b'\n_START_ARTICLE_\nPonte Sisto\n_START_SECTION_\nPons Aurelius rom\xc3\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nUn primer pont va ser constru\xc3\xaft per Agripa, amic i gendre de l\'emperador August, abans de la seva mort en el 12 a.C., probablement per unir les seves propietats en ribes oposades del T\xc3\xadber. L\'exist\xc3\xa8ncia d\'aquest pont \xc3\xa9s testificada en una inscripci\xc3\xb3 dels magistrats que s\'ocupaven del riu (curatores Tiberis) descoberta el 1887, que parla d\'obres en el pont en l\'\xc3\xa8poca de l\'emperador Claudi. El pont va ser identificat en un primer moment amb restes de pilars visibles riu avall del veritable Ponte Sisto, que no obstant aix\xc3\xb2 pertanyen probablement a una fortificaci\xc3\xb3 posterior del riu. Un fragment dels Fasti Ostienses descobert el 1938 i que parla de restauracions en el Ponte di Agrippa sota Anton\xc3\xad Pius, ha perm\xc3\xa8s identificar-lo amb el "Ponte Aurelio" o "Ponte di Antonino". Per la seva posici\xc3\xb3, que permetia arriba al Gianicolo, va tenir tamb\xc3\xa9 el nom de "Ponte Gianicolense"._NEWLINE_En el 147 el pont va ser \xc3\xa0mpliament restaurat o reconstru\xc3\xaft sota Anton\xc3\xad Pius i va rebre probablement els noms de Ponte Aurelio (pons Aurelius) o Ponte di Antonino (pons Antonini), segons informen fonts tardanes. El pont va patir extenses restauracions en els anys 366-367, sota els emperadors Valent i Valentini\xc3\xa0 I, per obra del prefecte de la ciutat (praefectus urbis) Lucio Aurelio Avianio Simmaco, i va rebre el nom de Ponte di Valentiniano (Pons Valentiniani). El pont tenia en aquesta \xc3\xa8poca un arc triomfal coronat per grans est\xc3\xa0tues de bronze que miraven cap a la riba esquerra. _NEWLINE_El pont, ja probablement danyat en 589-590, es va esfondrar a causa d\'una crescuda del riu el 791 i es va con\xc3\xa8ixer des de llavors com "Ponte rotto" ("pont trencat", en llat\xc3\xad, pons fractus o pons ruptus).\n_START_SECTION_\nPonte Sisto del renaixement\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1473, durant el papat de Sixto IV, es va iniciar la reconstrucci\xc3\xb3 de l\'antic pont rom\xc3\xa0, encarregada segons Giorgio Vasari a l\'arquitecte Baccio Pontelli. En realitat, malgrat el testimoniatge de Vasari, falten veritables proves documentals sobre aquest tema i avui els estudiosos posen en dubte l\'atribuci\xc3\xb3 del projecte a Pontelli. El pont, que es va inaugurar per al Jubileu de 1475 per\xc3\xb2 no es va completar fins a 1479, va rebre el nom actual de "Ponte Sisto". T\xc3\xa9 quatre arcs i un forat rod\xc3\xb3 en el pilar central per disminuir la pressi\xc3\xb3 de l\'aigua en cas de crescuda. Un nivell de l\'aigua pel "occhialone" del Ponte Sisto es considerava un signe de crescuda.\n_START_SECTION_\nBarroc i edat moderna\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1567, durant el papat de Pius IV, es van realitzar les primeres restauracions, amb el refor\xc3\xa7 d\'un dels pilars. Les obres es van confiar a Vignola i van ser continuades per Matteo di Castello. Despr\xc3\xa9s dels danys d\'un al\xc2\xb7luvi\xc3\xb3 el 1598, es van realitzar noves restauracions del paviment i de les baranes durant el papat de Climent VIII._NEWLINE_El 1875 es va suggerir la seva demolici\xc3\xb3, per\xc3\xb2 el 1877 el pont va ser ampliat amb voreres de ferro colat recolzades en m\xc3\xa8nsules amb noves baranes. Les restauracions per al jubileu del 2000 han alliberat al pont dels elements afegits al segle XIX._NEWLINE_Entre 1878 i 1892 es van trobar en el T\xc3\xadber restes de la barana amb les inscripcions dedicat\xc3\xb2ries, de l\'arc i de les escultures que decoraven el pont  en la seva \xc3\xa8poca de "Pons Valentiniani", i es conserven en el Museu Nacional Rom\xc3\xa0.\n_START_SECTION_\nTransport\n_START_PARAGRAPH_\nEn finalitzar les obres, estar\xc3\xa0 connectat al Metro de Roma mitjan\xc3\xa7ant les estacions Venezia, de la L\xc3\xadnia C, i Sonnino, de la L\xc3\xadnia D.'