b'\n_START_ARTICLE_\nJames Smithson\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNo se sap molt sobre la vida de Smithson: les seves col\xc2\xb7leccions cient\xc3\xadfiques, quaderns, diaris i correspond\xc3\xa8ncia es van perdre en un incendi que va destruir l\'edifici de l\'Institut Smithsonian el 1865, nom\xc3\xa9s els 213 volums de la seva biblioteca personal i alguns escrits personals van sobreviure. Smithson va n\xc3\xa9ixer el 1765 a Par\xc3\xads, Fran\xc3\xa7a, fill il\xc2\xb7leg\xc3\xadtim no reconegut d\'un terratinent angl\xc3\xa8s, el molt respectat i compliment Sir Hugh Smithson, quart bar\xc3\xb3 de Stanwick, al nord de Yorkshire, que m\xc3\xa9s tard va canviar el seu nom pel de Hugh Percy, i es va convertir en el primer Duc de Northumberland, Ordre de la Jarretera._NEWLINE_La mare de James Smithson era l\'amant del seu pare, Elizabeth Hungerford Keate, la filla de John Keate, un oncle de George Keate (1729-1797) que va ser triat per a la Royal Society en 1766. Elizabeth era la v\xc3\xaddua de John Macie, de Weston, prop de Bath, Somerset, per la qual cosa el jove Smithson originalment es deia Jacques Louis Macie. La seva mare es va casar amb John Marshe Dickinson, un fill amb problemes de Marshe Dickinson, que va ser alcalde de la ciutat de Londres en 1757 i membre del Parlament. Durant aquest matrimoni, va tenir un altre fill, per\xc3\xb2 l\'1 \xc2\xba Duc de Northumberland, en lloc de Dickinson, es creu que ha estat el pare d\'aquest segon fill tamb\xc3\xa9. _NEWLINE_Smithson, va comen\xc3\xa7ar els seus estudis de pregrau en Pembroke College, Universitat d\'Oxford, i en 1782 va rebre el seu Mestratge en Arts (DT.). Llicenciat en 1786, es va matricular com Jacobus Ludovicus Macie. El ge\xc3\xb2leg franc\xc3\xa8s Barth\xc3\xa9lemy Faujas de Saint-Fond ho va descriure com un jove estudiant diligent, dedicat a la recerca cient\xc3\xadfica, que corria el risc de ahogamiento per recollir observacions geol\xc3\xb2giques en una gira per les Illes H\xc3\xa8brides. _NEWLINE_El 19 d\'abril de 1787, als 22 anys, sota el nom de James Lewis Macie, va ser triat el m\xc3\xa9s jove membre de la Royal Society. Quan la seva mare va morir, en 1800, ell i el seu germ\xc3\xa0 va heretar un patrimoni considerable. Al voltant de 1802, va canviar el seu cognom de Macie al cognom del seu pare, Smithson. _NEWLINE_Smithson va morir el 27 de juny de 1829, a G\xc3\xa8nova i el seu cos va ser enterrat en el cementiri Ingl\xc3\xa9s de Sant Benigne. En 1904, Alexander Graham Bell, llavors Regenti de la Instituci\xc3\xb3 Smithsonian, va portar el cos de Smithson de G\xc3\xa8nova a Washington DC, on van ser sepultats a l\'edifici de l\'Institut Smithsoniano (El Castell). El seu sarc\xc3\xb2fag err\xc3\xb2niament diu que va morir als 75 anys, tenia circa 64._NEWLINE_Els seus papers estan en mans dels arxius de la Instituci\xc3\xb3 Smithsoniana.\n_START_SECTION_\nCarrera cient\xc3\xadfica\n_START_PARAGRAPH_\nSmithson, va dedicar la seva vida a investigar el m\xc3\xb3n natural, i va visitar Flor\xc3\xa8ncia, Par\xc3\xads, Sajonia, i els Alps su\xc3\xafssos per trobar els cristalls i minerals en el qual podria realitzar experiments - incloent la seva soluci\xc3\xb3, molent-los, encenent-los, i fins i tot per mastegar-los i fer-los olor - per descobrir i classificar les seves propietats elementals. En 1802, Smithson va demostrar que els minerals de carbonats de zinc del carbonat era real i no \xc3\xb2xid de zinc, com es pensava anteriorment. Un, espato de zinc (ZnCO3), un tipus de mineral de zinc, va ser rebatejat smithsonita a t\xc3\xadtol p\xc3\xb2stum en honor de Smithson en 1832 per un cient\xc3\xadfic franc\xc3\xa8s. La smithsonita constitu\xc3\xafa la principal font de zinc fins a la d\xc3\xa8cada de 1880. Smithson tamb\xc3\xa9 va inventar el terme de silicat. _NEWLINE_Smithson va publicar almenys 27 documents sobre la qu\xc3\xadmica, la geologia i la mineralogia en revistes cient\xc3\xadfiques. Els seus temes que inclouen la composici\xc3\xb3 qu\xc3\xadmica de la ll\xc3\xa0grima d\'una dama, la forma cristal\xc2\xb7lina de gel, i un m\xc3\xa8tode millorat de fer el caf\xc3\xa8.  Ell estava familiaritzat amb els principals cient\xc3\xadfics de la seva \xc3\xa8poca, incloent al matem\xc3\xa0tic franc\xc3\xa8s, f\xc3\xadsic i astr\xc3\xb2nom Fran\xc3\xa7ois Arago, Sir Joseph Banks, Henry Cavendish, el ge\xc3\xb2leg escoc\xc3\xa8s James Hutton, el qu\xc3\xadmic irland\xc3\xa8s Richard Kirwan, Antoine Lavoisier i Joseph Priestley.\n_START_SECTION_\nLa connexi\xc3\xb3 Smithsoniana\n_START_PARAGRAPH_\nUn inversor astut, Smithson va pastar una fortuna en la seva vida. A la seva mort, Smithson li va deixar la seva fortuna al seu nebot, Henry James Dickinson, fill del seu germ\xc3\xa0 que havia mort en 1820. Smithson li va fer canviar el seu nom a Hungerford a mitjan d\xc3\xa8cada de 1820 i en el qual s\'estipulava que si el nebot va morir sense fills leg\xc3\xadtims o il\xc2\xb7leg\xc3\xadtims, els diners ha d\'anar "als Estats Units d\'Am\xc3\xa8rica, per fundar a Washington un establiment d\'augment i la difusi\xc3\xb3 del coneixement entre els homes." _NEWLINE_El nebot, Henry Hungerford (el soi disant Bar\xc3\xb3 Eunice de la Batut), va morir sense hereus en 1835, i el llegat de Smithson va ser acceptat en 1836 pel Congr\xc3\xa9s dels Estats Units. Una demanda (a Gran Bretanya) contra la voluntat es va decidir en favor dels EUA en 1838 i 11 caixes que contenien 104.960 monedes d\'or, van ser enviades a Filad\xc3\xa8lfia i en l\'encunyaci\xc3\xb3 de monedes van ser encunyades en d\xc3\xb2lars per valor 508.318 d\xc3\xb2lars. Va haver-hi una gran controv\xc3\xa8rsia sobre com els efectes de l\'her\xc3\xa8ncia puguin haver-se compliment, i no va ser fins a 1846 que es va fundar l\'Institut Smithsoniano. _NEWLINE_Smithson, mai havia estat als Estats Units, i el motiu de la donaci\xc3\xb3 espec\xc3\xadfica \xc3\xa9s desconegut. Hi ha una tradici\xc3\xb3 de refer\xc3\xa8ncies dins de la (fam\xc3\xadlia actual) Percy que era fundar una instituci\xc3\xb3 que anava a durar m\xc3\xa9s temps que la dinastia del seu pare.'