b'\n_START_ARTICLE_\nAlbert Mart\xc3\xad i Galceran\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nAprengu\xc3\xa9 a tocar la tenora -i l\'ofici de barber- amb l\'avi Xaxu. Als 12 anys ja tocava a la cobla la Principal de l\'Escala, i l\'any seg\xc3\xbcent entr\xc3\xa0 a la cobla Els Rossinyols de Castell\xc3\xb3 d\'Emp\xc3\xbaries. Despr\xc3\xa9s d\'anar a Barcelona a perfeccionar la seva formaci\xc3\xb3 musical amb Emilio Porrini, professor de clarinet a l\'Escola Municipal de M\xc3\xbasica, el 1900 entr\xc3\xa0 a la cobla La Principal de la Bisbal, i hi romangu\xc3\xa9 vint-i-un anys. Fou reclamat per Joan Lamote per a la Banda Municipal de Barcelona, que cre\xc3\xa0 a posta una pla\xc3\xa7a de tenora per a ell el 1921. Va fer la darrera actuaci\xc3\xb3 amb la Bisbal el 15 de gener del 1922 i tot seguit es trasllad\xc3\xa0 a Barcelona per comen\xc3\xa7ar a organitzar amb en Josep Gravalosa una nova cobla, la cobla Barcelona, on Mart\xc3\xad n\'esdevindria tenora i representant. Aquesta s\'estren\xc3\xa0 el 30 de mar\xc3\xa7 del mateix any al teatre T\xc3\xadvoli, i represent\xc3\xa0 la consolidaci\xc3\xb3 de la sardana fora de les seves terres natals de l\'Empord\xc3\xa0 i el Giron\xc3\xa8s. Durant un per\xc3\xadode, Mart\xc3\xad compagin\xc3\xa0 la cobla amb les seves actuacions tocant la tenora i el clarinet a la Banda i, m\xc3\xa9s espor\xc3\xa0dicament, amb l\'Orquestra Simf\xc3\xb2nica de Barcelona i l\'Orquestra Pau Casals. L\'any 1929, la cobla Barcelona s\'escind\xc3\xad, i Mart\xc3\xad fund\xc3\xa0 la Cobla Barcelona-Albert Mart\xc3\xad._NEWLINE_Durant la guerra civil, amb la seva col\xc2\xb7lectivitzada cobla acompany\xc3\xa0 al front de Madrid l\'expedici\xc3\xb3 que el Comissariat de Propaganda de Jaume Miravitlles organitz\xc3\xa0 per donar \xc3\xa0nims als combatents; en aquesta feta, la cobla reb\xc3\xa9 c\xc3\xa0lids elogis del general Miaja i del poeta Rafael Alberti. Les seves qualitats com a solista de la tenora es poden apreciar -per b\xc3\xa9 que els suports s\xc3\xb3n ja molt antics, i la seva qualitat \xc3\xa9s la de l\'\xc3\xa8poca, baixa- en el gran nombre de gravacions que va fer per b\xc3\xa9 que els enregistraments que la cobla Barcelona-Albert Mart\xc3\xad va fer en els anys 40 mostren ja els primers senyals del decandiment causat per la malaltia que se l\'enduria. El 1946 encara actu\xc3\xa0, tocant la tenora, a l\'espectacle de varietats Melod\xc3\xadas del Danubio dels Vienesos, amb Artur Kaps i Franz Johan, en un programa que encloia una Raquel Meller tamb\xc3\xa9 en hores baixes._NEWLINE_Conegut popularment per l\'Albert de la Tenora, en Pau Casals l\'anomen\xc3\xa0 El rei de la tenora (relegant Viladesau a un m\xc3\xa9s modest principat). Diversos compositors l\'homenatjaren tamb\xc3\xa9 dedicant-li sardanes, la majoria obligades de tenora: Josep Casanovas "Paixero" (Onada mansa, anys 10 i La can\xc3\xa7\xc3\xb3 del mariner), Josep Saderra (Amor perdut, 1917 i L\'enc\xc3\xads de l\'estany, 1931), Josep Maria Soler (La mestressa, 1926), Agust\xc3\xad Borguny\xc3\xb3 (Esgarrapant les boires, 1929 i Recordant l\'Albert, 1947), Font i Palmarola (A\xc3\xafmada Barcelona, 1945), Dami\xc3\xa0 Rius (Remembran\xc3\xa7a, 1945), Artur Rimbau (El plor d\'una tenora, 1948), Coh\xc3\xad-Grau (A l\'Albert Mart\xc3\xad), Llu\xc3\xads Albert (Tal com li agradaven, 2007)._NEWLINE_Com a compositor fou autor d\'algun ballable i d\'unes quantes sardanes; les interpretacions que feia de Lina, una d\'aquestes, esdevingueren famoses. Mart\xc3\xad fou, tamb\xc3\xa9, mestre de tenora d\'en Pere Mercader i de l\'Arcadi Margarit (que l\'acabaria substituint a la cobla Albert Mart\xc3\xad) i cre\xc3\xa0 la primera acad\xc3\xa8mia de m\xc3\xbasica que ensenyava a tocar la tenora i el tible.'