b'\n_START_ARTICLE_\nSolomon Burke\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa comen\xc3\xa7ar la seva vida adulta com a predicador a Filad\xc3\xa8lfia, i molt aviat va passar a realitzar un show radiof\xc3\xb2nic de gospel. En la d\xc3\xa8cada dels 60 va signar un contracte musical amb Atlantic Records i va comen\xc3\xa7ar a dedicar-se a la m\xc3\xbasica de car\xc3\xa0cter m\xc3\xa9s secular. El seu primer \xc3\xa8xit va ser "Just Out Of Reach Of My Open Arms", una versi\xc3\xb3 d\'una can\xc3\xa7\xc3\xb3 country. Encara que va obtenir gran acceptaci\xc3\xb3 en el cercle art\xc3\xadstic i entre els cr\xc3\xadtics, arribant a alguns \xc3\xa8xits en els g\xc3\xa8neres de Rhythm and blues i de pop, Burke mai va aconseguir arribar a les grans masses tal com van fer Sam Cooke i Otis Redding. _NEWLINE_El seu major \xc3\xa8xit va ser una versi\xc3\xb3 de "Proud Mary", de Creedence Clearwater Revival. Una altra de les seves can\xc3\xa7ons m\xc3\xa9s conegudes \xc3\xa9s "Cry to me", usada en la famosa escena del ball de seducci\xc3\xb3 en la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula Dirty Dancing. El 1964 va escriure i va gravar "Everybody Needs Somebody To Love", la seva aposta m\xc3\xa9s prominent en el soul durador. _NEWLINE_A m\xc3\xa9s de la immediata versi\xc3\xb3 dels The Rolling Stones, aquesta can\xc3\xa7\xc3\xb3 va ser tamb\xc3\xa9 adaptada per Wilson Pickett, i gaireb\xc3\xa9 una d\xc3\xa8cada i mitja despr\xc3\xa9s, el 1980, va ser utilitzada en la banda sonora de la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula The Blues Brothers. La seva carrera va ressuscitar d\'alguna manera el 2002, amb la publicaci\xc3\xb3 de Don\'t Give Up On Me, on interpreta les composicions escrites especialment per a l\'\xc3\xa0lbum d\'alguns dels millors artistes mundials, com Bob Dylan, Brian Wilson, Van Morrison, Elvis Costello i Tom Waits. _NEWLINE_Burke realitz\xc3\xa0 diverses col\xc2\xb7laboracions tant en la petita com en la pantalla gran, i les seves gires arriben a penjar el cartell de "no hi ha entrades", com va oc\xc3\xb3rrer en el Royal Albert Hall de Londres durant la seva gira de tardor al Regne Unit. _NEWLINE_Burke era pare de 21 fills (14 filles i 7 fills), tenia 90 n\xc3\xa9ts i 19 besn\xc3\xa9ts. Alguns dels seus fills i n\xc3\xa9ts es dediquen professionalment en diferents camps de la ind\xc3\xbastria musical, encara que cap ha aconseguit el renom del seu patriarca. Al setembre de 2006, Burke va tornar a les seves arrels country amb la publicaci\xc3\xb3 d\'un \xc3\xa0lbum de 14 can\xc3\xa7ons sota el nom de "Nashville", produ\xc3\xaft per Buddy Miller. Algunes de les veus convidades inclouen a Emmylou Harris, Dolly Parton, Patty Griffin, Gillian Welch i Patty Loveless.\n_START_SECTION_\nMort de l\'artista\n_START_PARAGRAPH_\nLes causes de la mort de l\'artista, el 10 d\'octubre de 2010 no s\'han aclarit. Primer es va dir que havia mort en un avi\xc3\xb3 a l\'Aeroport d\'Amsterdam-Schiphol mentre que despr\xc3\xa9s es va afirmar que va oc\xc3\xb3rrer durant un vol entre Los Angeles i Amsterdam, ciutat on havia de fer un concert amb De Dijk el 12 d\'octubre. Tot i que hi ha dubtes sobre les causes de la seva mort, segons la seva fam\xc3\xadlia, Burke ha mort de causes naturals.'