b"\n_START_ARTICLE_\nSant Pau de Pi\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl poble de Pi \xc3\xa9s esmentat per primera vegada el 950 en una butlla papal d'Agapit II, en la qual es confirma al monestir de Sant Miquel de Cuix\xc3\xa0 un alou que hi posse\xc3\xafa. Despr\xc3\xa9s tornava a ser confirma el 968 per Joan XIII i el 1011 per Sergi IV. La comtessa Elo, v\xc3\xaddua d'Oliba (n\xc3\xa9t de Guifr\xc3\xa9 el Pil\xc3\xb3s i fill de Radulf, que fou bisbe d'Urgell), donava en dot l'any 955 Pi de Conflent a la seva filla Enqu\xc3\xadlia quan aquesta va entrar en el monestir de Sant Joan de Ripoll (Sant Joan de les Abadesses). Tanmateix, l'any 965 comprava els drets sobre Pi de Conflent el comte de Cerdanya Sunifred II, qui els ced\xc3\xad a Pere, la filiaci\xc3\xb3 del qual es desconeix, i aquest al monestir de Sant Pere de Camprodon. El papa Benet VIII va confirmar el 1017 aquesta donaci\xc3\xb3._NEWLINE_El 1022 era consagrada l'esgl\xc3\xa9sia de Sant Pau de Pi. Van concelebrar-hi Guifr\xc3\xa9, arquebisbe de Narbona, fill de Guillem II de Cerdanya, i l'abat Oliba, bisbe d'Osona, oncle seu. Tamb\xc3\xa9 hi era Udalgar de Castellnou, arxiprest d'Elna, en representaci\xc3\xb3 i amb el consentiment del bisbe d'Elna, Berenguer de Gurb._NEWLINE_L'esgl\xc3\xa9sia del segle XI fou modificada els segles XVII i XVIII (1649 i 1732) amb l'afegit de la capella del Roser al mur nord i una sagristia al sud, a m\xc3\xa9s de l'engrandiment del presbiteri.\n_START_SECTION_\nL'edifici\n_START_PARAGRAPH_\nL'edifici actual \xc3\xa9s una amalgama de construccions sobreposades a l'estructura original, a la qual ja havia estat afegida una primera reforma del segle XI, rom\xc3\xa0nica. A m\xc3\xa9s, les reformes del XVII i XVIII van alterar molt els nivells de les primeres naus, de forma que fan dif\xc3\xadcil el seu estudi total._NEWLINE_La part m\xc3\xa9s antiga que es pot recon\xc3\xa8ixer actualment \xc3\xa9s la meitat occidental de la nau principal, que \xc3\xa9s coberta amb volta de can\xc3\xb3 llis de mig punt; la meitat oriental, separada de l'anterior per un arc de mig punt, presenta una volta de can\xc3\xb3 lleugerament apuntada, i \xc3\xa9s de menys amplada que l'altra. Les caracter\xc3\xadstiques de l'arc de mig punt esmentat fan pensar m\xc3\xa9s en un arc presbiterial que en un arc toral separador de trams de nau. Per tant, tot fa pensar que l'absis original, tal vegada prerom\xc3\xa0nic, probablement quadrat, era en el que ara \xc3\xa9s el centre de l'esgl\xc3\xa9sia, i que aquesta fou allargada cap a llevant, segurament el 1732._NEWLINE_Una segona nau, de factura rom\xc3\xa0nica, s'obre a migdia de l'anterior, amb la qual es comunica per un arc de mig punt, les traces del qual remeten igual al segle XI i, per tant, a la consagraci\xc3\xb3 del 1022. Al mur meridional d'aquesta segona nau s'obre la porta d'acc\xc3\xa9s al temple. Al costat oriental d'aquesta segona nau es troba el campanar, igualment del segle XI. Dessota d'aquesta nau lateral es troba la cripta, que tot fa pensar que era dedicada a sant Pau Papa, o sant Pau, confessor. L'altar principal era dedicat a Sant Pau ap\xc3\xb2stol (l'acta de consagraci\xc3\xb3 esmenta els sants Pau, \xc3\xa9s a dir, l'ap\xc3\xb2stol sant Pau i sant Pau confessor, o sant Pau Sergi, o sant Pau Papa, com a patrons d'aquesta esgl\xc3\xa9sia)._NEWLINE_El campanar \xc3\xa9s de base troncop\xc3\xacramidal, com el campanar de Sant Climent de Coll de Narg\xc3\xb3 o el de Santa Helena de Rodes. No presenta, a difer\xc3\xa8ncia d'altres campanars rom\xc3\xa0nics, decoraci\xc3\xb3 mural exterior en els diferents nivells, tot i que les finestres dels pisos superiors s\xc3\xb3n clarament de tradici\xc3\xb3 llombarda. Tamb\xc3\xa9 hi ha dos discs cecs, formats per pedres distribu\xc3\xafdes radialment i amb una pedra semicircular al mig, que presenta traces d'haver estat un cap esculpit de forma molt senzilla._NEWLINE_A la fa\xc3\xa7ana meridional de la nau s\xc3\xad que hi ha uns elements de decoraci\xc3\xb3 llombarda: un primer grup de cinc arcades llombardes i un segon de dues, separats per una lesena. El grup de dues arcades cegues emmarca la porta, que \xc3\xa9s formada per un arc de mig punt de pedra picada, amb els muntants fets de la mateixa manera."