b'\n_START_ARTICLE_\nJohn Maynard Keynes\n_START_SECTION_\nVida i obra\n_START_PARAGRAPH_\nJohn Maynard Keynes va n\xc3\xa9ixer en una fam\xc3\xadlia d\'universitaris pertanyent a la burgesia victoriana. El seu pare, John Neville Keynes, era professor de Cambridge, conegut com a autor de The Scope and Method of Political Economy (1891), un dels millors tractats de metodologia econ\xc3\xb2mica, i sa mare, Florence Ada Brown, fou una escriptora reeixida i reformista social, tamb\xc3\xa9 far\xc3\xa0 pol\xc3\xadtica i va ser escollida alcaldessa de Cambridge el 1932. John va tenir un germ\xc3\xa0, sir Geoffrey Keynes (1887- 1982) cirurgi\xc3\xa0 i bibli\xc3\xb2fil, i una germana, Margaret.\n_START_SECTION_\nPrimers anys\n_START_PARAGRAPH_\nAls set anys, John Maynard Keynes entra a l\'escola prim\xc3\xa0ria de St. Faith\'s (Preparatory School), on fa una prova d\'un cert talent en matem\xc3\xa0tiques. Un any m\xc3\xa9s tard, ingressa a l\'Eton college. Va ser un alumne brillant i va obtenir nombrosos premis (deu el primer any, divuit el segon i onze el tercer). Es mostra particularment dotat per les matem\xc3\xa0tiques, en qu\xc3\xa8 obt\xc3\xa9 tots els primers premis. El 1902, entra al King\'s College de Cambridge. El 1903, Lytton Strachey i Leonard Woolf l\'introdueixen en la societat dels Cambridge Apostles, un club dedicat a "perseguir la veritat sense reserves i amb absoluta devoci\xc3\xb3 per un grup d\'amics \xc3\xadntims". Hi troba Henry Sidgwick, Bertrand Russell, Lowes Dickinson i George Edward Moore, el llibre dels quals, Principia Ethica, exercir\xc3\xa0 sobre Keynes una influ\xc3\xa8ncia fonamental. \xc3\x89s tamb\xc3\xa9 en aquest entorn on es formar\xc3\xa0 el grup de Bloomsbury, del qual ser\xc3\xa0 membre. Les primeres relacions rom\xc3\xa0ntiques i sexuals de Keynes foren gaireb\xc3\xa9 exclusivament amb homes. De fet, va ser en el si del grup on desenvolupa la seva homosexualitat. Un dels seus grans amors va ser l\'artista Duncan Grant, que conegu\xc3\xa9 el 1908, i tamb\xc3\xa9 estigu\xc3\xa9 implicat amb l\'escriptor Lytton Strachey, que havia conegut el 1903._NEWLINE_Keynes es llicenci\xc3\xa0 en matem\xc3\xa0tiques per Cambridge el 1905; es prepara llavors per al concurs de l\'alta funci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica anglesa. \xc3\x89s tamb\xc3\xa9 a Cambridge on coneix alguns dels millors economistes de la seva \xc3\xa8poca: Francis Ysidro Edgeworth, Alfred Marshall; m\xc3\xa9s tard Joan Robinson, Piero Sraffa, Ric\xc3\xa0s Kahn, James Meade i Bertil Ohlin._NEWLINE_El 1907, fa unes oposicions per a treballar per a l\'estat brit\xc3\xa0nic, per\xc3\xb2 queda en segon lloc al concurs i no pot integrar al Tresor. \xc3\x89s destinat a l\'Indian Office (Ministeri de l\'\xc3\x8dndia). Al cap de dos anys, s\'hi avorreix i, cap al 1907, comen\xc3\xa7a a treballar en el que acabar\xc3\xa0 sent el Treatise on Probability (Tractat sobre la probabilitat). Paral\xc2\xb7lelament, inici\xc3\xa0 estudis d\'economia sota la direcci\xc3\xb3 d\'Alfred Marshall. Quan Arthur Cecil Pigou \xc3\xa9s escollit per a la c\xc3\xa0tedra d\'Alfred Marshall, el despatx d\'economia i de pol\xc3\xadtica presidit per John Neville Keynes, va crear dos llocs de professor universitari, dels quals un \xc3\xa9s assignat a John Maynard Keynes. Des de 1909 fins a la seva mort, va ser professor a la Universitat de Cambridge. El 1913, publica el seu primer llibre d\'economia, l\'Indian Currency and Finance. Segons Schumpeter, l\'\xc3\xa8xit de l\'obra li val la reputaci\xc3\xb3 de dominar tan b\xc3\xa9 els problemes t\xc3\xa8cnics com els pol\xc3\xadtics i els humans. Gr\xc3\xa0cies a aquest llibre, \xc3\xa9s nomenat membre de la Reial Comissi\xc3\xb3 de moneda i finances \xc3\x8dndies (1913-1914)._NEWLINE__NEWLINE_Posteriorment, s\'an\xc3\xa0 interessant progressivament per l\'economia. Conseller del govern brit\xc3\xa0nic durant la Primera Guerra mundial, la seva primera aportaci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica com a economista \xc3\xa9s la publicaci\xc3\xb3 el 1919 (tot just acabada la guerra) de Les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies econ\xc3\xb2miques de la pau. En aquesta obra, argumentava que les reparacions de guerra que estava obligada a pagar Alemanya a les nacions vencedores eren excessives i portarien l\'economia alemanya a la ru\xc3\xafna. Aquestes prediccions quedaren fora de tot dubte quan l\'economia alemanya s\'enfons\xc3\xa0 el 1923 a causa de la hiperinflaci\xc3\xb3 soferta, quan tan sols havia pagat una part molt petita de les reparacions de guerra.\n_START_SECTION_\nKeynes, l\'art i el grup de Bloomsbury\n_START_PARAGRAPH_\nLa vida de Keynes ser\xc3\xa0 sempre doble: d\'un costat l\'home privat, esteta, vinculat al grup de Bloomsbury i, de l\'altre, l\'home p\xc3\xbablic, economista i conseller pol\xc3\xadtic. Alguns dels seus amics, com Walter Lippmann, no podran mai conciliar aquesta ambig\xc3\xbcitat o preferiran quedar-se amb l\'home p\xc3\xbablic. En el grup de Bloomsbury compta sobretot el pintor Duncan Grant Lytton Strachey, E. M. Forster i Virginia Woolf. _NEWLINE_Malgrat la seva homosexualitat anunciada, Keynes es va casar el 1925 amb la ballarina russa Lydia Lopokova (una ballarina estrella de la companyia dels Ballets Russos de Serg\xc3\xa9 Diaghilev). No ser\xc3\xa0 massa ben acceptada pel grup de Bloomsbury i sobretot per Vanessa Bell, que la troba massa poc racional. Rec\xc3\xadprocament, no t\xc3\xa9 gaire afinitat amb ells. Per a Robert Skidelsky, allunyant-lo del grup de Bloomsbury, li va permetre integrar-se millor en els mitjans propers als cercles del poder i at\xc3\xa8nyer la maduresa necess\xc3\xa0ria per a escriure les seves grans obres econ\xc3\xb2miques. _NEWLINE_Tota la seva vida, Keynes va manifestar un gran inter\xc3\xa8s per l\'\xc3\xb2pera (Covent Garden) i per la dansa, a la qual ajuda financerament. Durant la guerra, va ser membre del Comit\xc3\xa8 per a la promoci\xc3\xb3 de la m\xc3\xbasica i de les arts (CEMA). La intervenci\xc3\xb3 de Keynes ser\xc3\xa0 important en mat\xc3\xa8ria de pol\xc3\xadtica p\xc3\xbablica a favor de les arts i la cultura. Ell i els membres del grup de Bloomsbury varen crear estructures cooperatives o associatives (Hogarth Press, The London Artists), destinades a donar un marc estable a artistes disposats a sotmetre\'s a regles m\xc3\xadnimes, que no tocaren la seva llibertat de creaci\xc3\xb3, a canvi d\'ingressos m\xc3\xa9s regulars. En el sector privat, una de les seves majors realitzacions va ser la Contemporary Art Society, funcionant com una autoritat de certificaci\xc3\xb3 d\'artistes contemporanis per tal d\'educar el gust del p\xc3\xbablic i de tranquil\xc2\xb7litzar els compradors potencials sobre la qualitat de les seves compres. Aquest rol va ser repr\xc3\xa8s, i considerablement est\xc3\xa8s, amb la fundaci\xc3\xb3 despr\xc3\xa9s de la Segona Guerra mundial del British Arts Council, del qual Keynes va ser un dels primers directors._NEWLINE_Keynes va ser un gran col\xc2\xb7leccionista de llibres i compartia aquesta passi\xc3\xb3 amb Friedrich Hayek, fil\xc3\xb2sof i economista liberal cl\xc3\xa0ssic amb el qual mant\xc3\xa9 una certa amistat, tot i estar en profund desacord en mat\xc3\xa8ria d\'economia. Va reunir en la seva col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 nombrosos manuscrits d\'Isaac Newton sobre alqu\xc3\xadmia i les notes de John Conduitt. Una de les \xc3\xbaltimes publicacions de Keynes fou Newton, l\'home (Newton, The Man), apareguda per al tricentenari del naixement del f\xc3\xadsic (1942).\n_START_SECTION_\nKeynes, alt funcionari del Tresor\n_START_PARAGRAPH_\nL\'agost de 1914, es fa destacar en recomanar a Lloyd George, llavors ministre de finances, de no suspendre la convertibilitat de la lliura esterlina m\xc3\xa9s que en cas d\'absoluta necessitat. El 6 de gener de 1915, a proposta d\'Edwin Montagu que havia lamentat la seva sortida de l\'Indian Office, \xc3\xa9s incorporat al Tresor mentre duri la guerra. Quan McKenna succeeix Lloyd George en finances, es converteix aviat en el seu principal conseller i, en la mateixa \xc3\xa8poca, \xc3\xa9s destinat a la divisi\xc3\xb3 del Tresor encarregat del finan\xc3\xa7ament de la guerra. _NEWLINE_Keynes va participar activament en el debat que ocup\xc3\xa0 el govern angl\xc3\xa8s: s\'havia d\'augmentar el nombre de divisions alineades en el front franc\xc3\xa8s i, per tant, rec\xc3\xb3rrer al reclutament o no? Keynes i McKenna eren oposats a aquesta opci\xc3\xb3. Esgrimien dos arguments: el reclutament impactaria en la producci\xc3\xb3 brit\xc3\xa0nica, que portaria el pa\xc3\xads a una depend\xc3\xa8ncia dels Estats Units en mat\xc3\xa8ria de finan\xc3\xa7ament; el reclutament \xc3\xa9s contrari al principi liberal que fa que un govern no pugui exigir als ciutadans que donin la seva vida sense el seu consentiment expl\xc3\xadcit. La vict\xc3\xb2ria de l\'opci\xc3\xb3 contr\xc3\xa0ria, la de la guerra total, va fer considerar a Keynes la seva dimissi\xc3\xb3 del Tresor. Malgrat les pressions dels seus amics de Bloomsbury, escull quedar-se al seu lloc amb gran alleujament dels seus pares._NEWLINE_El 6 de desembre de 1916, el conservador Andrew Bonar Law esdev\xc3\xa9 el nou ministre de finances en substituci\xc3\xb3 de McKenna. El nou ministre mantindr\xc3\xa0 bones relacions amb Keynes i, el maig de 1917, \xc3\xa9s nomenat cap de la "divisi\xc3\xb3 A", encarregada dels finan\xc3\xa7aments exteriors i condecorat amb l\'orde del Bany._NEWLINE_Keynes va participar en moltes reunions preparat\xc3\xb2ries sobre l\'aspecte econ\xc3\xb2mic del futur tractat de pau. Era contrari a les compensacions massa importants i a una anul\xc2\xb7laci\xc3\xb3 dels deutes de guerra contrets per Fran\xc3\xa7a i el Regne Unit als Estats Units. D\'altra banda, troba que les proposicions de Woodrow Wilson sobre el que ser\xc3\xa0 la Societat de Nacions ignora massa l\'aspecte econ\xc3\xb2mic. Keynes va mirar de reparar aquesta omissi\xc3\xb3 durant la Segona Guerra mundial, per\xc3\xb2 no va ser escoltat i prefer\xc3\xad dimitir. _NEWLINE_Per expressar les seves idees i les seves reserves envers el tractat de Versalles, escriu Conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies econ\xc3\xb2miques de la pau. Aquest llibre li d\xc3\xb3na una aportaci\xc3\xb3 financera i, alhora, una notorietat internacional. Hi retreu menys a Georges Clemenceau per haver defensat i imposat una soluci\xc3\xb3 influenciada pel realisme en relacions internacionals que a Woodrow Wilson i a Lloyd George, per no haver defensat m\xc3\xa9s fermament les seves idees properes al liberalisme en relacions internacionals m\xc3\xa9s favorables a la pau i al desenvolupament econ\xc3\xb2mic. En conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, \xc3\xa9s a aquests \xc3\xbaltims que reserva les seves fletxes m\xc3\xa9s mordaces. Aquest llibre no va ser ben rebut a Fran\xc3\xa7a. El 1946, \xc3\x89tienne Mantoux va publicar un llibre destinat a refutar les tesis de Keynes: La pau cartaginesa o les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies econ\xc3\xb2miques del Sr. Keynes. Per a Charles Kindleberger, aquest llibre, que va enfrontar el sentiment nacional franc\xc3\xa8s, explicaria en part per qu\xc3\xa8 els economistes d\'aquest pa\xc3\xads no es van interessar verdaderament per l\'obra de Keynes m\xc3\xa9s que despr\xc3\xa9s de la Segona Guerra mundial.\n_START_SECTION_\nL\'home d\'influ\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nA difer\xc3\xa8ncia de molts dels seus amics de Bloomsbury, Keynes no era un hereu. Aix\xc3\xad, quan deixa el Tresor, ha de finan\xc3\xa7ar el seu tren de vida, ja que ha redu\xc3\xaft el seu temps d\'ensenyament a Cambridge. Keynes es llan\xc3\xa7a a les inversions financeres, i seu, a partir de 1919, al consell d\'administraci\xc3\xb3 de la National Mutual Life Assurance Company i, a partir de 1923, forma part de la Provincial Insurance Company. _NEWLINE_Com a Winston Churchill, s\xc3\xb3n principalment les seves publicacions les que li aporten recursos: publica al Manchester Guardian, per al qual cobreix sobretot la confer\xc3\xa8ncia econ\xc3\xb2mica de G\xc3\xa8nova de 1921; al Nation and Athenaeum, i redacta uns llibres assumint les despeses d\'impressi\xc3\xb3, la qual cosa li permet no donar al seu editor m\xc3\xa9s que un 10% del producte de les vendes. En el terreny acad\xc3\xa8mic, finalment, dirigeix de 1911 a 1937, l\'Economic Journal. _NEWLINE_Al fort poder medi\xc3\xa0tic que li ofereixen els seus treballs publicats, cal afegir el poder d\'influ\xc3\xa8ncia que exerceix amb la seva participaci\xc3\xb3 en nombrosos clubs. Va ser membre de l\'Other Club fundat per Winston Churchill, va ser un dels fundadors del Tuesday Club, que reunia el tercer dimarts de cada mes pol\xc3\xadtics, financers, universitaris i periodistes. A Cambridge, va fundar el Political Economy Club, que es reunia el dilluns.\n_START_SECTION_\nKeynes i la batalla de la moneda\n_START_PARAGRAPH_\nKeynes pot comprovar als anys vint l\'encert de les seves tesis: les reparacions de la guerra nom\xc3\xa9s s\xc3\xb3n parcialment pagades aix\xc3\xad com els deutes de guerra i, a m\xc3\xa9s, la situaci\xc3\xb3 econ\xc3\xb2mica a Europa no era gaire llu\xc3\xafda. Al seu llibre Tractat de la reforma monet\xc3\xa0ria, de 1923, subratlla, entre altres idees, que la inflaci\xc3\xb3 pot conduir a la revoluci\xc3\xb3, que una reforma monet\xc3\xa0ria \xc3\xa9s necess\xc3\xa0ria per reconstruir Europa i que val m\xc3\xa9s devaluar qu\xc3\xa8 rec\xc3\xb3rrer a la deflaci\xc3\xb3. _NEWLINE_En aquesta perspectiva, s\'oposa a Churchill, quan aquest despr\xc3\xa9s de moltes indecisions torna al patr\xc3\xb3 or amb una paritat pujant a Isaac Newton i inicia una pol\xc3\xadtica de deflaci\xc3\xb3 que provoca vagues i problemes econ\xc3\xb2mics. Aquest episodi li inspiraria un altre llibre: Les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies econ\xc3\xb2miques del Sr. Churchill (1925). Si Keynes s\'oposava al patr\xc3\xb3 or durant aquest per\xc3\xadode era perqu\xc3\xa8 trobava que for\xc3\xa7ava un pa\xc3\xads en dificultats a suportar tots els ajustos i el submergia en la depressi\xc3\xb3. Aquesta preocupaci\xc3\xb3 constitueix un tret constant dels seus projectes de reforma del sistema monetari mundial.\n_START_SECTION_\nKeynes i el partit liberal angl\xc3\xa8s\n_START_PARAGRAPH_\nAl final de 1922, Keynes junt amb d\'altres va comprar a la fam\xc3\xadlia Rowntree el diari The Nation, fundat el 1907. Aquest diari havia estat el basti\xc3\xb3 d\'un liberalisme bastant intel\xc2\xb7lectual que havia emergit al voltant de la Universitat d\'Oxford abans de la guerra, de la qual Keynes en aquella \xc3\xa8poca no era gaire proper. En efecte, enfrontava alhora la seva inclinaci\xc3\xb3 estatista i elitista, subratllant la necessitat de controlar millor els poders p\xc3\xbablics i privats i veient la democr\xc3\xa0cia com un b\xc3\xa9 en si mateixa. Finalment, aquest corrent pol\xc3\xadtic era m\xc3\xa9s "Oxford", \xc3\xa9s a dir, que confrontava el laissez-faire a partir d\'una "barreja de hegelianisme i de llenguatge biol\xc3\xb2gic que Keynes i la seva generaci\xc3\xb3 de Cambridge trobaven condemnable". Si Keynes va adquirir aquest diari va ser, en part, per tenir una tribuna per a les seves teories monet\xc3\xa0ries i potser tamb\xc3\xa9 per difondre les idees de l\'escola d\'economia de Cambridge. _NEWLINE_Paral\xc2\xb7lelament, liberals de Manchester llancen escoles d\'estiu (summer school), que s\'havien de realitzar alternativament a Oxford i a Cambridge, amb l\'objectiu de dotar el partit liberal d\'una pol\xc3\xadtica adaptada als anys vint. Keynes hi participa en algunes sessions, donant-hi el 1926 una confer\xc3\xa8ncia titulada S\xc3\xb3c encara un liberal?. Pensant -potser- en Asquith, a qui deixar\xc3\xa0 un temps despr\xc3\xa9s per Lloyd Georges, escriu: "no hi ha lloc m\xc3\xa9s que a l\'ala esquerra del Partit Conservador, per a aquells que estan lligats amb fervor a l\'individualisme a l\'antiga i al laissez-faire en tot el seu rigor, encara que hagin contribu\xc3\xaft altament a l\'\xc3\xa8xit del segle XIX._NEWLINE_De forma general, Keynes est\xc3\xa0 molt implicat en el partit liberal entre 1924 i 1929. El 1927, participa en la redacci\xc3\xb3 del Llibre groc del partit, titulat Britain\'s Industrial Future. El 1928, redacta amb Hubert Henderson un tr\xc3\xadptic titulat Can Lloyd George Do It (Pot aconseguir-ho Lloyd George?), per sostenir les mesures previstes en el document del partit liberal We can Conquer Unemployment (\'Podem v\xc3\xa8ncer l\'atur\'). Finalment, el Partit liberal va perdre les eleccions i va ser el laborista Ramsay Macdonald qui torna al poder el 1929, amb Snowden com a canceller d\'Hisenda, que continuar\xc3\xa0 la pol\xc3\xadtica deflacionista iniciada per Winston Churchill i que no seria definitivament abandonada fins al 1931.\n_START_SECTION_\nKeynes, el te\xc3\xb2ric: la trilogia\n_START_PARAGRAPH_\nKeynes no abordar\xc3\xa0 realment la teoria econ\xc3\xb2mica fins bastant m\xc3\xa9s tard, amb all\xc3\xb2 que Don Patinkin designa com la trilogia de Keynes, \xc3\xa9s a dir, els dos toms del Tractat sobre la moneda (1930) i la Teoria general (1936), la seva obra principal.\n_START_SECTION_\nEl Tractat sobre la moneda\n_START_PARAGRAPH_\nEl Tractat sobre la moneda (A Treatise on Money) apareix el 1930. Keynes era llavors membre del Comit\xc3\xa8 Macmillan encarregat d\'\xc2\xabaconsellar\xc2\xbb el govern de Ramsay Macdonald; no t\xc3\xa9 temps de sotmetre els seus escrits a la cr\xc3\xadtica d\'altres economistes ni de revisar-los realment com ho hauria volgut fer. Aquest llibre el decep de seguida, ja que no aconsegueix evidenciar els factors que influeixen en el nivell de producci\xc3\xb3._NEWLINE_L\'obra es compon de dos volums. En el primer, titulat "La teoria pura del diner", Keynes defineix d\'entrada la naturalesa del diner; a continuaci\xc3\xb3, descriu els seus or\xc3\xadgens hist\xc3\xb2rics abans de presentar una teoria del diner que aborda alhora els aspectes est\xc3\xa0tics i els din\xc3\xa0mics de la q\xc3\xbcesti\xc3\xb3. En el segon volum, titulat "La teoria aplicada del diner", Keynes comen\xc3\xa7a amb un estudi emp\xc3\xadric de les variables cr\xc3\xadtiques de la seva teoria, per despr\xc3\xa9s enfocar les grans caracter\xc3\xadstiques institucionals que li serveixen de marc. Finalment, exposa les pol\xc3\xadtiques monet\xc3\xa0ries que, a grans trets, com explica Don Patinkin, "es deriven directament de la seva an\xc3\xa0lisi te\xc3\xb2rica". _NEWLINE_Si el "cicle de cr\xc3\xa8dit" \xc3\xa9s generat pel canvi en els preus derivats de problemes de costos, es produiran guanys (o p\xc3\xa8rdues) i augment o (disminuci\xc3\xb3) de la producci\xc3\xb3 i de l\'ocupaci\xc3\xb3, proclamava Keynes (com abans ho va fer Knut Wicksell, Fisher, Pigou i, despr\xc3\xa9s d\'ell, ho va fer l\'escola de Chicago dels anys trenta...); els mitjans per a estabilitzar l\'economia passaven per estabilitzar els preus. Segons Keynes, la variable clau per a assolir aquest objectiu era la taxa del banc central, que ha de ser m\xc3\xa9s gran quan els preus pugen i menor quan cauen.\n_START_SECTION_\nCap a la teoria general\n_START_PARAGRAPH_\nA partir de la fi de 1931, el Partit liberal no torna a ser massa actiu. Les xarxes de Keynes que graviten a la seva \xc3\xb2rbita perden influ\xc3\xa8ncia en resposta a la puja dels conservadors agrupats al voltant de Neville Chamberlain, mentre que en resposta a la fusi\xc3\xb3 de la Nation amb el New Statesman, setmanari creat per la Societat Fabiana, la seva influ\xc3\xa8ncia sobre la nova revista declina, ja que ha de comptar amb el nou editor Kingsley Martin, amb el qual no comparteix gaire les idees. Keynes, menys implicat en l\'acci\xc3\xb3, t\xc3\xa9 m\xc3\xa9s temps per a consagrar a la teoria. _NEWLINE__NEWLINE_Finalment, el comen\xc3\xa7ament dels anys trenta marca canvis importants en l\'aspecte relacional. Alguns dels seus amics moren (Lytton Strachey, Roger Fry), mentre que d\'altres s\'allunyen d\'ell, com Herbert Henderson. S\'acosta llavors als economistes de Cambridge. L\'any seg\xc3\xbcent, el Tractat sobre la moneda \xc3\xa9s discutit pel "Cambridge circus" (cercle de Cambridge), que inclou dins dels seus membres m\xc3\xa9s coneguts Ric\xc3\xa0s Kahn, Joan i Austin Robinson, James Meade, Piero Sraffa i d\'altres. \xc3\x89s a partir de comen\xc3\xa7aments de 1932 que es posar\xc3\xa0 realment a la redacci\xc3\xb3 del que ser\xc3\xa0 la teoria general. _NEWLINE_La seva obra, procedent d\'articles del Times, The Means of Prosperity, constitueix una data important en l\'aparici\xc3\xb3 del que ser\xc3\xa0 la revoluci\xc3\xb3 keynesiana. Keynes se sent malament i menys centrat sobre els problemes anglesos. Respecte a les seves obres anteriors, t\xc3\xa9 menys present la situaci\xc3\xb3 d\'Angleterra que la dels Estats Units, amb un menor \xc3\xa8mfasi en la flexibilitat (no era el problema en aquest pa\xc3\xads) i un major espai per a la incertesa. A la tardor del 1934, ha acabat el primer llan\xc3\xa7ament de la Teoria general i la comen\xc3\xa7a a sotmetre a lectors com Roy Forbes Harrod, Ralph George Hawtrey o Dennis Robertson. Aquesta obra apareix el 1936 i li val a Keynes ser considerat com una figura important de l\'economia (alguns van arribar a dir que \xc3\xa9s la \xc2\xabfigura tutelar\xc2\xbb de la macroeconomia moderna).\n_START_SECTION_\nRetorn al tresor\n_START_PARAGRAPH_\nEl maig de 1937, Keynes \xc3\xa9s v\xc3\xadctima d\'una malaltia card\xc3\xadaca de la qual es recuperar\xc3\xa0 lentament. Durant la seva convalesc\xc3\xa8ncia, contribueix a la difusi\xc3\xb3 del seu pensament, per\xc3\xb2 no tornar\xc3\xa0 a estar en actiu fins al 1939. El ritme de vida i les precaucions que imposen la seva malaltia el preservaran durant la Segona Guerra mundial de la superactivitat que minar\xc3\xa0 la salut de gent m\xc3\xa9s jove. Treballa llavors sobre la manera de finan\xc3\xa7ar la guerra sense crear inflaci\xc3\xb3. Ho recull al seu llibre Com pagar la guerra, aparegut el 1940. Aquesta obra \xc3\xa9s ben acollida pel Tresor, que aprecia la seva idea mestra d\'evitar, durant la guerra, un recurs a la planificaci\xc3\xb3. Malgrat tot, la seva idea d\'estalvi for\xc3\xa7at no ser\xc3\xa0 aplicada. _NEWLINE_Es reintegra al Tresor l\'agost de 1940 a t\xc3\xadtol ben\xc3\xa8fic. S\'hi quedar\xc3\xa0 fins a la seva mort. Va ajudar el ministre de finances a posar a punt el pressupost de 1941. Igual que durant la Primera Guerra mundial, va participar en la reflexi\xc3\xb3 sobre el finan\xc3\xa7ament de l\'esfor\xc3\xa7 de guerra angl\xc3\xa8s que forma el rerefons de les negociacions que desembocaran en els acords de Bretton Woods. Keynes hi t\xc3\xa9 un doble paper de dissenyador i de negociador, la qual cosa de vegades complicar\xc3\xa0 les negociacions. _NEWLINE_Quan el 1942 William Beveridge presenta el seu pla sobre la seguretat social, obtindr\xc3\xa0 del Tresor la constituci\xc3\xb3 d\'un grup de treball compost per ell mateix, Lionel Robbins i un actuari per tal de perfilar el projecte fent-lo financerament acceptable. _NEWLINE_Durant la guerra, tres grans pols tracten els problemes econ\xc3\xb2mics: el Tresor, la Secci\xc3\xb3 Econ\xc3\xb2mica dirigida per Lionel Robbins i secundada per James Meade i, de manera menys influent, el Banc d\'Anglaterra. Contr\xc3\xa0riament als Estats Units, on els ministres com Cordell Hull o Henry Morgenthau tenien objectius clars de postguerra, els pol\xc3\xadtics anglesos deixen als experts dibuixar el futur. Per a Robert Skidelsky, aquesta manca de visi\xc3\xb3 a llarg termini i d\'implicaci\xc3\xb3 en els informes comprometent la postguerra explica el frac\xc3\xa0s de Winston Churchill en les eleccions que varen venir a la fi de la guerra. Keynes, en el moment de les negociacions amb els Estats Units, t\xc3\xa9, de vegades, consci\xc3\xa8ncia de mantenir un paper que correspondria al seu ministre. La pres\xc3\xa8ncia de Keynes donar\xc3\xa0 al Tresor un fort dinamisme. L\'autor d\'una biografia important de Keynes, el denomina "el Churchill de l\'economia", un \xc3\xa0mbit en el qual el gran pol\xc3\xadtic angl\xc3\xa8s no tenia m\xc3\xa9s que poques llums. _NEWLINE__NEWLINE_En els \xc3\xbaltims anys de la seva vida, Keynes rep nombroses distincions, es fa administrador d\'Eton College, \xc3\xa9s fet lord i rep el t\xc3\xadtol de bar\xc3\xb3 Keynes de Tilton el 1942 a proposta de Winston Churchill. _NEWLINE_Mor el 21 d\'abril de 1946 sense descend\xc3\xa8ncia. El seu germ\xc3\xa0 va fer dispersar les seves cendres a Tilton, la seva segona resid\xc3\xa8ncia, ja que John Maynard Keynes havia expressat el desig de descansar a la capella del King\'s College.\n_START_SECTION_\nEls fonaments del pensament de Keynes\n_START_PARAGRAPH_\nAbans d\'interessar-se per l\'economia, Keynes va escriure sobre filosofia (es tracta sovint d\'escrits destinats o b\xc3\xa9 als Cambridge Apostles, o b\xc3\xa9 al grup de Bloomsbury, com My Early Beliefs. Tamb\xc3\xa9 va escriure sobre probabil\xc3\xadstica amb el seu primer gran llibre, el Treatise on Probability (Tractat de probabilitat, 1920), i sobre pol\xc3\xadtica (un dels seus escrits de joventut era un text sobre Edmund Burke).\n_START_SECTION_\nKeynes i la filosofia\n_START_PARAGRAPH_\nKeynes, com els Cambridge Apostles del seu temps, estava molt influenciat pels Principia Ethica de George Edward Moore. Per a aquest \xc3\xbaltim, el b\xc3\xa9 no pot ser definit i nom\xc3\xa9s la intu\xc3\xafci\xc3\xb3 permet copsar-lo. Aix\xc3\xb2 el porta a criticar a la vegada la tradici\xc3\xb3 utilitarista procedent de Jeremy Bentham, que confon plaer i b\xc3\xa9, i els idealistes tals com McTaggart o Lowes Dickinson. _NEWLINE_En el pensament de Moore, l\'important s\xc3\xb3n els "estats d\'esperit" (les alegries que sentim), dels quals, els m\xc3\xa9s estimables s\xc3\xb3n el plaer de les relacions entre humans i el que procura la vista de bonics objectes. Aquests estats d\'esperit s\xc3\xb3n "unitats org\xc3\xa0niques molt complexes, compostes d\'un subjecte que experimenta i l\'objecte de l\'experi\xc3\xa8ncia". Per a ell, l\'acci\xc3\xb3 correcta ha de conduir a un estat d\'esperit desitjable. Cal, doncs, buscar accions que provoquen bons resultats, per\xc3\xb2 \xc3\xa9s molt dif\xc3\xadcil con\xc3\xa8ixer els resultats de les nostres accions. Per tant, ens hem de limitar a institucions que han fet les seves proves per guiar les nostres accions. _NEWLINE_Aquesta idea bastant a prop d\'una desenvolupada m\xc3\xa9s tard per Friedrich Hayek \xc3\xa9s llen\xc3\xa7ada per Keynes. \xc3\x89s per aix\xc3\xb2 que s\'interessar\xc3\xa0 per les probabilitats. En efecte, mentre que per a Moore com per a David Hume tot el coneixement probable \xc3\xa9s fundat en l\'experi\xc3\xa8ncia, per a Keynes, per contra, les probabilitats ens permeten aprendre fins a un cert punt el futur o almenys el resultat de les nostres accions. En canvi, ret\xc3\xa9 de Moore que el fi \xc3\xa9s tan important com els mitjans i que aquest fi no \xc3\xa9s exclusivament material, com diu Moore, una oposici\xc3\xb3 a l\'utilitarisme de Bentham i a la "reducci\xc3\xb3 ad absurdum del benthamisme", que \xc3\xa9s per a Keynes el marxisme.\n_START_SECTION_\nLes probabilitats com a branca de la l\xc3\xb2gica\n_START_PARAGRAPH_\nKeynes es comen\xc3\xa7a a interessar per les probabilitats el 1904. Redacta un article que llegeix als Cambridge Apostles; despr\xc3\xa9s torna sobre el tema cap a 1907 escrivint un document per a l\'obtenci\xc3\xb3 de la funci\xc3\xb3 de Fellow del King\'s. Fracassar\xc3\xa0 el 1907 i haur\xc3\xa0 de produir el 1908 un nou document revisat per a obtenir aquesta pla\xc3\xa7a. Finalment, ser\xc3\xa0 el 1921 quan terminar\xc3\xa0 el seu projecte amb el Treatise on probabilty. _NEWLINE_Mitjan\xc3\xa7ant aquests escrits, el seu objectiu \xc3\xa9s ensenyar que, contr\xc3\xa0riament al que pensa Moore, els individus tenen una major influ\xc3\xa8ncia sobre el seu dest\xc3\xad i no han de remetre\'s completament als costums. Per a fer-ho, s\'oposa a les probabilitats enteses com a freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies. Igual que Wilhem Leibnitz, ell les veu com una branca de la l\xc3\xb2gica. Aquesta visi\xc3\xb3 de les coses influenciar\xc3\xa0 Bertrand Russell i Alfred North Whitehead, un dels seus examinadors que al principi va estar sorpr\xc3\xa8s per l\'enfocament de Keynes. En efecte, per a Keynes, una probabilitat no \xc3\xa9s, com en l\'an\xc3\xa0lisi freq\xc3\xbcencial, un fet per natura, per\xc3\xb2 expressa un grau de creen\xc3\xa7a raonable. Per a ell, percebem intu\xc3\xaftivament certes relacions de causalitat, de les quals la que tindr\xc3\xa0 els pesos m\xc3\xa9s grans i, per tant, m\xc3\xa9s possibilitats de ser verdadera; la millor probabilitat ser\xc3\xa0, doncs, aquella "basada en un gran nombre d\'elements de prova pertinents". Com per a Russell, que va veure en Keynes un poder\xc3\xb3s aliat de l\'empirisme l\xc3\xb2gic, la l\xc3\xb2gica no \xc3\xa9s a casa seva ni emp\xc3\xadricament ni anal\xc3\xadtica. _NEWLINE_Per a Robert Skidelsky la visi\xc3\xb3 probabilista de Keynes t\xc3\xa9 dues conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies sobre el seu pensament econ\xc3\xb2mic: d\'una part, la hip\xc3\xb2tesi que hi hagi un coneixement segur no \xc3\xa9s possible en economia -sobre aquest punt no est\xc3\xa0 tan lluny d\'Alfred Marshall, per a qui les lleis econ\xc3\xb2miques eren simples tend\xc3\xa8ncies; i d\'altra banda, s\'oposa a un formalisme excessiu que tendeixi a fer semblar cert all\xc3\xb2 que nom\xc3\xa9s \xc3\xa9s probable. _NEWLINE_La recepci\xc3\xb3 del tractat pels joves filos\xc3\xb2fics i matem\xc3\xa0tics dels anys vint -Frank Ramsey i Ludwig Wittgenstein- va ser fresca. En efecte, pertanyen a una altra escola filos\xc3\xb2fica m\xc3\xa9s t\xc3\xa8cnica, "el m\xc3\xb3n de Ramsey est\xc3\xa0 fet de prefer\xc3\xa8ncies... Els humans de Keynes s\xc3\xb3n pensadors que ell dota de l\'eina del pensament: la l\xc3\xb2gica. Els humans de Ramsey s\xc3\xb3n actors que ell dota de l\'eina de l\'acci\xc3\xb3: la capacitat de calcular".\n_START_SECTION_\nMort\n_START_PARAGRAPH_\nKeynes va morir d\'un infart; els seus problemes card\xc3\xadacs van ser agreujats per la pressi\xc3\xb3 del seu treball en els problemes financers internacionals de la postguerra. Despr\xc3\xa9s de la seva mort, fou incinerat i les seves cendres foren escampades a prop de Tilton. El seu pare, John Neville Keynes (1852\xe2\x80\x931949), va sobreviure al seu fill per 3 anys. El germ\xc3\xa0 de Keynes, sir Geoffrey Keynes (1887\xe2\x80\x931982), va ser un distingit cirurgi\xc3\xa0, professor universitari i bibli\xc3\xb2fil. Els seus nebots van ser el fisi\xc3\xb2leg Richard Keynes (nascut el 1919); i Quentin Keynes (1921\xe2\x80\x932003), aventurer i bibli\xc3\xb2fil.\n_START_SECTION_\nInflu\xc3\xa8ncia de Keynes\n_START_PARAGRAPH_\nLes teories de Keynes van ser tan influents, malgrat estar encara hui dia disputades, que tot un subcamp de la macroeconomia anomenada economia keynesiana avui dia continua desenvolupant i discutint les seues teories i les aplicacions d\'aquestes. John Maynard Keynes es va interessar en diversos camps de la cultura i fou una figura central de l\'anomenat grup de Bloomsbury, conformat per prominents artistes i escriptors del Regne Unit. Els seus assajos autobiogr\xc3\xa0fics Two Memoirs es van publicar el 1949.'