b'\n_START_ARTICLE_\nHist\xc3\xb2ria d\'Am\xc3\xa8rica\n_START_PARAGRAPH_\nLa hist\xc3\xb2ria d\'Am\xc3\xa8rica \xc3\xa9s la hist\xc3\xb2ria dels pobles d\'Am\xc3\xa8rica del Nord, Am\xc3\xa8rica Central, Am\xc3\xa8rica del Sud i el Carib. Comen\xc3\xa7a amb la immigraci\xc3\xb3 cap a aquestes regions de pobles possiblement d\'\xc3\x80sia o d\'Oceania durant l\'Edat de Gel; la qual, quan acab\xc3\xa0, va trencar el contacte entre aquest continent i la resta dels continents per mil\xc2\xb7lennis._NEWLINE_La majoria dels ascendents dels pobles amerindis d\'Am\xc3\xa8rica del Nord van ser pobles ca\xc3\xa7adors immigrants que hi van immigrar per l\'Estret de Bering, que durant l\'Edat de Gel va estar congelat permetent el pas a peu. Els amerindis Paleo probablement van seguir als mamuts i altres animals que ca\xc3\xa7aven. En aquesta regi\xc3\xb3 es van desenvolupar nombroses civilitzacions, com a l\'Antic M\xc3\xb3n, per\xc3\xb2 segles despr\xc3\xa9s, com ara les civilitzacions cahokia, zapoteca, tolteca, olmeca, asteca. Totes aquestes civilitzacions, llevat la civilitzaci\xc3\xb3 cahokia, van conformar una regi\xc3\xb3 hist\xc3\xb2rica coneguda com a Mesoam\xc3\xa8rica. Aquesta regi\xc3\xb3 inclou part de l\'Am\xc3\xa8rica Central on es va desenvolupar la civilitzaci\xc3\xb3 maia._NEWLINE_Els ascendents dels pobles amerindis sud-americans potser van immigrar d\'Am\xc3\xa8rica del Nord, o d\'Oceania, per mitj\xc3\xa0 de basses. A Am\xc3\xa8rica del Sud es van desenvolupar la cultura del Chav\xc3\xadn, la civilitzaci\xc3\xb3 chim\xc3\xba i la civilitzaci\xc3\xb3 inca, que va estendre el seu domini del Per\xc3\xba cap a Xile i l\'Argentina.\n_START_SECTION_\nProc\xc3\xa9s d\'Immigraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa data del comen\xc3\xa7ament de la immigraci\xc3\xb3 per l\'Estret de Bering \xc3\xa9s un tema molt controvertible. Es creu que va oc\xc3\xb3rrer fins i tot el 40000 aC Els descobriments arqueol\xc3\xb2gics suggereixen diverses onades d\'immigraci\xc3\xb3. Totes les teories, per\xc3\xb2, han acceptat que el poble inuit del Canad\xc3\xa0 va arribar molt de temps despr\xc3\xa9s, probablement el segle VI, des de Sib\xc3\xa8ria. Les ru\xc3\xafnes arqueol\xc3\xb2giques m\xc3\xa9s antigues s\xc3\xb3n del 13500 aC, de la cultura clovis._NEWLINE_Cap a l\'any 10000 aC els humans van arribar al Cap d\'Hornos, a la punta sud d\'Am\xc3\xa8rica. S\'han trobat artefactes a Am\xc3\xa8rica del Nord i Am\xc3\xa8rica del Sud que daten del 10000 aC\n_START_SECTION_\nSacrificis humans\n_START_PARAGRAPH_\nEls sacrificis humans es realitzaven a Mesoam\xc3\xa8rica i Am\xc3\xa8rica del Sud segles abans de l\'establiment de l\'Imperi asteca. Hi ha registres que indiquen que eren comuns per la civilitzaci\xc3\xb3 olmeca, la civilitzaci\xc3\xb3 maia i la civilitzaci\xc3\xb3 inca. Tanmateix, els asteques van ser els primers a realitzar-los cont\xc3\xadnuament i a gran escala. Segons els registres asteques, en la dedicaci\xc3\xb3 del Temple Major, es van sacrificar 84.400 persones. La majoria dels historiadors creuen que aquesta \xc3\xa9s una xifra molt exagerada; aix\xc3\xb2 no obstant, mostra la caracter\xc3\xadstica \xc3\xbanica del sacrifici massiu de les festivitats asteques. _NEWLINE_Els asteques van establir les "guerres florals" per tal de capturar presoners pels sacrificis, anomenats nextlaualli, "deute als d\xc3\xa9us", perqu\xc3\xa8 el sol sobrevisqu\xc3\xa9s un cicle de 52 anys en qu\xc3\xa8 estava dividit el calendari asteca. Cada 52 anys es realitzava una cerim\xc3\xb2nia especial, la "cerim\xc3\xb2nia del nou foc". Tots els focs s\'apagaven i durant la nit es realitzava un sacrifici, i esperaven l\'alba. Si el sol sortia, aix\xc3\xb2 volia dir que els sacrificis del cicle de 52 anys havien estat prou, i comen\xc3\xa7ava un nou cicle de 52 anys, i la fi del m\xc3\xb3n havia estat posposada. Aquesta cerim\xc3\xb2nia era antiga, per\xc3\xb2 els asteques pensaven que el sacrifici constant d\'humans era necessari per posposar la fi del m\xc3\xb3n. Ir\xc3\xb2nicament, els espanyols van arribar a la fi d\'un d\'aquests cicles, l\'any ce acatl.\n_START_SECTION_\nEl repartiment d\'Am\xc3\xa8rica entre les nacions europees\n_START_PARAGRAPH_\nLa colonitzaci\xc3\xb3 europea d\'Am\xc3\xa8rica s\'inicia a la fi del segle XV despr\xc3\xa9s que Crist\xc3\xb2for Colom arrib\xc3\xa9s el 1492 amb el mecenatge dels Reis Cat\xc3\xb2lics. A partir d\'aqu\xc3\xad, l\'Imperi espanyol, l\'Imperi portugu\xc3\xa8s, l\'Imperi brit\xc3\xa0nic, Fran\xc3\xa7a i Holanda, van conquerir i van colonitzar el continent, sent l\'espanyol l\'imperi m\xc3\xa9s extens._NEWLINE_L\'Imperi espanyol va ser el primer a realitzar la conquesta, i es van assentar principalment a Am\xc3\xa8rica del Nord, Am\xc3\xa8rica Central i a l\'\xc3\xa0rea andina de Am\xc3\xa8rica del Sud (imperis asteca i inca, respectivament). A Espanya se sumaria poc despr\xc3\xa9s Portugal al\xc2\xb7legant drets territorials sobre el Brasil en virtut del Tractat d\'Alca\xc3\xa7ovas, de les Butlles Alexandrines i del Tractat de Tordesillas._NEWLINE_Espanya va ser la pot\xc3\xa8ncia que major pres\xc3\xa8ncia colonial va imposar a Am\xc3\xa8rica. Va prendre possessi\xc3\xb3 per la for\xc3\xa7a dels dos grans imperis existents a Am\xc3\xa8rica en aquest moment. Espanya es va apropiar de tota la Costa Oest d\'Am\xc3\xa8rica del Nord fins a Alaska i de territoris a l\'interior i de la pen\xc3\xadnsula de Florida, a m\xc3\xa9s de tota Am\xc3\xa8rica Central, el Carib i tota Am\xc3\xa8rica del Sud amb l\'excepci\xc3\xb3 d\'una zona costanera atl\xc3\xa0ntica que despr\xc3\xa9s va venir a ser el Brasil. En aquesta expansi\xc3\xb3 l\'Imperi espanyol derrotaria a l\'Imperi Asteca i a l\'Imperi Inca, a m\xc3\xa9s de presentar batalla i dominar territoris de diferents tribus americanes._NEWLINE_Anglaterra va establir tretze col\xc3\xb2nies a la Costa est d\'Am\xc3\xa8rica del Nord i de bona part del Canad\xc3\xa0, a m\xc3\xa9s de conquerir a Espanya algunes illes del Carib, com Jamaica._NEWLINE_Fran\xc3\xa7a va ocupar l\'actual Guayana francesa a Am\xc3\xa8rica del Sud (encara sota el seu domini), Louisiana en el Golf de M\xc3\xa8xic, algunes illes del Carib, i la regi\xc3\xb3 canadenca del Quebec. Al segle XIX els espanyols cedirien a Fran\xc3\xa7a la meitat occidental de l\'Espanyola; l\'actual Hait\xc3\xad._NEWLINE_Holanda va establir col\xc3\xb2nies a Am\xc3\xa8rica del Nord (Nova Amsterdam que despr\xc3\xa9s seria Nova York), al nord d\'Am\xc3\xa8rica del Sud (Guyana holandesa, avui Surinam) i a les illes del Carib (Antilles Neerlandeses i Aruba).\n_START_SECTION_\nAm\xc3\xa8rica independent\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1868 la flota d\'Espanya va atacar les costes de Xile i Per\xc3\xba per ra\xc3\xb3 d\'un conflicte colonial. Tamb\xc3\xa9 va restablir breument la seva dominaci\xc3\xb3 a Santo Domingo, entre 1861 i 1865, i va mantenir el control sobre Puerto Rico i Cuba fins al 1898. El 1888-1889 el Brasil va abolir l\'esclavitud i despr\xc3\xa9s la monarquia per establir-se com a rep\xc3\xbablica._NEWLINE_Les difer\xc3\xa8ncies sobre les noves fronteres van provocar guerres constants entre les noves rep\xc3\xbabliques d\'Am\xc3\xa8rica al llarg de les d\xc3\xa8cades posteriors. Les m\xc3\xa9s destacades van ser la Guerra del Pac\xc3\xadfic (1879-1884, Xile contra Bol\xc3\xadvia-Per\xc3\xba) i la Guerra de la Triple Alian\xc3\xa7a (1865-1870, Argentina-Brasil-Uruguai contra el Paraguai). Aquesta \xc3\xbaltima va acabar amb una derrota total del Paraguai, que va comportar fins i tot un desastre demogr\xc3\xa0fic: la poblaci\xc3\xb3 del pa\xc3\xads, aproximadament 525.000 persones abans de la guerra, va ser redu\xc3\xafda a uns 221.000 el 1871, dels quals nom\xc3\xa9s uns 28.000 eren homes. La consolidaci\xc3\xb3 de les noves rep\xc3\xbabliques no va ser pac\xc3\xadfica en canvi. No nom\xc3\xa9s les lluites lim\xc3\xadtrofes, sin\xc3\xb3 guerres civils van sacsejar els fonaments dels nous estats. L\'expansionisme de pa\xc3\xafsos com els Estats Units, que es va annexionar territori de M\xc3\xa8xic; el Brasil, que va imposar la seva sobirania als territoris amaz\xc3\xb2nics encara a costa de moure les fronteres dels seus ve\xc3\xafns, els conflictes territorials entre el Per\xc3\xba, Bol\xc3\xadvia i Xile; la creaci\xc3\xb3 de l\'Uruguai, la desintegraci\xc3\xb3 de la Gran Col\xc3\xb2mbia, que crearia tres nous estats: Col\xc3\xb2mbia, Vene\xc3\xa7uela i l\'Equador, s\xc3\xb3n la prova d\'una \xc3\xa8poca convulsa causada per la desaparici\xc3\xb3 de les col\xc3\xb2nies. Aquesta \xc3\xa8poca de grans canvis per al continent que va portar el segle XIX entre independ\xc3\xa8ncia i consolidaci\xc3\xb3 acabaria encara amb la construcci\xc3\xb3 del Canal de Panam\xc3\xa0, un canal interoce\xc3\xa0nic que va partir el continent en dos, a costa del territori colombi\xc3\xa0 i crear un nou estat, Panam\xc3\xa0 (1903), sota la creixent influ\xc3\xa8ncia d\'una nova pot\xc3\xa8ncia: Estats Units.\n_START_SECTION_\nSegle XX\n_START_PARAGRAPH_\nEl Segle XX a Am\xc3\xa8rica va representar una \xc3\xa8poca de grans canvis i interaccions. El continent que havia estat a\xc3\xafllat de la resta del planeta durant segles, era ara un dels m\xc3\xa9s c\xc3\xa8lebres, dels m\xc3\xa9s visitats, dels m\xc3\xa9s esmentats. Seguia sent el "Nou M\xc3\xb3n" i el territori de les oportunitats. Els Estats Units especialment tindria un paper central en el desenvolupament de la ci\xc3\xa8ncia i la tecnologia: el cinema de Hollywood conquistaria el m\xc3\xb3n, el jazz, Elvis Presley, el rei del rock\'n\'roll, els invents, Broadway, els monopolis, els viatges espacials i d\'altres factors. El cinema mexic\xc3\xa0, argent\xc3\xad i brasiler serien la contrapart, Carlos Gardel, el rei del tango, el boom de la literatura hispanoamericana amb autors a l\'altura dels grans cl\xc3\xa0ssics universals com Gabriela Mistral, Pablo Neruda, Jorge Luis Borges, Gabriel Garc\xc3\xada M\xc3\xa1rquez, Mario Vargas Llosa i uns altres, artistes de renom major com Fernando Botero, Diego Rivera, Frida Kahlo i centenars de noms en la pintura, l\'escultura, les arts esc\xc3\xa8niques, el cinema. El continent de les races i de les cultures, farien que el segle XX es fes d\'una o una altra forma, americ\xc3\xa0.\n_START_SECTION_\nAm\xc3\xa8rica durant les guerres mundials\n_START_PARAGRAPH_\nDurant la Primera i Segona Guerra Mundial, el continent es va mantenir a resguard de l\'ona destructiva que va arrasar Europa, \xc3\x80sia i \xc3\x80frica i es va tornar una vegada m\xc3\xa9s receptor natural de centenars de milers de refugiats. Amb la finalitat del conflicte, el 30 d\'abril de 1948, es funda l\'Organitzaci\xc3\xb3 dels Estats Americans. El 25 d\'abril de 1945 es va celebrar la primera confer\xc3\xa8ncia a San Francisco de l\'Organitzaci\xc3\xb3 de les Nacions Unides per garantir la pau del m\xc3\xb3n, la qual tindria com a seu definitiva a la ciutat de Nova York. L\'Organitzaci\xc3\xb3 dels Estats Americans es fundaria el 30 d\'abril de 1948 a Bogot\xc3\xa0 culminant un llarg ideal comen\xc3\xa7at el 1890 amb la Primera Confer\xc3\xa8ncia Internacional Americana, efectuada a la ciutat de Washington DC, que es convertiria el 1910 en la Uni\xc3\xb3 Panamericana. La Carta de l\'OEA va confirmar el suport a metes comunes i el respecte a la sobirania de cadascun dels pa\xc3\xafsos del continent._NEWLINE_El comandant Neil Armstrong va ser el primer \xc3\xa9sser hum\xc3\xa0 que va trepitjar la superf\xc3\xadcie de la lluna el 20 de juliol de 1969 al Sud del Mar de la Tranquil\xc2\xb7litat, (Mare Tranquilitatis). Armstrong, nascut a Ohio el 1930, va viatjar amb altres dos companys en la missi\xc3\xb3 Apollo 11._NEWLINE_Per\xc3\xb2 l\'anomenada guerra freda tindria conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies nefastes en s\xc3\xb2l americ\xc3\xa0. En el primer lustre dels anys 1960 el r\xc3\xa8gim implantat a Cuba per Fidel Castro i el Che Guevara, entre altres, va orientar la pol\xc3\xadtica del seu pa\xc3\xads cap a la Uni\xc3\xb3 de Rep\xc3\xbabliques Socialistes Sovi\xc3\xa8tiques (URSS), de la qual va passar a ser un incondicional aliat en detriment dels interessos geoestrat\xc3\xa8gics dels Estats Units. La situaci\xc3\xb3 va tenir el seu punt m\xc3\xa9s dram\xc3\xa0tic en la "Crisi dels m\xc3\xadssils de Cuba" que va portar a la humanitat a estar m\xc3\xa9s a prop que mai d\'una tercera guerra mundial, per\xc3\xb2 que va poder evitar-se gr\xc3\xa0cies a la voluntat de Nikita Jrushchov i John F. Kennedy. Com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, va esclatar el conflicte armat intern a Col\xc3\xb2mbia el 1964, va haver-hi m\xc3\xa9s s\xc3\xa8ries de violents r\xc3\xa8gims dictatorials en diversos pa\xc3\xafsos d\'Am\xc3\xa8rica Llatina: Brasil (1964), Argentina (1968 i 1976), Xile (1973), Uruguai (1973), Bol\xc3\xadvia (1980), a m\xc3\xa9s de l\'esclat del conflicte armat intern del Per\xc3\xba el 1980._NEWLINE_El 4 d\'abril de 1968 un altre magnicidi va sacsejar al continent: era assassinat el Dr. Martin Luther King, a Memphis, un dels grans activistes del Moviment pels Drets Civils als Estats Units pels afroamericans, llaureat amb el Premi Nobel de la Pau. Va organitzar i va dur a terme marxes pel dret al vot, la no discriminaci\xc3\xb3, i altres drets civils b\xc3\xa0sics. La majoria d\'aquests drets van ser promulgats en les lleis dels Estats Units amb l\'aprovaci\xc3\xb3 de l\'Acta dels Drets Civils i l\'Acta dels drets de votaci\xc3\xb3. \xc3\x89s tal vegada m\xc3\xa9s fam\xc3\xb3s pel seu discurs "I Have a Dream (Jo tinc un somni)" davant del Monument a Lincoln durant la Marxa sobre Washington pel treball i la llibertat el 1963. King \xc3\xa9s recordat com un dels majors capdavanters i herois de la hist\xc3\xb2ria dels Estats Units, i en la moderna hist\xc3\xb2ria de la no viol\xc3\xa8ncia.\n_START_SECTION_\nFi del segle\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la fi de la guerra freda amb la caiguda del Mur de Berl\xc3\xadn, el continent va veure l\'avan\xc3\xa7 del Neoliberalisme, un conjunt de propostes pol\xc3\xadtico-econ\xc3\xb2miques amb \xc3\xa8mfasis en la lliure circulaci\xc3\xb3 de capitals, la privatitzaci\xc3\xb3 d\'empreses p\xc3\xbabliques i el desmantellament de l\'Estat de Benestar. Els pares d\'aquests processos van ser el Banc Mundial, l\'Organitzaci\xc3\xb3 Mundial del Comer\xc3\xa7 i el Fons Monetari Internacional (FMI). Aquestes pol\xc3\xadtiques que obeeixen a una m\xc3\xa9s complexa xarxa del mercat internacional, si b\xc3\xa9 va posar fi a governs de facto com les dictadures llatinoamericanes, va generar per exemple la crisi financera argentina a partir de 1998 que crearia una alarma econ\xc3\xb2mica continental._NEWLINE_Una altra caracter\xc3\xadstica de la fi de segle, especialment en la d\xc3\xa8cada dels 80, seria l\'enfortiment financer de les m\xc3\xa0fies de la droga que van tenir com a epicentre Col\xc3\xb2mbia, M\xc3\xa8xic i Estats Units, especialment. La m\xc3\xa0fia, lligada a la droga, va adquirir un enorme poder econ\xc3\xb2mic que va arribar fins i tot a ser un veritable poder paral\xc2\xb7lel a l\'Estat. Un dels noms claus de l\'\xc3\xa8poca, que va arribar a proporcions de mite, va ser el de Pablo Escobar, que, a part del seu enriquiment il\xc2\xb7l\xc3\xadcit, i d\'acord de l\'edici\xc3\xb3 de 1985 de la Forbes, va arribar a ser el cinqu\xc3\xa8 home m\xc3\xa9s ric del m\xc3\xb3n, amb la capacitat de posar en escac la pol\xc3\xadtica colombiana i crear un conflicte internacional que va involucrar a altres pa\xc3\xafsos americans en l\'anomenada "guerra contra el narcotr\xc3\xa0fic".\n_START_SECTION_\nUn nou mil\xc2\xb7lenni\n_START_PARAGRAPH_\nEl 2001 va marcar l\'inici d\'un nou mil\xc2\xb7lenni i un nou segle. Si el segle XX no va ser el segle de la pau i la prosperitat continental, la manera en la qual va irrompre la nova data cronol\xc3\xb2gica no va augurar millors temps. L\'11 de setembre de l\'any 2001 tindrien lloc els atacs su\xc3\xafcides que van implicar el segrest de quatre avions de passatgers, que van ser emprats com bombes a\xc3\xa8ries deixant al voltant de 3.000 morts. Les Torres Bessones del Centre Mundial de Comer\xc3\xa7 (WTC per les seves sigles en angl\xc3\xa8s), van ser destru\xc3\xafdes i el Pent\xc3\xa0gon va resultar danyat. La hist\xc3\xb2ria es precipitaria per al m\xc3\xb3n sencer: el president George W. Bush iniciaria les invasions de l\'Afganistan i l\'Iraq, i Orient i Occident es veurien enfrontats en un conflicte que va despertar velles disputes, va obrir la perspectiva a noves ambicions i va crear noves situacions hist\xc3\xb2riques.'