b'\n_START_ARTICLE_\nAndr\xc3\xa9s Caicedo\n_START_SECTION_\nPrimers anys\n_START_PARAGRAPH_\nFill de Carlos Alberto i Nellie Estela, va ser el menor de quatre fills, i l\'\xc3\xbanic home. En 1958 va n\xc3\xa9ixer el seu germ\xc3\xa0 Francisco Jos\xc3\xa9, qui moriria tres anys m\xc3\xa9s tard. Per aquesta data, Andr\xc3\xa9s estudiava al Col\xc2\xb7legi del Pilar, instituci\xc3\xb3 en la qual va ingressar despr\xc3\xa9s del seu pas pel Col\xc2\xb7legi P\xc3\xado XII: "un gran establiment de franciscans\xe2\x80\x9d, comentaria alguns anys m\xc3\xa9s tard. Arran del seu mal comportament a l\'escola \xe2\x80\x93el mateix Caicedo compta que mentia als seus amics, inventant una fama i fortuna que no tenia, la qual cosa li va comportar alguns problemes- \xc3\xa9s transferit en 1964 a una altra instituci\xc3\xb3 educativa, el Col\xc2\xb7legi Calasanz de Medell\xc3\xadn; aquest mateix any escriuria el seu primer conte, titulat El Silencio. La seva vida acad\xc3\xa8mica despr\xc3\xa9s de tornar novament a Santiago de Cali va seguir igual de turbulenta i intermitent: del Col\xc2\xb7legi Calasanz va passar al Col\xc2\xb7legi San Juan Berchmans (instituci\xc3\xb3 que marcaria molt el seu univers literari), d\'on va ser expulsat, i d\'aqu\xc3\xad al San Luis en 1966, lloc del que tamb\xc3\xa9 ho van expulsar per mala conducta; finalment, es graduaria com a batxiller del Col\xc2\xb7legi Camacho Perea, en 1968.\n_START_SECTION_\nEntre les lletres, el teatre i el cinema\n_START_PARAGRAPH_\nA l\'una del seu gust per la literatura, Andr\xc3\xa9s mostrava un gran inter\xc3\xa8s pel teatre i el cinema. En 1966 escriuria la seva primera obra de teatre, titulada Las curiosas conciencias; d\'aquell mateix any data la seva narraci\xc3\xb3 Infecci\xc3\xb3n. Un any m\xc3\xa9s tard dirigeix l\'obra La cantante calva, d\'Eug\xc3\xa8ne Ionesco, i escriu les peces El fin de las vacaciones, Recibiendo al nuevo alumno, El Mar, Los imb\xc3\xa9ciles tambi\xc3\xa9n son testigos, i La piel del otro h\xc3\xa9roe; amb aquesta \xc3\xbaltima obra guanyaria el Primer Festival de Teatre Estudiantil de Cali. En 1968 ingressa al Departament de Teatre de la Universitat del Valle -instituci\xc3\xb3 que abandonaria en 1971-; un any m\xc3\xa9s tard ingressa com a actor al Teatre Experimental de Cali, on coneix Enrique Buenaventura._NEWLINE_1969 va ser l\'any m\xc3\xa9s prol\xc3\xadfic d\'Andr\xc3\xa9s Caicedo. El seu inici en l\'exercici de la cr\xc3\xadtica cinematogr\xc3\xa0fica en els diaris El Pa\xc3\xads, Occidente i El Pueblo ve a coincidir amb alguns premis literaris: el seu relat Berenice \xc3\xa9s premiat en el concurs de conte de la Universitat del Valle, mentre que Los dientes de Caperucita ocupa el segon lloc en el Concurs Llatinoameric\xc3\xa0 de Conte, organitzat per la revista vene\xc3\xa7olana Imagen. Adapta i dirigeix una altra obra d\'Eug\xc3\xa8ne Ionesco: Las Sillas. Escriu els relats Por eso yo regreso a mi ciudad, Vac\xc3\xados, Los mensajeros, Besacalles, De arriba a abajo de izquierda a derecha, El espectador, Felices amistades i Lulita, \xc2\xbfque no quiere abrir la puerta?.\n_START_SECTION_\nEl Cine-Club de Cali\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu gust pel cinema ho porta a fundar en 1971, al costat dels seus amics Ramiro Arbel\xc3\xa1ez, Hernando Guerrero, Carlos Mayolo i Luis Ospina, el Cinema-Club de Cali, inicialment en una casa o comuna anomenada Ciudad Solar, propietat de Guerrero. El cinema-club es va traslladar despr\xc3\xa9s a la sala del TEC, despr\xc3\xa9s al Teatre Alameda i finalment al Teatre San Fernando. El Cinema-Club de Cali va atreure a una gran diversitat de persones entre les quals es trobaven estudiants, intel\xc2\xb7lectuals i cin\xc3\xa8fils, que veien, interpretaven i criticaven all\xc3\xb2 que Andr\xc3\xa9s, el director del Cinema-Club, desitjava que veiessin._NEWLINE_En 1971 adapta i dirigeix La noche de los asesinos, de Jos\xc3\xa9 Triana; en aquell mateix any escriu el relat Ant\xc3\xadgona. Un any m\xc3\xa9s tard escriu els relats Patricialinda, Calibanismo, Destinitos fatales, Angelita y Miguel \xc3\x81ngel i El atravesado; escriu endem\xc3\xa9s els assaigs Los h\xc3\xa9roes al principio, sobre l\'obra de Mario Vargas Llosa La ciudad y los perros, i El Mar, sobre l\'obra de Harold Pinter._NEWLINE_Amb el seu amic Carlos Mayolo intenta portar al cinema, sense \xc3\xa8xit, el seu gui\xc3\xb3 Angelita y Miguel \xc3\x81ngel, en 1972. Aquell mateix any escriu el gui\xc3\xb3 Un hombre bueno es dif\xc3\xadcil de encontrar, i els relats El pretendiente i El tiempo de la ci\xc3\xa9naga, aquest \xc3\xbaltim premiat pel concurs nacional de conte de la Universitat Externat de Col\xc3\xb2mbia.\n_START_SECTION_\nEl viatge als Estats Units\n_START_PARAGRAPH_\nEn 1973, Andr\xc3\xa9s viatja a Los Angeles i despr\xc3\xa9s a Nova York amb la il\xc2\xb7lusi\xc3\xb3 de vendre-li a Roger Corman quatre guions de llargmetratge que havia escrit, i que la seva germana havia tradu\xc3\xaft amb afany; la seva empresa no va tenir \xc3\xa8xit i Corman mai va arribar a tenir els guions a les seves mans. \xe2\x80\x9c[\xe2\x80\xa6] \xc3\xa9s un mitj\xc3\xa0 molt dif\xc3\xadcil i embullat, i la part que est\xc3\xa0 ficada a Hollywood no s\'anima a col\xc2\xb7laborar per por de la compet\xc3\xa8ncia [\xe2\x80\xa6]\xe2\x80\x9d, escriuria a la seva mare en una carta, a prop\xc3\xb2sit del seu frac\xc3\xa0s. En aquest pa\xc3\xads Andr\xc3\xa9s comen\xc3\xa7aria a escriure la que \xc3\xa9s considerada per la cr\xc3\xadtica la seva millor novel\xc2\xb7la  \xc2\xa1Que viva la m\xc3\xbasica! (l\'\xc3\xbanica novel\xc2\xb7la que va aconseguir acabar), i inicia la redacci\xc3\xb3 d\'un diari que pretenia convertir en novel\xc2\xb7la, titulat Pronto: memorias de una Cines\xc3\xadfilis;  a m\xc3\xa9s, va tenir l\'oportunitat d\'entrevistar al director de cinema Sergio Leone. La seva estada en els Estats Units va ser el per\xc3\xadode de la seva vida en el qual m\xc3\xa9s cinema va veure.\n_START_SECTION_\n\xc3\x9altims anys\n_START_PARAGRAPH_\nMaternidad, conte escrit en 1974, seria considerat per ell mateix com la seva millor obra. En aquest mateix any apareix el primer nombre d\'Ojo al cine, revista especialitzada que es convertiria en la m\xc3\xa9s important de Col\xc3\xb2mbia. Tamb\xc3\xa9 viatja novament als Estats Units, aquesta vegada per assistir a la Mostra Internacional de Cinema._NEWLINE_Un any despr\xc3\xa9s Ediciones Pirata de Calidad publica el seu relat El atravesado, gr\xc3\xa0cies al suport econ\xc3\xb2mic de la seva mare, aconseguint cert \xc3\xa8xit a nivell local. El llibre on descriu part de la seva vida titulat "El Atravesado" explica la hist\xc3\xb2ria de la seva infantesa, i el perqu\xc3\xa8 del seu car\xc3\xa0cter imponent.\n_START_SECTION_\nInflu\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nEl pen\xc3\xbaltim autor a reprendre la l\xc3\xadnia de Caicedo va ser l\'ibaguerey Manuel Giraldo Magil en la seva obra Conciertos del Desconcierto. En els anys 90, l\'obra Opio en las nubes, de Rafael Chaparro Madiedo, fou vista com una versi\xc3\xb3 a l\'extrem de diverses hist\xc3\xb2ries caicedianes; la influ\xc3\xa8ncia de l\'autor caleny continua avui dia amb escriptors com Octavio Escobar Giraldo, en el seu llibre De m\xc3\xbasica l\xc3\xadgera, Efra\xc3\xadm Medina, qui repr\xc3\xa8n l\'humor negre caicedi\xc3\xa0 en parts de la seva novel\xc2\xb7la \xc3\x89rase una vez el amor pero tuve que matarlo, i Ricardo Abdahllah, qui en el seu primer llibre de contes Noche de Quema va incloure diversos relats caicedians adaptats als anys noranta. El Teatro matacandelas ha presentat durant deu anys l\'obra \'Angelitos Empantanados\', basada en el treball de l\'autor.'