b"\n_START_ARTICLE_\nManuel de Pedrolo\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNascut al castell de l'Arany\xc3\xb3, pertanyia a una fam\xc3\xadlia de la baixa noblesa, els Pedrolo. El pare era advocat, tot i que no exerc\xc3\xad mai. La mare va morir poc despr\xc3\xa9s de n\xc3\xa9ixer el seu germ\xc3\xa0 petit Ramon. Va estudiar batxillerat a T\xc3\xa0rrega fins a l'any 1935, en qu\xc3\xa8 an\xc3\xa0 a viure a Barcelona; la Guerra Civil espanyola estronc\xc3\xa0, per\xc3\xb2, els seus estudis. L'any 1943, es cas\xc3\xa0 i s'instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 definitivament a Barcelona, concretament en un pis-despatx de Sant Gervasi - Galvany (carrer de Calvet, 9). Comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a escriure molt jove i la seva obra l'ha convertit no tan sols en l'escriptor m\xc3\xa9s prol\xc3\xadfic, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 en una de les figures m\xc3\xa9s importants de la literatura catalana del segle XX. L'any 1979 va rebre el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes i en don\xc3\xa0 l'import (500.000 pessetes) a l'Associaci\xc3\xb3 d'Escriptors en Llengua Catalana. Manuel de Pedrolo va mantenir fins a la seva mort les seves fermes conviccions ideol\xc3\xb2giques, convertint-se en un intel\xc2\xb7lectual \xc3\xadntegre comprom\xc3\xa8s amb el seu temps i el seu pa\xc3\xads, i ferm defensor d'uns Pa\xc3\xafsos Catalans independents i socialistes. Segons Anna Maria Villalonga, comiss\xc3\xa0ria de l'any dedicat a l'escriptor en el centenari del seu naixement, \xc2\xabera inc\xc3\xb2mode per a la intel\xc2\xb7lectualitat pel que pensava, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 perqu\xc3\xa8 no s\xe2\x80\x99ajuntava amb el poder\xc2\xbb. Es mostr\xc3\xa0 especialment cr\xc3\xadtic amb els partits pol\xc3\xadtics catalans abans, durant i despr\xc3\xa9s de la transici\xc3\xb3 espanyola, i fou considerat sovint un referent i intel\xc2\xb7lectual de l'Esquerra Independentista. Mostra d'aquest comprom\xc3\xads, qued\xc3\xa0 demostrat en l'adhesi\xc3\xb3 a diverses campanyes de solidaritat i la signatura de diferents manifestos de suport. Aix\xc3\xad doncs, l'any 1979 s'opos\xc3\xa0 a l'extradici\xc3\xb3 des de Fran\xc3\xa7a del militant independentista Manuel Vius\xc3\xa0 i, l'any 1982, sotaescrigu\xc3\xa9 la demanda perqu\xc3\xa8 els cinc independentistes catalans del nou cas Batista i Roca fossin jutjats en territori catal\xc3\xa0, en comptes de Madrid, tal com acostumava a fer l'Audi\xc3\xa8ncia Nacional espanyola. _NEWLINE_Durant la Guerra Civil Espanyola es va afiliar a la CNT i va fer de mestre a la poblaci\xc3\xb3 de F\xc3\xadgols de les Mines. Va pert\xc3\xa0nyer a la branca d'artilleria de l'Ex\xc3\xa8rcit Popular i va anar als fronts de Falset, Figueres i Barcelona. _NEWLINE_Es va iniciar a la vida liter\xc3\xa0ria amb un llibre de poemes publicat el 1950. El 1953 va publicar la primera novel\xc2\xb7la, Es vessa una sang f\xc3\xa0cil. El 1954 va guanyar el Premi Joanot Martorell i, des de llavors, va esdevenir un dels valors m\xc3\xa9s ferms, alhora que el m\xc3\xa9s prol\xc3\xadfic, de la novel\xc2\xb7l\xc3\xadstica catalana actual. Tamb\xc3\xa9 col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 en publicacions catalanes com Ariel, Canig\xc3\xb3, Oriflama o Serra d'Or._NEWLINE_Pedrolo va assajar tota mena d'innovacions en les seves novel\xc2\xb7les, en les quals, independentment del tema, dibuix\xc3\xa0, sempre amb un fort realisme, l'aventura de l'individu subjecte a la seva qualitat humana, amb totes les contradiccions que aix\xc3\xb2 implica. Va fer alguna aproximaci\xc3\xb3 a la literatura de l'absurd. Fou un escriptor ambici\xc3\xb3s i va escriure una gran quantitat d'obres, les quals pertanyen a una gran quantitat de subg\xc3\xa8neres. L'obra de Pedrolo va des de novel\xc2\xb7les realistes fins a novel\xc2\xb7les amb un gran idealisme simb\xc3\xb2lic, passant per polic\xc3\xadaques i psicol\xc3\xb2giques. Malgrat que va cultivar tots aquests estils, Pedrolo va saber donar molt de si, fent que totes les seves obres siguin d'una gran qualitat. No li van importar les censures dels editors ni les maneres de pensar contradict\xc3\xb2ries a la seva, sin\xc3\xb3 que va ser fidel a les seves idees i va renunciar a publicar en castell\xc3\xa0, encara que li hagu\xc3\xa9s pogut portar millors beneficis econ\xc3\xb2mics. Finalment, cal destacar que Pedrolo va saber combinar i utilitzar amb gran destresa multitud de diferents estils, en va crear de nous i en tota la seva obra va mantindre la seva manera de pensar i la seva personalitat._NEWLINE_Fou soci de l'Associaci\xc3\xb3 d'Escriptors en Llengua Catalana, que durant sis anys, del 1984 al 1989, va convocar el Premi Mecanoscrit adre\xc3\xa7at a escriptors joves. _NEWLINE_Va morir el 26 de juny de 1990 a Barcelona (Barcelon\xc3\xa8s) a causa d'un c\xc3\xa0ncer, a l'edat de setanta-dos anys._NEWLINE_L'any 2018, amb motiu del centenari del naixement de l'escriptor, el Govern de la Generalitat aprov\xc3\xa0 la commemoraci\xc3\xb3 oficial de l'Any Manuel de Pedrolo. El mateix any, Bel Zaballa en public\xc3\xa0 la biografia Manuel de Pedrolo. La llibertat insubornable.\n_START_SECTION_\nTeatre\n_START_PARAGRAPH_\nSegons Graells, l'obra teatral de Manuel de Pedrolo es pot agrupar en tres etapes: la primera, de 1951 a 1956; la segona, que es podria anomenar \xc2\xabtrienni fecund\xc2\xbb (1957-1959); i la darrera, que agrupa la seva producci\xc3\xb3 posterior, de 1962 a 1978. La primera inclou les obres Els hereus de la cadira (1954) i La nostra mort de cada dia (1956), amb elements realistes que desapareixen en les seves obres posteriors. L'etapa central compr\xc3\xa8n vuit obres: Cruma (1957), Pell vella al fons del pou (1957), Homes i No (1957), Situaci\xc3\xb3 bis (1958), Alg\xc3\xba a l'altre cap de pe\xc3\xa7a (1958), Darrera versi\xc3\xb3, per ara (1958), S\xc3\xb3c el defecte (1958) i T\xc3\xa8cnica de cambra (1959). La tercera etapa inclou les obres Acompanyo qualsevol cos (1962), Bones not\xc3\xadcies de Sister (1962), L'\xc3\xbas de la mat\xc3\xa8ria (1963), La sent\xc3\xa8ncia (1966), Aquesta nit tanquem  (1973) i D'ara a dem\xc3\xa0 (1977). Tanmateix, la relaci\xc3\xb3 entre aquestes obres queda menys definida._NEWLINE_Rossell\xc3\xb3 parla en canvi d'una producci\xc3\xb3 central entre 1957 i 1963 (des de Crumma fins a L'\xc3\xbas de la mat\xc3\xa8ria), format per dos tipus d'obres: un en qu\xc3\xa8 el protagonista es rebel\xc2\xb7la contra una situaci\xc3\xb3 d'opressi\xc3\xb3, i l'altre centrada en q\xc3\xbcestions filos\xc3\xb2fiques com el coneixement, la comunicaci\xc3\xb3, el dest\xc3\xad o la mort.\n_START_SECTION_\nTraducci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de la seva faceta d'escriptor, Manuel de Pedrolo tamb\xc3\xa9 va realitzar una important tasca de traducci\xc3\xb3, amb 42 traduccions publicades. Les primeres traduccions van ser de poesia del franc\xc3\xa8s (Rimbaud, Val\xc3\xa9ry, \xc3\x89luard), de l'angl\xc3\xa8s (Eliot, Sitwell i Pound) i de l'itali\xc3\xa0 (Salvatore Quasimodo). Tanmateix, la majoria d'aquestes traduccions no es van arribar a publicar. M\xc3\xa9s endavant va traduir tamb\xc3\xa9 Sandburg, Cummings, Corso, Baudelaire, Campana, Ungaretti i Saba, entre d'altres._NEWLINE_Pel que fa a la traducci\xc3\xb3 de novel\xc2\xb7les, Pedrolo va dirigir la col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 \xc2\xabLa Cua de Palla\xc2\xbb de novel\xc2\xb7la, que va comptar amb traductors com Maria Aur\xc3\xa8lia Capmany, Ramon Folch i Camarasa, Josep Vallverd\xc3\xba, Joaquim Carb\xc3\xb3, Rafael Tasis, Maurici Serrahima, Joan Oliver i el mateix Pedrolo. Es pot considerar que Pedrolo \xc3\xa9s l'introductor a Catalunya de la narrativa nord-americana contempor\xc3\xa0nia, amb traduccions de Dos Passos, Salinger, Kerouac, Faulkner, Steinbeck i Henry Miller, entre d'altres._NEWLINE_El 1976, a causa de problemes a la vista i de mal d'esquena, Pedrolo va abandonar la seva activitat de traducci\xc3\xb3 per centrar-se exclusivament en la d'escriptura, tot i que van seguir sortint algunes traduccions que havia realitzat amb anterioritat."