b"\n_START_ARTICLE_\nFelip I de Castella\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nFou el fill gran de l'emperador Maximili\xc3\xa0 I del Sacre Imperi Romanogerm\xc3\xa0nic i de Maria de Borgonya, del seu pare va rebre els drets sobre la Corona Imperial i de la seva mare va rebre els drets sobre el ducat de Borgonya i el comtat de Flandes. A part dels t\xc3\xadtols principals tamb\xc3\xa9 reb\xc3\xa9 els de ducat de Brabant i Luxemburg i comte d'Habsburg, Hainaut, Holanda, Zelanda, Tirol i Artois._NEWLINE_Felip va n\xc3\xa9ixer a Bruges, al comtat de Flandes (avui dia B\xc3\xa8lgica), el seu besavi va ser Felip el Bo. El noble brugenc i conseller del seu pare i avi, Llu\xc3\xads de Gruuthuse va ser nomenat com el seu gentilhome de cambra. El 1482, despr\xc3\xa9s de la mort de la seva mare Maria de Borgonya, la va succeir en les seves possessions de Borgonya, sota la tutela del seu pare. Un per\xc3\xadode d\xe2\x80\x99agitaci\xc3\xb3 es va produir, va ser testimoni de les hostilitats espor\xc3\xa0diques entre, principalment, les grans ciutats de Flandes (especialment Gant i Bruges) i els partidaris de Maximili\xc3\xa0. Durant aquest interregne, Felip es va veure envoltat en els fets, i incl\xc3\xbas va ser breument segrestat a Bruges, com a part de la campanya de Flandes per donar suport a les seves demandes de major autonomia, que havien arrevatat. a la seva mare, en un acord conegut com el Blijde Inkomst o alegre entrada de 1477. A principis de la d\xc3\xa8cada de 1490, la crisi de l'interregne va donar lloc a un inc\xc3\xb2mode enfrontament, on ni el suport de Fran\xc3\xa7a ni el del seu avi Frederic III van resultar decisius. Ambdues parts van arribar a un acord en el Tranctat de Senlis el 1493, cosa que va mitigar la lluita de poder interna en acceptar les dues parts recon\xc3\xa8ixer al seg\xc3\xbcent any a Felip com a pr\xc3\xadncep (que tenia 15 anys)._NEWLINE_Als Pa\xc3\xafsos Baixos fou un administrador competent i un sobir\xc3\xa0 popular i estimat, que va saber conjugar els interessos dels seus diversos territoris i va demostrar un especial talent per planejar reformes i donar tranquil\xc2\xb7litat i pau despr\xc3\xa9s de molts anys de convulsions pol\xc3\xadtiques.\n_START_SECTION_\nRei de Castella\n_START_PARAGRAPH_\nMorts els germans grans de Joana, Joan i Isabel, aix\xc3\xad com l'hereu d'aquesta \xc3\xbaltima, Miquel, prematurament el 23 d'agost de 1498, aquesta va esdevenir l'hereva dels Reis Cat\xc3\xb2lics. No ben vista per un grapat de nobles, per la Conc\xc3\xb2rdia de Salamanca de 1505 s'acord\xc3\xa0 un govern conjunt entre la mateixa Joana, Felip el Bell i Ferran el Cat\xc3\xb2lic. Malgrat l'acord, les males relacions entre Felip, amb el suport de la noblesa castellana, i el seu sogre Ferran van fer que aquest renunci\xc3\xa9s al tron de Castella per evitar un enfrontament armat. Per la Conc\xc3\xb2rdia de Villaf\xc3\xa0fila de 1506 Ferran es va retirar a la Corona d'Arag\xc3\xb3 i Felip el Bell fou nomenat rei de Castella._NEWLINE_Mentrestant, Joana I suposadament va embogir, segons alguns autors per la gelosia que li produ\xc3\xafen les infidelitats del seu marit, al qual estimava amb follia. Les Corts de Castella reunides a Valladolid el 1506 es van negar a declarar incapa\xc3\xa7 la reina Joana, per\xc3\xb2 Felip el Bell va exercir el poder efectiu del regne sense comptar amb ella. Un poder que es va traduir en el favoritisme vers els seus consellers flamencs i la noblesa castellana, de la qual continuava buscant el suport per enfortir-se davant el poder del seu sogre Ferran el Cat\xc3\xb2lic.\n_START_SECTION_\nMort\n_START_PARAGRAPH_\nLa seva mort va oc\xc3\xb3rrer de manera sobtada el 1506 a Burgos, segons sembla, amb Felip el Bell jugant a bitlles quan, despr\xc3\xa9s del joc, suant encara va beure molta aigua freda, caient malalt amb altes febrades i morint el 25 d'octubre. Alguns autors atribueixen la seva mort a una plaga de pesta que va assolar les terres castellanes aquell any i descarten la hipot\xc3\xa8tica mort per enverinament instigada per Ferran el Cat\xc3\xb2lic. La mort de Felip encara augment\xc3\xa0 m\xc3\xa9s el grau de bogeria de la reina Joana._NEWLINE_A la seva mort, Ferran el Cat\xc3\xb2lic \xc3\xa9s requerit per esdevenir el regent del Regne de Castella, davant el desequilibri mental de la reina Joana i la minoria d'edat del primog\xc3\xa8nit de la parella, Carles d'Habsburg, un dels monarques de m\xc3\xa9s rellev\xc3\xa0ncia."