b'\n_START_ARTICLE_\nCongregaci\xc3\xb3 de Feuillant\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nL\'orde tenia el seu origen a l\'abadia cistercenca de Notre-Dame de Feuillant, a la di\xc3\xb2cesi de Rius, prop de Tolosa de Llenguadoc. Havia estat fundada el 1145 i havia esdevingut abadia comandat\xc3\xa0ria en 1493, governada llavors per seglars aliens a la vida mon\xc3\xa0stica. En 1562 va passar a mans de Jean de La Barri\xc3\xa8re (1544-1600) qui, desitjant fer vida religiosa, ingress\xc3\xa0 a l\'Orde del Cister en 1573 i pass\xc3\xa0 a \xc3\xa9sser abat de Feuillant en 1577.\n_START_SECTION_\nReforma de Feuillant\n_START_PARAGRAPH_\nLa comunitat estava en un estat de decad\xc3\xa8ncia moral i espiritual molt accentuat, per la qual cosa, l\'abat va voler reformar-la, tornant la disciplina a la seva austeritat i rigor originals i iniciant una reforma observant de retorn a la regla original en l\xc3\xadnia amb les que seguien altres ordes arran de les directrius del Concili de Trento per a la reforma dels ordes religiosos. _NEWLINE_La reforma proposada era molt rigorosa: els monjos havien de portar el cap descobert i anar descal\xc3\xa7os al monestir, el dejuni de carn i ous era perpetu i nom\xc3\xa9s menjaven pa, verdures i cereals, i nom\xc3\xa9s bevien aigua; en la quaresma, nom\xc3\xa9s prenien pa i aigua. Es renunciava, per tant, al consum habitual en altres ordes de vi, peix, ous, lactis i sal. Dormien sobre fustes amb pedres com a coix\xc3\xad i nom\xc3\xa9s es podia dormir quatre hores. Es feien els \xc3\xa0pats de genolls, ja que no feien servir mobles i col\xc2\xb7locaven els plats sobre el terra. El silenci i les penit\xc3\xa8ncies eren habituals, i es feien treballs manuals durs i agr\xc3\xadcoles, tot i que els que vivien en monestirs a ciutats feien de predicadors, ajudant al clergat local._NEWLINE_L\'aplicaci\xc3\xb3 rigorosa de la regla va atreure molts novicis, de manera que nom\xc3\xa9s un any m\xc3\xa9s tard el monestir en tingu\xc3\xa9s 150, la qual cosa va obligar a obrir noves fundacions reformades. Feuillant esdevingu\xc3\xa9 la casa mare i cap de les comunitats reformades, que formaren primer una congregaci\xc3\xb3 dintre de l\'orde cistercenc, la Congregaci\xc3\xb3 de la Mare de D\xc3\xa9u de Feuillant de l\'Orde Cistercenc, i despr\xc3\xa9s una congregaci\xc3\xb3 (un orde mon\xc3\xa0stic, de fet) independent. De Feuillant van prendre el nom els religiosos d\'aquesta reforma, anomenats Feuillants en franc\xc3\xa8s, o fuliencs (del llat\xc3\xad fulietani o fulienses).\n_START_SECTION_\nImpuls del moviment reformista\n_START_PARAGRAPH_\nEl moviment reformista va trobar ress\xc3\xb2 a Roma, i en 1581 Gregori XIII promulg\xc3\xa0 un breu pontifici lloant la reforma. Sixt V va lloar-lo obertament en un breu de 1586 i en 1589 va \xc3\xa9sser confirmada com a congregaci\xc3\xb3 independent. El reconeixement an\xc3\xa0 acompanyat de la fundaci\xc3\xb3 de nous monestirs. El 1587, Sixt V va cridar els fuliencs a Roma i els va donar l\'esgl\xc3\xa9sia de Santa Pudenziana per fundar-hi un monestir reformat; el mateix any, Enric III de Fran\xc3\xa7a, protector de Jean de La Barri\xc3\xa8re, fund\xc3\xa0 una comunitat reformada a Par\xc3\xads, al carrer de Saint-Honor\xc3\xa9, en 1587. Els fuliencs de Par\xc3\xads van convertir-se en casa principal de l\'orde a Fran\xc3\xa7a._NEWLINE_Al si de l\'Orde del Cister, va haver-hi sectors que trobaren excessives les pr\xc3\xa0ctiques rigoroses i asc\xc3\xa8tiques dels fuliencs, sobretot perqu\xc3\xa8 pensaren que conduiria a una escissi\xc3\xb3 de l\'orde i a la creaci\xc3\xb3 d\'una branca diferenciada, com havia passat amb altres ordes religiosos o en l\'origen del mateix Cister. La confirmaci\xc3\xb3 papal de l\'orde de 1589 l\'establia com a una congregaci\xc3\xb3 separada de l\'Orde del Cister i en 1596 una butlla de Climent VIII exoner\xc3\xa0 els monestirs de la Congregaci\xc3\xb3 de Feuillant de la jurisdicci\xc3\xb3 dels abats cistercencs, permetent-los redactar noves constitucions. Aix\xc3\xb2 equivalia a equiparar el rang la Congregaci\xc3\xb3 de Feuillant al d\'un orde religi\xc3\xb3s. _NEWLINE_Al cap\xc3\xadtol general fulienc de 1592, a Roma, va comen\xc3\xa7ar a fer-se palesa la dissensi\xc3\xb3 interna de l\'orde, sobretot arran de les diferent actituds entorn del rigor de la regla: Jean de La Barri\xc3\xa8re fou deposat i es tri\xc3\xa0 un nou general.\n_START_SECTION_\nLa Congregaci\xc3\xb3 de Feuillant independent\n_START_PARAGRAPH_\nTot i que els fuliencs continuaren dient-se "congregaci\xc3\xb3 cistercenca", eren independents, amb constitucions i superior propis. El mateix orde cistercenc exigia des de 1605 als fuliencs que volien ingressar al Cister un nou noviciat, considerant que el que havien fet a la congregaci\xc3\xb3 fulienca no era adequat._NEWLINE_Les noves constitucions, on Climent VIII va recomanar que es disminu\xc3\xads el rigor de la regla reformada per La Barri\xc3\xa8re, van \xc3\xa9sser aprovades el mateix 1595. Ara es permetia menjar ous, peix, lactis, oli i vi, i els monjos podien fer servir sand\xc3\xa0lies i dormir en matalassos. Malgrat aix\xc3\xb2, van mantenir un grau de vida asc\xc3\xa8tica molt alt. Els fuliencs tenien un govern centralitzat, amb un general elegit i cap\xc3\xadtols generals triennals. Els abats de cada casa eren elegits tamb\xc3\xa9 per tres anys. _NEWLINE_El 1598 els fuliencs van prendre possessi\xc3\xb3 d\'un segon monestir a Roma, San Bernardo alle Terme. En 1630, per raons pol\xc3\xadtiques, el papa Urb\xc3\xa0 VIII va separar dues branques aut\xc3\xb2nomes: els fuliencs de Fran\xc3\xa7a, amb el nom de Congregaci\xc3\xb3 de Notre-Dame de Feuillant, amb 24 monestirs, que retindrien la denominaci\xc3\xb3 de fuliencs, i els fuliencs d\'It\xc3\xa0lia (Foglianti), que prengueren el nom de Reformats de Sant Bernat o Bernardoni.\n_START_SECTION_\nEls Fuliencs de Fran\xc3\xa7a\n_START_PARAGRAPH_\nAlguns dels membres del monestir de Par\xc3\xads, Saint-Bernard de la P\xc3\xa9nitence, van \xc3\xa9sser membres destacats de l\'escola francesa d\'espiritualitat, com Sans de Sainte-Catherine o Eustache de Saint-Paul, Charles de Saint-Paul, primer general dels fuliencs francesos i autor de la Geographia sacra (1641), el te\xc3\xb2leg Pierre Comag\xc3\xa8re (mort 1662) o Laurent Apisius (mort 1681). El 1634 els fuliencs francesos van modificar parcialment les constitucions de 1595. _NEWLINE_Durant el segle XVIII, per\xc3\xb2, la congregac\xc3\xb3 va perdre la seva vitalitat inicial i cap al 1789, els fuliencs francesos eren nom\xc3\xa9s 162 monjos en 24 cases; va \xc3\xa9sser dissolt en 1791 i no va tornar a revifar-se. Durant la Revoluci\xc3\xb3 francesa, el monestir fou ocupat per l\'Assemblea Constituent, i don\xc3\xa0 nom al Club des Feuillants, club pol\xc3\xadtic que agrupava els moderats i mon\xc3\xa0rquics constitucionalistes, que s\'hi reunien.\n_START_SECTION_\nEls Bernadins Reformats italians\n_START_PARAGRAPH_\nEn 1667, els bernadins van modificar les constitucions generals de 1595. Entre els fuliencs italians destacats hi ha un nombre considerable d\'erudits com el cardena Giovanni Bona, liturgista (mort 1674), Gabriele de Castello (mort 1687), general dels bernadins i cardenal, i el bisbe Carlo Giuseppe Morozzi, historiador, autor de Cistercii reflores centis \xe2\x80\xa6 chronologica historia, hist\xc3\xb2ria de l\'orde. _NEWLINE_L\'orde itali\xc3\xa0 fou suprimit en 1802, sota el govern de Napol\xc3\xa9o I. Els fuliencs que restaren, anys despr\xc3\xa9s, es van integrar a la Congregaci\xc3\xb3n Romana de l\'Orde del Cister.\n_START_SECTION_\nMonges Fulienques\n_START_PARAGRAPH_\nL\'orde no va mostrar especial inter\xc3\xa8s per crear una branca femenina. Per pr\xc3\xb2pia iniciativa, Marguerite de Polestron (morta el 1598) va fundar un de Monges Fulienques (feuillantines) a Montesquiou (Gers), en 1588, que es va traslladar m\xc3\xa9s tard a Tolosa. Un altre fou fundat per la reina Anna d\'\xc3\x80ustria al Faubourg Saint-Jacques de Par\xc3\xads, en 1622. Van \xc3\xa9sser els \xc3\xbanics monestirs femenins de l\'orde.'