b'\n_START_ARTICLE_\nGuerra de la Independ\xc3\xa8ncia d\'Angola\n_START_SECTION_\nDesobedi\xc3\xa8ncia civil (1948-1960)\n_START_PARAGRAPH_\nL\'Acte Colonial del 8 de juliol de 1930 estableix la supremacia dels lusoangolesos sobre la poblaci\xc3\xb3 ind\xc3\xadgena. Encara que els nadius poguessin estudiar fins a nivell universitari, en la pr\xc3\xa0ctica la situaci\xc3\xb3 era d\'una profunda escletxa social entre la poblaci\xc3\xb3 local i els portuguesos que vivien al litoral d\'Angola. En 1948, Viriato Clemente da Cruz i altres membres fundarel el Movimento dos Novos Intelectuais de Angola, una organitzaci\xc3\xb3 que promovia la cultura angolesa. Els nacionalistes enviaren una carta a les Nacions Unides on demanaven per a Angola l\'estatut de protectorat sota supervisi\xc3\xb3 de l\'ONU. En la d\xc3\xa8cada del 1950 fou creat el Clube dos Mar\xc3\xadtimos Africanos, format per mariners que portaven informaci\xc3\xb3 de Luanda a Lisboa, referent a la repressi\xc3\xb3 exercida a les col\xc3\xb2nies, promovent les seves idees d\'alliberament i agitaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica. Alhora, el fort augment de poblaci\xc3\xb3 i de diversitat \xc3\xa8tnica a Luanda (240.000 habitants en 1960, dels quals el 65\xc2\xa0% eren africans i el 85\xc2\xa0% vivia en barris pobres) facilitava la propagaci\xc3\xb3 del nacionalisme. A finals dels anys 1950 es produ\xc3\xafren els primers incidents a\xc3\xafllats, com la lapidaci\xc3\xb3 de cotxes prop dels barris pobres. La resposta de les autoritats es va sentir a trav\xc3\xa9s d\'incursions, patrulles i negativa a freq\xc3\xbcentar llocs p\xc3\xbablics dels blancs._NEWLINE_En la d\xc3\xa8cada de 1950, Salazar va incentivar als portuguesos a instal\xc2\xb7lar.-se a les prov\xc3\xadncies africanes, on es dedicaven principalment als portuguesos. En 1953 nacionalistes angolesos fundaren el Partido da Luta Unida dos Africanos de Angola (PLUA), el primer partit pol\xc3\xadtic en reivindicar la independ\xc3\xa8ncia d\'Angola. En 1954 fou creat el moviment pol\xc3\xadtic Uni\xc3\xa3o das Popula\xc3\xa7\xc3\xb5es do Norte de Angola (UPNA), per nacionalistes del Congo i d\'Angola, que defensaven la independ\xc3\xa8ncia del regne del Congo, que inclo\xc3\xafa altres territoris m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 d\'Angola._NEWLINE_En 1955, M\xc3\xa1rio Pinto de Andrade i el seu germ\xc3\xa0 Joaquim, crearen el Partit Comunista Angol\xc3\xa8s (PCA). En desembre de 1956 el PLUA es va unir al PCA, que funcionava en la clandestinitat influenciat pel Partit Comunista Portugu\xc3\xa8s (PCP), per fundar el Moviment Popular per l\'Alliberament d\'Angola (MPLA). Aquest, liderat per Viriato da Cruz,  M\xc3\xa1rio Andrade, Ilidio Machado i L\xc3\xbacio Lara, va trobar suport entre els ambundu de Luanda. En 1959 va tenir lloc la Confer\xc3\xa8ncia dels Pobles d\'\xc3\x80frica a Accra. Les forces nacionalistes aprofitaren l\'esdeveniment per, amb el suport de la poblaci\xc3\xb3 dels barris pobres d\'Angola, manifestar-se als carrers exigint la independ\xc3\xa8ncia. Les autoritats van respondre amb la for\xc3\xa7a, i l\'endem\xc3\xa0 la policia va fer detencions a les musseques. En juny de 1960  alguns membres del MPLA, entre ells Agostinho Neto i Joaquim Pinto de Andrade, foren empresonats a Lisboa; dos anys despr\xc3\xa9s, Agostinho Neto aconsegu\xc3\xad evadir-se de la seva resid\xc3\xa8ncia, en maig de 1962._NEWLINE_En 1954 el govern portugu\xc3\xa8s cre\xc3\xa0 l\'Estatut de  l\'Indigenat Aquesta llei dividia la poblaci\xc3\xb3 en dos grups: els "civilizados", ciutadans, i els "ind\xc3\xadgenas" (...) que no tenien encara la instrucci\xc3\xb3 i els h\xc3\xa0bits individuals i socials pressuposats per a l\'aplicaci\xc3\xb3 plena del dret p\xc3\xbablic i privat dels ciutadans portuguesos._NEWLINE_D\'aquesta manera els africans de les prov\xc3\xadncies ultramarines no tenien drets pol\xc3\xadtics: no podien formar partits ni sindicats; podien establir associacions de car\xc3\xa0cter cultural, per\xc3\xb2 sempre sota supervisi\xc3\xb3 de la PIDE. Per altra banda, l\'estatut permetia que els joves africans viatgessin a Portugal per estudiar a les universitats. Cal destacar els casos de M\xc3\xa1rio Pinto de Andrade i el seu germ\xc3\xa0 Joaquim, que ingressaren a la Facultat de Lletres de la  Universitat de Lisboa; Agostinho Neto, que estudi\xc3\xa0 Medicina a Co\xc3\xafmbra i Lisboa; i Jonas Savimbi, que freq\xc3\xbcent\xc3\xa0 el liceu a Lisboa. Aquesta doble situaci\xc3\xb3 va for\xc3\xa7ar que molts ciutadans angolesos i mo\xc3\xa7ambiquesos s\'organitzessin en la clandestinitat i defensessin la lluita armada como a mitj\xc3\xa0 per assolir la independ\xc3\xa8ncia. A Portugal, el govern va crear la Casa dos Estudantes do Imp\xc3\xa9rio, en 1944 amb l\'objectiu de formar elits a partir dels naturals de les prov\xc3\xadncies ultramarines. Per aquesta associaci\xc3\xb3 hi passarien destacats pol\xc3\xadtics de les col\xc3\xb2nies portugueses com Agostinho Neto, Am\xc3\xadlcar Cabral, Eduardo Mondlane, Luandino Vieira, Marcelino dos Santos, Pepetela o M\xc3\xa1rio Pinto de Andrade. En 1961 vora de 100 estudiants africans fugiren de Lisboa a Fran\xc3\xa7a, on uns anaren a estudiar i altres es juntaren amb els moviments independentistes. La Casa dos Estudantes do Imp\xc3\xa9rio de Coimbra i de Porto foren tancades en 1961, i la de Lisboa en 1965._NEWLINE_Dels tres moviments nacionalistes, el MPLA era el de naturalesa m\xc3\xa9s elitista, donat que a les seves files hi havia molts membres que havien estudiat a Portugal i que formaven part de fam\xc3\xadlies d\'elit afroportugueses; el seu suport no tenia un origen \xc3\xa8tnic.La fi de l\'Estatut data del 1961, any en qu\xc3\xa8 Adriano Moreira, ministre d\'Ultramar, el va revocar. Amb la fi de l\'estatut, passa a ser possible als angolesos "ind\xc3\xadgenas" tenir la ciutadania portuguesa, sense qualsevol mena de discriminaci\xc3\xb3, i pogueren ser integrats en el sistema d\'educaci\xc3\xb3 nacional._NEWLINE_Un any despr\xc3\xa9s de la fi de l\'Estatut de l\'Indigenat, Adriano Moreira revoca el Codi de Treball dels Ind\xc3\xadgenes, creat en 1956. Aquest Codi establia que el sistema d\'explotaci\xc3\xb3 econ\xc3\xb2mica estar\xc3\xa0 recolzat per treballs ind\xc3\xadgenes, generalment amb baixos salaris. Amb la revocaci\xc3\xb3, els ind\xc3\xadgenes no es veuen obligats a treballar i trien lliurement per a qui treballar. Tenen acc\xc3\xa9s a la funci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica i finalitza l\'obligatorietat dels cultius agr\xc3\xadcoles espec\xc3\xadfics. Tamb\xc3\xa9 es permet crear mercats rurals per als productors d\'Angola._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la postguerra alguns pa\xc3\xafsos africans es van independitzar del Regne Unit, Fran\xc3\xa7a, Alemanya i B\xc3\xa8lgica. tanmateix, Portugal no va permetre la independ\xc3\xa8ncia de les seves col\xc3\xb2nies, donant lloc a diversos moviments independentistes a Angola (UPA/FNLA, MPLA, UNITA), Guinea Bissau (PAIGC) i Mo\xc3\xa7ambic (FRELIMO). De manera general, les tres organitzacions que combatien simult\xc3\xa0niament la pres\xc3\xa8ncia dels portuguesos a Angola mai van treballar juntes per formar una \xc3\xbanica for\xc3\xa7a d\'oposici\xc3\xb3; al contrari, van lluitar l\'una contra l\'altra, debilitant aix\xc3\xad algunes possibilitats d\'emergir militarment victoriosos del conflicte.\n_START_SECTION_\nMoviment Popular per l\'Alliberament d\'Angola (MPLA)\n_START_PARAGRAPH_\nA Angola, el primer en sorgir fou el Moviment Popular per l\'Alliberament d\'Angola (MPLA), en 1956 amb suport dels ambundu, algunes altrse \xc3\xa8tnies de les regions de Luanda, Bengo, Cuanza Nord i Sud i Malange, blancs, mestissos, intel\xc2\xb7lectuals i membres de l\'elit urbana. El MPLA era una organitzaci\xc3\xb3 d\'esquerra pol\xc3\xadtica, resultat de la fusi\xc3\xb3 del Partido da Luta Unida dos Povos de Angola (PLUA) i del Partido Comunista Angolano (PCA). Fou liderat per Agostinho Neto,  secretariat per Viriato Clemente da Cruz i amb suport exterior de la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica i de Cuba; tamb\xc3\xa9 va intentar cercar el suport dels EUA per\xc3\xb2 aquests preferiren ajudar a l\'UPA/FNLA._NEWLINE_Al llarg de la guerra, l\'organitzaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica i militar del MPLA va anar evolucionant fins a tal punt que en 1970 ocupava una \xc3\xa0rea gran del pa\xc3\xads, que va dividir, militarment en Regi\xc3\xb5es Militares (RM)_NEWLINE_Les forces del MPLA ascendien a 4.500 elements i estaven equipats amb armament i municions sovi\xc3\xa8tics que era distribu\xc3\xaft a trav\xc3\xa9s de Z\xc3\xa0mbia; era tamb\xc3\xa9 a partir d\'aquest pa\xc3\xads que el MPLA rebia medicaments i aliments en llauna. El seu armament inclo\xc3\xafa pistoles Tokarev TT; pistoles-metralladores de calibres 9\xc2\xa0mm M/25 i 7,62\xc2\xa0mm PPSH; fusells semiautom\xc3\xa0tics Simonov i Kalashnikov; metralladores de diversos calibres; morters de 82 mm; llen\xc3\xa7a-granades (a partir de 1970) i mines antitancs i antipersona.\n_START_SECTION_\nUni\xc3\xa3o dos Povos de Angola (UPA)/Frente Nacional de Liberta\xc3\xa7\xc3\xa3o de Angola (FNLA)\n_START_PARAGRAPH_\nEl 7 de juliol de 1954, es crea la Uni\xc3\xa3o das Popula\xc3\xa7\xc3\xb5es do Norte de Angola, amb suport del Congo, pel grup \xc3\xa8tnic bakongo, del Nord-oest i Nord d\'Angola i amb forts lligams al Zaire, a trav\xc3\xa9s del seu l\xc3\xadder Holden Roberto, amic i cunyat del President Mobutu; en 1958 passa a designar-se, de forma m\xc3\xa9s completa, com a Uni\xc3\xa3o das Popula\xc3\xa7\xc3\xb5es de Angola (UPA). A partir de 1962, es va unir al Partido Democr\xc3\xa1tico de Angola creant el Front Nacional d\'Alliberament d\'Angola (FNLA), organitzaci\xc3\xb3 proestatunidenca i antisovi\xc3\xa8tica. En 1960, Holden Roberto sign\xc3\xa0 un acord amb el MPLA per lluitar plegats contra les forces portugueses, per\xc3\xb2 l\'acord es va desfer. El FNLA va arribar a crear un govern a l\'exili, el Govern Revolucionari d\'Angola a l\'Exili._NEWLINE_la facci\xc3\xb3 armada de l\'UPA/FNLA era l\'Ex\xc3\xa9rcito de Liberta\xc3\xa7\xc3\xa3o Nacional de Angola (ELNA). Els seus suports provenien del Congo i d\'Alg\xc3\xa8ria, i les seves tropes eren entrenades al Zaire amb finan\xc3\xa7ament estatunidenc i armament de l\'Europa de l\'Est, encara que es consideressin anticomunistes. Estaven armats amb fusells semiautom\xc3\xa0tics Simonov i Kalashnikov; pistoles; morters de 60\xc2\xa0mm i 81\xc2\xa0mm; i llen\xc3\xa7agranades.\n_START_SECTION_\nUni\xc3\xa3o Nacional para a Independ\xc3\xaancia Total de Angola (UNITA)\n_START_PARAGRAPH_\nEn 1966, Jonas Savimbi, aleshores membre del FNLA, va trencar amb Holden Roberto acusant-lo de complicitat amb la pol\xc3\xadtica imperialista dels Estats Units i va crear la Uni\xc3\xa3o Nacional para a Independ\xc3\xaancia Total de Angola (UNITA), recolzada ocasionalment per Z\xc3\xa0mbia i per Sud-\xc3\xa0frica, amb lligams amb la PIDE (a partir de 1969; Savimbi arrib\xc3\xa0 a fer un acord per combatre contra el MPLA a l\'Est d\'Angola), la CIA i la Xina. Savimbi va formar part del GRAE com a Ministre de Relacions Exteriors i representava al grup \xc3\xa8tnic ovimbundu, de l\'altipl\xc3\xa0 central i les prov\xc3\xadncies del sul._NEWLINE_Les forces d\'UNITA eren les que tenien menys guerrillers: 500, segons l\'ex\xc3\xa8rcit portugu\xc3\xa8s; al voltant de 4.000, segons la pr\xc3\xb2pia UNITA. La seva \xc3\xa0rea d\'acci\xc3\xb3 estava limitada a l\'est d\'Angola i el seu armament sempre era de mala qualitat. Aquestes dificultats van portar Savimbi a comprometre\'s amb Portugal i Z\xc3\xa0mbia. Part de la seva lluita fou contra el MPLA, a favor de la qual perdia terreny; les seves accions guerrilleres es van limitar a atacs puntuals als vehicles, segrests i intimidaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\n4 de gener: revolta dels treballadors dels camps de cot\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nFou una revolta purament laboral sense qualsevol mena de motivaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica i que no t\xc3\xa9 res a veure amb l\'inici de la guerra. La data d\'inici del conflicte no est\xc3\xa0 consensuada, tot i que, pel govern d\'Angola, el 4 de febrer de 1961 \xc3\xa9s el dia oficial del comen\xc3\xa7ament de les Forces Armades d\'Alliberament Nacional. No obstant aix\xc3\xb2, un mes abans, el 4 de gener, hi ha una revolta de Bixa de Cassange (Malange), on es produeix un aixecament popular dels milers de treballadors dels camps de cot\xc3\xb3 de la companyia belga-lusitana Cotonang. Les dures condicions de treball i de vida, la constant repressi\xc3\xb3 es va aliar amb la influ\xc3\xa8ncia de la independ\xc3\xa8ncia del Congo al juny de 1960 (a la regi\xc3\xb3 de Cassange vivien els bakongo que tenien or\xc3\xadgens comuns amb el poble del Congo) van ser els principals factors que van originar l\'aixecament d\'aquests angolesos. Els obrers van decidir fer vaga armats amb matxets i canhangulos (pistoles artesana,s). Designada com la "Guerra de Maria", per haver estat inspirada per Ant\xc3\xb3nio Mariano lligat a UPA, els rebels destru\xc3\xafren plantacions, ponts i cases. La resposta de les forces portugueses \xc3\xa9s dura i violenta, a trav\xc3\xa9s de ca\xc3\xa7adors i  bombes incendi\xc3\xa0ries llan\xc3\xa7ada des de la For\xc3\xa7a A\xc3\xa8ria de Portugal (FAP) , causant un elevat nombre de morts: entre 200 i 300, o fins i tot alguns milers.Tots aquests esdeveniments s\xc3\xb3n ocultats al p\xc3\xbablic en general. Aquest dia \xc3\xa9s conegut a Angola como el Dia dos M\xc3\xa1rtires da Baixa de Cassange, i ha estat considerat l\'esdeveniment que "va despertar la consci\xc3\xa8ncia patri\xc3\xb2tica dels angolesos i la unitat dels angolesos a favor de la seva llibertat".\n_START_SECTION_\n15 de Mar\xc3\xa7, massacre d\'UPA al Nord\n_START_PARAGRAPH_\nDurant el mes seg\xc3\xbcent la calma va tornar a Luanda, i semblava que res havia passat. El 15 de mar\xc3\xa7 es produeix el primer atac de les forces de Holden Roberto (UPA9 a la regi\xc3\xb3 Nord d\'Angola, en particular les prov\xc3\xadncias d\'U\xc3\xadge i del Zaire. Disfra\xc3\xa7at de diada festiva,  dia do casamento da filha do Nogueira, la massacre fou preparada al Congo mesos abans.El sentiment de revolta comen\xc3\xa7ar\xc3\xa0 despr\xc3\xa9s de la Confer\xc3\xa8ncia Panafricana d\'Acra, a Ghana, en desembre de 1958, on hi eren presents Holden Roberto. Frantz Fanon, i altres nacionalistes africans, que aconsellaren Holden Roberto d\'utilitzar la for\xc3\xa7a i vessar sang dels colons, doncs nom\xc3\xa9s aix\xc3\xad acabarien amb el colonialisme portrugu\xc3\xa8s._NEWLINE_La massacre va durar uns tres dies. Les forces d\'UPA enva\xc3\xafren postos administrativos i hisendes, matant totes les persones que s\'hi trobaven, independentment si eren blancs o negres, ja integrats en el sistema colonial, homes, dones o infants. Hi moriren m\xc3\xa9s de 5.000 persones, d\'elles una cinquena part d\'origen europeu. Els atacants estaven armats de matxets i es pensaven que eren immunes a les bales dels colons, que deien que eren fetes d\'aigua. Les massacres es van estendre cap al sud a Kwanza-Nord, Luanda i Bengo, on els rebels proclamaren Nambuangongo com a "capital de l\'Estat Lliure", despr\xc3\xa9s que fos abandonada pels europeus._NEWLINE_A Luanda van comen\xc3\xa7ar a arribar milers de refugiats. Portugal no va poder respondre a aquest gran atac com en situacions anteriors. Era la pr\xc3\xb2pia poblaci\xc3\xb3 colonial, juntament amb el Govern, la que es va organitzar immediatament per fer front a les amenaces de la UPA, a trav\xc3\xa9s de l\'Organitzaci\xc3\xb3 Provincial de Voluntaris de la Defensa Civil d\'Angola. La resposta d\'aquesta organitzaci\xc3\xb3 era igualment violenta, i l\'objectiu era la poblaci\xc3\xb3 negra que quedava als llogarets._NEWLINE_A partir d\'aquesta data, i despr\xc3\xa9s de tots els esdeveniments registrats des de principis d\'any, Angola i Portugal estaven en guerra. Tot i aix\xc3\xad, i fins i tot per sorpresa, la imatge que el Governador General d\'Angola \xc3\x81lvaro da Silva Tavares dona \xc3\xa9s de tranquil\xc2\xb7litat i de control de la situaci\xc3\xb3. Des de Portugal, fins ara, no hi havia hagut cap reacci\xc3\xb3. El 17 de mar\xc3\xa7, Salazar reacciona indignat, titllant de "terroristes" els atacants angolesos. Les forces de seguretat portugueses a Angola es limitaven a 1.500 soldats de les Forces Armades i 5 000 reclutats localment. El 15 de mar\xc3\xa7, hi foren enviades quatre Companyies de Ca\xc3\xa7adors Especials i l\'endem\xc3\xa0, les primeres tropes de paracaigudistes van arribar a Luanda.\n_START_SECTION_\nOperaci\xc3\xb3 Viriato\n_START_PARAGRAPH_\nAcabada la primera fase de recuperaci\xc3\xb3 del nord es planeja la reconquesta de  Dembos i, en particular, de Nambuangongo. El contingent militar portugu\xc3\xa8s ascendia a 30 000 homes. El General Silva Freire decideix efectuar una operaci\xc3\xb3 de gran envergadura anomenada "Operaci\xc3\xb3 Viriato". Aquesta operaci\xc3\xb3 tenia per objectiu el control dels eixos Caxito-Nambuangongo i Ponte do Dange, i Muxaluando-Nambuangongo, i implicava dos batallons de Ca\xc3\xa7adors i un esquadr\xc3\xb3 de Cavalleria, amb suport d\'artilleria, enginyeria i la For\xc3\xa7a A\xc3\xa8ria, Durant tot aquest per\xc3\xadode de reocupaci\xc3\xb3 de la zona Nord d\'Angola, les forces portugueses s\xc3\xb3n pressionades pel Govern de Lisboa de tal manera que en setembre tota aquella regi\xc3\xb3 torna a estar sota domini portugu\xc3\xa8s perqu\xc3\xa8 tindria lloc l\'Assemblea General de l\'ONU que ja tenia en el seu programa el conflicte entre Portugal i Angola i la q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 de l\'autodeterminaci\xc3\xb3 i la independ\xc3\xa8ncia d\'aquest pa\xc3\xads._NEWLINE_L\'operaci\xc3\xb3 comen\xc3\xa7a el 10 de juliol i la ruta a Nambuangongo no va ser f\xc3\xa0cil, ja que les tropes portugueses van patir diversos atacs de l\'UPA. El 9 d\'agost, el Batall\xc3\xb3 de Ca\xc3\xa7adors 96 \xc3\xa9s el primer a arribar; l\'Esquadr\xc3\xb3 de Cavalleria 149 arriba l\'endem\xc3\xa0; el Batall\xc3\xb3 de Ca\xc3\xa7adors 114 va quedar atrapat en el cam\xc3\xad. Tot i que l\'operaci\xc3\xb3 es va considerar un \xc3\xa8xit, Nambuangongo ja havia estat abandonada per la guerrilla. Al final de l\'operaci\xc3\xb3 van morir 18 homes i 61 quedaren ferits. El mes d\'octubre assenyala el control d\'\xc3\xa0rees pr\xc3\xa8viament abandonades per les forces portugueses. El 3 d\'octubre, la ciutat de Caiongo, l\'\xc3\xbaltim poble controlat per UPA, \xc3\xa9s reocupat. \xc3\x89s el final d\'un any sagnant, i d\'ara endavant, despr\xc3\xa9s del final de la reconquesta del Nord, la "guerra" va acabar designant operacions militars com "accions policials militars"._NEWLINE_En el context de l\'organitzaci\xc3\xb3, les posicions de governador general i comandant en cap de la "prov\xc3\xadncia" es fusionen en un, sent nomenat el general Ven\xc3\xa2ncio Augusto Deslandes, el 17 de juny, per ocupar el c\xc3\xa0rrec. No obstant aix\xc3\xb2, les idees sw Deslandes, que defensava certa autonomia a Angola, amb el temps causen algunes mol\xc3\xa8sties al govern, i va ser reempla\xc3\xa7at pel general Silvino Silv\xc3\xa9rio Marques al final de 1962; Deslandes va arribar a pensar en la creaci\xc3\xb3 d\'una universitat a Luanda i en la promoci\xc3\xb3 de l\'educaci\xc3\xb3 entre els nadius d\'Angola, poc qualificats. A nivell pol\xc3\xadtic, l\'Estatut d\'indigenat, fundat el 1954, va ser derogat al setembre de 1961 per Ministre d\'Ultramar Adriano Moreira._NEWLINE_Al final del primer any del conflicte, sobre 150.000 ciutadans angolesos s\'havien refugiat al ve\xc3\xad Zaire, arribant a un total de 450.000 al final de la guerra en 1974; a Z\xc3\xa0mbia, s\'havien refugiat vora de 25.000.\n_START_SECTION_\nReorganitzaci\xc3\xb3 de les forces en conflicte\n_START_PARAGRAPH_\nEl segon any de conflicte marca la reorganitzaci\xc3\xb3 i modernitzaci\xc3\xb3 de les tropes portugueses tant a nivell log\xc3\xadstic com d\'equipament. En mitjans t\xc3\xa0ctics es va adoptar la "quadr\xc3\xadcula"  en detriment de petites unitats m\xc3\xb2bils d\'intervenci\xc3\xb3 r\xc3\xa0pida, defensades per Francisco da Costa Gomes. Encara millor organitzades i superiors en termes militars, les tropes segueixen estant subjectes a les dificultats del terreny, la guerrilla i l\'amena\xc3\xa7a f\xc3\xadsica i psicol\xc3\xb2gica de la utilitzaci\xc3\xb3 de les primeres mines. Les forces de l\'UPA, amb suport del Congo, s\xc3\xb3n les que amenacen m\xc3\xa9s als portuguesos, ja que, des del 4 de febrer els guerrillers del MPLA va patir una fractura en la seva organitzaci\xc3\xb3 donada la repressi\xc3\xb3 rebuda aquell dia. L\'UPA organitza en 1961 el Govern Revolucionari d\'Angola a l\'Exili (GRAE), reconegut per alguns estats africans; en 1962 alter\xc3\xa0 la seva designaci\xc3\xb3 per la de Front Nacional d\'Alliberament d\'Angola (FNLA). No obstant aix\xc3\xb2, donat el suposat suport dels Estats Units, el seu l\xc3\xadder, Holden Roberto, veu la seva imatge deteriorada. Tamb\xc3\xa9 en  1962, modernitza els seus equips de guerra: l\'AK- 47, semiautom\xc3\xa0tica Simonov, la pistola metralladora PPSH i RPG-2 llan\xc3\xa7agranades i RPG-7, granades de m\xc3\xa0 d\'origen itali\xc3\xa0 "Societ\xc3\xa0 Romana" i les mines d\'Europa de l\'Est._NEWLINE_A nivell intern dels moviments d\'alliberament, van continuar les diverg\xc3\xa8ncies i els intents de crear un front \xc3\xbanic. El 1962, durant un Congr\xc3\xa9s del MPLA, Agostinho Neto i M\xc3\xa1rio de Andrade van formar un nou comit\xc3\xa8 executiu deixant fora Viriato da Cruz. L\'any seg\xc3\xbcent, al juliol de 1963, es va celebrar una confer\xc3\xa8ncia a Brazzaville, reunint tres organitzacions: Ngwisako, Movimento para a Defesa dos Interesses de Angola i Movimento Nacionalista de Angola. L\'objectiu era crear un front unit anomenat Frente Democr\xc3\xa1tica de Liberta\xc3\xa7\xc3\xa3o de Angola (FDLA). Dels seus membres en formaria part Viriato da Cruz que acaba per criticar el moviment, afirmant que es tractar d\'un lligam del MPLA amb organitzacions simpatitzants dels portuguesos; Viriato i altres elements acabarien expulsats del Front. El mateix mes, l\'OUA es reuneix amb membres de FNLA, FDLA i altres, i apunta a FNLA com l\'\xc3\xbanic moviment nacionalista d\'Angola; demana tamb\xc3\xa9 que el GRAE sigui reconegut pels altres pa\xc3\xafsos d\'\xc3\x80frica, i que els altres moviments nacionalistes s\'uneixin al FNLA. M\xc3\xa1rio de Andrade era contrari s la creaci\xc3\xb3 del FDLA, i Agostinho Neto, nomenat per presidir aquest front, va criticar la recomanaci\xc3\xb3 d\'unir-se a la FNLA._NEWLINE_Mentrestant, en 1963, un nou moviment d\'independ\xc3\xa8ncia, el Front d\'Alliberament de l\'Enclavament de Cabinda (FLEC), dirigit per Luis Ranque Franque, lluita per la independ\xc3\xa8ncia del seu territori, Cabinda . Geograficacamente separada d\'Angola, Cabinda \xc3\xa9s una regi\xc3\xb3 amb grans reserves costaneres de petroli. Protectorat portugu\xc3\xa8s des de 1885, data del Tractat de Simulambuco, el govern de Salazar va integrar la regi\xc3\xb3 administrativament a Angola en 1956, en violaci\xc3\xb3 del Tractat._NEWLINE_Fins a 1974, el FLEC va lluitar contra Portugal. Amb el tractat d\'Alvor (1975), del qual el FLEC en va ser excl\xc3\xb2s, Cabinda esdev\xc3\xa9 part integrant d\'Angola i, a partir d\'aquesta data, la lluita es fa contra Angola mateixa, quan el MPLA envaeix el territori.\n_START_SECTION_\nCr\xc3\xadtiques i suports al colonialisme portugu\xc3\xa8s\n_START_PARAGRAPH_\nLes primeres cr\xc3\xadtiques a la resist\xc3\xa8ncia a la descolonitzaci\xc3\xb3 del govern portugu\xc3\xa8s es remunten al 10 de mar\xc3\xa7 de 1961 quan el problema es presenta a l\'ONU. La delegaci\xc3\xb3 portuguesa abandona l\'Assemblea General i, al mes seg\xc3\xbcent, anuncia la seva posici\xc3\xb3 a favor de l\'autodeterminaci\xc3\xb3 d\'Angola. L\'any seg\xc3\xbcent, l\'Organitzaci\xc3\xb3 de la Unitat Africana talla les seves relacions amb Portugal. _NEWLINE_El govern de Salazar, conscient de les diferents divisions entre pa\xc3\xafsos africans, aprofita aquesta situaci\xc3\xb3 per recolzar el moviment de Katanga, recentment independitzada del Congo belga, liderat per Mo\xc3\xafse Tshomb\xc3\xa9. No obstant aix\xc3\xb2, el 1963, les forces militars de l\'ONU van atacar aquest moviment, fent que fugissin cap al nord-est d\'Angola, controlat per les forces portugueses.  En 1964, despr\xc3\xa9s d\'una revolta pol\xc3\xadtica a causa de la problem\xc3\xa0tica situaci\xc3\xb3 interna del Congo belga, Tshomb\xc3\xa9 assum\xc3\xad el c\xc3\xa0rrec de primer ministre a Leopoldville. Tant per Portugal com per Tshomb\xc3\xa9, la situaci\xc3\xb3 era positiva, ja que la regi\xc3\xb3 nord d\'Angola ja no estava sota pressi\xc3\xb3, i Tshomb\xc3\xa9 rebia armes portugueses per lluitar contra un moviment rebel. El 1965 es produ\xc3\xad un nou canvi: el president Kasavubu destitu\xc3\xad Tshomb\xc3\xa9, i  despr\xc3\xa9s d\'un cop d\'Estat, Mobutu assum\xc3\xad el poder al Zaire. Mobutu, emparentat amb Holden Roberto, augmenta el suport al FNLA._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de l\'assassinat del President John F. Kennedy i la pujada al poder de Lyndon Johnson en 1964, els Estats Units alteraren la seva pol\xc3\xadtica anticolonial i redu\xc3\xafren el suport al FNLA. La nova pol\xc3\xadtica nord-americana va considerar que l\'anticolonialisme era m\xc3\xa9s avantatj\xc3\xb3s per als pa\xc3\xafsos de l\'Est, en particular la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica; aquest pensament pol\xc3\xadtic era similar al portugu\xc3\xa8s. La manca de suport dels EUA condueix a un fort descens de l\'activitat de la guerrilla de Holden Roberto. No obstant aix\xc3\xb2, l\'ascens al poder de Mobutu el 1965 representaria un nou esperit per a l\'organitzaci\xc3\xb3. Tanmateix, donades les relacions no oficials del Zaire amb Portugal, aquest suport canviar\xc3\xa0 el 1969, d\'una banda, pel malestar causat per la guerrilla del FNLA entre les poblacions de la frontera amb el Congo; i, d\'altra banda, la necessitat d\'utilitzar el ferrocarrils de Benguela per exportar els seus minerals a trav\xc3\xa9s del port de Lobito. A partir d\'aquest moment, els combatents del FNLA es van limitar a una base de Kinkusu prop de Kinshasa, \xc3\xa9s a dir, fora d\'Angola. Aquest nou suport va tenir inter\xc3\xa8s pol\xc3\xadtic per a Mobutu que volia comprometre\'s amb la lluita per l\'alliberament colonial.\n_START_SECTION_\nCreaci\xc3\xb3 d\'UNITA\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1966, Jonas Savimbi va crear UNITA, despr\xc3\xa9s d\'haver estat en conflicte amb Holden Roberto de FNLA / GRAE. Pr\xc3\xa0cticament limitat al suport ovimbundu, Savimbi estableix la seva base a Z\xc3\xa0mbia, i en algunes parts d\'Angola. La primera operaci\xc3\xb3 d\'UNITA data de desembre de 1966, amb un atac a Cassamba, a l\'Est, seguit d\'un altre a Teixeira de Sousa. D\'acord amb l\'ex\xc3\xa8rcit portugu\xc3\xa8s, per\xc3\xb2, el MPLA reclama per a si l\'autoria d\'aquest atac al mar\xc3\xa7 d\'aquell any.  Tanmateix, una anys m\xc3\xa9s tard, l\'organitzaci\xc3\xb3 de Savimbi \xc3\xa9s expulsada de Z\xc3\xa0mbia despr\xc3\xa9s d\'atacar el ferrocarril de Benguela  i un tren que transportava coure. Encara que fr\xc3\xa0gil en relaci\xc3\xb3 amb l\'armament, la for\xc3\xa7a de la UNITA es basava fonamentalment en la forta personalitat de Savimbi que va obtenir un suport massiu a les poblacions. Aquest any, la UNITA de Savimbi, augmenta la seva activitat a la zona est, cap al Bi\xc3\xa9. El 1968, amb el suport de la poblaci\xc3\xb3, UNITA pogu\xc3\xa9 infligir greus danys a la via f\xc3\xa8rria de Benguela, destruint metres de rails i fent descarrilar algunes composicions. D\'acord amb Savimbi, UNITA passa a tenir la se va seu a l\'interior d\'Angola.\n_START_SECTION_\nFront Oriental (Frente Leste)\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1963, el MPLA va ser expulsat de Kinshasa per Mobutu, i va establir la seva nova seu a Brazzaville. No obstant aix\xc3\xb2, el MPLA va continuar tenint dificultats per progressar a terra a causa de la pres\xc3\xa8ncia de les tropes portugueses, i el m\xc3\xa9s important, la pres\xc3\xa8ncia del FNLA, amb qui va tenir diversos enfrontaments i va perdre alguns homes. <L\'any seg\xc3\xbcent, el 1964, el MPLA llan\xc3\xa7a una ofensiva contra l\'enclavament de Cabinda, per\xc3\xb2 no obt\xc3\xa9 un gran \xc3\xa8xit a causa de la petita grand\xc3\xa0ria de la regi\xc3\xb3, la manca de capacitat de resposta de la poblaci\xc3\xb3  i el fet que Portugal ha millorat militarment la zona de la defensa de la Gulf Oil Company, una empresa estatunidenca per a l\'explotaci\xc3\xb3 de petroli. L\'any 1964 marca una s\xc3\xa8rie de contratemps dins del MPLA. No obstant aix\xc3\xb2, Agostinho Neto pot dur a terme una reestructuraci\xc3\xb3 de l\'organitzaci\xc3\xb3, aconseguint el reconeixement del moviment per part de l\'OUA, que ja havia reconegut la FNLA. Aquesta situaci\xc3\xb3 suposa una vict\xc3\xb2ria pol\xc3\xadtica tant interna com externa._NEWLINE_Al mar\xc3\xa7 de 1966, el MPLA obre el front de l\'Est causant certa sorpresa les forces portugueses que pensaven que tenien la situaci\xc3\xb3 controlada militarment. Des de fa algun temps no hi havia activitat militar significativa del MPLA, que estava aturat al nord i, alhora, el FNLA efectuava nom\xc3\xa9s atacs ocasionals. El MPLA continuaria la seva progressi\xc3\xb3 en el camp fins Cuando Cubango, que penetren en la part central del territori, una \xc3\xa0rea estrat\xc3\xa8gica, important pels seus recursos naturals i on es concentra la poblaci\xc3\xb3. Per aquest temps, les tropes portugueses controlen la major part de les poblacions, les rutes terrestres entre les diferents ubicacions i la infiltraci\xc3\xb3 de guerrillers al territori. Es consider\xc3\xa0 fins i tot per alts oficials de l\'ex\xc3\xa8rcit una soluci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica al conflicte per tal de protegir una font important d\'ingressos com els diamants i el Caminho de Ferro de Benguela. No obstant aix\xc3\xb2, no pensaven el mateix els oficials d\'alt rang, que gaudien de bones condicions de vida a Angola, ni el Govern de Lisboa que continuava intransigent sobre la q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 de la independ\xc3\xa8ncia d\'Angola. En aquest moment, hi havia una gran circulaci\xc3\xb3 monet\xc3\xa0ria a Luanda._NEWLINE_Des de 1967, l\'estrat\xc3\xa8gia del MPLA \xc3\xa9s controlar la part est d\'Angola, al llarg de la frontera amb Z\xc3\xa0mbia. Junts, el govern del MPLA, el poble i la guerrilla comencen a tenir cert \xc3\xa8xit militar i va crear el concepte de "zona alliberada"._NEWLINE_Amb l\'obertura del front oriental, la guerra entra en una nova fase en qu\xc3\xa8 totes les forces lluiten, i en qu\xc3\xa8 el conflicte guanya una dimensi\xc3\xb3 internacional. El 1968, al voltant de 2.000 catanguesos s\'uniren a les tropes portugueses que rebien formaci\xc3\xb3 de comandos. UNITA d\xc3\xb3na suport a les tropes SWAPO que circulaven entre Z\xc3\xa0mbia i Nam\xc3\xadbia a trav\xc3\xa9s d\'Angola, \xc3\xa9s a dir, la regi\xc3\xb3 de Cuando Cubango; a canvi UNITA rebia armes de qualitat. Sud-\xc3\xa0frica, tractant d\'evitar la penetraci\xc3\xb3 del SWAPO a Nam\xc3\xadbia, proporciona pilots i helic\xc3\xb2pters a les forces portugueses.\n_START_SECTION_\nInestabilitat pol\xc3\xadtico-militar\n_START_PARAGRAPH_\nA Lisboa, des de fa alguns anys, hi ha hagut organitzacions de protesta contra la Guerra Colonial. L\'Acci\xc3\xb3 Revolucion\xc3\xa0ria Armada (ARA), una organitzaci\xc3\xb3 portuguesa creada pel Partit Comunista Portugu\xc3\xa8s (PCP) en els anys 60, que tenia com a objectiu la lluita armada contra la dictadura feixista , i les Brigades Revolucion\xc3\xa0ries, una organitzaci\xc3\xb3 esquerrana, van lluitar contra les guerres colonials. Van dur a terme diverses operacions d\'atacs de sabotatge i bombardeig sobre objectius militars, com ara els atacs a la base a\xc3\xa8ria de Tancos on van destruir diversos helic\xc3\xb2pters el 8 de mar\xc3\xa7 de 1971 i la seu de l\'OTAN al municipi d\'Oeiras, el 27 d\'octubre del mateix any. Tamb\xc3\xa9 cal destacar el sabotatge dels vaixells Cunene, Vera Cruz (per transportar tropes) i Niassa el 9 d\'abril de 1974. La manca de popularitat de la Guerra Colonial entre molts portuguesos, alguns d\'ells estudiants universitaris, va porta a la creaci\xc3\xb3 de diversos diaris i revistes d\'esquerra radical, com Cadernos Circunst\xc3\xa2ncia, Pol\xc3\xa9mica Cadernos Necess\xc3\xa1rios, Tempo e Modo que apel\xc2\xb7laven per solucions pol\xc3\xadtiques pels problemes colonials.\n_START_SECTION_\nAcord d\'Alvor\n_START_PARAGRAPH_\nAl final de l\'any, un seguit d\'enfrontaments entre les forces d\'alliberament, i la ra\xc3\xb3 principal era el control de la capital, Luanda. Despr\xc3\xa9s que l\'alto el foc amb els portuguesos a l\'octubre, el mes seg\xc3\xbcent els tres moviments entrareb a Luanda, on es produ\xc3\xafren violents enfrontaments el 10 de novembre dels que van resultar aproximadament 50 morts. Cap a final d\'any signaren nous acords entre ells, per\xc3\xb2 els enfrontaments continuarien de manera intermitent, no nom\xc3\xa9s a Luanda, sin\xc3\xb3 a tot el pa\xc3\xads. El 3 de gener de 1975 els tres moviments, pressionats per l\'OUA, es va reunir a Mombasa i van signar un memor\xc3\xa0ndum d\'entesa que es va establir per unir-se en un front \xc3\xbanic independent per negociar amb Portugal i mantenir la pau a Angola._NEWLINE_Finalment, la independ\xc3\xa8ncia d\'Angola es va establir el 15 de gener 1975 amb la signatura del tractat d\'Alvor a l\'Algarve, entre els tres moviments en el conflicte i el Govern portugu\xc3\xa8s. Tamb\xc3\xa9 es va establir la formaci\xc3\xb3 d\'un govern de transici\xc3\xb3, compost per totes les parts signants de l\'acord, aix\xc3\xad com la integraci\xc3\xb3 de les tres forces en una sola for\xc3\xa7a militar conjunta, que tamb\xc3\xa9 inclo\xc3\xafa, fins al 29 de febrer de 1976, soldats de les Forces Armades portugueses . La independ\xc3\xa8ncia i el trasp\xc3\xa0s de la sobirania es van programar per a l\'11 de novembre d\'aquell any.'