b"\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x89mile Borel\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nFill d'un pastor protestant, \xc3\x89mile Borel fou acceptat a l'\xc3\x89cole polytechnique i a l'\xc3\x89cole Normale Sup\xc3\xa9rieure, escola que Borel va escollir. Tamb\xc3\xa9 va ser primer a l'agregaci\xc3\xb3 de matem\xc3\xa0tiques, una mena de concurs de selecci\xc3\xb3 per al professorat. Va refusar les ofertes per treballar en l'\xc3\xa0mbit industrial, i es dedic\xc3\xa0 a la recerca. \xc3\x89mile Borel fou nomenat mestre de confer\xc3\xa8ncies a la Facultat de ci\xc3\xa8ncies de Lilla l'any 1893. _NEWLINE_Juntament amb Ren\xc3\xa9 Baire i Henri-L\xc3\xa9on Lebesgue, Borel fou un dels pioners de la teoria de la mesura i la seva aplicaci\xc3\xb3 a la teoria de la probabilitat. El concepte d'\xc3\xa0lgebra de Borel rep aquest nom en el seu honor. A les seves obres, Borel present\xc3\xa0 l'experiment mental conegut com el teorema dels micos infinits. Tamb\xc3\xa9 public\xc3\xa0 una s\xc3\xa8rie d'articles de recerca sobre la teoria de jocs, aix\xc3\xad com una veritable obra mestra sobre el joc del bridge._NEWLINE_Fou president de la Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 math\xc3\xa9matique de France en 1905, i en 1906 cre\xc3\xa0, amb la seva dona Camille Marbo La Revue du mois, una publicaci\xc3\xb3 cient\xc3\xadfica i liter\xc3\xa0ria._NEWLINE_Obtingu\xc3\xa9 la c\xc3\xa0tedra de Teoria de funcions a la Facultat de ci\xc3\xa8ncies de Par\xc3\xads l'any 1909, i m\xc3\xa9s tard la c\xc3\xa0tedra de Probabilitats i f\xc3\xadsica matem\xc3\xa0tica, succeint Joseph Boussinesq, l'any 1921. Tamb\xc3\xa9 fou director adjunt de l'\xc3\x89cole Normale Sup\xc3\xa9rieure, de 1910 a 1920._NEWLINE_Pel que fa a la pol\xc3\xadtica i la vida militar, s'inscrigu\xc3\xa9 voluntari a l'ex\xc3\xa8rcit el 1914, i comand\xc3\xa0 una bateria d'artilleria. Pol\xc3\xadticament, Borel tingu\xc3\xa9 un rol actiu, cridat pel seu amic Paul Painlev\xc3\xa9, va convertir-se en secretari general de la presid\xc3\xa8ncia del Consell. M\xc3\xa9s endavant fou diputat, primer pel Partit Republic\xc3\xa0 Radical i Radical-Socialista, despr\xc3\xa9s per independent d'esquerra, i finalment pel republic\xc3\xa0-socialista pel departament d'Avairon de 1924 a 1936, i ministre de la Marina entre el 17 d'abril i el 28 de novembre de 1925._NEWLINE_Membre del Consell de la Universitat des de 1920, Borel n'esdevingu\xc3\xa9 vicepresident. Tamb\xc3\xa9 cre\xc3\xa0 el 1922 l'Institut d'Estad\xc3\xadstica de la Universitat de Par\xc3\xads VI (ISUP), l'escola d'estad\xc3\xadstica m\xc3\xa9s antiga de Fran\xc3\xa7a. Addicionalment, fou president, entre 1923 i 1924 de la Confederaci\xc3\xb3 de Treballadors Intel\xc2\xb7lectuals (CTI)._NEWLINE_\xc3\x89mile Borel cre\xc3\xa0 l'any 1928, amb el suport financer de la Fundaci\xc3\xb3 Rockefeller i de la fam\xc3\xadlia Rothschild, el Centre matem\xc3\xa0tic, al qual d\xc3\xb3na el nom d'Institut Henri Poincar\xc3\xa9, i que dirigeix durant 30 anys. Fou elegit, el 1921, membre de l'Acad\xc3\xa8mia Francesa de les Ci\xc3\xa8ncies, d'on esdevingu\xc3\xa9 vicepresident el 1933 i posteriorment president el 1934._NEWLINE_L'any 1936, amb Jean Perrin i Jean Zay, Borel particip\xc3\xa0 en la creaci\xc3\xb3 de l'organitzaci\xc3\xb3 d'Estat de la Recerca, que posteriorment es convertiria en el Centre national de la recherche scientifique (CNRS)._NEWLINE_Borel fou tamb\xc3\xa9 professor extraordinari a la Universitat de Roma La Sapienza, aix\xc3\xad com membre de l'Acad\xc3\xa8mia Romanesa._NEWLINE_Durant la Segona Guerra Mundial, Borel fou arrestat i fet presoner a Fresnes durant un mes, l'any 1941, i tan aviat com fou alliberat, va reprendre la lluita dins la Resist\xc3\xa8ncia. A partir de 1945, \xc3\x89mile Borel fou membre del consell de l'ordre de la Legi\xc3\xb3 d'Honor, i fou elegit membre del Bureau des Longitudes l'any 1946. Dos anys despr\xc3\xa9s, l'any 1948, esdevingu\xc3\xa9 president del comit\xc3\xa8 de ci\xc3\xa8ncies de la UNESCO._NEWLINE_\xc3\x89mile Borel mor\xc3\xad a Par\xc3\xads l'any 1956. La seva dona, Marguerite Appell, escritora coneguda amb el nom de ploma de Camille Marbo, va rebre el Premi Femina l'any 1913. Marbo era filla del matem\xc3\xa0tic Paul Appell i germana del diputat Pierre Appell."