b'\n_START_ARTICLE_\nComunisme d\'esquerra\n_START_PARAGRAPH_\nEl comunisme d\'esquerra \xc3\xa9s el corrent del marxisme i el comunisme que es defineix per una cr\xc3\xadtica, des del mateix marxisme, a les ortod\xc3\xb2xies leninistes i amb posterioritat estalinistes o trotsquistes. En general, el comunisme d\'esquerra rebutja les interpretacions del determinisme econ\xc3\xb2mic mecanicista, amb tota la seva concepci\xc3\xb3 de la hist\xc3\xb2ria com un moviment d\'etapes successives determinades pels canvis a les forces de producci\xc3\xb3, per introduir com a element actiu el protagonisme de la lluita de classes i de la consci\xc3\xa8ncia de classe. En negar que la hist\xc3\xb2ria segueixi de manera inevitable per un curs pr\xc3\xa8viament determinat que fatalment conduir\xc3\xa0 al socialisme, el comunisme d\'esquerres afirma l\'actualitat de la revoluci\xc3\xb3 com un acte conscient i transgressor de l\'ordre establert. Per\xc3\xb2 d\'altra banda, en la mesura en qu\xc3\xa8 s\'elimina la concepci\xc3\xb3 mecanicista del proc\xc3\xa9s hist\xc3\xb2ric, caracter\xc3\xadstica de les diverses escol\xc3\xa0stiques marxistes i comunistes, es confereix tot el protagonisme a la classe (o bloc de classes) revolucion\xc3\xa0ria, q\xc3\xbcestionant que un partit, ent\xc3\xa8s com a organitzaci\xc3\xb3 de qualsevol pretesa avantguarda, pugui substituir i anul\xc2\xb7lar el paper d\'aquesta classe. En tant que el comunisme d\'esquerra no tan sols sost\xc3\xa9 la just\xc3\xadcia i la possibilitat hist\xc3\xb2rica del fet revolucionari, sin\xc3\xb3 que molt sovint l\'ent\xc3\xa9n des d\'una defensa de la democr\xc3\xa0cia obrera (articulada entorns dels consells obrers o altres mecanismes democr\xc3\xa0tics) molt distant de la teoria leninista (i fins i tot del trotskisme ortodox). En aquest sentit el comunisme d\'esquerres \xc3\xa9s indissociable d\'all\xc3\xb2 que s\'ha conegut com a marxisme occidental._NEWLINE_El comunisme d\'esquerra sovint tamb\xc3\xa9 trenc\xc3\xa0 amb la t\xc3\xa0ctica leninista, creient que els comunistes no havien de participar en els parlaments burgesos ni en els sindicats reformistes. No obstant aix\xc3\xb2, molts comunistes d\'esquerra es van dividir en les seves cr\xc3\xadtiques al leninisme. Els comunistes consellistes van criticar els bolxevics per substituir la classe obrera per un partit elitista, i van posar l\'accent en la necessitat d\'una organitzaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s aut\xc3\xb2noma de la classe obrera. En canvi, el corrent itali\xc3\xa0, amb Amadeo Bordiga, va destacar la necessitat d\'un partit comunista internacional i va denunciar el parlamentarisme burg\xc3\xa8s._NEWLINE_Tot i que va ser assassinada el 1919, abans que l\xe2\x80\x99esquerra comunista aparegu\xc3\xa9s com un corrent diferent al bolxevisme leninista, Rosa Luxemburg va influir notablement en la majoria dels comunistes d\'esquerra. Entre els defensors del comunisme d\'esquerres s\xe2\x80\x99inclouen Amadeo Bordiga, Onorato Damen, Jacques Camatte, Herman Gorter, Antonie Pannekoek, Otto R\xc3\xbchle, Sylvia Pankhurst i Paul Mattick. En el cas de Catalunya, on el marxisme majoritari no va seguir l\'ortod\xc3\xb2xia estalinista, cal destacar, en una etapa posterior i a dist\xc3\xa0ncia de l\'ultraesquerranisme d\'alguns d\'aquests moviments, Andreu Nin i Joaquim Maurin, fundadors del POUM.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria i desenvolupament\n_START_PARAGRAPH_\nEn general, se solen destacar dos corrents importants del comunisme esquerre: l\'itali\xc3\xa0 i holand\xc3\xa8s-alemany. L\'esquerra comunista a It\xc3\xa0lia es va formar durant la Primera Guerra Mundial en organitzacions com el Partit Socialista Itali\xc3\xa0 i el Partit Comunista d\'It\xc3\xa0lia. L\'esquerra italiana es considerava leninista, per\xc3\xb2 denunci\xc3\xa0 la perversi\xc3\xb3 del marxisme-leninisme materialitzada a la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica d\'Stalin. L\'esquerra comunista italiana recolz\xc3\xa0 la teoria de l\'avantguarda prolet\xc3\xa0ria vehiculada a trav\xc3\xa9s del partit, el centralisme democr\xc3\xa0tic, la dictadura del proletariat i dedic\xc3\xa0 molta atenci\xc3\xb3 a l\'internacionalisme proletari.  L\'esquerra comunista holandesa-alemanya va divergir del propi Lenin abans de l\'arribada del govern d\'Stalin i recolz\xc3\xa0 fermament el consellisme, a difer\xc3\xa8ncia de les teories  del partit, i de la seva relaci\xc3\xb3 amb el govern obrer, m\xc3\xa9s leninistes de l\'esquerra italiana. Les posicions pol\xc3\xadtiques que comparteixen les diferents tradicions comunistes d\'esquerra s\xc3\xb3n l\xe2\x80\x99oposici\xc3\xb3 als fronts populars i al parlamentarisme burg\xc3\xa8s._NEWLINE_Els or\xc3\xadgens hist\xc3\xb2rics del comunisme esquerre provenen de la Primera Guerra Mundial. La majoria dels comunistes d\'esquerres donaren suport a la Revoluci\xc3\xb3 d\'Octubre a R\xc3\xbassia, per\xc3\xb2 conservaren una visi\xc3\xb3 cr\xc3\xadtica del seu desenvolupament. No obstant aix\xc3\xb2, alguns te\xc3\xb2rics q\xc3\xbcestionaren que la revoluci\xc3\xb3 russa tingu\xc3\xa9s un car\xc3\xa0cter proletari o socialista, argumentant que simplement havia duit a terme les tasques de la revoluci\xc3\xb3 burgesa creant un sistema de capitalisme d\'estat._NEWLINE_El comunisme de l\'esquerra es va centrar en un primer moment, al voltant de 1918, en la necessitat de construir un partit comunista completament separat dels elements reformistes i centristes que "varen trair el proletariat". Les fraccions m\xc3\xa9s esquerranes es varen oposar a tota forma de participaci\xc3\xb3 en els processos electorals i en les organitzacions sindicals reformistes. La creen\xc3\xa7a que s\'havia obert un per\xc3\xadode revolucionari, iniciat amb la Revoluci\xc3\xb3 d\'Octubre a R\xc3\xbassia, els duia a sobrevalorar les forces obreres i no prendre en consideraci\xc3\xb3 la capacitat de reacci\xc3\xb3 dels estats capitalistes. Aquestes posicions varen ser criticades durament per Lenin al seu llibre "L\'esquerranisme, malaltia infantil del comunisme". Per\xc3\xb2 no tot en el comunisme d\'esquerra europeu era ultraesquerranisme infantil, ja que l\'an\xc3\xa0lisi de fons anava en el sentit de tractar de garantir processos revolucionaris, sota l\'\xc3\xa0mplia influ\xc3\xa8ncia de la revoluci\xc3\xb3 russa, per\xc3\xb2 incorporant elements democr\xc3\xa0tics (consells obrers) i una visi\xc3\xb3 molt diferent de la funci\xc3\xb3 del partit. Aspectes que varen permetre a aquest corrent entendre el car\xc3\xa0cter dictatorial i brutal del r\xc3\xa8gim que s\'anava forjant sota la direcci\xc3\xb3 de Lenin, primer, i despr\xc3\xa9s sota el domini desp\xc3\xb2tic i assass\xc3\xad d\'Stalin.\n_START_SECTION_\nL\'esquerra comunista russa\n_START_PARAGRAPH_\nL\'esquerra comunista russa comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a articular-se com una fracci\xc3\xb3 dins del Partit Comunista Rus (bolxevic) el 1918, en oposar-se a la signatura del Tractat de Brest-Litovsk amb Alemanya pel govern del Sovnarkom dirigit per Lenin. Els comunistes d\'esquerra desitjaven fer extensiva la revoluci\xc3\xb3 prolet\xc3\xa0ria internacional arreu del m\xc3\xb3n. Inicialment el cap d\'aquesta tend\xc3\xa8ncia va ser Nikolai Bukharin. Van comen\xc3\xa7ar a publicar una publicaci\xc3\xb3, Kommunist, que va plantejar una cr\xc3\xadtica a la direcci\xc3\xb3 del partit, en especial pel que feia a la burocratitzaci\xc3\xb3 de l\xe2\x80\x99Estat, i van defensar que la propietat estatal completa dels mitjans de producci\xc3\xb3 hauria de procedir a un ritme m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pid del que Lenin desitjava. _NEWLINE_Els comunistes d\'esquerra es van esvair mentre en la mesura en que l\'ona revolucion\xc3\xa0ria mundial es va debilitar i es va fer evident que les posicions de Lenin eren molt s\xc3\xb2lides. D\'altra banda Nikolai Bukharin va moderar els seus plantejaments convergint amb Lenin. Alguns grups comunistes d\'esquerra molt petits van sorgir dins de la Rep\xc3\xbablica Socialista Federada Sovi\xc3\xa8tica de R\xc3\xbassia en els anys seg\xc3\xbcents, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s van ser v\xc3\xadctimes de la repressi\xc3\xb3 estalinista, com la resta de corrents i tend\xc3\xa8ncies. En molts de sentits, les posicions dels comunistes d\'esquerra foren heretades per la facci\xc3\xb3 de l\xe2\x80\x99Oposici\xc3\xb3 Obrera i el grup obrer del Partit Comunista Rus de Gavril Myasnikov i, en certa manera, pels decistes.\n_START_SECTION_\nL\xe2\x80\x99esquerra comunista a It\xc3\xa0lia fins al 1926\n_START_PARAGRAPH_\nEls comunistes d\'esquerra italians, en el moment de la fundaci\xc3\xb3 del Partit Comunista d\'It\xc3\xa0lia, representaven la majoria dels comunistes del pa\xc3\xads, com a resultat de la conflu\xc3\xa8ncia de la facci\xc3\xb3 comunista abstencionista del Partit Socialista itali\xc3\xa0 (PSI), el grup d\'Ordine Nuovo i altres corrents socialistes desitjoses d\'adherir-se a la internacional comunista. Sota el lideratge d\'Amadeo Bordiga, l\'ala esquerra va controlar el PCd\'I fins al Congr\xc3\xa9s de Li\xc3\xb3 de 1926. El despla\xc3\xa7ament de Bordiga de la seva posici\xc3\xb3 com a primer secretari i el seu reempla\xc3\xa7ament per Gramsci va assenyalar la p\xc3\xa8rdua de pes de l\'extrema esquerra, d\'acord amb el criteri de la internacional. Aleshores, Bordiga es trobava a la pres\xc3\xb3 feixista i es quedaria fora de la pol\xc3\xadtica organitzada fins al 1952. _NEWLINE_L\'any 1925 va ser un punt d\'inflexi\xc3\xb3 per al comunisme itali\xc3\xa0, ja que va ser l\'any en qu\xc3\xa8 es va produir l\'anomenada bolxevitzaci\xc3\xb3 de les seccions de la Internacional Comunista. Aquest pla va ser dissenyat per eliminar totes les desviacions socialdem\xc3\xb2crates de la Comintern i desenvolupar les l\xc3\xadnies d\'actuaci\xc3\xb3 del bolxevisme o, almenys, les l\xc3\xadnies del que Grigory Zinoviev, secretari de la Internacional, considerava que eren les l\xc3\xadnies bolxevics. A la pr\xc3\xa0ctica, aix\xc3\xb2 va significar estructures burocr\xc3\xa0tiques descendents, centralitzades,  en qu\xc3\xa8 els seus membres estaven controlats pel lideratge imposat pel Comit\xc3\xa8 Executiu de la Internacional Comunista. A It\xc3\xa0lia, aix\xc3\xb2 va significar que la direcci\xc3\xb3 que abans havia estat a les mans de Bordiga es lliur\xc3\xa0s a representants de la minoria del partit, quan el grup Serrati-Maffi del PSI es va unir al PCD\'I._NEWLINE_No obstant aix\xc3\xb2, Bordiga va seguir defensant les seves posicions i es va manifestar favorable a les posicions de Lev Trotski en les disputes russes. Mentrestant, els militants de l\'esquerra del partit, entorn d\'Onorato Damen, van formar el Comit\xc3\xa8 d\xe2\x80\x99Entesa, que es va veure abocat a l\'autodissoluci\xc3\xb3 per indicaci\xc3\xb3 de la nova direcci\xc3\xb3 del partit, ara liderada per Gramsci. En el congr\xc3\xa9s de Li\xc3\xb3, culminat amb les famoses tesis de Gramsci, el bordiguisme va ser derrotat i col\xc2\xb7locat en minoria. Amb la vict\xc3\xb2ria del feixisme a It\xc3\xa0lia, Bordiga va ser empresonat i quan es va oposar a condemnar a Trotski a dins la pres\xc3\xb3, va ser expulsat del partit el 1930. Llavors va prendre una postura de no implicaci\xc3\xb3 en la pol\xc3\xadtica durant molts anys. La vict\xc3\xb2ria del feixisme itali\xc3\xa0 tamb\xc3\xa9 va suposar que l\'esquerra italiana en el seu conjunt entr\xc3\xa9s en una nova etapa, sovint viscuda des de l\'exili.\n_START_SECTION_\nL\'esquerra comunista germanoholandesa fins al 1933\n_START_PARAGRAPH_\nEl comunisme d\'esquerra va sorgir en els dos pa\xc3\xafsos i sempre va estar molt relacionat. Entre els principals te\xc3\xb2rics del moviment alemany hi hagu\xc3\xa9 els holandesos Anton Pannekoek i Herman Gorter i diversos activistes alemanys van trobar refugi als Pa\xc3\xafsos Baixos despr\xc3\xa9s que els nazis arribessin al poder el 1933. La cr\xc3\xadtica del reformisme socialdem\xc3\xb2crata es pot remuntar a abans de la Primera Guerra Mundial. Als Pa\xc3\xafsos Baixos una ala revolucion\xc3\xa0ria de la socialdemocr\xc3\xa0cia s\'havia separat del partit fins i tot abans de la guerra i havia constru\xc3\xaft lligams amb activistes alemanys. El 1915, el Partit Socialista Antinacional va ser fundat per Franz Pfemfert i estava vinculat a Die Aktion. Despr\xc3\xa9s del comen\xc3\xa7ament de la Revoluci\xc3\xb3 alemanya del 1918, es va poder fer present un fort corrent d\'esquerra entre les seccions dels partits comunistes d\'ambd\xc3\xb3s pa\xc3\xafsos. A Alemanya, aix\xc3\xb2 va conduir directament a la fundaci\xc3\xb3 del Partit Comunista Obrer d\'Alemanya (KAPD) despr\xc3\xa9s que els seus l\xc3\xadders fossin expulsats del Partit Comunista d\'Alemanya (KPD) per Paul Levi. Aquest desenvolupament es va reflectir als Pa\xc3\xafsos Baixos, i a una escala m\xc3\xa9s petita a Bulg\xc3\xa0ria, on el moviment comunista va tendir a seguir el que passava a Alemanya._NEWLINE_Quan es va fundar, el KAPD va incloure algunes desenes de milers de revolucionaris. No obstant aix\xc3\xb2, en pocs anys s\'havia trencat i pr\xc3\xa0cticament dissolt. Aix\xc3\xb2 es deu al fet que es basava en l\xe2\x80\x99optimisme revolucionari i en un purisme que rebutjava el que aleshores es coneixia com a frontisme. El frontisme, entre altres coses, suposava treballar a les mateixes organitzacions que els treballadors reformistes. El KAPD va considerar que aquest treball era poc \xc3\xbatil en un moment en qu\xc3\xa8 es pensava que la revoluci\xc3\xb3 era un esdeveniment imminent i que no era nom\xc3\xa9s un objectiu a llarg termini. Aix\xc3\xb2 va fer que els membres del KAPD rebutgessin el treball en els sindicats tradicionals a favor de formar els seus propis sindicats revolucionaris. Aquestes unionen, ben diferenciades dels sindicats oficials, van arribar a tenir 80.000 membres el 1920 i van assolir el seu apogeu el 1921, amb 200.000 membres, per despr\xc3\xa9s disminuir r\xc3\xa0pidament. Tamb\xc3\xa9 van estar organitzativament dividits des del principi, entre aquelles unionen vinculades al KAPD formant l\'AAU-D i els de Sax\xc3\xb2nia al voltant d\'Otto R\xc3\xbchle, que es van oposar a la concepci\xc3\xb3 d\'un partit i a favor d\'una organitzaci\xc3\xb3 de classe unit\xc3\xa0ria organitzada com a AAU-E (Allgemeine Arbeiter-Union \xe2\x80\x93 Einheitsorganisation)._NEWLINE_El KAPD abans del seu congr\xc3\xa9s fundacional ja va patir la seva primera divisi\xc3\xb3, quan aparegu\xc3\xa9 l\'anomenada tend\xc3\xa8ncia bolxevic nacional al voltant de Fritz Wolffheim i Heinrich Laufenberg (aquesta tend\xc3\xa8ncia no t\xc3\xa9 cap connexi\xc3\xb3 amb les tend\xc3\xa8ncies pol\xc3\xadtiques modernes de R\xc3\xbassia que utilitzen el mateix nom). Per\xc3\xb2 pitjor va ser que el KAPD va perdre la major part del seu suport r\xc3\xa0pidament, ja que no va desenvolupar estructures duradores. Aix\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 va contribuir a disputes internes i el partit es va dividir en dues tend\xc3\xa8ncies competidores conegudes com les tend\xc3\xa8ncies d\'Essen i Berl\xc3\xadn pels historiadors de l\'esquerra comunista. La recentment establerta Internacional de Treballadors Comunistes (KAI) es va dividir exactament de la mateixa manera que el petit Partit Obrer Comunista de Bulg\xc3\xa0ria. Els \xc3\xbanics afiliats al KAI van ser el Partit Comunista Obrer de Gran Bretanya, dirigit per Sylvia Pankhurst, el Partit Comunista de Treballadors dels Pa\xc3\xafsos Baixos (KAPN) als Pa\xc3\xafsos Baixos i un grup a R\xc3\xbassia. La AAU-D es va dividir en les mateixes l\xc3\xadnies i va deixar de existir r\xc3\xa0pidament com una veritable tend\xc3\xa8ncia dins de les f\xc3\xa0briques.\n_START_SECTION_\nL\'esquerra comunista i la Internacional Comunista\n_START_PARAGRAPH_\nL\'esquerra comunista europea, en general, va recolzar la presa del poder bolxevic a l\'octubre de 1917 i va mantenir enormes esperances tant respecte al poder obrer i camperol, a trav\xc3\xa9s dels soviets, com en la fundaci\xc3\xb3 de la Internacional Comunista. De fet, les tend\xc3\xa8ncies d\'esquerra eren majorit\xc3\xa0ries en la primera estructura de la Comintern per coordinar les seves activitats a Europa Occidental, l\xe2\x80\x99Oficina d\xe2\x80\x99Amsterdam. No obstant aix\xc3\xb2, la situaci\xc3\xb3 va durar poc i l\'Oficina no va funcionar mai com a \xc3\xb2rgan efectiu de lideratge per a Europa Occidental, tal com es pensava originalment. L\xe2\x80\x99Oficina de Viena de la Comintern tamb\xc3\xa9 es pot considerar que tenia una orientaci\xc3\xb3 clara cap a l\'esquerra comunistalassificar com a comunista d\'esquerra, per\xc3\xb2 els seus components no evolucionaren en direcci\xc3\xb3 a cap de les dues corrents que conformaven l\xe2\x80\x99esquerra del comunisme. M\xc3\xa9s aviat, l\xe2\x80\x99Oficina de Viena va adoptar les idees d\xe2\x80\x99ultraesquerra del primer per\xc3\xadode del Comintern._NEWLINE_Els comunistes d\'esquerra van recolzar la revoluci\xc3\xb3 russa, per\xc3\xb2 no van acceptar els m\xc3\xa8todes dels bolxevics. Moltes de les posicions pol\xc3\xadtiques i te\xc3\xb2riques dels comunistes germanoholandesos van partir de les cr\xc3\xadtiques de Rosa Luxemburg tal com ella les va esbossar en el seu assaig p\xc3\xb2stum titulat "La revoluci\xc3\xb3 russa". En aquest assaig, Luxemburg va rebutjar la posici\xc3\xb3 bolxevic sobre la distribuci\xc3\xb3 de la terra als camperols i el seu suport al dret de les nacions a l\'autodeterminaci\xc3\xb3. Els comunistes d\'esquerra italiana no van acceptar en aquell moment cap d\'aquestes cr\xc3\xadtiques luxemburguanes i els dos corrents anirien evolucionant per separat._NEWLINE_En bona part, el conegut llibre de Lenin "L\'esquerranisme, malaltia infantil del comunisme" \xc3\xa9s un atac a les idees dels corrents comunistes d\'esquerra emergents. El seu principal objectiu era polemitzar amb els corrents que defensaven la puresa revolucion\xc3\xa0ria mostrant-los que podrien romandre fidels als principis m\xc3\xa9s fermament revolucionaris tot utilitzant una varietat de t\xc3\xa0ctiques determinades per la variabilitat de situacions i correlacions de forces. Per tant, Lenin va defensar l\xe2\x80\x99\xc3\xbas del parlamentarisme i la conveni\xc3\xa8ncia de treballar dins dels sindicats oficials._NEWLINE_En produir-se la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 de Kronstadt , en un moment en qu\xc3\xa8 el debat sobre les t\xc3\xa0ctiques a seguir pels comunistes era viu dins el Comintern, alguns analistes han vist err\xc3\xb2niament que l\'acci\xc3\xb3 pogu\xc3\xa9s ser influ\xc3\xafda per l\'esquerra comunista. Per\xc3\xb2, de fet, els corrents comunistes d\'esquerra no tenien cap connexi\xc3\xb3 amb la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3, tot i que li va manifestar el seu suport quan la van con\xc3\xa8ixer. En anys posteriors, la tradici\xc3\xb3 germanoholandesa, en particular, veuria la supressi\xc3\xb3 de la revolta com el punt d\'inflexi\xc3\xb3 hist\xc3\xb2ric en l\'evoluci\xc3\xb3 de l\'estat rus despr\xc3\xa9s d\'octubre de 1917\n_START_SECTION_\nComunisme d\'esquerra itali\xc3\xa0 1926\xe2\x80\x931939\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s del 1926, el comunisme d\'esquerra itali\xc3\xa0 es va reorganitzar a l\'exili sense la participaci\xc3\xb3 de Bordiga. Hi va haver contactes entre els italians i els alemanys que es van desenvolupar a Fran\xc3\xa7a, per\xc3\xb2 l\'esquerra comunista italiana va veure que la posici\xc3\xb3 del KAPD a favor de l\'organitzaci\xc3\xb3 consellista era similar a les idees de L\'Ordine Nuovo de Gramsci i, per tant, va tendir a rebutjar una major aproximaci\xc3\xb3. Els intents de treballar amb el grup organitzat al voltant de Karl Korsch tamb\xc3\xa9 van fallar. La facci\xc3\xb3 d\'esquerra del PCd\'I es va constituir formalment al juliol de 1927 de banda de diversos militants joves. Aquest nou grup tenia membres a Fran\xc3\xa7a, B\xc3\xa8lgica i els Estats Units i va publicar una revista titulada Prometeo. Es va estimar que el 1928 tenia com a m\xc3\xa0xim 200 militants, per\xc3\xb2 sembla que la seva influ\xc3\xa8ncia era molt m\xc3\xa9s gran. No obstant aix\xc3\xb2, el control de l\'aparell del PCD\'I per part dels estalinistes va significar que els intents d\'arribar a altres exiliats italians fossin gaireb\xc3\xa9 impossibles i van ser reclosos en un petit cercle._NEWLINE_La facci\xc3\xb3 comunista d\'esquerra italiana va ser dirigida, la d\xc3\xa8cada de 1930, per Ottorino Perrone (tamb\xc3\xa9 conegut amb el pseud\xc3\xb2nim de Vercesi), que es va oposar resoltament al culte de la personalitat que es va desenvolupar en aquells anys en el Comintern al voltant de Joseph Stalin i va resistir totes les pressions des de la seva pr\xc3\xb2pia organitzaci\xc3\xb3. La facci\xc3\xb3 tenia membres a Fran\xc3\xa7a, B\xc3\xa8lgica i els Estats Units, per\xc3\xb2 a It\xc3\xa0lia totes les activitats comunistes havien estat redu\xc3\xafdes a la clandestinitat pel govern feixista. Durant aquests anys, la principal activitat de la facci\xc3\xb3 va ser la publicaci\xc3\xb3 de la seva premsa, que consistia en la revista Prometeo i la publicaci\xc3\xb3 Bilan. Amb la seva constituci\xc3\xb3 com a grup, la fracci\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 va buscar contactes internacionals. Veient l\xe2\x80\x99Oposici\xc3\xb3 Internacional d\xe2\x80\x99Esquerra liderada per Lev Trotsky com a eix central del moviment comunista no estalinista, van buscar contacte amb ell. No obstant aix\xc3\xb2, aquests contactes es varen acabar quan es veure que un acord sobre els principis b\xc3\xa0sics d\'actuaci\xc3\xb3 era impossible._NEWLINE_La dist\xc3\xa0ncia pol\xc3\xadtica entre la facci\xc3\xb3 i altres corrents comunistes s\xe2\x80\x99aprofundiria al llarg dels anys trenta mentre la facci\xc3\xb3 es va oposar a les t\xc3\xa0ctiques adoptades per l\xe2\x80\x99Oposici\xc3\xb3 d\'Esquerra per ampliar el seu suport (\xc3\xa9s a dir, la facci\xc3\xb3 va afirmar la seva oposici\xc3\xb3 a la fusi\xc3\xb3 amb els grups centristes, l\xe2\x80\x99oposici\xc3\xb3 a l\xe2\x80\x99entrisme i aix\xc3\xad successivament). Sempre oposada a la t\xc3\xa0ctica del front \xc3\xbanic de la Komintern, la fracci\xc3\xb3 es va declarar m\xc3\xa9s tard fermament oposada al front popular, despr\xc3\xa9s de 1933. Com els trotskistes, va veure el frac\xc3\xa0s del Partit Comunista Alemany davant el feixisme com a un frac\xc3\xa0s hist\xc3\xb2ric. es considera una fracci\xc3\xb3 del partit, a partir de la data del seu congr\xc3\xa9s de 1935 celebrat a Brussel\xc2\xb7les._NEWLINE_A\xc3\xafllada, la fracci\xc3\xb3 dels comunistes d\'esquerra va intentar trobar aliats dins l\'entorn de grups de l\'esquerra del moviment trotskista. Normalment, aquestes discussions no arribaven a res, per\xc3\xb2 van poder beneficiar-se de la desintegraci\xc3\xb3 de la Ligue des Communistes Internationalistes (LCI) a B\xc3\xa8lgica, un grup que havia trencat amb el trotskisme. Tamb\xc3\xa9 es va mantenir un lligam amb els grups consellistes dels Pa\xc3\xafsos Baixos i, en particular, amb el Grup Comunista Internacional (GIK). No obstant aix\xc3\xb2, aquests debats es van tancar davant el cop d\'estat feixista a Espanya que va provocar la revoluci\xc3\xb3 i la guerra civil._NEWLINE_Immediatament despr\xc3\xa9s de la guerra civil, una minoria de la fracci\xc3\xb3 va intentar participar en els esdeveniments a Espanya. Aquesta minoria, incloent membres antics de la fracci\xc3\xb3, va comptar amb uns 26 militants pertanyents principalment a la federaci\xc3\xb3 parisenca. Van viatjar a Barcelona per ingressar a les mil\xc3\xadcies obreres i, despr\xc3\xa9s d\'una reuni\xc3\xb3 infructuosa al setembre amb una delegaci\xc3\xb3 de la fracci\xc3\xb3, van ser expulsats. El problema. per a la fracci\xc3\xb3 era que el suport militar donat a les forces republicanes per aquesta minoria estava acompanyat per un suport pol\xc3\xadtic (en tant que la minoria volia aturar les vagues entre els treballadors lleials en nom de la vict\xc3\xb2ria militar contra el feixisme). Segons la fracci\xc3\xb3, no es podia donar cap suport a un estat burg\xc3\xa8s ni tan sols en una lluita contra el feixisme._NEWLINE_La q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 d\xe2\x80\x99Espanya va obligar a la LCI belga a aclarir les seves posicions i es va produir una divisi\xc3\xb3 com a resultat del debat dins de les seves files. A la seva confer\xc3\xa8ncia de febrer de 1937, una minoria de la LCI liderada per Mitchell va defensar les posicions de l\'esquerra comunista  italiana i va ser expulsada. Tot i que eren menys de deu, van formar una fracci\xc3\xb3 belga de l\'esquerra comunista. Va ser a partir d\xe2\x80\x99aquest moment que l\xe2\x80\x99esquerra italiana va con\xc3\xa8ixer un grup anomenat Grupo de Trabajodores a M\xc3\xa8xic amb posicions molt similars a les seves. Va ser dirigit per Paul Kirchhoff i havia deixat el moviment trotskista mexic\xc3\xa0. Anteriorment, Kirchoff havia estat membre del Partit Comunista d\'Alemanya, llavors havia estat trotskista als Estats Units, per\xc3\xb2 el seu petit grup semblava haver desaparegut a l\'esclat de la guerra el 1939. A principis de 1938, les fraccions italiana i belga van formar una Oficina Internacional de les fraccions d\'esquerres i publicaren la revista Octobre._NEWLINE_Durant aquest per\xc3\xadode, l\'esquerra italiana tamb\xc3\xa9 va revisar diverses posicions que consideraven obsoletes. Van rebutjar la idea d\xe2\x80\x99autodeterminaci\xc3\xb3 nacional i van comen\xc3\xa7ar a desenvolupar les seves opinions sobre l\xe2\x80\x99economia de guerra i la decad\xc3\xa8ncia capitalista. Gran part d\xe2\x80\x99aquesta revisi\xc3\xb3 es va dur a terme per Vercesi, per\xc3\xb2 Mitchell de la fracci\xc3\xb3 belga tamb\xc3\xa9 va ser una figura destacada del treball. Potser de manera m\xc3\xa9s dram\xc3\xa0tica, tamb\xc3\xa9 van revisar la seva comprensi\xc3\xb3 de la revoluci\xc3\xb3 russa i de l\xe2\x80\x99estat que n\'havia sorgit. Finalment, van arribar a la conclusi\xc3\xb3 que l\xe2\x80\x99estat rus a final de la d\xc3\xa8cada dels trenta era un capitalisme d\'estat i no havia de ser defensat. En resum, creien que hi havia necessitat d\xe2\x80\x99una nova revoluci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\n1939\xe2\x80\x931945\n_START_PARAGRAPH_\nMolts corrents minoritaris a l\'esquerra dels partits comunistes de masses es van esfondrar a l\'inici de la Segona Guerra Mundial i els comunistes d\'esquerra tamb\xc3\xa9 van ser silenciats. Tot i haver previst la guerra amb m\xc3\xa9s claredat que algunes altres faccions, quan va comen\xc3\xa7ar van quedar aclaparats. Molts van ser perseguits tant pel nazisme alemany com pel feixisme itali\xc3\xa0. Els principals militants de l\'esquerra comunista, com Mitchell, que era jueu, havien de morir al camp de concentraci\xc3\xb3 de Buchenwald._NEWLINE_Mentrestant, a Alemanya els \xc3\xbaltims grups comunistes consellistes havien desaparegut dins la vor\xc3\xa0gine i als Pa\xc3\xafsos Baixos el Grup Comunista Internacional (GIK) ja era un moribund. El grup "centrista" liderat per Henk Sneevliet (el Partit Socialista Obrer Socialista Revolucionari, RSAP) es va transformar en el Front Marx-Lenin-Luxemburg. L\'abril de 1942, la seva direcci\xc3\xb3 va ser arrestada per la Gestapo i assassinada. Els restants activistes es van dividir en dos camps, ja que alguns van retornar al trotskisme formant el Comit\xc3\xa8 dels Marxistes Revolucionaris (CRM), mentre que la majoria formava el ComunistenBond-Spartacus. Aquest \xc3\xbaltim grup es va orientar cap al consellisme i es va unir a la majoria dels membres del GIK._NEWLINE_El 1941, la fracci\xc3\xb3 italiana es va reorganitzar a Fran\xc3\xa7a i, juntament amb el nou nucli franc\xc3\xa8s de l\'esquerra comunista, va entrar en conflicte amb les idees que la fracci\xc3\xb3 havia propagat a partir del 1936, \xc3\xa9s a dir, la desaparici\xc3\xb3 social del proletariat i les guerres localitzades, etc. Aquestes idees continuaven sent defensades per Vercesi a Brussel\xc2\xb7les. A poc a poc, les fraccions d\'esquerra van adoptar posicions extretes del comunisme d\'esquerra alemany. Van abandonar la concepci\xc3\xb3 que l\xe2\x80\x99estat rus encara romania d\xe2\x80\x99alguna manera proletari i tamb\xc3\xa9 van abandonar la concepci\xc3\xb3 de Vercesi de les guerres localitzades a favor d\xe2\x80\x99idees sobre l\xe2\x80\x99imperialisme inspirades per Rosa Luxemburg. _NEWLINE_La vaga de FIAT a l\'octubre de 1942 va tenir un gran impacte sobre la fracci\xc3\xb3 italiana a Fran\xc3\xa7a, que es va acr\xc3\xa9ixer amb la caiguda del r\xc3\xa8gim de Mussolini el juliol de 1943. La fracci\xc3\xb3 italiana va veure una situaci\xc3\xb3 prerevolucion\xc3\xa0ria obrint-se a It\xc3\xa0lia i es va preparar per participar en la revoluci\xc3\xb3 propera. Revitalitzada per Marco a Marsella, la fracci\xc3\xb3 italiana va treballar estretament amb la nova fracci\xc3\xb3 francesa, que es va fundar formalment a Par\xc3\xads el desembre de 1944. No obstant aix\xc3\xb2, el maig de 1945 la fracci\xc3\xb3 italiana, de la qual molts dels seus components havien tornat a It\xc3\xa0lia, va votar per dissoldre\'s, facilitant que els seus militants es poguessin integrar com a individus al Partit Comunista Internacionalista. La confer\xc3\xa8ncia en qu\xc3\xa8 es va prendre aquesta decisi\xc3\xb3 es va negar a recon\xc3\xa8ixer la fracci\xc3\xb3 francesa i va expulsar Marco del seu grup._NEWLINE_Aix\xc3\xb2 va provocar una ruptura entre la fracci\xc3\xb3 francesa i la formaci\xc3\xb3 de la Gauche Communiste de France per la fracci\xc3\xb3 francesa dirigida per Marco. La hist\xc3\xb2ria de la GCF pertany a la postguerra. Mentrestant, els antics membres de la fracci\xc3\xb3 francesa que simpatitzaven amb Vercesi i amb el Partit Comunista Internacionalista van formar una nova fracci\xc3\xb3 francesa que va publicar la revista L\'Etincelle i es va unir a finals de 1945 a la vella minoria de la fracci\xc3\xb3 que s\'havia unit a La Union Communiste en els anys 30._NEWLINE_Un altre proc\xc3\xa9s dels anys de la guerra mereix ser esmentat en aquest punt. Un petit grup de militants alemanys i austr\xc3\xadacs es va acostar a les posicions comunistes d\'esquerra en aquests anys. Els m\xc3\xa9s coneguts, com a Organitzaci\xc3\xb3 Comunista Revolucion\xc3\xa0ria, eren joves militants exiliats del nazisme que vivien a Fran\xc3\xa7a a l\'inici de la Segona Guerra Mundial i eren membres del moviment trotskista, per\xc3\xb2 que s\'havien oposat a la formaci\xc3\xb3 de la IV Internacional el 1938, ja que al seu parer era una opci\xc3\xb3 prematura. Se\'ls va denegar les credencials de delegats i nom\xc3\xa9s van ser admesos a la confer\xc3\xa8ncia fundadora de la Joventut Internacional al dia seg\xc3\xbcent. A continuaci\xc3\xb3, es van unir a la Comissi\xc3\xb3 Internacional de Contactes per a la IV (Comunista) Internacional d\'Hugo Oehler i el 1939 publicaven Der Marxist a Anvers._NEWLINE_Amb l\'inici de la guerra, van prendre el nom de Comunistes Revolucionaris d\'Alemanya (RKD) i van definir R\xc3\xbassia com a un r\xc3\xa8gim de capitalisme d\'estat, d\'acord amb el llibre de Ante Ciliga The Russian Enigma. En aquest moment, van adoptar una posici\xc3\xb3 derrotista revolucion\xc3\xa0ria sobre la guerra i van condemnar el trotskisme per la seva defensa cr\xc3\xadtica de R\xc3\xbassia (que els trotskistes consideraven com un estat obrer degenerat). Despr\xc3\xa9s de la caiguda de Fran\xc3\xa7a, van renovar el contacte amb militants trotskistes del sud de Fran\xc3\xa7a i en van reclutar alguns d\'ells cap als Communistes Revolutionnaires el 1942. Aquest grup es va con\xc3\xa8ixer com a Fraternisaion Proletarienne el 1943 i despr\xc3\xa9s com Organisation Communiste Revolutionnaire el 1944. Els CR i RKD eren aut\xc3\xb2noms i clandestins, per\xc3\xb2 col\xc2\xb7laboraven estretament i amb una pol\xc3\xadtica compartida. A mesura que la guerra seguia el seu cam\xc3\xad, van evolucionar en una direcci\xc3\xb3 consellista i es van identificar cada vegada m\xc3\xa9s amb l\'obra de Rosa Luxemburg. Tamb\xc3\xa9 van treballar amb la fracci\xc3\xb3 francesa de l\'esquerra comunista i semblen haver-se desintegrat al final de la guerra. Aquesta desintegraci\xc3\xb3 va ser producte, sense cap dubte, de la captura del l\xc3\xadder militant Karl Fischer, que va ser enviat al camp de concentraci\xc3\xb3 de Buchenwald.\n_START_SECTION_\n1945-1952\n_START_PARAGRAPH_\nLes etapes finals de la Segona Guerra Mundial van marcar un punt clau en la hist\xc3\xb2ria del comunisme d\'esquerra, tal com va esdevenir per a qualsevol altra tend\xc3\xa8ncia pol\xc3\xadtica. Igual que els trotskistes, els comunistes d\'esquerra esperaven que la guerra acab\xc3\xa9s amb els inicis d\'una onada revolucion\xc3\xa0ria de semblant a la que havia marcat el final de la Primera Guerra Mundial. Per tant, les vagues a It\xc3\xa0lia a partir de 1942 els van interessar intensament. Molts comunistes d\'esquerra que abans estaven a l\'exili, a la pres\xc3\xb3 o simplement inactius a causa de la repressi\xc3\xb3, van tornar a l\'activitat pol\xc3\xadtica a It\xc3\xa0lia. Aix\xc3\xb2 va provocar que sorgissin noves organitzacions que s\'identifiquessin amb el comunisme d\'esquerres i que es dissolguessin les m\xc3\xa9s grans. Si per a l\'esquerra italiana el final de la guerra marcava un nou comen\xc3\xa7ament, tamb\xc3\xa9 ho feia per a l\'esquerra alemanya. Tot i que, a Alemanya, la tradici\xc3\xb3 d\'esquerra comunista va quedar extingida, nom\xc3\xa9s va sobreviure a alguns grups dispersos que sostenien punts de vista consellistes. A t\xc3\xadtol comparatiu, Fran\xc3\xa7a, en canvi, va experimentar un desenvolupament interessant amb el comen\xc3\xa7ament d\'un intent conscient de desenvolupar una s\xc3\xadntesi de les dues tend\xc3\xa8ncies del comunisme d\'esquerra a trav\xc3\xa9s de Gauche Communiste de France, que es basava en les contribucions anteriors a la guerra.\n_START_SECTION_\n1952-1968\n_START_PARAGRAPH_\nL\'any 1952 va assenyalar el final de la influ\xc3\xa8ncia significativa del comunisme d\'esquerra itali\xc3\xa0. El Partit Comunista Internacionalista va restar dividit en dues faccions i el grup liderat per Bordiga va prendre el nom de Partit Comunista Internacional. Gauche Communiste de France (GCF) tamb\xc3\xa9 es va dissoldre el mateix any. Els comunistes d\xe2\x80\x99esquerra van entrar en un per\xc3\xadode de decad\xc3\xa8ncia gaireb\xc3\xa9 constant des d\xe2\x80\x99aquest moment, tot i que van reviure una mica a partir dels esdeveniments de 1968.\n_START_SECTION_\nDes del 1968\n_START_PARAGRAPH_\nLes revoltes del maig de 1968 van provocar un cert ressorgiment de l\xe2\x80\x99inter\xc3\xa8s per les idees comunistes d\xe2\x80\x99esquerra. Diversos petits grups van sorgir arreu del m\xc3\xb3n, predominantment als principals pa\xc3\xafsos capitalistes. Una s\xc3\xa8rie de trobades van comen\xc3\xa7ar el 1976 amb l\'objectiu de promoure el debat internacional i la interrelaci\xc3\xb3 entre els diversos grups, per\xc3\xb2 aquests processos van arribar fins als anys vuitanta sense haver millorat el perfil del moviment ni la seva unitat d\'idees. _NEWLINE_Entre els defensors m\xc3\xa9s destacats,  posteriors al 1968, del comunisme d\'esquerra, destaquen Paul Mattick i Maximilien Rubel. Entre els grups comunistes d\'esquerra existents destaquen el bordiguista Partit Comunista Internacional, el Corrent Comunista Internacional i la tend\xc3\xa8ncia comunista internacionalista. A m\xc3\xa9s dels grups comunistes d\'esquerra en relaci\xc3\xb3 directa a les tradicions italiana i holandesa, des de 1968 han florit diversos grups amb posicions similars, com els moviments operaistes i autonomistes a It\xc3\xa0lia; Kolinko, Kurasje, Wildcat; Subversion and Aufheben a Anglaterra; Th\xc3\xa9orie Communiste, Echanges et Mouvements i D\xc3\xa9mocratie Communiste a Fran\xc3\xa7a; TPTG i Blaumachen a Gr\xc3\xa8cia; Kamunist Kranti a l\'\xc3\x8dndia; i Collective Action Notes and Loren Goldner als Estats Units.'