b"\n_START_ARTICLE_\nAntonio Hern\xc3\xa1ndez Fajarn\xc3\xa9s\n_START_SECTION_\nEls seus treballs\n_START_PARAGRAPH_\nDurant catorze anys va exercir el rectorat; va ser a m\xc3\xa9s senador del regne per la Prov\xc3\xadncia de S\xc3\xb2ria i despr\xc3\xa9s per la mateixa Universitat en diverses legislatures i membre corresponent de l'Acad\xc3\xa8mia de Ci\xc3\xa8ncies Morals i Pol\xc3\xadtiques (1884). Va col\xc2\xb7laborar a La Ilustraci\xc3\xb3n Cat\xc3\xb3lica i altres peri\xc3\xb2dics i revistes. En 1900 va obtenir per trasllat la c\xc3\xa0tedra de l\xc3\xb2gica fonamental de la Universitat de Madrid, on va assenyalar com a llibre de text durant els primers anys la filosofia de Jaume Balmes. Va formar part del Consell d'Instrucci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica i estava agraciat amb diverses condecoracions. En la Reial Acad\xc3\xa8mia Espanyola va ocupar la vacant del novel\xc2\xb7lista Pereda. Els seus treballs m\xc3\xa9s importants es refereixen a la filosofia._NEWLINE_Hern\xc3\xa1ndez Fajarn\xc3\xa9s era orador c\xc3\xa0lid, escriptor correcte, agut polemista i cat\xc3\xb2lic d'acci\xc3\xb3. En filosofia va contribuir a combatre, com Ort\xc3\xad y Lara, el positivisme i el krausisme, sent considerat com un dels m\xc3\xa9s distingits representants del neoescolasticismo a Espanya. Va ser elogiat pel cardenal i fil\xc3\xb2sof C. Gonz\xc3\xa1lez, per Campoamor, Lafuente, Ma\xc3\xb1\xc3\xa9 i Flaquer i molts altres, i era conegut entre els cat\xc3\xb2lics i tomistes estrangers per les seves obres filos\xc3\xb2fiques i per haver pres part als Congressos cat\xc3\xb2lics."