b"\n_START_ARTICLE_\nParamagnetisme\n_START_PARAGRAPH_\nEl paramagnetisme \xc3\xa9s la tend\xc3\xa8ncia dels moments magn\xc3\xa8tics lliures (esp\xc3\xadn o orbitals) a alinear-se paral\xc2\xb7lelament a un camp magn\xc3\xa8tic. Si aquests moments magn\xc3\xa8tics estan fortament adaptats entre si, el fenomen ser\xc3\xa0 ferromagnetisme o ferrimagnetisme._NEWLINE_Aquest alineament dels dipols magn\xc3\xa8tics at\xc3\xb2mics amb un camp extern tendeix a enfortir-lo. Aix\xc3\xb2 s'explica per una permeabilitat magn\xc3\xa8tica superior a la unitat o, cosa que \xc3\xa9s el mateix, una susceptibilitat magn\xc3\xa8tica positiva (i petita). En el paramagnetisme pur, el camp actua de manera independent sobre cada moment magn\xc3\xa8tic, i no hi ha interacci\xc3\xb3 entre si. En els materials ferromagn\xc3\xa8tics, aquest comportament tamb\xc3\xa9 pot observar-se, per\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s quan estan sotmesos a temperatures superiors a la seva temperatura de Curie. Els materials paramagn\xc3\xa8tics pateixen el mateix tipus d'atracci\xc3\xb3 i repulsi\xc3\xb3 que els imants normals, quan estan sotmesos a un camp magn\xc3\xa8tic. Tanmateix, en retirar el camp magn\xc3\xa8tic, l'entropia destrueix l'alineament magn\xc3\xa8tic, que ja no est\xc3\xa0 afavorit energ\xc3\xa8ticament._NEWLINE_Com a elements paramagn\xc3\xa8tics podem trobar: l'alumini, el bari, el calci, l'oxigen, el plat\xc3\xad, el sodi, l'estronci, l'urani, el magnesi, el tecneci i el disprosi. Tamb\xc3\xa9 podem parlar de compostos amb propietats paramagn\xc3\xa8tiques com el sulfat de coure, el clorur f\xc3\xa8rric i el clorur mang\xc3\xa0nic.\n_START_SECTION_\nLlei de Curie\n_START_PARAGRAPH_\nEn camps magn\xc3\xa8tics baixos, els materials paramagn\xc3\xa8tics exhibeixen una magnetitzaci\xc3\xb3 en la mateixa direcci\xc3\xb3 del camp extern, i la magnitud de la qual es descriu per la llei de Curie:_NEWLINE_En aquesta equaci\xc3\xb3, M \xc3\xa9s la magnetitzaci\xc3\xb3 resultant, B \xc3\xa9s la densitat de flux magn\xc3\xa8tic del camp aplicat, T \xc3\xa9s la temperatura absoluta (en k\xc3\xa8lvins), i C \xc3\xa9s una constant espec\xc3\xadfica de cada material (la seva constant de Curie). Aquesta llei indica que els materials paramagn\xc3\xa8tics tendeixen a tornar-se cada vegada m\xc3\xa9s magn\xc3\xa8tics en augmentar el camp aplicat, i cada vegada menys magn\xc3\xa8tics en elevar-se la temperatura. _NEWLINE_La llei de Curie nom\xc3\xa9s \xc3\xa9s aplicable a camps baixos o temperatures elevades, ja que falla en la descripci\xc3\xb3 del fenomen quan la majoria dels moments magn\xc3\xa8tics es troben alineats (quan ens acostem a la saturaci\xc3\xb3 magn\xc3\xa8tica). En aquest punt, la resposta del camp magn\xc3\xa8tic al camp aplicat deixa de ser lineal. Arribat al punt de saturaci\xc3\xb3, la magnetitzaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s la m\xc3\xa0xima possible, i no creix m\xc3\xa9s, independentment que s'augmenti el camp magn\xc3\xa8tic o es redueixi la temperatura."