b'\n_START_ARTICLE_\nLa botiga dels horrors (musical)\n_START_SECTION_\nI Acte\n_START_PARAGRAPH_\nUna veu (no com la de D\xc3\xa9u) recorda una \xc3\xa8poca quan la ra\xc3\xa7a humana "va trobar-se de cop i volta amb una amena\xc3\xa7a mortal cap a la seva pr\xc3\xb2pia exist\xc3\xa8ncia". Un trio de nenes del carrer de la d\xc3\xa8cada 1960 anomenades Crystal, Ronette i Chiffon situen l\'escena ("Little Shop of Horrors") i comenten l\'acci\xc3\xb3 durant l\'espectacle. Seymour Krelborn \xc3\xa9s un jove pobre, un orfe que viu als barris baixos d\'una ciutat. Audrey \xc3\xa9s una rossa guapa amb un sentit de la moda que s\'inclina cap al mal gust. Es lamenten de la seva vida i busquen una manera per sortir del pou ("Skid Row (Downtown)"). Tots dos treballen a Mushnik\'s Skid Row Florists, una floristeria de baixa propietat del malhumorat Mr. Mushnik. Seymour recentment ha obtingut una planta misteriosa que sembla una gran Dionea. Mentre que voltava pel mercat de flors, va tenir lloc un eclipsi de Sol sobtat, i quan la llum torn\xc3\xa0, es trob\xc3\xa0 amb aquella planta al seu costat ("Da-Doo"). Seymour est\xc3\xa0 enamorat en secret d\'Audrey, i anomena Audrey II a la planta en honor seu._NEWLINE_La planta no creix al nou lloc i sembla que s\'est\xc3\xa0 morint. Seymour es pregunta qu\xc3\xa8 fa malament, perqu\xc3\xa8 t\xc3\xa9 molta cura d\'ella. Accidentalment es punxa el dit amb l\'espina d\'una rosa, de la que surt sang, i Audrey II obre la boca. Seymour s\'adona que l\'Audrey II necessita sang per sobreviure i li deixa xuclar-li el dit ("Grow For Me"). A mesura que la planta creix, esdev\xc3\xa9 un fenomen d\'atracci\xc3\xb3 i el negoci de Mr. Mushnik comen\xc3\xa7a a enlairar-se. A m\xc3\xa9s, mentre que es cuida de la planta, en Seymour passa de ser un perdedor a ser un heroi ("Ya Never Know"). El xicot de l\'Audrey li pega, i ella revela els seus sentiments secrets pel t\xc3\xadmid Seymour. El seu somni \xc3\xa9s tenir una vida suburbana amb Seymour, amb una casa adosada, sopars congelats i mobles de pl\xc3\xa0stic ("Somewhere That\'s Green")._NEWLINE_Mentrestant, els empleats d\'en Mushnik estan arreglant la floristeria, a causa de la popularitat del velo\xc3\xa7 creixement de l\'Audrey II, i els ingressos que est\xc3\xa0 portant ("Closed for Renovation"). Orin Scrivello, un dentista s\xc3\xa0dic, \xc3\xa9s l\'abusador xicot de l\'Audrey. Modelat d\'acord amb els personatges "Leader of the pack" dels 1950, l\'Orin condueix una moto, vesteix de cuir i gaudeix provocant dolors als altres ("Dentist!").  Orin anima en Seymour perqu\xc3\xa8 agafi la planta i se l\'endugui del barri. Adonant-se que el futur de la botiga dep\xc3\xa8n completament de la planta (i, per extensi\xc3\xb3, d\'en Seymour), Mushnik s\'aprofita de la innoc\xc3\xa8ncia d\'en Seymour i s\'ofereix a adoptar-lo i fer-lo soci del negoci ("Mushnik and Son"). Com que sempre havia volgut una fam\xc3\xadlia, Seymour accepta, encara que en Mushnick sempre l\'ha tractat malament._NEWLINE_Mentrestant, en Seymour comen\xc3\xa7a a tenir dificultats per poder donar prou sang a l\'Audrey II. Quan Seymour deixa d\'alimentar la planta, l\'Audrey II revela que pot parlar i diu que, si l\'alimenta, far\xc3\xa0 veritat tots els  seus somnis ("Feed Me (Git It)"). Seymour inicialment refusa, per\xc3\xb2 quan veu com l\'Orin maltracta l\'Audrey, la planta li d\xc3\xb3na una justificaci\xc3\xb3 per matar-lo. Sense adonar-se que est\xc3\xa0 tornant a ser manipulat, en Seymour accepta. Queda de nit amb en Seymour, intentant matar-lo. Malgrat aix\xc3\xb2, en Seymour no \xc3\xa9s capa\xc3\xa7 i decideix no fer-ho; per\xc3\xb2 desafortunadament per l\'Orin, que estava inhalant \xc3\xb2xid nitr\xc3\xb3s, la m\xc3\xa0scara queda en posici\xc3\xb3 "obert", i mentre que rep una sobredosi demana a en Seymour que el salvi. Seymour, incapa\xc3\xa7 de disparar, deixa que s\'asfixi\xc3\xaf ("Now (It\'s Just The Gas)").  Seymour d\xc3\xb3na el cos d\'Orin a l\'Audrey II ("Act I Finale").\n_START_SECTION_\nII Acte\n_START_PARAGRAPH_\nLa floristeria t\xc3\xa9 molta feina, i Seymour i Audrey tenen problemes en fer front al creixement del negoci ("Call Back in the Morning"). Audrey confia a Seymour que se sent culpable per la desaparici\xc3\xb3 de l\'Orin, car ho desitjava en secret. Tots dos admeten els seus sentiments per l\'altre, i Seymour promet que protegir\xc3\xa0 i tindr\xc3\xa0 cura de l\'Audrey des d\'ara ("Suddenly, Seymour"). Els dos planegen marxar junts i comen\xc3\xa7ar una vida nova, tot i que en Seymour equivocadament creu que els sentiments de l\'Audrey es deuen a la seva nova fama, sense adonar-se que ella l\'ha estimat des de molt abans._NEWLINE_Abans que pugui marxar, en Mushnik s\'enfronta a en Seymour acusant-lo de causar la mort de l\'Orin, dient que la policia est\xc3\xa0 investigant-ho, tot i que encara no t\xc3\xa9 gaire proves. Mushnick ha sumat dos i dos: l\'uniforme del dentista tacat de sang, les taques de sang a terra, i que ha vist a Seymour i a l\'Audrey besant-se. Seymour ho nega, per\xc3\xb2 en Mushnik vol anar a la policia. L\'Audrey II diu a Seymour que ha de desfer-se\'n d\'en Mushnik o que ho perdr\xc3\xa0 tot, fins i tot l\'Audrey ("Suppertime"). Seymour diu a en Mushnick que posa els rebuts del dia dins de l\'Audrey II per protegir-los. Mushnik s\'inclina cap a dins la planta buscant els diners, adonant-se massa tard del seu error, cridant mentre que \xc3\xa9s menjat. Seymour ara dirigeix la botiga mentre que se li apropen periodistes, venedors, advocats i agents que li prometen fama i fortuna. Tot i que \xc3\xa9s temptat per les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies del seu \xc3\xa8xit, en Seymour s\'adona que nom\xc3\xa9s \xc3\xa9s una q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 de temps que l\'Audrey II vulgui tornar a matar i que ell \xc3\xa9s moralment responsable. Considera destruir la planta per\xc3\xb2, creient que la seva fama \xc3\xa9s l\'\xc3\xbanic que fa que l\'Audrey l\'estimi, \xc3\xa9s incapa\xc3\xa7 de fer-ho ("The Meek Shall Inherit")._NEWLINE_Mentre en Seymour treballa en un discurs, l\'Audrey II demana sang. En Seymour amena\xc3\xa7a en matar-la quan l\'Audrey entra demanant-li quan tornar\xc3\xa0 en Mushnik de visitar la seva "germana malalta". En Seymour descobreix que l\'Audrey encara l\'estimaria sense la fama i decideix que l\'Audrey II ha de morir despr\xc3\xa9s de l\'entrevista que t\xc3\xa9 programada amb la revista LIFE a la botiga. L\'Audrey est\xc3\xa0 confosa i espantada pel comportament estrany d\'en Seymour, per\xc3\xb2 se\'n va cap a casa. Aquella nit, incapa\xc3\xa7 de dormir i amo\xc3\xafnada per en Seymour, va cap a la botiga per parlar amb ell. En Seymour no hi \xc3\xa9s, i la planta li demana aigua. Sense adonar-se\'n del perill mortal, s\'apropa per regar-la, i una branca l\'empeny cap a la boca oberta de la planta. ("Sominex/Suppertime II") En Seymour arriba i ataca la planta per tal de salvar l\'Audrey. L\'aconsegueix treure, per\xc3\xb2 ella ja est\xc3\xa0 mortalment ferida i li demana que la llenci a la planta un cop sigui morta, perqu\xc3\xa8 aix\xc3\xad podran estar sempre junts. L\'Audrey mor en bra\xc3\xa7os d\'en Seymour, i ell de mala gana obeeix la seva petici\xc3\xb3 ("Somewhere That\'s Green" (reprise)). Seymour cau adormit mentre que a l\'Audrey II li creixen petites flors vermelles._NEWLINE_L\'endem\xc3\xa0, Patrick Martin, de la companyia World Botanical Enterprises, arriba per parlar amb Seymour que la seva empresa vol comprar esqueixos d\'Audrey II per vendre-les per tota Am\xc3\xa8rica. Seymous s\'adona del malvat pla de la planta: durant l\'eclipsi solar, l\'Audrey II va venir des d\'un planeta desconegut per conquerir la Terra. Seymour intenta disparar-la, tallar-la i enverinar-la, per\xc3\xb2 ha crescut massa perqu\xc3\xa8 pugui matar-la. Seymour, desesperat, es llan\xc3\xa7a cap a la boca oberta amb un matxet intentant matar-la des de dins, per\xc3\xb2 de seguida \xc3\xa9s menjat. Patrick, Crystal, Ronette i Chiffon busquen a Seymour. Com que no el troben, Patrick diu a les noies que tallin uns esqueixos._NEWLINE_Crystal, Ronette i Chiffon relaten que, despr\xc3\xa9s d\'aquests fets, d\'altres plantes han aparegut per Am\xc3\xa8rica, enredant gent innocent perqu\xc3\xa8 les alimenti amb sang a canvi de fama i fortuna. A la boira, Audrey II, m\xc3\xa9s gran que mai, apareix i obre noves flors, dins de les quals apareixen les cares de Seymour, Audrey, Mushnik i Orin, que demanen que, no importa quant persuasives puguin ser les plantes, per\xc3\xb2 no han d\'alimentar-les ("Finale Ultimo (Don\'t Feed the Plants)"). Audrey II es llan\xc3\xa7a amena\xc3\xa7adora sobre el p\xc3\xbablic amena\xc3\xa7ant-los.\n_START_SECTION_\nLa producci\xc3\xb3 original\n_START_PARAGRAPH_\nEl musical va tenir la seva estrena el 6 de maig de 1982 al Workshop of the Players\' Art (WPA) Theatre. Va estrenar-se al Orpheum Theatre de l\'off-Broadway el 27 de juliol de 1982. Aquesta producci\xc3\xb3 original, dirigida per Ashman, amb direcci\xc3\xb3 musical d\'Edie Cowan, va ser aclamada per la cr\xc3\xadtica i guany\xc3\xa0 diversos premis, incloent-hi el Premi del Cercle de Cr\xc3\xadtics de Teatre de Nova York 1982-83 al Millor Musical, el Premi Drama Desk al Musical M\xc3\xa9s Destacat i el Premi Outer Critics Circle.  Howard Ashman va escriure al programa que el show "satiritzava moltes coses: la ci\xc3\xa8ncia-ficci\xc3\xb3, les pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules de s\xc3\xa8rie \'B\', la mateixa com\xc3\xa8dia musical i fins i tot la llegenda de Faust"._NEWLINE_Quan tanc\xc3\xa0 l\'1 de novembre de 1987, despr\xc3\xa9s de 2.209 funcions, era el 3r musical de m\xc3\xa9s llarga durada i la producci\xc3\xb3 amb m\xc3\xa9s beneficis de la producci\xc3\xb3 de l\'off-Broadway. Tot i que es parl\xc3\xa0 d\'un trasp\xc3\xa0s a Broadway,  Howard Ashman sentia que la producci\xc3\xb3 pertanyia a all\xc3\xa0 on estava. La producci\xc3\xb3 es represent\xc3\xa0 durant 5 anys. Com que no s\'havia produ\xc3\xaft a Broadway, no va poder optar als Premis Tony de 1982. els productors eren el WPA Theatre, David Geffen, Cameron Mackintosh i la Shubert Organization. Els titelles d\'Audrey II van ser dissenyats i operats per Martin P. Robinson._NEWLINE_El 1982 es public\xc3\xa0 l\'enregistrament de la banda sonora original del musical, que ometia les can\xc3\xa7ons "Call Back in the Morning", i "Somewhere That\'s Green" (reprise), i retall\xc3\xa0 les can\xc3\xa7ons "Now (It\'s Just the Gas)," "Mushnik and Son," i "The Meek Shall Inherit." Tamb\xc3\xa9 modific\xc3\xa0 la situaci\xc3\xb3 de la can\xc3\xa7\xc3\xb3 "Closed for Renovation", que al show apareixia despr\xc3\xa9s de "Somewhere That\'s Green", mentre que al disc apareixia darrere de "Now (It\'s Just the Gas)" com a pont entre la mort d\'Orin i la balada d\'amor del II Acte "Suddenly, Seymour". L\'enregistrament presentava a Leilani Jones, que substitu\xc3\xad a Marlene Danielle com Chiffon dues setmanes despr\xc3\xa9s que el musical s\'estren\xc3\xa9s.\n_START_SECTION_\nLa producci\xc3\xb3 del West End \xe2\x80\x93 1983\n_START_PARAGRAPH_\nL\'1 de gener de 1983 s\'estren\xc3\xa0 al Comedy Theatre del West End londinenc, produ\xc3\xaft per Cameron Mackintosh. Es represent\xc3\xa0 en 813 funcions, protagonitzada per Barry James com a Seymour i Ellen Greene (reprenent el seu paper) com a Audrey. Va rebre el Premi Evening Star al Millor Musical; i la darrera funci\xc3\xb3 va ser el 5 d\'octubre de 1985.\n_START_SECTION_\nLa Botiga dels Horrors\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1987, Dagoll Dagom produ\xc3\xad el musical en catal\xc3\xa0, adaptat i dirigit per Joan Llu\xc3\xads Bozzo i protagonitzat per Pep Anton Mu\xc3\xb1oz com a Seymour, \xc3\x80ngels Gonyalons com a Audrey i Constantino Romero com la Veu d\'Audrey II. A m\xc3\xa9s intervingueren Lola Lizar\xc3\xa1n com a Sra. Mushnick i Francesc Orella com a Orin. Es va publicar l\'enregistrament en un LP, que mai no ha estat reeditat._NEWLINE_El 2000, Ricard Reguant produ\xc3\xad el musical a Madrid, adaptat per Xavi Mateu i V\xc3\xadctor Conde, dirigida per aquest darrer; i amb direcci\xc3\xb3 musical de Manu Guix. Estava protagonitzada per \xc3\x80ngel Ll\xc3\xa0cer com a Seymour i Aurora Frias com a Audrey. La producci\xc3\xb3 realitz\xc3\xa0 una gira per Espanya. Es va realitzar un enregistrament de la producci\xc3\xb3, per\xc3\xb2 a causa d\'un problema de drets no es va poder posar a la venda el CD i aquest era regalat al teatre de Madrid fins que s\'esgotaren (sent actualment una pe\xc3\xa7a molt cercada pels col\xc2\xb7leccionistes).\n_START_SECTION_\nEl revival de Broadway 2003\n_START_PARAGRAPH_\nEl 2003 es planej\xc3\xa0 un revival de Little Shop of Horrors, amb l\'objectiu d\'estrenar a Broadway el 14 d\'agost. El 16 de maig del 2003 s\'estren\xc3\xa0 a Florida una producci\xc3\xb3 pre-Broadway. El revival inclo\xc3\xafa a diversos membres de la producci\xc3\xb3 original de 1982: Lee Wilkoff, que havia creat el paper de Seymour el 1982 interpretaria a Mr. Mushnik. La producci\xc3\xb3 va ser dirigida per la muller de Wilkoff, Connie Grappo, que era l\'ajudant de Howard Ashman a la producci\xc3\xb3 original. Martin P. Robinson, que disseny\xc3\xa0 els titelles originals de l\'Audrey II i era un titellaire de Sesame Street, reclut\xc3\xa0 els seus amics de The Jim Henson Company per crear uns titelles nous d\'alta tecnologia. Hunter Foster i Alice Ripley van interpretar  Seymour i Audrey, respectivament, i el pr\xc3\xb2leg era recitat per  Robert Stack._NEWLINE_Aquesta versi\xc3\xb3 Little Shop of Horrors va rebre cr\xc3\xadtiques diverses, amb alguns cr\xc3\xadtics lamentant-se que en expandir-lo per a ficar-ho en un teatre m\xc3\xa9s gran, s\'havia perdut la intimitat de l\'espectacle. D\'altres cr\xc3\xadtics van ser m\xc3\xa9s durs, titllant l\'espectacle de "pesat" i "gens inspirat", jutjant a diversos actors com a inadequats, tot i que el "Miami Herald" declar\xc3\xa0 que "l\'Audrey de l\'Alice Ripe \xc3\xa9s absolutament adorable"._NEWLINE_Al juny del 2003, els productors anunciaren que la producci\xc3\xb3 de Broadway seria cancel\xc2\xb7lada car, "d\'acord amb l\'opini\xc3\xb3 d\'una gran quantitat de gent de talent participant, els elements d\'aquesta producci\xc3\xb3 no estan junts de la manera que voldr\xc3\xadem." Malgrat tot, la producci\xc3\xb3 no estava morta. Els productors acomiadaren Grappo fer contractar a Jerry Zaks, un veter\xc3\xa0 director de Broadway, i acomiadaren tothom del repartiment llevat de Foster. El nou repartiment comen\xc3\xa7\xc3\xa0 el 3 de juny, amb plans per fer les pr\xc3\xa8vies al setembre._NEWLINE_El musical finalment s\'estren\xc3\xa0 a Broadway, al Virginia Theatre en 2 d\'octubre de 2003, amb un repartiment format per Foster com Seymour, Kerry Butler com Audrey, Rob Bartlett com Mr. Mushnik, Douglas Sills com Orin, Michael-Leon Wooley com la veu d\'Audrey II i DeQuina Moore com Chiffon.  Tot i que era la primera vegada que es representava a Broadway, l\'\xc3\xa8xit del show al cinema i en les nombroses produccions revivals van fer que als Premis Toy del 2003 entr\xc3\xa9s dintre la categoria de Revival de Musical. Foster va ser nominat al Tony com a Millor Actor per la seva actuaci\xc3\xb3._NEWLINE_El revival va ser molt fidel a la producci\xc3\xb3 original de 1982, tot i que hi havia alguns canvis. Us\xc3\xa0 la versi\xc3\xb3 ampliada de la can\xc3\xa7\xc3\xb3 del t\xc3\xadtol com s\'escoltava a la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula de 1986, allarg\xc3\xa0 la can\xc3\xa7\xc3\xb3 "You Never Know", amb una introducci\xc3\xb3 radiof\xc3\xb2nica, mentre que tamb\xc3\xa9 revisava el Final del I Acte i afegia un entreacte abans de "Call Back in the Morning". Les orquestracions van ser arranjades per a un teatre m\xc3\xa9s gran, mentre que a la versi\xc3\xb3 original nom\xc3\xa9s sonaven 5 instruments. Al final una Audrey II gegant s\'estenia sobre el p\xc3\xbablic amena\xc3\xa7adora._NEWLINE_El 15 de setembre del 2003 s\'enregistr\xc3\xa0 la banda sonora del musical amb el repartiment original, publicant-se el 21 d\'octubre. Els enregistraments de demostraci\xc3\xb3 de quatre can\xc3\xa7ons, eliminades durant el proc\xc3\xa9s de desenvolupament del musical i enregistrades per Ashman i Menken ("A Little Dental Music", "The Worse He Treats Me", "We\'ll Have Tomorrow", i "I Found A Hobby"), van ser incloses com a material extra de l\'\xc3\xa0lbum._NEWLINE_La producci\xc3\xb3 tanc\xc3\xa0 el 22 d\'agost de 2004, despr\xc3\xa9s de 40 pr\xc3\xa8vies i 372 actuacions. El repartiment final de Broadway inclo\xc3\xafa a Joey Fatone com a Seymour i a Jessica-Snow Wilson com Audrey.\n_START_SECTION_\nEl revival de Londres del 2006\n_START_PARAGRAPH_\nLes pr\xc3\xa8vies de la producci\xc3\xb3 van comen\xc3\xa7ar el 17 de novembre de 2006 a la Menier Chocolate Factory. Aquest revival, dirigit per Matthew White, i presentava una Audrey II totalment nova, dissenyada per David Farley, basada en la planta llan\xc3\xa7adora. La producci\xc3\xb3 va ser un \xc3\xa8xit de cr\xc3\xadtica i p\xc3\xbablic, sent traslladada al mar\xc3\xa7 del 2007 al Duke of York\'s Theatre del West End. A finals de juny del 2007, el show es mud\xc3\xa0 a l\'Ambassadors Theatre, on acab\xc3\xa0 el 8 de setembre del 2007. El repartiment inclo\xc3\xafa a Paul Keating com Seymour, Sheridan Smith com Audrey, Alistair McGowan com Orin i Mike McShane com a veu d\'Audrey II. Smith i McGowan van ser nominats als Premis Olivier per la seva actuaci\xc3\xb3; i la producci\xc3\xb3 va ser nominada a Millor Revival de Musical.\n_START_SECTION_\nEls titelles d\'Audrey II\n_START_PARAGRAPH_\nEl personatge d\'Audrey II \xc3\xa9s descrit com "un encreuament antropom\xc3\xb2rfic entre una dionea i un avodad. T\xc3\xa9 un aspecte desagradable que t\xc3\xa9 aspecte de taur\xc3\xb3 quan s\'obre i menja. \xc3\x89s interpretada per una s\xc3\xa8rie de titelles cada vegada m\xc3\xa9s grans."_NEWLINE_En una producci\xc3\xb3 t\xc3\xadpica, el primer titella \xc3\xa9s una planta petita dins d\'un test, que manipula l\'actor que fa de Seymour. Aquest mou la planta amb la m\xc3\xa0 esquerra, i quan la posa a algun lloc la mou alg\xc3\xba amagat. La segona \xc3\xa9s m\xc3\xa9s gran i tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s operada per Seymour durant la can\xc3\xa7\xc3\xb3 "You Never Know". Seymour porta un bra\xc3\xa7 fals que aguanta el test, mentre que el veritable bra\xc3\xa7 de l\'actor mou la planta. El tercer titella \xc3\xa9s encara m\xc3\xa9s gran, i \xc3\xa9s accionada per alg\xc3\xba que hi ha a dins, que mou els llavis de la planta de manera sincronitzada amb la veu d\'Audrey II, que \xc3\xa9s un actor fora d\'escena amb un micr\xc3\xb2fon. Les cames del titellaire accionen les arrels. La darrera planta \xc3\xa9s encara m\xc3\xa9s gran, tamb\xc3\xa9 t\xc3\xa9 un actor a dins que la mou. El cap t\xc3\xa9 uns 2,5m de di\xc3\xa0metre, i \xc3\xa9s capa\xc3\xa7 "d\'empassar-se" els personatges principals. Per l\'escena final, es poden afegir parts de manera que la planta sembli m\xc3\xa9s gran. Extra_NEWLINE_Les produccions d\'aficionats reben dissenys per construir els titelles, juntament amb les partitures i els guions que lloguen, basats en els dissenys originals de Martin P. Robinson. Algunes companyies d\'aficionats que han produ\xc3\xaft el show han llogat posteriorment les plantes per tal de reingressar els costos.\n_START_SECTION_\nLa pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula de 1986\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1986 es realitz\xc3\xa0 una nova versi\xc3\xb3 cinematogr\xc3\xa0fica. Dirigida per Frank Oz, \xc3\xa9s l\'\xc3\xbanica pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula escrita per Howard Ashman. Va ser protagonitzada per Rick Moranis com Seymour, Ellen Greene com Audrey, Vincent Gardenia com Mr. Mushnik, Steve Martin com Orin Scrivello; i la veu de Lebi Stubbs com Audrey II. Bill Murray era Arthur Denton, el client masoquista del dentista; James Belushi interpretava a Patrick Martin, i John Candy al locutor de r\xc3\xa0dio Wink Wilkinson._NEWLINE_La pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula del 1986 seguia la trama del musical, per\xc3\xb2 ometia les can\xc3\xa7ons "Ya Never Know" (reescrita com Some Fun Now" (un trio per Crystal, Ronette i Chiffon), "Mushnik and Son", "Now (It\'s Just the Gas)", "Sudden Changes," "Closed for Renovation" & "Call Back in the Morning"; i "Finale Ultimo (Don\'t Feed The Plants)". Altres canvis inclo\xc3\xafen l\'eliminaci\xc3\xb3 de la proposta d\'adopci\xc3\xb3 per part de Mr. Mushnik i un nou final, en el que Seymour salvava a Audrey de l\'Audrey II i electrocutava a la planta; per\xc3\xb2 quan anaven a la casa dels seus somnis, al jard\xc3\xad es veia una planta com l\'Audrey II. Es va rodar un final m\xc3\xa9s fidel a l\'original del teatre, on la planta es menjava a Audrey i a Seymour; acabant amb una mida descomunal i movent-se per Nova York com King Kong; per\xc3\xb2 va ser molt mal rebut per les proves de p\xc3\xbablic, havent-se de fer el nou final. La nova can\xc3\xa7\xc3\xb3 d\'Audrey III, "Mean Green Mother from Outer Space", va ser nominada a l\'Oscar a la millor can\xc3\xa7\xc3\xb3 original.\n_START_SECTION_\nLa s\xc3\xa8rie "Little Shop"\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1991 es realitz\xc3\xa0 una s\xc3\xa8rie d\'animaci\xc3\xb3, titulada Little Shop, a Fox Kids, emesa els dissabtes al mat\xc3\xad. Seymour i Audrey eren dos adolescents, i la planta, Audrey Junior ni menjava carn humana ni era malvada, tot i que li agradava molt la carn i retenia la frase "Feed me!". Cada episodi presentava dues seq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies de m\xc3\xbasica, moltes de les quals eren raps interpretats per la planta. Segons IMDB Frank Oz va ser l\'inspirador per convertir la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula / musical en una s\xc3\xa8rie animada.'