b"\n_START_ARTICLE_\nAlfabet g\xc3\xb2tic\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nEs creu que \xc3\x9alfila va evitar conscientment l'\xc3\xbas de l'antic alfabet r\xc3\xbanic per elaborar aquest alfabet perqu\xc3\xa8 tenia grans conviccions relacionades amb les creences i les costums del paganisme germ\xc3\xa0nic. A m\xc3\xa9s, el fet de basar l'escriptura en l'alfabet grec ajudaria a la naci\xc3\xb3 g\xc3\xb2tica a integrar-se a la m\xc3\xb3n grecorom\xc3\xa0 predominant al voltant del Mar Negre. Els car\xc3\xa0cters o lletres, de totes maneres, encara tenen noms derivats dels seus equivalents r\xc3\xbanics._NEWLINE_En segles passats, alguns autors afirmaven que ja s'utilitzaven lletres semblants a les gregues a les tribus germ\xc3\xa0niques molt abans d'\xc3\x9alfila. Johannes Aventinus (c. 1525) fins i tot va assignar-les al progenitor mitol\xc3\xb2gic Tuisto, al\xc2\xb7legant que els grecs realment li havien robat la idea, i no pas els fenicis. Aquestes teories no tenen suport actualment, ja que totes les evid\xc3\xa8ncies de qu\xc3\xa8 avui disposem situen l'inici del desenvolupament de l'escriptura alfab\xc3\xa8tica a l'Orient Mitj\xc3\xa0, encara que hi ha alguns testimonis de fons romanes cl\xc3\xa0ssiques, aix\xc3\xad com una s\xc3\xa8rie de l\xc3\xa0pides, que indiquen que les lletres gregues s'utilitzaven a vegades a Alemanya, a m\xc3\xa9s del Ga\xc3\xbcl, en temps de Juli C\xc3\xa8sar, el segle I abans de Crist.\n_START_SECTION_\nAccentuaci\xc3\xb3 i puntuaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nL'accentuaci\xc3\xb3 i la puntuaci\xc3\xb3 utilitzada al c\xc3\xb2dex Argenteus inclou la di\xc3\xa8resi a la lletra \xf0\x90\x8c\xb9 i, transliterat \xc3\xaf, utilitzada en general per indicar hiats; el punt volat (\xc2\xb7) i els dos punts (:) aix\xc3\xad com una l\xc3\xadnia superior per indicar que es tracta d'una sigla (com ara xaus per xristaus) i els numerals."