b"\n_START_ARTICLE_\nCrist\xc3\xb3bal Gal\xc3\xa1n\n_START_SECTION_\nObra i estil\n_START_PARAGRAPH_\nLa seva obra se centra principalment en el repertori eclesi\xc3\xa0stic, amb alguna excepci\xc3\xb3 de m\xc3\xbasica profana de la qual nom\xc3\xa9s se'n conserven alguns fragments. Tot i aix\xc3\xad, el seu estil es caracteritza principalment per ser obert envers les innovacions de l'estil itali\xc3\xa0, tot marcant -o pressagiant- el cam\xc3\xad que seguir\xc3\xa0 la m\xc3\xbasica hisp\xc3\xa0nica de principis de segle XVIII. _NEWLINE_Compongu\xc3\xa9 villancets, misses, motets i responsoris.Tamb\xc3\xa9 es conserven obres seves en el Cancionero Musical de Onteniente.\n_START_SECTION_\nRecorregut\n_START_PARAGRAPH_\nL'any 1651 va opositar, sense \xc3\xa8xit, a la pla\xc3\xa7a de mestre de capella de la catedral de Seg\xc3\xb2via. La pla\xc3\xa7a li fou denegada, segons L. Jamou, perqu\xc3\xa8 estava casat. El 7 de desembre de 1653, per\xc3\xb2, constava en les n\xc3\xb2mines dels cantors de la capella d'una esgl\xc3\xa9sia privada de Cagliari (Sardenya). El 1659 es trobava a Madrid, per\xc3\xb2 al cap d'un any es va presentar per la pla\xc3\xa7a de mestre de capella a M\xc3\xa0laga, per\xc3\xb2 el 15 de juliol del mateix any, un tribunal format per Francisco Navarro, Juan Monta\xc3\xb1\xc3\xa9s i Mateo Serrano, va desestimar la seva petici\xc3\xb3 en considerar que no estava prou qualificat per a la pla\xc3\xa7a._NEWLINE_El 1664 fou sol\xc2\xb7licitat per al magisteri de la Catedral de Seg\xc3\xb2via, on succe\xc3\xad a Juan de Le\xc3\xb3n, fins al 22 de juliol de 1667. Aquest mateix any torn\xc3\xa0 a Madrid on fou nomenat per Maria Anna d'\xc3\x80ustria, v\xc3\xaddua de Felip IV de Castella, mestre de capella del monestir de las Descalzas Reales. El 1675, Gal\xc3\xa1n sol\xc2\xb7licit\xc3\xa0 la concessi\xc3\xb3 del magisteri de la Capella Reial del Convento de la Encarnaci\xc3\xb3n, vacant per la defunci\xc3\xb3 de Carlos Pati\xc3\xb1o. Tot i l'oposici\xc3\xb3 del Patriarca de les \xc3\x8dndies, de las Descalzas Reales i dels m\xc3\xbasics de la capella reial, la reina va intercedir a favor seu i li fou concedida la pla\xc3\xa7a l'1 de febrer de 1680. _NEWLINE_La seva fama el va menar a constar en qualitat de censor de diferents tractats com Luz y norte musical de Ruiz de Ribayaz de 1677. Va traspassar el 23 de setembre de 1684, sent enterrat a les Descalzas Reales com a capell\xc3\xa0 titular que havia estat del convent. Es conserven nombroses obres seves als fons musicals de les catedral de Badajoz, Segovia, Salamanca, Valladolid, aix\xc3\xad com a al Biblioteca de Catalunya i al Fons CMar (fons de l'esgl\xc3\xa9sia parroquial de Sant Pere i Sant Pau de Canet de Mar)."