b"\n_START_ARTICLE_\nKyaikkami\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl districte est\xc3\xa0 format per una regi\xc3\xb3 que tenia per cap\xc3\xa7alera antigament Martaban, fundada el 1269 pel rei de Pagan Narapadisithu. En aquest temps el territori a l'est del riu Salwin pertanyia al regne de Siam._NEWLINE_El governador Aleinma es va revoltar i fou substitu\xc3\xaft per Talapya per\xc3\xb2 el primer, amb el suport dels shan, va retornar, va matar a Talapya, i va recuperar el poder governant com a tributari probablement de Siam._NEWLINE_Magadu, un comerciant local, amb el suport de la cort siamesa de la que el rei estava absent, va enderrocar i matar a Aleinma, i fou reconegut pr\xc3\xadncep pel rei de Siam i va agafar el nom de Wariyu i el t\xc3\xadtol reial. Va conquerir el territori al nord, anomenat Kanpalani, saquejant la capital mentre el rei local era de casera. Es va aliar al rei de Pegu que per aquest temps s'havia fet independent, i junts van expulsar als xinesos que havien derrotat al rei de Pagan i atacaven Pegu. Finalment per\xc3\xb2 va esclatar la guerra entre Martaban i Pegu i aquest darrer regne fou annexionat pel primer. _NEWLINE_Wariyu fou assassinat pel seu germ\xc3\xa0 que al seu torn va morir en una revolta. Va pujar al tron Zaw-aw-bin-maing, que va conquerir Labon, Tavoy, i Tenasserim, i es va estendre cap a Prome al nord i cap a Bassein a l'oest. A partir d'aqu\xc3\xad el regne de Martaban \xc3\xa9s anomenat Pegu._NEWLINE_Martaban fou visitada pel veneci\xc3\xa0 C\xc3\xa8sar Frederic entre 1563 i 1581 i hi va trobar 90 mercaders portuguesos. M\xc3\xa9s tard els siamesos van recuperar Maulmain i el territori del sud i la part del territori a l'est del riu Salwin. _NEWLINE_A la segona meitat del segle XVIII Alaungpaya i els seus successors van aconseguir el control del pa\xc3\xads, del que van haver de cedir la part a l'est del Salwin als brit\xc3\xa0nics despr\xc3\xa9s de la primera guerra anglo-birmana (1824-1826) i la resta despr\xc3\xa9s de la segona guerra (1853). _NEWLINE_La vila de pescadors de Kyaikkami fou anomenada Amherst i fou escollida (1826) com a quarter militar pel general Archibald Campbell, i seu del govern local, rebent el seu nom de Lord William Amherst, Governador general de l'\xc3\x8dndia. Va esdevenir un districte. A una illa de l'estuari del Salwin, Bhilii o Bheeloo hi havia 60 pagodes; tamb\xc3\xa9 hi havia diverses pagodes a Martaban, sent les m\xc3\xa9s famoses la de Myathiendhan (1282), Shwe Dagon (1288), Kyaik-kha-pan (1199) i Tha-tun (Tha-htoon) la m\xc3\xa9s antiga. Quan el territori del Salwin fou annexionat el 1826 els brit\xc3\xa0nics el van trobar quasi desert. El febrer de 1827 el cap rebel Taking (que els anglesos van anomenar Syrian Raja) es va establir amb 10000 seguidors a Maulmain i despr\xc3\xa9s van arribar m\xc3\xa9s emigrants. _NEWLINE_La capitalitat li va durar a Amherst un any i el 1827 fou traslladada a Maulmain. Martaban no fou brit\xc3\xa0nica fins al 1854 i va passar al districte el 1865 (abans era del districte de Shwe-gyin). Fins al 1855 el districte estava format nom\xc3\xa9s pels territoris a l'est del riu Salwin i tenia 83.146 habitants. Vers 1865 la subdivisi\xc3\xb3 de Tha-toon fou transferida a aquest des del districte de Shwe-gyin. La poblaci\xc3\xb3 era en gran majoria budista; la poblaci\xc3\xb3 s'anomenava talaing i era una barreja de mon i emigrants d'altres llocs. Les ciutats principals eren Amhesrt i Martaban, tot i que la capital estava al districte i ciutat de Maulmain._NEWLINE_El districte, dins la divisi\xc3\xb3 de Tenasserim, tenia 39.339\xc2\xa0km\xc2\xb2 i una poblaci\xc3\xb3 el 1881 de 301.086 habitants; el l\xc3\xadmit nord era el riu Salween (Salwin) i el riu Kyun-eik, a l'est el riu Thaung-yin i una cadena de muntanyes anomenades Dawna, al sud les muntanyes Malwe i a l'oest el riu Bilin o Bhileng i el golf de Martaban. La capital del districte i la divisi\xc3\xb3 era a Maulmain. Els rius principals eren el Salwin, Gyaing, Attaran, Thaung-yin, i Bilin (Bhileng). El 1872 en el primer cens regular, la poblaci\xc3\xb3 era de 193.468 habitants. Maulmain fou constitu\xc3\xafda en districte separat, sense perdre la capitalitat del districte d'Amherst. El districte estava dividit en 11 pobles: Tha-tun (Tha-htoon), Hpagat, Martaban, Biliigyun (Bheeloogywon), Than-lwin-Hlaing-bhwai, Gyaing-Than-lwin, Gyaing-Attaran, Zaya, Wakarii (Wakharoo), Ye-Lamaing, i Haung-tharaw; aquestos estaven subdividits en cercles de recaptaci\xc3\xb3. La ciutat d'Amherst tenia 2.953 habitants el 1881."