b'\n_START_ARTICLE_\nTadeusz Kantor\n_START_SECTION_\nEtapa abans de Cricot 2\n_START_PARAGRAPH_\nEn 1938, poc abans d\'acabar els estudis, troba casualment, un teatre de titelles a l\'acad\xc3\xa8mia. \xc3\x89s aix\xc3\xad com funda la Ephemeric (Mechanic) Theatre, on va presentar l\'obra de Maurice Maeterlinck: La mort de Tintagiles._NEWLINE_En 1942, juntament amb un grup de joves pintors, va organitzar el clandest\xc3\xad i experimental Teatre Independent de Cracovia durant l\'ocupaci\xc3\xb3 nazi alemanya. Els espectacles se celebraven en cases privades o en apartaments, degut a la prohibici\xc3\xb3 del govern alemany de qualsevol tipus de manifestaci\xc3\xb3 cultural, sota pena de mort. Aquest mateix any, dirigeix i dissenya Balladyna, obra de Julius Slowacki. El 1944, com a mostra de la seva capacitat per a potenciar els espais, Kantor dirigeix i dissenya El Retorn d\'Odisseu de Stanislaw Wyspianski, la posada en escena de la qual es dugu\xc3\xa9 a terme en un pis destrossat per la guerra. Mitjan\xc3\xa7ant aquest gest, Kantor introdueix el concepte d\'autonomia en l\'espai performatiu i el que ell anomenava "realitat de la vida". Aquests conceptes, posteriorment es desenvoluparien en la idea de "realitat del m\xc3\xa9s baix nivell" el 1980._NEWLINE_Cap al 1945 Kantor comen\xc3\xa7a una activa carrera com a escen\xc3\xb2graf, duent a terme nombroses obres en les quals fa tamb\xc3\xa9 de director; entre las quals podem destacar El Cid de Pierre Corneille, montada a la biblioteca Jagiellonska i El Dia del seu Retorn de Zofia Nalkowska, en el Teatre Stary, entre d\'altres. El 1946 publica el text Alguns suggeriments sobre l\'aspecte visual del disseny d\'escenaris en la revista Przeglad Artystyczny. Si b\xc3\xa9 entre 1947 i 1954 dirigeix i dissenya nombroses obres, cal destacar el seu treball com a dissenyador en l\'obra San Juan de George Bernard Shaw, representada en el Teatr Stary de Crac\xc3\xb2via a partir de la qual desenvolupa el concepte d\'espai mental.\n_START_SECTION_\nCricot 2\n_START_PARAGRAPH_\nDecebut pel creixement institucional de l\'avantguardisme decideix formar un nou grup teatral en col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb Maria Jarema i altres artistes visuals, denominat Cricot 2. El 1956 finalitza el per\xc3\xadode estalinista a Pol\xc3\xb2nia, moment en el qual, Kantor desenvolupa el concepte de teatre aut\xc3\xb2nom. Aquest mateix any, presenta l\'obra de Stalisnaw Witkiewicz anomenada La S\xc3\xa8pia, primera producci\xc3\xb3 de la post-guerra ===amb un text del dramaturg polon\xc3\xa8s, pel qual Maria Jarema dissenya el vestuari; mentre per altra banda, l\'autor cedeix a Kantor gran part dels seus escrits m\xc3\xa9s substancials. Cal destacar que un dels primers muntatges d\'import\xc3\xa0ncia per a Cricot 2 va ser Circ de Kazimierz Mikulski en la Galer\xc3\xada Krzysztofory, producci\xc3\xb3 en la qual es fa \xc3\xbas de conceptes com ara el happening i l\'"embalatge". Un altre muntatge a destacar, es va donar a con\xc3\xa8ixer el 1961, quan present\xc3\xa0 en la mateixa galeria, l\'obra La Casa del Camp escrita per Stalisnaw Witkiewicz, ocasi\xc3\xb3 en la qual per primera vegada, la teoria del teatre informal marca un despla\xc3\xa7ament en els experiments teatrals de [ricot 2._NEWLINE_Al llarg dels anys 60, Cricot 2 realitzar\xc3\xa0 presentacions en nombrosos teatres de Pol\xc3\xb2nia i el seu treball ser\xc3\xa0 reconegut a nivell mundial. El seu inter\xc3\xa8s estigu\xc3\xa9 centrat sobretot en l\'absurdisme i en l\'escriptor i dramaturg polon\xc3\xa8s Stanis\xc5\x82aw Ignacy Witkiewicz, conegut tamb\xc3\xa9 com a Witkacy. Les produccions teatrals de les obres de Witkacy La s\xc3\xadpia (1953) i La gallina d\'aigua (1969) foren vistes com els seus \xc3\xa8xits m\xc3\xa9s grans durant aquella \xc3\xa8poca. Una presentaci\xc3\xb3 del 1972 de La gallina d\'aigua fou descrita com "l\'esdeveniment m\xc3\xa9s comentat al Festival d\'Edimburg"._NEWLINE_Als anys 70 La classe morta (1975) fou la m\xc3\xa9s famosa de les seves obres. El mateix Kantor d\xc3\xb3na vida a un mestre que presideix una classe de personatges aparentment morts que s\xc3\xb3n confrontats per maniqu\xc3\xads que es representen a ells mateixos per\xc3\xb2 m\xc3\xa9s joves. Ja cap als anys 50 Kantor havia comen\xc3\xa7at a experimentar amb la juxtaposici\xc3\xb3 de maniqu\xc3\xads i actors de deb\xc3\xb2._NEWLINE_Els seus \xc3\xbaltims treballs als anys 80 foren reflexions molt personals. Com ara La classe morta, algunes vegades es representava a si mateix en escena. Als anys 90 el seu treball es f\xc3\xa9u fam\xc3\xb3s als Estats Units gr\xc3\xa0cies a les presentacions del club de teatre experimental d\'Ellen Stewart.\n_START_SECTION_\nTeatre informal\n_START_PARAGRAPH_\nKantor defineix tres fases de desenvolupament central en el grup Cricot 2: 1960, 1961 i 1962._NEWLINE_La teoria del teatre informal es defineix a partir de 1961 amb el muntatge de La Casa de Campo escrita per Stalisnaw Witkiewicz. En el seu posterior manifest sobre el teatre informal, Kantor postula que aquest corrent teatral prov\xc3\xa9 directament del ArtInformal, corrent art\xc3\xadstica hereva del constructivisme, el qual exerceix un vertader impacte en el camp de les Belles Arts en el segle\xc2\xa0xx. El seu major desenvolupament va tenir lloc entre 1955 i 1965. Kantor considera que en el per\xc3\xadode de post-guerra, l\'art informal va ser la nova onada avantguardista._NEWLINE_La m\xc3\xa0xima expressi\xc3\xb3 de Teatre Informal es pot veure en obres com La classe morta i  Wielopole, Wielopole. D\'Aquesta manera, quan Kantor ens de Teatre Informal,fa refer\xc3\xa8ncia a la nova corrent teatral que sorgeix del descobriment pl\xc3\xa0stic d\'un nou i desconegut estat de la realitat, que vindria a ser la mat\xc3\xa8ria, que \xc3\xa9s infinita, fluida, mutant i oposada a la forma._NEWLINE_Les caracter\xc3\xadstiques principals del teatre informal s\xc3\xb3n: l\'abs\xc3\xa8ncia de la forma, l\'espontane\xc3\xaftat de l\'acci\xc3\xb3, acci\xc3\xb3 i moviment ocasionats per la mat\xc3\xa8ria en constant mutaci\xc3\xb3 i la revelaci\xc3\xb3 d\'aquesta en processos como demolici\xc3\xb3, descomposici\xc3\xb3, dissoluci\xc3\xb3, desintegraci\xc3\xb3 i destrucci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nPintura\n_START_PARAGRAPH_\nEntre 1933 i 1939 Kantor assisteix a l\'Acad\xc3\xa8mia de Belles Arts de Crac\xc3\xb2via on estudia pintura i disseny d\'escenaris. \xc3\x89s durant aquests anys, que desenvolupa el seu inter\xc3\xa8s pel constructivisme i la Bauhaus._NEWLINE_El 1947 rep una beca per a viure un any a Par\xc3\xads i desenvolupar-hi la seva investigaci\xc3\xb3. Durant la seva estada coneix l\'obra de Paul Klee, Wassily Kandinsky, Joan Mir\xc3\xb3 i Max Ernst entre d\'altres. De retorn a Pol\xc3\xb2nia, un any despr\xc3\xa9s, organitza la primera exposici\xc3\xb3 de la post-guerra d\'art modern polon\xc3\xa8s en el Palau Sztuki de Crac\xc3\xb2via. Al cap de poc troba feina com a professor a l\'Acad\xc3\xa8mia de Belles Arts de Crac\xc3\xb2via. No obstant, el 1949, rebutja p\xc3\xbablicament qualsevol participaci\xc3\xb3 en la vida cultural polonesa, com a protesta a les dures regles imposades pel real socialisme pel que fa a la creaci\xc3\xb3 art\xc3\xadstica. D\'Aquesta manera, renuncia tamb\xc3\xa9 a la seva feina com a professor._NEWLINE_El 1950 comen\xc3\xa7a el seu treball col\xc2\xb7laboratiu amb Maria Jarema, pintora i escultora avantguardista, amb qui m\xc3\xa9s endavant fundaria el Teatre Cricot 2. Cinc anys despr\xc3\xa9s els treballs d\'ambd\xc3\xb3s artistes s\xc3\xb3n exposats a la Galer\xc3\xada Po Prostu de Vars\xc3\xb2via, en la qual desenvolupa el que ell ==Pintura Informal. El 1957 organitza una exposici\xc3\xb3 de pintura d\'avantguarda, el Grupo Cracovia, mentre combina la seva tasca de gesti\xc3\xb3, amb la pr\xc3\xb2pia producci\xc3\xb3, exposant aquell mateix any, en la Galeria Krysztofory. Poc despr\xc3\xa9s viatja a Fran\xc3\xa7a, Su\xc3\xa8cia i Alemanya per tal d\'exhibir el seu treball en diversos espais com per exemple la Galeria Samlaren a Estocolm, on ofereix una exposici\xc3\xb3 individual._NEWLINE_Finalment el seu treball com a pintor \xc3\xa9s reconegut a nivell mundial per la seva participaci\xc3\xb3 en el Documenta 2 en Kassel (1959), al qual van seguir esdeveniments d\'import\xc3\xa0ncia com ara la Biennal de Ven\xc3\xa8cia (1960) i el Documenta6 (1977). Cal destacar que les seves t\xc3\xa8cniques pict\xc3\xb2riques foren incorporades en els seus performances i dissenys d\'escenari. La seva obra a partir dels anys cinquanta cont\xc3\xa9 moltes idees sobre els atributs de l\'espai, presentades anteriorment en els seus quadres. Fou mentor de l\'escultor polon\xc3\xa8s d\'Igor Mitoraj en els primers anys de la seva carrera, que va dedicar a la pintura.\n_START_SECTION_\nTadeusz Kantor a Catalunya\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1997 es va celebrar la primera gran exposici\xc3\xb3 de Tadeusz Kantor en la Fundaci\xc3\xb3 Caixa de Catalunya, La Pedrera, sota el comissariat de Tom Skipp i Lech Stangret anomenada L\'escena de la mem\xc3\xb2ria. Aquesta exposici\xc3\xb3 va coincidir amb les trobades amb la Cultura Polonesa, celebrades a la tardor del mateix any, organitzades per l\'Ambaixada de Pol\xc3\xb2nia en un intent de crear trobades amb els pa\xc3\xafsos de l\'est. D\'Aquesta manera, Kantor, l\'artista polon\xc3\xa8s m\xc3\xa9s reconegut fins al moment, va ser el punt de mira. L\'Exposici\xc3\xb3 va incloure obra gr\xc3\xa0fica, embalatges, dissenys esc\xc3\xa8nics, olis, instal\xc2\xb7lacions i objectes teatrals, sense oblidar alguns registres en video i audio. Pel que respecta a la pintura, l\'exposici\xc3\xb3 va incloure dues s\xc3\xa8ries completes: Embalatges i Res m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0.'