b"\n_START_ARTICLE_\nTaurus-Littrow\n_START_SECTION_\nFormaci\xc3\xb3 i geografia\n_START_PARAGRAPH_\nDiversos milions d'anys despr\xc3\xa9s de la formaci\xc3\xb3 del Mar de la Serenitat, les laves van comen\xc3\xa7ar a aflorar procedents de l'interior de la Lluna. Com a resultat d'aquestes laves, les mostres de roques i del s\xc3\xb2l de la zona que van ser recollides pels astronautes del Apollo 17 Eugene Cernan i Harrison Schmitt van proporcionar una visi\xc3\xb3 de la hist\xc3\xb2ria natural i l'escala temporal geol\xc3\xb2gica de la Lluna._NEWLINE_Entre uns 100 i 200 milions d'anys despr\xc3\xa9s que la conca Serenitatis i la vall Taurus-Littrow es formessin, les laves que van comen\xc3\xa7ar a filtrar-se a trav\xc3\xa9s de l'escor\xc3\xa7a lunar van comen\xc3\xa7ar a inundar les \xc3\xa0rees de baixa altitud. Aquests fluxos de lava sovint anaven acompanyats per fonts de foc que van cobrir els voltants amb diminuts comptes de vidre. Aquests comptes eren de vegades de color taronja, la qual cosa explica el s\xc3\xb2l taronja descobert pels astronautes de l'Apollo 17 als voltants del Shorty. La majoria d'aquestes perles, no obstant aix\xc3\xb2, eren de color fosc, la qual cosa resulta en l'aspecte fosc de la conca Serenitatis des de la Terra._NEWLINE_La vall en si \xc3\xa9s allargat al llarg d'un eix que apunta cap al centre de Mare Serenitatis. Grans massissos muntanyencs es localitzen a banda i banda de la vall, anomenats massissos nord i sud, a causa de la seva ubicaci\xc3\xb3 geogr\xc3\xa0fica en relaci\xc3\xb3 amb l'altre. L'altura d'aquests massissos donen a la vall una profunditat major que la del Gran Can\xc3\xb3 del Colorit als Estats Units. Al llarg del Mass\xc3\xads Sud es troba Bear Mountain (la muntanya de l'\xc3\xb3s), batejada aix\xc3\xad per una muntanya del mateix nom, prop de la ciutat natal d'Harrison Schmitt en Silver City, Nou M\xc3\xa8xic. Els pujols esculpits i el mass\xc3\xads oriental conformen el bord est de la vall i cap a l'oest, un tall vertical travessa el fons de la vall i s'eleva uns dos quil\xc3\xb2metres (1.2 milles) per damunt. Els massissos Nord i Sud desemboquen en la sortida principal de la vall cap al Mar de la Serenitat, parcialment bloquejat per la muntanya batejada Family._NEWLINE_Basant-se en les observacions de l'Apollo 17, el fons de la vall \xc3\xa9s en general una plana suaument ondada. Cantos rodats de diferents grand\xc3\xa0ries i altres dip\xc3\xb2sits geol\xc3\xb2gics es troben dispersos per tota la vall. A l'\xc3\xa0rea de desplegament d'\xc3\xbas experiments lunars ALSEP, situada a l'oest del lloc d'allunatge, els c\xc3\xb2dols tenien una mitjana d'uns quatre metres de grand\xc3\xa0ria i s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s abundants que en altres \xc3\xa0rees de la vall._NEWLINE_L'impacte del Tycho, que es va produir fa entre 15-20 i 70-95 milions d'anys, va formar grups de cr\xc3\xa0ters secundaris en diversos llocs de la Lluna. Les dades de l'examen d'aquests grups suggereixen que el c\xc3\xbamul central de cr\xc3\xa0ters a la vall es va formar com a resultat d'aquest impacte. Despr\xc3\xa9s de l'an\xc3\xa0lisi dels grups d'impacte secundaris coneguts resultants de l'impacte que va formar Tycho, s'ha descobert que la majoria d'ells tenen una capa de material ejectat cap al s\xc3\xb2l, o capa de roques, amb un patr\xc3\xb3 distintiu. Les dades recollides per l'Apollo 17 i la comparaci\xc3\xb3 entre els c\xc3\xbamuls de cr\xc3\xa0ter de la vall i els impactes secundaris coneguts de Tycho mostren moltes similituds entre tots dos. El cluster central de cr\xc3\xa0ters t\xc3\xa9 un patr\xc3\xb3 d'ejecci\xc3\xb3 que apunta en l'adre\xc3\xa7a de Tycho, i el patr\xc3\xb3 de les restes del mantell lleuger apunten directament cap al mass\xc3\xads sud. Aquesta \xc3\xbaltima evid\xc3\xa8ncia recolza la hip\xc3\xb2tesi que el mantell lleuger es va formar com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia d'un devessall que va oc\xc3\xb3rrer en el mass\xc3\xads Sud a causa dels impactes secundaris durant la formaci\xc3\xb3 de Tycho. L'an\xc3\xa0lisi a gran escala suggereix que el cl\xc3\xbaster de cr\xc3\xa0ters pot ser part d'un grup secundari major a causa de Tycho, incloent cr\xc3\xa0ters en el mass\xc3\xads del Nord i altres grups tan al nord com el cr\xc3\xa0ter Littrow. Si efectivament estan relacionats, els rams m\xc3\xa9s petits formarien un grup m\xc3\xa9s gran que podria ser part d'un raig a causa del cr\xc3\xa0ter Tycho.\n_START_SECTION_\nSelecci\xc3\xb3 del lloc d'allunatge\n_START_PARAGRAPH_\nL'Apollo 17 va ser l'\xc3\xbaltima missi\xc3\xb3 lunar del programa Apollo, per la qual cosa es van identificar diferents objectius cient\xc3\xadfics amb la finalitat de maximitzar la productivitat cient\xc3\xadfica de la missi\xc3\xb3. Llocs d'aterratge tinguts en compte per a missions anteriors, per\xc3\xb2 finalment rebutjats, van ser reconsiderats de nou. Taurus-Littrow va ser un de diversos llocs d'aterratge potencials considerats per a l'Apollo 17, juntament amb el cr\xc3\xa0ter Tycho, el cr\xc3\xa0ter Cop\xc3\xa8rnic, i el cr\xc3\xa0ter Tsiolkovsky en la cara oculta de la Lluna, entre altres. Tots menys Taurus-Littrow van ser finalment descartats per raons cient\xc3\xadfiques i/o operatives. Un alunizaje en Tycho es pensava que podia ser massa perill\xc3\xb3s a causa de l'accidentat terreny. D'igual manera, un allunatge en el costat lluny\xc3\xa0 de la Lluna, en el cr\xc3\xa0ter Tsiolkovskiy, suposaria costos extres dels sat\xc3\xa8l\xc2\xb7lits necessaris per mantenir el contacte entre la tripulaci\xc3\xb3 i el control de terra durant les operacions realitzades en la superf\xc3\xadcie lunar. Finalment, un allunatge en Cop\xc3\xa8rnic va ser considerat com no prioritari._NEWLINE_Taurus-Littrow finalment va ser seleccionat amb els objectius de prendre mostres materials antics de les terres altes i material volc\xc3\xa0nic jove en el mateix lloc d'aterratge. El lloc de Taurus-Littrow oferia l'acc\xc3\xa9s a tots dos, en forma de material de les terres altes en el material expulsat del cr\xc3\xa0ter Tycho i la possibilitat que alguns dels cr\xc3\xa0ters a la zona podria haver estat punts volc\xc3\xa0nics."