b"\n_START_ARTICLE_\nVictoria Kent Siano\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa n\xc3\xa0ixer a M\xc3\xa0laga, probablement el 6 de mar\xc3\xa7 de 1891, encara que hi ha discrep\xc3\xa0ncies documentals sobre la data. Ella mateixa va canviar-la per les de 1897 i 1889 en diferents documents datats a partir de la seva arribada a Madrid (1917). Altres fonts la situen en 1898. Entre les raons s'addueixen \xc2\xabexig\xc3\xa8ncies de tipus acad\xc3\xa8mic\xc2\xbb o fins i tot \xc2\xabcoqueteria\xc2\xbb._NEWLINE_El seu pare, Jos\xc3\xa9 Kent Rom\xc3\xa1n, era un comerciant de teixits, i la seva mare, Mar\xc3\xada Siano Gonz\xc3\xa1lez, mestressa de casa. Va viure a M\xc3\xa0laga fins a 1917, any en qu\xc3\xa8 va marxar a Madrid a estudiar el batxillerat a l'institut Cardenal Cisneros, amb el suport de la seva mare i pels contactes que havia travat el seu pare. A la seva arribada a la capital s'instal\xc2\xb7la a la Residencia de Se\xc3\xb1oritas. El 1920 ingressa en la facultat de Dret de la Universitat Central (actual Universitat Complutense de Madrid), on cursa la carrera com a alumna no oficial fins a llicenciar-se el juny de 1924._NEWLINE_Es col\xc2\xb7legia el gener de 1925 i, encara que no tenia gaire inter\xc3\xa8s a exercir la professi\xc3\xb3 davant dels tribunals, no va trigar a tenir la  primera intervenci\xc3\xb3 com a advocada defensora. Es va fer famosa el 1930 defensant davant del Tribunal Suprem de Guerra i Marina \xc3\x81lvaro de Albornoz, membre del Comit\xc3\xa8 Revolucionari Republic\xc3\xa0, detingut i processat amb qui despr\xc3\xa9s van formar el Govern provisional de la Rep\xc3\xbablica, arran de la insurrecci\xc3\xb3 de Jaca de desembre de 1930. Va ser la primera dona al m\xc3\xb3n a intervenir davant un consell de guerra, aconseguint l'absoluci\xc3\xb3 del seu defensat.\n_START_SECTION_\nDiputada\n_START_PARAGRAPH_\nAfiliada al Partit Radical Socialista, va ser escollida diputada de les Corts Constituents per Madrid a les eleccions generals espanyoles de 1931. A les eleccions del 16 de febrer de 1936, Victoria Kent va ser escollida diputada per Madrid, a les llistes d'Izquierda Republicana, que formava part del Front Popular.\n_START_SECTION_\nDirectora General de Presons\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser designada personalment pel President de la Rep\xc3\xbablica Alcal\xc3\xa1-Zamora Directora General de Presons, c\xc3\xa0rrec que va exercir amb l'objectiu d'aconseguir la rehabilitaci\xc3\xb3 dels presos, i que ocuparia fins a 1934._NEWLINE_El seu mandat al capdavant de les presons espanyoles va ser molt significatiu, continuant amb la labor empresa el segle anterior per la precursora Concepci\xc3\xb3n Arenal; de fet, una vegada que va haver manat retirar tots els grillons i cadenes de les presons, va fer modelar amb el metall obtingut una est\xc3\xa0tua de Concepci\xc3\xb3n Arenal. Es va dedicar intensament a la reforma de les presons espanyoles, sota el criteri que les societats estan obligades a recuperar al delinq\xc3\xbcent com a persona activa, i que les presons en s\xc3\xb3n l'instrument. Seguint aquestes directrius va ordenar la millora de l'alimentaci\xc3\xb3 dels reclusos, va permetre la llibertat de culte a les presons, va establir els permisos per raons familiars, va tancar 114 centres penitenciaris per estar en p\xc3\xa8ssimes condicions, va ordenar construir la nova pres\xc3\xb3 de dones de Ventas, a Madrid, en la qual no existien cel\xc2\xb7les de c\xc3\xa0stig, i va crear el Cos Femen\xc3\xad de Presons, per a les presons de dones, i l'Institut d'Estudis Penals, la direcci\xc3\xb3 dels quals encoman\xc3\xa0 al seu mestre Jimen\xc3\xa9z de As\xc3\xbaa._NEWLINE_Les seves mesures al capdavant de la Direcci\xc3\xb3 general de Presons li van donar una gran popularitat, arribant a apar\xc3\xa8ixer el seu nom en un conegud\xc3\xadssim xotis, \xc2\xabEl Pichi\xc2\xbb, part d'una revista fr\xc3\xadvola Las leandras, que cantava la popular Celia G\xc3\xa1mez: \xc2\xabLi ho pots dir / a Victoria Kent, / que el que \xc3\xa9s a mi / no ha nascut qui\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nSufragista\n_START_PARAGRAPH_\nAmb motiu de les discussions per aconseguir el sufragi femen\xc3\xad, es va posicionar en contra d'atorgar de forma immediata el vot a les dones. La seva opini\xc3\xb3 era que a la dona espanyola li mancava en aquell moment la suficient preparaci\xc3\xb3 social i pol\xc3\xadtica per a votar de manera responsable, ja que per influ\xc3\xa8ncia de l'Esgl\xc3\xa9sia el seu vot seria conservador, la qual cosa perjudicaria els partits d'esquerres. Va sostenir una pol\xc3\xa8mica sobre aquest tema amb una altra representant feminista en les corts, Clara Campoamor. Aix\xc3\xb2 li va implicar una certa impopularitat, no obtenint acta de diputada a les eleccions del 19 de novembre de 1933. L'any seg\xc3\xbcent va abandonar la Direcci\xc3\xb3 general de Presons.\n_START_SECTION_\nGuerra Civil espanyola\n_START_PARAGRAPH_\nDurant la guerra civil es va fer c\xc3\xa0rrec de la creaci\xc3\xb3 de refugis per a nens i de les guarderies infantils. El govern de la Rep\xc3\xbablica la va enviar a Fran\xc3\xa7a com a Primera Secret\xc3\xa0ria de l'ambaixada republicana a Par\xc3\xads, perqu\xc3\xa8 s'encarregu\xc3\xa9s de les evacuacions dels nens.\n_START_SECTION_\nSegona Guerra Mundial\n_START_PARAGRAPH_\nVa romandre en Fran\xc3\xa7a fins al final de la guerra, al terme de la qual va col\xc2\xb7laborar en la sortida dels refugiats espanyols cap a Am\xc3\xa8rica. No obstant aix\xc3\xb2, no va poder seguir el mateix cam\xc3\xad i va ser sorpresa per la invasi\xc3\xb3 nazi. En ser ocupat Par\xc3\xads per la Wehrmacht el 14 de juny de 1940, Victoria Kent es va refugiar a l'ambaixada mexicana durant un any. En estar el seu nom en la llista negra lliurada per la policia de la dictadura militar franquista al govern col\xc2\xb7laboracionista de Vichy, la Creu Roja li va proporcionar un apartament prop del Bois de Boulogne, on va viure fins a l'alliberament amb una identitat falsa: la de madame Duval. En aquest temps a la capital francesa va escriure Cuatro a\xc3\xb1os en Par\xc3\xads, novel\xc2\xb7la autobiogr\xc3\xa0fica narrada en tercera persona el protagonista de la qual, Pl\xc3\xa1cido, \xc3\xa9s un alter ego de l'autora.\n_START_SECTION_\nExili\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1948 va marxar a M\xc3\xa8xic, on va fer classes de Dret Penal a la universitat, fundant l'Escola de Capacitaci\xc3\xb3 per al Personal de Presons, de la qual va ser directora durant dos anys. Cridada per l'ONU, en 1949 va viatjar a Nova York per col\xc2\xb7laborar en la Secci\xc3\xb3 de Defensa Social, amb l'enc\xc3\xa0rrec d'estudiar el lamentable estat de les presons d'Iberoam\xc3\xa8rica, c\xc3\xa0rrec que va abandonar poc despr\xc3\xa9s per ser excessivament burocr\xc3\xa0tic. A Nova York va fundar i va dirigir la revista Ib\xc3\xa8rica des de 1954 a 1974, en la qual publicava les not\xc3\xadcies arribades des d'Espanya per als exiliats republicans als Estats Units. Encara que va tornar a Espanya el 1977, va tornar a Nova York, on va passar la resta dels seus dies, fins a la seva mort en 1987."