b'\n_START_ARTICLE_\nCuatro de Vene\xc3\xa7uela\n_START_SECTION_\nEl cuatro i el folklore\n_START_PARAGRAPH_\nEl cuatro de Vene\xc3\xa7uela pertany a la fam\xc3\xadlia de les antigues guitarres espanyoles, \xc3\xa9s de mida redu\xc3\xafda i deu el seu nom al nombre de cordes que posseeix. No s\'ha de confondre amb l\'actual cuatro portoriqueny de cinc cordes dobles met\xc3\xa0l\xc2\xb7liques. _NEWLINE_\xc3\x89s un instrument t\xc3\xadpic de la m\xc3\xbasica vene\xc3\xa7olana, i el m\xc3\xa9s emblem\xc3\xa0tic. S\'utilitza tant en \xc3\xa0rees rurals com urbanes. Les seves cordes de nylon produeixen un bell so, malenconi\xc3\xb3s per\xc3\xb2 sobri. S\'executa com a instrument acompanyant o com a instrument solista. Aquesta \xc3\xbaltima forma d\'execuci\xc3\xb3 ha experimentat un notable desenvolupament en les \xc3\xbaltimes d\xc3\xa8cades. _NEWLINE_A Vene\xc3\xa7uela s\'executa gaireb\xc3\xa9 en la totalitat dels g\xc3\xa8neres musicals folkl\xc3\xb2rics: la gaita zuliana, el calipso del Callao, les nadales, els aguinaldos i la parranda, el galer\xc3\xb3n, el pol, la jota, la malaguenya, el vals, la merenga, la m\xc3\xbasica ca\xc3\xb1onera, la m\xc3\xbasica camperola, el pas doble, la ful\xc3\xada, la tonada, la polca, el ritme orqu\xc3\xaddia, l\'emblem\xc3\xa0tic joropo d\'arpa, quatre i maraques, entre d\'altres._NEWLINE_L\'any 2013 el quatre va ser declarat pel Ministeri de la Cultura, b\xc3\xa9 d\'Inter\xc3\xa8s cultural de la naci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nExecuci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nActualment existeixen dues t\xc3\xa8cniques. En primer lloc est\xc3\xa0 la t\xc3\xa8cnica tradicional, en la qual el cuatro vene\xc3\xa7ol\xc3\xa0 es toca batent i rascant, percutivament. Des dels anys 40 del segle XX, es va donar un gran desenvolupament de la t\xc3\xa8cnica, en primer lloc amb el treball del mestre vene\xc3\xa7ol\xc3\xa0 Eduardo Azuaje, l\'\xc3\xa0lies art\xc3\xadstic del qual va ser Jacinto P\xc3\xa9rez, sobrenomenat El Rey del Cuatro  i, en la d\xc3\xa8cada seg\xc3\xbcent, despr\xc3\xa9s que s\'estandarditz\xc3\xa9s l\'afinaci\xc3\xb3 i construcci\xc3\xb3 de l\'instrument a partir del treball del tamb\xc3\xa9 mestre vene\xc3\xa7ol\xc3\xa0 Freddy Reyna van sorgir nous int\xc3\xa8rprets, entre els quals va destacar Hern\xc3\xa1n Gamboa, qui va experimentar amb una t\xc3\xa8cnica que barreja punteig, rascat, amb espetecs, batuts, etc. i amb qualsevol recurs t\xc3\xa8cnic generalment emprat amb les mans. La t\xc3\xa8cnica s\'anomen\xc3\xa0 Rasgapunteo i consisteix que l\'executant realitza les melodies i ritmes al mateix temps a trav\xc3\xa9s de moviments independents del canell i dels cinc dits de la m\xc3\xa0 dreta, mentre la m\xc3\xa0 esquerra fa un \xc3\xbas ampli de les variacions i inversions harm\xc3\xb2niques. A mesura que aquesta t\xc3\xa8cnica es va desenvolupar, van ser agregats m\xc3\xa9s elements, incloent petits cops, patrons r\xc3\xadtmics "callant" les cordes, etc.\n_START_SECTION_\nEl cuatro, instrument solista\n_START_PARAGRAPH_\nPer \xc3\xbas solista entenem la preponder\xc3\xa0ncia musical i interpretativa de l\'execuci\xc3\xb3 d\'un o diversos instruments constituint el subjecte principal de transmissi\xc3\xb3. Aquest subjecte pot tenir funci\xc3\xb3 utilit\xc3\xa0ria, girant en major o menor grau al voltant d\'un nus o centre cultural. \xc3\x89s el cas de l\'execuci\xc3\xb3 sol\xc3\xadstica d\'un himne religi\xc3\xb3s o una capacitat musical entesa com a prop\xc3\xadcia a la meditaci\xc3\xb3, l\'oraci\xc3\xb3, etc., com ocorre en moltes cultures orientals i precolombinas. _NEWLINE_D\'altra banda tenim la forma desenvolupada a Europa sobre la base del gaudi est\xc3\xa8tic de la producci\xc3\xb3 musical per si mateixa. En ambdues la relaci\xc3\xb3 de l\'instrumentista i la m\xc3\xbasica que produeix pel que fa al fet interpretat o suggerit, no est\xc3\xa0 en funci\xc3\xb3 d\'un tercer element, \xc3\xa9s una relaci\xc3\xb3 conc\xc3\xa8ntrica de primer nivell.\n_START_SECTION_\nEl cuatro, instrument acompanyant\n_START_PARAGRAPH_\nL\'\xc3\xbas acompanyant, a difer\xc3\xa8ncia del solista, constitueix un subjecte complementari de transmissi\xc3\xb3. Aquest subjecte contribueix a la transmissi\xc3\xb3 del nus o centre cultural per una via m\xc3\xa9s indirecta o abstracta. Aix\xc3\xad podem observar que una melodia cantada o executada i el seu acompanyament constitueixen dues densitats diferents de concreci\xc3\xb3 dins del mateix llenguatge, mentre que una dansa acompanyada musicalment constitueix dos llenguatges amb diferents graus de concreci\xc3\xb3 cadascun. En aquests casos el llenguatge m\xc3\xa9s concret es converteix en el subjecte principal de transmissi\xc3\xb3 i el menys concret es constitueix en la seva perif\xc3\xa8ria, adornant-lo, ressaltant-lo...acompanyant-lo. La relaci\xc3\xb3 de l\'acompanyament amb el centre passa per un tercer element, \xc3\xa9s una relaci\xc3\xb3 conc\xc3\xa8ntrica de segon nivell.\n_START_SECTION_\nVariants\n_START_PARAGRAPH_\nEl cuatro tradicional posseeix variants basades fonamentalment en el nombre de cordes i afinaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nCuatro y medio\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s un cuatro amb una corda complement\xc3\xa0ria que se subjecta per una clavilla en la part inferior del m\xc3\xa0nec. Al no posseir trepitjada produeix una entonaci\xc3\xb3 fixa i compleix el paper de ressonador. Actualment est\xc3\xa0 en des\xc3\xbas.\n_START_SECTION_\nCinco\n_START_PARAGRAPH_\nEs caracteritza per ser una mica m\xc3\xa9s gran que el cuatro i rep el seu nom a causa del nombre de cordes o afinacions. La t\xc3\xa8cnica d\'execuci\xc3\xb3 \xc3\xa9s igual a la del cuatro. S\'utilitza en els estats andins de Vene\xc3\xa7uela (M\xc3\xa8rida, T\xc3\xa1chira i Trujillo) i en Lara, Carabobo i Falc\xc3\xb3n.\n_START_SECTION_\nCinco y medio\n_START_PARAGRAPH_\nDe la mateixa manera que el cuatro y medio, agrega al cinco una corda denominada tiple, la qual aporta una resson\xc3\xa0ncia permanent.\n_START_SECTION_\nSeis\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s lleugerament major que el cinco, amb sis cordes. \xc3\x89s conegut a la regi\xc3\xb3 centrooccidental, especialment en els estats Lara i Falc\xc3\xb3n. S\'emparenta amb la jarana mexicana en el seu disseny i afinaci\xc3\xb3n.\n_START_SECTION_\nOctavo\n_START_PARAGRAPH_\nPresenta vuit cordes dobles. \xc3\x89s pr\xc3\xa0cticament una guitarra renaixentista en des\xc3\xbas.\n_START_SECTION_\nCuatro Monterol\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s un tipus de cuatro de caixa petita, amb cinc cordes; s\'empra en l\'estat Lara per a l\'execuci\xc3\xb3 de Sons de Negre o tamunangue. Monterol, va ser un lutier que va viure a principis del segle 20 en El Tocuyo, Estat Lara i que va perfeccionar aquest instrument pel tamunangue i que alcaz\xc3\xb3 la fama com a fabricant per la sonoritat dels seus instruments. Es diu que quan els finalitzava procedia a tocar-los i si el so no era el que esperava els esbocinava. El cuatro Monterol est\xc3\xa0 fet de cedre amarg, ja que \xc3\xa9s la fusta que li d\xc3\xb3na el so caracter\xc3\xadstic conegut com a "ladino" o m\xc3\xa9s agut que el cuatro tradicional. Una caracter\xc3\xadstica particular del cuatro Monterol, \xc3\xa9s el perfecte equilibri que mant\xc3\xa9 si \xc3\xa9s sostingut entre la uni\xc3\xb3 del m\xc3\xa0nec i la caixa.  Addicionalment, la seva caixa est\xc3\xa0 realitzada en 6 parts (2 davanteres, 2 posteriors i 2 laterals. el que li proveeix una sonoritat particular, ja que les unions eren refor\xc3\xa7ades per incrementar la sonoritat. _NEWLINE_La tradici\xc3\xb3 de la fabricaci\xc3\xb3 del cuatro Monterol va ser apresa en els anys 50, 60 i 70 pel Senyor Mateo Goyo en la poblaci\xc3\xb3 de San Jos\xc3\xa9 de Quibor. En morir, la tradici\xc3\xb3 d\'aquest tipus de cuatro la va heretar el luthier tocuyano, Julio Torrealba al costat del seu fill Carlos Torrealba.\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nEl cuatro t\xc3\xa9 uns or\xc3\xadgens remots. Apareix en gravats iranians i cretenses en forma ovoidal i quadrat. Hi ha qui afirma que ja existia l\'any 3000 aC, perqu\xc3\xa8 s\'han trobat instruments similars a Egipte, que al seu torn s\xc3\xb3n derivats d\'instruments caldeo-assiris. Apareix a Espanya al comen\xc3\xa7ament del segle XIV, amb quatre ordres. Posteriorment el Maestro Salines -Maestro de capella dels Reis Cat\xc3\xb2lics - li afegeix la cinquena corda i Vicente Espinel - qui va establir la forma estr\xc3\xb3fica actual de la desena - li agrega la sisena corda al comen\xc3\xa7ament del segle XVII (coneguda com a bord\xc3\xb3 o espinela) donant origen a la guitarra actual._NEWLINE_La m\xc3\xbasica de l\'\xc3\xa8poca era contrapunt\xc3\xadstica, per tant es menyspreava la forma de tocar rascant. Va ser Carlos Amat, a la fi del segle XVI, qui va ensenyar a tocar el cuatro a la manera t\xc3\xadpica en qu\xc3\xa8 ara es fa. El cuatro arriba a Vene\xc3\xa7uela amb la conquesta espanyola, i entra per la ciutat de Coro, ja que al segle XVI era la ciutat m\xc3\xa9s desenvolupada del pa\xc3\xads, on existia la primera di\xc3\xb2cesi, arquebisbat i m\xc3\xbasica en la Catedral. De Coro passa al Tocuyo, Carora, Barquisimeto, Portuguesa i Barinas. En cr\xc3\xb2niques del Tocuyo i Carora se citen tocadors de guitarra o cuatro. Cuman\xc3\xa1 era la segona ciutat en import\xc3\xa0ncia i \xc3\xa9s probable que per via mar\xc3\xadtim-fluvial s\'expand\xc3\xads des d\'all\xc3\xad per tota la orinoquia. El missioner jesu\xc3\xafta Miguel Alejo Shabel va arribar a Barinas entrant per Borburata i el 9 d\'abril de 1705 va escriure a Miguel Angel Tamborino les seves observacions de 15 dies de festes en homenatge a Santa Lucia i a la Inmaculada Concepci\xc3\xb3n. Els cants s\'acompanyaven amb caixes, tamborines, arpes i guitarres usat per molts musicos i ballats per dansaires.'