b"\n_START_ARTICLE_\nBruce Robinson\n_START_SECTION_\nPrimers anys\n_START_PARAGRAPH_\nBruce Robinson va n\xc3\xa9ixer a Londres. Va cr\xc3\xa9ixer al poble de Broadstairs (Kent), on va estudiar a The Charles Dickens Secondary Modern School. Els seus pares eren Mabel Robinson i Carl Casriel, un advocat nord-americ\xc3\xa0, que van tenir una relaci\xc3\xb3 curta durant la Segona Guerra Mundial. El seu pare era un jueu litu\xc3\xa0. De petit, el seu padrastre Rob (antic membre de la RAF i majorista de diaris), que sabia que Robinson no era fill seu, va abusar constantment d'ell. Tenia una germana gran, Elly, que li va ensenyar franc\xc3\xa8s.\n_START_SECTION_\nCarrera filmogr\xc3\xa0fica\n_START_PARAGRAPH_\nDe jove, Robinson aspirava a ser actor i el van acceptar al Central School of Speech and Drama de Londres. El seu primer paper va ser com a Benvolio a l'adaptaci\xc3\xb3 cinematogr\xc3\xa0fica de Franco Zeffirelli Romeo and Juliet (1968). Despr\xc3\xa9s va apar\xc3\xa8ixer a The Music Lovers (La passi\xc3\xb3 de viure) (1970), de Ken Russell; Private Road (1971), de Barney Platts-Mills, i L'Histoire d'Ad\xc3\xa8le H. (1975), de Fran\xc3\xa7ois Truffaut. Es va estar alguns anys sense treballar, vivint de la seguretat social, i despr\xc3\xa9s va comen\xc3\xa7ar a escriure guions de pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules. David Puttnam el va contractar de seguida per escriure el gui\xc3\xb3 de The Killing Fields (Els crits del silenci), de Roland Joff\xc3\xa9 (1984). Robinson va ser nominat per un Oscar i va guanyar un premi BAFTA. El 1989 va tornar a treballar per Joff\xc3\xa9 a la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula Fat Man and Little Boy. Va tornar a actuar breument el 1998 al film Still Crazy._NEWLINE_Probablement \xc3\xa9s m\xc3\xa9s conegut com la for\xc3\xa7a creativa darrere de l'autobiografia lliure Withnail and I (1987), basada en el seu temps com a actor en dificultats i sense feina. El personatge Withnail est\xc3\xa0 basat en el seu amic Vivian MacKerrell, mentre que el de I (Marwood), en ell mateix. Malgrat que va ser un frac\xc3\xa0s de taquilla, va ser un \xc3\xa8xit en v\xc3\xaddeo i es va convertir en una de les pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules de culte brit\xc3\xa0niques m\xc3\xa9s importants. Aquest film tamb\xc3\xa9 va iniciar la carrera d'actor de Richard E. Grant. _NEWLINE_Les dues incursions seg\xc3\xbcents de Robinson com a director (How to Get Ahead in Advertising, fent equip un altre cop amb Richard E. Grant, i Jennifer 8, un thriller de Hollywood) no van ser tan ben rebudes. Robinson es va desil\xc2\xb7lusionar amb les pr\xc3\xa0ctiques restrictives de Hollywood per fer pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules i va deixar de dirigir per concentrar-se nom\xc3\xa9s en l'escriptura. Va redactar els guions dels films Return to Paradise (1998) i In Dreams (1999), per\xc3\xb2 tots dos van ser alterats profundament pels productors, fet que va tornar a decebre Robinson._NEWLINE_Robinson va tornar finalment a dirigir amb l'adaptaci\xc3\xb3 de la novel\xc2\xb7la de Hunter S. Thompson The Rum Diary, amb Johnny Depp com a protagonista. Amb Aaron Eckhart i Richard Jenkins a l'equip, la gravaci\xc3\xb3 va comen\xc3\xa7ar el 25 de mar\xc3\xa7 del 2009 a Puerto Rico i es va estrenar el 2011._NEWLINE_El 2012 la novel\xc2\xb7la curta de Robinson Paranoia in the Launderette va ser augmentada substancialment i adaptada a la pantalla amb el t\xc3\xadtol A Fantastic Fear of Everything, amb Simon Pegg com a actor principal._NEWLINE_Robinson va acabar el gui\xc3\xb3 per a la seva novel\xc2\xb7la The Peculiar Memories of Thomas Penman i el llibre sobre Jack l'Esbudellador, titulat They All Love Jack, en qu\xc3\xa8 assenyala com a culpable real Michael Maybrick, conegut per ser el compositor de can\xc3\xa7ons com The Holy City i germ\xc3\xa0 d'un altre suposat esbudellador, James Maybrick.\n_START_SECTION_\nEscriptor\n_START_PARAGRAPH_\nRobinson \xc3\xa9s tamb\xc3\xa9 un escriptor d'\xc3\xa8xit. La seva primera obra publicada \xc3\xa9s la novel\xc2\xb7la semiautobiogr\xc3\xa0fica The Peculiar Memories of Thomas Penman (1998), basada en la seva inf\xc3\xa0ncia a Broadstairs. El 2000 va publicar Smoking in Bed: Conversations with Bruce Robinson, editat per Alistair Owen, confegit a partir d'una tria d'entrevistes concedides per ell mateix. Mentrestant havia estat pare i tamb\xc3\xa9 va escriure dos llibres infantils, The Obvious Elephant (2000) i Harold and the Duck (2005), tots dos il\xc2\xb7lustrats per la seva dona. El primer tamb\xc3\xa9 es pot trobar com a audiollibre (2003), llegit per Lorelei King i Michael Maloney. Robinson va passar uns 15 anys fent recerca sobre el misteri de Jack l'Esbudellador, a partir de la qual va publicar They All Love Jack: Busting the Ripper (2015).\n_START_SECTION_\nVida personal\n_START_PARAGRAPH_\nRobinson viu actualment a Herefordshire amb la seva dona, l'artista Sophie Windham, amb qui tenen dos fills, Lily i Willoughby Christian (1993)._NEWLINE_Robinson \xc3\xa9s un alcoh\xc3\xb2lic rehabilitat; va deixar de beure el 2003, hi va tornar abans i durant la filmaci\xc3\xb3 de The Rum Diary i ho va deixar un altre cop quan va haver acabat la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula."