b'\n_START_ARTICLE_\nIvan III de Moscou\n_START_SECTION_\nVida com a fill del Pr\xc3\xadncep\n_START_PARAGRAPH_\nLa seva vida abans d\'\xc3\xa9sser coronat fou bastant moguda; segurament, nasqu\xc3\xa9 fora de Moscou, i el motiu de no \xc3\xa9sser ori\xc3\xbcnd de la capital del principat, el lloc m\xc3\xa9s corrent per l\'hereu de la corona, fou l\'obligatorietat del seu pare, Vasili II a fugir el 1439 despr\xc3\xa9s dels atacs que pat\xc3\xad per part del khan de Kazan (t\xc3\xa0rtaro-mongol) Olug Moxammat._NEWLINE_A l\'edat de 5 anys, el mateix khan li empreson\xc3\xa0 el pare, i mentrestant, l\'home que es va fer c\xc3\xa0rrec del principat de Moscou mentre ell estava inhabilitat fou Dmitri ixemIaka, el seu cos\xc3\xad. Al cap d\'uns mesos, amb l\'alliberaci\xc3\xb3 de Vasili, Dmitri el detingu\xc3\xa9, el deix\xc3\xa0 cec i tamb\xc3\xa9 f\xc3\xa9u que s\'exili\xc3\xa9s a Uglitx, un poble que estava al l\xc3\xadmit fora de les fronteres del principat. L\xc3\xb2gicament, l\'infant de 6 anys, Ivan tamb\xc3\xa9 pass\xc3\xa0 a viure a aquest poble. No gaires mesos despr\xc3\xa9s, per\xc3\xb2, un estratagema perfecte de Vasili II f\xc3\xa9u desbancar del poder del principat el seu cos\xc3\xad Dmitri, i aviat pogu\xc3\xa9 recuperar la fam\xc3\xadlia d\'Ivan el lloc que li corresponia a Moscou, ciutat en qu\xc3\xa8, possiblement, durant aquells 6 anys de vida no havia posat els peus el jove hereu._NEWLINE_Els anys seg\xc3\xbcents, li serviren a Ivan per comen\xc3\xa7ar a instruir-se en com havia d\'actuar quan arrib\xc3\xa9s el moment de la successi\xc3\xb3 en el tron, i a mitjans de la d\xc3\xa8cada dels 1450, Vasili II decid\xc3\xad que la millor manera d\'ensenyar-li l\'ofici seria deixant-li part del seu poder. Aix\xc3\xad fou, durant els \xc3\xbaltims anys de la vida de Vasili, Ivan fou el co-regent de la corona amb el seu pare.\n_START_SECTION_\nAdquisici\xc3\xb3 de Iaroslavl\n_START_PARAGRAPH_\nFinalment, el 27 de mar\xc3\xa7 de 1462 Vasili II mor\xc3\xad, i poc despr\xc3\xa9s, Ivan III seria coronat com a Gran Pr\xc3\xadncep de Mosc\xc3\xb2via. D\'idees fixes, el nou pr\xc3\xadncep sempre va voler del gran principat, un gran imperi. El 1463, complint un any de l\'inici del regnat, inici\xc3\xa0 la tasca comprant el territori de Iaroslavl, el que suposava la incorporaci\xc3\xb3 del territori a Moscou.\n_START_SECTION_\nAlian\xc3\xa7a de Novgorod amb els lituans\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de l\'adquisici\xc3\xb3, Ivan el Gran va haver d\'afrontar les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies del que havia fet el seu pare, que era retallar l\'autogovern que tenien les regions de Suzdal, Nijni N\xc3\xb3vgorod, N\xc3\xb2vgorod... Concretament, a la Rep\xc3\xbablica de Novgorod, havien comen\xc3\xa7at a apar\xc3\xa8ixer grups de boiars d\'ascend\xc3\xa8ncia lituana o vinculats a ella, que volien que aquest territori form\xc3\xa9s part del Gran Ducat de Litu\xc3\xa0nia, trencant tots els vincles amb Mosc\xc3\xb2via. Aix\xc3\xb2 no hauria arribat a m\xc3\xa9s, si aquest sentiment no hagu\xc3\xa9s fructificat en la gent influent, per\xc3\xb2, d\'\xc3\xa9sser aix\xc3\xad, comen\xc3\xa7aren a parlar amb Casimir IV, veter\xc3\xa0 duc de Litu\xc3\xa0nia (1440-1492) i Rei de Pol\xc3\xb2nia (1447-1492) i es posaren sota el protectorat de Litu\xc3\xa0nia. Aquest moviment Ivan III no el vei\xc3\xa9 amb gens bons ulls, sospit\xc3\xa0 que aquesta alian\xc3\xa7a era un acte d\'apostasia envers l\'Esgl\xc3\xa9sia Ortodoxa i decid\xc3\xad moure fitxa.\n_START_SECTION_\nVict\xc3\xb2ria d\'Ivan III sobre N\xc3\xb3vgorod\n_START_PARAGRAPH_\nDurant l\'inici de 1471, Ivan va fer tots els tr\xc3\xa0mits diplom\xc3\xa0tics possibles per deixar a\xc3\xafllat el territori de N\xc3\xb3vgorod (no oblidem que estava dins de les fronteres del Gran Principat de Moscou). Quan ho tingu\xc3\xa9 tot enllestit, el maig de 1471, li declar\xc3\xa0 la guerra. Mentrestant, aquesta rep\xc3\xbablica havia tingut vista i el febrer del mateix any havia signat un tractat de defensa amb Casimir IV. Aquest, per\xc3\xb2, en veure que les coses es complicaren no es present\xc3\xa0 en ajuda de N\xc3\xb3vgorod, que, desesperadament, contract\xc3\xa0 un comandant, Mikha\xc3\xafl de K\xc3\xadev, que per discrep\xc3\xa0ncies, deix\xc3\xa0 la ciutat l\'idus de mar\xc3\xa7._NEWLINE_Aix\xc3\xad doncs al juny, Ivan III, gran estrateg, comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a atacar. Ho f\xc3\xa9u amb tres armades que sortiren de Moscou el 20 de juny cap a N\xc3\xb3vgorod. La tercera armada, la comandava ell mateix (aspecte anormal d\'Ivan, puix que normalment no participava literalment a les batalles; s\'explica que tenia molta por a la mort). Aviat, les aliances que Ivan III abans d\'atacar havia fet amb els principats de Tver, Pskov i VIatka fructificaren; el 10 de juliol l\'armada de Pskov bloquej\xc3\xa0 l\'entrada d\'un possible ex\xc3\xa8rcit de Casimir IV. El 14 de juliol, fou el dia de l\'enfrontament clau a la riba del riu ixelon, on uns 40.000 combatents de Novgorod (la majoria civils, descoordinats i mal organitzats) no saberen v\xc3\xa8ncer a 5.000 moscovites (amb l\'ajuda de l\'armada de Tver) que, segons sembla, els havien preparat una emboscada mortal._NEWLINE_La Batalla de Xelon va ser la decisiva per derrotar del tot N\xc3\xb3vgorod, encara que fins el24 de juliol, a la Batalla del riu Xilenga, no es donaren per ven\xc3\xa7uts. Despr\xc3\xa9s d\'aquesta temptativa d\'escapar-se de les urpes d\'Ivan, la Rep\xc3\xbablica de Novgorod va haver d\'abandonar l\'alian\xc3\xa7a amb Casimir IV, cedir moltes col\xc3\xb2nies que tenia al nord del continent, i pagar 15.500 rubles de despeses de la guerra.\n_START_SECTION_\nConquesta de Permia, tot comen\xc3\xa7ant la centralitzaci\xc3\xb3 del principat\n_START_PARAGRAPH_\nEl pr\xc3\xadncep de Moscou veia propera l\'absorci\xc3\xb3 de Novgorod, i per continuar ampliant la corona, el 1472 conquer\xc3\xad Permia, no gaire important quant a extensi\xc3\xb3, per\xc3\xb2 s\xc3\xad un gran escull hist\xc3\xb2ric._NEWLINE_Permia fou el centre neur\xc3\xa0lgic de la creaci\xc3\xb3 de la llengua permiana, iniciadora d\'un grup de lleng\xc3\xbces ur\xc3\xa0liques, tals com el Komi. En si, la llengua despr\xc3\xa9s que a finals del segle XIV es pogu\xc3\xa9s escriure (Esteve de Perm, fou l\'inventor del sistema d\'escriptura que s\'utilitz\xc3\xa0) dur\xc3\xa0 poc, possiblement per la intrusi\xc3\xb3 moscovita en la gent, o perqu\xc3\xa8 es don\xc3\xa0 a con\xc3\xa8ixer poc la forma d\'escriure-la. Tanmateix, els textos en llengua permiana s\xc3\xb3n d\'extrema import\xc3\xa0ncia per l\'estudi de lleng\xc3\xbces ur\xc3\xa0liques, ja que \xc3\xa9s la llengua ur\xc3\xa0lica m\xc3\xa9s antiga de la qual es conserven manuscrits, per darrere de l\'hongar\xc3\xa8s. Tot aquest potencial social que disponia la comunitat permiana, era sabut per Ivan III, que decid\xc3\xad tallar-ho tot de socarrel. Eren els inicis ja de la gran centralitzaci\xc3\xb3, o de petita "globalitzaci\xc3\xb3" que patiria la naixent R\xc3\xbassia de finals del segle XVI.\n_START_SECTION_\nCompra de Rostov-Suzdal\n_START_PARAGRAPH_\nAbans de seguir conquerint, el moscovita decid\xc3\xad de, el 1474, comprar un altre territori, en aquest cas, Rostov-Suzdal. Aix\xc3\xad doncs, la Mosc\xc3\xb2via a partir d\'aquell any seria una mica m\xc3\xa9s gran.\n_START_SECTION_\nAvasalladora conquesta al territori\n_START_PARAGRAPH_\nIvan II el Gran, despr\xc3\xa9s d\'all\xc3\xb2, volia acabar del tot amb aquella Novgorod lliure, i el 1477, quan tingu\xc3\xa9 l\'oportunitat de fer-ho, don\xc3\xa0 el cop de gr\xc3\xa0cia a l\'esmentada rep\xc3\xbablica. El pretext va ser el seg\xc3\xbcent: els ambaixadors moscovites a la Rep\xc3\xbablica de N\xc3\xb2vgorod s\'adre\xc3\xa7aren a Ivan III en p\xc3\xbablic com al "Gosudar" (en rus, el sobir\xc3\xa0), en lloc de "Gospodin" (en rus, senyor, noble), que era la forma que es feia servir a Novgorod per designar el Pr\xc3\xadncep de Moscou. All\xc3\xb2 f\xc3\xa9u commocionar d\'all\xc3\xb2 m\xc3\xa9s a les autoritats de la Rep\xc3\xbablica, que refusaren del tot aquells ambaixadors moscovites._NEWLINE_Ivan, sentint-se superior, es rebot\xc3\xa0 contra aquests; aquell mateix any port\xc3\xa0 l\'armada moscovita (que inclo\xc3\xafa un contingent t\xc3\xa0rtar) a la capital de la R\xc3\xa9publica de Novgorod, d\'hom\xc3\xb2nim nom, que, junt amb l\'abandonament de l\'antic aliat litu\xc3\xa0 Casimir IV, feren sense entrar a batalla que Novgorod es rend\xc3\xads en la batalla contra Ivan III i el reconegueren com el seu aut\xc3\xb2crata (14 de gener de 1478) i posaren en la seva disposici\xc3\xb3 totes les seves prerrogatives i possessions (que inclo\xc3\xafen tot el nord de R\xc3\xbassia, des de Lapland, al nord de l\'actual Su\xc3\xa8cia, fins als Urals). Aix\xc3\xb2 volia dir que Mosc\xc3\xb2via absorbia del tot aquell vast territori, i que la Rep\xc3\xbablica Feudal de Novgorod que ja tenia m\xc3\xa9s de tres segles i mig, deixava d\'existir, i des de la seva fundaci\xc3\xb3 el 862 per Ulritx, la ciutat capital perdia la sobirania que havia anat adquirint sobre aquell territori de la R\xc3\xbassia Septentrional.\n_START_SECTION_\nDemostraci\xc3\xb3 de supremacia d\'Ivan el Gran\n_START_PARAGRAPH_\nCom a fet simb\xc3\xb2lic que ho corroborava, Ivan II agaf\xc3\xa0 de N\xc3\xb3vgorod la m\xc3\xadtica campana de la Vetxe (era l\'Assemblea republicana que governava el territori; tamb\xc3\xa9 es trobava a altres estats republicans medievals eslaus) i se l\'emport\xc3\xa0 a Moscou. Aquesta campana era un s\xc3\xadmbol de la sobirania republicana i de la seva independ\xc3\xa8ncia. Quan es tocava, tots els ciutadans normals, boiars i comerciants es reunien en assemblea a la cort de Iaroslav. El cruel pr\xc3\xadncep de Mosc\xc3\xb2via, tamb\xc3\xa9 agaf\xc3\xa0 a tots els boiars de la zona i els deport\xc3\xa0 per sempre m\xc3\xa9s a zones molt remotes per treure-se\'ls de sobre. Eren els inicis de la monarquia absoluta que regnaria a R\xc3\xbassia fins a temps de Nicolau II (despr\xc3\xa9s, s\'allargaria fins a \xc3\xa8poques de Stalin).\n_START_SECTION_\nSeg\xc3\xbcent objectiu: Tver\n_START_PARAGRAPH_\nEl proc\xc3\xa9s d\'anar "recol\xc2\xb7lectant" terres russes per tal de fer una gran pot\xc3\xa8ncia, per\xc3\xb2, continuava; ara, l\'objectiu era el principat de Tver. La predicci\xc3\xb3 d\'Ivan III per adquirir Novgorod venia ja del seu pare, Vasili II, qui el f\xc3\xa9u casar amb Maria de Tver amb 12 anys per anar allisant-se el terreny. Aquesta via li sort\xc3\xad malament, ja que Maria mor\xc3\xad el 1467 sobtadament, quan encara Ivan no s\'havia pogut fer amb el territori._NEWLINE_Per tant, l\'altre cam\xc3\xad que li quedava era fer servir una t\xc3\xa0ctica semblant a l\'absorci\xc3\xb3 de N\xc3\xb2vgorod: el 1485, llan\xc3\xa7\xc3\xa0 un atac contra les terres de Mikha\xc3\xafll III Borisovitx l\'exiliat, que fou arrasador. El 12 de setembre d\'aquell any, el principat, en veure que no podia aguantar durant m\xc3\xa9s temps es rend\xc3\xad. Aix\xc3\xb2 es demostr\xc3\xa0 amb l\'exili del pr\xc3\xadncep Mikha\xc3\xafl III, que renegava des de 1461, que deixava en mans moscovites el territori._NEWLINE_Tver, com les altres v\xc3\xadctimes d\'Ivan, es convert\xc3\xad en una altra regi\xc3\xb3 moscovita sense tenir cap tipus d\'autoritat pr\xc3\xb2pia. En l\'interval que an\xc3\xa0 del 12 de setembre de 1485 fins que es f\xc3\xa9u efectiu aix\xc3\xb2, els fills d\'Ivan III simb\xc3\xb2licament foren els pr\xc3\xadnceps de Tver: primer design\xc3\xa0 a Ivan, que rest\xc3\xa0 en el c\xc3\xa0rrec fins a la seva prematura mort el 1490. L\'\xc3\xbaltim any, es f\xc3\xa9u c\xc3\xa0rrec Vasili, el futur successor de la corona moscovita a la mort del seu pare. Mentre passaren aquells 6 anys de tr\xc3\xa0mit, al pr\xc3\xadncep de Moscou li don\xc3\xa0 temps a expropiar els principals terratinents de la Cort de Tver, tot enviant-los ben lluny, en benefici seu i dels boiars moscovites. Com s\'observa, Ivan seguia aquella din\xc3\xa0mica absoluta, que exclo\xc3\xafa a tot els que no pensessin com ell.\n_START_SECTION_\nVIatka, l\'\xc3\xbaltima rep\xc3\xbablica que pass\xc3\xa0 a mans de Moscou\n_START_PARAGRAPH_\nFent honor al sobrenom que se li ha donat, Ivan III fou molt gran en tem\xc3\xa0tica de fer seus territoris que no li pertanyien i que, abans d\'ell, eren independents. La seg\xc3\xbcent conquesta, fou el 1489, aprofitant la mala situaci\xc3\xb3 que estava vivint la Rep\xc3\xbablica de VIatka. Aquest principat havia estat conquerit anys abans per l\'altra gran pot\xc3\xa8ncia oriental: el khanat de Kazan, format per majorit\xc3\xa0riament t\xc3\xa0rtars, que encara ocupaven tota la zona. Ivan el Gran doncs, amb aquest pretext, reconquer\xc3\xad el territori, per\xc3\xb2 com sempre, en el seu favor. Expuls\xc3\xa0 els t\xc3\xa0rtars de la zona i de rebot, tamb\xc3\xa9 expropi\xc3\xa0 el govern republic\xc3\xa0, que havia estat desitjant que Moscou l\'ajud\xc3\xa9s a reconquerir el territori, per\xc3\xb2 mai d\'aquesta manera. Aix\xc3\xad, la Rep\xc3\xbablica de VIatka tamb\xc3\xa9 cesava d\'existir per sempre, per passar a ser una regi\xc3\xb3 del ja molt centralitzat Principat de Moscou.\n_START_SECTION_\nGuerra entre russos i lituans\n_START_PARAGRAPH_\nEn aquesta gran faceta de conqueridor, a Ivan nom\xc3\xa9s li quedava un objectiu: l\'expansi\xc3\xb3 per l\'oest, per Litu\xc3\xa0nia i Pol\xc3\xb2nia. Va ser un estira-i-arronsa per la frontera separadora de les dues pot\xc3\xa8ncies, que dur\xc3\xa0 la gran majoria del regnat del fill de Vasili II. Fou una pugna comparable amb la que es visqu\xc3\xa9 entre la frontera de Fran\xc3\xa7a i BorgonIa des del segle XIV en el marc de la Guerra dels Cent Anys. El conflicte frontere acab\xc3\xa0 amb el tractat d\'Arr\xc3\xa0s el 1435 amb el qual se signava la pau entre Carles VII de Fran\xc3\xa7a i Felip III el Bo de BorgonIa, i el retorn de les terres conquerides pel segon. Al final, per\xc3\xb2, Llu\xc3\xads XI de Fran\xc3\xa7a, fill de Carles, i les seves tropes mataren Carles el Temerari de BorgonIa el 1477 i annexionaren el territori a Fran\xc3\xa7a.\n_START_SECTION_\nPrimera fase: Ivan contra Casimir IV\n_START_PARAGRAPH_\nTornant al m\xc3\xb3n moscovita, aix\xc3\xb2 era en el fons en qu\xc3\xa8 volia el pr\xc3\xadncep Ivan III, per\xc3\xb2 primer havia de jugar a arrebatar metres a Litu\xc3\xa0nia. En els primers anys del regnat, el ja esmentat sobir\xc3\xa0 de Litu\xc3\xa0nia i tamb\xc3\xa9 rei de Pol\xc3\xb2nia Casimir IV tenia l\'afany d\'ampliar el seu estat, cosa que inquietava for\xc3\xa7a el pr\xc3\xadncep de Moscou. Per aix\xc3\xb2, a finals de la d\xc3\xa8cada de 1470, Ivan III es busc\xc3\xa0 un aliat, de nom Mengli. Ell era el khan de Crimea (1467;1469-1475;1478-1515), una notable pot\xc3\xa8ncia quant a ex\xc3\xa8rcit, i feren la primera gran ofensiva a K\xc3\xadev, ciutat molt important del Gran Ducat de Litu\xc3\xa0nia el 1482, quan llavors saquejaren la ciutat i el Monestir de les Catacombes. La guerra no es va parar els seg\xc3\xbcents anys, fins que el 6 de juny de 1492, pocs mesos abans que Colom top\xc3\xa9s sobtadament amb un territori al qual despr\xc3\xa9s li\'n dirien Am\xc3\xa8rica, Casimir IV mor\xc3\xad._NEWLINE_Fou la mort del Gran Duc de Litu\xc3\xa0nia, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 rei de Pol\xc3\xb2nia, i el seu gran poder el traspass\xc3\xa0 de la seg\xc3\xbcent manera: Pol\xc3\xb2nia pass\xc3\xa0 a mans del seu fill primog\xc3\xa8nit Albert, i Litu\xc3\xa0nia al seu segon fill, Aleksandr.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xa0xima confrontaci\xc3\xb3, ad\xc3\xa9s entre Ivan i Aleksandr\n_START_PARAGRAPH_\nIvan el Gran perns\xc3\xa0 que aquesta divisi\xc3\xb3 era un gran punt de debilitat per Litu\xc3\xa0nia, i busc\xc3\xa0 m\xc3\xa9s forces aliades: Bajaret II, sult\xc3\xa0 turc; Matthias Corvinus, rei d\'Hongria i Stefan cel mare el Gran, vo\xc3\xafvode o pr\xc3\xadncep de Mold\xc3\xa0via, rival per antonom\xc3\xa0sia de Liu\xc3\xa0nia. Tots aquests, sense oblidar el m\xc3\xa9s important i poder\xc3\xb3s, Mengli del khanat de Crimea._NEWLINE_A la fi, poc despr\xc3\xa9s de l\'inici del regnat d\'Aleksandr Casimirovitx de Litu\xc3\xa0nia, la guerra en la seva m\xc3\xa0xima tensi\xc3\xb3 comen\xc3\xa7\xc3\xa0. El pretext que s\'utilitz\xc3\xa0 en auqets cas fou que els moscovites, mitjan\xc3\xa7ant espies o infiltrats, descobriren que Litu\xc3\xa0nia estava conspirant seriosament contra la vida d\'Ivan Vasiliyevitx.\n_START_SECTION_\nPrimer pas enrere d\'Ivan\n_START_PARAGRAPH_\nAquest, el 1494, organitz\xc3\xa0 una guerra per conquerir la major part de Litu\xc3\xa0nia, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 per trencar el jou que estaven fent els catpolica polonesos enfront dels russos ortodoxos, on molta poblaci\xc3\xb3 estava comen\xc3\xa7ant a perdre confian\xc3\xa7a a la tradicional religi\xc3\xb3 de la zona._NEWLINE_Aquesta falta de confian\xc3\xa7a moscovita f\xc3\xa9u que en un primer moment perdessin fins i tot una mica de terreny. El mateix 1494 Ivan III i els seus ambaixadors hagueren de demanar la pau provisional, tot establint la frontera a Desna. Aix\xc3\xb2 comprenia la p\xc3\xa8rdua moment\xc3\xa0nia pel rus de regions com Mstislavl, Otolensk, Kozelsk, Vorotinsk o Peremysl._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s d\'alguns mesos, semblava que la pau s\'establia totalment, o almenys ho havia de fer, ja que Aleksandr de Litu\xc3\xa0nia es cas\xc3\xa0 amb la filla d\'Ivan, Helena. Per\xc3\xb2 no fou aix\xc3\xad, sin\xc3\xb3 tot al contrari; aquesta alian\xc3\xa7a f\xc3\xa9u crispar el c\xc3\xadnic Ivan. Ell va estar d\'acord en l\'enlla\xc3\xa7, per\xc3\xb2 amb una condici\xc3\xb3, que era la prohibici\xc3\xb3 que la filla Helena canvi\xc3\xa9s de religi\xc3\xb3, i al seu entendre, aix\xc3\xb2 havia estat vulmerat per Aleksandr, que s\'havia fet construir una capella grega en el seu palau (que ara eren cat\xc3\xb2lics, despr\xc3\xa9s que als anys 1440 s\'hi declaressin com a mesura desesperada per cercar aliats en la seva lluita finalment fracassada contra els turcs otomans)._NEWLINE_A partir de llavors, Ivan III oblig\xc3\xa0 la seva filla a seguir unes instruccions "ortodoxes" pel disseny del seu v\xc3\xa0ter, mobiliari, el seu mode de viatjar, i en general la seva manera d\'actuar. El pare tamb\xc3\xa9 li regal\xc3\xa0 una \xc3\xa0mplia col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 de llibres devots perqu\xc3\xa8 foment\xc3\xa9s l\'ortod\xc3\xb2xia en un pa\xc3\xads on aquesta religi\xc3\xb3 no tenia gens d\'\xc3\xa8xit. La filla, per\xc3\xb2, havia constantment de transgredir la seva consci\xc3\xa8ncia i actuar com una persona cat\xc3\xb2lica, cosa que a Ivan li excedia.\n_START_SECTION_\nRemuntada del moscovita\n_START_PARAGRAPH_\nTot aquest seguit d\'abominables temes segons el parer d\'Ivan, feren que reprengu\xc3\xa9s la guerra amb tota la for\xc3\xa7a possible. Per altra banda, Litu\xc3\xa0nia estava afeblida, ja que una gran llista d\'arist\xc3\xb2crates es declararen del b\xc3\xa0ndol del Gran Pr\xc3\xadncep de Moscou: aquests eren el pr\xc3\xadncep de Bielsk, Mossalsk, Khotatov, els boiars de Mtsensk i Serpe\xc3\xafsk i finalment els pr\xc3\xadnceps de Ttxernigov, Starodoub, Rylsk i Novgorod-Sevelski._NEWLINE_Aviat, el territori perdut entre Desna i la frontera entre Litu\xc3\xa0nia i Moscou, pass\xc3\xa0 a mans russes, igual que Briansk, Poutivle, Dorogbouge i fins al riu Soja. Els d\'Ivan nom\xc3\xa9s havien de continuar amb el seu tarann\xc3\xa0 i ho arrasarien tot._NEWLINE_En aquell moment, Aleksandr Casimirovitx era partidari d\'una pau r\xc3\xa0pida, per\xc3\xb2 no pogu\xc3\xa9 evitar defendre\'s de l\'ofensiva moscovita a la Batalla de Vedrotxa. Aquesta batalla es dugu\xc3\xa9 a terme el 14 de juliol de 1500, i comandats per un plet\xc3\xb2ric Ivan III, guanyaren avassalladorament. Segons les cr\xc3\xb2niques, mai havien guanyat una batalla tan impirtant en els \xc3\xbaltims 150 anys. Aquell dia es van apoderar del comandant en cap litu\xc3\xa0 de tota l\'artilleria i de les provisions de l\'ex\xc3\xa8rcit rival. Aquesta, per\xc3\xb2, no va ser m\xc3\xa9s que una batalla, ja que la gran guerra en si no estava guanyada.\n_START_SECTION_\nFase final de la guerra amb vict\xc3\xb2ria parcial d\'Ivan\n_START_PARAGRAPH_\nTan cert \xc3\xa9s aix\xc3\xb2 que, els lituans, pogueren mantenir els baluards de Vitepsk, Polotsk, Ortxa i Smolensk quan varen ser atacats, sense donar per finalitzada aquella ja prolongada guerra entre Aleksandr i Ivan III. Aquesta batalla, a l\'inici del segle XVI, estava revolucionant tota l\'Europa de l\'Est. Aleksandr estava aliat amb el Gran Orde, i l\'Orde de Livonia, mentre que l\'alat d\'Ivan, Mengli de Crimea, arrasava el 1501 Gallicia i Volhynia. Aquell mateix any, els russos guanyaren Litu\xc3\xa0nia prop de Mstislavl, per\xc3\xb2 hagueren de fugir del setge que estaven duent a terme a Smolensk. Al nord, l\'ex\xc3\xa8rcit de Livonia intentava infructuosament construir una fortalesa a Ivangorod per conquerir Narva; els moscovites els pararen, com tamb\xc3\xa9 per ordre d\'Ivan III s\'apoderaren de les mercaderies lituanes que compartien amb Novgorod._NEWLINE_Aleksandr veia que corria perill, i deman\xc3\xa0 desesperadament a Walter de Plettenberg que port\xc3\xa9s tots els seus efectius. Ell era el Gran Mestre de l\'Orde dels milicians de Crist de Livonia, i respongu\xc3\xa9 amb contund\xc3\xa8ncia les preg\xc3\xa0ries dels seus aliats: a la Batalla de Siritsa, prop d\'Izborsk, moscovites i livonians es veieren les cares (1501). El Gran Mestre de Livonia, fruit de la seva avan\xc3\xa7ad\xc3\xadssima i impecable artilleria, va v\xc3\xa8ncer aquella aferrissada batalla a un ex\xc3\xa8rcit de 40.000 russos. Amb aquesta traject\xc3\xb2ria que estava formant la guerra, la pau entre els dos territoris semblava inviable, ja que cap dominava provocant aix\xc3\xad la rendici\xc3\xb3 de l\'altre. Ivan III va decidir fer una gran revenja fruit del record de Siritsa, i l\'any 1502 llan\xc3\xa7\xc3\xa0 un atac prop de Pskov._NEWLINE_Aquell any, per\xc3\xb2, les coses havien canviat; el 17 de juny de 1501 el germ\xc3\xa0 d\'Aleksandr, Albert, mor\xc3\xad, i a partir del 12 de desembre del mateix any, el Gran Duc de Litu\xc3\xa0nia havia de ser de nou tamb\xc3\xa9 rei de Pol\xc3\xb2nia. Aix\xc3\xad, quan va accedir al tron, va voler acabar amb aquella ja ru\xc3\xafnosa guerra, i va obrir negociacions amb el papa Alexandre Vi i el rei d\'Hongria, perqu\xc3\xa8 mitjancessin la fi de les hostilitats. Aquests, van poder for\xc3\xa7ar que s\'acord\xc3\xa9s una treva d\'un sexxenni, cosa que al principi Ivan no accept\xc3\xa0. Aquesta treva (1503), deia que la frontera quedava al riu Soja, aix\xc3\xad fent palesa una petita conquesta russa de 19 pobles, en els que s\'inclo\xc3\xafen com a m\xc3\xa9s importants txernigov, Starodub i Novgorod-Seversky. Tamb\xc3\xa9, la gent que s\'havia exiliat o havia estat expropiada, podia tornar al seu origen._NEWLINE_Aquelles treves tan llargues normalment acabaven per ser un final definitiu de la guerra, pel refredament de la situaci\xc3\xb3. En aquell cas, per\xc3\xb2, Ivan III el Gran, com hem esmentat, era d\'idees fixes, el mateix 1503 un cop signada la treva es va reunir amb el seu aliat, el khan Mengli de Crimea, i obtingu\xc3\xa9 una promesa d\'aquest per continuar els atacs a Litu\xc3\xa0nia despr\xc3\xa9s de la treva. El Gran Pr\xc3\xadncep moscovita mor\xc3\xad el 1505, sense poder veure com acabava la treva, per\xc3\xb2 segur que el seu fill i successor Vasili III continuaria aquella guerra, per\xc3\xb2 aix\xc3\xb2 ja \xc3\xa9s una altra hist\xc3\xb2ria._NEWLINE_Aquell afany der fer mosc\xc3\xb2via m\xc3\xa9s gran, se saldava amb un munt de territoris conquerits o adquirits, i al final del seu regnat, ell va passar a vasili III la Mosc\xc3\xb2via, que ara constava de 88.495\xc2\xa0km\xc2\xb2, enfront dels 804,5\xc2\xa0km\xc2\xb2 que Alexandre Nevski pass\xc3\xa0 al seu fill Dani\xc3\xafl I (primer pr\xc3\xadncep que declar\xc3\xa0 Moscou la capital del seu territori) sobre el 1280. S\'ha de dir, per\xc3\xb2 que a banda d\'Ivan III, molts altres Pr\xc3\xadnceps ja havien ampliat el territori, encara que no tant com aquest.\n_START_SECTION_\nPugna per trencar el jou mongol sobre Moscou\n_START_PARAGRAPH_\nEl segon gran objectiu d\'Ivan III despr\xc3\xa9s d\'expandir-se, era acabar amb el jou t\xc3\xa0rtar que controlava la zona des de feia m\xc3\xa9s d\'un segle. El 1435 l\'arxipoder\xc3\xb3s Orde d\'Or mongol s\'havia desmembrat en cinc, amb Kazan i el Gran Orde com a rivals m\xc3\xa9s importants d\'Ivan III. Aquest, va voler aprofitar aquesta circumst\xc3\xa0ncia per perpetuar aquesta divisi\xc3\xb3 i treure\'ls el poder que tenien. Primer, el de Moscou actu\xc3\xa0 a la defensiva i conservadorament. Esquivava fer atacs esbojarrats i amb una lt percentatge de fallida, i per altra banda no pagava el tribut que li tocava i els regalava m\xc3\xbarriament presents de protocol. Tot aix\xc3\xb2, ho feia mentre forjava grans aliances des de 1473 a 1477, com les del Mestre de P\xc3\xa8rsia, Ossoum-Hassan, o la que va tenir tota la seva vida, la de Mengli del khanat de Crimea.\n_START_SECTION_\nPrimera rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1478, havent pres totes les mesures que corresponien, es rebel\xc2\xb7l\xc3\xa0 contra el Gran Orde obertament; quan aquell any el khan d\'aquell territori, Akhmat (1465-1481 en el mandat) envi\xc3\xa0 els seus ambaixadors per rebre el tribut que li pertanyia, Ivan III deix\xc3\xa0 la imatge d\'aquest l\xc3\xadder pels terres i mat\xc3\xa0 tots els ambaixadors que havia enviat menys un, que fou l\'\xc3\xbanic que va fer el viatge de tornada per explicar-li com havia anat aquell tenebr\xc3\xb3s viatge a Akhmat. Aquest esdeveniment, per\xc3\xb2, no \xc3\xa9s clar si ocorregu\xc3\xa9 de veritat, ja que alguns historiadors no l\'expliquen, donat a l\'estranyesa del canvi radical de l\'actitud del moscovita._NEWLINE_El cert \xc3\xa9s que d\'aquesta manera o amb un altre pretext, el khan Akhmat an\xc3\xa0 a atacar el totpoder\xc3\xb3s Ivan III, que en esperar-s\'ho tenia preparat un ex\xc3\xa8rcit de vora 150.000 soldats m\xc3\xa9s incomptables peces d\'artilleria, com diuen les cr\xc3\xb2niques, m\xc3\xa9s ben preparats i organitzats que els ex\xc3\xa8rcits de Dmitri I Donskoi._NEWLINE_Aix\xc3\xb2 no volia dir, per\xc3\xb2, que no es deslliuraria de tots els grans riscos i perillositats que inclo\xc3\xafen aquella mena de guerres. Potser aix\xc3\xb2 va ser el que pens\xc3\xa0 despr\xc3\xa9s que les coses li comen\xc3\xa7aren a anar malament i va decidir fugir del camp de batalla i enviar l\'ex\xc3\xa8rcit de nou a Moscou amb una batalla que gaireb\xc3\xa9 no s\'havia desenvolupat gens.\n_START_SECTION_\nIvan es neg\xc3\xa0 a fer la batalla\n_START_PARAGRAPH_\nLa gent del poble, molt paorosa per la possible invasi\xc3\xb3 del poble mongol, s\'indign\xc3\xa0 obertament per la covarda decisi\xc3\xb3 d\'Ivan III: com ens ha for\xc3\xa7at a la nostra perdici\xc3\xb3! Refusa a pagar el tribut al khan, i ara que el t\xc3\xa9 irritat, no lluita!, era el que un habitant normal protestava en aquells dies. Aix\xc3\xb2 almenys f\xc3\xa9u pensar de tornar a la batalla a Ivan III, per\xc3\xb2 abans no havia de consultar a la seva mare, els seus boiars i els seus bisbes: Marxa valentament contra l\'enemic!, fou la resposta que reb\xc3\xa9 per totes bandes. Tamb\xc3\xa9, s\'explica que per conv\xc3\xa8ncer-lo, li digueren que guanyaria aquella pugna com ho va fer David contra Goliat, o que un bon pastor, donaria la vida per les seves ovelles. Fins i tot, el vell savi arquebisbe Vassian li pregunt\xc3\xa0 tot ferint-lo: tu ets de la part dels mortals que tenien por a la mort?_NEWLINE_Al final, el fill de Vasili II decid\xc3\xad tornar a la guerra, ja que "no ens podem escapar del dest\xc3\xad", segons ell. La primera estrat\xc3\xa8gia que va fer servir va ser mantenir el seu ex\xc3\xa8rcit inamovible al mateix lloc on havia fugit, als rius Oka i Ugra. All\xc3\xa0, les dues pot\xc3\xa8ncies s\'enviaren fletxes i tamb\xc3\xa9 inj\xc3\xbaries a banda i banda dels dos rius. Era una situaci\xc3\xb3 una mica rid\xc3\xadcula, ja que els del khanat del Gran Orde els esperaven per defendre\'s, i els moscovites rebien ordres d\'Ivan el Gran per no moure\'s, aix\xc3\xad desatenent tots els consells bel\xc2\xb7licosos dels seus boiars._NEWLINE_Tot i aix\xc3\xb2, tampoc accept\xc3\xa0 la proposta mongola; ells deien que acceptarien el seu perd\xc3\xb3 per la revolta si venia ell en persona o algun s\xc3\xbabdit, i li besava el seu estrep. La gent, en veure la poca activitat d\'Ivan III, se li torn\xc3\xa0 a abraonar, i el vell arquebisbe Vassian li envi\xc3\xa0 una carta on li exigia les bel\xc2\xb7licitats que pertanyien en aquell moment, i ho feia invocant la mem\xc3\xb2ria d\'antigues joies russes, com Dmitri Donskoi (el primer a plantar cara valentment a l\'Orde d\'Or de llavors), Igor (fill de Rurik, del 912 al 945 an\xc3\xa0 el regnat del territori que el seu pare havia conquerit aix\xc3\xad fundant la fam\xc3\xadlia dels Rurik sense caqp antecedent; Igor ampli\xc3\xa0 el territori fent-se heroicament amb K\xc3\xadev), Sviatoslav I de K\xc3\xadev (successor i fill d\'Igor, el seu regnat fou del 945 al 972, conquer\xc3\xad la totpoderosa khazaria, l\'estat m\xc3\xa9s potent de l\'\xc3\xa8poca, aix\xc3\xad fent del llegat de Rurik l\'estat m\xc3\xa9s gran d\'Europa), i Vladimir II Monomakh, tamb\xc3\xa9 dit el gran (regn\xc3\xa0 del 980 al 1015; gran ampliador de la corona amb N\xc3\xb2vgorod, va ser el pioner en instaurar l\'Esgl\xc3\xa9sia Ortodoxa a la "R\xc3\xbassia de K\xc3\xadev"). Ivan III li contest\xc3\xa0 la carta dient-li que amb aquest esperit que li havia transm\xc3\xa8s, li havia omplert el cor de joia, coratge i for\xc3\xa7a, per\xc3\xb2 realment era paper mullat, ja que hi hagu\xc3\xa9 aquell ambient d\'inactivitat quinze dies m\xc3\xa9s. Al quinz\xc3\xa8, el riu Ugra que estava fent de frontera, es cobr\xc3\xad del tot de gel, amb el qual es podia creuar perfectament per ell.\n_START_SECTION_\nAtac al khanat de Kazan\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la p\xc3\xa8rdua de la supremacia mongola, els russos ja no hi tornaren a incidir fins a 1487, data en qu\xc3\xa8 els vo\xc3\xafvodes moscovites comen\xc3\xa7aren a atacar a l\'altre khanat rival naixent de la ruptura de l\'Orde d\'Or, el de Kazan. Aquests vo\xc3\xafvodes actuaven en revenja del que havia fet el khan de Kazan quan captur\xc3\xa0 el pare d\'Ivan, Vasili II, gaireb\xc3\xa9 50 anys abans, i amb aquesta ranc\xc3\xbania interna, despr\xc3\xa9s de set setmanes de setge, capturaren la mateixa ciutat de Kazan i feren presoner el sobir\xc3\xa0 Alegam._NEWLINE_Aix\xc3\xb2 ho aprofit\xc3\xa0 el pr\xc3\xadncep Ivan III, que volgu\xc3\xa9 en primer terme annexionar la ciutat a Moscou, per\xc3\xb2 en notar que no estaven preparats per ser moscovites (en part, a causa de la religi\xc3\xb3; eren musulmans, totalment incompatibles amb els ortodoxos), va donar la corona al sebot del seu amic de Crimea Mengli. Al poble de Kazan no li qued\xc3\xa0, doncs, una altra sortida que jurar fidelitat al nou r\xc3\xa8gim, que al principi trontoll\xc3\xa0, ja que la gent volia el seu l\xc3\xadder fora de la pres\xc3\xb3._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s d\'aquesta fita mig aconseguida, que ja arrodoniria el seu n\xc3\xa9t Ivan IV el Terrible, Ivan III ja no f\xc3\xa9u m\xc3\xa9s intrusions en cap defragmentaci\xc3\xb3 de l\'antic Orde d\'Or, havent ja aconseguit un dels objectius de la seva vida, la destrucci\xc3\xb3 del jou mongol envers Moscou, una pot\xc3\xa8ncia creixent.\n_START_SECTION_\nSophia Palaeologus, el nexe amb l\'Europa occidental\n_START_PARAGRAPH_\nIvan el Gran, com ja hem comentat, tingu\xc3\xa9 dues mullers: la primera, amb qui s\'hi cas\xc3\xa0 el 2 de juny de 1452 amb la curta edat de 12 anys, es deia Maria de Tver. Ella era, llunIanament, familiar seu, ja que compartien besavi: Dmitri Donskoi. Aquest, havia tingut entre d\'altres, Vasili I i Andrei de Mojaisk com a fills. El primer, era l\'avi d\'Ivan; el segon, tingu\xc3\xa9 una filla, Anastasia de Mojaisk que es cas\xc3\xa0 amb Boris de Tver, i aquests tingueren Maria, la dona d\'Ivan com a filla. El jove matrimoni (ella tenia 10 anys quan es cas\xc3\xa0) tingueren el 15 de febrer de 1456 un fill, de nom Ivan. Maria de Tver, per\xc3\xb2, mor\xc3\xad prematurament el 1467 i Ivan III tingu\xc3\xa9 la possibilitat de casar-se una altra vegada, ja que era jove encara._NEWLINE_El 12 de novembre de 1473 es cas\xc3\xa0 amb Sophia Palaeolog, persona molt influent a causa del vincle familiar que tenia. El seu pare era Thomas Palaeolog de Morea, germ\xc3\xa0 dels dos \xc3\xbaltims emperadors de l\'Imperi Bizant\xc3\xad abans de la seva caiguda, Joan VIII i Constant\xc3\xad XI, assassinat pels otomans tot posant el punt final a aquell imperi el mateix dia. Sophia es qued\xc3\xa0 orfe de pare a principi de la d\xc3\xa8cada dels 1470, i la mantingu\xc3\xa9 el papa de l\'\xc3\xa8poca, Sixt IV donat que Thomas s\'exiliava a Roma. El Sant Pare busc\xc3\xa0 amb tots els mitjans possibles un marit per a Sophia, fins que ell i els seus assessors trobaren Ivan III, i li oferiren la m\xc3\xa0 de la noia. Ell i els seus boiars acceptaren amb molt d\'entusiasme, ja que era una persona amb unes arrels ben interessants per Ivan, i tamb\xc3\xa9 perqu\xc3\xa8 era ben sabuda la seva idiosincr\xc3\xa0sia: una dona ferma, molt persuasiva el cervell de la qual estava partit en dos: les croades en contra dels turcs, i la re-uni\xc3\xb3 de les dues Esgl\xc3\xa9sies, la cat\xc3\xb2lica i l\'ortodoxa (la segona ja feia prop de 5 segles que s\'havia disgregat de la primera). _NEWLINE_Ivan segurament no hauria estat el mateix sense Sophia, ja que es diu que ella l\'indu\xc3\xafa a fer la majoria de coses que realitz\xc3\xa0, com per exemple ser el primer aut\xc3\xb2crata de Mosc\xc3\xb2via o a posar fi al jou mongol on estaven endinsats. Per quant temps m\xc3\xa9s ser\xc3\xa9 jo una esclava dels t\xc3\xa0rtars?, es diu que no parava de repetir. A part d\'aquesta gran influ\xc3\xa8ncia sobre Ivan, amb Sophia tamb\xc3\xa9 vingueren tots els llibres i documents que hered\xc3\xa0 de la seva fam\xc3\xadlia romana d\'Orient. Aquests manuscrits van ser l\'inici de l\'actual "Biblioteca dels Patriarques".\n_START_SECTION_\nInflu\xc3\xa8ncia europea que caus\xc3\xa0 el seu absolutisme\n_START_PARAGRAPH_\nLa neboda de l\'\xc3\xbaltim emperador de Constantinoble, es creia amb l\'obligaci\xc3\xb3 de protegir els cristians grecs que havien estat pertorbats pels turcs, en teoria per preparar una revenja de la batalla perduda el 1453. \xc3\x89s per aix\xc3\xb2 que milers d\'emigrants grecs (m\xc3\xa9s concretament, exiliats dels turcs) des de ciutadans normals, fins a tota mena de diplom\xc3\xa0tics, enginyers, artistes i te\xc3\xb2legs arribaren a Moscou els anys seg\xc3\xbcents. Entre ells, Ridolfo di Fioravanti, l\'enginyer i arquitecte del qual hem parlat; Marco Ruffo, l\'ambaixador a P\xc3\xa8rsia; Pietro Antonio, que constru\xc3\xad el palau d\'Ivan o Paul Bossio, fonedor de metalls. De la m\xc3\xa0 d\'un ambaixador veneci\xc3\xa0, tamb\xc3\xa9 vingu\xc3\xa9 a R\xc3\xbassia un eclesi\xc3\xa0stic franc\xc3\xa8s anomenat Louis, qui era molt fam\xc3\xb3s a la seva terra per ser un dels homes importants en la conquesta de BorgonIa i d\'Antioquia. Per aquest contacte franc\xc3\xa8s, f\xc3\xa9u moltes relacions diplom\xc3\xa0tiques amb Louis XI, el rei de Fran\xc3\xa7a, Maximili\xc3\xa0 d\'\xc3\x80ustria, Matthias d\'Hongria, Frederic III d\'AlemanIa i el Papa de Roma entre d\'altres. Aix\xc3\xad tenia m\xc3\xa9s territoris que podien \xc3\xa9sser aliats en alguna conquesta, i tamb\xc3\xa9 era una gran font d\'artistes d\'arreu._NEWLINE_Un d\'aquests reis europeus, Louis XI, li serv\xc3\xad a Ivan d\'exemple per actuar a l\'exterior: mentre el franc\xc3\xa8s acabava amb les guerres amb Anglaterra, el rus posava punt final a la subordinaci\xc3\xb3 als mongols; mentre Louis decantava a favor seu la lluita fronterera amb Borgonya (l\'acab\xc3\xa0 envaint i incorporant-la al regne), el gran Pr\xc3\xadncep es batia per guanyar algun quil\xc3\xb2metre a Litu\xc3\xa0nia en una lluita de caracter\xc3\xadstiques similars; mentre el rei de Fran\xc3\xa7a feia unes noves lleis adaptades al nou tipus de monarquia (considerava que les lleis antigues eren massa an\xc3\xa0rquiques), Ivan III escrivia unes noves lleis al seu Oulogenia (1497), on va fer unes lleis que deixaven ben pal\xc3\xa8s que ell era un aut\xc3\xb2crata: oficialment, els privilegis dels boiars s\'havien acabat. Tamb\xc3\xa9, les penes per delictes s\'endurien fins a punts dictatorials: per un homicidi, la mort; per un robatori, una flagel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 en p\xc3\xbablic.\n_START_SECTION_\nSuccessi\xc3\xb3 d\'Ivan III\n_START_PARAGRAPH_\nSophia Palaeologus era m\xc3\xa9s jove que Ivan (tenia 25 anys), i li pogu\xc3\xa9 donar nou fills: Helena (nascuda el 18 d\'abril de 1474) que devia morir nou-nata, ja que al cap de dos anys (el 19 de maig de 1476) tingu\xc3\xa9 una altra filla anomenada Helena, pressumiblement la dona d\'Aleksandr Casimirovitx de Litu\xc3\xa0nia. M\xc3\xa9s tard, arribava el fill primog\xc3\xa8nit amb Sophia, Vasili (25 de mar\xc3\xa7 de 1479), Iuri de Dmitrov (23 de mar\xc3\xa7 de 1480), Dmitri d\'Uglitstx (6 d\'octubre de 1481), que fou Pr\xc3\xadncep d\'Uglitstx, Sime\xc3\xb3 de Koluga, pr\xc3\xadncep del territori d\'hom\xc3\xb2nim nom (21 de mar\xc3\xa7 de 1481), Teod\xc3\xb2sia (29 de maig de 1488), Andrei de Staritza, pr\xc3\xadncep d\'aquest territori (5 d\'agost de 1490) i Eud\xc3\xb2xia (nata el 1492, quan el seu pare tenia 52 anys)._NEWLINE_Semblava que la successi\xc3\xb3 de la corona havia de ser per Ivan el Jove, fill de Maria de Tver, per\xc3\xb2 mor\xc3\xad sobtadament el 7 de mar\xc3\xa7 de 1490, 15 anys abans que el seu pare. Llavors, la corona havia de ser per Vasili III, per\xc3\xb2 ell pens\xc3\xa0 que havia d\'\xc3\xa9sser pel fill d\'Ivan el Jove, \xc3\xa9s a dir Dmitri Ivanovitx, el seu n\xc3\xa9t. Aix\xc3\xb2 era ben al contrari del que pensava Sophia Palaeolog, per aix\xc3\xb2 al principi proclam\xc3\xa0 Dmitri successor de la corona, envi\xc3\xa0 el seu fill Vasili a la pres\xc3\xb3, i desacredit\xc3\xa0 la seva dona. Llavors, anys m\xc3\xa9s tard canvi\xc3\xa0 d\'opini\xc3\xb3, tragu\xc3\xa9 el seu fill de la pres\xc3\xb3 i el proclam\xc3\xa0 successor, i ara envi\xc3\xa0 la v\xc3\xaddua d\'Ivan el Jove, Helena i el seu fill Dmitri a la pres\xc3\xb3. Ivan III el Gran moria amb 65 anys a Moscou el dia 27 d\'octubre de 1505, deixant pas a la corona finalment al seu fill Vasili III.\n_START_SECTION_\nPolitica interior\n_START_PARAGRAPH_\nTotes aquestes conquestes, sumades a l\'eliminaci\xc3\xb3 de la subordinaci\xc3\xb3 moscovita al gran Orde mongol, no podien fer altra cosa que donar a Moscou l\'hegemonia de la zona que tants anys havien tingut els t\xc3\xa0rtaro-mongols. Tamb\xc3\xa9 hi influ\xc3\xad la caiguda de Constantinoble en mans dels turcs (29 de maig de 1453). Aquesta ciutat era el centre neur\xc3\xa0lgic dels ortodoxos, i a partir de llavors l\'Esgl\xc3\xa9sia Ortodoxa s\'enfoc\xc3\xa0 a Moscou._NEWLINE_El principat ja era un territori molt gran, i amb molts estats-vassall (com el khanat de Kazan). El que tamb\xc3\xa9 influ\xc3\xafa en el fet que Moscou fos la gran pot\xc3\xa8ncia de l\'est d\'Europa era la figura del seu gran pr\xc3\xadncep, Ivan III, i la seva segona dona, Sophia Palaeologus._NEWLINE_Ivan III, en pol\xc3\xadtica interior, com d\xc3\xa8iem, aprofit\xc3\xa0 i de quina manera la seva hegemonia a l\'exterior. Durant tot el seu regnat, actu\xc3\xa0 com un aut\xc3\xb2crata, com un monarca absolut. Comen\xc3\xa7\xc3\xa0 per distanciar-se molt dels seus boiars a la d\xc3\xa8cada dels 1470. _NEWLINE_El sistema de govern que havia existit tradicionalment s\'esfondr\xc3\xa0, i per aquesta circumst\xc3\xa0ncia els boiars ja no se\'ls tingu\xc3\xa9 en compte. La nova forma de govern era solament atendre al que deia Ivan III el Gran. Aquest, pass\xc3\xa0 a ser l\'\xc3\xbanica refer\xc3\xa8ncia de governaci\xc3\xb3, pass\xc3\xa0 a ser un "sacrosant" (Sant i sagrat, \xc3\xb2bviament, ensentit figurat), mentre els seus boiars, com en totes les posteriors monarquies absolutes europees passaren a ser uns simples s\xc3\xbabdits totalment pendents de les decisions del sobir\xc3\xa0. Al principi, aquests arist\xc3\xb2crates russos es rebel\xc2\xb7laren contra el rei, i les coses no els anaren gens malament fins que Sophia Palaeologus i el seu fill Vasili s\'interposaren en l\'assumpte i amb alguns aliats d\'ella (que era neboda del mandatari de Constantinoble en el moment de la seva caiguda) es feren prevaler enfront dels boiars, poc poderosos quant a ex\xc3\xa8rcit._NEWLINE_Ivan III fou el pr\xc3\xadncep que f\xc3\xa9u redactar el nou "Sudebnik" per a la Mosc\xc3\xb2via, o codi penal, que fou compilat per l\'escrib\xc3\xa0 Gusev. Ivan Vasiliyevitx va fer tots els possibles per convertir Moscou en la successora de Constantinoble quant a import\xc3\xa0ncia i Imperi que tenia format. Per aix\xc3\xb2, convidava a tots els mestres i artistes il\xc2\xb7lustres de l\'\xc3\xa8poca a qu\xc3\xa8 s\'establissin a Moscou, per donar-se el m\xc3\xa0xim de ress\xc3\xb2 possible a tota Europa._NEWLINE_Una altra eina per deixar veure al m\xc3\xb3n exterior que Moscou era una superpot\xc3\xa8ncia, va ser el recurs m\xc3\xa9s freq\xc3\xbcent dels absolutistes: fer notar la supremacia de la ciutat deixant-la plena de monuments, palaus extravagants i catedrals espectaculars. Per aix\xc3\xb2 estava Ridolfo du Fioravante, un arquitecte renaixentista (del quattrocento) i tamb\xc3\xa9 enginyer itali\xc3\xa0 que entre d\'altresmonuments f\xc3\xa9u construir la catedral de l\'Assumpci\xc3\xb3 a la capital. \xc3\x89s un dels records que queden en peu de l\'hegemonia d\'Ivan el gran. "Arist\xc3\xb2til", aix\xc3\xad li deien a Fioravante a causa de la seva vasta saviesa, tamb\xc3\xa9 a l\'\xc3\xa9sser enginyer disseny\xc3\xa0 les m\xc3\xa0quines d\'artilleria que Ivan va fer servir a les guerres amb N\xc3\xb2vgorod (1477-1478), Kazan (1482) i Tver (1485). Despr\xc3\xa9s de tver, l\'arquitecte i enginyer itali\xc3\xa0 va voler tornar al seu origen, BolonIa, per\xc3\xb2 Ivan demostrant el seu poder, s\'hi neg\xc3\xa0, l\'empreson\xc3\xa0, i mesos m\xc3\xa9s tard el mat\xc3\xa0 (1486). \xc3\x89s clar que Ivan III el gran era el principi d\'un cicle, del segon cicle daurat de la hist\xc3\xb2ria de R\xc3\xbassia (despr\xc3\xa9s de la primera etapa d\'or, que fou la fundaci\xc3\xb3 de la fam\xc3\xadlia Rurik, i l\'ampliaci\xc3\xb3 del seu poder, tot aix\xc3\xb2, a cavall entre el primer mil\xc2\xb7lenni i el segon despr\xc3\xa9s de Crist).'