b'\n_START_ARTICLE_\nAmada d\'Ass\xc3\xads\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNascuda Amata da Corano, fou neboda de santa Agn\xc3\xa8s d\'Ass\xc3\xads. De fam\xc3\xadlia acomodada i amb prestigi a la ciutat d\'Ass\xc3\xads, hi pass\xc3\xa0 la infantesa amb els seus pares, que la destinaren al matrimoni amb un noble de la ciutat. Amada portava una vida fr\xc3\xadvola, consagrada a la vanitat, i sentint-se orgullosa de la seva bellesa. Va visitar la seva tia, que s\'havia retirat per fer una vida austera, de retir i apostolat, i va quedar-ne impressionada. _NEWLINE_Amada va canviar de pensament i va decidir de seguir les passes de la seva tia: va renunciar al matrimoni i en 1213 ingress\xc3\xa0 a la comunitat de Sant Dami\xc3\xa0, de monges pobres, dedicades a la preg\xc3\xa0ria i al servei als altres, que van esdevenir amb el temps les monges clarisses._NEWLINE_Hi va dur una vida exemplar i de penit\xc3\xa8ncia i arran de l\'exc\xc3\xa9s de zel en aquestes privacions, va emmalaltir. Segons la tradici\xc3\xb3, fou la seva tia Agn\xc3\xa8s qui la guar\xc3\xad despr\xc3\xa9s de m\xc3\xa9s d\'un any, fent-li el senyal de la creu. Fou present a la mort de Clara d\'Ass\xc3\xads, aquesta li digu\xc3\xa9, segons Tom\xc3\xa0s de Celano: "Veus, filla, la gl\xc3\xb2ria del rei que espero?". _NEWLINE_Va morir cap al 1254 al mateix monestir de San Damiano.\n_START_SECTION_\nVeneraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nQuan les monges abandonaren San Damiano en 1260, la despulla d\'Amada fou portada al convent de San Giorgio d\'Ass\xc3\xads. En 1602, el bisbe Crescenzio va traslladar-la a l\'esgl\xc3\xa9sia de Santa Clara d\'Ass\xc3\xads, sota l\'altar, juntament amb les restes d\'Agn\xc3\xa8s i de Beneta d\'Ass\xc3\xads. _NEWLINE_Considerada beata, la seva festa lit\xc3\xbargica \xc3\xa9s el 20 de febrer.'