b"\n_START_ARTICLE_\nJuan Rulfo\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNascut el 16 de maig a la ciutat mexicana d'Acapulco, Jalisco (segons les seves pr\xc3\xb2pies paraules), encara que va ser oficialment registrat com Juan Nepomuceno Carlos P\xc3\xa9rez Rulfo Vizca\xc3\xadno a Sayula, Jalisco. Fins i tot avui no se sap exactament en quina d'aquestes dues poblacions nasqu\xc3\xa9, encara que la majoria dels seus bi\xc3\xb2grafs coincideixen amb la segona. _NEWLINE_La seva fam\xc3\xadlia es va traslladar el 1925 a Guadalajara, i va entrar a l'Escola d'Educaci\xc3\xb3 Secund\xc3\xa0ria d'aquesta ciutat. El 1933 abandon\xc3\xa0 els estudis despr\xc3\xa9s d'una vaga d'estudiants, i es va traslladar a Ciutat de M\xc3\xa8xic. En aquesta ciutat entr\xc3\xa0 a treballar a l'Oficina de Migraci\xc3\xb3 fins al 1945. Despr\xc3\xa9s de treballar en diversos oficis pass\xc3\xa0 a formar part de l'Institut Nacional Indiginesta als anys 50, moment en qu\xc3\xa8 comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a publicar els seus escrits en diferents revistes del pa\xc3\xads i a col\xc2\xb7laborar en la creaci\xc3\xb3 de guions per a la televisi\xc3\xb3._NEWLINE_El 1944, Juan Rulfo, amb 24 anys, es va enamorar de la que acabaria sent la seva esposa, Clara, quan aquesta tenia 11 anys. El matrimoni va tenir dos fills, Claudia, nascuda el 1949, i Juan Francisco, nascut el 1950._NEWLINE_Les seves \xc3\xbaniques obres publicades en vida s\xc3\xb3n El llano en llamas (1953), recopilaci\xc3\xb3 de contes; Pedro P\xc3\xa1ramo (1955), obra cabdal del realisme m\xc3\xa0gic; i El gallo de oro (1980), recull dels guions per a la televisi\xc3\xb3. _NEWLINE_Un altre vessant del seu llegat art\xc3\xadstic s\xc3\xb3n les fotografies, que es van donar a con\xc3\xa8ixer de manera \xc3\xa0mplia el 1980, gr\xc3\xa0cies a una exposici\xc3\xb3 muntada al Palacio de Bellas Artes de Ciutat de M\xc3\xa8xic, motivada per l'Homenatge nacional que li va dedicar aquell any el govern mexic\xc3\xa0. _NEWLINE_Rulfo va rebre el Premi Pr\xc3\xadncep d'Ast\xc3\xbaries de les Lletres l'any 1983 en reconeixement de l'alta qualitat est\xc3\xa8tica, fond\xc3\xa0ria inventiva, encert i novetat expressiva, aix\xc3\xad com de la seva decisiva influ\xc3\xa8ncia en la posterior narrativa del seu pa\xc3\xads i el lloc destacat que ocupa en el conjunt de les lletres hispanes, i el Premi Manuel Gamio, al m\xc3\xa8rit indigenista, corresponent al 1985, de manera p\xc3\xb2stuma. _NEWLINE_Va morir el 7 de gener de 1986 a Ciutat de M\xc3\xa8xic.\n_START_SECTION_\nAn\xc3\xa0lisi de l'obra\n_START_PARAGRAPH_\nLa influ\xc3\xa8ncia de Rulfo en la narrativa, i en general, en la literatura llatinoamericana, apareix ja en les obres de molts dels escriptors llatinoamericans que van protagonitzar el boom literari durant la segona meitat del segle XX. Fora d'ells, tamb\xc3\xa9 trobem connotats poetes, com Nicanor Parra, que es veuen influ\xc3\xafts per la seva obra. I \xc3\xa9s que, segons el mateix Parra, Rulfo no ha escrit narracions, sin\xc3\xb3 poesia en prosa. _NEWLINE_Poques vegades dues obres tan succintes  -Juan Rulfo va comentar en diverses ocasions que van ser un exercici de reducci\xc3\xb3 liter\xc3\xa0ria al m\xc3\xadnim indispensable- han influenciat amb tanta for\xc3\xa7a una generaci\xc3\xb3 d'escriptors, capdavantera del realisme m\xc3\xa0gic, i influent en autors com Gabriel Garc\xc3\xada M\xc3\xa1rquez."