b'\n_START_ARTICLE_\nFrancesco Manfredini\n_START_SECTION_\nTrasllat a Bolonya\n_START_PARAGRAPH_\nBen aviat es trasllad\xc3\xa0 de la seva vila nadiua a Bolonya, on es form\xc3\xa0 sota la guia de Perti i de Giuseppe Torelli (1658-1709). El 1704 entr\xc3\xa0 a formar part de l\xe2\x80\x99"Accademia Filharm\xc3\xb2nica" i actu\xc3\xa0 ja en la c\xc3\xa8lebre orquestra de la bas\xc3\xadlica de Sant Petroni al costat dels compositors m\xc3\xa9s famosos de la zona. Tamb\xc3\xa9 arrib\xc3\xa0 esser primer viol\xc3\xad en l\xe2\x80\x99"Accademia dello Spirito Santo" de Ferrara.\n_START_SECTION_\nPrimeres publicacions\n_START_PARAGRAPH_\nAquest mateix any publica les seves primeres obres: els Concertini per Camera a violino a violoncelo o tiroba, Op. 1; i cinc anys m\xc3\xa9s tard, el 1709 el seu Op. 2: les Sinfonie da chiesa a due violini col basso per organo e una viola a beneplacito, con una Pastorale per il Santissimo Natale. En aquestes dues col\xc2\xb7leccions Manfredini suggereix una subtilesa de denominaci\xc3\xb3 no gaire generalitzada: Concertino no implica una forma instrumental determinada, sin\xc3\xb3 que \xc3\xa9s un terme que suggereix un estil da camera, mentre que Simfonia suposa estil da chiesa._NEWLINE_Pel que respecta a la instrumentaci\xc3\xb3, l\xe2\x80\x99Op. 1 consisteix en Sonates a solo (viol\xc3\xad i continu) i l\xe2\x80\x99Op. 2 en Sonates a Trio (dos violins i continu). El curi\xc3\xb3s del cas \xc3\xa9s que, com ja es d\xc3\xb3na en alguns autors anteriors, les obres poden ser interpretades amb m\xc3\xa9s o menys instruments segons les possibilitats materials del conjunt musical. Existeixen, incl\xc3\xbas en el cas de l\xe2\x80\x99Op. 2, veus subordinades que poden ser executades o suprimides ad libitum si \xc3\xa9s necessari.\n_START_SECTION_\nTrasllat a la Baviera\n_START_PARAGRAPH_\nVers el 1711 Manfredini es trasllad\xc3\xa0 a la cort bavaresa de Maximili\xc3\xa0 II Manuel, on va poder contactar amb compositors com Agostino Steffani (1654-1728), compositor de Cantates i m\xc3\xbasica vocal, o amb Evaristo Felice dall\xe2\x80\x99Abaco, compositor de m\xc3\xbasica instrumental i deixeble d\'Arcangelo Corelli. Manfredini va romandre a Munic fins al 1712, i fou durant aquest temps quan es public\xc3\xa0 a Bolonya la seva obra m\xc3\xa9s important: els Concerti a due violini e basso continuo obbligato, e due altri violini, viola e basso di rinforzo ad arbitrio, con una Pastorale per il Santissimo Natale (1718). Es tracta d\'una recopilaci\xc3\xb3 de dotze Concerti grossi en estil netament bolony\xc3\xa8s, dintre de la l\xc3\xadnia de Torelli, per\xc3\xb2 en els que ja si deixa sentir la influ\xc3\xa8ncia de l\'estil m\xc3\xa9s modern (l\'Escola Veneciana).\n_START_SECTION_\nEl fill\n_START_PARAGRAPH_\nL\'etapa final de la vida de Manfredini no \xc3\xa9s massa clara. Segons sembla torn\xc3\xa0 Pistoia, on fou mestre de capella i on va n\xc3\xa9ixer \xe2\x80\x93el 22 d\xe2\x80\x99octubre de 1737\xe2\x80\x94el seu fill Vincenzo, que arribaria a ser mestre de capella imperial a Sant Petersburg. Vincenzo \xc3\xa9s principalment conegut per la seva obra Difesa della musica moderna e dei suoi celebri esecutori (1788), en la que, polemitzant amb el jesu\xc3\xafta espanyol Esteban de Arteaga i amb Martini, defensa la teoria de l\'evoluci\xc3\xb3 hist\xc3\xb2rica de la m\xc3\xbasica, coincidint amb els punts de vista progressista d\'Exim\xc3\xa8n._NEWLINE_Francesco Manfredini mor\xc3\xad ocupant el modest i poc brillant c\xc3\xa0rrec de mestre de capella de la seva ciutat natal l\'any 1762.'