b"\n_START_ARTICLE_\nFran\xc3\xa7ois Rabelais\n_START_SECTION_\nVida\n_START_PARAGRAPH_\nNascut a la regi\xc3\xb3 de Turena, fill d'un influent advocat, Rabelais va estudiar amb els franciscans, que li van proporcionar una s\xc3\xb2lida formaci\xc3\xb3 escol\xc3\xa0stica. Alguns dels seus condeixebles interessats i iniciats en els estudis human\xc3\xadstics el van animar a estudiar grec. En aquell moment, la Facultat de Teologia de Par\xc3\xads, la Sorbona, es mostrava molt reaccion\xc3\xa0ria amb el nou corrent humanista que emergia en escoles i universitats de tot Fran\xc3\xa7a, i \xc3\xa9s per aix\xc3\xb2 que els franciscans van confiscar els llibres de grec a Rabelais. Aquest sent\xc3\xad que la set de coneixement no era compatible amb la norma franciscana i decid\xc3\xad abandonar-la. Per intervenci\xc3\xb3 del bisbe de la di\xc3\xb2cesi a qu\xc3\xa8 pertanyia Rabelais, Jean du Bellay, va aconseguir un perm\xc3\xads per ingressar a l'orde dels benedictins, germandat que era molt m\xc3\xa9s oberta i tolerant amb els estudis humanistes._NEWLINE_El bisbe Du Bellay se'l va quedar com a secretari personal i li f\xc3\xa9u de preceptor; aix\xc3\xad, Rabelais va poder viatjar, estudiar tot all\xc3\xb2 que l'interessava i freq\xc3\xbcentar els cercles humanistes. Quan ja va completar tots els seus estudis, va deixar els h\xc3\xa0bits benedictins, marx\xc3\xa0 a Montpeller i es matricul\xc3\xa0 a la Universitat, on estudi\xc3\xa0 medicina i obtingu\xc3\xa9 la titulaci\xc3\xb3 de batxiller cap al 1531. El 1531 s'instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 a Li\xc3\xb3, on practic\xc3\xa0 la medicina fent de professor d'anatomia i de cap m\xc3\xa8dic a l'Hospital Pont-du-Rh\xc3\xb4ne de la mateixa ciutat. Ja en aquesta \xc3\xa8poca, havia tradu\xc3\xaft del grec i publicat un recull d'aforismes d'Hip\xc3\xb2crates i tamb\xc3\xa9 un almanac sat\xc3\xadric sobre astrologia. En aquest temps freq\xc3\xbcent\xc3\xa0 els cercles m\xc3\xa9s erudits de Li\xc3\xb3._NEWLINE_El 1532, public\xc3\xa0 un llibre de cr\xc3\xb2niques sobre el gegant Gargantua el qual t\xc3\xa9 un gran \xc3\xa8xit. Rabelais public\xc3\xa0 el mateix any una esp\xc3\xa8cie de continuaci\xc3\xb3 d'aquest llibre. Astutament amagat sota el pseud\xc3\xb2nim Alcofribas Nasier (anagrama del seu nom), per temen\xc3\xa7a de la reacci\xc3\xb3 de l'Esgl\xc3\xa9sia vers el llibre, public\xc3\xa0 Les horribles et esponventables faicz et prouesses du tr\xc3\xa8s renomm\xc3\xa9 Pantagruel, Roy des Dipsodes, filz du grand g\xc3\xa9ant Gargantua, composez nouvement par Maistre Alcofribas Nasier que, tradu\xc3\xaft, seria: Els horribles i espantosos fets i proeses del molt c\xc3\xa8lebre Pantagruel, rei dels Dipsodes, fill del gran gegant Gargantua, reescrit pel mestre Alcofribas Nasier. Aix\xc3\xad, Rabelais comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a difondre el seu missatge, el pantagruelisme, que defensava els nous corrents humanistes i menyspreava l'obscurantisme, la ignor\xc3\xa0ncia i la censura intel\xc2\xb7lectual. El llibre gaud\xc3\xad d'un enorme \xc3\xa8xit i provoc\xc3\xa0 que la Sorbona de Par\xc3\xads el condemn\xc3\xa9s a finals del mateix any de publicaci\xc3\xb3. Mentrestant, Rabelais acompany\xc3\xa0 a Roma Jean du Bellay, que havia estat nomenat cardenal pel papa. En tornar del viatge, public\xc3\xa0 el segon volum dedicat als gegants Gargantua i Pantagruel, titulat La vie tr\xc3\xa8s horrificque du grand Gargantua, p\xc3\xa9re de Pantagruel, jadis compos\xc3\xa9e par Maistre Alcofribas Nasier, tradu\xc3\xaft com La vida molt horroritzant del gran Gargantua, pare de Pantagruel, escrit antigament pel mestre Alcofribas Nasier. En aquest segon llibre, Rabelais es posicion\xc3\xa0 encara m\xc3\xa9s contra tots aquells que estaven en contra d'un Humanisme reformador i obert a tot tipus d'estudis i coneixements. El llibre, com el primer, tingu\xc3\xa9 un enorme \xc3\xa8xit. La Sorbona torn\xc3\xa0 a censurar el llibre._NEWLINE_Per\xc3\xb2 aix\xc3\xb2 no afectava el prestigi de Rabelais: era un metge competent i reconegut i un erudit molt respectat. A m\xc3\xa9s, gaudia de protectors molt influents als qui servia de secretari i metge de cap\xc3\xa7alera. Proper a la c\xc3\xbaria romana, Rabelais recolzava la pol\xc3\xadtica antiimperialista dels estats italians contra el rei de Fran\xc3\xa7a, Francesc I. Durant els anys seg\xc3\xbcents, continu\xc3\xa0 els seus estudis de medicina a Montpeller on es doctor\xc3\xa0 i exerc\xc3\xad com a metge de prestigi._NEWLINE_Cap al 1543, per la gran demanda del p\xc3\xbablic, el Pantagruel i el Gargantua van ser reimpresos. La Sorbona novament va censurar ambd\xc3\xb3s llibres. El 1546 public\xc3\xa0, ja amb el seu nom aut\xc3\xa8ntic, un tercer llibre, titulat Tiers livre des faicz et dicts h\xc3\xa9ro\xc3\xafques de Pantagruel, composez par M. Fran\xc3\xa7ois Rabelais, docteur en M\xc3\xa9decine, tradu\xc3\xaft: Tercer llibre dels fets i dites heroiques de Pantagruel, escrit per Fran\xc3\xa7ois Rabelais, doctor en medicina. Els anys seg\xc3\xbcents, els pass\xc3\xa0 a Roma treballant novament per al cardenal du Belly. Aquest li atorg\xc3\xa0 uns privilegis eclesi\xc3\xa0stics de qu\xc3\xa8 Rabelais no en va fer mai \xc3\xbas. El 1552, public\xc3\xa0 el Quart livre des faictz et dicts h\xc3\xa9ro\xc3\xafques de noble Pantagruel, tradu\xc3\xaft per Quart llibre dels fets i les dites heroiques del noble Pantagruel. Aquest llibre no sols va tornar a ser censurat per la Sorbona sin\xc3\xb3 que nombrosos te\xc3\xb2legs el van condemnar per la irrever\xc3\xa8ncia cap als ordes religiosos i els seus atacs als dogmes de fe._NEWLINE_L'any seg\xc3\xbcent, el 1553, Rabelais mor a Par\xc3\xads. P\xc3\xb2stumament, apareix un cinqu\xc3\xa8 volum del Pantagruel titulat: Cinquiesme livre des faicts et dicts du bon Pantagruel; tradu\xc3\xaft com Cinqu\xc3\xa8 llibre dels fets i dites del bon Pantagruel.\n_START_SECTION_\nValoraci\xc3\xb3 del Gargantua i el Pantagruel\n_START_PARAGRAPH_\nRabelais en els seus llibres dedicats als dos gegants, pare i fill, reflect\xc3\xad el seu ideari human\xc3\xadstic i tamb\xc3\xa9 els problemes que afectaven la societat que li va tocar viure. Sempre des d'un punt de vista ir\xc3\xb2nic i sat\xc3\xadric. El pantagruelisme es basa, en pr\xc3\xb2pies lletres de Rabelais en un viure en pau, joia, salut i menjant sempre for\xc3\xa7a. Sota aquesta premissa aparentment superficial, m\xc3\xa9s pr\xc3\xb2pia d'un hedonista, s'amaga tot un ventall d'idees que en el seu moment van ser un revulsiu, en qu\xc3\xa8 un missatge de bondat i toler\xc3\xa0ncia ens duen a un retorn a l'estudi dels cl\xc3\xa0ssics, a la natura. Fent servir personatges t\xc3\xadpics de les novel\xc2\xb7les medievals, \xc3\xa8poca fosca per excel\xc2\xb7l\xc3\xa8ncia, Rabelais canvia la torna i els converteix en missatgers d'una nova era que ja s'havia obert cam\xc3\xad amb joves humanistes com Thomas More o Erasme de Rotterdam, als quals Rabelais admira. Apostant per una nova \xc3\xa8poca lluminosa per a l'\xc3\xa9sser hum\xc3\xa0 que s'obre al m\xc3\xb3n que l'envolta, Rabelais, mitjan\xc3\xa7ant les hist\xc3\xb2ries particulars dels gegants i les seves aventures, ens d\xc3\xb3na missatges com que \xc3\xa9s natural riure per a l'\xc3\xa9sser hum\xc3\xa0; ens proposa un nou ideal basat en l'evangelisme: la pedagogia racional sobre els m\xc3\xa8todes tradicionals heretats de l'Edat Mitjana. Ens proposa una reforma de les institucions mon\xc3\xa0stiques o la creaci\xc3\xb3 d'un nou orde mon\xc3\xa0stic en qu\xc3\xa8 es prescindeixi dels vots de pobresa, castedat i obedi\xc3\xa8ncia, en qu\xc3\xa8 tot es basi en la iniciativa pr\xc3\xb2pia. De fet, el mateix Rabelais, encara que proper als ordes benedict\xc3\xad i francisc\xc3\xa0 i a la c\xc3\xbaria romana, va dur una vida de seglar total. Tingu\xc3\xa9 tres fills amb una v\xc3\xaddua, un d'ells mort als dos anys, i f\xc3\xa9u una vida i uns estudis totalment fora del que es considerava normal en un home d'h\xc3\xa0bits. Paradoxalment, els franciscans el van continuar considerant membre del seu orde._NEWLINE_La seva ambig\xc3\xbcitat amb els ordes religiosos als quals va pert\xc3\xa0nyer i l'estranya i diplom\xc3\xa0tica relaci\xc3\xb3 amb poderosos protectors que pertanyien a les altes inst\xc3\xa0ncies de l'Esgl\xc3\xa9sia Cat\xc3\xb2lica a pesar de la seva vida com a persona del Renaixement, en qu\xc3\xa8 s'inclou conviure sense casar-se amb una v\xc3\xaddua i ser considerat alhora pels mateixos franciscans com un dels seus, han estat motiu de controv\xc3\xa8rsia i estudi d'experts en literatura renaixentista i d'historiadors al llarg dels anys._NEWLINE_Predicant amb l'exemple, Rabelais ens proposa un fes el que vulguis. Els seus llibres sempre van tenir una gran acceptaci\xc3\xb3 entre el p\xc3\xbablic i Rabelais s'ha erigit com una de les grans figures de la literatura francesa, per la ironia i una enginyosa i morda\xc3\xa7 s\xc3\xa0tira a tot l'establert que el van convertir en un gran avan\xc3\xa7at al seu temps. Avui en dia, la seva prosa \xc3\xa9s sorprenentment actual i s'hi poden veure reflectits alguns problemes existents en la societat d'avui. Per atrevir-se, va gosar fins i tot a atacar Roma, a la qual anomena L'isle Sonante, en el seu llibre cinqu\xc3\xa8, llibre ja p\xc3\xb2stum. El Concili de Trento condemn\xc3\xa0 l'obra completa de Rabelais i la va incloure en la llista de llibres prohibits."