b"\n_START_ARTICLE_\nJuanjo Garra\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa participar en nombroses expedicions en diversos continents del planeta des de 1989, en les quals visit\xc3\xa0 la Serralada del Pamir i coron\xc3\xa0 el Petroski, el Razdelnaia i el cim Lenin. El 1991 va coronar el Broad Peak, i l'any 1993 va participar en expedicions que el van dur a la Serralada de l'Atles (Ras, Timesguida, Toubkal i Akiud), als Andes peruans (Pisco, Pastouri, Huascaran i Alpamayo) i als Andes bolivians (Huayna Potos\xc3\xad). L'any seg\xc3\xbcent va participar en la primera expedici\xc3\xb3 catalana hivernal per coronar un cim de m\xc3\xa9s de vuit mil metres, el Cho Oyu._NEWLINE_Entre 1995 i 1997 va participar en un conjunt de tres expedicions, conegudes com a Expedici\xc3\xb3 Trilogia, en les quals coron\xc3\xa0 el Fitz Roy (1995), el McKinley (1996) i l'Aconcagua (1996-1997). En aquella \xc3\xa8poca (1995-1996) es proclam\xc3\xa0 campi\xc3\xb3 d'Espanya d'esqu\xc3\xad de muntanya en categoria mixta, i l'any 1998 va obrir la via Assumpta de Lleida per coronar l'Illiniza sud._NEWLINE_Entre 1998 i 2008 va col\xc2\xb7laborar com a c\xc3\xa0mera d'al\xc3\xa7ada al programa de RTVE Al filo de lo imposible, participant en diverses expedicions a la serralada de l'Him\xc3\xa0laia i coronant l'Annapurna (1998), el Manaslu (1999, 2008), l'Everest (2001; l'any anterior ja l'havia coronat amb l'expedici\xc3\xb3 Andaluc\xc3\xada Everest), el Broad Peak (2007) i el Karakorum (2007). Durant aquest per\xc3\xadode tamb\xc3\xa9 va coronar el K2 i el Karakorum (2003, expedici\xc3\xb3 Andaluc\xc3\xada K2), va participar en una expedici\xc3\xb3 del Centre Excursionista de Catalunya a l'Aconcagua (A l'Aconcagua sense gluten, 2006), destinada a donar a con\xc3\xa8ixer la celiaquia i a estudiar vies per millorar la qualitat de vida de les persones intolerants al gluten. Aquell mateix any, Garra tamb\xc3\xa9 va coronar el Gasherbrum II i el Karakorum, en una expedici\xc3\xb3 per commemorar el centenari del Centre Excursionista de Lleida. A partir de 2009 va participar tamb\xc3\xa9 com a c\xc3\xa0mera d'al\xc3\xa7ada i especialista al programa Desafio Extremo de Cuatro Televisi\xc3\xb3n, participant en una expedici\xc3\xb3 destinada a coronar un cim sense nom conegut a la serralada de l'Him\xc3\xa0laia (2009, expedici\xc3\xb3 Desaf\xc3\xado Himalaya) i el Kangchenjunga (2009). Finalment, l'any 2011 va coronar el Lhotse. Aquell mateix estiu es proclamava campi\xc3\xb3 d'Espanya de mitja marat\xc3\xb3 de muntanya (skyrace), en categoria veterans. _NEWLINE_Va participar en l'enregistrament de sis documentals sobre ascensos a muntanyes de l'Him\xc3\xa0laia, aportant diferents coneixements culturals, religiosos, d'estil de vida i costums dels diferents llocs del planeta._NEWLINE_Va compaginar l'activitat alpin\xc3\xadstica amb altres tasques en el m\xc3\xb3n associatiu. Aix\xc3\xad, va ser membre de la Junta Directiva del Centre Excursionista de Lleida, Secretari (1991-1995) i Vocal de Relacions Externes (1995-2000); fou membre fundador i director de la cursa atl\xc3\xa8tica Mitja Marat\xc3\xb3 ciutat de Lleida 1984/1995. Fou membre de la Mesa Assessora de l'Esport Lleidat\xc3\xa0 de la Secretaria General de l'Esport (2003) i membre assessor de la Fundaci\xc3\xb3 privada S\xc3\xadcoris Club de Lleida des del 2004._NEWLINE_Juanjo Garra era diplomat en Treball Social i va exercir com a Educador Social en la regidoria de Serveis Socials de l'Ajuntament de Lleida. L'any 1998 treball\xc3\xa0 com a cooperant internacional a Col\xc3\xb2mbia, coordinant l'agermanament entre els municipis de L\xc3\xa9rida a Col\xc3\xb2mbia i Lleida a Catalunya entre 1999 i 2003. Darrerament, exercia com a Cap de la Secci\xc3\xb3 d'Esports a l'Ajuntament de Lleida i des de 2009 era el Director T\xc3\xa8cnic de la Federaci\xc3\xb3 d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC).\n_START_SECTION_\nExpedici\xc3\xb3 al Dhaulagiri i defunci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl 22 de maig de 2013, l'expedici\xc3\xb3 formada per Lolo Gonz\xc3\xa1lez, Juanjo Garra i Enrique Osiel al Dhaulagiri iniciava el primer atac al que \xc3\xa9s el set\xc3\xa8 cim m\xc3\xa9s alt del planeta, per\xc3\xb2 les condicions meteorol\xc3\xb2giques adverses els obligaren a esperar una millora del temps al camp 3. Despr\xc3\xa9s d'atacar definitivament el cim l'endem\xc3\xa0, l'alpinista lleidat\xc3\xa0 pat\xc3\xad una caiguda a uns 8.000 metres d'altitud, a l'\xc3\xbaltim sector de l'ascens, i es trenc\xc3\xa0 el turmell, restant amb dificultats de mobilitat i veient-se obligat a passar la nit al ras al costat de Kheshap, el xerpa que l'acompanyava, qui havia baixat fins al camp 3 amb Lolo Gonz\xc3\xa1lez per tal d'aconseguir ajuda i posteriorment havia repr\xc3\xa8s l'ascens per assistir l'alpinista lleidat\xc3\xa0._NEWLINE_El mateix 23 de maig s'iniciaren els preparatius per rescatar Garra i el xerpa Kheshap, coordinats per Sebasti\xc3\xa1n \xc3\x81lvaro (director de a Al filo de lo imposible). Per la seva banda, al camp base de l'Everest s'aplegaren Alex Txikon, Jorge Egocheaga, Dami\xc3\xa1n Benegas i Ferran Latorre, que acabaven de coronar el Lhotse, disposats a iniciar un ascens r\xc3\xa0pid al cim per assistir l'alpinista lleidat\xc3\xa0 en el cas que l'helic\xc3\xb2pter de rescat \xe2\x80\x94pilotat per Simone Moro, qui pocs dies abans havia realitzat el rescat a l'Him\xc3\xa0laia major altura, 7800 metres\xe2\x80\x94 no aconsegu\xc3\xads contactar amb Garra i opt\xc3\xa9s per deixar un grup d'alpinistes aclimatats, xerpes, provisions i material d'ajuda al punt m\xc3\xa9s elevat possible de la muntanya. Malgrat que el dia 24 de maig Garra i Kheshap van aconseguir descendre entre 100 i 200 metres des del punt on passaren la primera nit al ras, continuaven en un indret inaccessible per l'helic\xc3\xb2pter de rescat, que tamb\xc3\xa9 hagu\xc3\xa9 de fer front a condicions meteorol\xc3\xb2giques adverses. Davant aquesta situaci\xc3\xb3, l'helic\xc3\xb2pter deix\xc3\xa0 tres xerpes carregats amb menjar, aigua i oxigen a uns 6.300 metres d'altitud per tal que intentessin el rescat per terra i descendissin l'alpinista accidentat fins a una al\xc3\xa7ada assequible per l'helic\xc3\xb2pter. _NEWLINE_El 25 de maig i davant les dificultats perqu\xc3\xa8 l'equip d'alpinistes que havien coronat el Lhotse i que es trobaven al camp base de l'Everest (Jorge Egocheaga, Dami\xc3\xa1n Benegas, Ferran Latorre i Alex Txikon) aconseguissin incorporar-se al rescat al Dhaulagiri aquell mateix dia, l'alpinista alemany Dominik Mueller es va afegir a les tasques de rescat, contactant amb el grup de xerpes a l'al\xc3\xa7ada del camp 3 aquella mateixa nit, que Garra i Kheshap tornarien a passar al ras. D'altra banda, l'helic\xc3\xb2pter va rescatar un alpinista hind\xc3\xba que feia dos dies que estava perdut intentant descendir del Dhaulagiri. _NEWLINE_L'endem\xc3\xa0, l'equip d'alpinistes procedents del Lhotse va aconseguir afegir-se a les tasques de rescat. Egocheaga i Nigma Sherpa aconseguiren aterrar al camp 3 i es dirigiren vers la zona on es trobaven Garra i Keshap; mentre Txikon i Latorre aterraren al camp 1 arran de les males condicions meteorol\xc3\xb2giques i iniciaren l'ascens a peu. D'altra banda, Dominik Mueller i un altre xerpa van emprendre el cam\xc3\xad de descens al camp 3, acompanyats de 7 alpinistes m\xc3\xa9s que s'havien perdut durant el descens de les seves respectives expedicions. L'equip de xerpes i Egocheaga finalment va aconseguir contactar amb Garra i Kheshap, i iniciaren el descens vers el camp 3, una operaci\xc3\xb3 que es presentava molt delicada a nivell t\xc3\xa8cnic i que es veia agreujada per l'estat de salut de Garra, molt d\xc3\xa8bil despr\xc3\xa9s d'haver passat tres nits al ras i a prop de 8.000 metres d'altitud; l'alpinista lleidat\xc3\xa0, a causa de les complicacions, traspass\xc3\xa0 poc despr\xc3\xa9s d'haver iniciat el descens."