b'\n_START_ARTICLE_\nBandera de Val\xc3\xa8ncia\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nMalgrat que la concessi\xc3\xb3 de la Senyera del rei a la ciutat de Val\xc3\xa8ncia s\'ha atribu\xc3\xaft tradicionalment a un privilegi especial de Jaume I, no hi ha cap document que aix\xc3\xad ho explicite. Val\xc3\xa8ncia, com la resta de viles reials, tenia com ensenya els s\xc3\xadmbols del monarca perqu\xc3\xa8 pertanyia a ell, \xc3\xa9s a dir, era part integrant del territori del rei com a senyor feudal. \xc3\x89s aix\xc3\xad com, amb el progressiu proc\xc3\xa9s de desenvolupament de la personalitat jur\xc3\xaddica dels municipis arreu de la Corona durant el segle XIII, Val\xc3\xa8ncia i la resta de viles de reialenc degueren adoptar la Senyera Reial com a bandera municipal; posteriorment, amb l\'enfortiment de la personalitat municipal, arribarien les particularitzacions simb\xc3\xb2liques per gr\xc3\xa0cia reial. En qualsevol cas, les primeres refer\xc3\xa8ncies documentals deixen clar que a principis del segle XIV la senyera del senyor rei e de la ciutat era la que seguia la mil\xc3\xadcia local quan havia de lliurar batalla. Aix\xc3\xad i tot, la tradicional variabilitat en el nombre de bastons a les representacions medievals de la Senyera ha fet que alguns autors defensen que la Senyera de Val\xc3\xa8ncia tenia en origen \xc3\xbanicament dues barres per gr\xc3\xa0cia de Jaume I._NEWLINE_Entre 1356 i 1369 es va produir l\'anomenada Guerra dels dos Peres, entre els reis de la Corona d\'Arag\xc3\xb3 i Castella. Durant aquesta guerra la ciutat de Val\xc3\xa8ncia va ser assetjada dues vegades per l\'ex\xc3\xa8rcit del rei castell\xc3\xa0, i ambdues va resistir, per aix\xc3\xb2 el rei Pere el Cerimoni\xc3\xb3s va voler recompensar la ciutat amb un privilegi que afegia la corona reial a les seues armes. No s\'ha trobat fins ara el document original, per\xc3\xb2 en coneixem l\'exist\xc3\xa8ncia a trav\xc3\xa9s d\'un acord del Consell de la ciutat que en 1377 va decidir canviar els segells amb l\'escut antic sense corona que encara utilitzava l\'administraci\xc3\xb3 municipal, per uns de nous amb la corona recentment atorgada: \xc2\xabe \xc3\xa9s cert que\xc2\xb7l senyal per los molt alts senyors reys d\'Arag\xc3\xb3 atorgat e confermat a la dita ciutat era e \xc3\xa9s lur propri senyal de bastons o barres grogues e vermelles. [\xe2\x80\xa6] al cap subir\xc3\xa0 sia feta corona per dues raons, la primera car la dita ciutat \xc3\xa9s cap de regne majorment, e la segona car lo molt alt senyor rey, ara regnant, per son propri motiu e sa mera liberalitat, tenint-se aix\xc3\xad com fon sa merc\xc3\xa8 per molt servit de la dita ciutat senyaladament en la guerra de Castella prop passada, specialment en los setges, e pus principalment en lo segon e derrer d\'aquells tenguts sobre aquella per lo dit rey de Castella, enad\xc3\xad la dita corona al dit senyal\xc2\xbb. Hom pot veure com el document parla en tot moment de l\'escut de la ciutat, per\xc3\xb2 com que a l\'edat mitjana una bandera no \xc3\xa9s m\xc3\xa9s que un escut o armes posades sobre tela, aix\xc3\xb2 ha servit a alguns autors per considerar aquest document com la prova m\xc3\xa9s antiga de l\'exist\xc3\xa8ncia de la Senyera Coronada. No obstant aix\xc3\xb2, no es coneix cap document del segle XIV que parle de la corona afegida a la Senyera, simplement aquest fa refer\xc3\xa8ncia a l\'escut de la ciutat, aplicat als segells i armes municipals._NEWLINE_El seg\xc3\xbcent document conegut que en parla \xc3\xa9s novament un acord del Consell pel qual es decideix en 1449 fer-ne una nova \xc2\xabattenents [que] la bandera d\'or e flama que la ciutat tenia fos squiurada e gastada, per tal prove\xc3\xafren ne fos feta una nova consemblant d\'aquella, emper\xc3\xb2 ab corona\xc2\xbb. El que el document sembla indicar \xc3\xa9s que fins ara la bandera de la ciutat continuava essent la del rei, i \xc3\xa9s en aquest moment quan s\'afegeix la corona. Altres autors pensen que el document es refereix a la corona met\xc3\xa0l\xc2\xb7lica que porta damunt el pal, tot i que precisament a partir del segle XV hi ha nombroses cartes portolanes en qu\xc3\xa8 apareix, dins d\'una franja de tons blaus, situada al costat de les quatre barres. Aix\xc3\xad, en les cartes del segle XIV, com les de Dulcert (1339) o Cresques (1375), la ciutat de Val\xc3\xa8ncia s\'identifica encara \xc3\xbanicament amb les barres reials, sense corona ni franja. La primera carta portolana coneguda en qu\xc3\xa8 apareix la corona \xc3\xa9s la de Maci\xc3\xa0 de Viladesters, de 1413, conservada a la Biblioteca Nacional de Par\xc3\xads. A partir d\'aleshores, nombroses cartes portolanes mostren la corona dins d\'una franja normalment blavosa, com les de Vallseca (1439), Roselli (1466), Benincasa (1473) o Martines (1570, 1572 i 1578). No obstant aix\xc3\xb2, algunes altres representacions coet\xc3\xa0nies continuen mostrant la bandera de la ciutat de Val\xc3\xa8ncia simplement amb les quatre barres reials, com en el cas de les cartes portolanes de Reinel (1485) o Cantino (1502). Recentment, per\xc3\xb2, hi ha qui ha argumentat que la corona sobre blau que apareix en aquestes cartes seria, en realitat, una convenci\xc3\xb3 gr\xc3\xa0fica per representar la corona de l\'escut, per\xc3\xb2 no una fidel reproducci\xc3\xb3 de la senyera oficial de la ciutat._NEWLINE_D\'altra banda, hi ha diversos documents municipals que indueixen a confirmar la pres\xc3\xa8ncia de la corona sobre la Senyera de Val\xc3\xa8ncia, tal com apareixia representada en la majoria de cartes portolanes. Gr\xc3\xa0cies als albarans de pagament conservats entre la documentaci\xc3\xb3 del Racional, l\'oficial reial encarregat de controlar les despeses municipals, sabem que la bandera de la ciutat que s\'emprava en la process\xc3\xb3 de Sant Dion\xc3\xads i en la de Sant Jordi es va refer en diverses ocasions al llarg del segle XVI. En 1503 es confeccion\xc3\xa0 una bandera nova i en 1545 una altra, que va ser refeta en 1596 a causa d\'un incendi produ\xc3\xaft a la Casa de la Ciutat en 1586, deu anys abans. El document de 1596, en qu\xc3\xa8 es descriuen els costos de les teles i els treballs per confeccionar la Senyera, \xc3\xa9s el que sembla indicar m\xc3\xa9s clarament l\'exist\xc3\xa8ncia d\'una corona de tela sobre una franja blava en parlar de \xc2\xabsis alnes un palm y mig de tafat\xc3\xa0 de mant\xc3\xb2s blau pera la asta y corona de dita bandera [\xe2\x80\xa6] dos ter\xc3\xa7os de palms de set\xc3\xad carmes\xc3\xad y mig palm de set\xc3\xad vert pera la pedreria de la corona [\xe2\x80\xa6] trenta cinch alnes dos palms de tafat\xc3\xa0 carmes\xc3\xad doble d\'un palm d\'ample\xc2\xbb. Per uns autors les voluminoses mesures de les teles aportades impedeixen que es puga argumentar que el tafet\xc3\xa0 blau siga pels petits fullatges o llambrequins que pengen de la cimera del pal, representant el mantellet blau amb creu blanca de l\'escut reial, mentre que el set\xc3\xad carmes\xc3\xad i verd estaria destinat a les pedres precioses simulades \xe2\x80\x93roges i verdes\xe2\x80\x93 que hi ha a la franja roja que separa les quatre barres de la franja blava. Altres autors, per contra, creuen que aquestes teles blaves servirien per folrar el pal i subjectar-hi la bandera, mentre que les altres teles de colors anirien recobrint la corona met\xc3\xa0l\xc2\xb7lica imitant la pedreria, per\xc3\xb2 mai sobre una franja blava de tela._NEWLINE_Sembla, a m\xc3\xa9s, que \xc3\xa9s tamb\xc3\xa9 a principis d\'aquest segle XVI quan es popularitz\xc3\xa0 el nom de Senyera del Rat Penat, cosa que indica que all\xc3\xb2 que es considerava m\xc3\xa9s important i recognoscible de la Senyera era la cimera del pal. Sabem que en 1545 es f\xc3\xa9u per primera vegada una cimera d\'argent i que en 1587 es va fer completament nova perqu\xc3\xa8 aquella s\'havia cremat en l\'incendi de l\'any anterior, ordenant que es fes lo rat penat que se acostuma a portar en lo cap de la bandera de la present ciutat. En 1596, al mateix temps que es reparava la Senyera, s\'aprofit\xc3\xa0 per reduir les dimensions de la cimera del rat penat, situat sobre l\'elm o celada de l\'escut del rei. En 1638, per al quart centenari de la conquesta, es va fer un nou pal d\'argent amb la cimera, la qual segons va demostrar V. Vives Liern \xc3\xa9s segurament la mateixa que ha arribat fins a nosaltres i encara s\'utilitza, ja que s\'adequa a les descripcions documentals i pesa exactament el mateix._NEWLINE_De moment, doncs, no sabem amb certesa si la Senyera de Val\xc3\xa8ncia duia una corona sobre una franja blava des del segle XV, com assenyalen les cartes portolanes i semblen indicar els documents esmentats del segle XVI, o b\xc3\xa9 va continuar sent igual que la Senyera Reial fins al segle XIX, com apunten els testimonis literaris, que mai esmenten la corona o la franja. En qualsevol cas, cal deixar clar que la Senyera de Val\xc3\xa8ncia nom\xc3\xa9s representa la capital del regne, mentre que la Senyera Reial nom\xc3\xa9s ho feia al bra\xc3\xa7 reial, com es pot veure en les pintures de la Sala Nova del Palau de la Generalitat realitzades durant la d\xc3\xa8cada de 1590, tot representant els bra\xc3\xa7os o estaments de les Corts forals. L\'\xc3\xbanica representaci\xc3\xb3 coneguda que englobava al general del regne era l\'emblema conjunt dels tres estaments, la Mare de D\xc3\xa9u per l\'estament eclesi\xc3\xa0stic, sant Jordi per l\'estament nobiliari i l\'\xc3\x80ngel Custodi amb l\'escut i la senyera quadribarrada del rei per l\'estament reial. I no es pot considerar, com va argumentar Joan Fuster, que el bra\xc3\xa7 reial represente el poble "lliure", perqu\xc3\xa8 \xc3\xbanicament representava els interessos de l\'oligarquia urbana de les ciutats i viles reials valencianes. Aix\xc3\xad doncs, la Senyera de Val\xc3\xa8ncia \xe2\x80\x93dugu\xc3\xa9s o no corona i blau des del segle XV\xe2\x80\x93 representava nom\xc3\xa9s la ciutat, mentre que la Senyera Reial era la del rei de Val\xc3\xa8ncia i tota la Corona d\'Arag\xc3\xb3. Cap investigador o historiador ha demostrat fins ara que cap bandera represent\xc3\xa9s el conjunt sencer del regne com a cos pol\xc3\xadtic.\n_START_SECTION_\nLa Senyera de Val\xc3\xa8ncia en \xc3\xa8poca foral\n_START_PARAGRAPH_\nL\'origen de l\'her\xc3\xa0ldica medieval \xc3\xa9s identificar als nobles, i les banderes no s\xc3\xb3n sin\xc3\xb3 la representaci\xc3\xb3 de les seues armes en una tela per a la seua identificaci\xc3\xb3 al camp de batalla. En aquest sentit, les ciutats i viles reials valencianes van adoptar en principi la bandera del seu senyor, el rei, i no les van personalitzar sin\xc3\xb3 m\xc3\xa9s tard. Seguir la senyera per part d\'un ex\xc3\xa8rcit feudal implica seguir el senyor que representa, en aquest cas el rei, i Jaume I va establir un fur en qu\xc3\xa8 s\'ordena als cavallers seguir la bandera de la ciutat o del terme d\'all\xc3\xa0 on residissen i tinguessen dret a ser just\xc3\xadcia o jurat, cosa que varen confirmar els seus successors. En el cas de la ciutat de Val\xc3\xa8ncia, quan el rei o els jurats convocaven la mil\xc3\xadcia ho feien col\xc2\xb7locant la Senyera de la ciutat a un lloc p\xc3\xbablic i visible i fent una crida per seguir-la. Aquesta la custodiava el Racional a la Casa de la Ciutat, que la lliurava al Just\xc3\xadcia perqu\xc3\xa8 la port\xc3\xa9s a la batalla. El Just\xc3\xadcia (separat en Just\xc3\xadcia Criminal i Just\xc3\xadcia Civil en 1321) era un c\xc3\xa0rrec municipal foral que exercia la just\xc3\xadcia com a delegat reial, ja que el rei era l\'\xc3\xbanic amb capacitat per impartir-la als seus territoris privatius (el reialenc), i per tant el Just\xc3\xadcia era tamb\xc3\xa9 l\'encarregat de dur la Senyera Reial en representaci\xc3\xb3 de la persona del rei quan l\'ex\xc3\xa8rcit feudal havia d\'eixir de la ciutat a lliurar batalla. En aquest sentit, sabem que el Just\xc3\xadcia va ser qui port\xc3\xa0 la Senyera Reial en representaci\xc3\xb3 del monarca en la primera process\xc3\xb3 de Sant Dion\xc3\xads del 9 d\'octubre de 1338, que commemorava el primer centenari de la conquesta de Val\xc3\xa8ncia. I aix\xc3\xad ho va fer, durant tota l\'\xc3\xa8poca foral, a totes les processons religioses o civils on l\'ensenya de la ciutat desfilava._NEWLINE_Existia tot un cerimonial que indicava que la Senyera de Val\xc3\xa8ncia no es podia inclinar mai, ni podia passar per sota d\'una porta, per aix\xc3\xb2 era costum baixar-la pel balc\xc3\xb3 de la Casa de la Ciutat, o hissar-la per sobre de les portes de la muralla quan havia d\'eixir fora. En 1365 el rei Pere el Cerimoni\xc3\xb3s va concedir a la ciutat de Val\xc3\xa8ncia un privilegi per crear un cos de cent ballesters amb la finalitat de protegir la Senyera a la batalla, l\'anomenat popularment Centenar de la Ploma, que va estar vigent fins a 1707._NEWLINE_Quan la ciutat de Val\xc3\xa8ncia, com altres viles i ciutats, va particularitzar la seua Senyera amb una corona, probablement aquesta va continuar complint el mateix paper que la Senyera Reial, ja que aquesta Senyera Coronada representava a la ciutat de Val\xc3\xa8ncia, per\xc3\xb2 aquesta no deixava de ser una ciutat reial, i com tal tot el que era de la ciutat era del rei. Aix\xc3\xad \xc3\xa9s com la Senyera Coronada, senyera municipal i reial alhora, va heretar totes les disposicions de l\'anterior com una evoluci\xc3\xb3 natural, i el Just\xc3\xadcia va continuar portant la Senyera de la ciutat, el Centenar de la Ploma rendint-li els mateixos honors, i es va continuar sense poder-la inclinar._NEWLINE_La primera vegada que hi ha documentada una eixida de la Senyera de Val\xc3\xa8ncia \xc3\xa9s en 1321 (no s\'ha conservat documentaci\xc3\xb3 a l\'arxiu municipal anterior a 1306), quan encara era \xc3\xbanicament una Senyera Reial. Ho va fer per dirigir la mil\xc3\xadcia local contra el senyor de Riba-roja, i aix\xc3\xad ho va fer tamb\xc3\xa9 en nombroses ocasions al llarg de tot el per\xc3\xadode medieval. Una eixida significativa va ser la de 1412, quan en ple Comprom\xc3\xads de Casp el Governador del regne la va treure contra una host de castellans partidaris de Ferran d\'Antequera, i despr\xc3\xa9s d\'una lluita a prop de Morvedre el Governador va morir i els castellans es van fer amb la Senyera. En 1465 eixia de nou la senyera de Val\xc3\xa8ncia dirigint la host ciutadana, dins l\'ex\xc3\xa8rcit reial, per aixafar la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 de Jaume d\'Arag\xc3\xb3, senyor d\'Aren\xc3\xb3s. I una altra eixida, ben documentada per Escolano, \xc3\xa9s quan va anar contra els musulmans revoltats a la serra d\'Espad\xc3\xa0 en 1526.\n_START_SECTION_\nDespr\xc3\xa9s de la Nova Planta\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s del Decret de Nova Planta de 1707, que abol\xc3\xad els Furs, la Senyera Coronada, com la resta de senyeres forals, va caure en des\xc3\xbas, i sembla que va quedar oblidada a una arca en la Casa de la Ciutat. Aix\xc3\xad, per la proclamaci\xc3\xb3 de Llu\xc3\xads I com rei, en 1724, es va utilitzar en substituci\xc3\xb3 de la Senyera ciutadana, emprada en les proclamacions reials des de feia segles, un nou pen\xc3\xb3 blanc en el qual es va brodar la flor de Lis borb\xc3\xb2nica (actualment es pot observar al Museu d\'Hist\xc3\xb2ria de Val\xc3\xa8ncia), que es va continuar utilitzant per les posteriors proclamacions de Carles III i Carles IV al llarg del segle XVIII. _NEWLINE_En 1738 la Senyera Coronada es va recuperar per la desfilada de commemoraci\xc3\xb3 del cinqu\xc3\xa8 centenari de la conquesta, i es va improvisar una reconstrucci\xc3\xb3 de l\'abolida mil\xc3\xadcia del Centenar de la Ploma._NEWLINE_A partir de llavors la Senyera va quedar com un element folkl\xc3\xb2ric i festiu que es va continuar utilitzant sense cap oficialitat per la process\xc3\xb3 de Sant Dion\xc3\xads, i a partir del segle XIX tamb\xc3\xa9 en altres festes locals com la process\xc3\xb3 del Corpus, que encap\xc3\xa7alava, o com a element hist\xc3\xb2ric i decoratiu en visites reials i altres desfilades.'