b"\n_START_ARTICLE_\nMitologia eslava\n_START_PARAGRAPH_\nLa mitologia eslava \xc3\xa9s l'expressi\xc3\xb3 del sistema de creences cosmol\xc3\xb2giques i religioses que els antics pobles eslaus tenien abans que adoptessin la religi\xc3\xb3 cristiana. Es pensa que va poder desenvolupar-se al llarg de 3.000 anys i que algunes creences provenen del neol\xc3\xadtic o fins i tot del mesol\xc3\xadtic. Aquesta religi\xc3\xb3 t\xc3\xa9 nombrosos trets en com\xc3\xba amb altres descendents de la religi\xc3\xb3 protoindoeuropea.\n_START_SECTION_\nFonts\n_START_PARAGRAPH_\nAl contrari del que passa amb la mitologia grega o la mitologia eg\xc3\xadpcia, no s'han conservat fonts de primera m\xc3\xa0 que permetin l'estudi de la mitologia eslava. Malgrat alguns testimonis controvertits (com el Llibre de Veles), no est\xc3\xa0 provat que els eslaus tinguessin cap sistema d'escriptura abans que adoptessin el cristianisme. Les creences religioses i les tradicions eslaves es foren transmetent de manera oral durant generacions, i foren oblidades despr\xc3\xa9s de l'arribada del cristianisme. Tanmateix, s'hi conserven dades en diversos escrits dels primers missioners cristians que arribaren al territori eslau, tot i que l'inter\xc3\xa8s que aquests missioners mostraren envers aquestes creences no fou gaire important ni gaire objectiu. Es conserven algunes restes arqueol\xc3\xb2giques (\xc3\xaddols, tombes, etc.), per\xc3\xb2 no amplien massa les informacions ja existents. En les can\xc3\xa7ons folkl\xc3\xb2riques i en les llegendes populars dels pobles eslaus sobreviuen velles creences que remunten a l'antiga mitologia de vegades. Aquesta fragmentaci\xc3\xb3 de les fonts fa que la tasca d'establir les creences mitol\xc3\xb2giques dels antics eslaus sigui dif\xc3\xadcil i complexa, i d\xc3\xb3na com a resultat nombroses interpretacions dolentes, confusions o simplement falsedats.\n_START_SECTION_\nDocuments escrits\n_START_PARAGRAPH_\nNo es tenen fonts escrites sobre la mitologia eslava abans que el poble protoesl\xc3\xa0vic es fragment\xc3\xa9s en eslaus occidentals, orientals i meridionals. Potser l'\xc3\xbanica excepci\xc3\xb3 sigui les Hist\xc3\xb2ries d'Her\xc3\xb2dot, en qu\xc3\xa8 es mencionava la tribu dels neuri al nord lluny\xc3\xa0, els individus de la qual, segons l'escriptor grec, es podien transformar en licantrops; d'altres estudiosos sostenen que Her\xc3\xb2dot realment es referia a les antigues festivitats eslaves del carnaval, en qu\xc3\xa8 grups de joves pul\xc2\xb7lulaven pels pobles portant m\xc3\xa0scares i als quals se'ls deia de vegades vucari ('homes llop'). Tot plegat, el fet que els neuri siguin identificats amb els protoeslaus est\xc3\xa0 encara per demostrar._NEWLINE_La primera refer\xc3\xa8ncia als eslaus en la hist\xc3\xb2ria escrita, la fa al segle VII l'historiador bizant\xc3\xad Procopi: en la seva Bellum Gothicum descrivia les creences d'una tribu eslava meridional que havia travessat el riu Danubi en direcci\xc3\xb3 sud en nom\xc3\xa9s dos dies. Segons Procopi, aquests eslaus adoraven un \xc3\xbanic D\xc3\xa9u, senyor de tot, que portava el llamp i el tro, i tot i que l'historiador no menciona expl\xc3\xadcitament el nom del d\xc3\xa9u, queda clar que aquesta descripci\xc3\xb3 correspon amb el J\xc3\xbapiter rom\xc3\xa0. Avui dia, per\xc3\xb2, s'identifica amb Perun. Tot plegat, menciona la creen\xc3\xa7a en diversos dimonis i nimfes (com per exemple les viles), per\xc3\xb2 sense donar-ne cap nom._NEWLINE_La Cr\xc3\xb2nica de N\xc3\xa8stor \xc3\xa9s una obra important que cont\xc3\xa9 valuoses refer\xc3\xa8ncies a les creences paganes dels eslaus orientals. La cr\xc3\xb2nica tracta sobre la hist\xc3\xb2ria del primer estat eslau oriental i, tot i que fou redactada a principis del segle XII, cont\xc3\xa9 refer\xc3\xa8ncies i c\xc3\xb2pies de documents m\xc3\xa9s antics, a m\xc3\xa9s de descriure fets anteriors al baptisme de K\xc3\xadev. Dos d\xc3\xa9us, Perun i Veles, s\xc3\xb3n els mencionats en el text del tractat que signaren els governants pagans dels eslaus orientals i els emperadors bizantins a comen\xc3\xa7aments del segle X. M\xc3\xa9s tard, el cronista N\xc3\xa8stor descriu el pante\xc3\xb3 estatal introdu\xc3\xaft pel pr\xc3\xadncep Vlad\xc3\xadmir el 980, on estaven representants Perun, Dajbo, Stribog, Simargl i M\xc3\xb3koix. Al codi Ip\xc3\xa0tiev (de la Cr\xc3\xb2nica de N\xc3\xa8stor), s'hi menciona Svarog, a qui es compara amb el d\xc3\xa9u grec Hefest. Aix\xc3\xad mateix, s\xc3\xb3n molt interessants els passatges del relat \xc3\xa8pic dels eslaus orientals, El cant de les hosts d'\xc3\x8dgor, en qu\xc3\xa8 es fa refer\xc3\xa8ncia a Veles, Dazhbog i Jors. Aquesta narraci\xc3\xb3 fou escrita presumiblement a finals del segle XII, encara que hi ha controv\xc3\xa8rsia sobre la seva autenticitat._NEWLINE_Els documents escrits m\xc3\xa9s nombrosos i rics pertanyen al paganisme dels eslaus occidentals, en especial a les tribus polabianes i veletianes, que foren cristianitzades per for\xc3\xa7a a finals del segle XII. Els missioners i sacerdots germans que lluitaren contra les creences paganes deixaren fe dels antics sistemes mitol\xc3\xb2gics. Tanmateix, no eren del tot objectius, ja que s'hi presenten els eslaus com a pagans b\xc3\xa0rbars id\xc3\xb2latres i sanguinaris. Com cap d'aquests missioners aprengu\xc3\xa9 la llengua eslava, llurs cr\xc3\xb2niques s\xc3\xb3n una mescla d'informaci\xc3\xb3 de valor, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 d'errors, confusions i d'exageracions._NEWLINE_Entre les obres m\xc3\xa9s importants, s'hi inclou una cr\xc3\xb2nica escrita per Thietmar de Merseburg a principis del segle XI, que f\xc3\xa9u una descripci\xc3\xb3 d'un temple a la ciutat de Riedegost dedicat al gran d\xc3\xa9u Zuarasic (Svarojitx). Segons aquest autor, aquest lloc es considerava com el sancta sanctorum de les terres dels eslaus pagans, i Svarojitx n'era la de\xc3\xaftat m\xc3\xa9s important._NEWLINE_Un altre document de gran valor \xc3\xa9s la Chronica Slavorum escrita a finals del segle XII per Helmold, un sacerdot germ\xc3\xa0, que menciona Zerneboh, el d\xc3\xa9u Porenut, la dea Siwa, alguns d\xc3\xa9us sense nom les est\xc3\xa0tues dels quals tenien molts caps i finalment el gran d\xc3\xa9u Svantevit, que era adorat a l'illa de R\xc3\xbcgen i que era, segons Helmold, el m\xc3\xa9s important dels d\xc3\xa9us dels eslaus occidentals._NEWLINE_El tercer document i, sens dubte, el m\xc3\xa9s important prov\xc3\xa9 del cronista dan\xc3\xa8s Saxo Grammaticus, que en la seva Gesta Danorum descrigu\xc3\xa9 la guerra duta a terme l'any 1168 pel rei dan\xc3\xa8s Valdemar I contra els vends de R\xc3\xbcgen, la conquesta de la seva ciutadella al cap d'Arkona i la destrucci\xc3\xb3 del gran temple de Svantevit que hi havia. Saxo descrigu\xc3\xa9 meticulosament el culte a Svantevit, els seus ritus i l'enorme est\xc3\xa0tua de quatre caps erigida en nom seu, aix\xc3\xad com la resta de d\xc3\xa9us polic\xc3\xa8fals de les altres tribus eslaves: Ruguiveit, Porevit i Porentius._NEWLINE_La quarta font en ordre d'import\xc3\xa0ncia, la componen les tres biografies del bisbe guerrer germ\xc3\xa0 sant Ot\xc3\xb3, que a comen\xc3\xa7aments del segle XII realitz\xc3\xa0 nombroses expedicions militars i pastorals a les regions b\xc3\xa0ltiques on habitaven tribus eslaves pomer\xc3\xa0nies. Segons el manuscrit, el d\xc3\xa9u eslau m\xc3\xa9s important n'era Trigl\xc3\xa1v, els temples del qual a la ciutat de Szczecin eren tinguts per oracles de renom. A les ciutats de Wolgast i Havelberg s'adorava el d\xc3\xa9u Gerovit, en realitat una corrupci\xc3\xb3 de Iarovit, una de\xc3\xaftat eslava possiblement id\xc3\xa8ntica a Iaril del folklore eslau oriental.\n_START_SECTION_\nRestes arqueol\xc3\xb2giques\n_START_PARAGRAPH_\nS'han descobert recentment nombroses est\xc3\xa0tues de d\xc3\xa9us eslaus. El 1848, a la vora del riu Zburch, s'hi trob\xc3\xa0 una est\xc3\xa0tua alta de pedra amb quatre caps sota un sol barret de pedra. A causa de la gran semblan\xc3\xa7a amb la descripci\xc3\xb3 que en f\xc3\xa9u Saxo Grammaticus del gran \xc3\xaddol del temple de R\xc3\xbcgen, l'est\xc3\xa0tua fou immediatament identificada com la representaci\xc3\xb3 de Svantevit, tot i que era clar que no podia ser el Svantevit original de R\xc3\xbcgen. Moltes altres est\xc3\xa0tues policef\xc3\xa0liques es descobriren en diversos llocs. Una est\xc3\xa0tua petita de quatre caps datada del segle X, en os, fou desenterrada a les ru\xc3\xafnes de Preslav, la capital medieval dels tsars b\xc3\xbalgars. A l'edat mitjana es descobr\xc3\xad en una illa del llac Tollensesee, prop de Neubrandenburg, una est\xc3\xa0tua de fusta amb dos caps de mida natural. En aquests paratges visqu\xc3\xa9 la tribu eslava dels Dolenain, el nom dels quals encara s'empra en el nom del llac. A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, es trob\xc3\xa0 una est\xc3\xa0tua tric\xc3\xa8fala a Dalm\xc3\xa0cia, Cro\xc3\xa0cia, en un tur\xc3\xb3 anomenat Suvid, prop del cim de la muntanya Dinara, anomenat Troglav._NEWLINE_De mica en mica, les restes de nombrosos santuaris eslaus han anat sortint a la llum. Unes excavacions arqueol\xc3\xb2giques al cap d'Arkona de l'illa de R\xc3\xbcgen han descobert els vestigis d'un gran temple i d'una ciutat, identificats com les que Saxo Grammaticus descrigu\xc3\xa9. A N\xc3\xb3vgorod, a l'antic skit de Perin, els arque\xc3\xb2legs han descobert les restes d'un temple pag\xc3\xa0 dedicat suposadament a Perun: consisteix en una plataforma circular ampla al voltant d'una est\xc3\xa0tua, circumdada per un sot amb divuit \xc3\xa0bsides, on es trobaven els altars per als sacrificis. Les restes d'una ciutadella amb una disposici\xc3\xb3 semblant fou descoberta a la vila de Pohansko, a la Rep\xc3\xbablica Txeca._NEWLINE_Totes aquestes restes arqueol\xc3\xb2giques tenen en com\xc3\xba molts aspectes. Les est\xc3\xa0tues de d\xc3\xa9us de m\xc3\xbaltiples caps i les restes dels temples amb m\xc3\xbaltiples altars per a sacrificis confirmen els informes escrits dels missioners cristians sobre el culte dels eslaus a d\xc3\xa9us policef\xc3\xa0lics, indicant aix\xc3\xad, doncs, que l'antiga mitologia eslava aparentment pos\xc3\xa0 gran \xc3\xa8mfasi en el culte dels d\xc3\xa9us amb m\xc3\xa9s d'un aspecte._NEWLINE_A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, cal assenyalar les restes de diverses peces de terrissa datades del segle IV i procedents de la cultura Txernaijov. L'arque\xc3\xb2leg rus Bor\xc3\xads Ribakov identific\xc3\xa0 i interpret\xc3\xa0 els s\xc3\xadmbols inscrits com les restes d'un antic calendari eslau.\n_START_SECTION_\nCosmologia\n_START_PARAGRAPH_\nEl concepte cosmol\xc3\xb2gic de l'arbre de l'univers o de la vida (\xd0\xbc\xd0\xb8\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xbe\xd0\xb5 \xd0\xb4\xd1\x80e\xd0\xb2\xd0\xbe), for\xc3\xa7a t\xc3\xadpic entre els parlants de lleng\xc3\xbces indoeuropees, est\xc3\xa0 present tamb\xc3\xa9 en la mitologia eslava, en forma de roure, pi, bedoll o xiprer, arbres sagrats. El s\xc3\xadmbol mitol\xc3\xb2gic de l'arbre \xc3\xa9s molt fort i ha sobreviscut al llarg dels segles en el folklore eslau despr\xc3\xa9s de l'arribada del cristianisme. Segons algunes llegendes, l'arbre creix al centre de l'univers, sobre la roca m\xc3\xa0gica Al\xc3\xa0tir, situada a l'illa de Buian, que sura en la mar i que t\xc3\xa9 als seus peus tota mena d'animals ct\xc3\xb2nics. Hi ha tres nivells de l'univers localitzats a l'arbre: la copa representa el cel, el regne dels d\xc3\xa9us i cossos celestes, mentre que el tronc simbolitza el regne dels mortals. Aquests dos nivells sovint es combinaven en oposici\xc3\xb3 a les arrels, que representaven l'infram\xc3\xb3n, el regne dels morts. En contraposici\xc3\xb3 a les creences populars, sembla que el m\xc3\xb3n dels morts per als eslaus, en realitat, era un lloc form\xc3\xb3s, ple de planes verdes i d'herba, on imperava l'eterna primavera. De vegades se'l coneixia com a Virei o Iri._NEWLINE_El model d'aquests tres regnes a l'eix del m\xc3\xb3n inscrit a l'arbre t\xc3\xa9 la seva correspond\xc3\xa8ncia amb una organitzaci\xc3\xb3 horitzontal del m\xc3\xb3n: el dels d\xc3\xa9us i els mortals est\xc3\xa0 situat al centre de la Terra (si es t\xc3\xa9 en compte que \xc3\xa9s plana), envoltada per un mar pel qual s'arribaria a la terra dels morts, on els ocells migrarien cada hivern per tornar a la primavera. En moltes refer\xc3\xa8ncies folkl\xc3\xb2riques, els conceptes d'\xc2\xabanar-se'n travessant el mar\xc2\xbb i el seu contrari, \xc2\xabtornar travessant el mar\xc2\xbb, simbolitzen morir i tornar a la vida respectivament, la qual cosa recorda l'antic concepte mitol\xc3\xb2gic d'arribar a la vida despr\xc3\xa9s de la mort travessant una superf\xc3\xadcie d'aigua. A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, el m\xc3\xb3n tamb\xc3\xa9 est\xc3\xa0 separat a l'eix horitzontal pels quatre punts cardinals, que representen les quatre direccions del vent (nord, sud, est i oest). Aquestes dues divisions en tres regnes per a l'eix vertical i quatre punts per al cardinal tingueren molta import\xc3\xa0ncia en la mitologia, com es pot veure en les est\xc3\xa0tues que representen els d\xc3\xa9us, particularment les de Trigl\xc3\xa1v de tres caps i de Svantevit, de quatre._NEWLINE_El Sol s'entenia com una de\xc3\xaftat femenina i la Lluna, masculina. Aquesta dicotomia \xc3\xa9s a primera vista contr\xc3\xa0ria al concepte m\xc3\xa9s est\xc3\xa8s de les mitologies indoeuropees, en les quals el Sol estava normalment associat a de\xc3\xaftats masculines i la Lluna a les femenines, tot i que \xc3\xa9s id\xc3\xa8ntic a la visi\xc3\xb3 de la mitologia germana i la mitologia b\xc3\xa0ltica, estretament relacionades amb l'eslava."