b"\n_START_ARTICLE_\nFelim O'Neill de Kinard\n_START_SECTION_\nRerefons\n_START_PARAGRAPH_\nMembre de la famosa fam\xc3\xadlia O'Neill, Felim era el nebot de Henry Oge O'Neill, un dels O'Neills que va romandre a Ulster despr\xc3\xa9s de l'exili conegut com la \xc2\xabFugida dels Comtes\xc2\xbb i malgrat les dificultats arribades amb la confiscaci\xc3\xb3 de terres i amb la colonitzaci\xc3\xb3 de la prov\xc3\xadncia. La fam\xc3\xadlia O'Neill provenia d'una branca menor del mateix clan i havia augmentat la seva import\xc3\xa0ncia unint-se als anglesos contra el terratinent Hugh O'Neill en la guerra dels nou anys irlandesa. A canvi dels seus serveis, la fam\xc3\xadlia de Felim va mantenir unes finques al voltant de Kinard al comtat de Tyrone. O'Neill va ser membre del Parlament irland\xc3\xa8s en 1630 i va adquirir experi\xc3\xa8ncia com advocat al King's Inns de Londres.\n_START_SECTION_\nRebel\xc2\xb7li\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nNo obstant aix\xc3\xb2, en com\xc3\xba amb molts altres irlandesos cat\xc3\xb2lics, i especialment amb els ga\xc3\xa8lics, O'Neill es va sentir amena\xc3\xa7at pel govern angl\xc3\xa8s protestant de l'illa. En particular, els nadius se sentien apesarats per l'exclusi\xc3\xb3 cat\xc3\xb2lica de l'administraci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica i de la cont\xc3\xadnua confiscaci\xc3\xb3 de les terres que els pertanyien._NEWLINE_A la fi de 1630 aquest temor va aconseguir el seu m\xc3\xa0xim punt, quan es va saber que Thomas Wentworth, comte de Strafford, i ministre de Carles I planejava noves i \xc3\xa0mplies colonitzacions.  En 1641 es va aconseguir un punt de crisi, quan els Covenanters escocesos i el Parlament Gropa angl\xc3\xa8s van amena\xc3\xa7ar d'envair Irlanda per finalment sotmetre el catolicisme al pa\xc3\xads. Dins d'aquesta atmosfera de temor i paranoia, Felim es va veure embolicat en un complot organitzat pels seus companys ga\xc3\xa8lics d'Ulster per envair Dubl\xc3\xadn i r\xc3\xa0pidament prendre la resta de ciutats irlandeses. Despr\xc3\xa9s d'aix\xc3\xb2, van planejar sol\xc2\xb7licitar plens drets per als cat\xc3\xb2lics i posseir un govern propi en nom del rei. El rol d'O'Neill consistia a prendre ciutats i llocs fortificats en el Nord del pa\xc3\xads._NEWLINE_No obstant aix\xc3\xb2, a causa que les autoritats angleses van rebre per part d'Owen O'Connolly (un protestant) la informaci\xc3\xb3 sobre el pla elaborat, van capturar Hugh MacMahon i Connor Maguire, dos dels conspiradors que executarien l'assalt, i el pla per prendre Dubl\xc3\xadn va fracassar. O'Neill va continuar avan\xc3\xa7ant i va comen\xc3\xa7ar la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 al Nord de l'illa, per\xc3\xb2 r\xc3\xa0pidament es va adonar que no podia controlar als camperols que ell mateix havia al\xc3\xa7at. Tota aquesta gent, molts dels quals havien estat despla\xc3\xa7ats durant la colonitzaci\xc3\xb3 de l'Ulster van comen\xc3\xa7ar a atacar als colonitzadors escocesos i anglesos. O'Neill, juntament amb Rory O'Moore, va intentar llavors marxar cap a Dubl\xc3\xadn, derrotant forces governamentals en Julianstown per\xc3\xb2 fracassant en la presa de Drogheda despr\xc3\xa9s d'un in\xc3\xbatil setge.\n_START_SECTION_\nCarrera en la guerra civil\n_START_PARAGRAPH_\nLa rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 es va expandir r\xc3\xa0pidament per la resta de l'illa. En la primavera de 1642 nom\xc3\xa9s es mantenien els enclavaments protestants al voltant de Dubl\xc3\xadn, Cork i Derry. Carles I d'Anglaterra va enviar un nombr\xc3\xb3s ex\xc3\xa8rcit al pa\xc3\xads, que probablement hauria acabat amb la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 si no hagu\xc3\xa9s comen\xc3\xa7at la guerra civil anglesa. Davant la situaci\xc3\xb3, les classes terratinents van comen\xc3\xa7ar a formar la Confederaci\xc3\xb3 Cat\xc3\xb2lica, la qual va actuar com a govern independent de facto a l'illa fins a 1649._NEWLINE_Felim era membre del parlament confederat, anomenat l'assemblea general, per\xc3\xb2 es trobava alineat al lideratge dels cat\xc3\xb2lics irlandesos amb magnats de terres m\xc3\xa9s acabalats. Pel costat militar, tamb\xc3\xa9 es trobava alineat. Despr\xc3\xa9s de la seva desastrosa derrota a Glanmaquin prop de Raphoe al comtat de Donegal, el seu pais\xc3\xa0 Owen Roe O'Neill, un soldat professional arribat dels Pa\xc3\xafsos Baixos espanyols, va ser nomenat general de l'ex\xc3\xa8rcit confederat d'Ulster. Felim era un comandant de cavalleria en aquesta for\xc3\xa7a, i va passar la major part dels seg\xc3\xbcents sis anys lluitant contra l'ex\xc3\xa8rcit covenanter escoc\xc3\xa8s que havia desembarcat a Ulster. Va lluitar en la vict\xc3\xb2ria del seu ex\xc3\xa8rcit en la batalla de Benburb._NEWLINE_En la pol\xc3\xadtica confederada, O'Neill era moderat, defensant el pacte amb Carles I i els reialistes anglesos com a manera de guanyar la guerra contra el parlament angl\xc3\xa8s i els covenanters escocesos. En 1648, va votar per la segona pau Ormonde, separant-se de Roe O'Neill, qui es va oposar al costat de la majoria de l'ex\xc3\xa8rcit d'Ulster. Durant l'estiu del mateix any, els ex\xc3\xa8rcits confederats van lluitar entre ells per aquest assumpte, predominant els pro-reialistes.\n_START_SECTION_\nExecuci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nNo obstant aix\xc3\xb2, aquests fets no eren suficients per detenir la reconquesta de l'illa pel Nou Ex\xc3\xa8rcit Model d'Oliver Cromwell. Els ben equipats i entrenats parlamentaris van arrasar la resist\xc3\xa8ncia Confederada i Reialista i van imposar un brusc assentament als cat\xc3\xb2lics irlandesos._NEWLINE_En 1650 l'ex\xc3\xa8rcit d'Ulster es va dirigir cap a la batalla de Scarrifholis. Felim O'Neill va escapar de la contesa per\xc3\xb2 va passar la resta dels seus dies com a fugitiu. Poc despr\xc3\xa9s del desastre de Scarrifholis va repel\xc2\xb7lir amb \xc3\xa8xit un assalt parlamentari dut a terme al fort de Charlemont, fet que provoc\xc3\xa0 fortes baixes en les tropes angleses abans de rendir-se amb condicions i anar-se'n amb la resta de les seves._NEWLINE_Qualsevol que va estar implicat en la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 del 41 va ser culpabilitzat per les massacres de civils protestants i va ser executat. A Felim, com a governant dels insurgents li van tenir poca estima en capturar-lo el 4 de febrer de 1653 prop de Newmills (Comtat de Tyrone), al castell de Roughan on s'havia refugiat. Des d'aqu\xc3\xad el van conduir cap a Dubl\xc3\xadn on fou penjat, arrossegat i esquarterat per tra\xc3\xafci\xc3\xb3. _NEWLINE_Podia haver evitat la seva execuci\xc3\xb3 si hagu\xc3\xa9s atestat que per al\xc3\xa7ar la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 tenia comissi\xc3\xb3 de Carles I tal com al\xc2\xb7legaven els parlamentaris, no obstant aix\xc3\xb2, va refusar fer-ho. Va ser executat a l'agost de 1653 segons el veredicte d'un tribunal suprem instaurat a Dubl\xc3\xadn pel govern cromwelli\xc3\xa0._NEWLINE_O'Neill \xc3\xa9s un personatges de la novel\xc2\xb7la en irland\xc3\xa8s d'Annraoi \xc3\x93 Liath\xc3\xa1in D\xc3\xban na Cinni\xc3\xbana centrada en el setge de Charlemont de 1651 a Tyrone._NEWLINE_La derrota d'O'Neill a Glanmaquin en 1642 \xc3\xa9s descrita a la novel\xc2\xb7la de Darach \xc3\x93 Scola\xc3\xad An Cl\xc3\xa9ireach._NEWLINE_Li va sobreviure com a m\xc3\xadnim un fill, G\xc3\xb3rd\xc3\xban \xc3\x93 Neill."