b'\n_START_ARTICLE_\nSukhoi Su-15\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nReconeixent les limitacions dels anteriors SU-9 i SU-11, l\'OKB de Sukhoi va comen\xc3\xa7ar r\xc3\xa0pidament a desenvolupar un avi\xc3\xb3 revisat i millorat. Es va crear una varietat d\'aeronaus, incloent el T-49, que compartia el fuselatge de l\'Su-9 (incloent el seu \xc3\xbanic motor), per\xc3\xb2 utilitzava entrades d\'aire laterals per a deixar espai en el morro per al radar Oriol-D, i el T-5, que era essencialment un Su-11 molt modificat, amb un fuselatge m\xc3\xa9s ample en la part del darrere que portava dos motors Tumansky R-11._NEWLINE_Aquests van portar al T-58, que combinava els dos motors amb una versi\xc3\xb3 modificada del morro del T-49, per\xc3\xb2 les entrades d\'aire se situaven m\xc3\xa9s cap enrere, darrere de la cabina. El T-58 va volar per primera vegada el 30 de maig de 1962. Va entrar en servei de proves, com a Su-15, el 5 d\'agost de 1963, per\xc3\xb2 la seva entrada en servei es va retardar a causa de l\'ambival\xc3\xa8ncia del govern sovi\xc3\xa8tic sobre el valor dels interceptors tripulats enfront dels m\xc3\xadssils terra-aire, caracter\xc3\xadstics de l\'\xc3\xa8poca de Nikita Khrusxov. Aix\xc3\xb2 no obstant, va anar finalment acceptat per la Defensa Antia\xc3\xa8ria Sovi\xc3\xa8tica (PVO), amb el primer Su-15F (codi OTAN, Flagon-A )/A) i va entrar en servei el 1967._NEWLINE_Encara que es van fabricar en grans quantitats, el Su-15 no va ser exportat a pa\xc3\xafsos del Pacte de Vars\xc3\xb2via. No obstant aix\xc3\xb2, certes quantitats pertanyen a les forces a\xc3\xa8ries georgianes i ucra\xc3\xafneses despr\xc3\xa9s de la dissoluci\xc3\xb3 de la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica. A R\xc3\xbassia, els SU-15 han estat retirats gradualment en 1993 a favor de models m\xc3\xa9s avan\xc3\xa7ats com el Sukhoi Su-27 i el MiG-31.\n_START_SECTION_\nDisseny\n_START_PARAGRAPH_\nEncara que molts components del Su-15 van ser similars o id\xc3\xa8ntics als del Su-9 i el Su-11, incloent-hi els caracter\xc3\xadstics frens aeris en la part del darrere del fuselatge, el Su-15 va abandonar l\'entrada d\'aire frontal per entrades laterals que alimentava els dos turboreactors, originalment els Tumansky R-11F. El canvi permetia m\xc3\xa9s espai en el morro per a un radar m\xc3\xa9s potent, inicialment l\'Oriol-D ._NEWLINE_Els primers Su-15F tenien ales en delta com el seu predecessor, per\xc3\xb2 van ser reempla\xc3\xa7ades en el Su-15MF (designaci\xc3\xb3 OTAN, Flagon-D) per una forma alar de doble delta d\'envergadura major, amb una aleta encal\xc3\xa7adora per sobre de cada subjecci\xc3\xb3 alar._NEWLINE_Com el Lockheed F-104 Starfighter,el Su-15 tenia una bona velocitat m\xc3\xa0xima i ascensional. Les velocitats d\'enlairament i aterratge eren relativament altes i els controls de vol eren sensibles i precisos. Malgrat el seu potent radar, el Su-15 com la majoria dels interceptors sovi\xc3\xa8tics d\'abans de finals dels anys 1980, depenia molt del control en terra, que dirigia els avions als seus blancs mitjan\xc3\xa7ant estacions terrestres de radar._NEWLINE_L\'armament principal de l\'avi\xc3\xb3 va ser el m\xc3\xadssil aire-aire R-8 (codi OTAN AA-3 Anab). Les primeres versions podien portar dos m\xc3\xadssils, per\xc3\xb2 el Flagon-D i versions posteriors podia ser equipat amb quatre. Aquests m\xc3\xadssils estaven disponibles en versions de guia infrarroja i de radar semiactiu, i era habitual que els avions portessin un parell de cada tipus per augmentar les seves possibilitats d\'impacte._NEWLINE_Els models Flagon-F podien portar, a m\xc3\xa9s del R-8, un o dos parells de m\xc3\xadssils de curt aconsegueixi R-60 (AA-8 Aphid). Per reempla\xc3\xa7ar l\'R-8, tamb\xc3\xa9 es podia equipar l\'avi\xc3\xb3 amb m\xc3\xadssils R-23 (AA-7 Apex) que utilitzava el MiG-23. Els \xc3\xbaltims models del Su-15 podien portar de vegades un parell de contenidors amb metralladores UPK-23-250 de 23 mm en les subjeccions del fuselatge, que contenia canons bitub Gryazev-Shipunov GSh-23L, similars als utilitzats en el MiG-21 i MiG-23._NEWLINE_|\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria operacional\n_START_PARAGRAPH_\nSent un dels principals interceptors de la PVO, el Su-15 va tenir diversos incidents amb avions estrangers. Un d\'aquests va ser l\'atac al vol 902 de Korean Airlines en 1978 sobre M\xc3\xbarmansk. Encara que el Boeing 707 va sobreviure a l\'impacte del m\xc3\xadssil, es va estavellar conseq\xc3\xbcentment, i hi van haver dos morts. En 1981, un SU-15 amb base a Bak\xc3\xba va tenir un xoc controlat amb un Canadair CL-44 irani\xc3\xa0._NEWLINE_L\'incident m\xc3\xa9s notori va oc\xc3\xb3rrer l\'1 de setembre de 1983 quan el Vol 007 de Korean Airlines sobrevol\xc3\xa0 el territori de l\'URSS sobre Kamtxatka. El Boeing 747 va ser abatut sobre el mar a l\'oest de l\'illa Sakhal\xc3\xadn pel SU T "Roig 17" pilotat pel Tinent Coronel Guennadi Ossip\xc3\xb3vitx del 41\xc3\xa8 Regiment de Caces de la VVS (For\xc3\xa7a A\xc3\xa8ria Sovi\xc3\xa8tica), utilitzant un m\xc3\xadssil R-98MR (guiat per radar) que va impactar en el fuselatge i un m\xc3\xadssil R-98MT que va destruir un motor i ala del Boeing 747, acabant amb la vida dels seus 246 passatgers i 23 tripulants.\n_START_SECTION_\nEspecificacions del SU-15T\n_START_PARAGRAPH_\nDades extretes de Combat Aircraft since 1945:'