\xb2nim, al\xc2\xb7lusiu al seu naixement en una illa de l\'oce\xc3\xa0 \xc3\x8dndic, la veritat \xc3\xa9s que els seus avantpassats bretons ja el duien molt abans, i fa refer\xc3\xa8ncia a una comarca situada en la comuna de Pleine-Fougu\xc3\xa8res en el departament d\'Ille-et-Vilaine._NEWLINE_Leconte de Lisle afirmava que la seva fam\xc3\xadlia va residir en Nantes (Fran\xc3\xa7a) mentre ell tenia entre tres i deu anys. Encara que hi ha evid\xc3\xa8ncies recents que van tornar a Reuni\xc3\xb3 en 1832 (als tretze anys)._NEWLINE_El seu pare ho va fer viatjar amb ell a trav\xc3\xa9s dels seus periples per l\'Oce\xc3\xa0 \xc3\x8dndic (va ser influenciat per l\'\xc3\x8dndia antiga) per preparar-lo per a una carrera comercial. _NEWLINE_En 1837 va tornar a Fran\xc3\xa7a (als divuit anys), vivint entre Dinan i Rennes._NEWLINE_Va estudiar lleng\xc3\xbces (especialment grec i itali\xc3\xa0), hist\xc3\xb2ria i dret a Rennes el 1837, per\xc3\xb2 ho va abandonar tot (li faltaven quatre anys per graduar-se) per dedicar-se a la seva passi\xc3\xb3 de la vida: la poesia i la traducci\xc3\xb3 dels poetes cl\xc3\xa0ssics de Gr\xc3\xa8cia i Roma. Aix\xc3\xad mateix, es va implicar personalment en favor de l\'abolici\xc3\xb3 de l\'esclavitud, impulsant la signatura d\'una petici\xc3\xb3 al govern entre altres descendents de plantadors criolls que en aquells dies residien a Fran\xc3\xa7a: cal considerar que l\'abolicionisme perjudicava directament als seus propis interessos econ\xc3\xb2mics, ja que la seva fam\xc3\xadlia posse\xc3\xafa esclaus a Reuni\xc3\xb3, per la qual cosa els seus pares van muntar en c\xc3\xb2lera quan es van assabentar del seu activisme. Des de llavors (juliol de 1839) li van tallar la manutenci\xc3\xb3. Mancat de mitjans, va intentar publicar en revistes liter\xc3\xa0ries, per\xc3\xb2 no va ser suficient: es va reconciliar amb els seus pares i va accedir a seguir estudiant dret, obtenint un "baccalaur\xc3\xa9at au droit" al gener de 1841._NEWLINE_En 1843 va tornar a residir a Reuni\xc3\xb3 amb la seva fam\xc3\xadlia (als vint-i-quatre anys), abandonant l\'illa definitivament per establir-se pel seu compte a Par\xc3\xads (Fran\xc3\xa7a) el 1845._NEWLINE_En la seva joventut, freq\xc3\xbcentaria als falansteris del socialista ut\xc3\xb2pic Charles Fourier. Partidari de la revoluci\xc3\xb3 de 1848, va lluitar per les idees socialistes (implicant-se personalment en la defensa de les barricades, per la qual cosa va ser condemnat a pres\xc3\xb3 encara que fou alliberat  a les quaranta vuit hores) i contra l\'esclavisme. Aviat, per\xc3\xb2, es deceb\xc3\xa9  del govern provisional, i va col\xc2\xb7laborar espor\xc3\xa0dicament el1849 en la reforma de Lamennais. _NEWLINE_Ven\xc3\xa7ut en les eleccions de 1848 i desenganyat de la pol\xc3\xadtica, va acabar refugiant-se en la poesia. Va viure durant llarg temps de lli\xc3\xa7ons particulars, treballs no signats, traduccions, pr\xc3\xa9stecs, alguns premis i subsidis abans d\'acceptar rebre una pensi\xc3\xb3 en temps del Segon Imperi que li va permetre solucionar les necessitats de la seva mare i de les seves germanes, que s\'havien instal\xc2\xb7lat amb ell a Fran\xc3\xa7a, perqu\xc3\xa8 el seu pare havia mort arru\xc3\xafnat a Reuni\xc3\xb3 el 1856. Per evitar possibles cr\xc3\xadtiques de submissi\xc3\xb3 al r\xc3\xa8gim imperialista, va mantenir en secret la percepci\xc3\xb3 d\'aquesta pensi\xc3\xb3, encara que la seva exist\xc3\xa8ncia va acabar per descobrir-se despr\xc3\xa9s de la caiguda de Napole\xc3\xb3 III el 1870. _NEWLINE_Durant els episodis del Setge de Par\xc3\xads i la Comuna de Par\xc3\xads, temporalment inoperant la censura liter\xc3\xa0ria, va publicar tres llibres que van causar una enorme pol\xc3\xa8mica en el seu temps i van consolidar la seva fama de republic\xc3\xa0 radical i anticlericalista (visible tamb\xc3\xa9 en la major part de la seva obra po\xc3\xa8tica): Cat\xc3\xa9chisme populaire r\xc3\xa9publicain (pel qual  va estar a punt de ser processat), Histoire populaire de la R\xc3\xa9volution fran\xc3\xa7aise, i Histoire populaire du christianisme. En aquest \xc3\xbaltim, seguint un estricte ordre cronol\xc3\xb2gic, narra la hist\xc3\xb2ria del cristianisme fins a l\'any 1700 en un estil as\xc3\xa8ptic i imparcial._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s seria nomenat bibliotecari adjunt en temps de la Tercera Rep\xc3\xbablica. El 1887 va ingressar en l\'Acad\xc3\xa8mia ocupant la butaca de Victor Hugo, del que abans havia estat un dels seus protegits._NEWLINE_En la seva obra cal destacar tres col\xc2\xb7leccions parnassianes en les quals el pessimisme batega i l\'estil cl\xc3\xa0ssic domina: els Po\xc3\xa8mes antiques ("Poemes antics", 1852), els Po\xc3\xa8mes barbares ("Poemes b\xc3\xa0rbars", 1862) i els Po\xc3\xa8mes tragiques ("Poemes tr\xc3\xa0gics", 1884). La indifer\xc3\xa8ncia als aspectes sentimentals, la persecuci\xc3\xb3 obsessiva de la bellesa, l\'exigent perfecci\xc3\xb3 formal, la concepci\xc3\xb3 d\'un art aut\xc3\xb2nom ("art per a l\'art"), la consideraci\xc3\xb3 de la paraula com alguna cosa pl\xc3\xa0stic i el gust pel color i l\'exotisme ho lliguen al Posromanticismo i m\xc3\xa9s en concret al seu corrent parnasiana. Va dir referent a l\'escriptura: "Fes el que et plagui, a condici\xc3\xb3 d\'observar un respecte religi\xc3\xb3s cap a la llengua i el ritme."_NEWLINE_Considerat com un dels poetes francesos m\xc3\xa9s importants del segle XIX, els seus \xc2\xabPo\xc3\xa8mes antiques\xc2\xbb (1852) i el seu prefaci (igualment admirat de Victor Hugo) van iniciar una influ\xc3\xa8ncia que va durar m\xc3\xa9s de trenta anys, el moviment literari anomenat parnassianisme o \xc2\xabl\'Art pour l\'Art\xc2\xbb, s\'afirma no contra el romanticisme, sin\xc3\xb3 m\xc3\xa9s aviat contra el romanticisme fantasista i est\xc3\xa8ril dels Jeunes-France i tamb\xc3\xa9 en contra del sentimentalisme. Des d\'aquest moment va ser conegut com el \xc2\xabMa\xc3\xaetre du Parnasse\xc2\xbb._NEWLINE_Va morir en Voisins, prop de Louveciennes, en el departament de Yvelines.'