b"\n_START_ARTICLE_\nEvaristo Fern\xc3\xa1ndez de San Miguel\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEstudiant d'Humanitats a la Universitat d'Oviedo, es va integrar en les unitats de voluntaris amb l'esclat de la Guerra del Franc\xc3\xa8s integrant-se en el Batall\xc3\xb3 de Voluntaris de l'Estat en Madrid en 1807. Va fugir de la capital en iniciar-se la guerra dirigint-se a Ast\xc3\xbaries on va ingressar al Batall\xc3\xb3 Covadonga integrat al Regiment Infiesto. Les seves accions militars a la zona seran decisives en l'intent d'alliberament de Santander. Es va mostrar com a home fort, lleial i sovint dur amb l'enemic. No obstant aix\xc3\xb2 en les accions per a l'aproximaci\xc3\xb3 a la capital c\xc3\xa0ntabra, els francesos van desbaratar les columnes espanyoles, fou fet presoner i traslladat a Fran\xc3\xa7a. All\xc3\xad va prendre contacte amb molts dels militars liberals que serien decisius en l'esdevenidor de la hist\xc3\xb2ria d'Espanya anys m\xc3\xa9s tard._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s del seu alliberament en 1814 amb la signatura de la pau, va participar en els moviments oposats al Manifest dels Perses que va legitimar la restauraci\xc3\xb3 absolutista de Ferran VII, per la qual cosa va ser arrestat quan formava part del Regiment Ast\xc3\xbaries que s'aprestava a viatjar a Am\xc3\xa8rica en defensa de les col\xc3\xb2nies. No obstant aix\xc3\xb2, portat a l'isla de Le\xc3\xb3n, les circumst\xc3\xa0ncies permeten el seu alliberament i \xc3\xa9s nomenat Segon Cap d'Estat Major, sent un dels primers homes que s'uneix l'1 de gener de 1820 a l'al\xc3\xa7ament de Rafael de Riego, dirigint-se amb ell des de San Fernando cap a la capital d'Espanya. En aquest moment \xc3\xa9s ascendit a Coronel. Encara que \xc3\xa9s discutit, sembla haver estat l'autor de la lletra de l'Himne de Riego._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de jurar Ferran VII la Constituci\xc3\xb3 liberal de Cadis, es va traslladar a Madrid, on va ser nomenat per ocupar diversos llocs al Ministeri de la Guerra. Els moviments contrarevolucionaris de Ferran VII es fan m\xc3\xa9s patents a Madrid que a altres llocs. San Miguel t\xc3\xa9, entre les seves obligacions, estar a c\xc3\xa0rrec del Batall\xc3\xb3 de Patriotes i, per tant, de la Mil\xc3\xadcia Nacional a la ciutat. Al juliol de 1822 es veu obligat a usar la for\xc3\xa7a contra unitats realistes que intentaven entrar a la capital (revolta de la gu\xc3\xa0rdia reial). En aquest temps va ser membre del Gabinet com a Secretari del Despatx d'Estat, amb rang equivalent a Ministre d'Afers exteriors des del 5 d'agost de 1822 al 2 de mar\xc3\xa7 de 1823 en qu\xc3\xa8 el substitueix \xc3\x81lvaro Fl\xc3\xb3rez de Estrada, havent d'enfrontar-se durant el seu ministeri a les accions de les pot\xc3\xa8ncies estrangeres unides en la Santa Alian\xc3\xa7a a favor de l'absolutisme. Amb l'arribada dels Cent Mil Fills de Sant Llu\xc3\xads combat a Catalunya juntament amb Francisco Espoz y Mina per\xc3\xb2 \xc3\xa9s greument ferit, detingut i traslladat a Fran\xc3\xa7a._NEWLINE_Alliberat en 1824, durant la D\xc3\xa8cada Ominosa no va poder tornar a Espanya i es va exiliar a Londres. Va tornar en 1834 amb l'amnistia general, unint-se immediatament a la causa de Maria Cristina de Borb\xc3\xb3 en defensa de la legitimitat d'Isabel II en l'enfrontament amb el pretendent Carles per la Corona espanyola. Es va unir aix\xc3\xad a l'ex\xc3\xa8rcit crist\xc3\xad durant la Primera Guerra Carlina on va arribar a ascendir fins a Mariscal de Camp, destacant la seva participaci\xc3\xb3 en la Batalla de Mendigorr\xc3\xada -per la qual va obtenir la Creu Llorejada de Sant Ferran. Va arribar a ser nomenat General en Cap dels Ex\xc3\xa8rcits del Centre._NEWLINE_En finalitzar la Guerra Carlina va ser nomenat Capit\xc3\xa0 General provisional d'Arag\xc3\xb3 i va recolzar de forma expl\xc3\xadcita els moviments revolucionaris de 1836 que va desencadenar el mot\xc3\xad de la Granja de San Ildefonso per al restabliment de la Constituci\xc3\xb3 gaditana de 1812 en perjudici de l'Estatut Reial de 1834._NEWLINE_Va ser escollit diputat a les Corts que van aprovar la Constituci\xc3\xb3 de 1837. Va ser Ministre de la Guerra durant la reg\xc3\xa8ncia de Baldomero Espartero, sent President del Consell de Ministres Eusebio de Bardax\xc3\xad y de Azara. De 1836 a 1850 va ser escollit diputat successivament per Oviedo, Saragossa i Madrid. En 1851 va ser nomenat senador vitalici encara que no va tornar a l'activitat pol\xc3\xadtica efectiva fins a l'arribada del Bienni Progressista en 1854, de nou amb Espartero i O'Donnell, sent part\xc3\xadcip actiu dels moviments revolucionaris de la Junta de Madrid, Capit\xc3\xa0 General de Castella La Nova i Comandant General del Reial Cos d'Alabarders. El record de les seves actuacions al capdavant de la Mil\xc3\xadcia Nacional en 1822 en defensa de Madrid li van portar a ser sobrenomenat pels seus conciutadans \xc3\x81ngel de la Pau._NEWLINE_A m\xc3\xa9s de la Llorejada de Sant Ferran, va ser distingit amb la Gran Creu de l'Orde de Carles III i la Reial i Militar Orde de Sant Hermenegild_NEWLINE_Va ser tamb\xc3\xa9 acad\xc3\xa8mic d'honor des de 1836 de la Reial Acad\xc3\xa8mia de Nobles i Belles Arts de Sant Llu\xc3\xads."