b'\n_START_ARTICLE_\nMontesa Cappra\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nMontesa es va comen\xc3\xa7ar a interessar pel motocr\xc3\xb2s quan aquesta modalitat tot just comen\xc3\xa7ava a introduir-se a la pen\xc3\xadnsula, a mitjan d\xc3\xa8cada de 1950, tot i que no dispos\xc3\xa0 d\'un pilot de primer nivell fins a comen\xc3\xa7aments de 1960, quan fitx\xc3\xa0 el fins aleshores pilot de Derbi Pere Pi. L\'aportaci\xc3\xb3 de Pi (primer com a pilot oficial, i m\xc3\xa9s tard com a responsable de desenvolupament) fou determinant pel que fa a l\'evoluci\xc3\xb3 t\xc3\xa8cnica dels models de motocr\xc3\xb2s de la marca. Partint d\'una Br\xc3\xado 110 de carretera pr\xc3\xa0cticament sense modificar, Pi particip\xc3\xa0 en la creaci\xc3\xb3 dels prototipus inicials Br\xc3\xado Cross i Impala Cross (una adaptaci\xc3\xb3 de la innovadora Impala de 1962), amb els quals aconsegu\xc3\xad diversos campionats estatals i \xc3\xa8xits internacionals. _NEWLINE_El 1966, al capdavant del departament de desenvolupament de l\'empresa, Pere Pi disseny\xc3\xa0 per primer cop un model de motocr\xc3\xb2s destinat al mercat internacional, tot partint del prototipus que feia servir a les competicions: la La Cross 66. Aquest model, com l\'anterior Impala Cross i la posterior Cappra, tenia com a base el xass\xc3\xads i motor de la Impala, tot i que amb importants canvis per tal d\'adaptar-los a una disciplina tan especialitzada com \xc3\xa9s el motocr\xc3\xb2s._NEWLINE_La nissaga de les Cappra s\'inici\xc3\xa0 el 1967 amb la presentaci\xc3\xb3 de la primera versi\xc3\xb3 que duia aquesta denominaci\xc3\xb3, una moto que represent\xc3\xa0 un aven\xc3\xa7 considerable respecte a l\'anterior model, la "La Cross 66". D\'en\xc3\xa7\xc3\xa0 d\'aleshores, tots els models de motocr\xc3\xb2s que fabric\xc3\xa0 Montesa s\'anomenaren sempre Cappra (com a curiositat, cal dir que, cap a 1955, Montesa ja havia fabricat un prototipus de motocicleta de fora d\'asfalt que anomen\xc3\xa0 internament La Cabra). Naixia aix\xc3\xad una de les motocicletes de motocr\xc3\xb2s m\xc3\xa9s recordades, tota una fita dins la hist\xc3\xb2ria del motocr\xc3\xb2s. Entre moltes altres contribucions, la Cappra possibilit\xc3\xa0 l\'aparici\xc3\xb3 i consolidaci\xc3\xb3 de tota una generaci\xc3\xb3 de pilots catalans, sorgits molts d\'ells del Trofeu Montesa (una competici\xc3\xb3 promocional que organitz\xc3\xa0 la marca a finals de la d\xc3\xa8cada de 1970).\n_START_SECTION_\nEl motor "xuclat"\n_START_PARAGRAPH_\nCap a 1972, el departament de desenvolupament (conegut aleshores com a DID) decid\xc3\xad dissenyar un nou motor espec\xc3\xadfic per a motocr\xc3\xb2s, per tal d\'escometre amb plenes garanties el Campionat de M\xc3\xb3n amb els seus pilots (en aquells moments, Kalevi Vehkonen i Jo Lammers, i despr\xc3\xa9s Raymond Boven). Jordi Ros, l\'autor del motor de les Cota 74 i 123, comen\xc3\xa7\xc3\xa0 de zero amb el projecte d\'un motor que anomenaren "xuclat" pel fet de ser comprimit, redu\xc3\xaft en comparaci\xc3\xb3 amb el de la Impala (que era "inflat")._NEWLINE_En tractar-se d\'un motor nou de trinca, el piny\xc3\xb3 de sortida del canvi se situ\xc3\xa0 m\xc3\xa9s baix per a tenir un millor funcionament del basculant, solucionant aix\xc3\xad un problema cr\xc3\xb2nic amb el motor de la Impala. El motor "xuclat", en funcionar amb rotor, no requeria espai per al volant d\'in\xc3\xa8rcia ni per al magn\xc3\xa8tic; el cigonyal havia de ser m\xc3\xa9s r\xc3\xadgid i duia uns coixinets importants; el carburador era flotant per a evitar al m\xc3\xa0xim les vibracions; els c\xc3\xa0rters, previstos per a suportar motors de 250 i 360 cc, i les aletes de cilindre i culata destacaven pel seu espectacular disseny (arrissat pel que fa a les aletes, una prim\xc3\xadcia mundial); l\'embragatge era de major di\xc3\xa0metre en alumini, per a suportar la major pot\xc3\xa8ncia dels motors. El motor anava subjecte al xass\xc3\xads per unes platines d\'alumini que redu\xc3\xafen l\'impacte de les vibracions._NEWLINE_Del primer motor "xuclat" se\'n fabricaren dues versions: 250 i 360 cc. Estava refrigerat per aire i l\'estren\xc3\xa0 Raymond Boven a B\xc3\xa8lgica (amb tant de ress\xc3\xb2 que fins i tot Roger De Coster s\'hi interess\xc3\xa0 personalment). El segon motor, encara m\xc3\xa9s petit, estava refrigerat per aigua i es fabric\xc3\xa0 nom\xc3\xa9s en versi\xc3\xb3 de 250 cc. Es destin\xc3\xa0 a Toni Arcarons, per\xc3\xb2 mai no es va arribar a estrenar en competici\xc3\xb3._NEWLINE_Finalment, per\xc3\xb2, cap d\'aquests motors no va entrar en producci\xc3\xb3 degut a la gran inversi\xc3\xb3 en maquin\xc3\xa0ria que requerien (s\'haurien d\'haver fet tots els motlles i utillatges nous) i a la situaci\xc3\xb3 econ\xc3\xb2mica de l\'empresa, que a comen\xc3\xa7aments dels 80 comen\xc3\xa7ava a ser delicada.\n_START_SECTION_\nVersions\n_START_PARAGRAPH_\nAlguns dels punts a favor de la Cappra al llarg de la seva hist\xc3\xb2ria varen ser el seu preu competitiu i l\'evoluci\xc3\xb3 t\xc3\xa8cnica constant. Un dels canvis m\xc3\xa9s freq\xc3\xbcents entre versions era el tub d\'escapament: si les CZ els tenien sovint tots dos per sota i les Husqvarna per dalt, les Cappra anaven alternant-los anualment per sota, pel mig i per dalt, depenent de les formes que sortien del banc de proves i de la posici\xc3\xb3 del motor i el filtre de l\'aire (habitualment, els tubs d\'escapament eren molt voluminosos i dif\xc3\xadcils de situar)._NEWLINE_Una versi\xc3\xb3 que va marcar l\'evoluci\xc3\xb3 del model fou la de 1973, la Cappra VR ("Vehkonen R\xc3\xa8plica", c\xc3\xb2pia de la del pilot fin\xc3\xa8s Kalevi Vehkonen) que va incorporar grans millores i va ser un \xc3\xa8xit de vendes arreu del m\xc3\xb3n. D\'aleshores en\xc3\xa7\xc3\xa0, les Cappra es van anar anomenant Cappra V75, VA, VB... fins a arribar la darrera versi\xc3\xb3, la VG de 1981. _NEWLINE_La Cappra va fabricar-se en diferents colors sense difer\xc3\xa8ncies per cilindrada, fins a arribar a la VR que va sortir en un caracter\xc3\xadstic vermell que substitu\xc3\xafa el blau cel platejat d\'anys anteriors. Aviat s\'incorporaren al dip\xc3\xb2sit unes franges grogues i negres laterals, vigents fins que el model VE de 1979 canvi\xc3\xa0 totalment d\'imatge adoptant un color verd groguenc, canviat a blanc el 1981. Tot i que les cilindrades en qu\xc3\xa8 es fabric\xc3\xa0 la Cappra varen ser sempre les pr\xc3\xb2pies dels mundials de motocr\xc3\xb2s (125, 250 i 360 o 414 cc), cal dir que cap a 1976 se\'n va fabricar algun prototipus de 75 cc, per\xc3\xb2 aquest cubicatge no va arribar mai a la s\xc3\xa8rie._NEWLINE_Entre 1978 i 1979 (versi\xc3\xb3 VE), la Cappra adopt\xc3\xa0 un element innovador que triomf\xc3\xa0 r\xc3\xa0pidament arreu del m\xc3\xb3n: el dip\xc3\xb2sit de benzina "curt" i el seient m\xc3\xa9s allargat. Pere Pi s\'havia adonat que es prenien millor els revolts amb la posici\xc3\xb3 del cos m\xc3\xa9s avan\xc3\xa7ada, assegut sobre el dip\xc3\xb2sit, i per tant decid\xc3\xad adoptar aquesta soluci\xc3\xb3 en les Cappra 125, 250 i 414 VE. Poc despr\xc3\xa9s, totes les motos de motocr\xc3\xb2s muntaren dip\xc3\xb2sits curts de s\xc3\xa8rie, i aviat Kawasaki hi va introduir encara una altra millora: la "gepa de camell", que adopt\xc3\xa0 la Cappra al seu torn. Aquestes versions de Cappra ja muntaven els pneum\xc3\xa0tics Pirelli de 4.50 x 18 i 2.00 x 21 de motocr\xc3\xb2s, dissenyats conjuntament per Pere Pi i la Pirelli de Manresa.'