b"\n_START_ARTICLE_\nCosmatesc\n_START_PARAGRAPH_\nMosaics d'estil cosmatesc, aquest tipus de terres tot i que van arribar a exportar-se m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 d'It\xc3\xa0lia, s\xc3\xb3n un fenomen propi de la It\xc3\xa0lia medieval, amb el seu m\xc3\xa0xim desenvolupament a la ciutat de Roma i els seus voltants, on es van convertir en convenci\xc3\xb3. El nom d'aquest tipus de paviment prov\xc3\xa9 d'un grup d'artesans que pertanyien a una poderosa fam\xc3\xadlia, els Cosmati, que s'havia especialitzat en decoracions anic\xc3\xb2niques, de car\xc3\xa0cter geom\xc3\xa8tric, a partir d'incrustacions de marbre procedent de restes romanes. A aquest taller se li deuen els paviments de San Paolo fuori le mura, Santa Maria Maggiore, Santa Maria in Cosmedin, entre altres._NEWLINE__NEWLINE_Els terres estan realitzats amb la t\xc3\xa8cnica de l'opus sectile, de la tradici\xc3\xb3 romana, i que \xc3\xa9s recreada lliurement, fet que converteix les obres cosmatesques en un fenomen estrictament medieval. La Renovaci\xc3\xb3 (Renovatio) de la Roma cl\xc3\xa0ssica implica que s'experimenti a nivell art\xc3\xadstic una metamorfosi del material: per aquesta ra\xc3\xb3 el marbre antic va ser recuperat i reelaborat en els tallers medievals. Des del segle VIII, el dret d'atorgar concessions per a l'explotaci\xc3\xb3 dels edificis antics com tamb\xc3\xa9 les pedreres de marbre pertanyia al Papa. En canvi per\xc3\xb2 als segles XII i XIII, aquests drets pertanyien, probablement, com un monopoli, a algunes fam\xc3\xadlies en les quals la capacitat de processament de marbre era heredit\xc3\xa0ria. \xc3\x89s el cas de la fam\xc3\xadlia dels Cosma o Cosmati, que no nom\xc3\xa9s tenia el monopoli del marbre juntament amb altres fam\xc3\xadlies, sin\xc3\xb3 que tamb\xc3\xa9 els treballava en els edificis, concretament en els del poder eclesi\xc3\xa0stic."