b'\n_START_ARTICLE_\nJules Sali\xc3\xa8ge\n_START_SECTION_\nArquebisbe de Tolosa\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de graduar-se a Pleaux i despr\xc3\xa9s al seminari d\'Issy-les-Moulineaux, va ser ordenat sacerdot el 21 de setembre de 1895, exerc\xc3\xad de professor del seminari menor de Pleaux, i posteriorment superior del seminari major de Saint-Flour des de 1903 i fins a 1907, quan va ser nomenat rector. Va ser nomenat canonge honor\xc3\xadfic de la catedral de Saint-Flour el 14 de setembre de 1905. Durant la I Guerra Mundial serv\xc3\xad com a capell\xc3\xa0 militar. Intoxicat pels gasos, va ser desmobilitzat el 1917, sent despr\xc3\xa9s capell\xc3\xa0 infermer al seminari menor de Saint-Gildas._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la guerra, va ser nomenat bisbe de Gap el 29 d\'octubre de 1925 pel Papa Pius XI, sent consagrat el 6 de gener de 1926 per Paul-Augustin Lec\xc5\x93ur. El 17 de desembre de 1928 va ser nomenat arquebisbe de Tolosa._NEWLINE_Venint despr\xc3\xa9s d\'uns prelats estil aristocr\xc3\xa0tic, afectat per una malaltia (par\xc3\xa0lisi de la medul\xc2\xb7la oblonga) que dificult\xc3\xa0 en gran manera la parla despr\xc3\xa9s de seu atac cerebrovascular en 1932, va sorprendre pel seu car\xc3\xa0cter i m\xc3\xa8todes a part del seu seguici, per\xc3\xb2 permet\xc3\xa9 el desenvolupament de l\'acci\xc3\xb3 cat\xc3\xb2lica. Segons l\'historiador Germ\xc3\xa1n Sicard , Jules Sali\xc3\xa8ge va ser \xc2\xabperseguit per la cristianitzaci\xc3\xb3 [...], la disminuci\xc3\xb3 de la moral, la recerca del plaer i la vida f\xc3\xa0cil\xc2\xbb. Va ser triat mantenidor de l\'Acad\xc3\xa8mia dels Jocs Florals de 1932. Hi ha informes de protocol correcta amb el municipi socialista de Tolosa, per\xc3\xb2 mai no s\'involucr\xc3\xa0 gaire pol\xc3\xadticament abans de la guerra, tot i que es mostr\xc3\xa0 hostil als totalitarismes condemnats per Roma (el comunisme i  el nazisme).\n_START_SECTION_\nDel suport a P\xc3\xa9tain a la condemna de la deportaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nCondemn\xc3\xa0 l\'antisemitisme des de molt aviat . Des del  12 d\' abril de 1933, poc despr\xc3\xa9s de l\'arribada al gener de Hitler a la cancelleria alemanya, parla en una reuni\xc3\xb3 al teatre Capitol en defensa dels iueus amena\xc3\xa7ats per l\'ascens del nazisme: \xc2\xabNo nom\xc3\xa9s, digu\xc3\xa9 sento els cops assestats sobre dels perseguits, per\xc3\xb2 les meves emocions s\xc3\xb3n tant m\xc3\xa9s doloroses que es malentenen, no com una conf\xc3\xads ideal, una idea abstracta i freda, per\xc3\xb2 aquesta vida, personal, la respiraci\xc3\xb3 de la qual ha passat i porta tota la hist\xc3\xb2ria d\'Israel: el Senyor, al que jo anomeno D\xc3\xa9u bo, el Just per excel\xc2\xb7l\xc3\xa8ncia. [...] Com vull que no se senti obligat a Israel com la branca del tronc que ha portat [...]\xc2\xbb_NEWLINE_Com a superior de l\'Institut Cat\xc3\xb2lic recolz\xc3\xa0 les iniciatives d\'assist\xc3\xa8ncia als refugiats espanyols de Bruno de Solages. Est\xc3\xa0 informat de l\'evoluci\xc3\xb3 a Alemanya del pare Ren\xc3\xa9 de Naurois._NEWLINE_El 1936 la seva malaltia va comen\xc3\xa7ar a dificultar-lo greument per parlar en p\xc3\xbablic. Al juny de 1937 aparegu\xc3\xa9 per primera vegada, a la Semaine catholique de Tolosa, un breu article an\xc3\xb2nim titulat "Menus propos". Molt aviat, se sab\xc3\xa9 que Monsenyor Sali\xc3\xa8ge n\'era l\'autor. Escrits de manera elegant i incisiva, aquests "Menus propos" es publicarien setmanalment durant deu anys i s\'adre\xc3\xa7arien amb una extraordin\xc3\xa0ria llibertat de to i els temes m\xc3\xa9s variats de les not\xc3\xadcies. Posteriorment, el 1947, serien publicats novament en set quaderns tem\xc3\xa0tics _NEWLINE_El 19 de febrer de 1939, al costat del seu amic Bruno de Solages, rector de l\'Institut Cat\xc3\xb2lic de Tolosa, fermament record\xc3\xa0 que l\'Esgl\xc3\xa9sia condemna el racisme, error que el Papa Pius XI va mostrar el 1937 a l\'enc\xc3\xadclica Mit brennender Sorge que \xc3\xa9s fonamentalment contrari als ensenyaments de l\'Evangeli._NEWLINE_La regi\xc3\xb3 de Tolosa era un centre important dels refugiats durant l\'\xc3\xa8xode de 1940 (Leon Blum va ser detingut). L\'Esgl\xc3\xa9sia contribu\xc3\xad a l\'esfor\xc3\xa7 de recepci\xc3\xb3 dels civils i l\'arquebisbe rebb\xc3\xa9 el 1940 el Mariscal P\xc3\xa9tain a Tolosa, afirmant el seu respecte pel r\xc3\xa8gim de Vichy, a difer\xc3\xa8ncia de monsenyor  de Solages que no va dubtar a proclamar en 1940 que preferia una Fran\xc3\xa7a victori\xc3\xb3s, fins i tot liderada per Leon Blum i els ma\xc3\xa7ons, a una Fran\xc3\xa7a ven\xc3\xa7uda governada pel mariscal Petain. _NEWLINE_Des de mar\xc3\xa7 de 1941, monsenyor  Sali\xc3\xa8ge actu\xc3\xa0 per ajudar materialment els presos (majorit\xc3\xa0riament estrangers ) dels camps de No\xc3\xa9 i R\xc3\xa9c\xc3\xa9b\xc3\xa9dou._NEWLINE_Vist a Londres com un dels arquebisbes que s\'oposaven als alemanys i a la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3, va rebre els emissaris gaullistes (incloent a Michel Debr\xc3\xa9) i una carta del general de Gaulle qui li demanava, com a altres prelats, mostrant un gest de desalianement de l\'Esgl\xc3\xa9sia sobre les autoritats de la Fran\xc3\xa7a col\xc2\xb7laboracionista. A mitjans d\'agost de 1942, el Pare de Lubac, l\'abat Glasberg i el pare Pierre Chaillet van fer trobar-se amb l\'advocat i resistent Charles Lederman, llavors en el si de la Uni\xc3\xb3 de Jueus per la resist\xc3\xa8ncia i l\'ajuda m\xc3\xbatua (UJRE ) que el convenceren l\'exist\xc3\xa8ncia dels camps i de l\'extermini dels jueus. En el moment de l\'ocupaci\xc3\xb3 de la zona sud , el nunci recoman\xc3\xa0 als bisbes de la zona sud que no acceptessin la persecuci\xc3\xb3 antisemita.\n_START_SECTION_\nUna acci\xc3\xb3 arriscada\n_START_PARAGRAPH_\nConjuntament amb monsenyor  Bruno de Solages, l\'arquebisbe de Tolosa ajud\xc3\xa0 a protegir molts jueus i fora de la llei, col\xc2\xb7locar-los en llocs segurs al voltant de Tolosa. El 1943, diversos sacerdots de l\'Esgl\xc3\xa9sia cat\xc3\xb2lica es van esfor\xc3\xa7ar per oferir certificats falsos de bateig a la seva parr\xc3\xb2quia. La mobilitzaci\xc3\xb3 de diverses congregacions i xarxes, l\'assist\xc3\xa8ncia va cr\xc3\xa9ixer a la di\xc3\xb2cesi i l\'arquebisbat de Tolosa:  rutes d\'evacuaci\xc3\xb3, passatges a Espanya a trav\xc3\xa9s dels circuits pirinencs, documents d\'identitat, cartilles de t\xc3\xa8xtils, certificats de baptisme falsos, camuflatge de joves en escoles i convents cat\xc3\xb2lics. A Montauban, els benedictins de Mas-Grenier, les germanes d\'Auvillar, l\'Institut Jeanne d\'Arc, l\'Institut de la Fam\xc3\xadlia, el seminari, el Refugi. El caputx\xc3\xad  Dom Marie-Beno\xc3\xaet (Pierre P\xc3\xa9teul) aconsegu\xc3\xad salvar prop de 4.000 persones . Altres prelats actuaren principalment a trav\xc3\xa9s de la motivaci\xc3\xb3 human\xc3\xadstica i de la caritat, sense mostrar la seva oposici\xc3\xb3 al govern de Vichy ni a l\'ocupant._NEWLINE_Mentre que protegia els proscrits, monsenyor  Sali\xc3\xa8ge condemn\xc3\xa0 els actes d\'agressi\xc3\xb3 contra les forces d\'ocupaci\xc3\xb3 alemanyes, mentre que segons la tradici\xc3\xb3 de l\'Esgl\xc3\xa9sia, que l\'armistici signat havia de ser respectat, i que, a m\xc3\xa9s, les poblacions civils no han d\'intervenir en les guerres._NEWLINE_Va ser la seva acci\xc3\xb3 de protecci\xc3\xb3 dels jueus que convenc\xc3\xa9 a la Gestapo per acabar de detenir-lo el 9 de juny de 1944. Jules Sali\xc3\xa8ge nom\xc3\xa9s se salv\xc3\xa0 gr\xc3\xa0cies al seu estat de salut, una par\xc3\xa0lisi de la medul\xc2\xb7la oblongada, i a la seva edat, aix\xc3\xad com a la vigorosa protesta de la monja que estava amb ell. L\'oficial alemany encarregat de la seva detenci\xc3\xb3 es va retirar balbucejant que demanaria noves instruccions i mai no va tornar. D\'acord amb el testimoni d\'un resistent, Charles d\'Aragon, monsenyor  Sali\xc3\xa8ge manifest\xc3\xa0 du d\xc3\xa9pit  que se li allunyava \xc2\xabla palma del martiri\xc2\xbb.'