b"\n_START_ARTICLE_\nSanta Maria de Valldonzella\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nL'esgl\xc3\xa9sia \xc3\xa9s planta de creu llatina, d'una sola nau de deu metres de llum i quaranta cinc metres de longitud, coberta amb voltes ogivals nervades quadripartites de cinc trams i amb un transsepte de dos trams. El presbiteri \xc3\xa9s de planta heptagonal, amb una girola entorn de l'altar major prove\xc3\xaft d'un baldaqu\xc3\xad que es destru\xc3\xad al juliol de 1936. L'interior recorda a l'arquitectura g\xc3\xb2tica flamenca, per\xc3\xb2 est\xc3\xa0 prove\xc3\xaft de diferents elements que et traslladen a l'arquitectura ecl\xc3\xa9ctica del principi del segle XX: utilitza els arcs parab\xc3\xb2lics i materials com el totxto i la pedra artificial, especialment a la girola. Els murs de l'esgl\xc3\xa9sia s'obren uns magn\xc3\xadfics finestrals decorats amb vitralls, tamb\xc3\xa9 recordant a l'arquitectura medieval._NEWLINE_El claustre \xc3\xa9s de m\xc3\xa9s de 30 metre en quadre, prove\xc3\xaft d'unes arcades que combinen el totxo vist per les columnes amb pedra artificial a la base i capitells i arcs, tamb\xc3\xa9 de totxo, a plec de llibre i perfil escarser._NEWLINE_Alguns elements de l'antic monestir es van reaprofitar per l'obra nova, com alguns capitells i les rajoles valencianes per a la Sala Capitular.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nPossiblement el 1175 ja hi havia una petita comunitat femenina que va rebre en donaci\xc3\xb3 el monestir de Sant Cugat i que l'any 1226 fou cedida pel bisbe de Barcelona Berenguer II de Palou a l'orde del Cister, depenent de Santes Creus._NEWLINE_Els monestirs cistercencs de Santa Maria de Valldaura i de Santa Maria de Valldonzella, tenen un inici i hist\xc3\xb2ria semblant. Ambd\xc3\xb3s s'incorporen a l'Orde del Cister vers el 1237. Tenen el mateix tipus d'espai i entorn: una petita esgl\xc3\xa9sia rom\xc3\xa0nica i una masia a tocar, situades en una petita vall estreta rodejada de bosc, amb riera i font i allunyada d'altres h\xc3\xa0bitats._NEWLINE_L'ermita de Santa Margarida, origen del monestir de Valldonzella, \xc3\xa9s una petita esgl\xc3\xa9sia rom\xc3\xa0nica exactament igual a la de Valldaura i al costat d'una masia, situada en una vall boscosa de la serra de Collserola, coneguda encara com a Torre de Santa Margarida. Pertanyia i pertany a la parr\xc3\xb2quia de Santa Creu d'Olorda, depenent del bisbat de Barcelona, on molt a prop, el bisbe Berenguer de Palou que va cedir el terreny per la casa l'ermita de Valldonzella, tenia i encara existeix la torre coneguda com la Torre del Bisbe juntament amb una altra masia, en el l\xc3\xadmit dels termes de Sant Feliu de Llobregat i Sant Just Desvern._NEWLINE_Per\xc3\xb2 no \xc3\xa9s fins al 4 de novembre de 1237 quan hom t\xc3\xa9 const\xc3\xa0ncia de la fundaci\xc3\xb3 del monestir cistercenc. Entre les dues dates esmentades hi ha not\xc3\xadcies de la incorporaci\xc3\xb3 de diverses dones a la comunitat, de la que no s'especifica la regla que seguia. La primera comunitat era formada per Berenguera de Cervera amb 11 monges._NEWLINE_Amb motiu de la inseguretat del lloc de Valldonzella, el 1263, la comunitat va obtenir el perm\xc3\xads de Jaume el Conqueridor per a traslladar-se a Barcelona, extramurs, al lloc anomenat la Creu Coberta, fet que es va produir efectivament el 1269. El trasllat es feia per creure que el_NEWLINE_monestir estava en lloc solitari, perill\xc3\xb3s i agrest. La comunitat, o part d'ella, degu\xc3\xa9 oposar-se,_NEWLINE_com sembla demostrar la llegenda de l'oposici\xc3\xb3 de la imatge de la Verge al nou lloc._NEWLINE_Aquest monestir va tenir molta import\xc3\xa0ncia en els anys seg\xc3\xbcents i la seva comunitat era molt extensa i nodrida per les filles de les fam\xc3\xadlies de la noblesa ciutadana. Fou molt afavorit pel mateix Jaume I i els seus successors i pels bisbes de Barcelona, que li uniren la parr\xc3\xb2quia de Sant Esteve de Parets (1291) i de Santa Creu d'Olorda (1416). L'any 1308 comptava amb 35 membres. Com a prova del seu prestigi en aquells temps, el 1395 hi tindr\xc3\xa0 resid\xc3\xa8ncia el rei Joan el Ca\xc3\xa7ador, i el 1410 hi emmalalt\xc3\xad i mor\xc3\xad Mart\xc3\xad l'Hum\xc3\xa0, i, pocs anys despr\xc3\xa9s, la seva v\xc3\xaddua Margarida de Prades s'hi retir\xc3\xa0._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 va ser utilitzat com a Resid\xc3\xa8ncia en les seves estades a Barcelona pel rei Ferran el Cat\xc3\xb2lic, at\xc3\xa8s que estava situat a la carretera entre Barcelona i Sants, i per tant en direcci\xc3\xb3 a Val\xc3\xa8ncia i Saragossa, convertint-se el Portal de Sant Antoni en la porta d'entrada dels reis a la ciutat._NEWLINE_La reforma del concili de Trento afect\xc3\xa0 molt la vida del monestir, insist\xc3\xad en la clausura i prohib\xc3\xad d'entrar-hi m\xc3\xa9s nov\xc3\xadcies, fins que la prohibici\xc3\xb3 fou atenuada per Roma el 1599 gr\xc3\xa0cies a la intervenci\xc3\xb3 de Felip III de Castella._NEWLINE_Durant la guerra dels Segadors (1640-1652), les monges abandonaren el monestir i es traslladaren dins la ciutat. En el darrer any de la guerra, amb motiu del setge de Barcelona, el monestir qued\xc3\xa0 destru\xc3\xaft completament. El 1674 la comunitat pass\xc3\xa0 a viure a Santa Maria de Natzaret, priorat depenent de Santa Maria de Poblet, situat al carrer que m\xc3\xa9s tard reb\xc3\xa9 el nom de Valldonzella._NEWLINE_El 1814 les monges es van haver de refugiar a Matar\xc3\xb3 mentre l'edifici conventual era destru\xc3\xaft en part i refet el 1826. El 1835 van haver d'abandonar novament el monestir a causa de la llei de desamortitzaci\xc3\xb3 que obligava als ordes religiosos abandonar les seves pertinences. L'any 1847, les poques monges supervivents de l'exclaustraci\xc3\xb3 tornaren a reunir-se residint-hi fins al 1909, quan els fets de la Setmana Tr\xc3\xa0gica les oblig\xc3\xa0 a refugiar-se a la Torre dels Pardals a La Sagrera, propietat de la fam\xc3\xadlia Valls i Mart\xc3\xad. Com molts d'altres edificis religiosos, el convent fou destru\xc3\xaft pel foc._NEWLINE_Finalment, el 1913 es traslladaren a l'indret actual de Bellesguard per consell del bisbe Torras i Bages, en un nou monestir projectat per Bernard\xc3\xad Martorell. El 19 d'octubre de 1911 van comprar al monestir de Sant Cugat un valu\xc3\xb3s cadiratge del segle XV que encara es conserva en bon estat. L'esgl\xc3\xa9sia, acabada i consagrada l'any 1922 fou dedicada a l'Assumpci\xc3\xb3._NEWLINE_La comunitat actual \xc3\xa9s formada per 9 monges,  que seguint les regles ora et labora, ofereixen un servei d'hostatgeria i realitzen treballs d'enquadernaci\xc3\xb3._NEWLINE_Entre les abadesses conegudes hi ha Berenguera de Cervera (1237-49), Guillema de Sarri\xc3\xa0 (dades incertes), Sibil\xc2\xb7la Desllor (1278-95), Rocabert\xc3\xad Icart (1339-47?), Constan\xc3\xa7a de Cabrera (1403-33), Violant d'Esplugues (1433), Angelina Despl\xc3\xa0 (1438-68), Violant Sunyal (1468-72), Francesca Sarriera (1473-74), Francesca Joana de Casanova (1476), Caterina Boyl (1478-1503)."