b"\n_START_ARTICLE_\nCastell de Palau-saverdera\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEs conserven tres de les quatre torres cantoneres que delimitaven el per\xc3\xadmetre del recinte fortificat, el qual era rectangular. La m\xc3\xa9s destacable \xc3\xa9s la torre de les Hores, de planta quadrada i bastida amb pedra sense desbastar (granit i pissarra) lligada amb morter, amb les filades totalment irregulars. La torre mesura uns catorze metres d'al\xc3\xa7ada per uns quatre metres i mig d'amplada, i es troba una mica atalussada a la part inferior. El coronament, refet amb posterioritat, es troba emmerletat i acabat amb rajols de ma\xc3\xb3 plans. Alguns merlets estan bastits en pedra, mentre que d'altres han estat restitu\xc3\xafts i arrebossats. Actualment, en aquest espai s'ubica la campana del rellotge. A la fa\xc3\xa7ana que d\xc3\xb3na a la pla\xc3\xa7a, la torre t\xc3\xa9 una petita porta d'arc escarser, amb la llinda bastida amb c\xc3\xb2dols disposats a sardinell i un rellotge emmarcat a la part superior de la fa\xc3\xa7ana. En canvi, a la fa\xc3\xa7ana sud nom\xc3\xa9s hi ha una petita finestra d'obertura quadrada._NEWLINE_La torre t\xc3\xa9 adossat per la banda est un petit cos bastit amb pedra i amb la coberta a una vessant de teula. Es troba alineat amb la fa\xc3\xa7ana est de la torre i l'\xc3\xbanica obertura present \xc3\xa9s una finestra d'obertura rectangular, probablement posterior, amb els brancals i la llinda bastits amb maons a cantell. Aquest petit cos est\xc3\xa0 adossat a la part davantera d'una llarga crugia de planta rectangular, amb la coberta a dues vessants de teula, disposada a la part posterior de la torre. La fa\xc3\xa7ana que d\xc3\xb3na al rec es troba arrebossada i pintada de blanc. Destaquen les obertures de la primera planta, totes rectangulars i amb guardapols motllurat sostingut per m\xc3\xa8nsules. La porta t\xc3\xa9 sortida a un balc\xc3\xb3 corregut amb barana de ferro i pis sostingut per revoltons. A la fa\xc3\xa7ana oest es localitza una de les torres circulars del recinte, bastida amb pedra i coberta amb teulada a una vessant de teula. A la fa\xc3\xa7ana que d\xc3\xb3na a la pla\xc3\xa7a, amb parament de pedra vista, l'edifici conserva una finestra d'obertura quadrada amb llinda de pedra i, a la cantonada est, l'escut de pedra dels Vilarig._NEWLINE_L'altra torre circular est\xc3\xa0 ubicada m\xc3\xa9s a l'oest, amb acc\xc3\xa9s des del carrer Puigmal n\xc3\xbamero 2 i compta amb les mateixes caracter\xc3\xadstiques constructives que l'anterior. Les tres torres, juntament amb els edificis que actualment les uneixen, formen un recinte m\xc3\xa9s o menys rectangular, que probablement correspon a la mateixa planta original del castell. L'actual fa\xc3\xa7ana a la pla\xc3\xa7a Major es troba absolutament transformada pels edificis constru\xc3\xafts a mitjan segle XX._NEWLINE_L'escut her\xc3\xa0ldic present a la fa\xc3\xa7ana de la pla\xc3\xa7a es troba esculpit en pedra calc\xc3\xa0ria i representa l'emblema dels Vilarig. Hi ha representat un escut de set faixes en ziga-zaga, acompanyat per un cavaller amb elm envoltat de motius ornamentals, en relleu.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl castell es va bastir a principis del segle XV durant el mandat dels Vilamar\xc3\xad, per substituir l'antic castell ubicat entre el carrer del Rall i can Mericano, encara que la Torre de les Hores ja existia pr\xc3\xa8viament donat que possiblement formava part de la primitiva xarxa defensiva. L'any 1411, quan Ramon Sagarriga n'era el propietari, fou ocupat per l'ex\xc3\xa8rcit de Joan de Vilamar\xc3\xad. El 1462 el castell alberg\xc3\xa0 tota la poblaci\xc3\xb3 local per tal de protegir-los durant el setge esdevingut a la Guerra civil catalana._NEWLINE_Els Vilarig accediren al domini del castell de Palau-saverdera a mitjan segle XVI, no se sap per quin cam\xc3\xad. S'hi troba com a senyor a Jofre de Vilarig i de Setant\xc3\xad, bar\xc3\xb3 de Siurana i cavaller de l'ordre de Santiago, que test\xc3\xa0 l'any 1557 a favor del seu fill Francesc. La seva n\xc3\xa9ta Isabel de Vilarig-Cru\xc3\xaflles i de Sinisterra, que test\xc3\xa0 el 1614, es cas\xc3\xa0 amb Francesc de Lanuza-Montbui i de Grimau, bar\xc3\xb3 de Monbui i de Llers i senyor de Ceret._NEWLINE_Al voltant de l'inici del segle XVII, el castell va ser arrendat a diferents masovers, assegurant-se aix\xc3\xad tant el profit econ\xc3\xb2mic com la conservaci\xc3\xb3 de l'immoble. Durant aquest per\xc3\xadode es varen introduir diverses reformes de l'edifici com la disminuci\xc3\xb3 de l'al\xc3\xa7ada de les dues torres circulars bastint una teulada i evolucionant una cap a un paller i l'altra a cambra. D'altra banda la torre de llevant ja havia estat enderrocada pr\xc3\xa8viament. Altres parts de l'edifici, com \xc3\xa9s el cas de la pres\xc3\xb3, van continuar tenint \xc3\xbas fins al segle XIX._NEWLINE_L'any 1845, l'heretat del castell pass\xc3\xa0 a mans de Ramon Viuss\xc3\xa0, ve\xc3\xad de Montmajor, al terme de Sant Joan de Closes. L'any 1912 va ser adquirit per Isidre Paltrer Noy, un palauenc dedicat a la doc\xc3\xa8ncia a Girona. Set anys m\xc3\xa9s tard va ser comprat per Tom\xc3\xa0s Corcoll Veh\xc3\xad, nascut al mas Vent\xc3\xb3s i marit de Rosa Turr\xc3\xb3 Parx\xc3\xa9s. Donat que aquest matrimoni no tingu\xc3\xa9 descend\xc3\xa8ncia fou heretat pel Dr. Roca, metge local a Palau."