b"\n_START_ARTICLE_\nJordi Leon i Royo\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nLes primeres nocions musicals les aprengu\xc3\xa9 a casa: el seu avi, Manuel Le\xc3\xb3n (Barcelona, 1875-1961) fou un excel\xc2\xb7lent int\xc3\xa8rpret de cornet\xc3\xad, i el seu pare i el seu oncle tocaven, com a amateurs, el fagot i el violoncel, respectivament. A partir dels 15 anys va cursar estudis de solfeig, harmonia i diversos instruments de vent al Conservatori Municipal de M\xc3\xbasica de Barcelona, on obtingu\xc3\xa9 el t\xc3\xadtol de professor superior d'obo\xc3\xa8 amb el mestre Dom\xc3\xa8nec Seg\xc3\xba. Posteriorment va seguir estudis superiors d'harmonia, contrapunt i instrumentaci\xc3\xb3 amb el mestre Manuel Oltra, i assist\xc3\xad a les classes de direcci\xc3\xb3 d'orquestra del mestre Antoni Ros Marb\xc3\xa0. Tamb\xc3\xa9 perfeccion\xc3\xa0 l'estudi de l'obo\xc3\xa8 a Fran\xc3\xa7a amb Michel Giot._NEWLINE_Ha dut a terme importants treballs de recerca adre\xc3\xa7ats al perfeccionament dels instruments catalans i a l'ampliaci\xc3\xb3 de llur \xc3\xa0mbit de possibilitats. El 1970 va iniciar l'estudi del flabiol amb el mestre Narc\xc3\xads Paul\xc3\xads, i el 1976 va donar a con\xc3\xa8ixer el flabiol com a instrument de concert, posant de manifest unes possibilitats in\xc3\xa8dites fins aleshores. El 1977 fund\xc3\xa0 la classe de flabiol i tambor\xc3\xad al Conservatori Municipal de Barcelona i des de 1989 \xc3\xa9s professor d'aquest instrument al Conservatori del Liceu de la mateixa ciutat. El 2003 va publicar un extens M\xc3\xa8tode  per a l'aprenentatge del flabiol i el tambor\xc3\xad. Paral\xc2\xb7lelament va cursar estudis de tible amb Francesc Elias i \xc3\x80ngel Pont._NEWLINE_De la seva traject\xc3\xb2ria com a instrumentista en destaquen la seva pres\xc3\xa8ncia, com a solista de tible, a la cobla La Principal del Llobregat (1975-1979); com a flabiolaire, a la cobla Municipal Ciutat de Barcelona (1978-1988) i, des de 1977, com a instrumentista d'obo\xc3\xa8 i de flabiol a la Banda Municipal de Barcelona._NEWLINE_Ha estat director de la cobla Sant Jordi des de la seva fundaci\xc3\xb3, el 1983, fins al 1990 i del 1993 al 2007. Amb aquesta formaci\xc3\xb3 ha dut a terme una \xc3\xa0mplia tasca de divulgaci\xc3\xb3 del gran repertori de m\xc3\xbasica de concert per a cobla, amb la recuperaci\xc3\xb3 d'obres in\xc3\xa8dites o oblidades i nombroses estrenes, que ha interpretat ass\xc3\xadduament a les principals sales de concert de Catalunya i dirigint un bon nombre d'enregistraments de gran contingut musical: monogr\xc3\xa0fics Toldr\xc3\xa0, Lamote de Grignon, Rafael Ferrer, Josep Serra i diverses obres de concert de Joaquim Serra, Manuel Oltra, Robert Gerhard, etc. Ha estat sovint sol\xc2\xb7licitat com a col\xc2\xb7laborador en la direcci\xc3\xb3 d'altres prestigioses cobles._NEWLINE_M\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de les seves tasques musicals, destaquen les nombroses confer\xc3\xa8ncies arreu de Catalunya sobre els instruments de la cobla i l'evoluci\xc3\xb3 musical de la sardana, col\xc2\xb7laboracions amb la Gran Enciclop\xc3\xa8dia Catalana i la Revista Musical Catalana, participaci\xc3\xb3 en els treballs d'ac\xc3\xbastica musical de l'Escola T\xc3\xa8cnica Superior d'Enginyers Industrials de Barcelona, aix\xc3\xad com l'assessorament a diversos constructors de flabiols i tamborins. Des del 2004 \xc3\xa9s col\xc2\xb7laborador habitual del Departament de M\xc3\xbasica Tradicional de l'Escola Superior de M\xc3\xbasica de Catalunya (ESMUC)._NEWLINE_\xc3\x89s autor d'algunes composicions de cambra adre\xc3\xa7ades, generalment, als instruments de vent, com tamb\xc3\xa9 d'una vintena de sardanes. Per la sardana Festiva guany\xc3\xa0 el premi Ceret-Banyoles l'any 1987, i Ginesta florida obtingu\xc3\xa9 l'acc\xc3\xa8ssit al Premi Popular en el certamen La Sardana de l'Any del 2010. El 2002 l'Obra del Ballet Popular el disting\xc3\xad amb la medalla al M\xc3\xa8rit Musical."