b"\n_START_ARTICLE_\nSanta Maria de Badalona\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEsgl\xc3\xa9sia d'una sola nau, de sis trams comptant el cor, amb capelles laterals intercomunicades i absis semicircular. La volta de can\xc3\xb3 amb arcs faixons es recolza en un ordre de pilastres cor\xc3\xadnties que separen les capelles laterals, cobertes amb volta d'aresta, com tamb\xc3\xa9 el cor, situat als peus i amb un important orgue modern, de Blancafort de Collbat\xc3\xb3. La galeria del pis alt t\xc3\xa9, des de la reconstrucci\xc3\xb3 dels anys 1940, uns balcons de planta corba. Adjacent als 3 trams superiors del cant\xc3\xb3 de l'ep\xc3\xadstola hi ha la capella dels Dolors, reconstru\xc3\xafda. La fa\xc3\xa7ana, de 1895, reconstru\xc3\xafda el 1958, \xc3\xa9s d'estil neocl\xc3\xa0ssic. Al presbiteri es troba la imatge de l'Assumpci\xc3\xb3 de la Mare de D\xc3\xa9u, realitzada per Frederic Mar\xc3\xa8s.\n_START_SECTION_\nOr\xc3\xadgens i l\xc3\xadmits\n_START_PARAGRAPH_\nUna de les primeres aparicions documentals exactes de la parr\xc3\xb2quia de Santa Maria \xc3\xa9s, precisament, la seva acta de consagraci\xc3\xb3 l'any 1112 amb motiu de la construcci\xc3\xb3 d'un temple d'estil rom\xc3\xa0nic.  Tanmateix, la pres\xc3\xa8ncia d'un lloc de culte en aquest indret ve des d'antic. En els seus fonaments s'han trobat les restes del basament del temple rom\xc3\xa0 de l'antiga Baetulo, que com l'actual esgl\xc3\xa9sia, es va bastir en un punt elevat que dominava la ciutat, i a m\xc3\xa9s tamb\xc3\xa9 s'han trobat vestigis una mica posteriors, d'\xc3\xa8poca paleocristiana, que indiciaria l'exist\xc3\xa8ncia del culte cristi\xc3\xa0 i un temple a la poblaci\xc3\xb3 en els inicis de l'expansi\xc3\xb3 de la religi\xc3\xb3 cristiana. Generalment, es considera que la nova esgl\xc3\xa9sia cristiana es va ubicar en primer lloc a l'espai lliure que hi havia davant del temple pag\xc3\xa0 dins del f\xc3\xb2rum rom\xc3\xa0 de la ciutat, i a partir de l'any 386, quan l'emperador Teodosi declara el cristianisme religi\xc3\xb3 i \xc3\xbanica i ordena el tancament dels temples pagans, acabaria instal\xc2\xb7lant-s'hi a sobre, b\xc3\xa9 enderrocant l'anterior o reconvertint-lo, per\xc3\xb2 el que s\xc3\xad ha quedat testimoniat \xc3\xa9s la pres\xc3\xa8ncia d'un lloc de culte per la pres\xc3\xa8ncia d'un cementiri en aquest indret._NEWLINE_La continu\xc3\xaftat de l'esgl\xc3\xa9sia queda provada entre els segles VI i VII perqu\xc3\xa8 es conserva un fragment d'un cancell d'altar que en formava part. Es desconeix com era l'aspecte d'aquest temple, \xc3\xa9s possible que s'assembl\xc3\xa9s a la primera esgl\xc3\xa9sia cristiana d'Emp\xc3\xbaries, amb una sola nau i amb un absis que potser quedava envoltat per un mur que exteriorment formava una cap\xc3\xa7alera recta. Tamb\xc3\xa9 es va trobar un petit mausoleu a l'espai de les termes i el decumanus de Baetulo, on van ser enterrats dos membres destacats de la comunitat cristiana de la localitat._NEWLINE_Com a centre de culte de l'antiga Baetulo, Santa Maria es va convertir en un centre religi\xc3\xb3s d'un extens territori, probablement coincident amb l'antic territori de la ciutat romana. La preemin\xc3\xa8ncia d'aquesta parr\xc3\xb2quia per sobre de les altres esgl\xc3\xa9sies del seu territori va ser confirmada el 27 de gener de 1104 en la butlla del papa Pasqual II, que anava dirigida al bisbe Ramon Guillem (1107-1114). En ella s'esmenta que la seva possessi\xc3\xb3 i la provisi\xc3\xb3 de rectorat va estar annexa al cap\xc3\xadtol de la catedral de Barcelona, i esmenta les esgl\xc3\xa9sies del cap\xc3\xadtol. En aquest sentit, la demarcaci\xc3\xb3 de la parr\xc3\xb2quia de Santa Maria tenia com a l\xc3\xadmits el mar mediterrani, el riu Besos, els cims de la serralada de Marina, incloent en el seu territori la Vallen\xc3\xa7ana fins al nucli de Reixac. Per la banda del Maresme, el l\xc3\xadmit era la riera de Canyelles, que la separava de Tiana i Montgat. Les esgl\xc3\xa9sies sufrag\xc3\xa0nies eren les seg\xc3\xbcents: Sant Adri\xc3\xa0 de Bes\xc3\xb2s (1012), Sant Joan de la Torre (1020), Santa Coloma de Gramenet (1024), Sant Salvador de la Capella (1125), Sant Mart\xc3\xad de Poi\xc3\xa0 (1143). Posteriorment, les esgl\xc3\xa9sies de Sant Adri\xc3\xa0, Santa Coloma i la capella de Sant Joan foren segregades del territori parroquial de Santa Maria. En el cas adrianenc, dita segregaci\xc3\xb3 fou fruit d'una falsa creen\xc3\xa7a de l'exist\xc3\xa8ncia d'una baronia que convert\xc3\xad l'esgl\xc3\xa9sia de Sant Adri\xc3\xa0, llavors en mans del bisbe de Barcelona, en parr\xc3\xb2quia amb el pas del temps. En el cas colomenc, l'esgl\xc3\xa9sia de Santa Coloma va esdevenir parr\xc3\xb2quia gr\xc3\xa0cies a la for\xc3\xa7a del cap\xc3\xadtol de la catedral de Barcelona, i es troba documentada com tal el 1152.\n_START_SECTION_\nEl temple rom\xc3\xa0nic\n_START_PARAGRAPH_\nS'acostuma a dir que la construcci\xc3\xb3 del nou temple va ser per la destrucci\xc3\xb3 de l'anterior, afectat probablement durant la r\xc3\xa0tzia musulmana d'Almansor de 1108, que va fer estralls especialment a la costa. El nou temple es va construir en estil rom\xc3\xa0nic i va ser consagrat el 21 de novembre de 1112 pel bisbe de Barcelona Ramon Guillem. Com moltes altres esgl\xc3\xa9sies en la seva \xc3\xa8poca, Santa Maria fou consagrada amb una delimitaci\xc3\xb3 i zona de protecci\xc3\xb3 de sagrera, encara que tamb\xc3\xa9 viur\xc3\xa0 els efectes de la viol\xc3\xa8ncia feudal a les sagreres, destacant-se l'intent d'apropiaci\xc3\xb3 de Pere de Sentmenat el 1144. Sobre el temple rom\xc3\xa0nic i saber-ne una descripci\xc3\xb3, Fidel Fita cita a un autor desconegut autor d'una obra anomenada Memorias de la iglesia de Santa Mar\xc3\xada de Badalona, on consten les mesures de l'esgl\xc3\xa9sia enderrocada el 1762: \xc2\xabten\xc3\xada 131 palmos de longitud y 77 y medio de ancho. El grueso \xc3\xb3 espesor de las paredes laterales med\xc3\xada 12 palmos; el de la fachada, 5; y 6 y medio el de las paredes del presbiterio.\xc2\xbb D'altra banda, l'esgl\xc3\xa9sia estava orientada a l'est, tenia la porta d'entrada principal on avui hi ha la lateral, \xc3\xa9s a dir al carrer de la pla\xc3\xa7a, i al seu costat, per la banda de mar, hi havia el cementiri._NEWLINE_Destaca de l'antic temple el retaule de Sant Joan Baptista i Sant Esteve, realitzat el primer ter\xc3\xa7 del segle XV, per l'anomenat Mestre de Badalona, que actualment es conserva al Museu Nacional d'Art de Catalunya.\n_START_SECTION_\nConstrucci\xc3\xb3 del nou temple\n_START_PARAGRAPH_\nLa parr\xc3\xb2quia de Santa Maria, en la seva versi\xc3\xb3 rom\xc3\xa0nica, va ser el centre de la vida espiritual del barri de la Sagrera de Badalona, al seu voltant s'hi van anar edificant m\xc3\xa9s cases i amb el pas dels anys es van consolidar els carrers del que avui es coneix com a Dalt de la Vila. El temple va subsistir fins a l'any 1759. Anys abans, el 1753, la di\xc3\xb2cesi va dur a terme una visita pastoral a la localitat, i va encarregar als arquitectes Josep i Juli Mart\xc3\xad i Amat una valoraci\xc3\xb3 de l'estat de conservaci\xc3\xb3 de l'edifici i, si esqueia, els costos de la reparaci\xc3\xb3. Els Amat van informar dels costos econ\xc3\xb2mics de l'obra, tanmateix, la falta de diners va demorar l'obra de reparaci\xc3\xb3 fins a l'any 1758, moment en qu\xc3\xa8 probablement el temple ja amena\xc3\xa7ava ru\xc3\xafna. Per\xc3\xb2 aleshores els mestres d'obra Josep Juli, al servei del cap\xc3\xadtol catedralici, i Francesc Renart, van determinar que el millor era enderrocar l'esgl\xc3\xa9sia. El 16 de juliol d'aquell any, el rector Antoni Montserrat i l'alcalde Andreu Saval en junta general van acordar la demolici\xc3\xb3 del temple._NEWLINE_El mes de juny de 1760 el projecte de Renart i Juli va ser aprovat per les autoritats eclesi\xc3\xa0stiques, en aquell moment dirigides pel bisbe Ascensi Sales, despr\xc3\xa9s, va ser presentat a la poblaci\xc3\xb3 de Badalona perqu\xc3\xa8 s'aprov\xc3\xa9s definitivament el projecte.L'enderroc es va iniciar el 1759 i es va posar la primera pedra del nou temple el 29 de juny de 1762,  que es va fer amb pedra excavada de la zona de Can Miravitges._NEWLINE_L'obra va ser inaugurada el 25 de juliol de 1778 i, posteriorment, l'arquitecte Dom\xc3\xa8nec Vidal va afegir la capella dels Dolors (1804-1813). El nou temple va canviar respecte de l'anterior en molts aspectes. La disposici\xc3\xb3 de l'esgl\xc3\xa9sia va canviar de l'anterior, l'entrada principal la tenia de cara al mar amb el campanar al costat quan abans era al costat de l'evangeli, i l'altar major va passar a estar orientat a muntanya. D'altra banda, era molt m\xc3\xa9s gran, es va projectar per a 2.000 persones. El cementiri es va haver de moure i una part de l'antic va quedar sota el nou temple. A m\xc3\xa9s es van comprar cases adjacents per donar m\xc3\xa9s espai, davant de l'entrada principal va quedar una petita pla\xc3\xa7a a la qual s'accedia per una escala de deu graons, tot aix\xc3\xb2 va donar m\xc3\xa9s import\xc3\xa0ncia i m\xc3\xa9s visibilitat al temple. _NEWLINE_El 23 de maig de 1825 l'esgl\xc3\xa9sia es va cremar fortu\xc3\xaftament durant la festa de la Pasqua Granada, sembla que a causa de la guspira de les atxes de la process\xc3\xb3. En el transcurs de l'incendi es van perdre alguns objectes i restes de valor hist\xc3\xb2ric i art\xc3\xadstic. Despr\xc3\xa9s, el 1885 el rector va demanar perm\xc3\xads d'obres per acabar el temple, del qual encara mancava executar la fa\xc3\xa7ana i campanar segons projecte de Francesc Rogent i Pedrosa, que aleshores arquitecte municipal de Badalona._NEWLINE_D'altra banda, va ser l'\xc3\xbanica parr\xc3\xb2quia del municipi fins ben entrat el segle XIX, quan el 1868, a causa del creixement demogr\xc3\xa0fic i urb\xc3\xa0 de Badalona va obligar a crear una nova demarcaci\xc3\xb3 i parr\xc3\xb2quia, la de Sant Josep.\n_START_SECTION_\nLa guerra civil i la reconstrucci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nA causa de l'onada revolucion\xc3\xa0ria i anticlerical de la Guerra Civil, tant el temple com la rectoria van ser saquejats i incendiats la nit del 19 de juliol de 1936, i l'esgl\xc3\xa9sia encara seria incendiada en diverses ocasions al llarg de l'any. Amb aix\xc3\xb2, el temple va quedar gaireb\xc3\xa9 destru\xc3\xaft. Es van perdre nombrosos objectes de valor de l'interior del temple, entre ells unes pintures d'Antoni Viladomat, aix\xc3\xad com l'arxiu hist\xc3\xb2ric parroquial i el Llit de la Mare de D\xc3\xa9u, obra de Joan Amig\xc3\xb3 que s'utilitzava durant el dia de l'Assumpci\xc3\xb3 de la Mare de D\xc3\xa9u. Entre les diferents esgl\xc3\xa9sies de la ciutat, Santa Maria va ser una de les m\xc3\xa9s afectades, tant \xc3\xa9s aix\xc3\xad que algunes cases del costat van quedar tan afectades que alguns ve\xc3\xafns van haver d'abandonar-les. L'Ajuntament va acordar el 25 de desembre d'aquell any el seu enderrocament i hi va destinar 45.000 pessetes, all\xc3\xad, despr\xc3\xa9s del seu enderroc pretenia construir una pla\xc3\xa7a p\xc3\xbablica que duria el nom del rus Vladimir Lenin. Aix\xc3\xb2 s\xc3\xad, s'havien de conservar totes les restes romanes. Fins al 17 de gener de 1937 es van recollir una l\xc3\xa0pida encastada una de les parets i una testa romana sorgida de l'enderrocament de la mateixa paret. Al llarg de la guerra l'esgl\xc3\xa9sia es va anar enderrocant de mica en mica, de fet m\xc3\xa9s lent del que es volia a causa a de la falta de diners, tal com ho relata Josep Maria Cuy\xc3\xa0s, si b\xc3\xa9 se'n va arribar enderrocar bona part de les parets laterals, aix\xc3\xad com la totalitat del campanar. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la guerra, l'impuls del rector de la parr\xc3\xb2quia Antoni Bri\xc3\xa0s, que ja ho era abans de la guerra, i la dels arquitectes Joan Amig\xc3\xb3 i Joan Padr\xc3\xb3s, aix\xc3\xad com de bona port de la poblaci\xc3\xb3 badalonina es va aconseguir recursos i es va iniciar la seva reconstrucci\xc3\xb3 i restauraci\xc3\xb3 continuant el projecte del segle XVIII. De l'edifici anterior encara sobrevivien tota la part de ponent, fins a l'arrenc de la volta, i part de la llevant. La resta, tret de la part baixa de la fa\xc3\xa7ana va haver de ser reconstru\xc3\xaft. Les obres van ser dirigides en primer lloc per Amig\xc3\xb3, que va reconstruir la capella dels Dolors, i despr\xc3\xa9s se'n fa c\xc3\xa0rrec en solitari Padr\xc3\xb3s, que va dur a terme la reconstrucci\xc3\xb3 en diverses fases, que es van donar per acabades el 1958 amb la benedicci\xc3\xb3 de les campanes. El 1966 l'arquebisbe de Barcelona va consagrar el nou altar major. La vict\xc3\xb2ria franquista va retornar a l'esgl\xc3\xa9sia novament la seva influ\xc3\xa8ncia social i va marcar el ritme de la ciutadania i el calendari festiu i lit\xc3\xbargic, amb llurs festivitats que eren molt celebrades, i les associacions i confraries vinculades a la parr\xc3\xb2quia van recuperar el seu protagonisme.\n_START_SECTION_\nCelebraci\xc3\xb3 del 900 aniversari\n_START_PARAGRAPH_\nL'any 2012 van celebrar-se els 900 anys de la consagraci\xc3\xb3 de la parr\xc3\xb2quia. Es van dur a terme diversos actes per part de la mateixa parr\xc3\xb2quia i del Museu de Badalona. Un dels m\xc3\xa9s destacats va ser l'exposici\xc3\xb3 sobre la seva consagraci\xc3\xb3 i construcci\xc3\xb3 com a temple rom\xc3\xa0nic, i la seva evoluci\xc3\xb3 fins a l'enderroc i la construcci\xc3\xb3 del temple actual. L'exposici\xc3\xb3 va comptar amb peces in\xc3\xa8dites al p\xc3\xbablic, la m\xc3\xa9s destaca va ser probablement el document de consagraci\xc3\xb3 de l'esgl\xc3\xa9sia el 1112, aix\xc3\xad com elements de l'antiga esgl\xc3\xa9sia rom\xc3\xa0nica, tals com la pila baptismal o la clau de volta que va tenir al segle XV.\n_START_SECTION_\nRestes arqueol\xc3\xb2giques\n_START_PARAGRAPH_\nDurant l'excavaci\xc3\xb3 al passatge de Barber\xc3\xa0, el 1986, es van documentar dos murs perpendiculars de grans dimensions que marquen la cantonada exterior i interior d'un edifici d'envergadura considerable. Un d'aquests murs est\xc3\xa0 orientat de nord-oest a sud-est, \xc3\xa9s a dir en direcci\xc3\xb3 mar-muntanya, i l'altre de sud-est a nord-oest, \xc3\xa9s a dir en direcci\xc3\xb3 paral\xc2\xb7lela a la l\xc3\xadnia de la costa. El primer t\xc3\xa9 una amplada d'1,5 m i una longitud de 7,10 m, el segon una amplada de 2,25 m i una longitud de 2,30 m. Es tracta de murs constru\xc3\xafts amb la t\xc3\xa8cnica de l'opus caementicium, de gran solidesa, amb revestiment tant a l'interior com a l'exterior amb paraments de carreus petits ben escairats, disposats en filades horitzontals i fermament lligats amb morter. Aquest parament pot ser qualificat com a opus quadratum. Ambd\xc3\xb3s murs tenen una fonamentaci\xc3\xb3 considerable que profunditzen fins a 2,10 m i descansen sobre la terra ferma, argilosa i molt compacta. L'amplada dels fonaments \xc3\xa9s d'uns 40 a 50 cm m\xc3\xa9s ample que els murs pr\xc3\xb2piament dits._NEWLINE_El 1987 es va fer una excavaci\xc3\xb3 a l'interior de l'esgl\xc3\xa9sia de Santa Maria, en un dels passadissos laterals davant la capella dels Dolors on anteriorment ja s'havien trobat restes possiblement relacionats amb el temple rom\xc3\xa0. Es documenta que, en un moment determinat que es pot situar a mitjans del segle I aC, es construeix un mur de pedra i morter de considerables proporcions, del que sembla que nom\xc3\xa9s es conserva la fonamentaci\xc3\xb3 i un dels carreus d'una hipot\xc3\xa8tica primera filada. Aquesta dataci\xc3\xb3 la proporcionen els estrats 15 i 17 que sembla que podrien formar part de la seva trinxera de fonamentaci\xc3\xb3, ja que aquest talla terra verge i reompla l'espai que queda entre aquesta i el mur. Aquesta estratigrafia queda tallada en un moment que ess pot relacionar amb la construcci\xc3\xb3 de les riostres de fonamentaci\xc3\xb3 de l'esgl\xc3\xa9sia del segle XVIII. Aquestes estaven cobertes per la pavimentaci\xc3\xb3 de l'esgl\xc3\xa9sia del segle XVIII._NEWLINE_Els resultats proporcionen evid\xc3\xa8ncies clares respecte a la pres\xc3\xa8ncia d'una construcci\xc3\xb3 romana monumental en aquesta zona, que es pot situar al segle I aC. Per la seva ubicaci\xc3\xb3 topogr\xc3\xa0fica es pot relacionar amb el f\xc3\xb2rum de la ciutat i tamb\xc3\xa9 amb el possible temple que versemblantment estaria situat en aquest punt. Tal vegada s\xc3\xb3n les restes d'un recinte que envoltaria el temple, potser amb un p\xc3\xb2rtic."