b'\n_START_ARTICLE_\nEscuma qu\xc3\xa0ntica\n_START_PARAGRAPH_\nL\'escuma qu\xc3\xa0ntica, tamb\xc3\xa9 anomenada com escuma espaitemps, \xc3\xa9s un concepte relacionat amb la mec\xc3\xa0nica qu\xc3\xa0ntica, concebut per John Wheeler el 1955. L\'escuma seria suposadament la fundaci\xc3\xb3 del teixit de l\'univers, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 s\'utilitza el terme com una descripci\xc3\xb3 qualitativa de les turbul\xc3\xa8ncies de l\'espaitemps subat\xc3\xb2mic, que tenen lloc a dist\xc3\xa0ncies extremadament petites, de l\'ordre de la longitud de Planck. En aquesta escala de temps i espai, el principi d\'incertesa permet que les part\xc3\xadcules i l\'energia existeixin breument, per aniquilar-se posteriorment, sense violar les lleis de conservaci\xc3\xb3 de massa i energia. Com que l\'escala d\'espai i temps es veu redu\xc3\xafda, l\'energia de les part\xc3\xadcules virtuals es veu incrementada, i ja que l\'energia corba l\'espaitemps, d\'acord amb la teoria de la relativitat general d\'Einstein, aix\xc3\xb2 suggereix que, a escales prou petites, l\'energia de les fluctuacions seria suficientment elevada per a causar sortides significatives d\'aquesta energia des de l\'espaitemps llis vist des d\'una escala major, cosa que li donaria a l\'entramat espaciotemporal un car\xc3\xa0cter "escum\xc3\xb3s". No obstant aix\xc3\xb2, sense una teoria completa de la gravetat qu\xc3\xa0ntica, \xc3\xa9s impossible saber com s\'apreciaria l\'espaitemps a aquestes escales, ja que es pensa que les teories existents no podrien fer prediccions gaire precises en aquest context.\n_START_SECTION_\nRelaci\xc3\xb3 amb altres teories\n_START_PARAGRAPH_\nL\'escuma qu\xc3\xa0ntica \xc3\xa9s, en teoria, creada per part\xc3\xadcules virtuals de molt alta energia. Les part\xc3\xadcules virtuals s\xc3\xb3n descrites, en la teoria qu\xc3\xa0ntica de camps, com part\xc3\xadcules que sorgeixen breument per ser r\xc3\xa0pidament aniquilades durant la interacci\xc3\xb3 entre part\xc3\xadcules, de manera que afecten les mesures d\'aquesta interacci\xc3\xb3, tot i que les part\xc3\xadcules virtuals mai no s\xc3\xb3n directament observades. Aquestes part\xc3\xadcules tamb\xc3\xa9 poden apar\xc3\xa8ixer i aniquilar-se en breus espais de temps en l\'espai buit, i aquestes fluctuacions del buit afecten les mateixes propietats del buit, i donen lloc a una energia no zero coneguda com a energia del buit, un tipus d\'energia del punt zero (no obstant aix\xc3\xb2, els f\xc3\xadsics no estan segurs de la magnitud d\'aquesta energia). L\'efecte Casimir tamb\xc3\xa9 pot ser compr\xc3\xa8s en termes del comportament de part\xc3\xadcules virtuals en l\'espai buit entre dues superf\xc3\xadcies paral\xc2\xb7leles. De manera ordin\xc3\xa0ria, la teoria qu\xc3\xa0ntica de camps no tracta sobre part\xc3\xadcules virtuals amb energia suficient per a corbar l\'espaitemps de manera significativa; aix\xc3\xad, l\'escuma qu\xc3\xa0ntica \xc3\xa9s una extensi\xc3\xb3 especulativa d\'aquests conceptes que hipotetitzen les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies d\'aquestes part\xc3\xadcules virtuals d\'alta energia a longituds i per\xc3\xadodes de temps extremadament petits. L\'espaitemps escum\xc3\xb3s semblaria una complexa i turbulenta tempesta al mar. Alguns f\xc3\xadsics teoritzen i especulen sobre la possible formaci\xc3\xb3 de forats de cuc en aquesta escuma, aix\xc3\xad com la possibilitat de creaci\xc3\xb3 d\'un hiperespai que connecti amb altres universos paral\xc2\xb7lels.'