b"\n_START_ARTICLE_\nSanta B\xc3\xa0rbara de Pruneres\n_START_SECTION_\nExterior\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s una esgl\xc3\xa9sia rom\xc3\xa0nica formada per una sola nau amb volta apuntada, cap\xc3\xa7ada a l'est per un absis semicircular. Aquest t\xc3\xa9 una finestra de mig punt i de doble esqueixada en la seva part central. Una finestra de similars caracter\xc3\xadstiques s'obre en el mur oest, que est\xc3\xa0 rematat per un senzill campanar de cadireta o espadanya d'un sol ull. La nau est\xc3\xa0 coberta amb una volta apuntada. Tamb\xc3\xa9 s'observa un lleuger eixamplament a l'al\xc3\xa7ada del presbiteri, per\xc3\xb2 sense arribar a formar un transsepte. L'element m\xc3\xa9s destacat \xc3\xa9s el porxo o galilea, poc habitual a la zona. Est\xc3\xa0 adossat al mur sud, protegint la porta d'entrada i, tant per l'estructura com per la qualitat dels materials emprats en la construcci\xc3\xb3, s'ha apuntat que es tractaria d'una obra posterior a la de l'edifici principal, segurament afegida a finals del segle XIII o principis del XIV. La galilea est\xc3\xa0 situada a la banda de migdia i est\xc3\xa0 formada per cinc arcs de mig punt, el central fa les funcions d'acc\xc3\xa9s i presenta una coberta de fusta. S'insinua la teulada primitiva, de llosa, damunt la qual s'al\xc3\xa7\xc3\xa0, possiblement durant els segles XVII o XVIII, una construcci\xc3\xb3 de car\xc3\xa0cter defensiu. Les m\xc3\xa8nsules situades a banda i banda de la porta i al llarg del mur sud tamb\xc3\xa9 ho fan pensar. La porta d'acc\xc3\xa9s est\xc3\xa0 formada per un senzill arc adovellat de mig punt. A la paret de tramuntana, hi ha una c\xc3\xb2pia d'una l\xc3\xa0pida sepulcral (del s. XIV) que representa l'enterrament d'una dama noble. L'original, que t\xc3\xa9 certa analogia amb la de Sant Andreu del Coll i que era d'alabastre, es va destruir el 1936. Es creu que pertanyia als senyors de Bestrac\xc3\xa0, que van ser enterrats en aquest temple. A l'esgl\xc3\xa9sia, s'hi vener\xc3\xa0 la talla rom\xc3\xa0nica en fusta de santa Maria, de la segona meitat del segle XII, que ara es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya procedent de la col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 Plandiura. Des del 1939, es conserva el retaule de l'esgl\xc3\xa9sia al Museu parroquial de Sant Esteve d'Olot. Amb motiu de les obres dutes a terme als anys 70, van apar\xc3\xa8ixer enmig del pedruscall dues l\xc3\xa0pides sepulcrals. Una diu, en lletra probablement del segle XIII: Hic iacet Alber/ti qui stabilivit unum presbiterium. L'altra cont\xc3\xa9 dues inscripcions separades per una faixa de la mateixa pedra. A l'esquerra diu: Hic iacet bus de Pulcro/vespere i a la dreta: Hic iacet rus de Spin/Albo.\n_START_SECTION_\nInterior\n_START_PARAGRAPH_\nA l'interior presenta volta apuntada. Una imposta recorre els murs i l'absis. A tocar del presbiteri s'obre un petit creuer, no visible des de l'exterior, en els bra\xc3\xa7os del qual hi havia hagut els altars. El terra \xc3\xa9s pavimentat amb cer\xc3\xa0mica. El presbiteri es troba elevat un gra\xc3\xb3. Cal destacar la petita obertura rodona a la part m\xc3\xa9s alta de la volta. L'absis, com la resta de la nau, est\xc3\xa0 constru\xc3\xaft amb grosses pedres treballades. Al centre hi ha una finestra de doble esqueixada. El temple contenia fins al 1936, en qu\xc3\xa8 va ser destru\xc3\xaft, un retaule representant un passatge de la vida de la santa.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s una construcci\xc3\xb3 datada del segle XII o principis del XIII, tot i que segurament hi existia abans una esglesiola anterior. El mot Prunarias apareix en un document de l'any 966 com a pertanyent a Sant Pere de Camprodon. L'edifici es troba esmentat altre cop el 1017. Sembla que des de poc despr\xc3\xa9s del 966 pertanyia al priorat de Santa Maria del Coll de Panissars, situaci\xc3\xb3 que devia mantenir fins al comen\xc3\xa7ament del segle XVII. El 1617 l'esgl\xc3\xa9sia \xc3\xa9s unida a la de Sant Lloren\xc3\xa7 d'Oix. El 1661 hi havia 3 altars: el de santa B\xc3\xa0rbara, el de santa Caterina i el de sant Bartomeu. L'esgl\xc3\xa9sia es va malmetre durant la Guerra civil de 1936-39. Tot el conjunt va ser completament restaurat entre els anys 1972-1979 pels Amics de l'Alta Garrotxa. _NEWLINE_Al seu interior, es guardaven diferents peces art\xc3\xadstiques, com una l\xc3\xa0pida sepulcral representant l'enterrament d'una dama del castell de Bestrac\xc3\xa0, que fou malmesa durant les revoltes del 1936. Alguns dels fragments foren dipositats al Museu d'Olot pel Dr. Joaquim Dan\xc3\xa8s. Fins a les acaballes del segle XIX s'hi venerava una talla rom\xc3\xa0nica, avui dipositada al Museu d'Art de Catalunya, procedent de la col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 Plandiura. Els fragments d'un retaule representant la vida de la santa estan guardats al Museu Parroquial d'Olot._NEWLINE_De l'any 1972 al 1981, s'hi han efectuat obres de restauraci\xc3\xb3, que han suposat prescindir de la construcci\xc3\xb3 bastida sobre la nau durant els segles XVII-XVIII i tamb\xc3\xa9 la que convert\xc3\xad en torre la vella espadanya, refeta despr\xc3\xa9s que un llamp la destru\xc3\xads, pel setembre de 1978."