b"\n_START_ARTICLE_\nAfer Dreyfus\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1894 el Servei d'Intel\xc2\xb7lig\xc3\xa8ncia franc\xc3\xa8s descobr\xc3\xad a la paperera de l'agregat militar de l'ambaixada alemanya una carta sense signatura que anunciava l'enviament de documents secrets. La investigaci\xc3\xb3 arrib\xc3\xa0 a la conclusi\xc3\xb3 que el capit\xc3\xa0 Alfred Dreyfus, destinat a l'Estat Major i d'origen jueu, n'era l'autor, sense m\xc3\xa9s indici probatori que una lleu semblan\xc3\xa7a cal\xc2\xb7ligr\xc3\xa0fica. _NEWLINE_Dreyfus fou arrestat el 15 d'octubre, en un ambient d'exaltat antisemitisme, i empresonat a la pres\xc3\xb3 de Cherche-Midi. Sotm\xc3\xa8s a consell de guerra, el 22 de desembre fou condemnat per tra\xc3\xafci\xc3\xb3, expulsat de l'ex\xc3\xa8rcit el 5 de gener de 1895 i deportat de per vida al presidi de l'Illa del Diable (Guaiana)._NEWLINE_En el judici, en Dreyfus mai no havia reconegut les acusacions i el procediment judicial havia mostrat greus irregularitats, com ara que Dreyfus hagu\xc3\xa9s estat condemnat per un informe del Servei d'Intel\xc2\xb7lig\xc3\xa8ncia que mai no havia estat comunicat a la defensa, a m\xc3\xa9s de contradiccions flagrants i manipulacions als nivells m\xc3\xa9s alts, per la qual cosa la fam\xc3\xadlia va seguir intentant provar-ne la innoc\xc3\xa8ncia. Aquestes den\xc3\xbancies d'irregularitats foren desqualificades, especialment per l'extrema dreta francesa, com a maniobres del grup de pressi\xc3\xb3 jueu, deslleial amb Fran\xc3\xa7a i que volia desacreditar l'Ex\xc3\xa8rcit i les m\xc3\xa9s altes institucions de la naci\xc3\xb3._NEWLINE_El 1895 es produ\xc3\xad un canvi de prefectura al Servei d'Intel\xc2\xb7lig\xc3\xa8ncia militar. El nou responsable descobr\xc3\xad que el veritable culpable era el major Ferdinand Walsin Esterhazy i que Dreyfus havia estat v\xc3\xadctima de l'antisemitisme de l'anterior cap d'Intel\xc2\xb7lig\xc3\xa8ncia. Tanmateix, Esterhazy fou declarat innocent el 1898 a causa de la protecci\xc3\xb3 dels militars reaccionaris. Aix\xc3\xb2 va fer que el pa\xc3\xads es divid\xc3\xads radicalment entre els partidaris de revisar el cas -dreyfusards- i els de tancar-lo. En el grup dels \xc2\xabdreyfusards\xc2\xbb es trobaven les esquerres, de conviccions democr\xc3\xa0tiques i republicanes, defensors de l'estat de dret i dels drets de l'home. En el b\xc3\xa0ndol oposat, la dreta, nacionalista, antisemita i de tend\xc3\xa8ncies autorit\xc3\xa0ries; d'aquests mitjans \xc2\xabanti-dreyfusards\xc2\xbb va sorgir el nacionalisme integrista de Charles Maurras, que el mateix 1898 va fundar el moviment d'ultradreta Action Fran\xc3\xa7aise._NEWLINE_L'escriptor \xc3\x89mile Zola, l'escriptor Octave Mirbeau, el l\xc3\xadder socialista Jean Jaur\xc3\xa8s i el radical Georges Clemenceau van encap\xc3\xa7alar la causa dels dreyfusards a partir de la publicaci\xc3\xb3 el 13 de gener de 1898 al diari L'Aurore d'una carta oberta de Zola al president de la Rep\xc3\xbablica, F\xc3\xa9lix Faure, titulada J'accuse (\xc2\xabJo acuso\xc2\xbb), en la qual reptava al tribunal que havia jutjat el major Esterhazy d'haver-lo exonerat sabent que era culpable, i aquest escrit tingu\xc3\xa9 l'efecte d'una bomba. Aquell mateix any el tinent coronel Henry, un dels oficials que havien participat en la manipulaci\xc3\xb3 de les proves, va confessar i despr\xc3\xa9s se su\xc3\xafcid\xc3\xa0, i el cas va ser reobert. _NEWLINE_Dreyfus va ser repatriat i sotm\xc3\xa8s a un segon consell de guerra, celebrat a Rennes el 30 de juny de 1899, al qual novament fou declarat culpable, tot i que la sent\xc3\xa8ncia atenuava la pena a deu anys de pres\xc3\xb3. El president de la rep\xc3\xbablica francesa, \xc3\x89mile Loubet, l'indult\xc3\xa0 el 19 de setembre, per\xc3\xb2 el gest no reconeixia la innoc\xc3\xa8ncia de l'acusat (oim\xc3\xa9s, la confirmava, perqu\xc3\xa8 l'indult treu la pena sense negar la culpabilitat). Dreyfus continu\xc3\xa0 lluitant perqu\xc3\xa8 se li reconegu\xc3\xa9s la innoc\xc3\xa8ncia, cosa que va aconseguir finalment el 12 de juliol de 1906, quan el Tribunal de Cassaci\xc3\xb3 anul\xc2\xb7l\xc3\xa0 definitivament el judici. El 13 de juliol fou reintegrat a la carrera militar nom\xc3\xa9s amb el grau de comandant, perqu\xc3\xa8 l'ex\xc3\xa8rcit no li volgu\xc3\xa9 computar el temps transcorregut en una condemna injusta. Una setmana m\xc3\xa9s tard, el 21 de juliol, rebia la distinci\xc3\xb3 de Cavaller de la Legi\xc3\xb3 d'Honor en el mateix pati de l\xe2\x80\x99Escola militar on havia estat degradat, de manera despietada, el 5 de gener del 1895._NEWLINE_Retirat a sol\xc2\xb7licitud pr\xc3\xb2pia el 1907, Dreyfus va ser cridat de nou a l'ex\xc3\xa8rcit el 1914 en esclatar la Primera Guerra Mundial. Combat\xc3\xa9 a la batalla del Chemin des Dames i a la batalla de Verdun. El setembre del 1918 \xc3\xa9s promogut a tinent coronel en la reserva i el juliol del 1919 rep el grau d'oficial de la Legi\xc3\xb3 d'Honor. Mor\xc3\xad el 1935._NEWLINE_El 1930, l'antic agregat militar alemany a l'ambaixada parisenca, el coronel Schwartzkoppen, reivindic\xc3\xa0 finalment Dreyfus en confirmar que el real tra\xc3\xafdor havia sigut el major Esterhazy.\n_START_SECTION_\nConseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies\n_START_PARAGRAPH_\nEl xoc causat pel cas Dreyfuss fou una de les causes del naixement del sionisme."