b'\n_START_ARTICLE_\nComunitat de l\'Emmanuel\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nLes d\xc3\xa8cades del 1960 i 1970 es distingeixen per un q\xc3\xbcestionament dels referents morals, socials i religiosos. Els valors proposats han estat marcats per l\'individualisme, una voluntat de llibertat i un intent d\'alliberament dels marcs socials tradicionals. \xc3\x89s en aquest moment que l\'Esgl\xc3\xa9sia Cat\xc3\xb2lica decideix convocar el Concili Vatic\xc3\xa0 II (1962-1965): una trobada de tots els bisbes del m\xc3\xb3n sencer per a reflexionar i fer propostes per respondre a les q\xc3\xbcestions del m\xc3\xb3n contemporani._NEWLINE_En aquest per\xc3\xadode apareixen noves iniciatives comunit\xc3\xa0ries a l\'Esgl\xc3\xa9sia Cat\xc3\xb2lica. Van sorgir nous moviments i comunitats. Alguns van inventar formes inesperades de vida cristiana, santedat i missi\xc3\xb3. Aquests moviments s\xc3\xb3n, en gran part, compostos i animats per laics (persones casades o solters) i no nom\xc3\xa9s per sacerdots o religiosos, com era tradicional fins aquell moment. El 1967 sorgeix un gran corrent espiritual, la Renovaci\xc3\xb3 Carism\xc3\xa0tica, que suscitar\xc3\xa0 el naixement d\'un gran nombre de comunitats. Una d\'elles \xc3\xa9s la de l\'Emmanuel._NEWLINE_Al desembre de 1971, el laic franc\xc3\xa8s Pierre Goursat sent parlar de la Renovaci\xc3\xb3 Carism\xc3\xa0tica nascuda poc abans als Estats Units, a trav\xc3\xa9s d\'un pare Trinitari del Canad\xc3\xa0, el P. Regimbald. Ell va fer participar del seu entusiasme a alguns amics. Aix\xc3\xad l\'11 de febrer del 1972, quaranta persones es van reunir per escoltar el testimoni de persones que havien tingut l\'experi\xc3\xa8ncia carism\xc3\xa0tica. La major part van demanar la gr\xc3\xa0cia de l\'Efusi\xc3\xb3 de l\'Esperit Sant. D\'aquesta experi\xc3\xa8ncia neix un desig de llegir la Paraula de D\xc3\xa9u, celebrar els sagraments, canviar de vida i anunciar l\'Evangeli._NEWLINE_Entre aquells que van assistir a aquesta reuni\xc3\xb3 estaven Pierre Goursat, que contava llavors amb 57 anys, i una jove interna de medecina, Martine Laffitte (avui dia Martine Catta, pel seu matrimoni). A partir d\'aquesta vetllada ells es van recon\xc3\xa8ixer m\xc3\xbatuament com a germ\xc3\xa0 i germana, cridats a comen\xc3\xa7ar alguna cosa que no sabien ben b\xc3\xa9 qu\xc3\xa8 podia arribar a ser. Havia nascut l\'Emmanuel, tot i que aleshores encara no amb aquest nom. Van comen\xc3\xa7ar a pregar junts cada dia. M\xc3\xa9s tard van convidar a algunes persones a pregar amb ells, a Par\xc3\xads, en la gr\xc3\xa0cia de la Renovaci\xc3\xb3. En comen\xc3\xa7ar eren 5 persones. En finalitzar el primer any eren ja 500._NEWLINE_Davant d\'aquest creixement inesperat, el grup de preg\xc3\xa0ria inicial va ser dividit en diversos grups, per\xc3\xb2 aviat cadascun d\'aquests grups va arribar a tenir el mateix nombre de persones que tenia el grup inicial. Aix\xc3\xb2 va donar lloc a 4 grans "assemblees de preg\xc3\xa0ria". En aquestes assemblees de preg\xc3\xa0ria moltes persones manifestaven haver transformat les seves vides. Algunes persones van expressar tanmateix el seu desig d\'anar m\xc3\xa9s lluny en el seu comprom\xc3\xads. Aquestes persones van comen\xc3\xa7ar a trobar-se regularment en activitats que anaven m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 del grup de preg\xc3\xa0ria. Pierre i Martine van escollir el nom d\'\xc2\xabEmmanuel\xc2\xbb per tal de guardar la unitat i designar aquesta comunitat naixent.\n_START_SECTION_\nExpansi\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nA partir del comprom\xc3\xads de quaranta primeres persones, el 1976, la Comunitat es desenvolupa molt r\xc3\xa0pidament, tant en el seu nombre, com geogr\xc3\xa0ficament. Lluny d\'encaixonar-se a Par\xc3\xads, la Comunitat s\'expandeix, primerament a l\'interior de Fran\xc3\xa7a i despr\xc3\xa9s a l\'estranger. Durant els primers temps, el nombre de membres es doblava cada any. El 1982 l\'Emmanuel ja estava present a 8 pa\xc3\xafsos i comptava amb 1100 membres, nombre que va augmentar a 2500 el 1988._NEWLINE_Quan mor Pierre Goursat, el 25 de mar\xc3\xa7 del 1991, la Comunitat ja estava present en els cinc continents. El 2004 comptava amb 7200 membres i el 2009 el seu nombre s\'apropava als 8000; tots ells repartits en 64 pa\xc3\xafsos, tot i que aproximadament la meitat dels seus membres es troba a Fran\xc3\xa7a.'