b'\n_START_ARTICLE_\nOrde de Santa \xc3\x9arsula\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nQuan la Companyia de Santa \xc3\x9arsula va anar difonent-se fora de Br\xc3\xa8scia, els bisbats on arribaven els imposaven un altre tipus de vida diferent al que tenien, similar a un institut secular on les dones, laiques, no feien vots ni vida en com\xc3\xba, la qual cosa era una anomalia per a un institut de vida consagrada. En alguns llocs, van constituir-se congregacions religioses d\'ursulines, que va ser la forma de vida m\xc3\xa9s habitual entre les ursulines._NEWLINE_A Fran\xc3\xa7a, per\xc3\xb2, es van constituir com a orde religi\xc3\xb3s de tipus mon\xc3\xa0stic i amb vots solemnes. La primera comunitat ursulina francesa va ser la d\'Ais de Proven\xc3\xa7a, constitu\xc3\xafda com a congregaci\xc3\xb3 en 1600. D\'all\xc3\xad s\xc3\xb3n cridades, en 1608, a Par\xc3\xads, on arriba la germana Fran\xc3\xa7oise de Bermond i forma una congregaci\xc3\xb3._NEWLINE_Sota la influ\xc3\xa8ncia de les seves protectores, Mme Barbe Acarie i Mme de Sainte Beuve, la congregaci\xc3\xb3 de Par\xc3\xads es constitueix en orde mon\xc3\xa0stic en 1612, amb vots solemnes i clausura, i prenent un quart vot: "dedicar-se a l\'educaci\xc3\xb3 de les noies". Adopta com a regla de vida la Regla de Sant Agust\xc3\xad._NEWLINE_Aquest orde es difondr\xc3\xa0 r\xc3\xa0pidament per tot Fran\xc3\xa7a i altres congregacions ursulines es transformaran en monestirs aut\xc3\xb2noms de vida claustral: Tolosa (1615), Bordeus (1619), Dijon (1619), Li\xc3\xb3 (1620), Tulle, Arle i Aviny\xc3\xb3. Cada casa t\xc3\xa9 constitucions pr\xc3\xb2pies, v\xc3\xa0lides per a les cases que en depenen; en alguns casos, els bisbes unifiquen les constitucions dels monestirs de la seva di\xc3\xb2cesi, creant vincles entre les diverses comunitats. De Fran\xc3\xa7a, l\'orde passar\xc3\xa0 a Am\xc3\xa8rica del Nord, quan la monja Marie de l\'Incarnation Guyart de Tours, s\'instal\xc2\xb7la al Quebec en 1639._NEWLINE_En 1622, es funden monestirs d\'ursulines a Flandes (Lieja) i Alemanya, els Pa\xc3\xafsos Baixos i Europa central. De Lieja, algunes monges fundaran cases mon\xc3\xa0stiques a It\xc3\xa0lia, on era majorit\xc3\xa0ria la forma de congregaci\xc3\xb3._NEWLINE_Durant el segle\xc2\xa0xviii, l\'orde s\'estendr\xc3\xa0 a Romania, Brasil i la Louisiana, d\'on s\'estendr\xc3\xa0 pels Estats Units. A Fran\xc3\xa7a, la Revoluci\xc3\xb3 francesa acabar\xc3\xa0 amb l\'orde i 36 de les monges seran guillotinades. Les lleis napole\xc3\xb2niques en permetran la restauraci\xc3\xb3, per\xc3\xb2 sota una \xc3\xbanica denominaci\xc3\xb3 (es tria la d\'ursulines) i amb vots simples, com a congregaci\xc3\xb3 religiosa._NEWLINE_En acabar 2005 hi havia 31 monestirs d\'ursulines claustrals amb 352 religioses de vots solemnes.\n_START_SECTION_\nUrsulines de la Uni\xc3\xb3 Romana\n_START_PARAGRAPH_\nEntre els monestirs de monges ursulines fundats a It\xc3\xa0lia, destacaren el de Roma, de 1688 i derivat de la congregaci\xc3\xb3 de Bordeus, i el de Calvi (\xc3\x9ambria), de 1718. La unifiac\xc3\xb3 italiana i les lleis anticlericals van conduir a aquests monestirs a una situaci\xc3\xb3 de gran pobresa, que impedia els novicis formar-se fora del convent. Les ursulines de Roma i Calvi, llavors, van acordar amb el monestir franc\xc3\xa8s de Blois d\'enviar els seus postulants a Blois perqu\xc3\xa8 poguessin \xc3\xa9sser-hi formades. Per permetre-ho, ja que es tractava de monestirs aut\xc3\xb2noms, Lle\xc3\xb3 XIII va aprovar en 1878 la uni\xc3\xb3 can\xc3\xb2nica dels tres monestirs, donant lloc a l\'anomenada Uni\xc3\xb3 de Blois-Roma-Calvi._NEWLINE_Veient els avantatges d\'aquesta uni\xc3\xb3, el papa va encoratjar els altres monestirs de l\'orde perqu\xc3\xa8 es reunissin en un \xc3\xbanic institut sota l\'autoritat d\'una superiora general que residiria a Roma. El 29 de juliol de 1899 es van trametre als bisbes de di\xc3\xb2cesis on hi havia monestirs ursulins una carta que els convidava a formar aquesta uni\xc3\xb3. El 15 de novembre de 1900 es van reunir a Roma delegats de 71 comunitats: 63 d\'elles van optar, el 21 de novembre, per adherir-s\'hi, formant la Uni\xc3\xb3 Romana de l\'Orde de Santa \xc3\x9arsula (Unio Romana Ordinis Sanctae Ursulae), aprovada per Lle\xc3\xb3 XIII al decret del 17 de juliol de 1903 i amb constitucions aprovades el 17 de setembre seg\xc3\xbcent. La uni\xc3\xb3 original tenia cases de: Alemanya, \xc3\x80ustria-Hongria, Fran\xc3\xa7a, It\xc3\xa0lia, Pa\xc3\xafsos Baixos, Regne Unit, Brasil, Estats Units i l\'\xc3\x8dndia. Encara en 1905, Pius X va tornar a exhortar els monestirs aut\xc3\xb2noms perqu\xc3\xa8 s\'adherissin a la Uni\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nUrsulines de la Uni\xc3\xb3 Canadenca\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer monestir d\'ursulines al Quebec fou fundat el 1639 per monges procedents de Tours i Dieppe, dirigide per la beata Marie Guyart, en religi\xc3\xb3 Maria de l\'Encarnaci\xc3\xb3. Algunes monges seguien la regla de les monges de Bordeus (d\'on depenia la de Tours), per\xc3\xb2 les de Dieppe seguien la regla de les monges de Par\xc3\xads; per aix\xc3\xb2, Maria Guyat va redactar unes noves constitucions per al nou establiment, on es prescrivia l\'observan\xc3\xa7a de la regla de Par\xc3\xads i l\'\xc3\xbas de l\'h\xc3\xa0bit de les religioses de Tours. Van ser aprovades en 1662 pel bisbe Fran\xc3\xa7ois de Montmorency-Laval._NEWLINE_El monestir de Quebec va fundar altres cases, com el Monestir de Trois-Rivi\xc3\xa8res en 1697, a partir dels quals, sobretot durant el segle\xc2\xa0xix, van fundar-se noves cases filials, aut\xc3\xb2nomes de la casa mare, al Canad\xc3\xa0, Filipines i el Jap\xc3\xb3. Aix\xc3\xad, algunes d\'aquestes cases s\'adheriren en 1900 a la Uni\xc3\xb3 Romana. Altres van formar, el 7 de juny de 1953 la Uni\xc3\xb3 Canadenca de les Monges de l\'Orde de Santa \xc3\x9arsula. Nom\xc3\xa9s a partir de 1966 les ursulines canadenques van adoptar els vots simples, constituint-se en congregaci\xc3\xb3 religiosa en comptes d\'orde mon\xc3\xa0stic.'