b"\n_START_ARTICLE_\nAlfons VI de Lle\xc3\xb3\n_START_SECTION_\nOr\xc3\xadgens familiars\n_START_PARAGRAPH_\nFill segon del rei de Lle\xc3\xb3 Ferran I i la reina de Lle\xc3\xb3 San\xc3\xa7a I. A la mort del seu pare els tres germans mascles es repartiren el regne: aix\xc3\xad Alfons fou nomenat hereu del regne de Lle\xc3\xb3 mentre el seu germ\xc3\xa0 San\xc3\xa7 II de Castella ho fou del regne de Castella i l'altre germ\xc3\xa0, Garcia I de Gal\xc3\xadcia ho fou del regne de Gal\xc3\xadcia.\n_START_SECTION_\nAscens al trons\n_START_PARAGRAPH_\nAlfons s'hagu\xc3\xa9 d'enfrontar molt aviat amb els desitjos expansionistes del seu germ\xc3\xa0 San\xc3\xa7. La pau tan sols va durar mentre va viure la seva mare, la reina San\xc3\xa7a I de Lle\xc3\xb3, per\xc3\xb2 a la seva mort el 1067 van comen\xc3\xa7ar les disputes. _NEWLINE_San\xc3\xa7 II no va acceptar el testament que el seu pare havia deixat i va voler apoderar-se dels territoris dels seus dos germans. Aix\xc3\xad doncs, va despose\xc3\xafr f\xc3\xa0cilment el seu germ\xc3\xa0 Garcia I de Gal\xc3\xadcia, i despr\xc3\xa9s de les batalles de Llantada el 1068 i de Golpejera el 1072, Alfons \xc3\xa9s fet presoner pel seu germ\xc3\xa0 San\xc3\xa7, el qual es fa aix\xc3\xad amb la corona lleonesa durant l'any 1072._NEWLINE_Alfons fou empresonat a la ciutat de Burgos, d'on aconsegueix fugir gr\xc3\xa0cies a l'ajuda i protecci\xc3\xb3 del reiet\xc3\xb3 de la taifa de Toledo. L'assassinat de San\xc3\xa7 II a mans del noble Vellido Dolfos a la ciutat de Zamora li va permetre recuperar el tron de Lle\xc3\xb3 i reclamar com a propi el de Castella, al no tenir San\xc3\xa7 II descendents._NEWLINE_En aquests moments se situa la llegenda de la jura exculpat\xc3\xb2ria, que Alfons VI va realitzar davant El Cid a l'esgl\xc3\xa9sia de Santa Gadea de Bugos, per la seva possible participaci\xc3\xb3 en la mort de San\xc3\xa7 II. Aquests fets van ser aprofitats pel germ\xc3\xa0 menor Garcia per recuperar el tron de Gal\xc3\xadcia, per\xc3\xb2 que torn\xc3\xa0 a perdre l'any seg\xc3\xbcent, el 1073, sent deposat i empresonat de per vida al castell de Luna, on va morir 1090.\n_START_SECTION_\nExpansi\xc3\xb3 territorial\n_START_PARAGRAPH_\nA partir d'aquest moment Alfons VI es va dedicar a engrandir els seus territoris en detriment dels musulmans. El 1076, a la mort del rei San\xc3\xa7 IV de Navarra es va annexionar els territoris actuals del Pa\xc3\xads Basc i adoptant l'any seg\xc3\xbcent el t\xc3\xadtol d'Emperador._NEWLINE_Mitjan\xc3\xa7ant el sistema de les paries va aconseguir que la major part dels regnes de taifes musulmans fossin els seus tributaris._NEWLINE_El 25 de maig de 1085 va conquerir Tulaytula aprofitant la reclamaci\xc3\xb3 del seu antic aliat contra un usurpador del tron. Amb aquesta conquesta el rei castellano-lleon\xc3\xa8s es va titular Emperador de les dues religions i els seus dominis es van estendre fins al riu Tajo, cosa que permet\xc3\xa9 l'amena\xc3\xa7a constant de les taifes cordoveses, sevillanes i granadines. Va conquerir Balansiya el febrer de 1086 amb les tropes d'Alvar F\xc3\xa1\xc3\xb1ez, que es qued\xc3\xa0 encarregat de la defensa perqu\xc3\xa8 Yahya al-Q\xc3\xa0dir hi pogu\xc3\xa9s governar l'emirat de Balansiya. _NEWLINE_Davant aquesta circumst\xc3\xa0ncia, els reis de les taifes van demanar ajuda als almor\xc3\xa0vits, que van desembarcar a la pen\xc3\xadnsula el 1086, obligant al rei a aixecar el Setge de Saraqusta. A la batalla de Sagrajas (Badajoz), l'emir almor\xc3\xa0vit Yusuf ibn Tashfin va aconseguir v\xc3\xa8ncer el rei Alfons VI. Els musulmans van assetjar diverses vegades la ciutat de Toledo, per\xc3\xb2 no van aconseguir conquerir-la.\n_START_SECTION_\nObra cultural\n_START_PARAGRAPH_\nEn el terreny cultural Alfons VI va fomentar la seguretat del Cam\xc3\xad de Santiago i va impulsar la introducci\xc3\xb3 de la reforma del Cister als monestirs castellano-lleonesos. _NEWLINE_El monarca va substuir la lit\xc3\xbargia moss\xc3\xa0rab o toledana per la romana.\n_START_SECTION_\n\xc3\x9altims anys de regnat\n_START_PARAGRAPH_\nEls \xc3\xbaltims anys de regnat, Alfons VI va intentar impedir, sense \xc3\xa8xit, que els almor\xc3\xa0vits aconseguissin consolidar el seu poder al sud de la pen\xc3\xadnsula. Els regnes taifes del sud, aix\xc3\xad com el de D\xc3\xa9nia, van ser ocupats i van derrotar novament el rei castell\xc3\xa0 a la batalla de Salatrices, en la que va rebre una ferida de llan\xc3\xa7a en la t\xc3\xadbia esquerra de la qual mai va guarir, ferida que encara \xc3\xa9s perceptible en les restes del seu esquelet, i novament derrotat a la batalla d'Ucl\xc3\xa9s el 1108, on va morir el seu fill mascle San\xc3\xa7 Alf\xc3\xb3nsez."