b"\n_START_ARTICLE_\nTrial de Sant Lloren\xc3\xa7 1981\n_START_SECTION_\nLa nevada\n_START_PARAGRAPH_\nTot just tres dies abans d'aquest trial, dijous 19 de febrer, una onada de fred i neu es va abatre sobre Catalunya -especialment al ter\xc3\xa7 central i septentrional- deixant nombroses comarques emblanquinades. Al cim de La Mola, per exemple, s'hi acumularen 10 cm de neu. Els membres del Motor Club Terrassa, que feia un any que preparaven la prova, veieren perillar-ne la celebraci\xc3\xb3 a causa de les condicions intransitables d'alguns sectors del terreny proper a Mura. Finalment, per\xc3\xb2, varen poder adaptar-se a la nova situaci\xc3\xb3 i divendres variaren el recorregut previst tot anul\xc2\xb7lant algunes zones i canviant el tra\xc3\xa7at d'unes altres, aix\xc3\xad com escur\xc3\xa7ant el recorregut previst (inicialment feia 25 km). _NEWLINE_La situaci\xc3\xb3 millor\xc3\xa0 a partir de dissabte 21, en qu\xc3\xa8 el bon temps i el sol varen fondre grans quantitats de neu i varen allunyar definitivament el perill de suspensi\xc3\xb3 de la prova, tot afegint-hi, per\xc3\xb2, la dificultat extra del fang abundant que contribu\xc3\xafa a endurir les zones (fent-les molt m\xc3\xa9s relliscoses) i el recorregut.\n_START_SECTION_\nRecorregut\n_START_PARAGRAPH_\nLa sortida i parc tancat dels participants se situ\xc3\xa0 al descampat que hi havia al costat de l'esgl\xc3\xa9sia de Sant Mart\xc3\xad, a tocar del mur que hi ha a la banda dreta i que d\xc3\xb3na ja al cam\xc3\xad que surt del poble i s'endinsa pels boscos propers. En aquest indret s'hi instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 tamb\xc3\xa9 una pissarra gegant on s'anava reflectint la puntuaci\xc3\xb3 provisional dels pilots a mesura que anaven passant per les zones, aix\xc3\xad com el podi on se celebr\xc3\xa0 la cerim\xc3\xb2nia final de lliurament de premis. Tamb\xc3\xa9 s'habilitaren extenses zones d'aparcament per als espectadors, gaireb\xc3\xa9 totes al costat de la carretera d'entrada al poble, des d'on es podia arribar a peu en pocs minuts al punt de sortida. _NEWLINE_La sortida del primer pilot estava programada a les 9 del mat\xc3\xad i els participants disposaven de 7 hores i mitja per a completar la prova. El recorregut establert, de vora 20 km, discorria en sentit contrari al de les busques del rellotge. Sortint de l'esgl\xc3\xa9sia de Sant Mart\xc3\xad en direcci\xc3\xb3 nord-nord-est es trobaven les zones 1 a 4 i seguia fins que, prop del km 2 de la carretera BV-1223 (branc a Mura de la carretera BV-1221 de Terrassa a Talamanca), girava cap al nord i seguia uns quil\xc3\xb2metres fins que, un cop deixada La Roca al sud, tornava a girar vers l'oest fins a arribar a la Riera de Nespres. Comen\xc3\xa7ava aleshores el descens cap al poble, tot seguint el curs de la riera i, un cop passat Cal Biel, a l'a\xc3\xa7ada del Mol\xc3\xad enfilava de cop cap al sud uns quil\xc3\xb2metres fins que tornava a remuntar cap al nord, tot acostant-se al Raval. _NEWLINE_Un cop a les envistes del poble, amb la sortida ben a prop, girava de cop a l'est i encadenava les zones 7 a 9, passava per Les Blanqueres i, un cop fetes les zones 10 i 11 arribava de nou a la Riera de Nespres (on hi havia la zona 12) i en tornava a seguir el curs cap al sud. A l'al\xc3\xa7ada de Sant Lle\xc3\xafr -prop d'on hi havia la zona 13- tornava a enfilar cap al nord-oest i, tot passant per Sant Antoni (on hi havia la zona 14), tornava a trobar la Riera de Nespres i la seguia fins a arribar un altre cop a la sortida, prop de la qual hi havia la darrera zona, la 15.\n_START_SECTION_\nParticipants\n_START_PARAGRAPH_\nA l'edici\xc3\xb3 de 1981 s'hi varen presentar tots els equips dels fabricants que en aquell moment competien al mundial: Bultaco, Montesa, OSSA, Honda, Suzuki, SWM, Fantic i Italjet, a banda d'alguns pilots amb sengles Yamaha i una solit\xc3\xa0ria Aprilia (la de Lino Della Rodolfa). Dels equips de f\xc3\xa0briques catalanes, atesa la prec\xc3\xa0ria situaci\xc3\xb3 financera de Bultaco i OSSA el m\xc3\xa9s ben posicionat era el de Montesa (amb Ulf Karlson, Manuel Soler i Charles Coutard com a pilots principals). Finalment Karlson, el campi\xc3\xb3 del m\xc3\xb3n vigent, no pogu\xc3\xa9 passar del set\xc3\xa8 lloc final. _NEWLINE_Pel que fa a les italianes, Italjet debutava en competici\xc3\xb3 a Catalunya amb nom\xc3\xa9s tres pilots (Bernie Schreiber, Ettore Baldini i l'angl\xc3\xa8s Peter Cartwright). Malgrat que s'havia especulat que s'hi uniria l'austr\xc3\xadac Joe Wallman, aquest finalment es present\xc3\xa0 a Mura amb la seva Bultaco habitual. Tamb\xc3\xa9 particip\xc3\xa0 amb la marca catalana el finland\xc3\xa8s Timo Ryysy, tot i estar en tractes amb Aprilia. _NEWLINE_Hi havia, per\xc3\xb2, nombrosos integrants dels equips oficials de Fantic i SWM. Dels darrers, el millor fou Gilles Burgat, jove campi\xc3\xb3 de Fran\xc3\xa7a que aquella temporada acabaria guanyant contra tot pron\xc3\xb2stic el mundial. Tamb\xc3\xa9 amb SWM, un jove John Lampkin debutava internacionalment en aquest trial, acabant-hi finalment en el lloc 51 amb 170 punts. De l'equip Fantic, el millor fou Jaume Subir\xc3\xa0, classificat en 19a posici\xc3\xb3._NEWLINE_Finalment cal dir que els pilots anglesos, antics dominadors de la disciplina (entre ells Martin Lampkin, Malcolm Rathmell o Nigel Birkett). passaren per aquesta prova sense pena ni gl\xc3\xb2ria, aconseguint nom\xc3\xa9s John Reynolds un lloc entre els 10 primers classificats.\n_START_SECTION_\nLa vict\xc3\xb2ria de Manuel Soler\n_START_PARAGRAPH_\nManuel Soler aconsegu\xc3\xad en aquest trial una ajustada vict\xc3\xb2ria per davant d'Eddy Lejeune. Era la seva segona vict\xc3\xb2ria en una prova del Campionat del M\xc3\xb3n (la primera l'aconsegu\xc3\xad el 1979 amb Bultaco a Finl\xc3\xa0ndia) i la primera de les tres que protagonitz\xc3\xa0 aquell any, el millor de la seva carrera esportiva, que culmin\xc3\xa0 amb el cinqu\xc3\xa8 lloc final al mundial. Al mateix temps, en ser aquell any el Trial de Sant Lloren\xc3\xa7 la primera prova del Campionat del M\xc3\xb3n, Soler esdevenia el primer catal\xc3\xa0 a liderar mai aquest campionat._NEWLINE_La vict\xc3\xb2ria de Soler fou molt treballada i arrib\xc3\xa0 despr\xc3\xa9s de tota una jornada d'incertesa, ja que la situaci\xc3\xb3 afavoria el belga durant les primeres dues voltes de les tres de qu\xc3\xa8 constava la prova. Aix\xc3\xad, a la primera, Lejeune penalitz\xc3\xa0 31 punts pels 37 de Soler; a la segona, tots dos empataren a 32, amb la qual cosa abans de comen\xc3\xa7ar la decisiva tercera volta la puntuaci\xc3\xb3 era de 63 punts per a Lejeune i 69 per a Soler. Aquest, per\xc3\xb2, realitz\xc3\xa0 una excel\xc2\xb7lent tercera volta i obtingu\xc3\xa9 la puntuaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s baixa de la jornada, 23 punts, pels 29 de Lejeune. Aix\xc3\xad doncs, en acabar la prova tots dos pilots havien empatat a 92 punts i calia desempatar pel major nombre de zeros, desempat que fou favorable al catal\xc3\xa0 per 13 a 12 (al llarg de les tres voltes, Soler n'aconsegu\xc3\xad 4, 4 i 5 mentre Lejeune n'obtenia 5,3 i 4 respectivament)."