b"\n_START_ARTICLE_\nVescomtat de Fesenzaguet\n_START_PARAGRAPH_\nEl vescomtat de Fesenzaguet (en franc\xc3\xa8s F\xc3\xa8zensaguet) fou una jurisdicci\xc3\xb3 feudal de Gascunya. Estava a l'est de Fesenzac, sud-oest de Lomanha, i oest del Gimois i de la senyoria i despr\xc3\xa9s comtat d'Illa Jord\xc3\xa0; al sud tocava a l'Astarac. La capital fou Mauvesin._NEWLINE_El territori pertanyia als comtes d'Armanyac. El comte Bernat IV (1160-1188) va adoptar el 1163 al seu nebot Bernat, que era fill d'Od\xc3\xb3 de Firmacon i de Mascarosa (filla de Guerau IV, fill de Bernat IV) i que era n\xc3\xa9t d'Od\xc3\xb3 IV vescomte de Lomanha i Auvillars. Bernat IV li va donar un territori no massa gran a l'est de Fesenzac, amb centre a Mauvesin, que des de llavors es va dir vescomtat de Fesenzaguet. A Bernat el va succeir el seu fill Bernat II i a aquest el seu germ\xc3\xa0 Guerau I que fou adoptat pel comte d'Armanyac Guerau IV i per aix\xc3\xb2 fou tamb\xc3\xa9 comte d'Armanyac i Fesenzac. Mort el 1219 la successi\xc3\xb3 va passar al seu germ\xc3\xa0 Roger que va viure fins al 1248. El fill Guerau II el va succeir i el 1256 fou comte consort d'Armanyac i Fesenzac. Va morir el 1285 i el seu hereu Bernat VI d'Armanyac (1285-1319) va deixar al vescomtat al seu segon fill Gast\xc3\xb3 senyor de Brouille. El 1326 el va succeir el seu fill Guerau III, i a aquest el seu fill Joan I el 1339. Joan I va viure fins al 1390 i el va succeir el seu fill Joan II que va morir el 1402. Abans havia mort el seu germ\xc3\xa0 Arnau Guillem i uns mesos abans (1401) el seu oncle (germ\xc3\xa0 de Joan I) Guerau IV, que fou governador del Condom\xc3\xa8s. El vescomtat va tornar a Armanyac i va seguir fins al 1451 quan el comte d'Armanyac Joan V el va cedir al seu germ\xc3\xa0 Carles. El 1473 Armanyac fou incorporat a la corona per\xc3\xb2 els estats generals van dictaminar el 1484 que Carles no podia ser expropiat i li pertocava l'her\xc3\xa8ncia de son germ\xc3\xa0; per\xc3\xb2 Carles havia estat declarat incapa\xc3\xa7 el 1481 i obligat a renunciar, i de totes maneres va morir sense descend\xc3\xa8ncia el 1497 i el vescomtat va passar a la corona com la resta de possessions dels Armanyac. El 1515 el rei va donar els antics dominis dels Armanyac a Margarida d'Angulema, amb la que va passar a Navarra i despr\xc3\xa9s a Fran\xc3\xa7a el 1589"