b'\n_START_ARTICLE_\nEsgl\xc3\xa9sia de Sant Salvador de Bianya\n_START_SECTION_\nSituaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nMalgrat les modificacions que ha sofert l\'esgl\xc3\xa9sia de Sant Salvador a trav\xc3\xa9s dels segles \xc3\xa9s un dels exemplars rom\xc3\xa0nics m\xc3\xa9s interessants de la Garrotxa._NEWLINE_ \xc3\x89s una esgl\xc3\xa9sia del segle XII d\'una sola nau, amb volta apuntada i capelles laterals i sagristia afegides durant el segle XVII-XVIII; l\'absis \xc3\xa9s semicircular i la seva volta \xc3\xa9s de quart d\'esfera i queda separat de la nau per l\'arc triomfal, damunt el qual hi ha una petita finestra; una imposta senzilla segueix el per\xc3\xadmetre de les parets del temple. La porta d\'entrada, ornada amb columnes, capitells esculpits i arquivolta trenada, pertanyen a les obres de restauraci\xc3\xb3 realitzades l\'any 1911. El campanar d\'espadanya va ser convertit en torre, amb teulat a quatre aig\xc3\xbces, a comen\xc3\xa7aments del segle XVII, tal com consta en una pedra cantonera; "1615". M\xc3\xa8nsules. Les m\xc3\xa9s destacables s\xc3\xb3n les situades damunt la porta de la fa\xc3\xa7ana sud. Una cara d\'home, amb barba i bigoti, una cara de dona, amb els cabells molt ressaltats, una cara molt desgastada que sembla un mussol i altres repartides pels murs exteriors de la nau i l\'absis amb representacions geom\xc3\xa8triques. \xc3\x89s de les poques esgl\xc3\xa9sies de la Garrotxa que t\xc3\xa9 m\xc3\xa8nsules decorades a la cornisa. Capitells L\'esgl\xc3\xa9sia est\xc3\xa0 ornada amb diferents capitells: a la porta d\'entrada, a l\'interior de la finestra de l\'absis, a l\'exterior de la mateixa i els que coronen les columnes de l\'arc triomfal. De tots \xc3\xbanicament s\xc3\xb3n d\'\xc3\xa8poca rom\xc3\xa0nica els de l\'exterior de la finestra i els de l\'arc triomfal. Aquests estan decorats, un, amb dos fullatges estilitzats molt treballats, amb una cara humana central i l\'altre amb dos fullatges estilitzats treballats i una cara humana diferent a la seva oposada i amb motius d\'escacs, estries i cordons. Es conserven quatre l\xc3\xa0pides sepulcrals situades a l\'interior del temple i una donada per l\'hereu del ve\xc3\xad mas Callis: \xc2\xb7D.O.M. JUAN AYATS PBRE. MORI LO DIA 11 DE FEBRE DEL A\xc3\x91 1872. \xc2\xb7D.O.M. HIC JACET JACOUS BRANCOD D BEROLM RHUJUS.... \xc2\xb7Una datada l\'any 1699 de la qual no es pot llegir la inscripci\xc3\xb3. \xc2\xb7.....ME HA FET SALVADOR CALLIS Y PINSACH A 16 JULIOL DE 1851. A la Pica baptismal hi ha cisellats elements vegetals entrella\xc3\xa7ats i les escultures de dos animals emplomallats (estirats com llangardaixos) que es mosseguen el coll un a l\'altre. Mesura 40\xc2\xa0cm de di\xc3\xa0metre total i 32\xc2\xa0cm d\'al\xc3\xa7ada_NEWLINE_La pica baptismal rom\xc3\xa0nica \xc3\xa9s d\'immersi\xc3\xb3, decorada amb motius que li donen la volta: (comen\xc3\xa7ant per baix) un cord\xc3\xb3, una cadena i uns dentats. Mesura 70\xc2\xa0cm d\'al\xc3\xa7ada i 95\xc2\xa0cm de di\xc3\xa0metre.\n_START_SECTION_\nNot\xc3\xadcies hist\xc3\xb2riques\n_START_PARAGRAPH_\nSant Salvador era cap de l\'antic municipi fins que l\'any 1969 es va unir a la Vall de Bianya. El nucli est\xc3\xa0 presidit per l\'esgl\xc3\xa9sia parroquial rom\xc3\xa0nica modificada per diferents afegits posteriors. L\'esgl\xc3\xa9sia v ser consagrada l\'any 1170 pel bisbe de Girona, Guillem de Monells a petici\xc3\xb3 del seu germ\xc3\xa0 Pon\xc3\xa7, que era bisbe de Tortosa i abat del monestir de Sant Joan de les Abadesses.  Al document testimonial ve esmentat com "Sancti Salvatoris de Biania". Segons consta en la visita pastoral feta pel bisbe de Girona Joan de Casanova, l\'any 1432 l\'esgl\xc3\xa9sia es trobava destru\xc3\xafda arran dels terratr\xc3\xa8mols que afectaren la comarca i s\'havia aixecat una cabana dins la qual el rector, Guillem Spinalb, celebrava el culte. El bisbe man\xc3\xa0 que en el termini d\'un any es traguessin els enderrocs i don\xc3\xa0 dos anys per cobrir-la, cosa que indica que l\'esgl\xc3\xa9sia no estava totalment derru\xc3\xafda sin\xc3\xb3 que nom\xc3\xa9s s\'havia esfondrat la volta. El 24 d\'agost de l\'any 1599 es contract\xc3\xa0 el pintor Pere Mates i Espinosa de Girona per la realitzaci\xc3\xb3 d\'un retaule per a la capella de Sant Andreu en el qual es pintaren escenes de l\'hagiografia de l\'apostol aix\xc3\xad com les imatges de Santa Maria, Sant Pere, Sant Sebasti\xc3\xa0, el Salvador i Sant Joan Evangelista. Es va convenir que \xc2\xabSi dit retaula rebra dany per lo cami que en tal cas lo dit mates, sia obligat pagar los danys\xc2\xbb, la qual cosa suposa que la realitzaci\xc3\xb3 d\'aquest retaule tingu\xc3\xa9 lloc fora del temple o edificis m\xc3\xa9s o menys propers, i s\'ha hipotetitzat que potser en el taller que el mestre tenia a Girona. En el segle XVII, a m\xc3\xa9s de l\'altar major, l\'esgl\xc3\xa9sia disposava de diferents altars laterals a part del ja esmentat a Sant Andreu: els dels Sants Joan Baptista i Evangelista i el del Roser. Un altre altar, el del Sant Crist es man\xc3\xa0 fer-lo en finalitzar aquest mateix segle. Poc despr\xc3\xa9s, l\'altar de Sant Andreu pass\xc3\xa0 a ser dedicat a Sant Pon\xc3\xa7 i Sant Isidre. El 1911 s\'hi portaren a terme obres de restauraci\xc3\xb3 segons projecte de l\'arquitecte de Girona Rafael Mas\xc3\xb3, inaugurades el 13 d\'agost de 1911, col\xc2\xb7locant-se a l\'altar major un retaule amb l\'escena de la transfiguraci\xc3\xb3 del Senyor, el qual va ser destru\xc3\xaft l\'any 1936 durant la guerra civil espanyola.'