b'\n_START_ARTICLE_\nParcs i jardins de Barcelona\n_START_PARAGRAPH_\nEl conjunt de parcs i jardins de Barcelona t\xc3\xa9 una extensi\xc3\xb3 de 2.784 hect\xc3\xa0rees. La seva gesti\xc3\xb3 dep\xc3\xa8n de l\'Institut Municipal de Parcs i Jardins de Barcelona, un organisme depenent de l\'Ajuntament de Barcelona. Des del segle XIX \xe2\x80\x94i especialment al XX\xe2\x80\x94 Barcelona ha apostat per l\'adequaci\xc3\xb3 de zones verdes a la ciutat, i actualment \xc3\xa9s una de les ciutats europees amb m\xc3\xa9s arbrat viari (150.000 unitats). L\'any 2001 l\'Institut de Parcs i Jardins va rebre la certificaci\xc3\xb3 ISO 14001 en la conservaci\xc3\xb3 i la gesti\xc3\xb3 dels espais verds i de l\'arbrat viari p\xc3\xbablic._NEWLINE_La jardineria a Barcelona ha tingut una evoluci\xc3\xb3 dispar en el temps: la primera realitzaci\xc3\xb3 de certa rellev\xc3\xa0ncia, el Parc del Laberint d\'Horta, \xc3\xa9s ja del segle XVIII; al segle XIX s\'obr\xc3\xad el primer gran parc p\xc3\xbablic de Barcelona, el de la Ciutadella; per\xc3\xb2 la major part de zones verdes de la ciutat comtal s\xc3\xb3n del segle XX, \xc3\xa8poca en qu\xc3\xa8 s\'ha donat un gran impuls a la jardineria p\xc3\xbablica a la capital catalana. En aquest darrer segle la jardineria s\'ha desenvolupat principalment en quatre fases: les primeres planificacions efectuades per L\xc3\xa9on Jaussely al seu pla d\'enlla\xc3\xa7os i per Nicolau Maria Rubi\xc3\xb3 i Tudur\xc3\xad, autor d\'un ambici\xc3\xb3s pla de zones verdes conc\xc3\xa8ntriques a tot el llarg de la ciutat, des de Montju\xc3\xafc fins al Bes\xc3\xb2s; l\'\xc3\xa8poca de la postguerra supos\xc3\xa0 un retroc\xc3\xa9s en la creaci\xc3\xb3 d\'espais verds, degut principalment a l\'especulaci\xc3\xb3 immobili\xc3\xa0ria que comport\xc3\xa0 l\'augment de la poblaci\xc3\xb3 degut a la immigraci\xc3\xb3, aix\xc3\xad com a la prioritat atorgada al tr\xc3\xa0nsit rodat per l\'increment  del parc automobil\xc3\xadstic; amb l\'arribada de la democr\xc3\xa0cia hi va haver un nou impuls a la creaci\xc3\xb3 d\'espais enjardinats, amb predomini del disseny arquitect\xc3\xb2nic i un sentit polivalent de l\'espai, que a l\'element vegetal afegia zones de serveis i equipaments l\xc3\xbadics i recreatius per a la poblaci\xc3\xb3; en darrer lloc, cap a finals de segle sorg\xc3\xad una tend\xc3\xa8ncia m\xc3\xa9s naturalista, m\xc3\xa9s acord a les noves idees d\'ecologisme i sostenibilitat mediambiental, amb preocupaci\xc3\xb3 no tan sols pels parcs i grans extensions verdes sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 per la col\xc2\xb7locaci\xc3\xb3 d\'arbrats als carrers i passejos de la ciutat._NEWLINE_En funci\xc3\xb3 de les seves caracter\xc3\xadstiques, els parcs i jardins de Barcelona es divideixen en diverses tipologies: \xc2\xabhist\xc3\xb2rics\xc2\xbb, els creats abans del 1950, com el Parc del Laberint d\'Horta, el de la Ciutadella, el Parc G\xc3\xbcell, els jardins de la Universitat de Barcelona, els de Laribal i els del Palau Reial de Pedralbes; \xc2\xabtem\xc3\xa0tics\xc2\xbb, que estan dedicats a un determinat tipus d\'esp\xc3\xa8cies vegetals, com el Parc de Cervantes, dedicat a les roses, els Jardins de Moss\xc3\xa8n Costa i Llobera, especialitzats en cact\xc3\xa0cies i suculentes, i els Jardins de Moss\xc3\xa8n Cinto Verdaguer, dedicats a les plantes aqu\xc3\xa0tiques, bulboses i rizomatoses; \xc2\xaburbans\xc2\xbb, s\xc3\xb3n els de tipus m\xc3\xa9s corrent, parcs i jardins ubicats a plena ciutat i oberts a tots els p\xc3\xbablics, amb serveis i espais polivalents per al gaudi de tota la ciutadania; i \xc2\xabforestals\xc2\xbb, espais verds d\'ampla extensi\xc3\xb3 ubicats generalment en les zones lim\xc3\xadtrofes de la ciutat, com la serra de Collserola i la muntanya de Montju\xc3\xafc.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEls primers vestigis de jardineria a la ciutat comtal provenen de l\'edat mitjana, \xc3\xa8poca a la qual el jard\xc3\xad es va donar principalment als recintes mon\xc3\xa0stics, on el claustre era un espai on se solia instal\xc2\xb7lar un jard\xc3\xad i un pou d\'aigua, aix\xc3\xad com en castells i palaus, on va sorgir el jard\xc3\xad laic (o \xc2\xabcortes\xc3\xa0\xc2\xbb), de petites proporcions, estructurat generalment a partir de l\'hort, al voltant d\'una font o estany, amb bancs de pedra per asseure\'s. En alguns jardins de palaus reials va sorgir el costum d\'allotjar animals com \xc3\xa0necs, cignes o paons reials, convertint-se alguns cops en petits zool\xc3\xb2gics que podien contenir animals m\xc3\xa9s ex\xc3\xb2tics, com lleons i lleopards, com al Jard\xc3\xad de la Reina del Palau Reial Menor de Barcelona. D\'\xc3\xa8poca g\xc3\xb2tica es conserva un pati enjardinat del Palau Reial Major de Barcelona (actual Museu Frederic Mar\xc3\xa8s), aix\xc3\xad com el Pati dels Tarongers del Palau de la Generalitat de Catalunya. El claustre de la Catedral de Barcelona conserva la seva font de doble tassa al centre, amb un templet g\xc3\xb2tic en un angle, i un jard\xc3\xad tancat per reixes de ferro, amb palmeres, magn\xc3\xb2lies i altres arbres centenaris, i un estany anomenat Font de les Oques._NEWLINE_Cal situar-se ja al segle XVIII per a trobar els primers jardins que es conserven a la ciutat. En l\'\xc3\xa0mbit urban\xc3\xadstic, en aquesta \xc3\xa8poca es van obrir passejos en nombroses ciutats, inspirats en la tipologia del boulevard franc\xc3\xa8s, com \xc3\xa9s el cas de la Rambla de Barcelona. Per\xc3\xb2 la realitzaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s destacada d\'aquesta \xc3\xa8poca \xc3\xa9s el Parc del Laberint d\'Horta, un jard\xc3\xad d\'estil neocl\xc3\xa0ssic creat per iniciativa de Joan Antoni Desvalls, marqu\xc3\xa8s de Llupi\xc3\xa0, i constru\xc3\xaft per l\'arquitecte itali\xc3\xa0 Domenico Bagutti i el jardiner franc\xc3\xa8s Joseph Delvalet entre 1794 i 1808. _NEWLINE_A finals del segle XVIII s\'obr\xc3\xad al costat de la Ciutadella militar el Passeig Nou o de l\'Esplanada, una ampla avinguda jalonada d\'\xc3\xa0lbers i oms i decorada amb fonts ornamentals \xe2\x80\x94de les que es conserva la Font d\'H\xc3\xa8rcules\xe2\x80\x94. Durant un temps fou el principal espai verd de la ciutat, per\xc3\xb2 va desapar\xc3\xa8ixer amb les obres de condicionament del Parc de la Ciutadella per a l\'Exposici\xc3\xb3 Universal del 1888._NEWLINE_Al segle XIX van apar\xc3\xa8ixer els primers parcs p\xc3\xbablics, a causa del fenomen de la Revoluci\xc3\xb3 Industrial, la qual comport\xc3\xa0 l\'augment dels entorns urbans, en condicions de vegades de degradaci\xc3\xb3 del medi ambient a causa de les escasses condicions higi\xc3\xa8niques i a l\'augment de la contaminaci\xc3\xb3 per part de la cada cop m\xc3\xa9s abundant industrialitzaci\xc3\xb3. Per pal\xc2\xb7liar aquests efectes es va potenciar la creaci\xc3\xb3 de grans jardins i parcs urbans, que van c\xc3\xb3rrer a compte de les autoritats p\xc3\xbabliques. Amb aix\xc3\xb2 va sorgir una \xc2\xabjardineria p\xc3\xbablica\xc2\xbb que es va anar diferenciant de la comit\xc3\xa8ncia privada que fins aleshores havia monopolitzat els grans projectes de jardineria; aix\xc3\xb2 va comportar la introducci\xc3\xb3 del concepte d\'arquitectura paisatgista, aix\xc3\xad com el desenvolupament de l\'urbanisme. _NEWLINE_El primer jard\xc3\xad p\xc3\xbablic de Barcelona es va crear el 1816: el Jard\xc3\xad del General, una iniciativa del capit\xc3\xa0 general de Catalunya, Francisco Javier Casta\xc3\xb1os. Estava situat entre l\'actual avinguda del Marqu\xc3\xa8s de l\'Argentera i la Ciutadella, davant d\'on avui es troba l\'Estaci\xc3\xb3 de Fran\xc3\xa7a, i tenia una extensi\xc3\xb3 de 0,4 hect\xc3\xa0rees. Lamentablement, aquest espai va desapar\xc3\xa8ixer el 1877. Durant el segle XIX continu\xc3\xa0 l\'obertura de passejos i avingudes, com el Passeig de Gr\xc3\xa0cia, les obres del qual s\'iniciaren el 1821 amb la plantaci\xc3\xb3 d\'ac\xc3\xa0cies, pl\xc3\xa0tans, pollancres, moreres, baladres i alzines. En aquest passeig es van situar el 1848 els Jardins de T\xc3\xadvoli, entre els carrers Val\xc3\xa8ncia i Consell de Cent, que comptava amb un viver de flors i plantes arom\xc3\xa0tiques; el 1853 es va instal\xc2\xb7lar tamb\xc3\xa9 entre els carrers Arag\xc3\xb3 i Rossell\xc3\xb3 els anomenats Camps Elisis, que comptaven amb un jard\xc3\xad, un llac amb barques, un teatre i un parc d\'atraccions amb muntanya russa; altres jardins van ser els del "Criadero", de la Nimfa, d\'Euterpe i del "Prado Catal\xc3\xa1n". Aquests jardins van desapar\xc3\xa8ixer pocs anys despr\xc3\xa9s en anar urbanitzant-se el Passeig de Gr\xc3\xa0cia._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 van sorgir en aquesta \xc3\xa8poca diversos projectes de reforma i eixample de ciutats, que entre altres factors multiplicava l\'espai de zones verdes per a l\'\xc3\xbas i gaudi de la poblaci\xc3\xb3, com l\'Eixample de Barcelona, amb tra\xc3\xa7at d\'Ildefons Cerd\xc3\xa0 (1860), el qual inclo\xc3\xafa una zona verda a l\'interior de cada illa de cases, tot i que en la majoria de casos no s\'arrib\xc3\xa0 a fer, degut principalment a l\'especulaci\xc3\xb3 immobili\xc3\xa0ria. El 1872, despr\xc3\xa9s de l\'enderroc de les muralles de la fortalesa militar de la Ciutadella, l\'Ajuntament de Barcelona va convocar un concurs per a situar al seu recinte el primer gran parc p\xc3\xbablic de la ciutat, el Parc de la Ciutadella. El projecte fou encarregat a Josep Fontser\xc3\xa8, el qual va dissenyar uns amples jardins per a l\'esbarjo dels ciutadans, sota el lema \xc2\xabels jardins s\xc3\xb3n a les ciutats el que els pulmons al cos hum\xc3\xa0\xc2\xbb. Aquest parc seria el nucli principal de la posterior Exposici\xc3\xb3 Universal del 1888._NEWLINE_Entre els segles XIX i XX sorg\xc3\xad el Modernisme, un moviment que va atorgar una especial rellev\xc3\xa0ncia al disseny i l\'arquitectura com a obra global tant d\'exterior com d\'interior, amb un llenguatge anticl\xc3\xa0ssic hereu del romanticisme, una vinculaci\xc3\xb3 decidida de l\'arquitectura amb les arts aplicades i un estil marcadament ornamental. El seu principal exponent fou Antoni Gaud\xc3\xad, que a m\xc3\xa9s d\'arquitecte fou urbanista i paisatgista, amb un estil personal basat en l\'observaci\xc3\xb3 de la natura. Gaud\xc3\xad tenia grans coneixements de bot\xc3\xa0nica i geomorfologia, i encara que era un gran defensor de la utilitzaci\xc3\xb3 de la vegetaci\xc3\xb3 mediterr\xc3\xa0nia, especialment el tipus de bosc esclerofil\xc2\xb7le propi de la zona mediterr\xc3\xa0nia, com pins i alzines, tamb\xc3\xa9 emprava esp\xc3\xa8cies al\xc2\xb7l\xc3\xb2ctones com palmeres, mimoses i eucaliptus. Molts dels seus projectes inclo\xc3\xafen jardins, com la Casa Vicens o els Pavellons G\xc3\xbcell, per\xc3\xb2 el principal projecte de jardineria de Gaud\xc3\xad fou el Parc G\xc3\xbcell (1900-1914), un enc\xc3\xa0rrec del seu mecenes, el comte Eusebi G\xc3\xbcell, per a construir una urbanitzaci\xc3\xb3 residencial a l\'estil de les ciutats-jard\xc3\xad angleses, situat al Tur\xc3\xb3 del Carmel, al barri de la Salut de Barcelona. El 1984 la Unesco va incloure al Parc G\xc3\xbcell dins del lloc Patrimoni de la Humanitat \xc2\xabObres d\'Antoni Gaud\xc3\xad\xc2\xbb._NEWLINE_Amb l\'arribada del segle XX l\'Ajuntament de Barcelona va organitzar un concurs per a un pla d\'enlla\xc3\xa7os entre l\'Eixample i els municipis recentment agregats a la ciutat, guanyat el 1905 per L\xc3\xa9on Jaussely, el qual va dissenyar un pla que preveia grans infraestructures vi\xc3\xa0ries (passejos de ronda, diagonals, passejos mar\xc3\xadtims), parcs, enlla\xc3\xa7os ferroviaris i \xc3\xa0rees de serveis. Tot i que tan sols es va realitzar parcialment, va inspirar l\'urbanisme barcelon\xc3\xa8s durant gran part del segle. En les primeres d\xc3\xa8cades del segle XX, gr\xc3\xa0cies a l\'impuls d\'una nova exposici\xc3\xb3, l\'Exposici\xc3\xb3 Internacional del 1929, es va condicionar la muntanya de Montju\xc3\xafc, amb un projecte del paisatgista franc\xc3\xa8s Jean-Claude Nicolas Forestier, autor del Parc de Maria Llu\xc3\xafsa a Sevilla, on va posar de moda l\'anomenat \xc2\xabestil neosevill\xc3\xa0\xc2\xbb, caracteritzat per l\'\xc3\xbas del ma\xc3\xb3 i la rajola, i on s\xc3\xb3n essencials l\'aigua i elements com p\xc3\xa8rgoles i emparrats, aix\xc3\xad com escales i terrasses per a dinamitzar els terrenys. Forestier fou un pregoner del jard\xc3\xad com a obra d\'art, i entre les seves premisses es trobava la del m\xc3\xa0xim aprofitament dels recursos locals, pel que en les seves obres a Espanya va treballar essencialment amb vegetaci\xc3\xb3 de tipus mediterrani, tot i que tamb\xc3\xa9 va introduir algunes esp\xc3\xa8cies d\'Am\xc3\xa8rica del Sud \xe2\x80\x94on havia treballat\xe2\x80\x94, com la tipuana, la jacaranda i la bellaombra. A Montju\xc3\xafc va comptar amb la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 de Nicolau Maria Rubi\xc3\xb3 i Tudur\xc3\xad, arquitecte i paisatgista, amb el qual va realitzar un conjunt de marcat car\xc3\xa0cter mediterrani i de gust classicista, centrat en la constituci\xc3\xb3 dels Jardins de Laribal (1917-1924) i de Miramar (1919-1923). L\'equip format per Forestier i Rubi\xc3\xb3 va deixar diverses realitzacions m\xc3\xa9s a la ciutat, com l\'enjardinament de la Pla\xc3\xa7a d\'Armes del Parc de la Ciutadella (1915) i el Parc del Guinard\xc3\xb3 (1918). Per altra banda, al fil de l\'exposici\xc3\xb3 es va constituir el 1930 el Jard\xc3\xad Bot\xc3\xa0nic de Barcelona, instal\xc2\xb7lat al fons d\'una pedrera situada darrere del Palau Nacional de Montju\xc3\xafc, amb una magn\xc3\xadfica col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 de plantes ex\xc3\xb2tiques recopilada pel bot\xc3\xa0nic Pius Font i Quer. _NEWLINE_Rubi\xc3\xb3 i Tudur\xc3\xad fou el m\xc3\xa0xim representant del Noucentisme, un moviment de renovaci\xc3\xb3 de la cultura que pretenia apropar-la a les innovacions produ\xc3\xafdes en el recentment estrenat segle XX, i que contr\xc3\xa0riament als valors n\xc3\xb2rdics que defensava el modernisme propugnava el retorn al m\xc3\xb3n mediterrani, a la cultura cl\xc3\xa0ssica grecollatina. Director de Parcs i Jardins de Barcelona entre 1917 i 1937, Rubi\xc3\xb3 fou el principal promotor del \xc2\xabjard\xc3\xad mediterrani\xc2\xbb, que es denota en obres seves com els jardins de la pla\xc3\xa7a Francesc Maci\xc3\xa0 (1925), el Parc de la Font del Rac\xc3\xb3 (1926), els jardins del Palau Reial de Pedralbes (1927), els del Tur\xc3\xb3 Park (1933) i els de la pla\xc3\xa7a de Gaud\xc3\xad, enfront de la Sagrada Fam\xc3\xadlia (1981). Rubi\xc3\xb3 i Tudur\xc3\xad va fundar el 1933 l\'Escola Municipal d\'Aprenents Jardiners,  actual Institut d\'Educaci\xc3\xb3 Secund\xc3\xa0ria Municipal Rubi\xc3\xb3 i Tudur\xc3\xad. El 1926 va proposar amb el text El problema dels espais lliures \xe2\x80\x94presentat a l\'XI Congr\xc3\xa9s Nacional d\'Arquitectes\xe2\x80\x94 la col\xc2\xb7locaci\xc3\xb3 d\'una s\xc3\xa8rie d\'espais verds en forma de semicercles conc\xc3\xa8ntrics entre els rius Bes\xc3\xb2s i Llobregat, tot al llarg de la serra de Collserola, amb petits enclavaments a la part interior de la ciutat a l\'estil dels squares londinencs; lamentablement, el projecte no fou executat, excepte en petites porcions._NEWLINE_La Guerra Civil va suposar una aturada als projectes paisatg\xc3\xadstics de la ciutat, i en la postguerra les actuacions es van centrar m\xc3\xa9s en el manteniment i restauraci\xc3\xb3 de les \xc3\xa0rees existents que no pas en la creaci\xc3\xb3 de noves zones verdes. El 1940 es va posar al davant de Parcs i Jardins Llu\xc3\xads Riudor i Carol, iniciador del paisatgisme a Catalunya. Actuacions seves van ser el Jard\xc3\xad d\'\xc3\x80ustria \xe2\x80\x94ubicat al recinte del Parc G\xc3\xbcell\xe2\x80\x94, el Parc de Monterols, el de Cervantes, i diverses intervencions a la muntanya de Montju\xc3\xafc encaminades a suprimir el barraquisme produ\xc3\xaft amb la immigraci\xc3\xb3 a la postguerra, projecte que va continuar el seu successor, Joaquim Casamor, amb la creaci\xc3\xb3 de diversos jardins tem\xc3\xa0tics, com els Jardins de Moss\xc3\xa8n Costa i Llobera, especialitzats en cact\xc3\xa0cies i suculentes, i els Jardins de Moss\xc3\xa8n Cinto Verdaguer, dedicats a les plantes aqu\xc3\xa0tiques, bulboses i rizomatoses. Obra seva van ser tamb\xc3\xa9 a Montju\xc3\xafc els Jardins del Mirador de l\'Alcalde i els Jardins de Joan Maragall, ubicats entorn del Palauet Alb\xc3\xa9niz, resid\xc3\xa8ncia de la Fam\xc3\xadlia Reial Espanyola durant les seves visites a la ciutat comtal; i, a la resta de Barcelona, el Parc del tur\xc3\xb3 del Putget, el de la Guineueta i el de Vil\xc2\xb7la Am\xc3\xa8lia. En aquesta \xc3\xa8poca el consistori barcelon\xc3\xa8s s\'encarreg\xc3\xa0 tamb\xc3\xa9 de comprar diverses finques particulars que van ser incorporades al conjunt de parcs p\xc3\xbablics, com el Parc del Laberint d\'Horta (1971), el Parc del Castell de l\'Oreneta (1978) i el Parc de les Aig\xc3\xbces (1978)._NEWLINE_L\'arribada de la democr\xc3\xa0cia va afavorir la creaci\xc3\xb3 de noves zones verdes a la ciutat. En aquesta \xc3\xa8poca la jardineria va estar molt vinculada a l\'urbanisme, amb una concepci\xc3\xb3 que conjugava l\'est\xc3\xa8tica amb la funcionalitat, aix\xc3\xad com els aspectes l\xc3\xbadics, les instal\xc2\xb7lacions esportives, els serveis a determinats col\xc2\xb7lectius com nens \xe2\x80\x94zones de jocs infantils\xe2\x80\x94 o ancians \xe2\x80\x94pistes de petanca com a element m\xc3\xa9s recurrent\xe2\x80\x94, o incl\xc3\xbas la visi\xc3\xb3 comercial \xe2\x80\x94establiments de menjar i beure\xe2\x80\x94. En aquest sentit, se solia subordinar les zones verdes al tra\xc3\xa7at arquitect\xc3\xb2nic del conjunt, perdent-se en bona part la naturalitat de la configuraci\xc3\xb3 vegetal, que en nombroses ocasions presentava un aspecte de certa artificiositat. En relaci\xc3\xb3n amb aix\xc3\xb2, van guanyar preponder\xc3\xa0ncia esp\xc3\xa8cies perennes i est\xc3\xa0tiques com les con\xc3\xadferes, usades de forma massiva als nous parcs urbans. En aquesta \xc3\xa8poca van sorgir nombrosos parcs reconvertits d\'antigues instal\xc2\xb7lacions municipals, com el Parc de Joan Mir\xc3\xb3, realitzat el 1983 al solar de l\'antic escorxador central de Barcelona, o b\xc3\xa9 a zones industrials (Parc de l\'Espanya Industrial, 1985; Parc de la Pegaso, 1986; Parc del Clot, 1986) o d\'antigues instal\xc2\xb7lacions ferrovi\xc3\xa0ries (Parc de Sant Mart\xc3\xad, 1985; Parc de l\'Estaci\xc3\xb3 del Nord, 1988). Com al per\xc3\xadode anterior es van adquirir diverses finques privades, com els Jardins de Vil\xc2\xb7la Cec\xc3\xadlia (1986) i els Jardins de Ca n\'Altimira (1991)._NEWLINE_Als anys 1990 va retornar la predisposici\xc3\xb3 a un major contacte amb la natura, i es va adquirir consci\xc3\xa8ncia del mal efectuat al medi ambient. Des de llavors ha anat augmentant en la societat la defensa de la natura i dels valors de l\'ecologisme, el que s\'ha tradu\xc3\xaft en majors esfor\xc3\xa7os de conservaci\xc3\xb3 del patrimoni natural i en el disseny de nous jardins amb major rellev\xc3\xa0ncia de la vegetaci\xc3\xb3 i la seva ubicaci\xc3\xb3 a l\'entorn. Barcelona ha sigut un clar exemple en aquest sentit, ja que, especialment gr\xc3\xa0cies a l\'impuls dels Jocs Ol\xc3\xadmpics de 1992, va iniciar un proc\xc3\xa9s de restauraci\xc3\xb3 i conservaci\xc3\xb3 dels seus parcs i jardins, alhora que es creaven altres de nous amb un disseny m\xc3\xa9s naturalista, com el Parc de la Creueta del Coll, a m\xc3\xa9s de les actuacions al front mar\xc3\xadtim i al nou barri de la Vila Ol\xc3\xadmpica. A Montju\xc3\xafc, epicentre dels Jocs, s\'instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 un nou Jard\xc3\xad Bot\xc3\xa0nic, de 14 hect\xc3\xa0rees, dedicat a plantes de clima mediterrani de tot el m\xc3\xb3n, obra de Carlos Ferrater i Bet Figueras, i s\'establ\xc3\xad el Jard\xc3\xad d\'Escultures annex a la Fundaci\xc3\xb3 Mir\xc3\xb3, amb obres d\'escultors com Tom Carr, Pep Duran, Perejaume, Enric Pladevall, Jaume Plensa, Josep Maria Riera i Arag\xc3\xb3, Erna Verlinden i Sergi Aguilar. El 2003 es van inaugurar els Jardins de Joan Brossa, situats al terreny anteriorment ocupat pel Parc d\'atraccions de Montju\xc3\xafc, amb una remodelaci\xc3\xb3 efectuada per Patrizia Falcone en estil paisatgista. Altres actuacions relacionades amb els Jocs foren els parcs del Mirador del Migdia, el del Poblenou, el de Carles I i el de la Vall d\'Hebron. _NEWLINE_Al segle XXI es produ\xc3\xad un nou impuls a la jardineria amb la celebraci\xc3\xb3 del F\xc3\xb2rum Universal de les Cultures 2004 a la zona de Diagonal Mar, que va llegar una nova superf\xc3\xadcie verda de 214 hect\xc3\xa0rees, amb jardins com el Parc Lineal de Garcia F\xc3\xa0ria, el Parc del F\xc3\xb2rum i el Parc de Diagonal Mar. En la segona d\xc3\xa8cada del segle est\xc3\xa0 prevista la construcci\xc3\xb3 de dos grans parcs que incrementaran notablement l\'espai verd de la ciutat: el Parc de les Gl\xc3\xb2ries i el Parc de la Sagrera._NEWLINE_Durant l\'alcaldia d\'Ada Colau es va impulsar un programa de naturalitzaci\xc3\xb3 i gesti\xc3\xb3 ecol\xc3\xb2gica dels espais verds de la ciutat, amb l\'objectiu d\'incrementar la superf\xc3\xadcie verda i fomentar la biodiversitat. Entre altres actuacions, es va procedir a incrementar la vegetaci\xc3\xb3, protegir les esp\xc3\xa8cies aut\xc3\xb2ctones, podar amb menys freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia els arbres i deixar cr\xc3\xa9ixer les plantes dels escocells. L\'objectiu era incrementar els espais verds en 160 hect\xc3\xa0rees fins al 2030, amb la meta d\'aconseguir 1\xc2\xa0m\xc2\xb2 per persona. A m\xc3\xa9s d\'augmentar els espais verds es van instal\xc2\xb7lar 80 instal\xc2\xb7lacions per a insectes i m\xc3\xa9s de 260 nius d\'ocells. Tamb\xc3\xa9 es va eliminar l\'\xc3\xbas d\'herbicides qu\xc3\xadmics i es van reduir els tractaments fitosanitaris.'