b"\n_START_ARTICLE_\nJosep Punsola i Vallesp\xc3\xad\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nJosep Punsola i Vallesp\xc3\xad nasqu\xc3\xa9 a Matar\xc3\xb3 el 19 d'agost de 1913, fill gran del matrimoni entre Anton Punsola i Bass\xc3\xb3 i Rosa Vallesp\xc3\xad i Massip. Va estudiar als Maristes on va comen\xc3\xa7ar a mostrar inter\xc3\xa8s per la lectura comprant llibres a mitges amb el seu cos\xc3\xad Ramon Teixid\xc3\xb3 o a trav\xc3\xa9s de les biblioteques del moment. _NEWLINE_Va treballar d'escrivent en diferents empreses i en aquests anys de joventut s'interess\xc3\xa0 per l'esport i l'excursionisme. D'arrelat sentiment catalanista, va viure l'efervesc\xc3\xa8ncia pol\xc3\xadtica i social dels anys 30 afiliant-se al Bloc Obrer i Camperol, encara que la seva milit\xc3\xa0ncia dur\xc3\xa0 pocs mesos. La Guerra Civil escap\xc3\xa7\xc3\xa0 aquests anys d'efervesc\xc3\xa8ncia portant-lo al front d'Arag\xc3\xb3, Artesa de Segre i per El Pert\xc3\xbas al camp de concentraci\xc3\xb3 de Septfonds, a Occit\xc3\xa0nia._NEWLINE_Amb la desfeta de la Rep\xc3\xbablica torn\xc3\xa0 a Matar\xc3\xb3 amb 27 anys. A poc a poc, en aquests anys de la post-guerra van comen\xc3\xa7ar a sorgir modestos espais on es reunien amics amb inquietuds culturals. Entre altres, les tert\xc3\xbalies que organitzava a casa seva l'industrial Joan Mas, les de la barberia del m\xc3\xbasic Joan Tut\xc3\xb3, les del gremi de les Belles Arts a casa dels Arenas i, m\xc3\xa9s tardanament, el Rac\xc3\xb3. Entre aquest jovent amb inquietuds s'hi aplegaren, entre d'altres, el mateix Josep Punsola, el poeta; Josep Reniu, el rapsode; o Joan Tut\xc3\xb3 i Elisard Sala, els m\xc3\xbasics._NEWLINE_En aquesta etapa, Punsola consolid\xc3\xa0 la seva afici\xc3\xb3 per la muntanya vinculant-se a la UEC de Matar\xc3\xb3 amb un grup d'amics i, paral\xc2\xb7lelament, incorporant de forma decidida el paisatge i la natura a la seva obra. La conflu\xc3\xa8ncia de la creaci\xc3\xb3 po\xc3\xa8tica amb l'estimaci\xc3\xb3 per la muntanya i la natura esdevindria prol\xc3\xadfica. I \xc3\xa9s tamb\xc3\xa9 en aquests anys quaranta que s'inicia la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb el fot\xc3\xb2graf Enric Fit\xc3\xa9. Els fruits foren generosos, amb films com Ensayos i Alter Ego (1946) - que reberen premis modestos - fins que arrib\xc3\xa0 Porta Closa (1947), que seria reconeguda internacionalment amb el primer premi del Festival d'Estocolm, o Tares eternes (1948) a Campo de Fiori a It\xc3\xa0lia."