b'\n_START_ARTICLE_\nDer fliegende Holl\xc3\xa4nder\n_START_SECTION_\nOrigen i context\n_START_PARAGRAPH_\nA principis de 1839, Richard Wagner estava contractat com a director en el Teatre de la Cort de Riga. El seu estil de vida extravagant i el fet que la seua muller i actriu, Minna Planer, s\'haguera retirat dels escenaris, el van portar a carregar-se de deutes. Wagner, que estava component Rienzi, va tra\xc3\xa7ar un pla per a escapolir-se dels creditors de Riga: fugir a Par\xc3\xads via Londres i intentar representar Rienzi a l\'\xc3\x92pera de Par\xc3\xads. Per\xc3\xb2 el pla va resultar un desastre: el seu passaport havia estat retingut per les autoritats letones, i finalment Minna i ell van haver de travessar la frontera il\xc2\xb7legalment, en una perillosa aventura, per a penetrar en Pr\xc3\xbassia, durant la qual Minna va patir un avortament espontani. Van embarcar en el vaixell Thetis, el capit\xc3\xa0 del qual va consentir a acceptar-los sense passaport, per\xc3\xb2 el viatge es va veure interromput per les tempestes. En un moment determinat, el vaixell va penetrar en un fiord noruec buscant refugi, a Sandvika, i el viatge que havia de durar vuit dies va demorar-se finalment fins a tres setmanes._NEWLINE_L\'experi\xc3\xa8ncia de Wagner a Par\xc3\xads tamb\xc3\xa9 va ser desastrosa. Va ser incapa\xc3\xa7 de trobar feina com a director d\'orquestra i l\'\xc3\x92pera no va representar Rienzi. Els Wagner, redu\xc3\xafts a la pobresa, sobrevivien amb l\'ajuda dels amics i amb els petits ingressos que Wagner aconseguia escrivint articles sobre m\xc3\xbasica i copiant partitures. En aquesta situaci\xc3\xb3, a Wagner se li va oc\xc3\xb3rrer la idea d\'una \xc3\xb2pera en un acte sobre el tema de l\'holand\xc3\xa8s errant, pensant que podria ser representada a l\'\xc3\x92pera de Par\xc3\xads, com a complement d\'un ballet._NEWLINE_\xc2\xabEl viatge a trav\xc3\xa9s dels esculls noruecs va causar una meravellosa impressi\xc3\xb3 en la meua imaginaci\xc3\xb3; la llegenda de l\'holand\xc3\xa8s errant, que els mariners van verificar, va adquirir un particular i estrany color, que nom\xc3\xa9s les meues aventures en el mar podien haver-li donat.\xc2\xbb_NEWLINE_Wagner va escriure el primer esb\xc3\xb3s en prosa de la hist\xc3\xb2ria a Par\xc3\xads, en els primers dies de maig de 1840, basant-se en la hist\xc3\xb2ria referida a Les mem\xc3\xb2ries del senyor von Schnabelewopski de Heinrich Heine, una s\xc3\xa0tira publicada a Der Salon l\'any 1834. En el conte de Heine, el narrador assisteix a la representaci\xc3\xb3 d\'una obra de teatre fict\xc3\xadcia basada en el tema del capit\xc3\xa0 mariner condemnat a navegar eternament per haver blasfemat. Heine introdueix el personatge com el jueu errant de l\'oce\xc3\xa0, i a m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s afegeix amb vigor un element que posteriorment Wagner utilitzaria en moltes de les seues subseg\xc3\xbcents \xc3\xb2peres: l\'holand\xc3\xa8s nom\xc3\xa9s pot ser redimit per l\'amor sincer d\'una dona fidel. En la versi\xc3\xb3 de Heine, el tema es tracta amb ironia, per\xc3\xb2 Wagner va prendre el tema literalment, de manera que la dona resta fidel fins a la mort._NEWLINE_Quan Wagner va arribar a Par\xc3\xads el 1839, el seu principal objectiu era conquerir l\'escenari de l\'imponent Op\xc3\xa9ra, l\'ambici\xc3\xb3 principal de tots els compositors del moment. Va ser en aquest context i amb aquesta finalitat que va compondre L\'holand\xc3\xa8s errant, per\xc3\xb2 el nou director de l\'Op\xc3\xa9ra tenia molt clar que no acceptaria el drama de Wagner. Per raons econ\xc3\xb2miques, Wagner va vendre l\'esb\xc3\xb3s que tenia fet de l\'\xc3\xb2pera al director de l\'\xc3\x92pera, L\xc3\xa9on Pillet, per 500 francs, per\xc3\xb2 va ser incapa\xc3\xa7 de conv\xc3\xa8ncer-lo que la seva m\xc3\xbasica pagava la pena. L\'Op\xc3\xa9ra va encarregar, finalment, la posada en m\xc3\xbasica del text de Wagner al compositor franc\xc3\xa8s Pierre-Louis Dietsch, que amb el t\xc3\xadtol Le Vaisseau fant\xc3\xb4me ou le Maudit des mers l\'estren\xc3\xa0 a l\'\xc3\x92pera de Par\xc3\xads el 9 de novembre de 1842. Dietsch era en aquell moment el director de l\'orquestra de l\'Op\xc3\xa9ra, i tornaria a apar\xc3\xa8ixer vint anys despr\xc3\xa9s en la vida de Wagner amb motiu de la sonada estrena de Tannh\xc3\xa4user a Par\xc3\xads._NEWLINE_Poc temps despr\xc3\xa9s va tornar sobre l\'assumpte i va escriure un llibret brillant, en qu\xc3\xa8 va proveir de caracter\xc3\xadstiques noves l\'antiqu\xc3\xadssima llegenda. \xc3\x89s sorprenent la seva descripci\xc3\xb3 de la naturalesa, que ofereix molt d\'espai per a la m\xc3\xbasica. La figura de l\'holand\xc3\xa8s, que es diferencia per la seva gran plasticitat de Daland i Erik, \xc3\xa9s grandiosa: ens trobem davant d\'un home pertanyent a un regne intermedi, un personatge molt estimat pel Romanticisme, ple de tr\xc3\xa0gica grandesa, que se surt de tot marc terrenal. La idea preferida de Wagner, la de la redempci\xc3\xb3 per l\'amor, troba aqu\xc3\xad la seva primera realitzaci\xc3\xb3: Senta \xc3\xa9s la primera de les grans figures femenines de Wagner. \xc3\x89s sorprenent el vigor po\xc3\xa8tic de Wagner en aquests anys juvenils; el seu llenguatge \xc3\xa9s pl\xc3\xa0stic, exacte, pict\xc3\xb2ric. La resta de l\'\xc3\xb2pera va ser composta durant l\'estiu de 1841, sent l\'obertura l\'\xc3\xbaltima part a concloure\'s, i l\'orquestraci\xc3\xb3 va ser acabada al novembre de 1841. Sense la necessitat de cenyir-se a una \xc3\xb2pera d\'un acte, Wagner va expandir-la a la durada i estructura convencionals, a tres actes._NEWLINE_Gr\xc3\xa0cies a la influ\xc3\xa8ncia de Meyerbeer, a Wagner se li va obrir la possibilitat de representar a Alemanya la seva \xc3\xb2pera Rienzi. L\'\xc3\xa8xit assaborit a Dresden el 20 d\'octubre de 1842 va fer un nou gir a la seva carrera. Despr\xc3\xa9s de l\'estrena de L\'holand\xc3\xa8s errant, que va tenir menys repercussi\xc3\xb3, el van nomenar director d\'orquestra de l\'\xc3\x92pera de la Cort de Dresden. Per primera vegada a la vida, arribava a un lloc notable en un dels teatres m\xc3\xa9s importants d\'Alemanya. No obstant aix\xc3\xb2, el seu desassossec interior no li va permetre gaudir de la nova situaci\xc3\xb3 malgrat els precs de la seva dona, Minna Planer. L\'holand\xc3\xa8s va portar el rebel Wagner, a qui tot condu\xc3\xafa pel nou cam\xc3\xad del drama musical, cada cop m\xc3\xa9s lluny de Rienzi, obra amb una est\xc3\xa8tica deutora de la grand op\xc3\xa9ra a l\'estil de Meyerbeer, fet pel qual  era entesa amb m\xc3\xa9s facilitat i rebuda sempre amb aplaudiments pel p\xc3\xbablic._NEWLINE_Wagner va declarar en la seua autobiografia Mein Leben (1870) que l\'obra li havia estat inspirada per una tempesta, en una travessia des de Riga a Londres al juliol i agost de 1839. No obstant aix\xc3\xb2, en un esb\xc3\xb3s autobiogr\xc3\xa0fic de 1843 reconeixia que havia tret la hist\xc3\xb2ria de la narraci\xc3\xb3 que Heinrich Heine va fer de la llegenda en la seua novel\xc2\xb7la sat\xc3\xadrica Les mem\xc3\xb2ries del senyor von Schnabelewopski (Aus den Memoiren des Herrn von Schnabelewopski, 1834)._NEWLINE_L\'origen de la llegenda es remunta a l\'edat mitjana i ha tingut diferents versions, totes elles de transmissi\xc3\xb3 oral. Entre els textos literaris, m\xc3\xa9s proper ja, trobem el magn\xc3\xadfic poema de Samuel Taylor Coleridge, The Rime of the ancient Mariner, escrit el 1798 i publicat a Balades l\xc3\xadriques. A continuaci\xc3\xb3, el 1832, trobem la llegenda del Voltiguer Hollandais, relat que Auguste Jal posa en boca d\'un segon contramestre. Nom\xc3\xa9s a la versi\xc3\xb3 de Heine, a la qual Wagner va tenir acc\xc3\xa9s, l\'errant navegant se salva gr\xc3\xa0cies a la fidelitat d\'una dona, que es convertir\xc3\xa0 en la Senta de l\'\xc3\xb2pera de Wagner._NEWLINE_A finals de maig de 1841 Wagner havia concl\xc3\xb2s el llibret o poema, com ell s\'estimava m\xc3\xa9s dir. La composici\xc3\xb3 de la m\xc3\xbasica havia comen\xc3\xa7at entre maig i juny de l\'any anterior, 1840, quan va compondre la balada de Senta, la can\xc3\xa7\xc3\xb3 dels mariners noruecs de l\'Acte III i la subseg\xc3\xbcent can\xc3\xa7\xc3\xb3 del fantasma de la tripulaci\xc3\xb3 de l\'holand\xc3\xa8s en la mateixa escena. Aquestes peces van ser compostes per a una audici\xc3\xb3 a l\'\xc3\x92pera de Par\xc3\xads, alhora que l\'esb\xc3\xb3s argumental._NEWLINE_El decisiu \xc3\xa8xit que obt\xc3\xa9 Rienzi a Dresden conven\xc3\xa7 al K\xc3\xb6niglich S\xc3\xa4chsisches Hoftheater d\'aquesta ciutat que cal nomenar Wagner director d\'orquestra i que es pot representar L\'holand\xc3\xa8s errant. L\'esb\xc3\xb3s original situava l\'acci\xc3\xb3 a Esc\xc3\xb2cia, i la major part dels personatges tenien noms escocesos. Va canviar la ubicaci\xc3\xb3 i els noms en la versi\xc3\xb3 final \xc2\xabnoruega\xc2\xbb quan l\'\xc3\xb2pera ja estava assajant-se per a l\'estrena, que va tenir lloc a Dresden, al gener 1843 i sota la direcci\xc3\xb3 del mateix Wagner. Originalment l\'\xc3\xb2pera va ser concebuda per a ser executada sense interrupcions \xe2\x80\x94 un exemple dels seus esfor\xc3\xa7os per trencar amb la tradici\xc3\xb3 \xe2\x80\x94 i tot i que avui dia alguns teatres segueixen aquesta indicaci\xc3\xb3, \xc3\xa9s m\xc3\xa9s comuna la versi\xc3\xb3 en tres actes separats.\n_START_SECTION_\nRepresentacions\n_START_PARAGRAPH_\nL\'holand\xc3\xa8s errant va ser rebutjada a Par\xc3\xads, Munic i Berl\xc3\xadn. La immin\xc3\xa8ncia del nomenament de Wagner com a kapellmeister de la cort de Sax\xc3\xb2nia (c\xc3\xa0rrec que va compartir amb Carl Gottlieb Reissiger) va tenir molt a veure perqu\xc3\xa8, finalment, s\'estren\xc3\xa9s el 2 de gener de 1843 al K\xc3\xb6niglich S\xc3\xa4chsisches Hoftheater de Dresden, flamant i moderna sala dissenyada per l\'arquitecte Gottfried Semper. En aquest mateix teatre havia tingut lloc l\'estrena de Rienzi, el 20 d\'octubre de l\'any anterior._NEWLINE_Sota la direcci\xc3\xb3 del compositor, van actuar Wilhelmine Schr\xc3\xb6der-Devrient (Senta) i Michael W\xc3\xa4chter (Holand\xc3\xa8s), que no nom\xc3\xa9s no tenia la veu en les m\xc3\xadnimes condicions per un paper de tant de comprom\xc3\xads, sin\xc3\xb3 que tenia un aspecte f\xc3\xadsic deplorable, que feia molt dif\xc3\xadcil que la Schr\xc3\xb6der-Devrient express\xc3\xa9s admiraci\xc3\xb3, devoci\xc3\xb3 o amor per tal personatge. Com que la llegend\xc3\xa0ria primadonna (tamb\xc3\xa9 va ser la primera Irene a Rienzi i seria la primera Venus a Tannh\xc3\xa4user) havia d\'absentar-se de la capital saxona, nom\xc3\xa9s es van oferir quatre funcions que Wagner va considerar un \xc3\xa8xit en una carta adre\xc3\xa7ada a C\xc3\xa4cilie Avenarius. Wagner, mai inclinat a l\'autoengany, explica que el p\xc3\xbablic va fer sortir primer els cantants i que no va parar fins que va sortir ell mateix._NEWLINE_Sense poder-se qualificar de frac\xc3\xa0s (es varen fer quatre representacions amb el teatre ben ple), es va derivar un cert desconcert perqu\xc3\xa8 la nova \xc3\xb2pera contrastava de manera massa forta amb l\'espectacular Rienzi. L\'\xc3\xa8xit d\'aquesta estrena \xc3\xa9s menys consistent que el de Rienzi, que agrada m\xc3\xa9s al p\xc3\xbablic pel seu estil de grand op\xc3\xa9ra._NEWLINE_Wagner va comen\xc3\xa7ar a revisar l\'obra per l\'estrena a Berl\xc3\xadn (7 de gener de 1844), per exemple tornant la balada de Senta a la menor original, que a darrera hora havia traslladat al sol per tal que la creadora absoluta del paper, Schr\xc3\xb6der-Devrient, la pogu\xc3\xa9s cantar millor. Entre 1864 i 1878 va plantejar-se fer una reelaboraci\xc3\xb3 profunda que finalment desestim\xc3\xa0, per\xc3\xb2 s\xc3\xad que va millorar l\'estructura de l\'obra. Va ampliar i accentuar la import\xc3\xa0ncia de la tem\xc3\xa0tica de la \xc2\xabredempci\xc3\xb3 per l\'amor\xc2\xbb donant la forma definitiva a l\'obertura i el final, retocant l\'orquestraci\xc3\xb3 i disposant que els tres actes s\'executessin sense interrupci\xc3\xb3. Va guanyar aix\xc3\xad en coher\xc3\xa8ncia interna i va quedar projectat cap a les obres posteriors del jove autor._NEWLINE_L\'holand\xc3\xa8s errant va tardar molt a imposar-se i mai es va treure el clix\xc3\xa9 d\'\xc2\xab\xc3\xb2pera de joventut\xc2\xbb, d\'obra menor, fins que a mitjans del segle XX s\'ha reconegut la seva categoria i genu\xc3\xafna individualitat. Des de 1843 a 1870, va tenir un progr\xc3\xa9s dubitatiu per Dresden, Riga, Kassel, Berl\xc3\xadn, Zuric, Praga, Viena, Munic, Rotterdam, Londres (en itali\xc3\xa0 i angl\xc3\xa8s) i Graz. Cap al final de segle, la carrera es va accelerar i l\'\xc3\xb2pera va saltar totes les fronteres: Estocolm, Brussel\xc2\xb7les, Budapest, Filad\xc3\xa8lfia, Nova York, Dubl\xc3\xadn, Bolonya, Copenhaguen, Barcelona (12 de desembre de 1885, en itali\xc3\xa0), Tor\xc3\xad, Roma, Buenos Aires, Mil\xc3\xa0, Lisboa, Moscou, Par\xc3\xads, etc. Al Festival de Bayreuth no la van acceptar fins al 1901, ja que per molts wagnerians no era considerada digna de figurar al repertori al costat dels grans drames musicals posteriors._NEWLINE_En l\'actualitat, L\'holand\xc3\xa8s errant \xc3\xa9s una de les obres m\xc3\xa9s representades de Wagner: la moderna t\xc3\xa8cnica esc\xc3\xa8nica permet, amb la possibilitat de les projeccions, vertiginoses representacions del vaixell fantasma; a m\xc3\xa9s, la psicologia profunda de les dues figures principals, l\'holand\xc3\xa8s i Senta, est\xc3\xa0 m\xc3\xa9s a prop de la nostra interpretaci\xc3\xb3 caracterol\xc3\xb2gica, m\xc3\xa9s exigent que en \xc3\xa8poques passades. Cal destacar que l\'\xc3\xb2pera ha sigut molt m\xc3\xa9s representada en les \xc3\xa0rees anglosaxones que en les llatines._NEWLINE_La seva predecessora Rienzi, que es corresponia amb el gust d\'un p\xc3\xbablic que demanava espectacularitat i seguia les modes dictades per l\'\xc3\xb2pera grandiosa a la manera de Meyerbeer, va representar un \xc3\xa8xit que va atorgar prestigi al compositor, per\xc3\xb2 el nou drama estava als ant\xc3\xadpodes del que era convencional. Els oients, encara que la hist\xc3\xb2ria en la qual es basa el llibret els hagi resultat familiar (era molt coneguda a l\'Europa Central), es van desconcertar per l\'abs\xc3\xa8ncia de l\'element grandiloq\xc3\xbcent i els personatges que s\'allunyen de l\'arquet\xc3\xadpic, amb l\'accent posat en els trets psicol\xc3\xb2gics. Tampoc estaven acostumats a ser sorpresos per una obertura d\'un car\xc3\xa0cter tan desesperat, ni eren comuns els llargs mon\xc3\xb2legs com el del protagonista quan apareix en escena._NEWLINE_A l\'estrena mundial van seguir, en el mateix any, les de Riga i Kassel, sense major repercussi\xc3\xb3. El 1844 va arribar a Berl\xc3\xadn i la seg\xc3\xbcent estrena va tenir lloc a Zuric, el 1852. Fins al 1870 es van succeir les estrenes molt espaiades a Viena, Munic, Rotterdam i Londres, i des de 1872 l\'obra va con\xc3\xa8ixer els escenaris d\'Estocolm, Filad\xc3\xa8lfia, Brussel\xc2\xb7les, Nova York, Dubl\xc3\xadn, Bolonya, Copenhaguen, Mil\xc3\xa0, Lisboa, Madrid i Par\xc3\xads, entre altres ciutats. Per culpa del fet que alguns wagnerians la van qualificar d\'obra juvenil o de transici\xc3\xb3, no es represent\xc3\xa0 al Festspielhaus de Bayreuth fins al 1901._NEWLINE_A Eine Mitteilung an meine Freunde (\'Una comunicaci\xc3\xb3 als meus amics\') l\'any 1851, Wagner va declarar que L\'holand\xc3\xa8s errant representava una nova etapa per a ell: \xc2\xabA partir d\'ac\xc3\xad comen\xc3\xa7a la meua carrera com a poeta, i el meu comiat com a mer acoblador de textos oper\xc3\xadstics\xc2\xbb. De fet L\'holand\xc3\xa8s errant \xc3\xa9s la m\xc3\xa9s primerenca de les \xc3\xb2peres de Wagner que es representa al Festival de Bayreuth, el que significa que, almenys per a aquest teatre, marca l\'inici de l\'etapa de maduresa de Wagner._NEWLINE_Grans noms a recordar en el paper de baix-bar\xc3\xadton de l\'Holand\xc3\xa8s serien Friedrich Schorr, Herbert Janssen, Hans Hermann Nissen, Josef Metternich, Teodor Scheidl, i sobretot Hermann Uhde, George London i Hans Hotter. El paper de Senta sempre ha tingut grans int\xc3\xa8rprets, per destacar-ne dues: Kirsten Flagstad i Astrid Varnay.\n_START_SECTION_\nA Catalunya\n_START_PARAGRAPH_\nA Barcelona s\'estren\xc3\xa0 el 12 de desembre de 1885 al Gran Teatre del Liceu, en itali\xc3\xa0 i sota el t\xc3\xadtol de Il vascello fantasma. Va ser la segona \xc3\xb2pera de Wagner que es representava a Barcelona, ciutat que nom\xc3\xa9s recentment havia vist representar Lohengrin al Teatre Principal (maig de 1882) i al Liceu (mar\xc3\xa7 de 1883)._NEWLINE_S\'anava iniciant aix\xc3\xad el contacte entre la societat catalana i la m\xc3\xbasica de Wagner, rebuda al principi amb curiositat nom\xc3\xa9s per part del nucli m\xc3\xa9s ben informat del m\xc3\xb3n musical, mentre que la majoria del p\xc3\xbablic seguia ancorada en l\'\xc3\xb2pera italiana i en la francesa, sense venir de gust canvis est\xc3\xa8tics de cap classe. \xc3\x89s significatiu que fossin primer les \xc3\xb2peres \xc2\xabf\xc3\xa0cils\xc2\xbb de Wagner les que es varen estrenar al Liceu: les ja esmentades, m\xc3\xa9s Tannhauser, al febrer de 1887. Durant la d\xc3\xa8cada dels anys 1880 nom\xc3\xa9s aquests tres t\xc3\xadtols varen estar presents en la programaci\xc3\xb3 del nostre primer teatre d\'\xc3\xb2pera, i nom\xc3\xa9s Lohengrin va aconseguir el que podr\xc3\xadem anomenar popularitat, com ho prova el fet que va ser repetidament representada el 1888, dins de la temporada d\'hivern i una altra amb motiu de l\'Exposici\xc3\xb3 Universal de Barcelona, davant d\'una destacad\xc3\xadssima representaci\xc3\xb3 de personalitats europees.\n_START_SECTION_\nActe I\n_START_PARAGRAPH_\nEn el viatge de retorn, el capit\xc3\xa0 Daland s\'ha vist obligat a buscar refugi per al vaixell en un port. Deixa el comandament al seu timoner, i tant ell com la resta de la tripulaci\xc3\xb3 es retiren. (Can\xc3\xa7\xc3\xb3 del timoner: "Amb hurac\xc3\xa0 i tempesta en mars llunyanes.") El timoner s\'adorm. Un vaixell fantasmag\xc3\xb2ric apareix per la popa, emp\xc3\xa8s per la mar contra la nau de Daland, les cadenes mantenen els dos vaixells units. Mans invisibles recullen les veles. Un home p\xc3\xa0l\xc2\xb7lid, vestit de negre, amb una espessa barba negra, apareix en terra ferma. Lamenta el seu dest\xc3\xad. (\xc3\x80ria: "El temps ha passat i set anys han transcorregut de nou")_NEWLINE_En haver blasfemat, est\xc3\xa0 condemnat a navegar sense descans. Un \xc3\xa0ngel li va dur els termes per a la seua redempci\xc3\xb3: cada set anys les ones el portaran a terra ferma, si pot trobar una dona que li siga fidel, ser\xc3\xa0 perdonat. Daland parla amb ell. Quan l\'holand\xc3\xa8s s\'assabenta que Daland t\xc3\xa9 una filla jove i soltera, li demana convertir-la en la seua muller a canvi de tresors. Temptat per l\'or Daland hi accepta, i afavorits pel vent del sud calorosament celebrat pels homes de Daland, ambd\xc3\xb3s vaixells salpen.\n_START_SECTION_\nActe II\n_START_PARAGRAPH_\nLes dones estan filant i cantant a la casa de Daland. (Cor de filadores: "Fila, fila, noia alegre") Senta guaita somniadora el retrat de l\'holand\xc3\xa8s errant, a qui desitja salvar. En contra del desig de la seua nodrissa canta la hist\xc3\xb2ria de l\'holand\xc3\xa8s (Balada amb el leitmotiv), com Satan el va sentir blasfemar i el va portar al seu m\xc3\xb3n. Declara que vol salvar-lo amb la seua fidelitat. Arriba Erik i la sent; les noies se\'n van, i el ca\xc3\xa7ador, que estima Senta, li diu que tinga precauci\xc3\xb3 amb el seu somni, en el qual arriba Daland acompanyat d\'un misteri\xc3\xb3s estranger que se l\'end\xc3\xba a la mar. Finalment, com que no aconsegueixen fer canviar de parer a Senta, surt desesperat. Daland arriba amb l\'estranger; l\'holand\xc3\xa8s i Senta es miren en silenci. Senta gaireb\xc3\xa9 ignora la pres\xc3\xa8ncia de son pare, fins i tot quan li anuncia que l\'holand\xc3\xa8s \xc3\xa9s el seu prom\xc3\xa9s. En el seg\xc3\xbcent duet, que tanca l\'acte, Senta promet fidelitat fins a la mort a l\'holand\xc3\xa8s.\n_START_SECTION_\nActe III\n_START_PARAGRAPH_\nAl capvespre, la tripulaci\xc3\xb3 de Daland invita els homes de l\'estranger a qu\xc3\xa8 s\'unisquen a la festa, per\xc3\xb2 en va. Les noies es retiren alegres mentre que en el vaixell de l\'estranger comencen a apar\xc3\xa8ixer formes fantasmag\xc3\xb2riques. Els homes de Daland se senten espantats. Arriba Senta seguida per Erik, qui li reprotxa el seu menyspreu, malgrat que ella sempre l\'ha estimat de manera formal i constant. Quan l\'estranger, que ha estat sentint la conversa, sent aquestes paraules s\'enfonsa en la desesperaci\xc3\xb3, perqu\xc3\xa8 ara est\xc3\xa0 definitivament condemnat. Convoca als seus homes i confessa a tots que ell \xc3\xa9s l\'holand\xc3\xa8s errant. Immediatament despr\xc3\xa9s que l\'holand\xc3\xa8s deixe terra ferma, Senta es llan\xc3\xa7a a la mar, fidel fins a la mort. Aquesta \xc3\xa9s la salvaci\xc3\xb3 de l\'holand\xc3\xa8s. El vaixell fantasma desapareix, i Senta i l\'holand\xc3\xa8s ascendeixen al cel.\n_START_SECTION_\nAn\xc3\xa0lisi musical\n_START_PARAGRAPH_\nCom a hereu del Romanticisme, Wagner tamb\xc3\xa9 va centrar les seves creacions oper\xc3\xadstiques al triomf de l\'expressi\xc3\xb3 dels sentiments. Per\xc3\xb2 tot i que va mantenir el criteri principal, l\'amor, per als creadors de la seva \xc3\xa8poca tenia un car\xc3\xa0cter tan sublim que no podia ser viscut en aquest m\xc3\xb3n, ni per descomptat, consumar-se f\xc3\xadsicament; conseg\xc3\xbcentment, quedava reservat per al M\xc3\xa9s Enll\xc3\xa0, al qual almenys un dels enamorats hi anava a parar abans d\'acabar l\'obra, fet que desencadenava generalment el dolor etern o la bogeria en la parella. Wagner va introduir un concepte lleugerament diferent: l\'amor no pot viure\'s en aquest m\xc3\xb3n, per\xc3\xb2 t\xc3\xa9 un efecte redemptor._NEWLINE_En aquesta obra es produeix de manera n\xc3\xadtida el pas de l\'\xc3\xb2pera al drama musical. La partitura cont\xc3\xa9 encara alguns n\xc3\xbameros musicals, per\xc3\xb2 no estan separats de manera rigorosa, com ho feien Weber, Heinrich Marschner o el mateix Wagner a Rienzi. \xc3\x89s clara la tend\xc3\xa8ncia a crear s\xc3\xadntesis cada vegada m\xc3\xa9s \xc3\xa0mplies. Tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s clara la transformaci\xc3\xb3 de la \xc2\xabmelodia en si\xc2\xbb (que predominava en els compositors anteriors) en el cant recitatiu-dram\xc3\xa0tic. Per la resta, precisament aquesta obra, lligada de manera estreta al romanticisme alemany, \xc3\xa9s interessant des del punt de vista musical, ja que Wagner utilitza diferents llenguatges musicals per als dos tipus d\'homes que s\'enfronten aqu\xc3\xad: d\'una banda els completament \xc2\xabterrenals\xc2\xbb, Daland, Erik, Mary, els mariners noruecs amb el pilot, les joves del poble; per l\'altre l\'holand\xc3\xa8s i les \xc3\xa0nimes que li s\xc3\xb3n afins, Senta, que ingressa cada vegada m\xc3\xa9s en l\'esfera de l\'holand\xc3\xa8s. Per descomptat, en aquesta obra (Wagner la va escriure abans de complir els 30 anys) encara es poden constatar influ\xc3\xa8ncies: est\xc3\xa0 present Weber, tamb\xc3\xa9 Marschner, sens dubte Meyerbeer, la influ\xc3\xa8ncia del qual era molt dif\xc3\xadcil d\'evitar en l\'\xc3\xa8poca. Ja en L\'holand\xc3\xa8s errant s\'adverteix que la caracter\xc3\xadstica musical m\xc3\xa9s forta de Wagner ser\xc3\xa0 l\'harmonia. La melodia i el ritme, tot i que arriben a una altura significativa, encara no tenen caracter\xc3\xadstiques decisives. Per\xc3\xb2 des del punt de vista dram\xc3\xa0tic, Wagner ja supera a tots els seus models; les ocurr\xc3\xa8ncies nom\xc3\xa9s tenen validesa en la mesura que se subordinen a una idea dram\xc3\xa0tica central. Wagner \xc3\xa9s, tant des del punt de vista po\xc3\xa8tic com des del musical, un dramaturg nat._NEWLINE_Encara conservant els elements de construcci\xc3\xb3 de l\'\xc3\xb2pera rom\xc3\xa0ntica, l\'estructura musical \xc3\xa9s innovadora. El fet que l\'obertura resumeixi el drama \xc3\xa9s un fet cl\xc3\xa0ssic per\xc3\xb2 l\'aparici\xc3\xb3 dels dos grans temes que resumeixen el sentit de l\'obra, el tema de l\'Holand\xc3\xa8s i el tema de la redempci\xc3\xb3 per amor, aix\xc3\xb2 s\xc3\xad que constitueix una innovaci\xc3\xb3. La balada de Senta est\xc3\xa0 constru\xc3\xafda en forma de lied amb tornada i estrofes. La festa final al port respon a l\'estructura d\'un rond\xc3\xb3 amb estrofes i tornada per als cors i ball per als mariners; el cor de noies dialogant amb la tripulaci\xc3\xb3 interv\xc3\xa9 en forma de variaci\xc3\xb3; la forma de rond\xc3\xb3 reapareix en el moment en qu\xc3\xa8 els mariners morts vivents responen finalment als mariners noruecs. L\'escena del sacrifici de Senta constitueix una coda. L\'obertura \xc3\xa9s sobretot una tempestuosa i suggerent marina en forma de poema simf\xc3\xb2nic. Com les obertures de Tannh\xc3\xa4user i d\'Els mestres cantaires de Nuremberg, aquesta proposa una anticipaci\xc3\xb3-resum de l\'acci\xc3\xb3 de l\'\xc3\xb2pera. Igual que la de Tannh\xc3\xa4user adopta la forma de sonata, amb dos temes b\xc3\xa0sics contraposats en l\'estructura, en l\'orquestraci\xc3\xb3, en el tempo i en el contingut expressiu i psicol\xc3\xb2gic; per\xc3\xb2 se\'n diferencia fortament per l\'evident gust de poema simf\xc3\xb2nic, caracter\xc3\xadstic igualment de dues obertures rom\xc3\xa0ntiques no pensades per a l\'escena: Le corsaire, de Berlioz, i Les H\xc3\xa8brides, de Mendelssohn, tamb\xc3\xa9 dues belles marines._NEWLINE_L\'obertura es divideix en cinc seccions: la introducci\xc3\xb3 que presenta el tema que correspon a l\'holand\xc3\xa8s i a la seva tripulaci\xc3\xb3; l\'errant que exposa el motiu de la redempci\xc3\xb3, lligada a l\'amor de Senta cap a l\'estrany home p\xc3\xa0l\xc2\xb7lid i recull part de la m\xc3\xbasica de la Balada, una tercera secci\xc3\xb3 que torna a la m\xc3\xbasica tempestuosa de l\'inici, una altra dedicada al motiu de la tripulaci\xc3\xb3 de Daland i, finalment, la lluita entre els temes de l\'Holand\xc3\xa8s i el de la redempci\xc3\xb3 introdueixen una \xc3\xbaltima secci\xc3\xb3. La coda \xc3\xa9s diferent de les versions de 1843 i 1864._NEWLINE_A L\'holand\xc3\xa8s errant apareixen per primera vegada els leitmotiv (o temes conductors): els uns deriven dels altres, s\'associen en un joc subtil, es transformen, passen de mode major a menor, o intervenen en eco. L\'associaci\xc3\xb3 dels temes principals envoltats pels temes secundaris crea constel\xc2\xb7lacions sonores que originen equilibris i tensions. L\'an\xc3\xa0lisi musical posa en evid\xc3\xa8ncia tres constel\xc2\xb7lacions tem\xc3\xa0tiques principals: la de l\'Holand\xc3\xa8s, la de Senta i la dels mariners noruecs._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s una novetat la utilitzaci\xc3\xb3 dels intervals que utilitza per a produir terror, angoixa, sentiment demon\xc3\xadac: com ara la quarta augmentada o cinquena disminu\xc3\xafda anomenada tr\xc3\xadton o diabolus in musica, o tamb\xc3\xa9 la cinquena de buit, origen d\'acords inestables i ambigus, a prop\xc3\xb2sit de la qual Wagner escriu: \xc2\xabEl frec de les cinquenes de buit sobre el viol\xc3\xad em sonava com una salutaci\xc3\xb3 provinent del m\xc3\xb3n dels esperits...\xc2\xbb Els acords de setena disminu\xc3\xafda expressen el dolor i l\'angoixa. \xc3\x89s un interval de segona menor quan despr\xc3\xa9s del segon passatge de la balada del pilot de Daland, la tripulaci\xc3\xb3 d\'espectres arria les seves veles. El cromatisme, que s\'utilitza des de l\'antiguitat, Wagner l\'explota per descriure la tempesta, la inestabilitat i el terror._NEWLINE_En aquesta \xc3\xb2pera, Wagner encara no revoluciona la instrumentaci\xc3\xb3 per\xc3\xb2 aporta ja innovacions: entre els 98 instruments, s\'utilitzen tres flabiols durant la tempesta, aix\xc3\xad com un gong i una m\xc3\xa0quina de vent. A les dues trompes naturals de l\'orquestra, afegeix sis trompes entre bastidors i dues trompes de v\xc3\xa0lvules que subratllaran el pas del m\xc3\xb3n dels vius al m\xc3\xb3n dels morts. La viol\xc3\xa8ncia dels elements desencadenats amb efectes estranys i inquietants quedar\xc3\xa0 refor\xc3\xa7ada amb el so de dues trompetes naturals, dues trompetes crom\xc3\xa0tiques de pistons una tuba, contrabaix i dues trombons._NEWLINE_Wagner respecta la tradici\xc3\xb3 pel que fa a l\'elecci\xc3\xb3 de les veus solistes: a les veus greus els atribueix els papers dels personatges male\xc3\xafts (l\'Holand\xc3\xa8s \xc3\xa9s un baix-bar\xc3\xadton); l\'autoritat paternal, Daland, apareix encarnada per un baix, Senta, veu de la joventut i la puresa, \xc3\xa9s una soprano. On mostra el geni \xc3\xa9s en el domini de l\'alternan\xc3\xa7a i l\'oposici\xc3\xb3 de les masses corals. Per\xc3\xb2 va crear dues poderoses figures d\'home i dona, que s\'eleven molt per sobre dels rols oper\xc3\xadstics segons l\'\xc3\xbas del moment. L\'Holand\xc3\xa8s estava escrit per un baix-bar\xc3\xadton en una tessitura que va del fa\xe2\x82\x81 sostingut al fa\xe2\x82\x83, i aix\xc3\xb2 per aquest tipus de veu i per l\'any 1843 era una monstruositat. Per una banda, els bar\xc3\xadtons no podien baixar fins al punt requerit i sobretot no podien oferir al personatge el color ombr\xc3\xadvol que exigeix, per una altra, els baixos no tenien la m\xc3\xa9s m\xc3\xadnima possibilitat d\'assolir els dram\xc3\xa0tics aguts. El paper de Senta necessita una tessitura de soprano l\xc3\xadrico-dram\xc3\xa0tica, que va del Si\xe2\x99\xad\xe2\x82\x82 al Si\xe2\x99\xad\xe2\x82\x84, i no presenta massa problemes tot i que Wagner el va acomodar a la magn\xc3\xadfica Schr\xc3\xb6der-Drevient.'