b'\n_START_ARTICLE_\nCapella de Sant Benet\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEs tracta d\'una capella de planta quadrangular de tres trams m\xc3\xa9s absis carrat de tres cares, amb una petita espitllera en la cara central. La capella est\xc3\xa0 coberta amb una teulada a dues aig\xc3\xbces de vessants a laterals i campanar d\'espadanya. La capella est\xc3\xa0 estructurada internament basant-se en una sola crugia. La fa\xc3\xa7ana presenta quatre obertures, a destacar especialment el gran portal d\'acc\xc3\xa9s rectangular equipat amb una poderosa llinda monol\xc3\xadtica, de grans dimensions i muntants de pedra, tamb\xc3\xa9 de mida monumental, molt ben treballats i escairats. El portal es troba flanquejat per dues finestres - una per banda- equipades amb llinda i muntants de pedra els quals s\xc3\xb3n una prolongaci\xc3\xb3 o extensi\xc3\xb3 dels brancals de la porta.\n_START_SECTION_\nFa\xc3\xa7ana\n_START_PARAGRAPH_\nDamunt del portal i ubicada sim\xc3\xa8tricament, trobem una finestra rectangular amb llinda monol\xc3\xadtica, muntants de pedra i ampit treballat. Sota l\'ampit trobem la soluci\xc3\xb3 arquet\xc3\xadpica, que consisteix a disposar dues o tres pedres com a mesura de refor\xc3\xa7 en la sustentaci\xc3\xb3 de la pesant finestra. En els dos extrems de la fa\xc3\xa7ana podem contemplar els grans blocs cantoners de pedra, ben desbastats i treballats._NEWLINE_A tall de particularitat \xc3\xa9s important remarcar un fet important, i \xc3\xa9s que la fa\xc3\xa7ana no est\xc3\xa0 centrada, sin\xc3\xb3 lleugerament despla\xc3\xa7ada cap a la dreta. Aix\xc3\xb2 per una banda, mentre que per l\'altra, la vessant esquerre est\xc3\xa0 sensiblement repujada respecte a la seva hom\xc3\xb2nima, \xc3\xa9s a dir la vessant dreta. Aquests dos fets es podrien atribuir a unes obres d\'ampliaci\xc3\xb3 de la capella, efectuades en un moment hist\xc3\xb2ric determinat._NEWLINE_Del tecer tram arrenca un r\xc3\xa0fec format per tres fileres - la primera de rajola plana, i la segona i la tercera de teula- el qual no abra\xc3\xa7a tot el per\xc3\xadmetre de l\'edifici sin\xc3\xb3 que estableix un circuit des del tercer tram, passant per la cap\xc3\xa7alera i tallant-se en el tercer tram de l\'altre costat. Davant la fa\xc3\xa7ana hi ha dos pilars quadrangulars, compostos per carreus de pedra regulars, que degueren sostenir una porxada de sostre de fusta, actualment desapareguda._NEWLINE_Pel que fa al tema dels materials, prima b\xc3\xa0sicament un com \xc3\xa9s la pedra, la qual apareix en diferents modalitats. Per una banda, tenim els murs formats per roques fragmentades i c\xc3\xb2dols manipulats a cops de martell lligades amb fang o morter de cal\xc3\xa7. Mentre que per l\'altra, la pedra nomol\xc3\xadtica o pedra de Girona, localitzada en parts molt puntuals i espec\xc3\xadfiques com ara tant en les llindes i muntants de les quatre obertures, com en els blocs de pedra cantoners dels extrems de la fa\xc3\xa7ana.\n_START_SECTION_\nMasia del costat\n_START_PARAGRAPH_\nAl costat de la capella trobem una masia datada al segle XV, per\xc3\xb2 la factura actual de la qual correspon a la segona meitat del segle XIX. Ens trobem davant d\'una masia de planta rectangular que consta de planta baixa i pis superior. La masia est\xc3\xa0 coberta amb una teulada a dues aig\xc3\xbces de vessants a fa\xc3\xa7ana. La planta baixa consta de tres obertures. Aix\xc3\xad trobem el portal d\'arc carpanell rebaixat, flanquejat per dues finestres - una per banda- rectangulars emmarcades amb pedra nomol\xc3\xadtica o pedra de Girona._NEWLINE_De la planta baixa arrenca una escala que condueix al primer pis o planta noble, en el qual trobem tres obertures de similar tipologia, \xc3\xa9s a dir tres finestres rectangulars emmarcades amb pedra nomol\xc3\xadtica i amb un senzill ampit. Una faixa o franja actua de separaci\xc3\xb3 entre la planta baixa i el primer pis i recorre tot el per\xc3\xadmetre de l\'edifici. Pel que fa als materials, cal dir que tot l\'espai f\xc3\xadsic de la masia est\xc3\xa0 perfectament arrebossat, observant-se \xc3\xa0mplies clapes de pintura de diferents colors.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta ermita sembla que hauria estat la primera parr\xc3\xb2quia del terme, abans de la carta de poblament que va concedir l\'abat de Ripoll al segle XII. Arrecerada de la l\xc3\xadnia costanera assetjada i saquejada constantment pels corsaris sarra\xc3\xafns, els tossencs d\'aleshores vivien dispersos en masos per les muntanyes i tenien en aquesta capella que era la parr\xc3\xb2quia de Sant Vicen\xc3\xa7 el seu nexe d\'uni\xc3\xb3. La capella de Sant Benet, amb orientaci\xc3\xb3 oest-est, era llur esgl\xc3\xa9sia, dedicada aleshores a Sant Vicen\xc3\xa7._NEWLINE_La tradici\xc3\xb3 ens diu de l\'exist\xc3\xa8ncia d\'un cementiri a la capella de Sant Benet. No totes les esgl\xc3\xa9sies podien tenir cementiri, ja que el cementiri i el baptisteri eren els elements constitutius dels temples parroquials. Les esgl\xc3\xa9sies sufrag\xc3\xa0nies n\'eren desposse\xc3\xafdes. La capella de Sant Benet fou, doncs, en origen parr\xc3\xb2quia dedicada a Sant Vicen\xc3\xa7._NEWLINE_L\'any 1432, despr\xc3\xa9s dels terratr\xc3\xa8mols coneguts com la s\xc3\xa8rie olotina (anys 1425-1428), els delegats episcopals de Girona reconegueren un total de 407 esgl\xc3\xa9sies de la di\xc3\xb2cesi i constataren que els sismes n\'havien afectades 77. A Tossa la capella de Sant Benet qued\xc3\xa0 parcialment derru\xc3\xafda. El representant episcopal don\xc3\xa0 un any i mig de temps per refer la teulada a fi de poder-hi celebrar novament els oficis divins. La f\xc3\xa0brica de la capella havia de ser feble si els terratr\xc3\xa8mols l\'afectaren greument, atesa la llunyania de la zona olotina. Tal vegada, Sant Benet conservava, encara a comen\xc3\xa7ament del segle XV, bona part d\'un aparell humil i pobre, marcadament r\xc3\xbastic i d\'estil rom\xc3\xa0nic, (que havia substitu\xc3\xaft el pre-rom\xc3\xa0nic original): quatre parets de pedres lligades \xc3\xbanicament amb fang i unes quantes bigues que sostenien la teulada._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la carta de poblament de 1186 i la conseg\xc3\xbcent constreucci\xc3\xb3 d\'un nou temple parroquial amb el trasllat de les rel\xc3\xadquies, font baptismals i el cementiri al Mont Guard\xc3\xad (Cap de Tossa), l\'antiga esgl\xc3\xa9sia qued\xc3\xa0 sense advocaci\xc3\xb3. No hi ha dubte que els habitants dels masos propers eren els primers interessats a perpetuar-hi el culte, encara que fos sota una altra advocaci\xc3\xb3. No \xc3\xa9s infreq\xc3\xbcent el cas d\'un antic temple parroquial transformat en capella de ve\xc3\xafnat. I a qui es podia dedicar sin\xc3\xb3 a Sant Benet, fundador de l\'ordre del monjos de Santa Maria de Ripoll?_NEWLINE_Per tant, sembla fora de dubte que ja l\'any 966 l\'esgl\xc3\xa9sia gaudia de parroquialitat i que estava dedicada a l\'adoraci\xc3\xb3 de Sant Vicen\xc3\xa7. Ho atesta el fet que percebia els delmes i prim\xc3\xadcies del territori. La primera not\xc3\xadcia documental de la parr\xc3\xb2quia de Sant Vicen\xc3\xa7 la tenim cent tretze anys despr\xc3\xa9s, el 1079, en ocasi\xc3\xb3 de la consagraci\xc3\xb3 de l\'esgl\xc3\xa9sia de Sant Rom\xc3\xa0 de Lloret pel bisbe de Girona Berenguer Guifr\xc3\xa9._NEWLINE_D\'aquesta manera l\'esgl\xc3\xa9sia parroquial de Sant Vicen\xc3\xa7 no fou nom\xc3\xa9s un lloc de culte o el centre territorial d\'una demarcaci\xc3\xb3 can\xc3\xb2nica, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 l\'eix de la vida de la comunitat tossenca i constitu\xc3\xad la primera c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula pol\xc3\xadtico-administrativa dels habitants del terme. El mateix abat Ramon de Berga afirmava en la carta de poblament de voler construir un castell en la parr\xc3\xb2quia de Sant Vicen\xc3\xa7. La decisi\xc3\xb3 fa pensar que per aquella data, si no abans, els termes de la parr\xc3\xb2quia coincidien amb els de l\'alou de Tossa. Aix\xc3\xad, la parr\xc3\xb2quia de Sant Vicen\xc3\xa7 fou la primera divisi\xc3\xb3 administrativa de Tossa._NEWLINE_Paral\xc2\xb7lelament \xc3\xa9s important remarcar que amb molta probabilitat durant els primers temps, l\'esgl\xc3\xa9sia de Sant Vicen\xc3\xa7 havia pertangut a Santa Maria de Ripoll com a "esgl\xc3\xa9sia pr\xc3\xb2pia" i que al primer quart del segle XIII era ja integrada en la xarxa parroquial episcopal, sense el monestir, per\xc3\xb2, renunci\xc3\xa9s als drets que li derivaven directament de la donaci\xc3\xb3 de 966.'