b"\n_START_ARTICLE_\nPintura g\xc3\xb2tica de la Corona d'Arag\xc3\xb3\n_START_SECTION_\nMarc hist\xc3\xb2ric\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la derrota a la batalla de Muret, la Corona d'Arag\xc3\xb3 va emprendre una expansi\xc3\xb3 per la Mediterr\xc3\xa0nia que li va suposar un creixement territorial i una gran prosperitat comercial. A les ciutats portu\xc3\xa0ries, hi havia una elevada concentraci\xc3\xb3 de gremis i tallers que es dedicaven a l'elaboraci\xc3\xb3 d'objectes art\xc3\xadstics. L'art era un altre producte comercial, obres i artistes transitaven per les ciutats m\xc3\xa9s importants. La Corona d'Arag\xc3\xb3 ostentava el privilegi de dominar bona part del comer\xc3\xa7 de la Mediterr\xc3\xa0nia i va establir una relaci\xc3\xb3 estreta amb diferents ciutats italianes. Una altra via de penetraci\xc3\xb3 de nous estils \xc3\xa9s la pres\xc3\xa8ncia d'estudiants eclesi\xc3\xa0stics en universitats europees. En retornar als seus llocs d'origen no nom\xc3\xa9s han adquirit una nova sensibilitat est\xc3\xa8tica sin\xc3\xb3 que sovint poden portar exemples que seran imitats com b\xc3\xadblies o art sumptuari. El 1300, Jaume II va fundar l'Estudi General de Lleida, la universitat m\xc3\xa9s antiga de Catalunya. Aquest estudi est\xc3\xa0 vinculat a bona part dels c\xc3\xb2dexs il\xc2\xb7luminats que es conserven._NEWLINE_Les institucions catalanes entre els segles XIII i XV experimenten un fort arrelament. Aix\xc3\xb2 afavoreix la consolidaci\xc3\xb3 d'un art vinculat a aquestes._NEWLINE_Un seguit de desastres iniciats amb Lo mal any primer, per\xc3\xb2 sobretot la pesta de 1348 fa estralls en la poblaci\xc3\xb3 de la Corona d'Arag\xc3\xb3 i l'efecte sobre la demografia, i per tant en la composici\xc3\xb3 social d'aquest territori, \xc3\xa9s m\xc3\xa9s profund que a l'oest de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica. El sentiment religi\xc3\xb3s creix, els individus queden fortament vinculats a sants. Els gremis creen confraries que, entre altres funcions, procuren que els seus membres rebin enterraments dignes. Aix\xc3\xb2 afavoreix un art que exalta la vida dels sants._NEWLINE_El regnat d'Alfons el Magn\xc3\xa0nim va comportar que la cort es desplac\xc3\xa9s a N\xc3\xa0pols, on el rei va promoure el dispendi afavorint un art humanista provenint b\xc3\xa0sicament d'It\xc3\xa0lia. Les institucions catalanes i la dinastia dels Trast\xc3\xa0mara mai van congeniar, aix\xc3\xb2 va desembocar en la Guerra civil catalana durant el regnat de Joan el Gran.\n_START_SECTION_\nProtog\xc3\xb2tic (1275 - 1350)\n_START_PARAGRAPH_\nEl protog\xc3\xb2tic (primer g\xc3\xb2tic) sorg\xc3\xad com a evoluci\xc3\xb3 del rom\xc3\xa0nic, adaptaci\xc3\xb3 a les necessitats de l'esgl\xc3\xa9sia i per a satisfer els incipients enc\xc3\xa0rrecs de la corona. Tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s fruit d'una nova cosmovisi\xc3\xb3 on D\xc3\xa9u ja no subjugar\xc3\xa0 a l'home i on els sants poden intercedir per ell. El pensament escol\xc3\xa0stic influeix la pintura i els fil\xc3\xb2sofs del moment, entre els quals cal destacar Ramon Mart\xc3\xad, Ramon Llull i Arnau de Vilanova._NEWLINE_En el per\xc3\xadode analitzat destaquen dos moments convulsos la Confiscaci\xc3\xb3 del Regne de Mallorca per Alfons el Franc el 1285 i la pesta negra de 1348. Entre aquestes dues dates transcorre un interval de temps amb una entitat cultural pr\xc3\xb2pia; d'aquesta manera arrela l'esperit del g\xc3\xb2tic catal\xc3\xa0 com estil arquitect\xc3\xb2nic. Comencen les edificacions de Santa Maria del Mar, la catedral de Mallorca i la de Barcelona, per\xc3\xb2 aquestes seran decorades i pintades a posteriori, nom\xc3\xa9s les edificacions ja finalitzades podien allotjar pintures del g\xc3\xb2tic inicial. D'aquesta manera l'esgl\xc3\xa9sia dels agustins de Llu\xc3\xa7\xc3\xa0, la capella dels Dolors de Santa Maria d'Arbo\xc3\xa7, l'esgl\xc3\xa9sia de Peralta, la catedral de Tarragona, La Seu Vella de Lleida o el Convent de Sant Dom\xc3\xa8nec de Puigcerd\xc3\xa0 disposen de pintures protog\xc3\xb2tiques._NEWLINE_Al segle XIII, el monarca Jaume I no va propiciar un art de la cort. Aix\xc3\xad doncs, el principal consumidor d'art va ser l'estament eclesi\xc3\xa0stic amb l'orde del Cister i posteriorment dels dominics i els franciscans que afavoriren, pel que fa a la pintura, un gust arca\xc3\xaftzant. Tot i aix\xc3\xb2, alguns artistes aconsegueixen elaborar enc\xc3\xa0rrecs amb un estil innovador, essent els seg\xc3\xbcents casos excepcionals i desvinculats de l'art imperant.\n_START_SECTION_\nModes estil\xc3\xadstics\n_START_PARAGRAPH_\nDins del protog\xc3\xb2tic es poden distingir dos estils que no corresponen a divisions geogr\xc3\xa0fiques ni temporals sin\xc3\xb3 a unes difer\xc3\xa8ncies de car\xc3\xa0cter formal: el mode dominant o auster i el mode secundari o gr\xc3\xa0cil. El mode dominant mostra contorns durs, que singularitzen les figures per damunt d'un fons d'un sol color, corresponent a un estil provinent del rom\xc3\xa0nic tard\xc3\xa0. El mode secundari participa de manera m\xc3\xa9s not\xc3\xb2ria del car\xc3\xa0cter elegant i gr\xc3\xa0cil del d\xc3\xa9hanchemet franc\xc3\xa8s. Aquest entra per Tolosa cap a terres catalanes per\xc3\xb2, \xc3\xa9s l'antic Regne de Mallorca, amb centre a Perpiny\xc3\xa0, el que esdevindr\xc3\xa0 el centre generador del mode innovador.\n_START_SECTION_\nItalog\xc3\xb2tic (1325 - 1400)\n_START_PARAGRAPH_\nDel segle\xc2\xa0xiv, ens ha arribat el nom de diversos pintors fruit de la import\xc3\xa0ncia que van assolir i del canvi de mentalitat, el pintor estava deixant de ser un artes\xc3\xa0 i passava ser un artista. El comer\xc3\xa7 amb diferents indrets d'It\xc3\xa0lia comporta que molts artistes de diferents disciplines facin llargues estades a les ciutats de la Corona d'Arag\xc3\xb3, especialment a Barcelona. Aix\xc3\xad mateix, cal destacar que nombrosos artistes catalans es desplacen a It\xc3\xa0lia per realitzar enc\xc3\xa0rrecs. Aquest fenomen \xc3\xa9s especialment constatable en ciutats de Sardenya com C\xc3\xa0ller, S\xc3\xa0sser o l'Alger._NEWLINE_Durant el regnat d'Alfons el Benigne (1327 - 1336) es consolida l'art italog\xc3\xb2tic a la cort. La pesta negra del 1348 far\xc3\xa0 estralls en la poblaci\xc3\xb3 i el comer\xc3\xa7 se\xe2\x80\x99n ressentir\xc3\xa0. Pere el Cerimoni\xc3\xb3s (1336 - 1387) continu\xc3\xa0 amb aquella predilecci\xc3\xb3 estil\xc3\xadstica per a la cort. El seu artista preferit va ser Ferrer Bassa.\n_START_SECTION_\nG\xc3\xb2tic internacional amb influ\xc3\xa8ncia flamenca (1420 - 1495)\n_START_PARAGRAPH_\nEl mestre Mar\xc3\xa7al de Sas d'origen alemany, esdev\xc3\xa9 un primer propagador del g\xc3\xb2tic internacional d'origen flamenc. Arrib\xc3\xa0 a Val\xc3\xa8ncia el 1390 i entr\xc3\xa0 en contacte amb pintors locals, com Pere Nicolau o Gon\xc3\xa7al Peris. Mar\xc3\xa7al de Sas esdevingu\xc3\xa9 el pintor de major repercussi\xc3\xb3 de la pintura valenciana._NEWLINE_Durant el per\xc3\xadode de m\xc3\xa9s influ\xc3\xa8ncia del g\xc3\xb2tic internacional d'influ\xc3\xa8ncia flamenca, entre 1420 i 1495, es continu\xc3\xa0 exportant art i pintures cap a It\xc3\xa0lia. Destaquen com centres de recepci\xc3\xb3 el Piemont i el comtat de Savoia, per\xc3\xb2 agafa major vitalitat l'intercanvi de pintors i obres entre la Corona d'Arag\xc3\xb3 i Flandes que ja havia comen\xc3\xa7at durant la primera meitat de segle. En les primeres d\xc3\xa8cades del segle\xc2\xa0xv es produeixen els darrers llibres amb miniatures._NEWLINE_La segona meitat del segle\xc2\xa0xv consolida un estil pict\xc3\xb2ric propi de la Corona d'Arag\xc3\xb3. Sovint, s'ha postulat que \xc3\xa9s un estil ancorat en el passat per solucions formals com el manteniment dels fons daurats. Tanmateix, el flux de pintors amb la Flandes gotico-renaixentista desmenteix que fos nom\xc3\xa9s un localisme absort de la realitat internacional i comporta l'adquisici\xc3\xb3 d'un gust diferenciat dels habitants de la Corona d'Arag\xc3\xb3. No va arrelar mai l'estil hispano-flamenc a excepci\xc3\xb3 del pintor Bartolom\xc3\xa9 Bermejo._NEWLINE_Hi ha autors reconeguts d'aquesta \xc3\xa8poca, per\xc3\xb2 la seva obra ha estat poc estudiada. Tamb\xc3\xa9 cal remarcar que han arribat fins a l'actualitat una quantitat considerable de taules an\xc3\xb2nimes. Els primers gravats que es conserven s\xc3\xb3n calcogr\xc3\xa0fics, malauradament n'han arribat pocs i malmesos o alterats per diferents mans."