b'\n_START_ARTICLE_\nTour de Fran\xc3\xa7a de 1911\n_START_SECTION_\nCanvis respecte a l\'edici\xc3\xb3 anterior\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1910 el Tour de Fran\xc3\xa7a va incloure les muntanyes dels Pirineus per primera vegada, cosa que va resultar un \xc3\xa8xit i per aquest motiu el 1911 l\'organitzaci\xc3\xb3 va decidir incloure els Alps. L\'ascensi\xc3\xb3 favorita d\'Henri Desgrange, organitzador del Tour, era el coll del Galibier, sobre el qual va escriure "El coll Bayard, o el Tourmalet... al costat del Galibier no s\xc3\xb3n res." Durant l\'edici\xc3\xb3 del 1910 molts ciclistes es queixaren per haver-se incl\xc3\xb2s l\'alta muntanya, per\xc3\xb2 al Tour de 1911 tots els principals ciclistes hi eren presents._NEWLINE_El que no va canviar va ser el sistema de punts, similar a l\'existent en les edicions de 1905 a 1910. Un ciclista va rebre punts, sobre la base dels seus classificacions. El ciclista rebia punts segons la seva classificaci\xc3\xb3 en l\'etapa i de la mateixa manera com el 1910 la classificaci\xc3\xb3 es va depurar dues vegades: despr\xc3\xa9s de la novena i catorzena etapa. Els ciclistes que havien abandonat la carrera van ser retirats de la classificaci\xc3\xb3 de les etapes anteriors, i la classificaci\xc3\xb3 es va tornar a calcular._NEWLINE_Des de 1906 el Tour de Fran\xc3\xa7a venia travessant la frontera amb Alemanya a l\'Als\xc3\xa0cia-Lorena. Despr\xc3\xa9s de 1910 les autoritats alemanyes no van donar tornar a donar perm\xc3\xads, per la qual cosa el Tour es disput\xc3\xa0 \xc3\xadntegrament dins el territori nacional franc\xc3\xa8s.\n_START_SECTION_\nFavorits\n_START_PARAGRAPH_\nCom en l\'edici\xc3\xb3 precedent, hi havia dues categories de ciclistes. Els millors estaven enquadrats en equips patrocinats. N\'hi havia quatre de diferents, amb 37 ciclistes en total. Les etapes tenien punts de control on els ciclistes havien de signar, i en aquests punts es permetia als ciclistes patrocinats rebre menjar i beguda. L\'altra categoria, en qu\xc3\xa8 hi havia 67 corredors que ho feien de manera individual, no podien rebre menjar ni begudes en aquests punts de control._NEWLINE_El Tour de 1910 havia viscut una aferrissada lluita entre Octave Lapize i Fran\xc3\xa7ois Faber, ambd\xc3\xb3s companys del mateix equip Alcyon i que finalment es decant\xc3\xa0 del costat de Lapize. El 1911 Lapize havia canviat d\'equip, passant a integrar-se a l\'equip La Fran\xc3\xa7aise, on era company del dues vegades vencedor del Tour Lucien Petit-Breton (1907 i 1908), que en el darrer moment Petit-Breton havia substitu\xc3\xaft a Cyrille van Hauwaert, el qual no se sentia amb prou forces per disputar el Tour.\n_START_SECTION_\nDesenvolupament de la cursa\n_START_PARAGRAPH_\nLa primera etapa va ser guanyada per Garrigou, un company de Faber a l\'equip Alcyon. En aquesta primera etapa, Petit-Breton va haver d\'abandonar la cursa despr\xc3\xa9s d\'una s\xc3\xa8rie de fets desafortunats. L\'equip Alcyon tamb\xc3\xa9 va guanyar la segona etapa amb Masselis. La tercera etapa, amb el pas pel coll del Ballon d\'Alsace, va ser guanyada per Faber, despr\xc3\xa9s d\'una escapada solit\xc3\xa0ria de 206 quil\xc3\xb2metres. Durant aquesta etapa \xc3\x89mile Georget va ser atropellat per un cotxe i va caure per un barranc quan encap\xc3\xa7alava la cursa. En la mateixa etapa Faber va passar un punt de control sense signatura, cosa que li va comportar una penalitzaci\xc3\xb3 de dos minuts i mig. Amb tot, va guanyar l\'etapa am 17 minuts d\'avantatge sobre l\'immediats perseguidor i pass\xc3\xa0 a liderar la cursa._NEWLINE_En la quarta etapa Garrigou va recuperar el liderat al seu company d\'equip Faber, alhora que Lapize abandonava. En aquell moment Faber va comen\xc3\xa7ar a dubtar de les seves possibilitats de triomf, ja que sabia que Garrigou era un bon escalador, mentre ell tenia problemes a la muntanya. En l\'etapa reina dels Alps, la cinquena, amb el pas pels colls d\'Aravis, T\xc3\xa9l\xc3\xa9graphe, Lautaret i Galibier, Georget va ser el millor. Garrigou acab\xc3\xa0 l\'etapa tercer, mentre Faber fou dotz\xc3\xa8, per la qual cosa la difer\xc3\xa8ncia entre ambd\xc3\xb3s d\'ampli\xc3\xa0 a 10 punts. La sisena etapa, amb el pas pel coll d\'Allos, va ser guanyada per Faber despr\xc3\xa9s d\'una escapada en solit\xc3\xa0ria de 260 quil\xc3\xb2metres, per\xc3\xb2 com Garrigou finalitz\xc3\xa0 en segona posici\xc3\xb3 sols va retallar un punt. _NEWLINE_Duboc va ser el m\xc3\xa9s fort en la vuitena etapa, col\xc2\xb7locant-se segon a la classificaci\xc3\xb3 general despr\xc3\xa9s de la seva vict\xc3\xb2ria d\'etapa. En la novena etapa, amb final a Luishon, previ pas pel coll de Portet d\'Aspet, Faber va quedar endarrerit respecte a Garrigou en la classificaci\xc3\xb3 general en acabar en vintena posici\xc3\xb3. Duboc va guanyar una nova etapa, i en haver demostrat el seu potencial a la muntanya fou considerat un dels grans favorits per a la desena etapa, amb el pas pels colls de P\xc3\xa8ira Sorda, Aspin, Tourmalet i Aubisca, i una amena\xc3\xa7a per a Garrigou. Despr\xc3\xa9s d\'aquesta etapa Garrigou era el l\xc3\xadder, seguit per Duboc a 10 punts. En la novena etapa Maurice Brocco, que no tenia cap possibilitat de guanyar el Tour, havia venut els seus serveis a un altre ciclista. Desgrange, contrari a qu\xc3\xa8 els ciclistes s\'ajudessin entre ells, va decidir expulsar-lo de la cursa. Brocco apel\xc2\xb7l\xc3\xa0 l\'expulsi\xc3\xb3 i a l\'espera de la decisi\xc3\xb3 final se li va permetre comen\xc3\xa7ar la desena etapa. Brocco va atacar i es va presentar en solitari a Baiona, per\xc3\xb2 poc despr\xc3\xa9s fou confirmada la seva expulsi\xc3\xb3 de la cursa. En aquesta mateixa etapa Duboc es va ensorrar poc abans d\'arribar a Baiona, probablement a causa d\'una intoxicaci\xc3\xb3 aliment\xc3\xa0ria, atribu\xc3\xafda a la ingesta d\'una beguda adulterada. En aquell moment liderava l\'etapa amb vuit minuts sobre l\'immediat perseguidor. Segons les regles del moment, no se\'l podia ajudar i els ciclistes van anar superant-lo mentre ell estava al voral de la carretera vomitant. Finalment Duboc va aconseguir pujar a la bicicleta i acabar l\'etapa en 21a posici\xc3\xb3, cosa que el va deixar sense cap possibilitat de vict\xc3\xb2ria final. Actualment es creu que Fran\xc3\xa7ois Lafourcade va tenir alguna cosa a veure en aquest afer, per\xc3\xb2 el 1911 les sospites van recaure sobre el seu principal rival, Garrigou. Garrigou va ser amena\xc3\xa7at, i l\'organitzaci\xc3\xb3 del Tour li hagu\xc3\xa9 de posar un guardaespatlles. A m\xc3\xa9s quan Tour va passar per la ciutat natal de Duboc Garrigou s\'hagu\xc3\xa9 de disfressar per passar inadvertit._NEWLINE_Duboc va recuperar les forces i guany\xc3\xa0 dues etapes m\xc3\xa9s, per\xc3\xb2 no va ser capa\xc3\xa7 de recuperar els punts perduts respecte Garrigou en la classificaci\xc3\xb3 general, per la qual cosa Garrigou va convertir-se en el vencedor de la cursa. Mentrestant, el guanyador de 1909, Faber, va abandonar durant la dotzena etapa. En l\'arribada final de la cursa a Par\xc3\xads Duboc va rebre una gran benvinguda, eclipsant Garrigou.\n_START_SECTION_\nAltres classificacions\n_START_PARAGRAPH_\nEl tretz\xc3\xa8 classificat, Paul Deman, guany\xc3\xa0 la categoria dels "isol\xc3\xa9" El diari organitzador de la cursa, L\'Auto anomen\xc3\xa0 a Paul Duboc el meilleur grimpeur, el millor escalador. Aquest t\xc3\xadtol no oficial \xc3\xa9s el predecessor de la classificaci\xc3\xb3 de la muntanya.'