b'\n_START_ARTICLE_\nLignum vitae\n_START_PARAGRAPH_\nLignum vitae (del llat\xc3\xad que significa fusta de la vida) \xc3\xa9s una fusta que es comercia i que tamb\xc3\xa9 s\'anomena ga\xc3\xafac (en franc\xc3\xa8s), guayacan o guaiacum, i en alguns llocs d\'Europa pockholz. S\'obt\xc3\xa9 d\'arbres del g\xc3\xa8nere Guaiacum. Aquests arbres s\xc3\xb3n plantes natives del Carib i del litoral nord d\'Am\xc3\xa8rica del Sud. S\'han exportat molt cap Europa des dels inicis del segle XVI. S\xc3\xb3n fustes resistents i molt denses. \xc3\x89s l\'arbre nacional de Bahames i la flor nacional de Jamaica    ._NEWLINE_Aquesta fusta s\'obt\xc3\xa9 principalment de les esp\xc3\xa8cies Guaiacum officinale i Guaiacum sanctum. Actualment totes les esp\xc3\xa8cies del g\xc3\xa8nere Guaiacum es troben a la llista de CITES com esp\xc3\xa8cies en perill. Actualment aquesta fusta ha estat substitu\xc3\xafda pels pol\xc3\xadmers, els aliatgesi els materials compostos._NEWLINE_"Lignum vitae" t\xc3\xa9 aquest nom per les seves propietats medicinals. Se n\'utilitzava la resina per intentar guarir moltes malalties i dels trossets de fusta se\'n feien infusions.\n_START_SECTION_\nUsos\n_START_PARAGRAPH_\nPer la seva densitat se\'n feien boles de billar, bitlles i mans de morter, entre altres usos. _NEWLINE_El mestre rellotger John Harrison utilitz\xc3\xa0 lignum vitae per als seus rellotges de p\xc3\xa8ndol, donat que aquesta fusta s\'autolubrica.'