b"\n_START_ARTICLE_\nPl\xc3\xa8iades (astronomia)\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria de l'observaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLes Pl\xc3\xa8iades es veuen clarament a l'hivern en l'hemisferi nord i a l'estiu en l'hemisferi sud. S'han conegut des de l'antiguitat per a totes les cultures del m\xc3\xb3n, hi ha refer\xc3\xa8ncies de la cultura maori i abor\xc3\xadgens australians, els xinesos, els maies (que l'anomenaven Tzab-ek), els asteques, els sioux d'Am\xc3\xa8rica del Nord. Alguns astr\xc3\xb2noms grecs les consideraren una constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 diferent, i ja s\xc3\xb3n esmentats per Hes\xc3\xadode i Homer que en fa refer\xc3\xa8ncia a La Il\xc3\xadada i l'Odissea. Tamb\xc3\xa9 s'esmenta tres vegades en la B\xc3\xadblia (Job 9:9, 38:31; Amos 5:8). Les Pl\xc3\xa8iades s\xc3\xb3n particularment venerades en la mitologia hind\xc3\xba (conegudes amb el nom de Krittika) com les sis mares del d\xc3\xa9u de la guerra Skanda, que van desenvolupar sis cares, una per a cadascuna d'elles. Alguns estudiosos de l'Islam van suggerir que les Pl\xc3\xa8iades (A-thuraiya) eren l'estrella en Najm esmentada a l'Alcor\xc3\xa0. _NEWLINE_ _NEWLINE_Les Pl\xc3\xa8iades s\xc3\xb3n un referent de la literatura universal, si b\xc3\xa9 el seu origen s'ha de cercar en el grec cl\xc3\xa0ssic, aix\xc3\xad Erat\xc3\xb2stenes imitant a Homer i Hes\xc3\xadode parla de \xce\xa0\xce\xbb\xce\xb5\xce\xb9\xce\xac\xcf\x82; mentre \xc3\x80ratos les anomena, en el seu dialecte \xc3\xa0tic, \xce\xa0\xce\xbb\xce\xb7\xcf\x8a\xce\xac\xce\xb4\xce\xb7\xcf\x82, i les col\xc2\xb7loca vora el genoll de Perseu seguint \xc3\x88udox. Amb aix\xc3\xb2 coincideix Hiparc de Nicea qui les hi don\xc3\xa0 els noms de \xce\xa0\xce\xbb\xce\xb5\xce\xb9\xce\xac\xcf\x82 i \xce\xa0\xce\xbb\xce\xb5\xce\xb9\xce\xac\xce\xb4\xce\xb5\xcf\x82, en canvi Ptolemeu usa el mot en singular fent refer\xc3\xa8ncia a quatre de les estrelles, que no separa de Taurus. _NEWLINE_Fa temps que se sap que es tracta d'un grup f\xc3\xadsicament relacionat i no pas de cap tipus d'alineament. El Reverend John Michell calcul\xc3\xa0 en 1767 que la probabilitat d'una alineaci\xc3\xb3 casual de tantes estrelles brillants era nom\xc3\xa9s d'un de cada 500.000, d'aquesta manera va inferir correctament que les Pl\xc3\xa8iades i molts altres grups d'estrelles ha de ser f\xc3\xadsicament relacionades . Quan es van fer els primers estudis sobre el moviment propi de les estrelles, es va trobar que totes es movien en la mateixa direcci\xc3\xb3 a trav\xc3\xa9s del cel, en la mateixa proporci\xc3\xb3, la qual cosa demostrava que havien d'estar relacionades. _NEWLINE_Charles Messier mesur\xc3\xa0 la posici\xc3\xb3 del c\xc3\xbamul i el va incloure com M45 en el seu cat\xc3\xa0leg d'objectes semblants a cometes, publicat en 1771. Juntament amb la Nebulosa d'Ori\xc3\xb3 i el c\xc3\xbamul del pessebre, Messier va incloure les Pl\xc3\xa8iades, tot i que la majoria dels objectes de Messier s\xc3\xb3n molt m\xc3\xa9s feble i m\xc3\xa9s f\xc3\xa0cil de confondre amb els cometes. Una possibilitat \xc3\xa9s que Messier simplement volia tenir un cat\xc3\xa0leg m\xc3\xa9s ampli que el seu rival cient\xc3\xadfic Lacaille, qui public\xc3\xa0 un cat\xc3\xa0leg el 1755 on figuraven 42 objectes, i per aix\xc3\xb2 va afegir alguns objectes brillants i ben coneguts per augmentar la seva llista.\n_START_SECTION_\nDist\xc3\xa0ncia\n_START_PARAGRAPH_\nLa dist\xc3\xa0ncia a les Pl\xc3\xa8iades \xc3\xa9s un primer esgla\xc3\xb3 en l'anomenda escala de dist\xc3\xa0ncies c\xc3\xb2smiques, una seq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia de les escales de dist\xc3\xa0ncia per a tot l'univers. La grand\xc3\xa0ria d'aquest primer esgla\xc3\xb3 calibra tota l'escala. Com el grup est\xc3\xa0 tan prop de la Terra, la dist\xc3\xa0ncia \xc3\xa9s relativament f\xc3\xa0cil de mesurar. El coneixement exacte de la dist\xc3\xa0ncia permet als astr\xc3\xb2noms tra\xc3\xa7ar un diagrama de Hertzsprung-Russell per al c\xc3\xbamul, que alhora servir\xc3\xa0 per estimar la dist\xc3\xa0ncia a qu\xc3\xa8 es troben altres c\xc3\xbamuls. Altres m\xc3\xa8todes poden llavors estendre l'escala de dist\xc3\xa0ncia dels c\xc3\xbamuls a les gal\xc3\xa0xies i a grups de gal\xc3\xa0xies, i es pot construirt una escala de dist\xc3\xa0ncia c\xc3\xb2smica. En \xc3\xbaltima inst\xc3\xa0ncia, el coneixement que tenen actualment els astr\xc3\xb2noms sobre l'edat i l'evoluci\xc3\xb3 de l'univers est\xc3\xa0 influenciat pel coneixement que tenim de la dist\xc3\xa0ncia a les Pl\xc3\xa8iades. _NEWLINE_Abans del llan\xc3\xa7ament del sat\xc3\xa8l\xc2\xb7lit Hipparcos es creia que la dist\xc3\xa0ncia de les pl\xc3\xa8iades a la Terra era d'uns 135 parsec. Hipparcos va causar consternaci\xc3\xb3 entre els astr\xc3\xb2noms al trobar que es trobava a una dist\xc3\xa0ncia de tan sols 118 parsecs mitjan\xc3\xa7ant el mesurament de la paral\xc2\xb7laxi de les estrelles del c\xc3\xbamul-una t\xc3\xa8cnica que hauria d'haver produ\xc3\xaft els resultats m\xc3\xa9s directes i acurats. Treballs posteriors van trobar que el mesurament de la dist\xc3\xa0ncia d'Hipparcos a les Pl\xc3\xa8iades era erroni. Encara que no se sap perqu\xc3\xa8 es va produir l'error. Actualment es pensa que la dist\xc3\xa0ncia a les Pl\xc3\xa8iades \xc3\xa9s major de 135 parsecs, cap als 440 anys llum._NEWLINE_Els membres visibles de les Pl\xc3\xa8iades s\xc3\xb3n estels lluminosos blaus o blancs. El c\xc3\xbamul cont\xc3\xa9 cents d'altres estels massa t\xc3\xa8nues per a ser visibles a ull nu. Les Pl\xc3\xa8iades s\xc3\xb3n un c\xc3\xbamul jove, amb una edat estimada de 100 milions d'anys, i una vida estimada de nom\xc3\xa9s 250 milions d'anys m\xc3\xa9s, degut a la seva baixa densitat.\n_START_SECTION_\nComposici\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl radi del nucli del c\xc3\xbamul \xc3\xa9s al voltant de 8 anys llum i el radi de marea al voltant de 43 anys llum. El c\xc3\xbamul cont\xc3\xa9 sobre 1.000 membres estad\xc3\xadsticament confirmats, tot i que aquesta xifra exclou les estrelles bin\xc3\xa0ries no resoltes. Est\xc3\xa0 dominat per fins a 14 estrelles blaves joves i calentes visibles a ull nu. La composici\xc3\xb3 de les estrelles m\xc3\xa9s brillants \xc3\xa9s semblant a \xc3\x93ssa Major i \xc3\x93ssa Menor. La massa total del c\xc3\xbamul s'estima en 800 masses solars._NEWLINE_El c\xc3\xbamul cont\xc3\xa9 moltes nanes marrons, objectes amb una massa un 8% menor a la del Sol, i no prou pesants per a iniciar en el seu nucli la fusi\xc3\xb3 nuclear necess\xc3\xa0ria per a convertir-les en aut\xc3\xa8ntiques estrelles. Aquests objectes poden constituir el 25% del total de la poblaci\xc3\xb3 del c\xc3\xbamul, encara que hi contribueixin nom\xc3\xa9s amb el 2% de la massa total. Els astr\xc3\xb2noms han fet grans esfor\xc3\xa7os en trobar i analitzar les nanes marrons de les Pl\xc3\xa8iades i altres c\xc3\xbamul joves, ja que s\xc3\xb3n encara relativament brillants i observables, mentre que les nanes marrons de c\xc3\xbamuls m\xc3\xa9s vells s\xc3\xb3n molt m\xc3\xa9s dif\xc3\xadcils d'observar i estudiar. _NEWLINE_S'han trobat algunes nanes blanques en el c\xc3\xbamul. En tractar-se d'un c\xc3\xbamul jove no \xc3\xa9s habitual trobar nanes blanques, ja que les estrelles necessiten milions d'anys per evolucionar fins a la fase de nana blanca; \xc3\xa9s per aix\xc3\xb2 que es creu que aquestes estrelles no han evolucionat d'estrelles de massa baixa o interm\xc3\xa8dia, sin\xc3\xb3 d'estrelles de massa elevada de sistemes binaris. La transfer\xc3\xa8ncia de massa d'estrelles de massa elevada o les seves companyes durant la seva r\xc3\xa0pida evoluci\xc3\xb3 podria resultar en una via m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pida per a la formaci\xc3\xb3 d'una nana blanca. Encara que els detalls d'aquesta suposada transfer\xc3\xa8ncia des d'un pou de gravetat profunda o un de menor no ha estat explicat.\n_START_SECTION_\nEdat i evoluci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nL'edat d'un c\xc3\xbamul es pot estimar comparant el diagrama de Hertzsprung-Russell del c\xc3\xbamul amb models te\xc3\xb2rics d'evoluci\xc3\xb3 estel\xc2\xb7lar, i usant aquesta t\xc3\xa8cnica, l'edat de les Pl\xc3\xa8iades estaria entre els 75 i el 150 milions d'anys. L'amplitud de l'estimaci\xc3\xb3 de l'edat del c\xc3\xbamul \xc3\xa9s deguda a incerteses dels models d'evoluci\xc3\xb3 estel\xc2\xb7lar. En particular, els models inclouen un fenomen conegut com a exc\xc3\xa9s convectiu (convective overshoot en angl\xc3\xa8s), pel qual una zona convectiva dins d'una estrella penetra en una zona no convectiva, resultant en un aparent augment de l'edat. _NEWLINE_Una altra manera d'estimar l'edat del c\xc3\xbamul \xc3\xa9s observarnt els objectes de menor massa. A les estrelles de la seq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia principal, el liti es destrueix r\xc3\xa0pidament en reaccions de fusi\xc3\xb3 nuclear, per\xc3\xb2 les nanes marrons poden retenir el seu liti. Com que la temperatura d'ignici\xc3\xb3 del liti \xc3\xa9s molt baixa, 2,5 milions de k\xc3\xa8lvins, les nanes marrons de major massa el cremaran a poc a poc, i per tant, determinant les nanes marrons de massa elevada del c\xc3\xbamul que continguin liti ens pot donar una idea de l'edat del c\xc3\xbamul. Aplicant aquesta t\xc3\xa8cnica l'edat de les Pl\xc3\xa8iades seria d'uns 115 milions d'anys._NEWLINE_El moviment relatiu del c\xc3\xbamul el portar\xc3\xa0 en el futur a passar per sota del peu de l'actual constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 d'Ori\xc3\xb3, vist des de la Terra. Tamb\xc3\xa9, com molt altres c\xc3\xbamuls oberts, les Pl\xc3\xa8iades no estaran juntes gravitacionalment sempre, ja que alguns components seran expulsats per encontres i altres seran desmantellats per camps de marea gravitacionals. Els c\xc3\xa0lculs suggereixen que el c\xc3\xbamul trigar\xc3\xa0 uns 250 milions d'anys a dispersar-se, amb interaccions gravitacionals com n\xc3\xbavols moleculars gegants i els bra\xc3\xa7os espirals de la gal\xc3\xa0xia tamb\xc3\xa9 accelerant la seva desaparici\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nNebulositat de reflexi\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nSota condicions d'observaci\xc3\xb3 ideals, algunes traces de nebulositat es poden veure al voltant del c\xc3\xbamul, i aix\xc3\xb2 es veu m\xc3\xa9s clarament en fotografies de llarga exposici\xc3\xb3. \xc3\x89s uns nebulosa de reflexi\xc3\xb3 causada per la llum blava de les estrelles joves i calentes pols reflectida per la pols._NEWLINE_Antigament es creia que la pols era el romanent de la formaci\xc3\xb3 del c\xc3\xbamul, actualment es pensa que amb 100 milions d'anys, la major part de la pols origin\xc3\xa0ria s'hauria dispersat per la pressi\xc3\xb3 de radiaci\xc3\xb3. Per aix\xc3\xb2, sembla que el c\xc3\xbamul est\xc3\xa0 travessant una regi\xc3\xb3 particularment polsosa del medi interestel\xc2\xb7lar._NEWLINE_Els estudis mostren que la pols responsable de la nebulositat no est\xc3\xa0 distribu\xc3\xafda uniformement, sin\xc3\xb3 que es concentra principalment en dues capes al llarg de la l\xc3\xadnia de visi\xc3\xb3 del c\xc3\xbamul. Aquestes capes poden haver-se format per la desacceleraci\xc3\xb3 deguda a la pressi\xc3\xb3 de radiaci\xc3\xb3 mentre la pols s'acosta a les estrelles.\n_START_SECTION_\nObservaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc3\xa0cies a la magnitud de les estrelles que les componen, el c\xc3\xbamul \xc3\xa9s visible a ull nu. Est\xc3\xa0 situat en la constel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 de Taure proper a l'eix format per les estrelles S\xc3\xadrius (Ca Major) - Cintur\xc3\xb3 d'Ori\xc3\xb3 (Ori\xc3\xb3) - Aldebaran (Taure)._NEWLINE_Es poden distingir cinc estrelles molt r\xc3\xa0pidament a cop d'ull, un cop l'ull s'ha acostumat, \xc3\xa9s f\xc3\xa0cil poder observar fins a 11 estrelles en bones condicions. _NEWLINE_Amb binoculars o un telescopi el c\xc3\xbamul es mostrar\xc3\xa0 m\xc3\xa9s ric. La nebulosa nom\xc3\xa9s es podr\xc3\xa0 veure en fotografia."