b'\n_START_ARTICLE_\nNiccol\xc3\xb2 Paganini\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEls seus pares eren Antonio i Teresa (nascuda Bocciardo) Paganini. D\'acord amb el seu bi\xc3\xb2graf Peter Lichtenthal, Paganini va estudiar en un principi la mandolina amb son pare, quan nom\xc3\xa9s comptava amb cinc anys. Va comen\xc3\xa7ar amb el viol\xc3\xad als set anys, va produir les primeres composicions als vuit anys i va fer el seu primer concert p\xc3\xbablic als 12 anys. Per aquesta \xc3\xa8poca va estudiar amb diversos mestres, com ara Giovanni Servetto i Alessandro Rolla, per\xc3\xb2 sembla que no va digerir massa b\xc3\xa9 els seus \xc3\xa8xits i, als setze anys, havia esdevingut un jugador i bevedor. La seva carrera es va salvar per la intervenci\xc3\xb3 d\'una dama desconeguda, que se\'l va endur a la seva vil\xc2\xb7la on Paganini es va recuperar i va estudiar viol\xc3\xad i guitarra durant tres anys._NEWLINE_La seva reaparici\xc3\xb3 es va produir als vint-i-tres anys, en ocupar la pla\xc3\xa7a de director musical de la germana de Napole\xc3\xb3, Elisa Baciocchi, Princesa de Lucca, i fent gires de concerts. Aviat esdevingu\xc3\xa9 una llegenda, per la seva mestria sense parang\xc3\xb3 en la interpretaci\xc3\xb3 al viol\xc3\xad, amb debuts a Mil\xc3\xa0 el 1813, Viena el 1828, i Londres i Par\xc3\xads el 1831. Paganini va ser un dels primers m\xc3\xbasics, si no el primer, a fer gires com artista en solitari, sense m\xc3\xbasics que l\'acompanyaren. Va esdevenir una "superstar" de l\'\xc3\xa8poca i va aconseguir fer una veritable fortuna amb els seus concerts, per la seva capacitat d\'encisar les audi\xc3\xa8ncies._NEWLINE_Un insistent mite sobre Paganini va ser que havia venut l\'\xc3\xa0nima al diable a canvi de la seva t\xc3\xa8cnica sobrehumana, un rumor amb qu\xc3\xa8 ell es delia i del qual probablement en va ser l\'iniciador. Durant les interpretacions, movia els ulls de manera que l\'iris s\'ocultava i nom\xc3\xa9s se\'n veia la part blanca. Les contorsions que feia en tocar, el cabell arrissat i llarg i la seva estatura van contribuir tamb\xc3\xa9 al rumor. Tocava amb tanta intensitat que les dames es desmaiaven i els cavallers rompien a plorar de l\'emoci\xc3\xb3._NEWLINE_El viol\xc3\xad utilitzat per Paganini \xc3\xa9s conegut com a Cannone Guarnerius; aix\xc3\xad va ser batejat pel mateix Paganini per tal de reflectir el so de c\xc3\xa0non que en produ\xc3\xafa. Les seues cordes estan quasi en el mateix pla, al contrari que la majoria de violins que les tenen disposades en forma de volta per tal d\'evitar tocar accidentalment una corda extra. La disposici\xc3\xb3 de les cordes del Cannone permetia a Paganini fer sonar tres i, fins i tot, quatre cordes alhora._NEWLINE_A Par\xc3\xads, el 1833, va encarregar a Berlioz un concert per a viola i orquestra. Aquest va compondre Harold en Italie, per\xc3\xb2 Paganini mai no va interpretar-la. La seva salut es va deteriorar a causa d\'un c\xc3\xa0ncer de larinx. La malaltia va provocar-li la p\xc3\xa8rdua de la parla, per\xc3\xb2 malgrat tot va continuar tocant el viol\xc3\xad fins poc abans de morir. Hom diu que la nit anterior a la seva mort encara se\'l sentia improvisar al viol\xc3\xad. Va morir a Ni\xc3\xa7a el 27 de maig de 1840. _NEWLINE_Va deixar una s\xc3\xa8rie de sonates per a viol\xc3\xad, capriccios, sis concerts per a viol\xc3\xad, quartets de corda i nombroses obres per a guitarra._NEWLINE_Les parts orquestrals de les obres de Paganini s\xc3\xb3n polides, conservadores i amb un paper merament de suport. S\'ha criticat que els concerts per a viol\xc3\xad de Paganini repeteixen sempre la mateixa f\xc3\xb3rmula. Durant la seua carrera, les parts de viol\xc3\xad dels concerts van ser mantingudes en secret. Paganini es presentava amb l\'orquestra sense haver assajat pr\xc3\xa8viament. A la seua mort, nom\xc3\xa9s dos concerts van ser publicats. Els seus hereus van anar publicant la resta a poc a poc, durant molts anys. Hi ha sis concerts publicats (encara que la part orquestral dels dos darrers es va perdre). Les composicions per a viol\xc3\xad i guitarra han esdevingut part del repertori habitual d\'aquests instruments.\n_START_SECTION_\nPaganini i el desenvolupament de la t\xc3\xa8cnica del viol\xc3\xad\n_START_PARAGRAPH_\nEl violinista israeli\xc3\xa0 Ivry Gitlis va dir, "Paganini no \xc3\xa9s producte d\'un desenvolupament... hi va haver els anteriors [violinistes abans de Paganini] i despr\xc3\xa9s hi va haver Paganini." Tot i que algunes de les t\xc3\xa8cniques que usava ja existien en el seu temps, el desenvolupament de la t\xc3\xa8cnica violin\xc3\xadstica havia progressat molt lentament fins llavors. Hom considera Arcangelo Corelli (1653-1713) com el pare de la t\xc3\xa8cnica del viol\xc3\xad, transformant-lo des del seu paper de continuo a instrument solista. Johann Sebastian Bach (1685-1750), amb les seues sonates i partite per a viol\xc3\xad sol (BWV 1001-1006), va establir fermament la capacitat polif\xc3\xb2nica del viol\xc3\xad. La primera recerca exhaustiva de les possibilitats t\xc3\xa8cniques del viol\xc3\xad pot trobar-se en els 24 capricis de Pietro Locatelli (1693-1746), que al seu temps van ser considerats massa dif\xc3\xadcils de tocar (tot i que avui es consideren absolutament accessibles). La major part dels violinistes de l\'\xc3\xa8poca es van enfocar en el maneig de l\'arc (les anomenades t\xc3\xa8cniques de m\xc3\xa0 dreta pels int\xc3\xa8rprets de corda), els dos reptes a la vegada fonamentals i cr\xc3\xadtics per a un violinista._NEWLINE_Paganini va aportar noves t\xc3\xa8cniques per a compositors i int\xc3\xa8rprets. L\'escriptura per a viol\xc3\xad va canviar dr\xc3\xa0sticament a partir del seu mestratge. La seua m\xc3\xbasica sovint exigeix un rang ampli de digitalitzacions avan\xc3\xa7ades i t\xc3\xa8cniques d\'arc que van resultar sensacionals per a les audi\xc3\xa8ncies i estimulants per als violinistes del seu temps. Les seues obres sovint exigeixen una combinaci\xc3\xb3 de staccato, harm\xc3\xb2nics, pizzicato (amb totes dues mans), i amplis intervals (de vegades majors que una desena). Eug\xc3\xa8ne Ysa\xc3\xbfe va criticar que l\'acompanyament, en la m\xc3\xbasica de Paganini, era semblant al de la guitarra. Tot i aix\xc3\xb2, Paganini va expandir el timbre i el color de l\'instrument a nivells pr\xc3\xa8viament desconeguts. Tamb\xc3\xa9 va ser un virtu\xc3\xb3s de la guitarra, instrument per al qual va deixar m\xc3\xa9s de 200 obres._NEWLINE_Era capa\xc3\xa7 de tocar tres octaves sobre quatre cordes amb una \xc3\xbanica posici\xc3\xb3 de la m\xc3\xa0, una gesta incre\xc3\xafble fins i tot per als est\xc3\xa0ndards actuals. La seua flexibilitat va poder ser deguda a la S\xc3\xadndrome de Marfan o a la S\xc3\xadndrome d\'Ehlers-Danlos. Les seues t\xc3\xa8cniques de digitaci\xc3\xb3, com ara les octaves (i desenes) paral\xc2\xb7leles o el pizzicato amb la m\xc3\xa0 esquerra, van ser considerades gaireb\xc3\xa9 impossibles en el seu temps, per\xc3\xb2 ara s\xc3\xb3n exercicis rutinaris per als estudiants de viol\xc3\xad. Totes aquestes fites en l\'evoluci\xc3\xb3 de la t\xc3\xa8cnica violin\xc3\xadstica nom\xc3\xa9s s\xc3\xb3n comparables a les que, un segle despr\xc3\xa9s, aconseguirien Joseph Joachim i Eug\xc3\xa8ne Ysa\xc3\xbfe._NEWLINE_El seu Capritx n\xc3\xbam. 24 en la menor ha estat objecte de l\'inter\xc3\xa8s de molts compositors posteriors. Franz Liszt, Johannes Brahms, Serguei Rakhm\xc3\xa0ninov, Boris Blacher i Witold Lutos\xc5\x82awski, entre d\'altres, van escriure\'n variacions.'