b'\n_START_ARTICLE_\nVirus d\'Ebola\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl virus d\'Ebola (abreujat EBOV) va ser descrit per primera vegada el 1976 per David Finkes. En l\'actualitat, el virus \xc3\xa9s l\'\xc3\xbanic membre de l\'esp\xc3\xa8cie Zaire ebolavirus, que s\'inclou en el g\xc3\xa8nere virus Ebola, la fam\xc3\xadlia Filoviridae, ordre Mononegavirales. En el virus de l\'Ebola el nom es deriva del riu Ebola (un riu que es creia estava en les proximitats de la zona de la Rep\xc3\xbablica Democr\xc3\xa0tica del Congo, anteriorment anomenada Zaire, on es va produir el primer brot registrat de la malaltia del virus de l\'Ebola) i el sufix taxon\xc3\xb2mic de virus. _NEWLINE_D\'acord amb les regles per a l\'assignaci\xc3\xb3 de noms taxon\xc3\xb2mic establerts pel Comit\xc3\xa8 Internacional de Taxonomia de Virus (ICTV), el nom del virus Ebola \xc3\xa9s sempre en maj\xc3\xbascula, per\xc3\xb2 mai escrit en cursiva, i pot ser abreujada (essent EBOV l\'acr\xc3\xb2nim oficial).\n_START_SECTION_\nDesignacions anteriors del virus\n_START_PARAGRAPH_\nEl virus Ebola es va introduir per primera vegada com una possible nova "soca" del virus de Marburg en el 1977 per dos equips de recerca diferents.  Al mateix temps, un tercer equip va introduir el nom de virus Ebola. En el 2000, el nom del virus va ser canviat a virus Ebola Zaire, i el 2005 a Zaire ebolavirus. No obstant aix\xc3\xb2, la majoria dels articles cient\xc3\xadfics van seguir referint-se al virus de l\'Ebola o utilitzen els termes virus Ebola i Zaire ebolavirus en paral\xc2\xb7lel. En conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, el 2010, va ser reintegrat el nom de virus Ebola.  EBOV-Z (pel virus d\'Ebola Zaire) i m\xc3\xa9s recentment ZEBOV (per virus Ebola Zaire o Zaire ebolavirus) eren acr\xc3\xb2nims anteriors. El 2010, EBOV va ser reinstal\xc2\xb7lat com l\'acr\xc3\xb2nim per al virus.\n_START_SECTION_\nUltraestructura\n_START_PARAGRAPH_\nLes micrografies electr\xc3\xb2niques de l\'EBOV mostren que t\xc3\xa9 una estructura filiforme caracter\xc3\xadstica d\'un filovirus. L\'EBOV VP30 \xc3\xa9s d\'uns 288 amino\xc3\xa0cids de longitud. Els virions s\xc3\xb3n tubulars generalment, per\xc3\xb2 variables generalment i poden apar\xc3\xa8ixer com el cl\xc3\xa0ssic bast\xc3\xb3 del pastor o pern d\'anella, com una U o un 6, o en espiral, circular, o ramificats; les t\xc3\xa8cniques de laboratori, com ara la centrifugaci\xc3\xb3, poden ser l\'origen d\'algunes d\'aquestes formacions. Els virions s\xc3\xb3n generalment de 80 nm de di\xc3\xa0metre amb una bicapa lip\xc3\xaddica ancoratge de la glicoprote\xc3\xafna que es projecta de 7 a 10 nm de punts llargs des de la seva superf\xc3\xadcie. S\xc3\xb3n de longitud variable, t\xc3\xadpicament al voltant de 800 nm, per\xc3\xb2 poden ser de fins a 1000 nm de longitud. El centre del viri\xc3\xb3 \xc3\xa9s una estructura anomenada nucleoc\xc3\xa0pside, que est\xc3\xa0 formada per l\'ARN gen\xc3\xb2mic viral enrotllada helico\xc3\xafdalment de forma complexa amb les prote\xc3\xafnes NP, VP35, VP30, i L. T\xc3\xa9 un di\xc3\xa0metre de 80 nm i cont\xc3\xa9 un canal central de 20-30 nm de di\xc3\xa0metre. La glicoprote\xc3\xafna codificada pel virus (GP) est\xc3\xa0 en pics de 10 nm de longitud i separada uns 10 nm de dist\xc3\xa0ncia en l\'embolcall viral extern del viri\xc3\xb3, i es deriva de la membrana de la c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula hoste. Entre la part externa i la nucleoc\xc3\xa0pside, en l\'anomenat espai de la matriu, es troben les prote\xc3\xafnes virals VP40 i VP24.\n_START_SECTION_\nGenoma\n_START_PARAGRAPH_\nCada viri\xc3\xb3 cont\xc3\xa9 una mol\xc3\xa8cula d\'ARN lineal, de cadena senzilla, de sentit negatiu, de 18.959-18.961 nucle\xc3\xb2tids de longitud. L\'extrem 3\' no est\xc3\xa0 poliadenilad i l\'extrem 5\' no t\xc3\xa9 un l\xc3\xadmit. Es va trobar que 472 nucle\xc3\xb2tids des del 3\' final i 731 nucle\xc3\xb2tids del 5\' de l\'extrem  s\xc3\xb3n suficients per a la replicaci\xc3\xb3. Codificada per a set prote\xc3\xafnes estructurals i una prote\xc3\xafna no estructural. L\'ordre dels gens \xc3\xa9s 3 \' - l\xc3\xadder - NP - VP35 - VP40 - GP/sGP - VP30 - VP24 - L - Remolc \xe2\x80\x93 5\', on el l\xc3\xadder i el remolc s\xc3\xb3n les regions no transcrites, que transporten senyals importants per controlar la transcripci\xc3\xb3, replicaci\xc3\xb3 i empaquetament dels genomes virals en nous virions. El material gen\xc3\xb2mic per si mateix no \xc3\xa9s infecci\xc3\xb3s, perqu\xc3\xa8 les prote\xc3\xafnes virals, entre elles l\'ARN polimerasa dependent de l\'ARN, s\xc3\xb3n necessaris per transcriure el genoma viral en els mARN, ja que \xc3\xa9s un virus d\'ARN de sentit negatiu, i per a la replicaci\xc3\xb3 del genoma viral. Les seccions de l\'NP i dels gens L dels filovirus s\'han identificat com end\xc3\xb2gens en els genomes de diversos grups de petits mam\xc3\xadfers.'