b"\n_START_ARTICLE_\nDiable de Tasm\xc3\xa0nia\n_START_SECTION_\nTaxonomia\n_START_PARAGRAPH_\nEl naturalista George Harris escrigu\xc3\xa9 la primera descripci\xc3\xb3 publicada del diable de Tasm\xc3\xa0nia el 1807 i l'anomen\xc3\xa0 Didelphis ursina. El 1838, el diable fou reanomenat Dasyurus laniarius per Richard Owen abans que el 1841 Pierre Boitard el mogu\xc3\xa9s al g\xc3\xa8nere Sarcophilus i el reanomen\xc3\xa9s Sarcophilus harrisii, o \xc2\xabcarn\xc3\xb2fil de Harris\xc2\xbb. Una revisi\xc3\xb3 taxon\xc3\xb2mica posterior, publicada el 1987, intent\xc3\xa0 canviar el nom de l'esp\xc3\xa8cie a Sarcophilus laniarius, basant-se en un registre f\xc3\xb2ssil continental d'uns pocs animals. Tanmateix, aix\xc3\xb2 no fou acceptat per la gran majoria de la comunitat taxon\xc3\xb2mica, de manera que es retingu\xc3\xa9 el nom S. harrisii, mentre que S. laniarius ha estat relegat a esp\xc3\xa8cie f\xc3\xb2ssil. An\xc3\xa0lisis filogen\xc3\xa8tiques indiquen que el parent vivent m\xc3\xa9s proper del diable s\xc3\xb3n els gats marsupials i que t\xc3\xa9 una relaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s distant amb el llop marsupial.\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl diable de Tasm\xc3\xa0nia \xc3\xa9s el marsupial carn\xc3\xadvor vivent m\xc3\xa9s gros d'Austr\xc3\xa0lia. T\xc3\xa9 una constituci\xc3\xb3 com ajupida i gruixuda, amb un cap gros i una cua que fa, aproximadament, la meitat de la seva llargada corporal. El diable emmagatzema greix corporal a la cua, de manera que els exemplars malalts solen tenir una cua prima. Una cosa inusual en un marsupial, les seves potes anteriors s\xc3\xb3n lleugerament m\xc3\xa9s llargues que les posteriors. Els diables poden c\xc3\xb3rrer fins a 13\xc2\xa0km/h sobre dist\xc3\xa0ncies curtes. El pelatge sol ser negre, tot i que s\xc3\xb3n habituals taques blanques irregulars al pit i al darrere. Els mascles s\xc3\xb3n sovint m\xc3\xa9s grossos que les femelles, amb una llargada mitjana de cap i cos de 65,2\xc2\xa0cm, amb una cua de 25,8\xc2\xa0cm i un pes mitj\xc3\xa0 de 8\xc2\xa0kg. Les femelles tenen una llargada mitjana de cap i cos de 57\xc2\xa0cm, amb una cua de 24,4\xc2\xa0cm i un pes mitj\xc3\xa0 de 6\xc2\xa0kg. S'estima en sis anys la longevitat mitjana d'un diable de Tasm\xc3\xa0nia salvatge, tot i que en captivitat poden viure m\xc3\xa9s temps._NEWLINE_El diable t\xc3\xa9 llargs bigotis a la cara i en rulls a dalt del cap. Els bigotis li permeten detectar preses quan busca en la foscor i l'ajuden a saber quan hi ha altres diables a prop durant l'alimentaci\xc3\xb3. Quan s'esvera, el diable pot produir una forta pudor, que rivalitza fins i tot amb la de la mofeta. L'o\xc3\xafda \xc3\xa9s el seu sentit dominant i tamb\xc3\xa9 t\xc3\xa9 un excel\xc2\xb7lent sentit de l'olfacte. Com que els diables cacen de nit, sembla que la seva visi\xc3\xb3 \xc3\xa9s m\xc3\xa9s aguda en blanc i negre. En aquestes condicions, poden detectar f\xc3\xa0cilment objectes en moviment, per\xc3\xb2 tenen dificultats a l'hora de veure objectes estacionaris. Una an\xc3\xa0lisi de la for\xc3\xa7a mossegadora dels mam\xc3\xadfers en proporci\xc3\xb3 a la seva mida corporal mostra que el diable t\xc3\xa9 la mossegada m\xc3\xa9s potent de qualsevol mam\xc3\xadfer vivent. La pot\xc3\xa8ncia de la mand\xc3\xadbula es deu en part al seu cap relativament gros. Un diable de Tasm\xc3\xa0nia tamb\xc3\xa9 t\xc3\xa9 un conjunt de dents que creix lentament al llarg de la seva vida.\n_START_SECTION_\nReproducci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLes femelles comencen a criar quan assoleixen la maduresa sexual, sovint al seu segon any de vida. En aquest punt, esdevenen f\xc3\xa8rtils una vegada per any i produeixen diversos \xc3\xb2vuls mentre els dura el zel. L'aparellament t\xc3\xa9 lloc al mar\xc3\xa7, en llocs protegits, durant tant el dia com la nit. Els mascles es barallen per les femelles durant l'\xc3\xa8poca d'aparellament i les femelles s'aparellen amb el mascle dominant. Els diables no s\xc3\xb3n mon\xc3\xb2gams i les femelles s'aparellen amb diversos mascles si el mascle dominant no les vigila despr\xc3\xa9s d'aparellar-s'hi. La gestaci\xc3\xb3 dura 21 dies, al final dels quals neixen 20-30 cries, cadascuna de les quals pesa, aproximadament, 0,18-0,24\xc2\xa0grams. Quan neixen les cries, hi ha una compet\xc3\xa8ncia ferotge quan es mouen de la vagina al marsupi. Un cop dins el marsupi, cadascuna d'elles roman enganxada a un mugr\xc3\xb3 durant els seg\xc3\xbcents cent dies. El marsupi de la femella de diable de Tasm\xc3\xa0nia, com el del uombat, s'obre vers el darrere, de manera que \xc3\xa9s f\xc3\xadsicament dif\xc3\xadcil per la femella interaccionar amb les cries dins el marsupi. Malgrat la mida de la ventrada al naixement, la femella nom\xc3\xa9s t\xc3\xa9 quatre mugrons, de manera que no hi ha mai m\xc3\xa9s de quatre nadons nodrint-se al marsupi; com m\xc3\xa9s vella esdev\xc3\xa9 una femella, m\xc3\xa9s petites seran les seves ventrades. De mitjana, sobreviuen m\xc3\xa9s femelles que mascles._NEWLINE_Dins el marsupi, les cries que s'alimenten creixen r\xc3\xa0pidament. Despr\xc3\xa9s de 15 dies, les parts externes de l'orella esdevenen visibles. Les parpelles s\xc3\xb3n aparents despr\xc3\xa9s de 16 dies, els bigotis despr\xc3\xa9s de 17 i els llavis despr\xc3\xa9s de 20. El pelatge comen\xc3\xa7a a cr\xc3\xa9ixer quan tenen 49 dies i esdev\xc3\xa9 complet a l'edat de 90 dies Els seus ulls s'obren poc despr\xc3\xa9s del desenvolupament del seu pelatge \xe2\x80\x94 entre 87 i 93 dies \xe2\x80\x94 i les boques poden comen\xc3\xa7ar a deixar anar el mugr\xc3\xb3 als 100 dies d'edat. Deixen el marsupi 105 dies despr\xc3\xa9s de n\xc3\xa9ixer; pareixen petites c\xc3\xb2pies dels seus pares i pesen, aproximadament, mig quilogram. A difer\xc3\xa8ncia de les cries de cangur, els diables joves no tornen al marsupi, sin\xc3\xb3 que romanen al cau tres mesos m\xc3\xa9s. S'aventuren fora del cau per primer cop entre l'octubre i el desembre, abans d'esdevenir independents al gener. Les femelles de diable de Tasm\xc3\xa0nia estan ocupades amb la cria dels seus fills durant, aproximadament, sis mesos de l'any.\n_START_SECTION_\nEcologia i comportament\n_START_PARAGRAPH_\nEls diables de Tasm\xc3\xa0nia s'estenen i s\xc3\xb3n bastant comuns arreu de Tasm\xc3\xa0nia. Viuen en tots els h\xc3\xa0bitats de l'illa, incloent-hi els afores de les zones urbanes i els agraden en particular els boscos esclerofil\xc2\xb7les i les zones boscoses costaneres. El diable de Tasm\xc3\xa0nia \xc3\xa9s un ca\xc3\xa7ador nocturn i crepuscular i roman durant el dia entre arbustos frondosos o dins un cau. Els exemplars joves tamb\xc3\xa9 poden escalar arbres, per\xc3\xb2 aix\xc3\xb2 esdev\xc3\xa9 m\xc3\xa9s dif\xc3\xadcil a mesura que creixen. Els diables tamb\xc3\xa9 poden nedar. S\xc3\xb3n animals predominantment solitaris i no formen grups. Ocupen territoris de 8\xe2\x80\x9320\xc2\xa0km\xc2\xb2, que poden encavalcar-se considerablement amb els d'altres animals._NEWLINE_Els diables de Tasm\xc3\xa0nia poden ca\xc3\xa7ar preses de fins a la mida d'un petit ualabi, per\xc3\xb2 a la pr\xc3\xa0ctica s\xc3\xb3n oportunistes i mengen carronya m\xc3\xa9s sovint del que cacen preses vives. Tot i que el diable prefereix els uombats, menja tota mena de petits animals nadius, mam\xc3\xadfers dom\xc3\xa8stics (incloent-hi ovelles), ocells, peixos, insectes, granotes i r\xc3\xa8ptils. La seva dieta \xc3\xa9s bastant variada i dep\xc3\xa8n de l'aliment disponible. De mitjana, es mengen un 15% del seu pes corporal cada dia; tanmateix, poden menjar-se fins a un 40% del seu pes corporal en mitja hora si en tenen l'oportunitat. Els diables de Tasm\xc3\xa0nia eliminen tota resta d'un cad\xc3\xa0ver, devorant els ossos i el pelatge a m\xc3\xa9s de la carn i les v\xc3\xadsceres. En aquest aspecte, el diable s'ha guanyat la gratitud dels grangers de Tasm\xc3\xa0nia, car la velocitat que netegen un cad\xc3\xa0ver contribueix a evitar que s'estenguin insectes que altrament podrien perjudicar el bestiar._NEWLINE_L'alimentaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s un esdeveniment social pel diable de Tasm\xc3\xa0nia. Gran part del soroll atribu\xc3\xaft a l'animal \xc3\xa9s el resultat d'una alimentaci\xc3\xb3 comunal sorollosa, en qu\xc3\xa8 es poden reunir fins a dotze exemplars i que sovint se sent des de diversos quil\xc3\xb2metres de dist\xc3\xa0ncia. Un estudi dels diables durant l'alimentaci\xc3\xb3 identific\xc3\xa0 vint postures f\xc3\xadsiques, incloent-hi el seu badall malici\xc3\xb3s caracter\xc3\xadstic i els onze sons vocals que fan servir per comunicar-se mentre mengen. Solen establir domin\xc3\xa0ncia per mitj\xc3\xa0 de sons i postures f\xc3\xadsiques, tot i que a vegades hi ha combats. Els mascles adults s\xc3\xb3n els m\xc3\xa9s agressius i s\xc3\xb3n habituals les cicatrius de combats per aliment o per parelles sexuals.\n_START_SECTION_\nEstat de conservaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nDurant un temps, Tasm\xc3\xa0nia fou l'\xc3\xbaltim refugi de grans carn\xc3\xadvors marsupials. Tots els carn\xc3\xadvors marsupials grans s'extingiren al continent australi\xc3\xa0 poc despr\xc3\xa9s de l'arribada dels humans. Nom\xc3\xa9s sobrevisqueren els m\xc3\xa9s petits i adaptables. Proves f\xc3\xb2ssils de l'oest de Vict\xc3\xb2ria mostren que els diables de Tasm\xc3\xa0nia resistiren al continent fins fa uns sis segles (uns 400 anys abans de la colonitzaci\xc3\xb3 europea). La seva extinci\xc3\xb3 s'atribueix a la depredaci\xc3\xb3 per part dels dingos i a la ca\xc3\xa7a per part dels abor\xc3\xadgens australians. A Tasm\xc3\xa0nia, lliure de dingos, els marsupials carn\xc3\xadvors encara eren actius quan arribaren els europeus. \xc3\x89s coneguda l'extinci\xc3\xb3 del llop marsupial despr\xc3\xa9s de l'arribada dels europeus, per\xc3\xb2 el diable de Tasm\xc3\xa0nia tamb\xc3\xa9 estigu\xc3\xa9 amena\xc3\xa7at._NEWLINE_Els primers colonitzadors de Tasm\xc3\xa0nia tastaren la carn del diable, que descrigueren amb un gust com de vedella. Com que es pensava que els diables ca\xc3\xa7arien i matarien animals de bestiar, ja el 1830 s'introdu\xc3\xad un sistema de recompenses amb l'objectiu de foragitar el diable de les finques rurals. Al llarg dels cent anys seg\xc3\xbcents, les trampes i els enverinaments portaren l'animal a la vora de l'extinci\xc3\xb3. Despr\xc3\xa9s de la mort de l'\xc3\xbaltim llop marsupial el 1936, es reconegu\xc3\xa9 l'amena\xc3\xa7a als diables. El diable de Tasm\xc3\xa0nia fou protegit legalment el 1941 i a poc a poc se'n recuperaren les poblacions._NEWLINE_Han tingut lloc almenys dos grans declivis de les poblacions en la hist\xc3\xb2ria coneguda, possiblement a causa d'epid\xc3\xa8mies: el 1909 i el 1950. Segons el Departament d'Ind\xc3\xbastries Prim\xc3\xa0ries i Aigua de Tasm\xc3\xa0nia, la poblaci\xc3\xb3 actual de diables \xc3\xa9s d'entre 10.000 i 100.000 exemplars i el m\xc3\xa9s probable \xc3\xa9s que hi hagi entre 20.000 i 50.000 exemplars madurs. El cient\xc3\xadfic s\xc3\xa8nior del programa Devil Facial Tumour Disease, Hamish McCallum, ofereix una estimaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s conservadora d'un m\xc3\xadnim de 20.000 exemplars i un m\xc3\xa0xim de 75.000.\n_START_SECTION_\nAspectes culturals\n_START_PARAGRAPH_\nEl diable de Tasm\xc3\xa0nia \xc3\xa9s un animal ic\xc3\xb2nic a Austr\xc3\xa0lia; \xc3\xa9s el s\xc3\xadmbol del Servei de Parcs Nacionals i de Fauna de Tasm\xc3\xa0nia i l'equip de futbol australi\xc3\xa0 que juga a la Victorian Football League \xc3\xa9s conegut com a Tasmanian Devils Football Club. El desaparegut equip de b\xc3\xa0squet de la NBL, els Hobart Devils, tamb\xc3\xa9 devia el nom a l'animal. El diable fou un dels sis animals nadius australians que aparegueren a les monedes commemoratives de dos-cents d\xc3\xb2lars australians emeses entre el 1989 i el 1994. Els diables de Tasm\xc3\xa0nia s\xc3\xb3n populars amb els turistes dom\xc3\xa8stics i internacionals. A causa de la seva personalitat \xc3\xbanica, el diable de Tasm\xc3\xa0nia ha estat el protagonista de nombrosos documentals i llibres per nens de no-ficci\xc3\xb3. El documental australi\xc3\xa0 m\xc3\xa9s recent sobre el diable, Terrors of Tasmania, dirigit i produ\xc3\xaft per David Parer i Elizabeth Parer-Cook, fou llan\xc3\xa7at el 2005. El documental segueix una femella de diable anomenada Manganinnie al llarg de l'\xc3\xa8poca d'aparellament i del naixement i la cria dels seus beb\xc3\xa8s. El documental tamb\xc3\xa9 observa l'efecte de la malaltia de tumors facials del diable de Tasm\xc3\xa0nia i les mesures de conservaci\xc3\xb3 que s'han empr\xc3\xa8s per assegurar la superviv\xc3\xa8ncia del diable. El documental ha estat em\xc3\xa8s a la televisi\xc3\xb3 a Austr\xc3\xa0lia i als Estats Units al National Geographic Channel._NEWLINE_Les restriccions sobre l'exportaci\xc3\xb3 dels diables de Tasm\xc3\xa0nia vol dir que normalment nom\xc3\xa9s se'ls pot veure en captivitat a Austr\xc3\xa0lia. L'\xc3\xbaltim diable conegut a l'estranger mor\xc3\xad al Fort Wayne Children's Zoo (EUA) el 2004. Tanmateix, el Govern de Tasm\xc3\xa0nia envi\xc3\xa0 un parell de diables al Zoo de Copenhaguen, despr\xc3\xa9s del naixement del primer fill de Frederic de Dinamarca i la seva esposa de Tasm\xc3\xa0nia, Mary, a l'octubre del 2005. Aquests s\xc3\xb3n els \xc3\xbanics diables que es poden veure a l'exterior d'Austr\xc3\xa0lia._NEWLINE_El diable de Tasm\xc3\xa0nia \xc3\xa9s conegut internacionalment com a la inspiraci\xc3\xb3 del personatge de dibuixos animats dels Looney Tunes Taz. Tot i que la versi\xc3\xb3 de dibuixos animats sembla un diable estilitzat (canines prominents, un cap gran, potes curtes), les semblances en el comportament dels dos s\xc3\xb3n poques i consisteixen principalment en un comportament soroll\xc3\xb3s i t\xc3\xadmid i un apetit vora\xc3\xa7. Uns investigadors tamb\xc3\xa9 han donat a un ratol\xc3\xad mutant el nom de \xc2\xabdiable de Tasm\xc3\xa0nia\xc2\xbb. El ratol\xc3\xad mutant t\xc3\xa9 un defecte en el desenvolupament de les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules dels p\xc3\xa8ls sensibles de l'orella, fent que presenti comportaments anormals com ara moviments bruscos i circulars del cap, de manera m\xc3\xa9s similar al Taz dels dibuixos animats que no pas al diable de Tasm\xc3\xa0nia aut\xc3\xa8ntic._NEWLINE_Per a la versi\xc3\xb3 2.6.29 del nucli Linux, Linus Torvalds substitu\xc3\xad temporalment la mascota Tux amb un diable de Tasm\xc3\xa0nia anomenat \xc2\xabTuz\xc2\xbb per a donar suport a la Campanya Save the Tasmanian Devil."