b"\n_START_ARTICLE_\nAntiga Foneria de Canons\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nUbicat al districte de Ciutat Vella, l'Antiga Foneria Reial de Canons o Banc de Barcelona es troba a la cantonada septentrional de l'illa de cases delimitada per la Rambla, el Passatge de la Banca i el Carrer de Josep Anselm Clav\xc3\xa9. Disposa de dues fa\xc3\xa7anes afrontades a la Rambla i fa mitgera amb les parcel\xc2\xb7les ve\xc3\xafnes._NEWLINE_De planta rectangular, l'estructura en al\xc3\xa7at de la casa compr\xc3\xa8n planta baixa, dos pisos i terrat transitable. L'entrada principal, orientada a la Pla\xc3\xa7a del Portal de la Pau, d\xc3\xb3na acc\xc3\xa9s a un vest\xc3\xadbul que mena vers el pati central quadrangular al voltant del qual s'articulen les depend\xc3\xa8ncies de l'edifici. A l'extrem occidental de la fa\xc3\xa7ana de la Rambla s'hi ubica una entrada secund\xc3\xa0ria que mena vers l'escala que d\xc3\xb3na acc\xc3\xa9s als diferents pisos.\n_START_SECTION_\nDetalls arquitect\xc3\xb2nics\n_START_PARAGRAPH_\nLes dues fa\xc3\xa7anes de l'edifici presenten els murs revestits de morter simulant un carreuat al trencajunt que contrasten amb l'acabat de pedra tallada de les pilastres ornamentals i els emmarcaments de portes, finestres i balcons. Aquestes fa\xc3\xa7anes estructuren les seves obertures en eixos verticals i horitzontals de ritme regular i de dimensions decreixents, disposats en dos nivells compositius diferenciats: el primer nivell, que abra\xc3\xa7a nom\xc3\xa9s la planta baixa, ve enfaixat per pilastres toscanes; el segon nivell, que compr\xc3\xa8n la planta principal i segona, ve enfaixat per pilastres j\xc3\xb2niques. La planta baixa presenta les seves obertures en forma de grans finestrals escarsers amb muntants i dovelles de pedra tancats amb reixes de fosa. _NEWLINE_Entre finestral i finestral, una falsa columnata de pilastres toscanes de pedra sost\xc3\xa9 un entaulament del mateix material. Sobre aquest entaulament hi reposen els balcons del primer pis, tancats amb balustres de pedra blanca. Les portes d'aquests balcons presenten les llindes i els muntants de pedra motllurada i s\xc3\xb3n coronats per frontons que alternen, en cada obertura, una forma triangular amb una forma semicircular. Damunt d'aquests balcons encara s'hi obren els balcons amb ampit del segon pis, amb llindes i muntants petris motllurats i tancats amb una barana de ferro forjat a base de volutes. Aquests dos pisos s\xc3\xb3n emmarcats, entre finestral i finestral, per una falsa columnata de pilastres j\xc3\xb2niques de pedra que sostenen el cornisament de l'edifici, fet d'estuc. Dins d'aquesta cornisa en forma d'entaulament s'hi obren els respiradors de la cambra d'aire del terrat transitable, tancat per una balustrada de pedra blanca._NEWLINE_Mentre els sis trams verticals d'obertures de la fa\xc3\xa7ana orientada a la Rambla s\xc3\xb3n emmarcats per pilastres simples, els tres trams de la fa\xc3\xa7ana orientada al Portal de la Pau s\xc3\xb3n emmarcats per dobles pilastres, en una composici\xc3\xb3 m\xc3\xa9s monumental. Emfasitzant aquesta fa\xc3\xa7ana hi ha, al tram central de la planta baixa, el portal principal, consistent en un arc escarser flanquejat per dues pilastres toscanes que sostenen un front\xc3\xb3 semicircular. Damunt d'aquest front\xc3\xb3, dues figures femenines amb els atributs del comer\xc3\xa7 i la ind\xc3\xbastria obrades en pedra blanca pels germans Vallmitjana sostenen llurs caduceus de bronze antigament daurat i un escut de la IV Regi\xc3\xb3 Militar, fet de pedra. En el mateix eix de la porta un fals \xc3\xa0tic que cont\xc3\xa9 un rellotge i que \xc3\xa9s coronat per un front\xc3\xb3 semicircular corona el conjunt trencant l'horitzontalitat de la balustrada del terrat.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nL'any 1537 l'Emperador Carles I orden\xc3\xa0 al Consell de Cent l'establiment d'una foneria reial de canons a la Rambla de Barcelona, a tocar de les Drassanes de la Ciutat. Despr\xc3\xa9s de la desfeta de 1714, Felip V prohib\xc3\xad la fabricaci\xc3\xb3 local d'artilleria -que passaria a produir-se \xc3\xbanciament dins les Drassanes- de manera que la foneria pass\xc3\xa0 a produir altres productes. En aquelles depend\xc3\xa8ncies es fongueren les campanes Tomassa i Honorata de la Catedral de Barcelona, obrades pel campaner Josep Barnola l'any 1758._NEWLINE_L'edifici actual fou bastit l'any 1777, despr\xc3\xa9s de l'enderroc de la muralla que protegia la Rambla de Santa M\xc3\xb2nica des del s. XIII. Tanmateix, en el s. XVIII la foneria nom\xc3\xa9s era una construcci\xc3\xb3 de planta baixa i un pis._NEWLINE_L'any 1844, el banquer i pol\xc3\xadtic Manuel Girona convert\xc3\xad l'edifici en la seu del Banc de Barcelona, el primer banc privat de la hist\xc3\xb2ria d'Espanya, fundat i dirigit per ell mateix. L'edifici fou reformat i ampliat el 1858 per l'arquitecte Josep Oriol Mestres i Esplugas. Amb aquest projecte, es va reduir la parcel\xc2\xb7la, es va afegir un pis, i es van reformar les fa\xc3\xa7anes seguint uns esquemes compositius netament classicistes. La porta principal fou ornada per unes escultures realitzades pels c\xc3\xa8lebres escultors Agapit i Venanci Vallmitjana. En el projecte de Mestres la fa\xc3\xa7ana principal de l'edifici era rematada per un rellotge que seria destru\xc3\xaft durant els Fets d'Octubre._NEWLINE_El Banc de Barcelona f\xc3\xa9u fallida el 1920 i l'edifici tanc\xc3\xa0 les seves portes fins que, el 1934, va usar-se com a seu de la Comand\xc3\xa0ncia General del Cos de Sometents. Despr\xc3\xa9s de la Guerra Civil, l'edifici va passar a dependre del Govern Militar, que hi va instal\xc2\xb7lar els jutjats castrenses, una farm\xc3\xa0cia militar i oficines. En aquell per\xc3\xadode, la fa\xc3\xa7ana es remat\xc3\xa0 amb un escut franquista que seria desmuntat i substitu\xc3\xaft per una c\xc3\xb2pia del rellotge original durant la restauraci\xc3\xb3 realitzada el 1990. No seria substitu\xc3\xaft, per\xc3\xb2, l'escut de la IV Regi\xc3\xb3n Militar que sostenen les dues escultures de Vallmitjana, tamb\xc3\xa9 afegit en aquell per\xc3\xadode._NEWLINE_L'any 2003 el Ministeri de Defensa, fins llavors titular de l'edifici, el vengu\xc3\xa9 a la Generalitat de Catalunya per quasi tres milions d'Euros. Tot i que en principi s'hi havia d'instal\xc2\xb7lar l'Institut Europeu de la Mediterr\xc3\xa0nia -ubicat finalment en el Palau Reial de Pedralbes- l'edifici continua tancat."