b"\n_START_ARTICLE_\nFender Rhodes\n_START_SECTION_\nAbans de la segona guerra mundial\n_START_PARAGRAPH_\nHarold Rhodes, nascut l'any 1910, buscava un m\xc3\xa8tode innovador per ensenyar el piano als alumnes de les seves escoles de m\xc3\xbasica, les Harold Rhodes School of Popular Piano. Era del parer que un estudiant devia no solament saber tocar, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 comprendre el funcionament de l'instrument.\n_START_SECTION_\nPrimer prototip\n_START_PARAGRAPH_\nDurant la Segona Guerra Mundial, Rhodes entra a les forces a\xc3\xa8ries dels Estats Units d'Am\xc3\xa8rica i va rebre l'enc\xc3\xa0rrec d'augmentar la moral dels soldats ferits en combat. Va construir llavors un piano suficientment petit i lleuger com per poder ser transportat en una maleta. En comptes de cordes, el seu piano feia vibrar petits trossos d'alumini trets de les ales dels bombarders B-17. El seu instrument, que no tenia m\xc3\xa9s de dues octaves i mitja, va obtenir un gran \xc3\xa8xit. Rhodes va rebre fins i tot la Medalla d'honor per aquest fet.\n_START_SECTION_\nLa trobada amb Fender\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la guerra, nombroses empreses van proposar a Rhodes de construir el seu mini-piano en s\xc3\xa8rie, per\xc3\xb2 l'inventor prefer\xc3\xad llan\xc3\xa7ar-se sol. Va crear aleshores la Rhodes Piano Corporation, amb la que va presentar el Pre-Piano al NAMM Show de 1946. Desgraciadament la pobre qualitat de fabricaci\xc3\xb3 va provocar que la seva empresa no fes altra cosa que reparar els instruments, i finalment nom\xc3\xa9s va sobreviure dos anys. Malgrat aix\xc3\xb2, gr\xc3\xa0cies a la seva perseveran\xc3\xa7a va treure la patent n\xc3\xbamero 2\xc2\xa0972\xc2\xa0922 titulada asymmetric tuning fork. Aquesta nova t\xc3\xa8cnica li permetia construir un instrument de 72 tecles que va acabar seduint Leo Fender, c\xc3\xa8lebre per les seves guitarres i amplificadors. De la seva col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 en va n\xc3\xa9ixer el Piano Bass que comptava amb 32 tecles d'un registre greu.\n_START_SECTION_\nL'edat d'or\n_START_PARAGRAPH_\nEl 14 de gener de 1965, Fender va vendre la seva empresa a la CBS per 13 milions de d\xc3\xb2lars. Aquest nou finan\xc3\xa7ament va permetre desenvolupar el Suitcase Piano, un instrument de 120 kg que estava compost per 73 tecles, un tr\xc3\xa8molo monof\xc3\xb2nic i un amplificador de 50W. Durant els 16 anys seg\xc3\xbcents, 50 Suitcase 73 serien produ\xc3\xafts di\xc3\xa0riament. L'any 1969, el tremolo es torna estereof\xc3\xb2nic i l'amplificaci\xc3\xb3 passa a 2x50W._NEWLINE_El 1970 surt al mercat el Fender Rhodes 88. Hi havia disponible la versi\xc3\xb3 Suitcase, aix\xc3\xad com la versi\xc3\xb3 Stage sense amplificaci\xc3\xb3, de manera que era m\xc3\xa9s lleuger i m\xc3\xa9s barat. Aquest model va tenir un gran ress\xc3\xb2, i el seu \xc3\xa8xit va ser considerable._NEWLINE_Les evolucions t\xc3\xa8cniques continuen, amb els martells de neopr\xc3\xa8 del Rhodes Mark I l'any 1971, i una modificaci\xc3\xb3 de la forma de les barres met\xc3\xa0l\xc2\xb7liques el 1972. Finalment l'any 1973, es va afegir al Suitcase un m\xc3\xb2dul d'efectes i d'altaveus extra\xc3\xafbles de 2x100W. El 1974, es va rebatejar el Fender Rhodes com a Rhodes i, l'any 1976, hi van apar\xc3\xa8ixer els martells de pl\xc3\xa0stic._NEWLINE_El 1979, el Rhodes Mark II va ser el primer model amb caixa plana, m\xc3\xa9s pr\xc3\xa0ctic per posar-hi un altre teclat a sobre. El 1980, el Rhodes Mark III EK-10 va afegir un sintetitzador al teclat del piano._NEWLINE_El 1981, CBS va comprar ARP i e va instal\xc2\xb7lar a Fullerton (Calif\xc3\xb2rnia). Amb la moda del piano el\xc3\xa8ctric en decaiguda, Rhodes va treure uns quants sintetitzadors. L'empresa va canviar de propietari el 1983 i va treure el Rhodes Mark V. M\xc3\xa9s lleuger i prec\xc3\xads va ser, potser, el resultat de tot el \xc2\xabsavoir-faire\xc2\xbb de Rhodes. D'entre els tres o quatre mil exemplars produ\xc3\xafts, n'hi ha tres de dotats amb connectors MIDI.\n_START_SECTION_\nLa compra per part de Roland\n_START_PARAGRAPH_\nRoland va comprar Rhodes el 1987, i Harold Rhodes, que tenia llavors 80 anys, va anar al Jap\xc3\xb3 per desenvolupar un nou producte. Aspirava a millorar encara m\xc3\xa9s el seu invent, per\xc3\xb2 Roland va treure el Rhodes MK-80, un teclat digital que simulava el so dels pianos originals. Decebut, Harold Rhodes va intentar \xe2\x80\x94sense \xc3\xa8xit\xe2\x80\x94 conv\xc3\xa8ncer Roland per produir un veritable piano el\xc3\xa8ctric, i recuperar la seva marca per produir els seus propis instruments. Va morir a Los Angeles el 17 de desembre del 2000, a l'edat de 89 anys, de resultes d'una pneum\xc3\xb2nia. La seva tercera dona, Margit, va recuperar els drets sobre la marca Rhodes el 2002"