b"\n_START_ARTICLE_\nHernando Vi\xc3\xb1es\n_START_SECTION_\nAprenentatge\n_START_PARAGRAPH_\nFou fill d'un enginyer franc\xc3\xa8s d'origen catal\xc3\xa0 i de Mar\xc3\xada Soto (filla d'un expresident d'Hondures i d'una nadiua guatemalenca), i nebot del pianista lleidat\xc3\xa0 Ricard Vi\xc3\xb1es._NEWLINE_Amb l'esclat de la I Guerra Mundial, els Vi\xc3\xb1es-Soto van abandonar Par\xc3\xads, i despr\xc3\xa9s de rec\xc3\xb3rrer diversos punts de la geografia francesa, es van instal\xc2\xb7lar a Madrid. Una visita al Museu del Prado als dotze anys i el suport de la seva mare van determinar la seva vocaci\xc3\xb3. I aix\xc3\xad, en tornar a Par\xc3\xads l'any 1919, va presentar els seus treballs a Picasso, qui li va aconsellar l'entrada a l'Acad\xc3\xa8mia d'Art Sacre fundada per Maurice Denis i George Desvalli\xc3\xa8res. M\xc3\xa9s tard, tamb\xc3\xa9 va assistir a les classes d'Andr\xc3\xa9 Lhote i va treballar a l'estudi de Gino Severini. El 1922 va visitar el Monestir de Silos amb el seu pare.\n_START_SECTION_\nCarrera professional\n_START_PARAGRAPH_\nEn 1923 va exposar per primera vegada en el Sal\xc3\xb3 de Tardor de Par\xc3\xads i va fer amistat amb el pintor i escen\xc3\xb2graf Manuel \xc3\x81ngeles Ortiz, qui li va introduir en el cercle de pintors espanyols que m\xc3\xa9s tard s'anomenaria Escola de Par\xc3\xads: Joaqu\xc3\xadn Peinado (amb qui compartiria estudi), Celso Lagar, Francisco Coss\xc3\xado i Francisco Bores. Amb ells va exposar regularment a les galeries Percier i Max Berger._NEWLINE_En 1931 coneix a Lul\xc3\xba Jourdain (filla del decorador, escriptor i pol\xc3\xadtic Francis Jourdain), qui es converteix en la seva musa i model habitual. El 13 de maig de 1936, Lul\xc3\xba i Hernando celebren un gran sopar de comiat a l'Hostal Cervantes de Madrid, a la qual assisteixen, entre altres, Luis Bu\xc3\xb1uel, els germans Francisco i Federico Garc\xc3\xada Lorca, Rafael Alberti, Miguel Hern\xc3\xa1ndez, Neruda, Mar\xc3\xada Teresa Le\xc3\xb3n, Jos\xc3\xa9 Caballero i Pep\xc3\xadn Bello. Dos mesos m\xc3\xa9s tard esclata la Guerra Civil Espanyola. Vi\xc3\xb1es va participar en activitats antifranquistes, sent un dels art\xc3\xadfexs del Pavell\xc3\xb3 de la Rep\xc3\xbablica Espanyola._NEWLINE_La tardor de 1939, al poc de n\xc3\xa9ixer la seva filla, van haver de fugir del Par\xc3\xads ocupat pels alemanys, refugiant-se a Sant Joan Lohitzune, a prop de la frontera franc-espanyola. La seva pintura de ric colorit fauvista es va fer necess\xc3\xa0riament intimista. Malgrat que el 1946 va participar en la mostra de \xc2\xabArt de l'escola republicana\xc2\xbb en el Palau Man\xc3\xa9s de Praga, entre 1948 i 1963 es va veure obligat a donar classes de guitarra per a sobreviure._NEWLINE_El seu retorn a la vida art\xc3\xadstica pict\xc3\xb2rica va arribar amb la retrospectiva de la seva obra organitzada pel Museu d'Art Modern de Madrid en 1965. Des de llavors, les exposicions se succeeixen. _NEWLINE_En 1985, se sotmet a una operaci\xc3\xb3 pulmonar a Par\xc3\xads. Tres anys despr\xc3\xa9s se li concedeix la Medalla d'Or al M\xc3\xa8rit en les Belles arts. Mor a Par\xc3\xads el 1993, als 88 anys d'edat._NEWLINE_T\xc3\xa9 obra al Centre Pompidou de Par\xc3\xads; al Museu Reina Sofia de Madrid; als museus de Castris i Alb\xc3\xad, a Fran\xc3\xa7a; al Museu Nacional de Praga; al Museu de Tel-Aviv, a Israel; i a diverses institucions de Sud-am\xc3\xa8rica i els Estats Units."