b"\n_START_ARTICLE_\nJean Louis Armand de Quatrefages de Br\xc3\xa9au\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nFill del matrimoni format per Jean-Fran\xc3\xa7ois de Quatrefages i Marguerite-Henriette-Camille de Cabanes, Quatrefages de Br\xc3\xa9au va estudiar entre els anys 1822 i 1826 al Col\xc2\xb7legi Reial de Tournon, destacant-se en matem\xc3\xa0tiques i ci\xc3\xa8ncies exactes._NEWLINE_Va estudiar medicina a la Universitat d'Estrasburg i hi present\xc3\xa0 durant els anys 1829 i 1830 dues tesis de doctorat en ci\xc3\xa8ncies, una de les quals tractava del moviment dels aer\xc3\xb2lits a l'espai i de la suposici\xc3\xb3 que eran impulsats per volcans lunars. Va assistir, a m\xc3\xa9s, en aquest darrer any, a la mateixa facultat de medicina, a cursos de qu\xc3\xadmica i f\xc3\xadsica. En aquesta facultat va llegir dos anys despr\xc3\xa9s la seua tesi de doctor en medicina sobre l'extroversi\xc3\xb3 de la bufeta urin\xc3\xa0ria. _NEWLINE_El 1833 s'estableix com a metge a Tolosa de Llenguadoc i tres anys m\xc3\xa9s tard fund\xc3\xa0 el Journal de m\xc3\xa9decine et de chirurgie de Toulouse. En aquest diari cient\xc3\xadfic va publicar nombrosos treballs de zoologia i, encara que va ostentar el c\xc3\xa0rrec provisional per a aquesta disciplina a la Facultat de Ci\xc3\xa8ncies d'aquesta ciutat, va decidir el 1840 anar-se'n a Par\xc3\xads. A la capital de Fran\xc3\xa7a, les seues inclinacions per les ci\xc3\xa8ncies naturals -especialment, la zoologia i la paleontologia- es van evidenciar en dues tesis m\xc3\xa9s amb qu\xc3\xa8 va revalidar el seu doctorat en aquestes ci\xc3\xa8ncies, les quals tractaven sobre la dentici\xc3\xb3 dels rosegadors i sobre f\xc3\xb2ssils d'aquests animals._NEWLINE_A partir de llavors la seua activitat cient\xc3\xadfica en aquest camp fou fren\xc3\xa8tica, publicant en vint anys gaireb\xc3\xa9 un centenar de treballs, els quals anava combinant amb viatges cient\xc3\xadfics per Fran\xc3\xa7a i Sic\xc3\xadlia, acompanyat d'altres dos c\xc3\xa8lebres naturalistes: Henri Milne Edwards i \xc3\x89mile Blanchard. El resultat de tot aix\xc3\xb2 foren dos volums de Souvenirs d'un naturaliste, publicats el 1854. Per aquests mateixos anys va ensenyar a l'institut Napol\xc3\xa9on abans d'\xc3\xa9sser escollit membre de l'Acad\xc3\xa8mia Francesa de les Ci\xc3\xa8ncies el 1852 i d'ocupar, el 1855, la C\xc3\xa0tedra d'Antropologia i Etnografia del Museu Nacional d'Hist\xc3\xb2ria Natural de Par\xc3\xads. _NEWLINE_Entre els animals invertebrats que va estudiar Quatrefages es troben els an\xc3\xa8l\xc2\xb7lids -sobre els que va publicar el 1865 el seu Histoire naturelle des annel\xc3\xa9s marins et d'eau douce en dos volums- i els mol\xc2\xb7luscs, especialment els gastr\xc3\xb2podes, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 d'altres que tenien a veure amb malalties que atacaven els insectes. Alguns dels seus treballs van \xc3\xa9sser pioners, com els que es refereixen a l'amfiox, animal sobre el qual aquest naturalista franc\xc3\xa8s va realitzar an\xc3\xa0lisis histol\xc3\xb2giques comparatives. Aix\xc3\xad mateix, va destacar la import\xc3\xa0ncia dels estudis embriol\xc3\xb2gics per a emprendre la classificaci\xc3\xb3 dels organismes. _NEWLINE_A l'igual de Milne Edwards, va creure que els organismes havien patit una degradaci\xc3\xb3 o degeneraci\xc3\xb3 (seguint en certa manera les primeres opinions de Lamarck) quant a la seua complexitat estructural, la qual cosa va veure com a resultat de la disminuci\xc3\xb3 de l'activitat fisiol\xc3\xb2gica i de la conseg\xc3\xbcent divisi\xc3\xb3 del treball d'aquestes estructures. Aix\xc3\xad, per exemple, en els mol\xc2\xb7luscs havia desaparegut el sistema circulatori, substitu\xc3\xaft per la funci\xc3\xb3 del sistema digestiu encarregat de fer circular subst\xc3\xa0ncies nutritives en lloc de la sang. La teoria de Quatrefages, anomenada flebenterisme, fou molt controvertida en el seu temps, per\xc3\xb2, de mica en mica, va quedar abandonada._NEWLINE_Quatrefages vulgaritz\xc3\xa0 el nom antropologia a partir del 1855: quan Broca va fundar la Societat d'Antropologia de Par\xc3\xads quatre anys despr\xc3\xa9s, aquesta ci\xc3\xa8ncia va comen\xc3\xa7ar un desplegament sorprenent, al qual aviat es va adherir Quatrefages, conjuntament amb un altre membre de la Societat i deixeble seu al Museu, Ernest Hamy. El 1867 va escriure per a l'Exposici\xc3\xb3 de Par\xc3\xads Rapport sur les progr\xc3\xa8s de l'anthropologie i el 1882, en col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb Hamy, Crania ethnica. Els cinc primers volums d'aquesta obra, a m\xc3\xa9s de tractat de les races humanes f\xc3\xb2ssils, es refereixen fonamentalment a l'estudi dels melanesis i de la ra\xc3\xa7a negra, mentre que el sis\xc3\xa8 (escrit quasi exclusivament per Hamy), als tasmanians i els pap\xc3\xbas._NEWLINE_Va defensar la unitat de l'esp\xc3\xa8cie humana (monogenisme, doctrina que sost\xc3\xa9 que el g\xc3\xa8nere hum\xc3\xa0 procedeix d'una sola parella) en oposici\xc3\xb3 a altres antrop\xc3\xb2legs francesos poligenistes, com Broca o Topinard. L'antropologia havia de tindre en compte per a Quatrefages no nom\xc3\xa9s l'estudi de les races humanes vivents sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 les f\xc3\xb2ssils. Aquest inter\xc3\xa8s es va despertar en gran manera despr\xc3\xa9s dels descobriments de Jacques Boucher de Cr\xc3\xa8vecoeur de Perthes de restes \xc3\xb2ssies i destrals de s\xc3\xadlex el 1863 i d'altres restes d'hom\xc3\xadnids i instruments trobats un any m\xc3\xa9s tard a l'Abric de la Madeleine (Tursac, la Dordonya), aix\xc3\xad com les de l'Home de Cromany\xc3\xb3 trobades a la vila de Las Eisi\xc3\xa1s de Taiac. Quatrefages va intentar conformar una classificaci\xc3\xb3 adequada per a les branques f\xc3\xb2ssils humanes i va creure que, si m\xc3\xa9s no, l'\xc3\xa9sser hum\xc3\xa0 ja existia al Terciari (com va afirmar al V Congr\xc3\xa9s Internacional d'Antropologia i Arqueologia Prehist\xc3\xb2rica realitzat a Bolonya el 1871). _NEWLINE_\xc3\x89s molt possible que el monogenisme de Quatrefages fos en el fons religi\xc3\xb3s, ja que sempre va defensar la idea d'un regne hum\xc3\xa0 separat del regne animal (com va fer a la seua obra L'unit\xc3\xa9 de l'esp\xc3\xa8ce humaine, publicada el 1861). Aquest regne a banda va tindre al principi tants seguidors com detractors, per\xc3\xb2 amb el temps va \xc3\xa9sser rebutjat pr\xc3\xa0cticament per la majoria dels antrop\xc3\xb2legs. Tamb\xc3\xa9 va assumir una posici\xc3\xb3 antievolucionista, publicant diverses obres cr\xc3\xadtiques sobre Darwin: Darwin et seus pr\xc3\xa9curseurs fran\xc3\xa7ais (1870) i Les \xc3\xa9mules de Darwin (1894). Aix\xc3\xb2 no obsta perqu\xc3\xa8 Darwin fos citat com a autoritat cient\xc3\xadfica en les obres de Quatrefages (com quan \xc3\xa9s esmentat, per exemple, en relaci\xc3\xb3 amb les accions dels colons europeus dutes a terme contra els amerindis). I, per la seua banda, Darwin tamb\xc3\xa9 el va citar en L'origen de les esp\xc3\xa8cies en tractar sobre la hibridaci\xc3\xb3 de les arnes (el va lloar com a naturalista i hi va mantindre correspond\xc3\xa8ncia, si b\xc3\xa9 no tenien les mateixes idees sobre l'origen de les esp\xc3\xa8cies)."