b"\n_START_ARTICLE_\nAq\xc3\xbceducte de Barcelona\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nEl punt de captaci\xc3\xb3 de l'aigua \xc3\xa9s b\xc3\xa0sic, donada la import\xc3\xa0ncia que els romans donaven a la puresa de l'aigua. L'origen de l'aq\xc3\xbceducte de la col\xc3\xb2nia Iulia Augusta Faventia Barcino es troba a l'\xc3\xa0rea de Montcada, propera al riu Bes\xc3\xb2s. Desconeixem l'indret exacte, ni com es produ\xc3\xafa la captaci\xc3\xb3, per\xc3\xb2 el m\xc3\xa9s probable \xc3\xa9s que l'aigua no es recoll\xc3\xads directament del riu sin\xc3\xb3 de surg\xc3\xa8ncies abundants i de qualitat (fontes), com passa a altres ciutats romanes: Emerita Augusta, Cesaraugusta, Toletum i Gades. La historiografia planteja com a punt d'inici de recorregut la mina de Montcada, que d\xc3\xb3na origen al Rec Comtal i que la bibliografia ha coincidit en caracteritzar com la font de les aig\xc3\xbces transportades per l'aq\xc3\xbceducte nord-est de Barcino. Segurament hi havia una mena de presa o resclosa on s'acumularia l'aigua i des d'aqu\xc3\xad s'iniciaria el recorregut de l'aq\xc3\xbceducte, tra\xc3\xa7at que en gran part era subterrani, cosa que ajudava a la regulaci\xc3\xb3 del pendent i a la millor conservaci\xc3\xb3 de l'aigua.\n_START_SECTION_\nRecorregut\n_START_PARAGRAPH_\nLa dada documental que fa refer\xc3\xa8ncia a la zona m\xc3\xa9s propera de l'inici del recorregut de l'aq\xc3\xbceducte ens porta a l'\xc3\xa0rea del tur\xc3\xb3 de Sant Joan, concretament al torrent de Tapioles, on un document datat el 987 pertanyent al Cartulari de Sant Cugat del Vall\xc3\xa8s (foli 344, doc. 981) anomena \xe2\x80\x9cipsa Aquaria antiqua vel in via\xe2\x80\x9d. Aquesta via, juntament amb la que ressegueix el tra\xc3\xa7at de l'aq\xc3\xbceducte, es pot identificar amb la strada francigena o via Francisca que, en aquest tram pot identificar-se amb el ramal de la via Augusta que uneix el Vall\xc3\xa8s amb el pla de Barcelona pel coll de Finestrelles. L'\xc3\xbanica evid\xc3\xa8ncia arqueol\xc3\xb2gica que podria correspondre a un primer tram del tra\xc3\xa7at de l'aq\xc3\xbceducte rom\xc3\xa0 \xc3\xa9s la documentada a la intervenci\xc3\xb3 al carrer Coronel Monasterio 6-16 on es va localitzar una canalitzaci\xc3\xb3 d'opus signinum que cobria una dist\xc3\xa0ncia de 90 m._NEWLINE_Pel que fa a la documentaci\xc3\xb3 escrita i historiogr\xc3\xa0fica que ens permet reconstruir part del recorregut de la conducci\xc3\xb3, cal destacar que, tant Carbonell com Pujades indiquen l'exist\xc3\xa8ncia de restes entre el cam\xc3\xad de Sant Adri\xc3\xa0 i el d'Horta. Pujades, aix\xc3\xad mateix, documenta un altre tram d'aq\xc3\xbceducte a prop del Mol\xc3\xad del Clot. Un altre document referent a l'aq\xc3\xbceducte recull la pres\xc3\xa8ncia d'arcs antics a les proximitats del Coll de la Celada, dada que coincideix amb la situaci\xc3\xb3 del punt anterior, \xc3\xa9s a dir, a la divisi\xc3\xb3 entre el cam\xc3\xad d'Horta i el de Sant Adri\xc3\xa0. Aquest escrit, per\xc3\xb2, aporta una dada d'inter\xc3\xa8s: relaciona la situaci\xc3\xb3 de les restes de l'aq\xc3\xbceducte amb el tra\xc3\xa7at de l'anomenada via Francisca, que correspondria, en aquest punt, a l'antiga via Augusta tal com la documenta Palet. Bosarte a finals del segle XVIII encara constata l'exist\xc3\xa8ncia de restes de l'aq\xc3\xbceducte en aquesta \xc3\xa0rea.\n_START_SECTION_\nCiutat Vella\n_START_PARAGRAPH_\nA mesura que ens atansem al districte de Ciutat Vella de Barcelona les dades arqueol\xc3\xb2giques i documentals s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s nombroses. Des de la zona del Portal Nou, per on el Rec Comtal entrava a la ciutat, l'aq\xc3\xbceducte rom\xc3\xa0 menava cap al costat oriental de Sant Pere de les Puelles, des d'on continuava aproximadament pel carrer de Sant Pere m\xc3\xa9s Alt, concretament per les proximitats del convent de Sant Francesc de Paula (que coincidiria amb l'actual Palau de la M\xc3\xbasica). El tra\xc3\xa7at continuaria per les proximitats del Palau Comtal menor, al carrer dels Arcs de Jonqueres, avui desaparegut, fins a l'actual Via Laietana. La conducci\xc3\xb3 seguiria pels carrers Jonqueres i Magdalenes, on existeixen evid\xc3\xa8ncies documentals del pas de l'aq\xc3\xbceducte per les proximitats del convent de les Magdalenes, m\xc3\xa9s concretament a la Volta de l'Heure, entre els actuals carrers de Montsi\xc3\xb3 i Magdalenes. Al mateix indret s'han documentat restes arqueol\xc3\xb2giques, ens referim a l'excavaci\xc3\xb3 de la base d'un pilar d'una de les arcades d'aquest aq\xc3\xbceducte al n\xc3\xbamero 25 del carrer Magdalenes._NEWLINE_A partir d'aquest punt \xc3\xa9s f\xc3\xa0cil reconstruir el recorregut. A la pla\xc3\xa7a 8 de mar\xc3\xa7 no solament tenim la conservaci\xc3\xb3 integra de quatre arcades de l'aq\xc3\xbceducte rom\xc3\xa0 i els seus pilars corresponents, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 la canalitzaci\xc3\xb3 que aquestes sustenten amb l'specus per on lliscava l'aigua. Aix\xc3\xad mateix el tr\xc3\xa0nsit de l'aq\xc3\xbceducte pel carrer de Capellans es troba documentat per Pere Miquel Carbonell el 1547, per Jeroni Pujades el 1609 i per Isidoro Bosarte el 1786. Sembla que es va mantenir fins, almenys, la primera meitat del segle XIX quan Ce\xc3\xa1n Berm\xc3\xbadez, el 1832, parla dels fragments d'un aq\xc3\xbceducte a l'entrada del carrer Capellans. Francesc de Paula Cardoner, assenyala l'exist\xc3\xa8ncia d'arcades de les mateixes caracter\xc3\xadstiques que les de l'aq\xc3\xbceducte, a l'interior de l'antiga casa on, posteriorment, es va construir la seu del Col\xc2\xb7legi d'Arquitectes, a la pla\xc3\xa7a Nova, les quals van desapar\xc3\xa8ixer amb el seu enderroc, fet tamb\xc3\xa9 confirmat per Fern\xc3\xa1ndez Casado.\n_START_SECTION_\nBifurcaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nA partir d'aquest indret fins a l'entrada de l'aq\xc3\xbceducte a la ciutat per la porta de la muralla romana a l'actual pla\xc3\xa7a Nova, l'arqueologia ha documentat la pres\xc3\xa8ncia de dues conduccions paral\xc2\xb7leles: s'han excavat les fonamentacions de cinc pilars de dos aq\xc3\xbceductes, de modulaci\xc3\xb3 i construcci\xc3\xb3 molt similar a les arcades documentades a la pla\xc3\xa7a 8 de mar\xc3\xa7. Les dues conduccions entren dins la ciutat pel costat de la porta de la muralla i les seves seccions poden ser observades a l'interior de la Casa de l'Ardiaca. _NEWLINE_Fins ara aquestes dues canals havien estat interpretades com a dos aq\xc3\xbceductes contemporanis, per\xc3\xb2 amb tra\xc3\xa7ats diferenciats: un menava l'aigua des de Montcada, l'altre des de la Serra de Collserola. Actualment es creu que nom\xc3\xa9s hi havia un aq\xc3\xbceducte que portava l'aigua des de Montcada, i que en un lloc proper a l'actual Col\xc2\xb7legi d'Arquitectes es bifurcava, convertint-se en dues conduccions. Deixant a part les impossibilitats t\xc3\xa8cniques, una de les indicacions que m\xc3\xa9s clarament desmenteix que una de les canals descobertes a la Casa de l'Ardiaca portava aig\xc3\xbces de Collserola \xc3\xa9s que les dues es troben completament lliures de concrecions de carbonats. _NEWLINE_Aquestes concrecions, conegudes com a pedritja, eren causa de constant reparaci\xc3\xb3 de les canonades que portaven aigua de Collserola segons la documentaci\xc3\xb3 d'\xc3\xa8poca medieval i moderna i, per tant, resulta impossible que si alguna de les canals de Casa de l'Ardiaca hagu\xc3\xa9s portat aigua de Collserola es trob\xc3\xa9s lliure d'aquestes. _NEWLINE_Aquesta bifurcaci\xc3\xb3 de l'aq\xc3\xbceducte no \xc3\xa9s un cas \xc3\xbanic. Bifurcacions d'aquest tipus han estat tamb\xc3\xa9 documentades, per exemple, a l'aq\xc3\xbceducte de Forum Juli a Fr\xc3\xa9jus, on hi ha dues l\xc3\xadnies d'arcades paral\xc2\xb7leles al tram d'Escoffier. I un altre exemple es pot trobar a l'aq\xc3\xbceducte d'Arles, que presenta una desviaci\xc3\xb3 per tal de fer funcionar una s\xc3\xa8rie de molins a l'ager de la ciutat._NEWLINE_Un tret caracter\xc3\xadstic del sistema hidr\xc3\xa0ulic de les ciutats romanes \xc3\xa9s que l'aq\xc3\xbceducte finalitzava a les proximitats de la ciutat en un dip\xc3\xb2sit que servia de decantador i airejador de l'aigua, anomenant contectis piscines, del qual podien sortir diverses canalitzacions que anaven a un o m\xc3\xa9s dip\xc3\xb2sits de derivaci\xc3\xb3, castellum divisorium. Aix\xc3\xb2 ens porta a apuntar que, malgrat no haver-se localitzat, l'aq\xc3\xbceducte arrib\xc3\xa9s, passat el carrer Capellans, a un dip\xc3\xb2sit o piscina de decantaci\xc3\xb3, per tal que l'aigua elimin\xc3\xa9s les impureses, a partir d'aquest dip\xc3\xb2sit sortien dues canalitzacions sobre arcades, per tal de conservar el pendent per entrar l'aigua a la ciutat. Els dip\xc3\xb2sits normalment eren elevats, com les actuals torres d'aigua de la xarxa medieval i moderna de Barcelona."