b"\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x81balos\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEn la Cr\xc3\xb2nica Albeldense s'esmenta la famosa expedici\xc3\xb3 que va portar a terme Alfons I, rei d'Ast\xc3\xbaries per la ribera de l'Ebre el 740. En aquella \xc3\xa8poca \xc3\x81balos formava part, com la major part del territori peninsular, del regne musulm\xc3\xa0 de C\xc3\xb2rdova. En aquest relat es refereixen les localitats destru\xc3\xafdes: Mirandam (Actual Miranda de Ebro), Revendecam, Carbonariam, Abeicam (\xc3\x81balos, des d'on va creuar l'Ebre), Brunes (podria ser Briones per\xc3\xb2 no \xc3\xa9s del tot segur), Cinissariam (actual Cenicero) i Alesanco. Posteriorment el domini de la zona va tornar a mans musulmanes fins a la definitiva conquesta de la mateixa de finals del s. IX i principis del s. X. _NEWLINE_En els segles XI i XII apareix diverses vegades citada la vila en els documents del Monestir de San Mill\xc3\xa1n, on est\xc3\xa0 sepultat Lope de \xc3\x81balos, comte d'\xc3\x80laba i senyor d'\xc3\x81balos. Entre elles segons recull el bisbe Sandoval, la donaci\xc3\xb3 de l'esgl\xc3\xa9sia de San F\xc3\xa9lix al Monestir de San Mill\xc3\xa1n, realitzada per Gonzalo N\xc3\xba\xc3\xb1ez i la seva esposa donya Godo en 1084. En el segle XV sabem que \xc3\x81balos era llogaret de San Vicente de la Sonsierra, el senyoriu del qual ostenten diferents personatges: Pedro Velasco, Pedro Gir\xc3\xb3n, Juliana Arag\xc3\xb3, Bernardino Velasco, etc. sempre a causa de diferents vicissituds com donacions per agra\xc3\xafment, venda directa o her\xc3\xa8ncia. El 1397 Carles III de Navarra va concedir a Rui L\xc3\xb3pez de D\xc3\xa1balos el poble, amb tots els seus terrenys i drets excepte els reals de sobirania i apel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 al tribunal del Rei. _NEWLINE_\xc3\x81balos era un llogaret de San Vicente de la Sonsierra, que el seu se\xc3\xb1orio va ser donat per Joan II de Navarra el 1430 al general Pedro Fern\xc3\xa1ndez II de Velasco, passant despr\xc3\xa9s a ser tutelada la seva propietat per diferents llinatges, b\xc3\xa9 per donacions, her\xc3\xa8ncies, agra\xc3\xafments o venda, entre ells Pedro Gir\xc3\xb3n, Juliana Arag\xc3\xb3, Bernardino Fern\xc3\xa1ndez de Velasco, fins a recaure en Juan Hurtado de Velasco, Comte de Castilnovo, qui va autoritzar el 5 de juliol de 1653 la separaci\xc3\xb3 de la localitat respecte de San Vicente, previ pagament de 449.800 maraved\xc3\xadns, encara que va continuar pertanyent al Senyoriu de San Vicente fins a l'any 1727, en el qual per deutes contrets pels Comtes de Castilnovo, senyors del moment, el senyoriu va ser posat en p\xc3\xbablica subhasta pel Tribunal de la Inquisici\xc3\xb3 de Logronyo, sent adjudicat als ve\xc3\xafns que van licitar fins als 53500 maravedins i des de llavors \xc3\x81balos \xc3\xa9s vila independent."