b"\n_START_ARTICLE_\nManon\n_START_SECTION_\nOrigen i context\n_START_PARAGRAPH_\nLa c\xc3\xa8lebre novel\xc2\xb7la Manon Lescaut, que va ser condemnada per escandalosa dues vegades fins que es va publicar una tercera versi\xc3\xb3 el 1753, tracta d'una aparentment ver\xc3\xaddica hist\xc3\xb2ria d'una parella d'enamorats: Des Grieux segueix a Manon al desterrament nord-americ\xc3\xa0 i all\xc3\xa0, despr\xc3\xa9s de la mort de la jove, es casa i arrela. Aquest argument ha estat posat en m\xc3\xbasica amb freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia; es pot esmentar una \xc3\xb2pera oblidada d'Auber, un ballet de Hal\xc3\xa9vy, la coneguda \xc3\xb2pera Manon Lescaut de Puccini, i ja en el nostre segle l'\xc3\xb2pera Boulevard Solitude de Henze._NEWLINE_L'obra original de Pr\xc3\xa9vost narra les desventures de Des Grieux des del moment en qu\xc3\xa8 veu Manon i se n'enamora perdudament. Despr\xc3\xa9s d'escapar-se junts, ella no pot concebre una vida allunyada del luxe i els plaers mundans, de manera que Des Grieux buscar\xc3\xa0 en el joc i les trampes la font d'ingressos. Quan s'acaba la sort, Manon no tindr\xc3\xa0 cap problema moral a vendre el seu cos a cavallers m\xc3\xa9s rics i fer passar el seu amant per germ\xc3\xa0, tot i que no per aix\xc3\xb2 el deixa d'estimar. Per\xc3\xb2 les desventures se succeeixen i despr\xc3\xa9s de robar a un dels amants, la policia els det\xc3\xa9 i ella \xc3\xa9s condemnada a la deportaci\xc3\xb3 a Am\xc3\xa8rica amb altres prostitutes. Des Grieux la seguir\xc3\xa0 foll d'amor fins que, perduts en el desert, ella mor als seus bra\xc3\xa7os._NEWLINE_Meilhac i Guille van seguir l'original de Pr\xc3\xa9vost, amb excepci\xc3\xb3 de l'\xc3\xbaltima escena, que situen a Fran\xc3\xa7a, mentre que a la novel\xc2\xb7la (i en l'\xc3\xb2pera de Puccini) Man\xc3\xb3n mor en arribar a [Am\xc3\xa8rica del Nord]. A partir d'aquesta excel\xc2\xb7lent novel\xc2\xb7la es va aconseguir, el que no succeeix sempre, un bon llibret, en qu\xc3\xa8 la passi\xc3\xb3 aut\xc3\xa8ntica i el medi fr\xc3\xadvol, la sala de joc i l'esgl\xc3\xa9sia, el tr\xc3\xa0fec mund\xc3\xa0 i la mort en la solitud ofereixen contrastos efectius._NEWLINE_Massenet va completar l'\xc3\xb2pera en el termini de dos anys, per a aix\xc3\xb2 va treballar temporalment a Le Havre, a la mateixa casa en qu\xc3\xa8 un segle abans havia treballat l'abat Pr\xc3\xa9vost en la seva novel\xc2\xb7la. Massenet es va ajustar de manera brillant al llibret. La seva m\xc3\xbasica \xc3\xa9s inspirada, plena de melodies que expressen multitud de sentiments, i est\xc3\xa0 constru\xc3\xafda i instrumentada de manera brillant. Algunes escenes constitueixen punts culminants de l'obra del seu creador i de l'\xc3\xb2pera francesa: la descripci\xc3\xb3 del somni de Des Grieux, Manon acomiadant-se de la petita taula del modest niu d'amor en qu\xc3\xa8 va passar hores felices amb Des Grieux, la grandiosa \xc3\xa0ria d'aquest, en la qual tracta d'espantar, ja en el convent, la imatge de Manon que se li apareix constantment, aix\xc3\xad com diversos duos d'amor.\n_START_SECTION_\nArgument\n_START_PARAGRAPH_\nTemps: el regnat de Llu\xc3\xads XV de Fran\xc3\xa7a\n_START_SECTION_\nActe I\n_START_PARAGRAPH_\nEl bullici\xc3\xb3s pati d'una posada a Amiens. De Br\xc3\xa9tigny, un noble, acaba d'arribar en companyia de Guillot, un vell llibert\xc3\xad (\xc3\xa9s el Ministre de Finances), i tres llicencioses joves actrius, Poussette, Javotte i Rosette. Mentre el taverner serveix el sopar a aquest grup, la gent es congrega per assistir a l'arribada del cotxe procedent d'Arr\xc3\xa0s. Entre la gentada es troba Lescaut, un gu\xc3\xa0rdia, qui informa als seus camarades que assisteix a rebre a una jove parenta seua. Aviat arriba el cotxe i entre la multitud Lescaut identifica de seguida la seua fr\xc3\xa0gil i bonica cosina, Manon, la qual demana perd\xc3\xb3 pel seu atordiment (Je suis toujours tout \xc3\xa9tourdie); aquest \xc3\xa9s, al cap i a la fi, el seu primer viatge, i el que la portar\xc3\xa0 a ingressar com a nov\xc3\xadcia en un convent._NEWLINE_Manon es queda sola per un instant, i Guillot aprofita per fer-li proposicions; li diu que t\xc3\xa9 un cotxe esperant, i que hi podrien fugir plegats. Aquest maldestre intent de seducci\xc3\xb3, que provoca les burles de les tres joves actrius, \xc3\xa9s interromput pel retorn de Lescaut, qui reny la seua cosina (Regardez-moi bien dans les yeux) recordant-li quin ha de ser el capteniment adequat d'una jove membre de la fam\xc3\xadlia Lescaut. Tanmateix, temptat amb una sessi\xc3\xb3 de joc amb els seus amics, Lescaut torna a deixar sola Manon. Sola, expressa la seua admiraci\xc3\xb3 per la luxosa aparen\xc3\xa7a de les tres actrius, i despr\xc3\xa9s es reprotxa a si mateixa aquesta mena de pensaments (Voyons, Manon), jurant-se, de manera poc convincent, no tornar a caure en aquests desitjos mundans._NEWLINE_Un somniador i jove cavaller, des Grieux, en un viatge vers la casa familiar per reunir-se amb son pare, no deixa de mirar a Manon. Enamorat a primera vista, s'acosta, mentre ella, al seu torn, queda captivada amb la galant aparen\xc3\xa7a del jove (Et je sais votre nom). La seua conversa gira r\xc3\xa0pidament vers una mutua declaraci\xc3\xb3 d'amor. Els projectes de viatge; ell cap a casa i ella vers el convent, s\xc3\xb3n abandonats, decidint fugir plegats (Nous vivrons \xc3\xa0 Paris). Per\xc3\xb2 ja s'hi deixen veure senyals d'una diverg\xc3\xa8ncia d'aspiracions: mentre ell repeteix tous les deux (tots dos), la frase que ella deixa anar \xc3\xa9s \xc3\xa0 Paris. Aprofitant el cotxe del vellard Guillot, els amants fugen.\n_START_SECTION_\nActe II\n_START_PARAGRAPH_\nPar\xc3\xads, l'apartament de Manon i des Grieux. Ell, sense massa esperan\xc3\xa7a, escriu una carta a son pare, implorant-li el seu perm\xc3\xads per a casar-se amb Manon. Piquen a la porta, i entra Lescaut, intentant muntar una escena. Tanmateix, el seu recurs de fam\xc3\xadlia ofesa \xc3\xa9s nom\xc3\xa9s el camuflatge dels seus tractes econ\xc3\xb2mics amb Br\xc3\xa9tigny, el qual l'acompanya disfressat com un company gu\xc3\xa0rdia. Per a donar prova de les seues honorables intencions, des Grieux mostra la carta que escriu a son pare. Per\xc3\xb2 mentrestant, Br\xc3\xa9tigny adverteix a part a Manon que aquesta mateixa nit, des Grieux, per ordres de son pare, ser\xc3\xa0 segrestat i portat a sa casa familiar. Tamb\xc3\xa9 li insinua que, si esdevinguera una protegida seua, i atesa la seua posici\xc3\xb3 i riquesa, li esperaria un lux\xc3\xb3s futur._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de l'eixida dels dos visitants, Manon sembla vacil\xc2\xb7lar entre acceptar l'oferta de Br\xc3\xa9tigny o quedar-se amb des Grieux, advertint-lo de l'intent de segrest. Per\xc3\xb2 quan el jove surt a trametre la carta, Manon s'acomiada emotivament de la humil llar que han compartit (Adieu, notre petite table), deixant clar que ha decidit anar-se'n amb Br\xc3\xa9tigny. En tornar, ignorant de tot, des Grieux evoca la seua m\xc3\xa9s modesta visi\xc3\xb3 d'un futur de felicitat, en la famosa \xc3\xa0ria En fermant les yeux. En eixir de casa per a investigar un aparent tumult, \xc3\xa9s segrestat.\n_START_SECTION_\nEscena 1\n_START_PARAGRAPH_\nPar\xc3\xads, el passeig de Cours-la-Reine en un dia de festa. Entre la gentada que assisteix a la festa i els venedors ambulants de mercaderies de tota mena, apareix Guillot, encara coquetejant fren\xc3\xa8ticament amb les tres joves actrius. Tamb\xc3\xa9 hi \xc3\xa9s Lescaut, cantant els plaers del joc (Pourquoi bon l'\xc3\xa9conomie?). Arriba Br\xc3\xa9tigny, aviat seguit per Manon, ara sumptuosament vestida i amb un seguici d'admiradors. Canta una petita roman\xc3\xa7a sobre la seua nova posici\xc3\xb3 (Je marche sur tous les chemins), i despr\xc3\xa9s una viva\xc3\xa7 gavota (Ob\xc3\xa9issons quand leur voix appelle) sobre la joia de l'amor i la joventut._NEWLINE_El pare de des Grieux, el comte, saluda a Br\xc3\xa9tigny. Manon pot sentir dir que el seu antic amant ja no \xc3\xa9s chevalier sin\xc3\xb3 Abb\xc3\xa9 (rector), en haver ingressat al seminari de Saint-Sulpice. Acostant-se al comte, Manon confirma la not\xc3\xadcia, i intenta esbrinar si el fill del comte encara l'estima. Segueix un ballet, per\xc3\xb2 Manon, atrapada pel desig de tornar a veure des Grieux, fuig vers Saint-Sulpice.\n_START_SECTION_\nEscena 2\n_START_PARAGRAPH_\nSaint-Sulpice. Surt de la capella una muni\xc3\xb3 de gent extasiada, lloant el serm\xc3\xb3 del nou rector (Quelle \xc3\xa9loquence!). Entra des Grieux, vestit amb h\xc3\xa0bit, i son pare uneix la seua veu a les lloances, tot i que intenta dissuadir el seu fill d'aquesta nova vida que ha triat, at\xc3\xa8s que nom\xc3\xa9s ell pot perpetuar el nom de la fam\xc3\xadlia (Epouse quelque brave fille)._NEWLINE_Havent fracassat en t\xc3\xb3rcer la resoluci\xc3\xb3 del seu fill, se'n va, i des Grieux, sol, lluita contra els tena\xc3\xa7os records de Manon (Ah! Fuyez, douce image). Mentre prega, apareix Manon per a implorar-li perd\xc3\xb3 per la seua infidelitat. Enfurit, ell intenta rebutjar-la, per\xc3\xb2 quan ella evoca llur passada intimitat, ell perd tota resist\xc3\xa8ncia, i llurs veus s'uneixen en una apassionada i mutua declaraci\xc3\xb3 d'amor.\n_START_SECTION_\nActe IV\n_START_PARAGRAPH_\nSal\xc3\xb3 de joc a l'H\xc3\xb4tel de Transylvanie. Lescaut i Guillot estan jugant, i les tres joves actrius estan disposades a adossar-se al guanyador. Arriba Manon amb des Grieux. Tot i que des Grieux ja no es fa il\xc2\xb7lusions amb el tarann\xc3\xa0 de Manon (Manon! Manon! Sphinx \xc3\xa9tonnant) no pot m\xc3\xa9s que admetre que es troba completament esclavitzat per ella. Jugar\xc3\xa0 amb la intenci\xc3\xb3 de fer la fortuna que ella tant necessita. Juga al fara\xc3\xb3 amb Guillot, i guanya. Continua a guanyar mentre Guillot dobla i redobla l'aposta. Mentre Manon es troba exultant, Guillot acusa des Grieux de fer trampes. Des Grieux nega amb vehem\xc3\xa8ncia l'acusaci\xc3\xb3. Guillot se'n va, per\xc3\xb2 aviat torna amb la policia, acusant des Grieux de tramp\xc3\xb3s i a Manon de dissoluta._NEWLINE_El vell des Grieux apareix en escena i li diu al seu fill que si b\xc3\xa9 pot intercedir per ell, no far\xc3\xa0 res per salvar a Manon. Una gran escena de conjunt, amb Guillot exultant per la seua venjan\xc3\xa7a, Manon lamentant el final de tota felicitat, des Grieux jurant defensar-la i la resta dels presents expressant consternaci\xc3\xb3 i horror, conclou amb l'arrest dels dos amants."