b"\n_START_ARTICLE_\nJos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Orense\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nMarqu\xc3\xa8s d'Albaida, es va incorporar a la Mil\xc3\xadcia Nacional durant el Trienni Liberal (1820-1823) per a lluitar contra les partides reialistes de Cant\xc3\xa0bria; en 1823 va fugir a Anglaterra i va viatjar pels Estats Units i Fran\xc3\xa7a; va tornar amb l'amnistia de 1833 i immediatament va participar en la Junta de Defensa de Santander a favor del liberalisme. Va conspirar amb Eugenio de Aviraneta el 1834 i va estar empresonat en 1834. Es va donar a con\xc3\xa8ixer pels seus escrits en El Duende Liberal i El Tribuno a favor d'una lectura republicana de la Constituci\xc3\xb3 de Cadis. _NEWLINE_Va ser diputat per Pal\xc3\xa8ncia i Santander en diferents ocasions entre 1844 i 1856, amb intervals d'activisme republic\xc3\xa0 que li van valer persecucions i fugides a l'estranger. El 1856 va intentar organitzar una revoluci\xc3\xb3 contra Leopoldo O'Donnell i va ser bandejat. Va continuar la seva agitaci\xc3\xb3 republicana per tots els mitjans, en conspiracions i escrits i premsa, i dintre del Partit dem\xc3\xb2crata va encap\xc3\xa7alar una dura pol\xc3\xa8mica amb Garrido i les seves idees socialistes propugnant l'individualisme republic\xc3\xa0. Fou escollit Diputat a les Corts Constituents de 1869, en aprovar-se la monarquia com a forma de govern va abandonar la Cambra i va participar en la cadena d'insurreccions republicanes de 1869, dirigint la revolta a B\xc3\xa9jar. Aquell mateix any de 1869, Orense va participar de la signatura del Pacte Federal Castell\xc3\xa0, tamb\xc3\xa9 dit de Valladolid. _NEWLINE_Quan en 1870 es va proclamar la Rep\xc3\xbablica a Fran\xc3\xa7a, va organitzar una legi\xc3\xb3 de voluntaris per a ajudar als seus correligionaris francesos. Pretenia una federaci\xc3\xb3 llatina i la instauraci\xc3\xb3 d'una Rep\xc3\xbablica universal. Amb la proclamaci\xc3\xb3 de la Primera Rep\xc3\xbablica a Espanya fou elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 1873 per la prov\xc3\xadncia de Pal\xc3\xa8ncia i va ser nomenat president de les Corts, per\xc3\xb2 va dimitir en encap\xc3\xa7alar el retra\xc3\xafment dels diputats intransigents amb la pol\xc3\xadtica de govern de Francesc Pi i Margall. En 1874 es va retirar a Fran\xc3\xa7a i va tornar en 1877 per a morir en 1880 a Santander."