b"\n_START_ARTICLE_\nJo\xc3\xa3o de Barros\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nFill natural de Lopo de Barros, corregidor de la comarca de l'Alentejo, va n\xc3\xa9ixer probablement a Viseu o a Braga. Va ser educat com a mosso de guarda-roba del pr\xc3\xadncep Don Jo\xc3\xa3o, a la cort del rei Manuel I, en el per\xc3\xadode de major apogeu de descobriments portuguesos. En una edat primerenca va decidir dedicar-se a la hist\xc3\xb2ria, especialment al relat dels viatges dels portuguesos per orient. Per provar la seva capacitat com a escriptor, a l'edat de vint anys, va compondre un roman\xc3\xa7 caballeresc titulat Les cr\xc3\xb2niques de l'Emperador Clarimundo, d'on procedeixen els reis de Portugal, dedicat al sobir\xc3\xa0 i al pr\xc3\xadncep. Aquest \xc3\xbaltim, en ascendir al tron el 1521, ja com Jo\xc3\xa3o III, va concedir a Barros la capitania de la fortalesa de Sant Jordi d'Elmina, lloc al que va partir a l'any seg\xc3\xbcent. Posteriorment, el 1525, va ser nomenat tresorer de la Casa d'\xc3\x8dndies, ja que va mantenir fins a 1528._NEWLINE_La pesta de 1530 el va allunyar de Lisboa i el va portar a refugiar-se a la seva casa de camp de Ribera de Alitem, prop de Pombal, lloc on va acabar un di\xc3\xa0leg moral, Rho pica Pneuma, que va ser rebut amb grans elogis pel valenci\xc3\xa0 Lluis Vives. Al seu retorn a Lisboa el 1532, despr\xc3\xa9s del terratr\xc3\xa8mol de 1531 que va assolar la capital, el rei el va designar com feitor de les cases d'\xc3\x8dndies i de Mina \xe2\x80\x94 dos llocs de gran responsabilitat i import\xc3\xa0ncia en una Lisboa que s'havia convertit en un empori a nivell europeu per a tot comer\xc3\xa7 amb Orient. Durant la seva activitat com feitor Jo\xc3\xa3o va provar ser un bon administrador, amb gran dedicaci\xc3\xb3 i sense un inter\xc3\xa8s personal en l'acompliment del c\xc3\xa0rrec, cosa estranya en aquella \xc3\xa8poca, com ho demostra el sorprenent fet que fes pocs diners, all\xc3\xad on els seus predecessors havien amassat grans fortunes._NEWLINE_El 1534, Jo\xc3\xa3o III, amb la intenci\xc3\xb3 d'atreure colons al Brasil i evitar aix\xc3\xad les temptatives franceses d'implantar-se a la col\xc3\xb2nia, el va dividir en capitanies heredit\xc3\xa0ries, seguint el mateix sistema que ja havia estat utilitzat a les illes A\xc3\xa7ores, Madeira i Cap Verd, amb bons resultats. A l'any seg\xc3\xbcent va atorgar dos d'aquestes capitanies a Jo\xc3\xa3o de Barros, qui es va associar a Aires da Cunha i \xc3\x81lvares d'Andrade (altres dos beneficiats amb sengles capitanies) i va constituir a continuaci\xc3\xb3 una armada de deu navilis i nou-cents homes que va partir per al nou m\xc3\xb3n el 1535. La flota no va aconseguir arribar a la seva destinaci\xc3\xb3, probablement a causa de la imper\xc3\xadcia dels seus pilots, i va naufragar en l'escull de Maranh\xc3\xa3o. Tot i les serioses conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies financeres per a Barros, aquest no va deixar de pagar els deutes als qui havien mort durant l'expedici\xc3\xb3. Els problemes econ\xc3\xb2mics que aquest frac\xc3\xa0s el suposaria, veient-se obligat a hipotecar part dels seus b\xc3\xa9ns, el perseguirien fins a la fi dels seus dies._NEWLINE_Durant aquests anys, Barros va prosseguir els seus estudis durant les hores d'oci, i poc despr\xc3\xa9s de la desastrosa expedici\xc3\xb3 al Brasil el rei li va encomanar escriure una hist\xc3\xb2ria dels portuguesos a l'\xc3\x8dndia. Abans que la primera part d'aquesta \xc3\xbaltima obra estigu\xc3\xa9s acabada, va publicar una gram\xc3\xa0tica de la llengua portuguesa (1540) i diversos Di\xc3\xa0legs morals. La hist\xc3\xb2ria dels portuguesos a l'\xc3\x8dndia va ser concebuda com un conjunt de volums, cada volum relatant un per\xc3\xadode de deu anys, i per aix\xc3\xb2 es coneixen com les D\xc3\xa8cades d'\xc3\x80sia. La primera de les D\xc3\xa8cades d'\xc3\x80sia va apar\xc3\xa8ixer el 1552, i la seva acceptaci\xc3\xb3 va ser tal que el rei li va encarregar de seguida que escriv\xc3\xads una cr\xc3\xb2nica del seu pare, el rei Manuel I. No obstant aix\xc3\xb2, Barros no va poder escometre aquesta encomana a causa que les seves ocupacions a la Casa d'\xc3\x8dndies, li va impedir dedicar-se a ella de forma adequada, sent encarregada llavors a Dami\xc3\xa3o de Goes. El 1553 va apar\xc3\xa8ixer el segon volum de les D\xc3\xa8cades d'\xc3\x80sia i el tercer el 1563; el quart volum mai arribaria a ser acabat, i no es va publicar en vida de l'autor, sin\xc3\xb3 que va ser completat per Jo\xc3\xa3o Baptista de Lavanha i impr\xc3\xa8s a Madrid el 1615, molt despr\xc3\xa9s de la mort de Barros. Encara que el seu estil era fluid i ric, les D\xc3\xa8cades no van tenir molt \xc3\xa8xit fora de la cort de Do Jo\xc3\xa3o. Nom\xc3\xa9s es coneix una traducci\xc3\xb3 italiana realitzada a Ven\xc3\xa8cia el 1563._NEWLINE_Al gener de 1568, Barros va patir un accident vascular al cervell  i va ser exonerat de les seves funcions a la Casa d'\xc3\x8dndies, rebent un t\xc3\xadtol de gentilhome i una pensi\xc3\xb3 r\xc3\xa8gia del rei Don Sebasti\xc3\xa1n. Viuria des de llavors a la seva casa de camp de Ribera de Alit\xc3\xa9m fins a la seva mort el 20 d'octubre de 1570.\n_START_SECTION_\nLLegat\n_START_PARAGRAPH_\nHome de bon car\xc3\xa0cter, pot dir-se que va preferir deixar als seus hereus un exemple de bona moral m\xc3\xa9s que una quantiosa fortuna i, encara que va rebre molts beneficis reals, sempre voluntaris i mai sol\xc2\xb7licitats, Barros va morir en la m\xc3\xa9s completa mis\xc3\xa8ria, sent tantes els seus deutes que els seus propis fills van renunciar al testament._NEWLINE_Com a historiador i ling\xc3\xbcista Barros mereix la fama que va comen\xc3\xa7ar a gaudir poc despr\xc3\xa9s de la seva mort. Les seves D\xc3\xa8cades contenen la hist\xc3\xb2ria primerenca dels portuguesos a \xc3\x80sia i revelen un estudi acurat dels historiadors i ge\xc3\xb2grafs orientals, aix\xc3\xad com un coneixement erudit dels registres del seu propi pa\xc3\xads. Sens dubte el seu treball es distingeix per la claredat d'exposici\xc3\xb3 i el seu rigor\xc3\xb3s ordre._NEWLINE_Molt de temps despr\xc3\xa9s, Diogo de Couto va continuar l'obra de Barros, afegint nou volums m\xc3\xa9s a les D\xc3\xa8cades, sent publicada edici\xc3\xb3 moderna completa a Lisboa en 14 volums entre 1778 i 1788. El t\xc3\xadtol d'aquesta obra va ser el seg\xc3\xbcent: Da \xc3\x80sia de Joao de Rucs, dos feitos que as Portuguezes fizeram nu descubrimento i amb quista dos mars i lerras do Orienie i va ser acompanyat d'un volum en el qual l'historiador Manoel Severim de Faria relata la vida de Barros, aix\xc3\xad com un copi\xc3\xb3s \xc3\xadndex de totes les D\xc3\xa8cades."