b"\n_START_ARTICLE_\nWilliam Oughtred\n_START_SECTION_\nVida\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu pare era mestre d'escriptura al Eton College i all\xc3\xa0 va rebre de nen una educaci\xc3\xb3 acurada. El 1592 va ingressar al King's College de Cambridge on es va graduar el 1596 i va obtenir el seu magister el 1600. Malgrat que no es donaven gaire matem\xc3\xa0tiques ni a Eton ni a Cambridge en aquell temps, Oughtred s'hi va interessar for\xc3\xa7a: com que patia d'insomni, aprofitava les nits per estudiar les matem\xc3\xa0tiques que no hi havia a les classes._NEWLINE_El 1603 va ser ordenat ministre episcopal i el 1604 va esdevenir vicari a Shalford (Surrey). Des del 1610 fins a la seva mort va viure a Albury (Surrey) on va exercir de rector de la parr\xc3\xb2quia. La seva casa va ser constantment visitada per estudiants i erudits en matem\xc3\xa0tiques cercant els seus coneixements i els seus consells. Entre els seus deixebles visitants m\xc3\xa9s destacats es troba Seth Ward.\n_START_SECTION_\nObra\n_START_PARAGRAPH_\nL'obra m\xc3\xa9s important d'Oughtred \xc3\xa9s el Clavis Mathematicae (La clau de les matem\xc3\xa0tiques), de t\xc3\xadtol sencer: Arithmeticae in numeris et speciebus institutio quae tum logisticae, tum amalyticae, atque adeo totius mathematicae, quasi clavis est, publicat per primer cop el 1631. El llibre \xc3\xa9s un breu (nom\xc3\xa9s 88 p\xc3\xa0gines) i conc\xc3\xads tractat d'\xc3\xa0lgebra en el que Oughtred defensa una escriptura de la matem\xc3\xa0tica menys liter\xc3\xa0ria i m\xc3\xa9s simb\xc3\xb2lica, utilitzant molts dels s\xc3\xadmbols que avui s'han fet est\xc3\xa0ndard en la mat\xc3\xa8ria, com el signe de multiplicar (una ics: \xc3\x97), el de proporci\xc3\xb3 (un doble dos punts: ::), i altres que ara ja resten en des\xc3\xbas. El llibre va tenir notable \xc3\xa8xit, ja que va ser reeditat el 1648, el 1652, el 1667 i el 1693 i tamb\xc3\xa9 es van publicar traduccions a l'angl\xc3\xa8s el 1647 i el 1694. Tamb\xc3\xa9 va tenir molta influ\xc3\xa8ncia, ja que matem\xc3\xa0tics posteriors com John Wallis, Descartes o Newton la van fer servir en algun moment o altre._NEWLINE_Per\xc3\xb2 l'aportaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s original d'Oughtred \xc3\xa9s la invenci\xc3\xb3 del regle de c\xc3\xa0lcul. Aix\xc3\xb2 no obstant, un alumne seu, Richard Delamain, va publicar una descripci\xc3\xb3 de l'instrument abans que el mateix Oughtred; cosa que va generar una pol\xc3\xa8mica sobre l'autoria de l'invent. Basant-se en el concepte de logaritme i a les taules de logaritmes creades per John Napier i Henry Briggs, el regle de c\xc3\xa0lcul \xc3\xa9s una versi\xc3\xb3 f\xc3\xadsica d'aquestes taules: uns cercles (m\xc3\xa9s endavant van ser rectes) conc\xc3\xa8ntrics amb unes escales m\xc3\xb2bils gravades que permetin obtenir el resultat de multiplicacions i divisions o d'altres operacions que involucren funcions trigonom\xc3\xa8triques."