b"\n_START_ARTICLE_\nFlori\xc3\xa1n Rey\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNascut en la localitat saragossana de La Almunia de Do\xc3\xb1a Godina el 25 de gener de 1894, en el n\xc3\xbamero 2 del carrer Garay._NEWLINE_Va comen\xc3\xa7ar els seus estudis de Dret en 1909, que abandona aviat. A l'any seg\xc3\xbcent treballa en la redacci\xc3\xb3 del diari saragoss\xc3\xa0 La Cr\xc3\xb3nica de Arag\xc3\xb3n i viatja a Madrid, ingressant redactor en la Revista Financiera. Despr\xc3\xa9s de complir el servei militar, torna a Saragossa en 1918 i comen\xc3\xa7a a treballar en el Diario de Avisos, al mateix temps que enviava cr\xc3\xb2niques al diari madrileny La Correspondencia de Espa\xc3\xb1a, on comen\xc3\xa7a a utilitzar el pseud\xc3\xb2nim de \xc2\xabFlori\xc3\xa1n Rey\xc2\xbb._NEWLINE_En 1920 treballa com a actor en la seva primera pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula, La inaccesible, (Jos\xc3\xa9 Buchs, 1920). I a l'any seg\xc3\xbcent \xc3\xa9s contractat per Gregorio Mart\xc3\xadnez Sierra per a l'elenc del Teatre Eslava. Poc despr\xc3\xa9s passa a la companyia del Teatre de la Princesa. En 1923 actua en la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula Maruxa, obtenint un important \xc3\xa8xit que consolida la seva professi\xc3\xb3 com a actor (actua a La casa de la Troya, 1924, d'Alejandro P\xc3\xa9rez Lug\xc3\xadn i Manuel Noriega).\n_START_SECTION_\nInicis al cinema\n_START_PARAGRAPH_\nComen\xc3\xa7a a dirigir en 1924, en adaptar, per al cinema, la sarsuela La revoltosa, que aconsegueix un gran \xc3\xa8xit popular._NEWLINE_En 1927 descobreix per al cinema al seu nou il\xc2\xb7luminador, Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Beltr\xc3\xa1n, i a l'actriu Imperi Argentina, que protagonitza, sota la seva direcci\xc3\xb3, La Hermana San Sulpicio (1927), que tots dos repetirien, al cinema sonor, en 1934. En 1929 dirigeix la que \xc3\xa9s considerada l'obra mestra del cinema espanyol d'aquest per\xc3\xadode La aldea maldita. En coincidir amb l'arribada del sonor, a Fran\xc3\xa7a se li va donar so i es van rodar de nou algunes escenes parlades, encara que aquesta versi\xc3\xb3 ha desaparegut. La versi\xc3\xb3 existent \xc3\xa9s la muda amb acompanyament al piano de Javier P\xc3\xa9rez Azpeitia. La hist\xc3\xb2ria pot dividir-se en dos temps: en el primer, se'ns presenta un llogaret castell\xc3\xa0 castigat per les males collites continuades constituint un fresc sobre l'Espanya rural i real miserable; el segon \xc3\xa9s un drama familiar, pr\xc3\xb2xim potser al calderoni\xc3\xa0, amb honor i amor contraposats. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s d'aquesta cinta, la producci\xc3\xb3 espanyola ha d'adaptar-se al cinema sonor, i en aquest per\xc3\xadode Flori\xc3\xa1n Rey marxa a familiaritzar-se amb aquest sistema, en ser contractat com a director de doblatges en espanyol als Studios Paramount de Joinville-le-Pont.\n_START_SECTION_\nAl cinema de la Rep\xc3\xbablica\n_START_PARAGRAPH_\nEn 1933, torna a Espanya. El seu primer film plenament sonor \xc3\xa9s Sierra de Ronda, hist\xc3\xb2ria sobre bandolers andalusos carregada de dramatisme. En aquesta etapa de la Segona Rep\xc3\xbablica, Flori\xc3\xa1n Rey madura la idea de crear un cinema nacional comercial, basat en temes i formes populars. _NEWLINE_Amb aquests pressupostos va realitzar la seva trilogia de La hermana San Sulpicio (1934), Nobleza baturra (1935) i Morena Clara (1936), protagonitzades per Imperi Argentina, que exploraven la lluita de la dona en un m\xc3\xb3n tradicional basat en la religi\xc3\xb3 i la vida rural, actitud davant la dona molt d'acord amb els avan\xc3\xa7os del per\xc3\xadode republic\xc3\xa0. _NEWLINE_L'\xc3\xa8xit d'aquest cinema en la d\xc3\xa8cada de 1930, que va poder competir amb l'arribat de Hollywood, basant-se en temes populars, la destresa t\xc3\xa8cnica i la gr\xc3\xa0cia de Imperi Argentina nom\xc3\xa9s ha pogut ser aconseguit, per\xc3\xb2 en menor mesura, en els nostres dies per Pedro Almod\xc3\xb3var, com assenyala Agust\xc3\xadn S\xc3\xa1nchez Vidal. El director inaugura un per\xc3\xadode daurat amb un cinema d'arrels costumistes, recolzat en el folklore i els mites populars, en n\xc3\xbameros musicals arrelats en la nostra tradici\xc3\xb3 i en una narrativa f\xc3\xadlmica efica\xc3\xa7 i intel\xc2\xb7ligent._NEWLINE_La visi\xc3\xb3 conciliadora entre les diferents posicions que convivien en aquells dies al cinema de Flori\xc3\xa1n Rey suposava un gra de sorra en la forja d'una societat moderna per a Espanya, encara que, desgraciadament, la hist\xc3\xb2ria desmentiria aquest prop\xc3\xb2sit amb l'adveniment de la Guerra Civil Espanyola.\n_START_SECTION_\nEl gir conservador\n_START_PARAGRAPH_\nEn 1935 es va afiliar junt amb Imperi Argentina a Falange Espa\xc3\xb1ola._NEWLINE_La Guerra Civil va truncar aquest fulgurant ascens. Flori\xc3\xa1n, d'ideologia conservadora, encara que no franquista, i Imperi Argentina, ja casats, es van traslladar a Berl\xc3\xadn, on van ser acollits pel propi Adolf Hitler. Van realitzar en Alemanya dues pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules, Carmen la de Triana (1938), revisi\xc3\xb3 del mite de Carmen, i La canci\xc3\xb3n de Aixa (1938), inici del final de la relaci\xc3\xb3 entre Flori\xc3\xa1n i Imperio._NEWLINE_Tornat a Espanya despr\xc3\xa9s de la guerra, va rodar La Dolores (1940), protagonitzada per Concha Piquer. Un intent de restaurar aquell cinema costumista i popular a l'Espanya franquista. Brindis a Manolete (1948) i  Cuentos de la Alhambra (1950),  inspirada en els contes de Washington Irving, van ser les seves \xc3\xbaltimes obres valuoses. _NEWLINE_No es va adaptar al cinema del franquisme i es va retirar en 1957 perqu\xc3\xa8, com diu Agust\xc3\xadn S\xc3\xa1nchez Vidal, \xe2\x80\x9cno pot resignar-se a la classe d'infracinema que l'obliguen a fer\xe2\x80\x9d. D'aqu\xc3\xad va semblar derivar-se una t\xc3\xadmida actitud rebel davant el r\xc3\xa8gim de Francisco Franco. Mor, molt oblidat, a Benidorm l'11 d'abril de 1962."