b"\n_START_ARTICLE_\nKaabu\n_START_SECTION_\nTinkuru\n_START_PARAGRAPH_\nEl mandinga va arribar a Guinea Bissau cap a l'any 1200. Un dels generals de Sundiata Keita, Tirmakhan Traore, conquer\xc3\xad la zona fent Kaabu una prov\xc3\xadncia o tinkuru occidental de Mali en el 1230. A principis del segle XIV, gran part de Guinea Bissau estava sota el control de l'imperi de Mali i governat per un Farim Kaabu (comandant de Kaabu) lleials a la mansa de Mali. Com que es produ\xc3\xad una forta migraci\xc3\xb3 mandinga, gran part de la poblaci\xc3\xb3 nativa de Guinea Bissau va ser dominada o assimilada. Els resistents van ser venuts com a esclaus a de les rutes comercials a trav\xc3\xa9s del S\xc3\xa0hara als compradors \xc3\xa0rabs. Tot i que els governants de Kaabu eren mandinga, molts dels seus subjectes eren de grups \xc3\xa8tnics que havien residit a la regi\xc3\xb3 abans de la invasi\xc3\xb3 mandinga.\n_START_SECTION_\nIndepend\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nSegons avan\xc3\xa7ava el segle XVI l'imperi de Mali, en declivi, va anar perdent la majoria de les seves prov\xc3\xadncies, reduint la seva grand\xc3\xa0ria successivament fins a abastar poc m\xc3\xa9s que la terra original dels mandinga que havien creat l'imperi. Les prov\xc3\xadncies, entre elles Kaabu, es van independitzar, donant lloc a nous regnes independents. Kaabu va obtenir la independ\xc3\xa8ncia l'any 1537, proclamant-se rei (Kaabu Mansaba o Farim Kaabu) Sama Koli, que havia governat Kaabu com a delegat provincial i era besn\xc3\xa9t de Tiramakhan Traore. El nou Estat va conservar el llegat cultural de Mali. Una de les manifestacions d'aquest fet \xc3\xa9s que els governants de Kaabu van basar el seu dret al lideratge en la seva relaci\xc3\xb3 hist\xc3\xb2rica amb l'imperi de Mali._NEWLINE_Kaabu va mantenir relacions amb els europeus, concretament amb els portuguesos, amb els quals mantenien tracta d'esclaus._NEWLINE_El poder de l'imperi va comen\xc3\xa7ar a decaure en les albors del segle XIX. En aquest temps les \xc3\xa8tnies fulani, convertides al islam, van comen\xc3\xa7ar a enfrontar-se als pa\xc3\xafsos no musulmans de l'\xc3\x80frica Occidental. En 1867 un dels seus regnes, Futa Toro, va convocar una gihad que va atacar Kaabu, anomenada guerra de Kansala. Les forces isl\xc3\xa0miques van assetjar Kansala, la capital, durant onze dies, en el que es coneix com a batalla de Kansala, al final de la qual la hi va calar foc. El foc va matar a l'\xc3\xbaltim governant del Gabu independent, aix\xc3\xad com moltes persones, tant defensors com a atacants. Despr\xc3\xa9s de la batalla, el regne de Futa Djalon, un dels generals del qual va ser el responsable d'assetjar Kansala, es va annexionar Kaabu com a estat vassall fins a la supressi\xc3\xb3 completa del regne per Portugal, que es va produir en el canvi de segle entre el XIX i el XX.\n_START_SECTION_\nGovern\n_START_PARAGRAPH_\nKaabu, malgrat els seus lla\xc3\xa7os amb Mali, sembla haver-se quedat en quelcom molt diferent. Mali es va establir com una federaci\xc3\xb3 de caps, i el govern operava amb una assemblea de nobles als quals el Mansa va ser en gran part responsable. Kaabu, per\xc3\xb2, va ser establert com una posici\xc3\xb3 militar. Per tant, \xc3\xa9s poc sorprenent que el govern del regne fos militarista. La classe dominant es componia d'elits guerreres elits fetes riques pel comer\xc3\xa7 d'esclaus capturats en la guerra. Aquests nobles eren coneguts com a Nyancho (\xc3\x91aanco) o els Manneh i els Sanneh i detenien la major part del poder en l'estat. Aquests nobles van jugar un paper decisiu en el declivi de Kaabu a causa de disputes internes entre poderosos Nyancho amb els seus respectius ex\xc3\xa8rcits d'esclaus."