b"\n_START_ARTICLE_\nTriaenops goodmani\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nT.\xc2\xa0goodmani \xc3\xa9s conegut a partir de tres mand\xc3\xadbules: una que presenta la quarta premolar (p4) i les dues primeres molars (m1 i m2) i dues que nom\xc3\xa9s presenten la segona i tercera molars (m2 i m3). La mand\xc3\xadbula \xc3\xa9s relativament robusta._NEWLINE_La p4 t\xc3\xa9 una sola c\xc3\xbaspide i manca de l\xc3\xa0mines access\xc3\xb2ries, per la qual cosa sembla una canina. \xc3\x89s igual d'alta que l'm1. Les molars s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s llargues que en T.\xc2\xa0menamena, Paratriaenops auritus i P.\xc2\xa0furculus. L'm2 mesura 1,55\xe2\x80\x931,57\xc2\xa0mm de llargada i 0,98\xe2\x80\x931,02\xc2\xa0mm d'amplada. En l'm1, el grup de c\xc3\xbaspides anterior (el trig\xc3\xb2nid) \xc3\xa9s m\xc3\xa9s estret i lleugerament m\xc3\xa9s alt que el tal\xc3\xb2nid, al darrere de la dent. El protoc\xc3\xb2nid, una de les c\xc3\xbaspides principals del trig\xc3\xb2nid, \xc3\xa9s la c\xc3\xbaspide m\xc3\xa9s alta, per\xc3\xb2 amb prou feines \xc3\xa9s m\xc3\xa9s alta que l'hipoc\xc3\xb2nid (una c\xc3\xbaspide del tal\xc3\xb2nid); en els Triaenops i Paratriaenops malgaixos actuals, el protoc\xc3\xb2nid \xc3\xa9s bastant m\xc3\xa9s alt que l'hipoc\xc3\xb2nid. El parac\xc3\xb2nid, el metac\xc3\xb2nid (dues c\xc3\xbaspides del trig\xc3\xb2nid) i l'entoc\xc3\xb2nid (una c\xc3\xbaspide del tal\xc3\xb2nid) s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s baixos que en P.\xc2\xa0auritus. L'hipocon\xc3\xbalid (part del tal\xc3\xb2nid) \xc3\xa9s baix per\xc3\xb2 visible i \xc3\xa9s la c\xc3\xbaspide m\xc3\xa9s petita. Queda separat de l'entoc\xc3\xb2nid per un espai. T. goodmani manca de preentocr\xc3\xadstid, una cresta que enlla\xc3\xa7a l'entoc\xc3\xb2nid i el metac\xc3\xb2nid. Hi ha una cresta (c\xc3\xadngol) al davant i el darrere de la dent. Les dues \xc3\xbaltimes molars s'assemblen a l'm1, per\xc3\xb2 en l'm2, el tal\xc3\xb2nid \xc3\xa9s nom\xc3\xa9s una mica m\xc3\xa9s ample que el trig\xc3\xb2nid i, en l'm3, tenen la mateixa mida. Finalment, hi ha un pla entre el protoc\xc3\xb2nid i l'hipoc\xc3\xb2nid en l'm2 i l'm3 \xc3\xa9s m\xc3\xa9s petita, manca d'espai entre l'entoc\xc3\xb2nid i l'hipocon\xc3\xbalid i nom\xc3\xa9s t\xc3\xa9 una petita cresta entre l'entoc\xc3\xb2nid i el metac\xc3\xb2nid. Aquestes caracter\xc3\xadstiques s\xc3\xb3n t\xc3\xadpiques dels g\xc3\xa8neres Triaenops i Paratriaenops._NEWLINE_Samonds trob\xc3\xa0 un extrem distal d'h\xc3\xbamer de Triaenops de 3,58\xc2\xa0mm de llargada a la mateixa localitat on s'havia descobert T.\xc2\xa0goodmani. Aquest os \xc3\xa9s similar als h\xc3\xbamers de T. menamena, per\xc3\xb2 no se'l pot atribuir a cap esp\xc3\xa8cie amb tota certesa a causa de la minsa difer\xc3\xa8ncia de mida entre T. menamena i T. goodmani. A la localitat NCC-1 (fa 69.600\xe2\x80\x9386.800\xc2\xa0anys) es trobaren dues mand\xc3\xadbules de Triaenops, una amb la p4 i l'm1 i l'altra amb l'm1, l'm2 i un fragment d'm3. Aquests ossaments es poden relacionar amb els Triaenops i Paratriaenops actuals, per\xc3\xb2 l'm1 d'aquestes mand\xc3\xadbules \xc3\xa9s m\xc3\xa9s llarga i estreta. Encara que nom\xc3\xa9s hi ha dos ossaments, les seves dimensions semblen diferents de les de T.\xc2\xa0goodmani. A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, la cresta entre l'entoc\xc3\xb2nid i el metac\xc3\xb2nid \xc3\xa9s m\xc3\xa9s forta que en T.\xc2\xa0goodmani. Samonds assign\xc3\xa0 aquestes restes al g\xc3\xa8nere Triaenops sense m\xc3\xa9s precisi\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nTaxonomia\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1996, un equip encap\xc3\xa7alat per David Burney recoll\xc3\xad bretxes que contenien les restes de ratpenats i d'altres animals a la cova d'Anjohibe, al nord-oest de Madagascar. Els quir\xc3\xb2pters d'aquestes mostres foren descrits per Karen Samonds (que aleshores portava el cognom del seu marit, Mitch Irwin) per a la seva tesi de doctorat el 2006 i posteriorment en un article el 2007. Samonds catalog\xc3\xa0 diverses esp\xc3\xa8cies vivents i descrigu\xc3\xa9 dues noves esp\xc3\xa8cies f\xc3\xb2ssils, T.\xc2\xa0goodmani i Hipposideros besaoka. En aquell moment, Triaenops contenia tres esp\xc3\xa8cies malgaixes: T.\xc2\xa0auritus, T.\xc2\xa0furculus i T.\xc2\xa0rufus. Steven M. Goodman i Julie Ranivo descobriren posteriorment que el nom rufus no es podia aplicar a una esp\xc3\xa8cie de Madagascar i proposaren el nom T.\xc2\xa0menamena per als ratpenats malgaixos coneguts com a T.\xc2\xa0rufus fins aleshores. El mateix 2009, Petr Benda i Peter Vallo traslladaren les altres esp\xc3\xa8cies del g\xc3\xa8nere, ambdues malgaixes, al g\xc3\xa8nere Paratriaenops amb el nom de Paratriaenops auritus i Paratriaenops furculus._NEWLINE_El nom espec\xc3\xadfic de l'esp\xc3\xa8cie, goodmani fou triat en honor de Steven M. Goodman, un naturalista estatunidenc, pel seu treball sobre els ratpenats malgaixos. El material tipus de T.\xc2\xa0goodmani data de l'Holoc\xc3\xa8 i t\xc3\xa9 un m\xc3\xa0xim de 10.000\xc2\xa0anys. Una an\xc3\xa0lisi clad\xc3\xadstica basada en dades morfol\xc3\xb2giques no permet\xc3\xa9 aclarir les relacions filogen\xc3\xa8tiques de T.\xc2\xa0goodmani, per\xc3\xb2 tampoc no el classific\xc3\xa0 juntament amb els altres Triaenops i Paratriaenops estudiats. En un article publicat el 2008, Amy Russell et al. avan\xc3\xa7aren la hip\xc3\xb2tesi que les caracter\xc3\xadstiques cranials de T. goodmani podrien situar-lo dins el grup T. furculus\xe2\x80\x93T. auritus, esp\xc3\xa8cies que actualment es classifiquen al g\xc3\xa8nere Paratriaenops."