b"\n_START_ARTICLE_\nTur\xc3\xb3 com\xc3\xba\n_START_SECTION_\nEtimologia\n_START_PARAGRAPH_\nLa comunitat cient\xc3\xadfica, sembla que a tort, sol designar aquest animal com a *tur\xc3\xb3 (cast tur\xc3\xb3n, fr. putois). El nom vindria del portugu\xc3\xa8s touro segons Joan Coromines per la f\xc3\xbaria caracter\xc3\xadstica d'aquest animal o perqu\xc3\xa8 t\xc3\xa9 la for\xc3\xa7a d'un toro en agafar la seva presa que no deixa anar, gr\xc3\xa0cies a l'articulaci\xc3\xb3 entre la mand\xc3\xadbula inferior i el crani, tot formant una mena de xarnera que \xc3\xa9s molt dif\xc3\xadcil de separar._NEWLINE_El catal\xc3\xa0 antic trobem putoi i en catal\xc3\xa0 modern fura de bosc, fura boscana i fura mostelera o simplement fura o fur\xc3\xb3. La nomenclatura popular el coneix amb noms tant variats com [gat] pudent, gat-put, [mostela] pudenta, espunyac o esputnyac i espucnaix (en alt-empordan\xc3\xa8s), gat-pucnaix._NEWLINE_Joan Coromines d\xc3\xb3na \xc2\xabputnais\xc2\xbb com a antic adjectiu insultant (pudent) d'on l'occit\xc3\xa0 antic 'putnais' i franc\xc3\xa8s 'punais' que el Dictionnaire de la langue fran\xc3\xa7aise d'\xc3\x89mile Littr\xc3\xa9 explica aix\xc3\xad \xc2\xabdans ce mot le radical put de putere, puer; et en cons\xc3\xa9quence on le ram\xc3\xa8ne \xc3\xa0 une forme fictive putnacem, comme pugnax, de pugnare. La finale nais ne se rapporte pas \xc3\xa0 nasus, nez; car punais signifie non puant du nez, sens particulier et r\xc3\xa9cent, mais puant en g\xc3\xa9n\xc3\xa9ral. Punais est dans le Renard le nom du putois.\xc2\xbb_NEWLINE_Article \xc2\xabputois\xc2\xbb del Diccionari b\xc3\xa0sic franc\xc3\xa8s - catal\xc3\xa0 (tercera edici\xc3\xb3 ampliada) de Llu\xc3\xads Creixell\xc2\xa0:_NEWLINE_a) fura f. (v. furet), b) pudent (R) m., c) espunyac m. d) putoi m. (langue classique, cf. DCVB), e) tur\xc3\xb3 m. (GEC), castillanisme / nota\xc2\xa0: \xc2\xable (putois' n'\xc3\xa9tant du point de vue zoologique qu'une vari\xc3\xa9t\xc3\xa9 de 'furet' fura peut convenir. En principe fura (= furet) s'applique \xc3\xa0 l'animal domestique tandis que putois est r\xc3\xa9serv\xc3\xa9 \xc3\xa0 la vari\xc3\xa9t\xc3\xa9 sauvage. A Barcelone les avis sont partag\xc3\xa9s et certains zoologues pour la vari\xc3\xa9t\xc3\xa9 sauvage disent tur\xc3\xb3, simple adaptation du castillan TUR\xc3\x93N (= putois) inclus par la GEC mais ignor\xc3\xa9 par le DCVB. J. Miracle ne donne aucune r\xc3\xa9f\xc3\xa9rence ou localisation g\xc3\xa9ographique de espunyac (extension, etc.) que le DCVB ne rel\xc3\xa8ve pas. Toutefois J. Miracle \xc3\xa9tant un auteur s\xc3\xa9rieux (il a compl\xc3\xa9t\xc3\xa9 le DGLLC) espunyac doit \xc3\xaatre  pris en consid\xc3\xa9ration. Pudent (= putois) est \xc3\xa0 c\xc3\xb4t\xc3\xa9 de fura (= furet) usuel en R. Je l'ai relev\xc3\xa9 \xc3\xa0 Canet et \xc3\xa0 C\xc3\xa9ret. Veny i Clar m'informe que lors de ses enqu\xc3\xaates pour l'Atlas ling\xc3\xbc\xc3\xadstic del Domini Catal\xc3\xa0 il a relev\xc3\xa9 pudent \xc3\xa0 Salses, Saint-Cyprien, Formigu\xc3\xa8res, Port\xc3\xa9. Pudent \xc3\xa0 partir d'una base PUT- est une forme parall\xc3\xa8le \xc3\xa0 l'occitan pud\xc3\xads, italien puzzola (= putois) (\xe2\x80\xa6)\xc2\xbb. A l'obra Faune Populaire de la France Eug\xc3\xa8ne Rolland d\xc3\xb3na pudent i a Le guide en Roussillon ou Itin\xc3\xa9raire du voyageur dans le D\xc3\xa9p. des Pyr\xc3\xa9n\xc3\xa9es de Dominique-Marie-Joseph Henry tamb\xc3\xa9 hi apareix la forma \xc2\xabpudent\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nAmb una talla mitjana, els mascles pesen prop d'un quilo (entre 700 i 1.700 g) i les femelles, uns 600\xc2\xa0g (entre 400 i 1.000 g). Aix\xc3\xad doncs, una de les seves principals caracter\xc3\xadstiques \xc3\xa9s el seu gran dimorfisme sexual pel que fa a la talla, ja que els mascles, en mitjana, s\xc3\xb3n entre 60 i 70% m\xc3\xa9s pesants.\n_START_SECTION_\nReproducci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nA la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica hom no ha realitzat estudis sobre cap aspecte de la biologia d'aquesta esp\xc3\xa8cie, excepte pel que fa a la seva dieta. A Fran\xc3\xa7a Delattre i Herrenschmidt descriuen que els mascles, pol\xc3\xadgams, poden \xc3\xa9sser sexualment actius des del febrer a l'agost, encara que el m\xc3\xa9s habitual \xc3\xa9s que ho siguin durant mar\xc3\xa7 i abril. Les femelles nom\xc3\xa9s entren en zel un cop a l'any, coincidint principalment tamb\xc3\xa9 amb els mesos de mar\xc3\xa7-abril, encara que poden tenir un segon zel si la fecundaci\xc3\xb3 no t\xc3\xa9 lloc a la primavera. L'ovulaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s indu\xc3\xafda per les repetides c\xc3\xb2pules.\n_START_SECTION_\nAlimentaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nPel que fa a la seva dieta, existeixen alguns estudis a la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica que hi aporten informaci\xc3\xb3. La fura de bosc es mostra com a esp\xc3\xa8cie que es caracteritza pel seu elevat grau de consum d'amfibis, encara que on abunda el conill constitueix una altra presa d'import\xc3\xa0ncia (en conjunt solen superar el 40% de les captures i en les zones m\xc3\xa9s seques arriben fins a les 3/4 parts). Els micromam\xc3\xadfers tamb\xc3\xa9 s\xc3\xb3n una presa de gran import\xc3\xa0ncia (especialment a les zones m\xc3\xa9s humides, on suposen la meitat de la seva dieta). Cal destacar que malgrat \xc3\xa9sser una esp\xc3\xa8cie t\xc3\xadpica de rius i zones humides, consumeix peixos tan sols molt ocasionalment.\n_START_SECTION_\nDistribuci\xc3\xb3 geogr\xc3\xa0fica\n_START_PARAGRAPH_\nLa fura de bosc \xc3\xa9s una esp\xc3\xa8cie de distribuci\xc3\xb3 europea, manca nom\xc3\xa9s a les illes, tant mediterr\xc3\xa0nies com atl\xc3\xa0ntiques (llevat del sud de Gran Bretanya), la Pen\xc3\xadnsula Escandinava (tret de l'extrem meridional de Su\xc3\xa8cia), gaireb\xc3\xa9 tot Finl\xc3\xa0ndia i el nord de R\xc3\xbassia. A la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica la seva distribuci\xc3\xb3 \xc3\xa9s mal coneguda, \xc3\xa9s comuna a molts indrets i, en canvi, totalment absent de molts altres. Hom ha d'indicar, per\xc3\xb2, que la fura de bosc europea est\xc3\xa0 patint un important proc\xc3\xa9s de regressi\xc3\xb3 en gran part d'Ib\xc3\xa8ria, malgrat que en alguns indrets les seves poblacions s'han vist afavorides per projectes d'irrigaci\xc3\xb3, com ara a Extremadura._NEWLINE_A Catalunya, la fura de bosc era una esp\xc3\xa8cie comuna, estesa i ben coneguda a mitjan segle XX. En el cas de la Vall d'Aran, les darreres captures conegudes daten de la d\xc3\xa8cada dels anys setanta del segle XX. A comen\xc3\xa7ament del segle XX, Cabrera el cita, fins i tot, a Cervera. Ara, a principis del segle XXI, \xc3\xa9s una esp\xc3\xa8cie relativament abundant nom\xc3\xa9s en determinades zones: l'Alt Empord\xc3\xa0, el Baix Empord\xc3\xa0, la Garrotxa, el Pla de l'Estany i el Giron\xc3\xa8s. A la Cerdanya no \xc3\xa9s rar, encara que la seva abund\xc3\xa0ncia hagi disminu\xc3\xaft de forma apreciable en els darrers deu anys. Poblacions relictes i amb molt poques possibilitats de superviv\xc3\xa8ncia (per la seva escassetat d'individus i el seu isolament) hom les troba al Ripoll\xc3\xa8s, el Segre Mitj\xc3\xa0, l'Alt Camp i el Priorat. Del Bages hom no disposa de dades des de l'any 1984 (un mascle de 57,2\xc2\xa0cm de llargada total atropellat a Castellter\xc3\xa7ol el 15 de febrer de 1984) i del Bergued\xc3\xa0 les darreres dades constatades s\xc3\xb3n de l'any 1986.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa0bitat\n_START_PARAGRAPH_\nA Catalunya, la fura de bosc es mostra com a esp\xc3\xa8cie totalment lligada a cursos i masses d'aigua i molt caracter\xc3\xadstic de prats humits inundables temporalment, especialment si s\xc3\xb3n rics en canals i s\xc3\xa9quies tradicionals i bardissars, del tipus de paisatge que hom anomena closes (t\xc3\xadpic de moltes zones de l'Empord\xc3\xa0 i de la plana de la Cerdanya). A les comarques meridionals del Principat de Catalunya, roman estrictament lligat a rius amb la vegetaci\xc3\xb3 de ribera diversa, ben desenvolupada i poc alterada. Malgrat tot aix\xc3\xb2, sembla que l'esp\xc3\xa8cie no ocupava el Delta de l'Ebre, si m\xc3\xa9s no durant el segle XX. Manca totalment en els ecosistemes forestals ben constitu\xc3\xafts i tan sols s'endinsa ocasionalment en els m\xc3\xa9s oberts o alterats. Tolera molt b\xc3\xa9 els paisatges tradicionals humanitzats i, fins i tot, la pres\xc3\xa8ncia humana (sovinteja els voltants de granges, rodalia de pobles i habitacles humans)._NEWLINE_Pel que fa a la seva distribuci\xc3\xb3 en altitud \xc3\xa9s una esp\xc3\xa8cie t\xc3\xadpica de les terres baixes o d'altitud mitjana, i \xc3\xa9s totalment absent als estatges alpins i subalpins a m\xc3\xa9s de ser molt rara als estatges montans. Hom la troba des del nivell del mar fins als 1.550 m. (Girul, la Cerdanya)._NEWLINE_La seva gran especialitzaci\xc3\xb3, quant al seu h\xc3\xa0bitat, pot haver estat un dels principals factors que poden haver determinat la seva regressi\xc3\xb3. Aquest tipus de paisatge que li sembla m\xc3\xa9s adient (closes i prats humits inundables) ha anat degradant-se i eixugant-se en gran part de Catalunya durant les darreres d\xc3\xa8cades. Tanmateix, les riberes i llits dels rius han estat sistem\xc3\xa0ticament alterats i canalitzats, fent desapar\xc3\xa8ixer una estructura equilibrada a la qual la fura de bosc sembla \xc3\xa9sser molt sensible. La contaminaci\xc3\xb3 de les aig\xc3\xbces pot haver estat una altra causa determinant, tot i que no \xc3\xa9s una esp\xc3\xa8cie rara en molts indrets de l'Europa Central igualment contaminats. Un altre factor que hi pot haver contribu\xc3\xaft \xc3\xa9s el fet que el conill sigui una de les seves preses naturals m\xc3\xa9s habituals. La rarefacci\xc3\xb3 i desaparici\xc3\xb3 local d'aquest lagomorf en molts indrets pot haver contribu\xc3\xaft a la desaparici\xc3\xb3 d'aquest must\xc3\xa8lid de gran part de Catalunya._NEWLINE_No obstant aix\xc3\xb2, i malgrat la segura influ\xc3\xa8ncia d'aquests factors, dif\xc3\xadcilment poden explicar la dr\xc3\xa0stica disminuci\xc3\xb3 d'aquesta esp\xc3\xa8cie entre els anys seixanta i setanta del segle XX, que va afectar molts altres indrets del Pa\xc3\xads Valenci\xc3\xa0 o Arag\xc3\xb3, per exemple. Tanmateix, en moltes de les zones de Catalunya on viu actualment, la situaci\xc3\xb3 sembla estable. Aix\xc3\xad doncs, deuen haver actuat altres factors encara desconeguts. Una hip\xc3\xb2tesi no confirmada atribueix aquesta regressi\xc3\xb3 a una epizo\xc3\xb2tia no detectada; val a dir que no \xc3\xa9s rar que apareguin turons morts en una mateixa zona sense causes justificades. Aix\xc3\xad, la primavera del 1987 foren trobats 3 exemplars morts en l'\xc3\xbanic riu del Priorat on viu l'esp\xc3\xa8cie (on, a m\xc3\xa9s, \xc3\xa9s rar\xc3\xadssima i on no s'havien trobat d'en\xc3\xa7\xc3\xa0 de molts anys turons morts ni se n'hi han tornat a trobar).\n_START_SECTION_\nGesti\xc3\xb3 i conservaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa fura de bosc \xc3\xa9s potser el carn\xc3\xadvor m\xc3\xa9s amena\xc3\xa7at a Catalunya, si hom descompta l'\xc3\xb3s bru i el linx, i presenta una situaci\xc3\xb3 tan preocupant com la de la ll\xc3\xbadria. \xc3\x89s una esp\xc3\xa8cie protegida des de l'any 1992._NEWLINE_Quant a les principals amenaces que presenta, sens dubte, hom ha d'incidir en el fet que encara no es coneguin totalment les seves causes de regressi\xc3\xb3. A m\xc3\xa9s, s'ha de remarcar que tot i estar protegides, s\xc3\xb3n moltes les fures de bosc que es capturen anualment, hom calcula que almenys se'n capturen de 5 a 10 tan sols a l'Alt Empord\xc3\xa0. Els atropellaments constitueixen una altra causa important de mortalitat; aix\xc3\xad, en diversos indrets del Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empord\xc3\xa0 i zones properes hom sap de densitats de 0,25-0,50 fures de bosc atropellades/km en alguns trams de carreteres. A l'estiu del 1992 es trobaren dues fures de bosc atropellades al tram de carretera de Girona a Cor\xc3\xa7\xc3\xa0, que representaven un 0,08 exemplars/km, tot i que en anys anteriors no existien dades al respecte. Accions en el sentit de disminuir aquestes dues causes de mortalitat, com tamb\xc3\xa9 per reduir els nivells de contaminaci\xc3\xb3 en les conques hidrogr\xc3\xa0fiques del NE del Principat de Catalunya s\xc3\xb3n les principals iniciatives de conservaci\xc3\xb3 que caldria emprendre. Tamb\xc3\xa9 s'ha de dir que la recuperaci\xc3\xb3 del poblament d'amfibis als Aiguamolls de l'Empord\xc3\xa0, despr\xc3\xa9s d'haver concl\xc3\xb2s la utilitzaci\xc3\xb3 d'insecticides durs (substitu\xc3\xafts per m\xc3\xa8todes m\xc3\xa9s adients) hi ha afavorit una certa recuperaci\xc3\xb3 de la fura de bosc."