b"\n_START_ARTICLE_\nAstronomische Nachrichten\n_START_SECTION_\nLa revista despr\xc3\xa9s de la mort de Schumacher\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la mort de Schumacher, el director provisional de l'observatori i editor de la revista fou Adolphus Cornelius Petersen, qui havia treballat en l'observatori amb Schumacher durant 24 anys a partir de voltant de 1825. Petersen, qui va morir el 1854, va ser m\xc3\xa9s tard l'editor ajudat per l'astr\xc3\xb2nom dan\xc3\xa8s Thomas Clausen, qui tamb\xc3\xa9 havia treballat anteriorment a l'observatori._NEWLINE_L'editor des de 1854 va ser l'astr\xc3\xb2nom alemany Christian August Friedrich Peters, que havia pres el relleu com a director de l'observatori a Altona. L'any 1872, l'observatori es trasllada d'Altona a Kiel, des d'on Peters va seguir publicant la revista fins a la seva mort el 1880, amb l'ajuda en els seus darrers anys del seu fill Carl Friedrich Wilhelm Peters. La revista va seguir sent publicada a Kiel fins al 1938._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la mort de Peters, Adalbert Krueger va servir com a nou director de l'observatori i editor de la revista des de 1881 fins que va morir el 1896. En aquest moment la revista \xc3\xa9s l'\xc3\xb2rgan de l'Astronomische Gesellschaft. L'editor des de 1896 fins a la seva mort el 1907 va ser l'astr\xc3\xb2nom alemany Heinrich Kreutz, que anteriorment havien assistit Krueger. Kreutz edit\xc3\xa0 del volum 140 fins al 175. Altres membres del personal durant el per\xc3\xadode 1880 a 1907 inclouen els astr\xc3\xb2noms Richard Schorr i Elis Str\xc3\xb6mgren._NEWLINE_L'editor de 1907 a 1938 va ser l'astr\xc3\xb2nom alemany Hermann Kobold._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la jubilaci\xc3\xb3 de Kobold l'any 1938, la revista de l'editorial de l'oficina de Kiel es va traslladar a Berl\xc3\xadn, i durant la Segona Guerra Mundial la revista va ser publicada per la Astronomisches Reche-Institut (Institut de C\xc3\xa0lcul Astron\xc3\xb2mic) a Berl\xc3\xadn-Dahlem. El 1945, l'institut es va traslladar a Heidelberg, per\xc3\xb2 la revista va romandre a la regi\xc3\xb3 de Berl\xc3\xadn._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la guerra, Astronomische Nachrichten va ser editat per Hans Kienle, director de l'Observatori Astrof\xc3\xadsic de Potsdam. L'observatori es trobava a Potsdam, als afores de Berl\xc3\xadn, i des de 1948 la revista va ser publicada per l'editorial Akademie-Verlag, sota els auspicis de l'Acad\xc3\xa8mia Alemanya de Ci\xc3\xa8ncies de Berl\xc3\xadn. Un dels estudiants de Kienle, Johann Wempe (1906-1980) el va succeir com a editor l'any 1951 i va ocupar el c\xc3\xa0rrec durant 22 anys._NEWLINE_Des de 1949, i oficialment des de la d\xc3\xa8cada de 1950 fins a la reunificaci\xc3\xb3 d'Alemanya el 1990, la revista es va publicar a la Rep\xc3\xbablica Democr\xc3\xa0tica Alemanya, darrere del tel\xc3\xb3 d'acer. De 1974 en endavant, la revista public\xc3\xa0 una llista de redactors en cap i del consell editorial, i (la revista) era biling\xc3\xbce, amb el mateix material publicat en alemany i angl\xc3\xa8s. Akademie-Verlag va ser absorbida per VCH el 1990._NEWLINE_Des de 1996 fins a l'actualitat (des del volum 317), la revista va ser publicada per Wiley-VCH. Aquesta empresa va ser formada el 1996, quan l'editorial alemanya Verlag Chemie (fundada el 1921) es va sumar a John Wiley and Sons. La revista de l'editorial de les oficines va romandre a Potsdam, a l'Institut d'Astrof\xc3\xadsica de Potsdam, i l'actual editor (2007) \xc3\xa9s KG Strassmeier._NEWLINE_El cat\xc3\xa0leg de la revista inclou 43.899 articles de 99.565 p\xc3\xa0gines en 328 volums, publicats durant un per\xc3\xadode de m\xc3\xa9s de 180 anys.\n_START_SECTION_\nFormat de la publicaci\xc3\xb3 i calendari\n_START_PARAGRAPH_\nEncara que la revista va ser fundada el 1821, el primer volum du data de 1823. El primer volum (1823) consta de 33 lliuraments i un total de 516 p\xc3\xa0gines. L'any seg\xc3\xbcent, el segon volum (1824), va donar a llum 34 lliuraments i 497 p\xc3\xa0gines. A banda dels anys 1830-1832, quan dos volums van ser publicats en el 1831 i cap al 1830 ni el 1832, un \xc3\xbanic volum de voltant uns 20-30 n\xc3\xbameros es va publicar cada any fins a 1846. Despr\xc3\xa9s fins a 1884 es publicaren dos volums gaireb\xc3\xa9 cada any. L'any 1884 hi va haver un nombre r\xc3\xa8cord de cinc volums publicats. Entre 1884 i 1914 la majoria dels anys hi va haver tres o m\xc3\xa9s volums. Els anys 1915-1919 (coincidint amb la I Guerra Mundial) es va produir una baixada en la publicaci\xc3\xb3, amb un sol volum els anys 1916 i 1919. De 1920 a 1940, la majoria dels anys es van publicar tres volums. De 1941 a 1943 nom\xc3\xa9s es va publicar un volum per any, i la revista no es va publicar de cap manera de 1944 a 1946 (Berl\xc3\xadn va patir greus danys en els \xc3\xbaltims anys de la Segona Guerra Mundial). Des de 1947 fins a l'actualitat, la revista ha publicat un volum per any en la majoria dels anys, per\xc3\xb2 no es public\xc3\xa0 en absolut en alguns anys de la d\xc3\xa8cada de 1950, 1960 i 1970. De 1974 a 1996, la revista va ser publicada amb 6 n\xc3\xbameros cada any, i cada volum tenia unes 300 o 400 p\xc3\xa0gines._NEWLINE_Sota els nous editors, Wiley, aquesta tend\xc3\xa8ncia va continuar fins al 2003, moment en qu\xc3\xa8 el nombre de lliuraments per any va augmentar a 9, a causa de la publicaci\xc3\xb3 de lliuraments complementaris. Des de 2004 s'han produ\xc3\xaft 10 n\xc3\xbameros l'any. El 2006, volum 327, hi havia 10 temes i 1100 p\xc3\xa0gines."