b"\n_START_ARTICLE_\nCarl N\xc3\xa4geli\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa4geli nasqu\xc3\xa9 Kilchberg prop de Zuric, on estudi\xc3\xa0 medicina a la Universitat de Zuric. Des de 1839, estudi\xc3\xa0 bot\xc3\xa0nica sota A. P. de Candolle a la Universitat de Ginebra. La seva atenci\xc3\xb3 va ser dirigida per Matthias Jakob Schleiden, aleshores professor de bot\xc3\xa0nica a Jena, cap a l'estudi sota microscopi de les plantes.\n_START_SECTION_\nContribucions\n_START_PARAGRAPH_\nEn col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb Pfeiffer public\xc3\xa0: Gesangbildungslehre nach Pestalozzischen Grundds\xc3\xa4tzen (1810), i Musikalisches Tbellenwerk f. Volkschulen... (1828)._NEWLINE_Es creia que va ser N\xc3\xa4geli el primer que va observar la divisi\xc3\xb3 cel\xc2\xb7lular durant la formaci\xc3\xb3 del pol\xc2\xb7len, el 1842. Tanmateix aquest fet est\xc3\xa0 debatur._NEWLINE_L'any 1857 els microesporidis van ser descrits per primera vegada per Nageli (Texier et al, 2010, p.443)._NEWLINE_Tanmateix, potser N\xc3\xa4geli \xc3\xa9s m\xc3\xa9s conegut per la seva correspond\xc3\xa8ncia improductiva correspondence (1866\xe2\x80\x931873) amb Gregor Mendel respecte als treballs de Mendel en les pesoleres (Pisum sativum)._NEWLINE_L'escriptor Simon Mawer, en el seu llibre Gregor Mendel: planting the seeds of genetics (2006), d\xc3\xb3na detalls interessant sobre la correspond\xc3\xa8ncia de N\xc3\xa4geli amb Mendel. Mawer subatlla que en aquella \xc3\xa8poca N\xc3\xa4geli preparava la seva gran obra titilada Una teoriamec\xc3\xa0nico-fisiol\xc3\xb2gica de l'evoluci\xc3\xb3 org\xc3\xa0nica (publicada el 1884, l'any de la mort de Mendelh) en la qual proposava el concepte de lidioplasma' com un transmissor hipot\xc3\xa8tic dels car\xc3\xa0cters heretats. Mawer fa notar que en el llibre de N\xc3\xa4geli, no hi ha ni una sola menci\xc3\xb3 a l'obra de Gregor Mendel. (Mawer 2006, p.\xc2\xa081)_NEWLINE_N\xc3\xa4geli i Hugo von Mohl van ser els primers cient\xc3\xadfics a distingir la paret cel\xc2\xb7lular de la planta dels seus continguts interns, cosa que ell va anomenar protoplasma el 1846. N\xc3\xa4geli creia que les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules rebien els seus car\xc3\xa0cters hereditaris d'una part del protoplasma al qual ell anomenava idioplasma. N\xc3\xa4geli era partidari de l'ortog\xc3\xa8nesi i s'oposava al Darwinisme."