b'\n_START_ARTICLE_\nEduard Alentorn\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEduard Alentorn nasqu\xc3\xa9 un divendres de 1855. Des de ben petit s\'interess\xc3\xa0 per l\'escultura, ja als catorze anys figura inscrit a Llotja com a estudiant de Dibuix de l\'Antic, Escultura i Anatomia pict\xc3\xb2rica fins a l\'any 1874 que finalitz\xc3\xa0 els estudis. A Llotja tingu\xc3\xa9 a Joan Roig i Sol\xc3\xa9 com a mestre principal, amb qui ja havia comen\xc3\xa7at a estudiar l\'escultura als tretze anys al seu taller del carrer Arag\xc3\xb3 de Barcelona. Entre 1870 i el 1877 treballa amb Rafael Atch\xc3\xa9 en un primer moment, per\xc3\xb2 sobretot amb Andreu Aleu, un dels seus principals mestres. Despr\xc3\xa9s ser\xc3\xa0 deixeble dels germans Vallmitjana (Venanci Vallmitjana i Barbany i Agapit Vallmitjana i Barbany), que foren els qui l\'introdu\xc3\xafren plenament en el moviment art\xc3\xadstic de l\'\xc3\xa8poca, cedint-li l\'any 1882 la realitzaci\xc3\xb3 de l\'escultura de la Venus de la Cascada del Parc de la Ciutadella. Estigu\xc3\xa9 estudiant uns anys a Roma fins al 1881, encara que no queda clar per quina entitat fou becat._NEWLINE_La Comissi\xc3\xb3 de la Ciutadella, havent abandonat la feina els germans Vallmitjana, li transmet\xc3\xa9 el treball d\'execuci\xc3\xb3 del grup central de la Cascada del Parc, que pr\xc3\xa8viament ja havia estat esbossat pels citats germans. Aix\xc3\xad, tal com constaten els documents referents a l\'obra, Alentorn execut\xc3\xa0 l\'obra tot sol i a m\xc3\xa9s li afeg\xc3\xad tota mena de detalls que no figuraven en el projecte dels Vallmitjana. Aquest fet fa que l\'obra es pugui considerar, sens dubte, com a obra d\'Alentorn i no dels Vallmitjana._NEWLINE_La decoraci\xc3\xb3 fitom\xc3\xb2rfica del darrere de l\'obra ens demostra ja l\'enorme personalitat de l\'escultor Alentorn, sobretot en aquest tipus de naturalisme que caracteritzar\xc3\xa0 aquest primer per\xc3\xadode de la seva vida. D\'aquesta manera, un any despr\xc3\xa9s (1883), signar\xc3\xa0 el contracte amb la Comissi\xc3\xb3 de la Ciutadella per a la realitzaci\xc3\xb3 de les escultures sedents de F\xc3\xa9lix de Azara i Jaume Salvador i Pedrol per a la Fa\xc3\xa7ana del Museu Martorell \xe2\x80\x93escultures premiades amb la medalla de bronze a l\'Exposici\xc3\xb3 Universal de 1888-, la Font de la Guineu i la Cigonya, l\'Astr\xc3\xb2leg (escultura desapareguda) i les Al\xc2\xb7legories de la Fama que coronaven el Palau de les Belles Arts, aix\xc3\xad com els Putti que en decoraven la fa\xc3\xa7ana. La fama fou tal que el mateix alcalde de Barcelona, Rius i Taulet, li encarreg\xc3\xa0 un retrat d\'ell mateix el 1883. D\'aquestes peces, destaca la contextualitzaci\xc3\xb3 que en fa Alentorn a l\'est\xc3\xa0tua de Jaume Salvador, acabada el 1886, al representar diverses varietats de plantes al voltant de l\'escultura, remarcant aix\xc3\xad la professi\xc3\xb3 de naturalista de Jaume Salvador._NEWLINE_Abans, el 1881 particip\xc3\xa0 en la Exposici\xc3\xb3n Nacional de Bellas Artes de Madrid amb l\'escultura del Fill Pr\xc3\xb2dig, el mateix any que guany\xc3\xa0 el concurs per al monument a Ramon Llull que s\'organitzava a Mallorca. El 1882 participa en el concurs per al monument al General Prim i hi queda en segon lloc. _NEWLINE_\xc3\x89s en aquesta primera \xc3\xa8poca que per greus problemes familiars amb el seu pare, Alentorn decideix de no firmar ni utilitzar mai m\xc3\xa9s el cognom del pare i utilitzar per sempre m\xc3\xa9s nom\xc3\xa9s el de la mare. El pare havia maltractat els fills quan eren joves i despr\xc3\xa9s havia desaparegut a Cuba, anys m\xc3\xa9s tard Alentorn havia provat d\'establir-hi comunicaci\xc3\xb3 per\xc3\xb2 el pare no contest\xc3\xa0 mai i per aquest motiu, prengu\xc3\xa9 aquesta decisi\xc3\xb3._NEWLINE_El 1888 col\xc2\xb7labora amb una escultura, La Marina, en el monument a Joan G\xc3\xbcell i Ferrer, dissenyat per l\'arquitecte Antoni Martorell. Seguidament, realitz\xc3\xa0 el mateix any les escultures del Capit\xc3\xa0 Margarit i l\'Ef\xc3\xadgie de Juan P\xc3\xa9rez per al Monument a Colom. Els anys seg\xc3\xbcents estan marcats per la realitzaci\xc3\xb3 de les 3 escultures de la fa\xc3\xa7ana de la catedral de Barcelona (1890) i pels 3 relleus i 4 escultures del Palau de Just\xc3\xadcia (1894\xe2\x80\x931896), de l\'arquitecte Enric Sagnier._NEWLINE_El 1900 realitza la Santa Eul\xc3\xa0lia per al Pla de la Boqueria i seguidament tamb\xc3\xa9 realitz\xc3\xa0 el relleu del timp\xc3\xa0 de la Bas\xc3\xadlica de Santa Maria de Vilafranca del Pened\xc3\xa8s._NEWLINE_El 1904 realitz\xc3\xa0 un dels seus monuments m\xc3\xa9s destacables, el monument al General Vara del Rey per a la ciutat d\'Eivissa, alhora que es presentava en nombrosos concursos com el concurs per al monument al General San Mart\xc3\xadn al Per\xc3\xba, que no guany\xc3\xa0._NEWLINE_A partir de 1906 comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a treballar en l\'obra del cimbori de la catedral de Barcelona que nodr\xc3\xad amb vuit \xc3\xa0ngels que el rodegen i la colossal escultura de Santa Helena que el corona, acabada el 1910, el mateix any que acabava l\'escultura de l\'Al\xc2\xb7legoria de la Religi\xc3\xb3 per al Mausoleu Malagrida del Cementiri de Montju\xc3\xafc i que esculpia el Crucifix per a la Cripta de la Capella de Manuel Girona a la Catedral de Barcelona. El 1915 treball\xc3\xa0 en 3 fonts p\xc3\xbabliques per a l\'Ajuntament de Barcelona: la Font de la Tortuga, la Font de la Pagesa i la Font del Negrito._NEWLINE_Una de les \xc3\xbaltimes obres que coneixem \xc3\xa9s el bust de Ferran Alsina (avui al mNACTEC a Terrassa), que originalment es trobava al Museu de la Mentora Alsina del Tibidabo. Alentorn moria el dimarts 7 de setembre de 1920 a Manresa, on treballava en l\'elaboraci\xc3\xb3 del monument als Iniciadors de la S\xc3\xa9quia que no pogu\xc3\xa9 acabar._NEWLINE_Alentorn fou un escultor que treball\xc3\xa0 de forma molt abundant i constant, encara que el seu valor ha estat oblidat, degut al fet que ha estat poc estudiat i al poc coneixement que hem tingut de la seva obra; fou un escultor prol\xc3\xadfic i molt ajustat al gust de l\'\xc3\xa8poca, un fet que li proporcion\xc3\xa0 enc\xc3\xa0rrecs de part dels m\xc3\xa9s alts clients: Rius i Taulet, Manuel Girona, Peris i Mencheta, Malagrida\xe2\x80\xa6 A la seva mort tota la premsa escrita se\'n f\xc3\xa9u ress\xc3\xb2 i durant uns dies es volgu\xc3\xa9 recordar la gran v\xc3\xa0lua d\'Alentorn. Malgrat aix\xc3\xb2, la posteritat no li ha correspost gens i avui encara \xc3\xa9s vist com un escultor de segona o tercera fila, ben lluny del que fou en realitat. _NEWLINE_Ja els diaris de l\'\xc3\xa8poca assenyalen que havia estat un escultor que sempre treball\xc3\xa0 de valent i que gens es cuid\xc3\xa0 de la fama de tal manera que ni alguns dels seus amics coneixien els seus \xc3\xa8xits escult\xc3\xb2rics ("... modesto, encerrado siempre en su taller... cuid\xc3\xb3 poco \xc3\xb3 mejor dicho nada, de la "reclame". Los \xc3\xa9xitos obtenidos en su carrera fueron muchos, pero jam\xc3\xa1s hizo alarde de ellos, antes por el contrario procuraba ocultarlos no comunic\xc3\xa1ndolos ni a sus amigos...debido a esta modestia... el nombre de tan prestigioso escultor no goza de la popularidad que le corresponde..."). I \xc3\xa9s aquesta la causa tamb\xc3\xa9 de qu\xc3\xa8 avui tampoc se\'l conegui gens, ja que tret d\'aquests escrits dels dies posteriors a la mort no en qued\xc3\xa0 res m\xc3\xa9s._NEWLINE_Malgrat que l\'oblit del temps ha reservat a Alentorn un lloc secundari en la majoria d\'estudis sobre l\'\xc3\xa8poca, aix\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s ha estat un fet causat pel poc coneixement que es t\xc3\xa9 de l\'escultor avui en dia. Tot i aix\xc3\xb2, en la seva \xc3\xa8poca fou un escultor molt valorat i amb enc\xc3\xa0rrecs constants.'