b"\n_START_ARTICLE_\nDinastia ai\xc3\xbabida\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nL'ep\xc3\xb2nim de la fam\xc3\xadlia fou Ayyub ibn Xahd\xc3\xad ibn Marwan, que fou el pare de Najm-ad-Din Ayyub que junt amb el seu germ\xc3\xa0 \xc3\x80ssad-ad-Din X\xc3\xadrkuh va rebre feus de Imad al-Din Zengi I, l'atabeg de Mossul. Despr\xc3\xa9s van combatre per Nur-ad-Din Mahmud ibn Zengi, fill de Zengi. X\xc3\xadrkuh i el fill de Najm-ad-Din Ayyub, el llavors jove per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s fam\xc3\xb3s Salad\xc3\xad, van conquerir Egipte (1169) per l'atabeg zengita Nur-ad-Din, establert ara a Damasc. X\xc3\xadrkuh va arribar a visir a la mort del que ocupava aquest c\xc3\xa0rrec, Xawar, per\xc3\xb2 va morir al cap de pocs mesos)(1169) i el va succeir el seu nebot Salad\xc3\xad.\n_START_SECTION_\nAs-S\xc3\xa0lih Ayyub ibn al-K\xc3\xa0mil\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1245 as-S\xc3\xa0lih Ayyub s'havia imposat a Damasc, a m\xc3\xa9s d'Egipte. El vencedor per\xc3\xb2 no confiava en els kurds i va omplir l'ex\xc3\xa8rcit d'esclaus turcs especialment dels antics servidor del khwarizmxah que s'havien quedar sense feina despr\xc3\xa9s del 1231; els esclaus turcs van ser contractats per l'ex\xc3\xa8rcit a Egipte mentre els turcs que havien servit amb el khwarizmxah ho foren al Diyar Mudar per servir a les lluites a S\xc3\xadria. El 1249 as-S\xc3\xa0lih Ayyub va morir durant la croada de Sant Llu\xc3\xads de Fran\xc3\xa7a\n_START_SECTION_\nConquesta dels mongols\n_START_PARAGRAPH_\nA as-S\xc3\xa0lih Ayyub el va succeir el seu fill Turan-Xah ibn as-S\xc3\xa0lih Ayyub que al cap d'uns mesos fou mort per les tropes. Encara alguns fills van seguir governant fins al 1259 quan els sultans ai\xc3\xbabides foren substitu\xc3\xafts pels sultans mamelucs anomenats Bahriyya derivat de tenir el seu quarter a una illa del riu (Bahr) Nil. \xc3\x80ybak Izz-ad-Din fou primer atabeg i finalment es va proclamar sult\xc3\xa0._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s del 1249 \xc3\x80ybak, amb la mediaci\xc3\xb3 del califa, va fer saber al pr\xc3\xadncep d'Alep An-N\xc3\xa0ssir Y\xc3\xbassuf ibn al-Aziz (1236 - 1260) que el considerava el cap de fam\xc3\xadlia i que la S\xc3\xadria li pertanyia sencera doncs s'acontentava amb Egipte. La caiguda de Bagdad a mans dels mongols el 1258, seguida de les d'Alep (1260), Damasc (1260), Mayyafarikin (1260) i altres va obligar als mamelucs a passar a S\xc3\xadria. La batalla d'Ayn Djalut en qu\xc3\xa8 un petit ex\xc3\xa8rcit mongol fou derrotat per una gran for\xc3\xa7a dels mamelucs egipcis, va costar la vida a An-N\xc3\xa0ssir Y\xc3\xbassuf d'Alep, que havia estat fet presoner pels mongols i que va ser objecte de la repres\xc3\xa0lia. L'ex\xc3\xa8rcit mameluc va ocupar tot S\xc3\xadria i tamb\xc3\xa9 Kerak (1262), el principat ai\xc3\xbabida que fins al 1248 havia pertanyut a Daud o Dawud fou annexionat pel seu valor estrat\xc3\xa8gic; igualment ho fou Homs el 1264. \xc3\x9anicament Hamah es va mantenir per\xc3\xb2 a canvi d'una submissi\xc3\xb3 absoluta al sult\xc3\xa0 mameluc. La branca d'Hisn Kayfa va sobreviure dos segles com a vassalla dels mongols, per\xc3\xb2 com una petita senyoria local. Al segle\xc2\xa0xv fou annexionada pels Ak Koyunlu\n_START_SECTION_\nAdministraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEls ai\xc3\xbabides eren una federaci\xc3\xb3 familiar; tots els pr\xc3\xadnceps reconeixien l'autoritat superior d'un d'ells. Els grans feus estaven o es donaven a pr\xc3\xadnceps de la sang (directes) i dins els grans feus o principats, al seu torn, es tornaven a repartir feus als pr\xc3\xadnceps menors de la branca o de vegades tamb\xc3\xa9 als alts comandaments militars. En abs\xc3\xa8ncia dels pr\xc3\xadnceps governava un naib (delegat), especialment a Egipte, generalment escollit entre els servents m\xc3\xa9s propers._NEWLINE_L'administraci\xc3\xb3 corresponia al pr\xc3\xadncep. Tots els pr\xc3\xadnceps d'Egipte i Damasc portaven el t\xc3\xadtol de sultans i generalment el de malik; els pr\xc3\xadnceps menors portaven el de malik equivalent a emir, i nom\xc3\xa9s en alguns casos van usar el de sult\xc3\xa0. Al seu costat hi havia generalment un visir. Els pr\xc3\xadnceps menors orfes tenien un atabeg o regent. Cada pr\xc3\xadncep tenia un ustadhar, o cap militar de la branca._NEWLINE_A m\xc3\xa9s dels pr\xc3\xadnceps l'administraci\xc3\xb3 la portaven els diwans, sent els principals c\xc3\xa0rrecs el de diwan al-djuyush encarregat dels afers militars, que s'ocupava de les iktes militars (ikta = feu) \xc3\xa9s a dir els feus concedits a alts c\xc3\xa0rrecs militars; el diwan de fiances que s'ocupava de tots els afers financers; i el diwan al-insha, encarregat de la cancelleria, correspond\xc3\xa8ncia i relacions diplom\xc3\xa0tiques. El personal administratiu solia ser nadiu"