b'\n_START_ARTICLE_\nOrigen de la vida\n_START_PARAGRAPH_\nL\'origen de la vida en biologia \xc3\xa9s la forma i \xc3\xa8poca en qu\xc3\xa8 s\'origin\xc3\xa0 la vida. Aquest \xc3\xa9s un tema controvertit i t\xc3\xa9 implicacions filos\xc3\xb2fiques i teol\xc3\xb2giques; \xc3\xa9s dif\xc3\xadcil establir-ne els mecanismes concrets a causa de l\'an\xc3\xa0lisi indirecta._NEWLINE_Entre la comunitat cient\xc3\xadfica, sembla ben establerta la teoria que la vida va evolucionar a partir de mat\xc3\xa8ria inerta en algun moment ara fa entre 3.900 i 3.500 milions d\'anys abans de l\'actualitat. Aquest tema tamb\xc3\xa9 inclou conjectures i idees referents a la hip\xc3\xb2tesi d\'un possible origen extraplanetari o extraterrestre de la vida, que hauria succe\xc3\xaft durant els \xc3\xbaltims 13.700 milions d\'anys d\'evoluci\xc3\xb3 de l\'univers conegut despr\xc3\xa9s del big bang._NEWLINE_Els estudis sobre l\'origen de la vida constitueixen un camp limitat d\'investigaci\xc3\xb3, a pesar del seu profund impacte en la biologia i la comprensi\xc3\xb3 humana del m\xc3\xb3n natural. Els progressos en aquesta \xc3\xa0rea s\xc3\xb3n generalment lents i espor\xc3\xa0dics, tot i que encara atreuen l\'atenci\xc3\xb3 de molts, donada la import\xc3\xa0ncia de la q\xc3\xbcesti\xc3\xb3. Existeix una s\xc3\xa8rie d\'observacions que apunten les condicions fisicoqu\xc3\xadmiques en les quals va poder emergir la vida, per\xc3\xb2 encara no hi ha un quadre raonablement complet sobre com va poder ser aquest origen. Aquestes explicacions no pretenen destriar sobre aspectes religiosos que examinen el paper de la voluntat divina en l\'origen de la vida (creacionisme), ni sobre aspectes metaf\xc3\xadsics que il\xc2\xb7lustrin les causes primig\xc3\xa8nies.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s que Louis Pasteur refut\xc3\xa9s gaireb\xc3\xa9 de manera incontestable la teoria de la generaci\xc3\xb3 espont\xc3\xa0nia, seguint els passos deixats per Spallanzani i d\'altres que el precediren, es va plantejar la necessitat de resoldre l\'origen de la vida des d\'un punt de vista no espontani. Aix\xc3\xad doncs, la vida s\'hauria d\'haver generat en un ambient primigeni en qu\xc3\xa8 determinades condicions ambientals, f\xc3\xadsiques i qu\xc3\xadmiques, principalment, poguessin generar \xc3\xa9ssers vius a partir de la mat\xc3\xa8ria inerta._NEWLINE_El rus Alexander Oparin va ser un dels pioners en aquest camp, publicant el 1894 el llibre L\'origen de la vida uns pocs anys despr\xc3\xa9s que Charles Darwin publiqu\xc3\xa9s L\'origen de les esp\xc3\xa8cies. Oparin integr\xc3\xa0 coneixements de l\'\xc3\xa8poca sobre biologia, paleontologia, qu\xc3\xadmica, geologia i astronomia en un intent per a explicar l\'origen de la vida des d\'un punt de vista no espontani. Postul\xc3\xa0 que la vida s\'havia generat per part\xc3\xadcules col\xc2\xb7lo\xc3\xafdals prote\xc3\xadniques que es varen anar agregant formant el que va anomenar coacervats. Aix\xc3\xb2 succe\xc3\xad en un brou primitiu. Despr\xc3\xa9s de la formaci\xc3\xb3 del planeta Terra, aquest es va anar refredant progressivament fins fa uns 5.000 milions d\'anys en qu\xc3\xa8 la temperatura de la Terra va permetre l\'aparici\xc3\xb3 de grans masses d\'aigua l\xc3\xadquida a la superf\xc3\xadcie. Oparin suposava que aquesta aigua era rica en subst\xc3\xa0ncies org\xc3\xa0niques._NEWLINE_El f\xc3\xadsic alemany Erwin Schr\xc3\xb6dinger (en l\'obra Qu\xc3\xa8 \xc3\xa9s la vida? L\'aspecte f\xc3\xadsic de la vida) aport\xc3\xa0 a la teoria del brou primitiu la idea que els \xc3\xa9ssers vius havien de seguir les lleis ja establertes per la ci\xc3\xa8ncia i que probablement n\'haur\xc3\xadem de descobrir de noves. Elimin\xc3\xa0 l\'aspecte m\xc3\xa9s esot\xc3\xa8ric de la creaci\xc3\xb3 de la vida a la Terra reafirmant el materialisme biol\xc3\xb2gic._NEWLINE_Stanley L. Miller va fer nombrosos experiments sobre el tema, la seva recerca s\'ha centrat preferentment en l\'estudi tant de la s\xc3\xadntesi com de l\'estabilitat dels compostos org\xc3\xa0nics que poden tenir rellev\xc3\xa0ncia prebi\xc3\xb2tica. Va ser el primer, junt amb Harold Urey (el seu professor), que va aconseguir una simulaci\xc3\xb3 qu\xc3\xadmica al laboratori sobre l\'origen de la vida. El seu experiment consistia a dissoldre en aigua el que seria l\'atmosfera primitiva (CH\xe2\x82\x84, NH\xe2\x82\x83, H\xe2\x82\x82O, H\xe2\x82\x82) amb l\'ajut de l\'electricitat. L\'experiment va ser un \xc3\xa8xit perqu\xc3\xa8 va obtenir adenina a partir de cianh\xc3\xaddric. L\'adenina no \xc3\xa9s vida, per\xc3\xb2 hi \xc3\xa9s un component essencial, ja que forma part de l\'ATP, ARN i l\'ADN. Amb aquest experiment, s\'argumenta l\'aparici\xc3\xb3 d\'aquestes mol\xc3\xa8cules complexes i org\xc3\xa0niques, per\xc3\xb2 encara no considerades "vida". Aquestes mol\xc3\xa8cules, per\xc3\xb2, van poder evolucionar. Probablement, per alguna ra\xc3\xb3, es van concentrar i s\'associaren de tal manera que formaren llargues cadenes moleculars. Aix\xc3\xb2 es podria haver produ\xc3\xaft a causa de l\'evaporaci\xc3\xb3 parcial de basses on es trobessin atrapades, que en algun moment es van evaporar parcialment o que, pel que diu Miller: "Quan congeles una mescla d\'aigua i de mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques, el gel que es forma primer \xc3\xa9s m\xc3\xa9s pur que el l\xc3\xadquid", un es pot un imaginar que aquestes mol\xc3\xa8cules tamb\xc3\xa9 es van poder concentrar en un medi fred._NEWLINE_Joan Or\xc3\xb3 aport\xc3\xa0 algunes novetats sintetitzant adenina a partir d\'una mescla que contenia compostos org\xc3\xa0nics m\xc3\xa9s simples, aigua i gasos, i aplicant desc\xc3\xa0rregues el\xc3\xa8ctriques d\'alt voltatge, a partir dels treballs de Miller i col\xc2\xb7laboradors. Intentava reproduir les condicions de la Terra primitiva. L\'adenina \xc3\xa9s un dels components imprescindibles dels \xc3\xa0cids nucleics presents en tots i cadascun dels \xc3\xa9ssers vius i virus que actualment pervivim a la Terra.\n_START_SECTION_\nEls polinucle\xc3\xb2tids\n_START_PARAGRAPH_\nLa progressiva complicaci\xc3\xb3 de les mol\xc3\xa8cules va consistir en la reproducci\xc3\xb3 imperfecta de les mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques considerades per alguns "vives". Aquesta reproducci\xc3\xb3 va ser possible gr\xc3\xa0cies a les part\xc3\xadcules anomenades polinucle\xc3\xb2tids, que s\xc3\xb3n part\xc3\xadcules encarregades de portar la informaci\xc3\xb3 gen\xc3\xa8tica amb pol\xc3\xadmers que aquests contenen m\xc3\xa9s mol\xc3\xa8cules m\xc3\xa9s petites; dos exemples dels polinucle\xc3\xb2tids s\xc3\xb3n l\'ADN i l\'ARN. Aquests tipus de polinucle\xc3\xb2tids es classifiquen tamb\xc3\xa9 segons el tipus d\'estructura molecular, ja que poden ser desoxinucle\xc3\xb2tids (ADN) o nucle\xc3\xb2tids (ARN). _NEWLINE_Les diferents formes de vides competien per imposar els seus polinucle\xc3\xb2tids sobre la resta i, per tant, per reproduir-se; a poc a poc, els nucle\xc3\xb2tids (que \xc3\xa9s l\'estructura molecular dels \xc3\xa9ssers que funcionen amb ARN) eren m\xc3\xa9s perfectes i complexos. Primerament, no hi havia una subst\xc3\xa0ncia anomenada enzims, que serveixen per a incrementar la velocitat de les reaccions moleculars, per\xc3\xb2 aquests polinucle\xc3\xb2tids feien \xc3\xbas dels ions que estaven dissolts en el mar com a enzims._NEWLINE_Sembla que els primers polinucle\xc3\xb2tids eren cadenes senzilles d\'ARN, per\xc3\xb2 actualment fins i tot molts virus tenen material gen\xc3\xa8tic en forma d\'ADN. Deu fer uns 3.800 milions d\'anys que l\'ADN es va imposar sobre l\'ARN com a dipositari de la informaci\xc3\xb3 gen\xc3\xa8tica. Segurament es decant\xc3\xa0 per la millor estabilitat de les dobles cadenes d\'ADN enfront de les d\'ARN i la possibilitat que la informaci\xc3\xb3 gen\xc3\xa8tica fos emmagatzemada amb una c\xc3\xb2pia hom\xc3\xb2loga. No se sap com, per\xc3\xb2 es va establir relaci\xc3\xb3 entre les prote\xc3\xafnes que utilitzaven els nucle\xc3\xb2tids i els desoxinucle\xc3\xb2tids._NEWLINE_Actualment es creu que els ribozims implicats en el tall i uni\xc3\xb3 (splicing) estarien presents en aquest pas.\n_START_SECTION_\nLes primeres c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules procariotes\n_START_PARAGRAPH_\nLes primeres c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules que van poblar la Terra, ja fa 3.500 milions d\'anys, eren c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules procariotes (arqueobacteris), \xc3\xa9s a dir, que no tenien nucli intern separat per una membrana que recull la informaci\xc3\xb3 de l\'ADN (i aquest ADN, curiosament, tenia la propietat de ser circular i no lineal), i van ser probablement heter\xc3\xb2trofs que obtenien l\'energia de la fermentaci\xc3\xb3 de les mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques presents en l\'oce\xc3\xa0 primitiu, de tal manera que la lenta evoluci\xc3\xb3 de la vida no havia servit nom\xc3\xa9s per a la mateixa regeneraci\xc3\xb3 i evoluci\xc3\xb3 sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 per a l\'alimentaci\xc3\xb3 d\'aquests nous organismes. Es creu que la vida prov\xc3\xa9 d\'una \xc3\xbanica c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula procariota. Les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules procariotes tenen una estructura molt simple per\xc3\xb2, aix\xc3\xb2 no obstant, tenen la propietat de reproduir-se r\xc3\xa0pidament per fissi\xc3\xb3 bin\xc3\xa0ria; sota condicions \xc3\xb2ptimes, s\xc3\xb3n capaces de dividir-se cada 20 minuts i, per tant, originar 4.101.000 c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules en 12 hores. _NEWLINE_Aquesta gran capacitat de reproduir-se va fer que fossin capaces de fer una r\xc3\xa0pida evoluci\xc3\xb3 a partir de mutacions i de la selecci\xc3\xb3 natural. Aviat, per\xc3\xb2, l\'aliment organomolecular va comen\xc3\xa7ar a escassejar a mesura que anava creixent la poblaci\xc3\xb3 de les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules heter\xc3\xb2trofes. Aix\xc3\xad que l\'evoluci\xc3\xb3 va donar la virtut a algunes esp\xc3\xa8cies d\'aprofitar el carboni en forma de CO\xe2\x82\x82 de l\'atmosfera i convertir-lo en energia qu\xc3\xadmica. Va apar\xc3\xa8ixer la fotos\xc3\xadntesi, que va modificar l\'atmosfera deixant enrere la ja dita "atmosfera primitiva" a causa de l\'aparici\xc3\xb3 de grans masses d\'oxigen. (Producte residual de la fotos\xc3\xadntesi, CO2 > C (que \xc3\xa9s la part aprofitable pels \xc3\xa9ssers aut\xc3\xb2trofs) + O2 (que es dissipa en el medi).) Al llarg de milions d\'anys, a partir de l\'acumulaci\xc3\xb3 de l\'oxigen es va formar una subst\xc3\xa0ncia amb propietats ben diferents, a la qual li devem la vida en l\'escor\xc3\xa7a continental que es diu oz\xc3\xb3. L\'oz\xc3\xb3 va formar una capa, el nom de la qual \xc3\xb2bviament \xc3\xa9s donat en honor seu: "la capa d\'oz\xc3\xb3", que ens protegeix dels raigs UVA. _NEWLINE_Tanmateix, aqu\xc3\xad no s\'acaba el problema i no qued\xc3\xa0 resolt amb un equilibri ecol\xc3\xb2gic, ja que l\'oxigen residual era t\xc3\xb2xic (sent per a aquests letals, o no els deixava progressar el seu desenvolupament f\xc3\xadsic) per als \xc3\xa9ssers heter\xc3\xb2trofs que tenien una respiraci\xc3\xb3 anaer\xc3\xb2bia estricta._NEWLINE_Aix\xc3\xad doncs, la pres\xc3\xa8ncia d\'oxigen va esdevenir l\'anomenada crisi de l\'oxigen. Aquests, en lloc d\'utilitzar oxigen com a acceptadors finals d\'electrons utilitzaven l\'hidrogen o d\'altres com sulfats i nitrats. Aquests acceptadors finals d\'electrons, no s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s que una part del metabolisme de la respiraci\xc3\xb3 d\'un \xc3\xa9sser viu que es dedica a intervenir en aquesta respiraci\xc3\xb3. La respiraci\xc3\xb3 es dedica a expulsar l\'exc\xc3\xa9s de CO2 i a produir energia fent una reacci\xc3\xb3 qu\xc3\xadmica. En els \xc3\xa9ssers vius anaerobis, anomenats arqueobacteris, aquesta reacci\xc3\xb3 qu\xc3\xadmica la produ\xc3\xafen fent una fermentaci\xc3\xb3 a partir d\'una deshidrataci\xc3\xb3 d\'un compost org\xc3\xa0nic. Amb la pres\xc3\xa8ncia abundant d\'oxigen, els bacteris no podien fer el proc\xc3\xa9s de fermentaci\xc3\xb3 de l\'aliment organomolecular que encara quedava i no van poder fer totes les altres funcions de reproducci\xc3\xb3 i desenvolupament. Aquestes c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules nom\xc3\xa9s va tenir tres opcions: morir, refugiar-se en zones inaccessibles per a l\'oxigen o evolucionar. Aix\xc3\xad que algunes van evolucionar i van poder extraure m\xc3\xa9s energia dels aliments amb la utilitzaci\xc3\xb3 metab\xc3\xb2lica de l\'oxigen, creant la respiraci\xc3\xb3 aer\xc3\xb2bia que ara coneixem, i consisteix en l\'expulsi\xc3\xb3 de l\'exc\xc3\xa9s de CO2 i a la vegada produir energia seguint un cicle anomenat cicle de Krebs._NEWLINE_Quan finalment es van acabar les reserves org\xc3\xa0niques de les primeres mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques, una altra vegada en aquesta encara jove vida, les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules heterotr\xc3\xb2fes van haver d\'evolucionar per assegurar la seva superviv\xc3\xa8ncia. Aquestes, fins en aquell moment, s\'havien alimentat de les reserves org\xc3\xa0niques de les primeres mol\xc3\xa8cules, per\xc3\xb2 a causa del seu esgotament van haver de fer un canvi per tal de poder alimentar-se de les mol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques produ\xc3\xafdes pr\xc3\xa8viament per \xc3\xa9ssers aut\xc3\xb2trofs, que ara els mantenien tamb\xc3\xa9 en l\'aspecte de la respiraci\xc3\xb3. _NEWLINE_Dins del grup de les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules procariotes bacterianes, que si classifiquem la vida per regnes, estan dins del regne de les moneres, es van formar dos grups, els arqueobacteris tamb\xc3\xa9 dits arquees, i els bacteris (que s\xc3\xb3n tots els bacteris a excepci\xc3\xb3 dels arqueobacteris). Els arqueobacteris s\xc3\xb3n les primeres c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules que es van originar a la Terra; n\'hi ha diversos grups: a alguns se\'ls anomena sulfurosos, ja que eren productors de met\xc3\xa0, a d\'altres termofilis (organismes amb tend\xc3\xa8ncia a anar cap a ambients amb temperatures altes) i finalment els hal\xc3\xb2fils. Per\xc3\xb2 la gran difer\xc3\xa8ncia que hi havia entre els dos tipus de bacteris era que els arquees eren anaerobis i els bacteris aerobis. Tamb\xc3\xa9 hi ha grans difer\xc3\xa8ncies en el codi gen\xc3\xa8tic d\'uns i d\'altres. A m\xc3\xa9s, algunes caracter\xc3\xadstiques d\'aquestes c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules, tot i ser aquestes m\xc3\xa9s antigues que la resta de bacteris, s\'assemblen m\xc3\xa9s a les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules eucariotes. I \xc3\xa9s per tot aix\xc3\xb2 que hi ha fonts d\'informaci\xc3\xb3 que diuen que els arqueobacteris no s\'inclouen dins dels grups dels bacteris.\n_START_SECTION_\nLes primeres c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules eucariotes\n_START_PARAGRAPH_\nLes c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules procariotes van ser les protagonistes de la vida terrestre durant 2.000 milions d\'anys i van tenir temps per anar perfeccionant el seu metabolisme. Per\xc3\xb2 ara fa 1.400 milions d\'anys va apar\xc3\xa8ixer la primera c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula eucariota, \xc3\xa9s a dir, una c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula que t\xc3\xa9 un nucli amb la seva informaci\xc3\xb3 gen\xc3\xa8tica. Per a l\'aparici\xc3\xb3 d\'aquesta primera c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula eucariota, va ser necess\xc3\xa0ria l\'aparici\xc3\xb3 d\'una membrana plasm\xc3\xa0tica que independitz\xc3\xa9s l\'ADN del medi, va haver de desenvolupar un sistema de reparaci\xc3\xb3 de danys que pogu\xc3\xa9s patir l\'ADN, va haver de desenvolupar d\'un sistema de traducci\xc3\xb3 ADN-ARN, tamb\xc3\xa9 li va caler a la vida per esdevenir una c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula eucariota un "interruptor molecular" que desencaden\xc3\xa9s, en el moment adient, la divisi\xc3\xb3 de la c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula en dues c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules filles, un sistema adient per a transportar els nutrients de l\'exterior a l\'interior de l\'\xc3\xa9sser. Finalment, tamb\xc3\xa9 li va caler un metabolisme m\xc3\xadnim per a extreure l\'energia dels sucres i transformar-la en el bescanviador d\'energia.\n_START_SECTION_\nL\'evoluci\xc3\xb3 de l\'atmosfera\n_START_PARAGRAPH_\nAmb l\'aparici\xc3\xb3 dels \xc3\xa9ssers aut\xc3\xb2trofs i despr\xc3\xa9s la seva gran extensi\xc3\xb3, l\'atmosfera d\'aquell moment ja s\'assemblava a l\'actual. La Terra va passar de tenir una atmosfera reductora, amb una concentraci\xc3\xb3 de di\xc3\xb2xid de carboni superior al 90 per cent, i sense oxigen, a tenir una atmosfera oxidadora (la concentraci\xc3\xb3 actual d\'oxigen \xc3\xa9s del 21 per cent, amb una concentraci\xc3\xb3 de di\xc3\xb2xid de carboni que actualment \xc3\xa9s del 0,036 per cent. En aquell moment (fa 1.000 milions d\'anys, 900 milions d\'anys despr\xc3\xa9s de l\'aparici\xc3\xb3 de la primera c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula eucariota), l\'atmosfera tenia una composici\xc3\xb3 percentual semblant a aquesta: 78% de nitrogen, 18% de di\xc3\xb2xid de carboni i 4% d\'oxigen.\n_START_SECTION_\nProcessos que es van establir abans de l\'aparici\xc3\xb3 dels \xc3\xa9ssers pluricel\xc2\xb7lulars\n_START_PARAGRAPH_\nTotes les innovacions a escala cel\xc2\xb7lular van tenir lloc abans de l\'aparici\xc3\xb3 de qualsevol \xc3\xa9sser pluricel\xc2\xb7lular. Quan van sorgir, ja s\'havien definit les principals branques de formes de vida, ja es van poder diferenciar els fongs i les algues, tots dos encara amb aspecte unicel\xc2\xb7lular. _NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 abans de l\'aparici\xc3\xb3 del primer organisme pluricelular s\'havien establert els processos de mitosi (tipus de reproducci\xc3\xb3 cel\xc2\xb7lular en qu\xc3\xa8 a partir de la divisi\xc3\xb3 d\'una c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula se\'n formen dues amb el mateix nombre de cromosomes que el del progenitor; tot i no ser el nostre tipus de reproducci\xc3\xb3 la mitosi, \xc3\xa9s la m\xc3\xa9s freq\xc3\xbcent en la natura), meiosi (divisi\xc3\xb3 d\'una c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula amb una reducci\xc3\xb3 de cromosomes a la meitat perqu\xc3\xa8 aquesta meitat s\'hagi d\'unir amb una altra meitat per tenir el mateix nombre de cromosomes que el seu progenitor. Aquesta reproducci\xc3\xb3 \xc3\xa9s t\xc3\xadpica dels animals i plantes actuals que es reprodueixen sexualment), i de la fecundaci\xc3\xb3 en alguns protoctists.\n_START_SECTION_\nL\'aparici\xc3\xb3 dels primers organismes pluricel\xc2\xb7lulars\n_START_PARAGRAPH_\nEls organismes pluricel\xc2\xb7lulars representen un pas molt gran en l\'evoluci\xc3\xb3 de la vida que va succeir fa 700 milions d\'anys. Com el seu nom indica, estan formats per m\xc3\xa9s d\'una c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula; per\xc3\xb2 aquestes no actuen com a unitats independents, sin\xc3\xb3 que cadascuna que forma l\'organisme s\'especialitza en unes determinades funcions concretes. Cadascuna de les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules canvia segons la seva funci\xc3\xb3, per\xc3\xb2 tot i aix\xc3\xb2 en el seu nucli hi ha el mateix ADN que en el nucli de totes les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules de l\'\xc3\xa9sser i a aix\xc3\xb2 s\'anomena diferenciaci\xc3\xb3 cel\xc2\xb7lular. Tots els \xc3\xa9ssers pluricel\xc2\xb7lulars en el principi de la seva creaci\xc3\xb3 estan formats per una c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula que es va multiplicant amb el mateix ADN. Per\xc3\xb2, en aquest ADN, nom\xc3\xa9s una part dels gens est\xc3\xa0 activada per una c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula que \xc3\xa9s espec\xc3\xadfica per a fer la funci\xc3\xb3 concreta._NEWLINE_Els primers \xc3\xa9ssers que es van concebre en la vida com a \xc3\xa9ssers pluricel\xc2\xb7lulars van ser els fongs i les algues; aix\xc3\xb2 \xc3\xa9s f\xc3\xa0cil de saber perqu\xc3\xa8 s\xc3\xb3n els \xc3\xbanics amb antecedents unicel\xc2\xb7lulars. La difer\xc3\xa8ncia entre els fongs i les algues, per\xc3\xb2, \xc3\xa9s gran. Els fongs estan formats per c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules eucari\xc3\xb2tiques, i s\xc3\xb3n heter\xc3\xb2trofs, \xc3\xa9s a dir, no tenen clorofil\xc2\xb7la i no fan la fotos\xc3\xadntesi. Com a tal\xc2\xb7lof\xc3\xadtics que s\xc3\xb3n, s\xc3\xb3n incapa\xc3\xa7os de fabricar teixits i aix\xc3\xb2 es deu al fet que s\xc3\xb3n encara novells en la vida pluricel\xc2\xb7lular. Els fongs juntament amb els bacteris fan un paper molt important en els ecosistemes i aix\xc3\xb2 \xc3\xa9s a causa del fet que es dediquen a la putrefacci\xc3\xb3 de la mat\xc3\xa8ria org\xc3\xa0nica. Les algues estan incloses en el regne dels protists juntament amb els protozous. Cal dir que aquest regne est\xc3\xa0 definit per exclusi\xc3\xb3, en aquests hi ha tots els \xc3\xa9ssers que no es poden classificar en cap dels altres quatre regnes. Les algues s\xc3\xb3n aut\xc3\xb2trofes, definides tamb\xc3\xa9 com a tal\xc2\xb7lof\xc3\xadtiques amb clorofil\xc2\xb7la.\n_START_SECTION_\nL\'aparici\xc3\xb3 del regne vegetal\n_START_PARAGRAPH_\nL\'origen del regne vegetal prov\xc3\xa9 dels l\xc3\xadquens. Els l\xc3\xadquens van evolucionar formant estructures semblants a molses, tot i que realment encara es consideraven l\xc3\xadquens. L\'aut\xc3\xa8ntica molsa, amb el nom cient\xc3\xadfic de briofit\xc3\xad, va apar\xc3\xa8ixer fa uns 500 milions d\'anys. L\'origen del regne vegetal -Met\xc3\xa0fits- prov\xc3\xa9 dels l\xc3\xadquens. Els l\xc3\xadquens van evolucionar formant l\xc3\xadquens semblants a molses: ara podem trobar un descendent d\'aquests anomenat molsa blanca, que realment no \xc3\xa9s m\xc3\xa9s que un liquen. La molsa, o briofit\xc3\xad, no \xc3\xa9s tan diferent dels l\xc3\xadquens del que sembla, tenen c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules conductores per\xc3\xb2 que no arriben a formar un aut\xc3\xa8ntic teixit conductor; per tant, cada part de l\'organisme ha de ser pr\xc3\xb2xim a l\'aigua, aix\xc3\xb2 fa que no siguin gaire altes i nom\xc3\xa9s estiguin en zones especialment humides. Amb transcurs del temps, alguns d\'aquests van poder evolucionar cap a altres estructures, com ara les falgueres, les quals ja tenien un teixit conductor i podien cr\xc3\xa9ixer en zones d\'alta muntanya formant els primers boscos de la hist\xc3\xb2ria. A poc a poc, amb el pas de l\'evoluci\xc3\xb3, es van anar formant altres grups de plantes m\xc3\xa9s preparades per a la superviv\xc3\xa8ncia, com ho s\xc3\xb3n les gimnospermes i les angiospermes.._NEWLINE_Aix\xc3\xad doncs, es pot dir que els briofitins, o molses, han estat imprescindibles per a l\'evoluci\xc3\xb3 del regne vegetal; disposaven de c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules conductores que els permetien absorbir aigua no gaire llunyana, d\'aquesta manera han d\'estar en zones for\xc3\xa7a humides i la seva mida \xc3\xa9s for\xc3\xa7a petita.\n_START_SECTION_\nL\'aparici\xc3\xb3 del regne animal\n_START_PARAGRAPH_\nFa 450 milions d\'anys, fruit de l\'evoluci\xc3\xb3 dels protozous formant els metazous (grup d\'organismes pluricel\xc2\xb7lulars que eren capa\xc3\xa7os de fabricar teixits) van sorgir els primers animals. Els primers animals, segons el que mostren, posse\xc3\xafen una simetria radial i un pla corporal diplobl\xc3\xa0stic. Els diplobl\xc3\xa0stics tenien dues capes diferents per a protegir les seves larves (l\'ectoderma, que \xc3\xa9s la capa externa de la qual deriven l\'epidermis i el sistema nervi\xc3\xb3s; i l\'endoderma, la capa embrion\xc3\xa0ria de la qual deriva l\'aparell respiratori). Poc despr\xc3\xa9s, van apar\xc3\xa8ixer els triplobl\xc3\xa0stics amb una capa m\xc3\xa9s anomenada mesoderma, que creava molts altres \xc3\xb2rgans en la larva. Aquest canvi encara no s\'explica com va poder ser. Per\xc3\xb2 el que s\xc3\xad que se sap \xc3\xa9s que els primers animals existents van ser marins (clarament invertebrats) i, si els classifiqu\xc3\xa9ssim, pertanyerien als actuals grups anomenats: equinoderms, celenterats i les esponges.'