b"\n_START_ARTICLE_\nMisiones Orientales\n_START_SECTION_\nEls jesu\xc3\xaftes\n_START_PARAGRAPH_\nAl segle XVII la Companyia de Jes\xc3\xbas va arribar a la zona. Aquests jesu\xc3\xaftes van iniciar la seva activitat creant reduccions, moltes de les quals es van transformar en importants ciutats. En pocs anys, van arribar a crear una trentena de pobles, on els guaran\xc3\xads, que ja comen\xc3\xa7aven a practicar l'agricultura, van acabar d'adoptar el sedentarisme._NEWLINE_Els jesu\xc3\xaftes van crear l'anomenada \xc2\xabProv\xc3\xadncia de les Misiones\xc2\xbb que originalment tenia com a l\xc3\xadmit oriental la L\xc3\xadnia de Tordesillas i com a l\xc3\xadmit septentrional (aproximat) el paral\xc2\xb7lel 20\xc2\xba Sud (a l'est del riu Paran\xc3\xa1, els seus l\xc3\xadmits efectius septentrionals estaven donats pel riu Paranapanema o Paranapan\xc3\xa9), \xc3\xa9s a dir, tota la regi\xc3\xb3 anomenada la Piner\xc3\xada o Guayr\xc3\xa1._NEWLINE_Els territoris de les Misiones Orientales s'estenien pel nord de la Banda Oriental abastant aproximadament la meitat occidental dels actuals estats de Santa Catarina i Rio Grande do Sul aix\xc3\xad com al nord del riu Iguaz\xc3\xba (o \xc2\xabRiu Gran de Curitiba\xc2\xbb). Les Misiones del Guayr\xc3\xa1 abastaven gaireb\xc3\xa9 la totalitat de l'actual estat de Paran\xc3\xa0. Per\xc3\xb2 al produir-se la restauraci\xc3\xb3 de la independ\xc3\xa8ncia de Portugal al 1640, la regi\xc3\xb3 missionera de la Guayr\xc3\xa1 va quedar ocupada per Brasil, havent d'exiliar al sud del Rierol Yabebir\xc3\xad els guaran\xc3\xads de Misiones que no havien estat esclavitzats pels Bandeirantes i Mamelucs. Tot just va poder contenir la invasi\xc3\xb3 luso-brasilera a la ferotge Batalla de Mboror\xc3\xa9 (1641). _NEWLINE_Al 1702 els jesu\xc3\xaftes de la Reducci\xc3\xb3 de Yapey\xc3\xba van crear la \xc2\xabVaqueria del Riu Negre\xc2\xbb, formada per un extens territori entre els rius riu Uruguai, riu riu Negre i riu Cuareim (actualment pertanyent a l'Uruguai) que van dedicar a l'explotaci\xc3\xb3 ramadera. Al 1704 van crear la \xc2\xabVaqueria de les Pinedes\xc2\xbb, on avui hi ha part de l'estat brasiler de Riu Gran del Sud, limitada per la Serra general, el riu Uruguai i els extensos boscos a l'Oest. _NEWLINE_Per ordre reial del 14 d'octubre del 1726, ratificada el de 28 de desembre del 1743, els trenta pobles de Misiones van quedar subordinats al governador de Buenos Aires, fixant-se el riu Tebicuar\xc3\xad com a l\xc3\xadmit amb la Governaci\xc3\xb3 del Paraguai que va haver de cedir alguns pobles._NEWLINE_El 1750 se signa el Tractat de Madrid que divideix les zones espanyola i portuguesa, deixant les Misiones Orientales al Brasil, m\xc3\xa9s o menys amb els l\xc3\xadmits actuals. Aix\xc3\xb2 va provocar descontentament i revoltes. Entre els anys 1754 i 1756 es va dur a terme la Guerra Guaran\xc3\xadtica que va enfrontar als guaran\xc3\xads missioners amb Espanya i Portugal, a causa de la cessi\xc3\xb3 d'aquests set pobles de les Misiones Orientales a Portugal i l'obligaci\xc3\xb3 de traslladar-se a les altres Misiones a l'oest del riu Uruguai.\n_START_SECTION_\nDespr\xc3\xa9s de l'expulsi\xc3\xb3 dels jesu\xc3\xaftes\n_START_PARAGRAPH_\nEn ser expulsats els jesu\xc3\xaftes per ordre del rei Carles III el 27 de febrer del 1767, els franciscans, dominics i mercedaris van quedar-se a c\xc3\xa0rrec els pobles missioners restants._NEWLINE_El 8 d'agost del 1801, un grup de portuguesos irregulars aliats amb alguns guaran\xc3\xads descontents, en el context de la Guerra de les Taronges, van ocupar el poble de S\xc3\xa3o Miguel das Miss\xc3\xb5\xc3\xa9s i pocs dies despr\xc3\xa9s van conquerir la resta del departament i el poble de S\xc3\xa3o Borja. Pr\xc3\xa8viament, el 29 de juny del 1801 les tropes portugueses del Regimento de Cavalaria de Dragoes do Rio Grande do Sul (regiment de Cavalleria de Dracs de Riu Gran del Sud), al comandament del coronel Patr\xc3\xadcio Jos\xc3\xa9 Correia da C\xc3\xa2mara -primer vescomte de Pelotas, t\xc3\xadtol nobiliari brasiler creat per Pedro I do Brasil per decret del 12 d'octubre del 1825-, van destruir la poblaci\xc3\xb3 Batov\xc3\xad - fundada per F\xc3\xa9lix d'Azara l'any anterior-, els pobladors van ser traslladats a sis quil\xc3\xb2metres a l'est en territori considerat part del Brasil. Van destruir tamb\xc3\xa9 el Fort de Santa Tecla al  l\xc3\xadmit de Misiones amb la jurisdicci\xc3\xb3 de Buenos Aires._NEWLINE_El Tractat de Badajoz, va recon\xc3\xa8ixer la sobirania espanyola als territoris conquistats en les Misiones Orientales, signat el 6 de juny del 1801 a la ciutat de Badajoz entre Espanya i Fran\xc3\xa7a d'una banda, i Portugal de l'altre, per posar fi a la Guerra de les Taronges. En relaci\xc3\xb3 a Espanya, Portugal reconeixia definitivament el dret de possessi\xc3\xb3 de la Colonia del Sacramento, i de les Misiones Orientales, que ja s'havia intentat solucionar a trav\xc3\xa9s dels tractats de Madrid del 1750 i de San Ildefonso del 1777. El Tractat tamb\xc3\xa9 estipulava que la violaci\xc3\xb3 de qualsevol dels seus articles conduiria a la seva anul\xc2\xb7laci\xc3\xb3._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la Batalla de Trafalgar, al 1805, en qu\xc3\xa8 francesos i espanyols van perdre davant d'Anglaterra, el govern de Portugal va restaurar les relacions amb els brit\xc3\xa0nics, els seus antics aliats. Aix\xc3\xb2 va portar a la Guerra Peninsular, de manera que Fran\xc3\xa7a va declarar cancel\xc2\xb7lat el Tractat de Badajoz, marxant contra Portugal de nou entre el 1807 i el 1810._NEWLINE_Per la banda portuguesa, el pr\xc3\xadncep regent Joan VI de Portugal, ja arribat al Brasil, va declarar unilateralment nul el Tractat l'1 de maig del 1808, perdent-se per Espanya els set pobles i onze estades a l'est del riu Uruguai que havien quedat en poder portugu\xc3\xa8s. Amb el territori de les Misiones Orientales entre el riu Uruguai a l'Oest i el riu Ibicu\xc3\xad al sud, Portugal va crear el Districte de Misiones, incorporat a la Capitania de San Pedro del Rio Grande do Sul, amb seu en Rio Grande do Sul. Al 1808 va passar a ser Comand\xc3\xa0ncia Militar de Misiones. Despr\xc3\xa9s de la invasi\xc3\xb3 del Regne Unit de Portugal, Brasil i l'Algarve a la Prov\xc3\xadncia Oriental del Riu de la Plata al 1820 el l\xc3\xadmit va quedar establert al riu Cuareim._NEWLINE_En produir-se la Revoluci\xc3\xb3 de Maig el 1810, el Comandant d'Armes de Misiones amb seu a Yapey\xc3\xba, Tom\xc3\xa1s de Rocamora, va adherir-se a ella, per la qual la Primera Junta el va nomenar Governador Intendent de Misiones, finalitzant aix\xc3\xad l'administraci\xc3\xb3 espanyola en aquests territoris.\n_START_SECTION_\nSan Francisco de Borja\n_START_PARAGRAPH_\nLa primera reducci\xc3\xb3 en ser creada de les set, va ser San Francisco de Borja (en portugu\xc3\xa8s S\xc3\xa3o Francisco de Borja) fundada pel pare jesuita Francisco Garc\xc3\xada, era una extensi\xc3\xb3 de la reducci\xc3\xb3 de Santo Tom\xc3\xa9 (Corrientes), d'on van sortir 195 persones. En aquella hi va treballar el pare Jos\xc3\xa9 Brasanelli. Al 1707 aquesta reducci\xc3\xb3 comptava amb dos mil vuit-centes catorze habitants. D'aquesta reducci\xc3\xb3 va n\xc3\xa9ixer la ciutat de S\xc3\xa3o Borja.\n_START_SECTION_\nSan Lu\xc3\xads Gonzaga\n_START_PARAGRAPH_\nTamb\xc3\xa9 anomenat en portugu\xc3\xa8s S\xc3\xa3o Luiz Gonzaga. El seu origen est\xc3\xa0 en la transfer\xc3\xa8ncia, el 1687, de dos mil nou-centes vint-i-dos persones que abans habitaven les reduccions de San Joaqu\xc3\xadn i Santa Teresa. El pare Alfonso del Castillo, superior de tots els pobles, va liderar la fundaci\xc3\xb3. El primer capell\xc3\xa0 va ser el pare Miguel Fern\xc3\xa1ndez. El 1707 la seva poblaci\xc3\xb3 s'havia redu\xc3\xaft a mil nou-centes noranta-set persones. Va ser l'origen de la ciutat moderna de S\xc3\xa3o Luiz Gonzaga.\n_START_SECTION_\nSan Nicol\xc3\xa1s\n_START_PARAGRAPH_\nTamb\xc3\xa9 anomenat en portugu\xc3\xa8s S\xc3\xa3o Nicolau. La seva poblaci\xc3\xb3 antigament habitava aquest mateix indret, a la reducci\xc3\xb3 fundada pel pare Roque Gonz\xc3\xa1lez de Santa Cruz al 1626, per\xc3\xb2 havia estat expulsada pels atacs dels Bandeirantes de Francisco Bueno. Van passar a territori de l'actual Argentina i van fundar la reducci\xc3\xb3 dels Ap\xc3\xb3stoles, cap on es dirigirien refugiats tamb\xc3\xa9 de la reducci\xc3\xb3 de Tap\xc3\xa9s. Al 1687 aquests pobles es van unir i van tornar a Riu Gran del Sud, refundant San Nicol\xc3\xa1s el 2 de febrer._NEWLINE_Aquest renaixement va ser signat per un cicl\xc3\xb3 i un incendi, desastres que van destruir bona part de les instal\xc2\xb7lacions, incloent l'esgl\xc3\xa9sia. Per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s la reducci\xc3\xb3 es va tornar a recompondre, sent reconstru\xc3\xaft el temple parroquial en pedra sota l'orientaci\xc3\xb3 del pare Anselmo de la Matta. Va arribar a tenir set mil set-centes cinquanta-una persones al 1732, i va donar origen a la ciutat de S\xc3\xa3o Nicolas.\n_START_SECTION_\nSan Miguel Arc\xc3\xa1ngel\n_START_PARAGRAPH_\nTamb\xc3\xa9 anomenat en portugu\xc3\xa8s S\xc3\xa3o Miguel Arcanjo.El seu primer fundador va ser el pare Crist\xc3\xb3bal de Mendoza, al 1632, per\xc3\xb2 va ser atacat per predadors Bandeirantes, i es va veure obligat a abandonar el lloc amb els ind\xc3\xadgenes i es va refugiar a Concepci\xc3\xb3n. Van tornar-hi al 1687 unes quatre mil cent noranta-cinc persones. En tres anys ja estava gaireb\xc3\xa9 completa amb la construcci\xc3\xb3 d'aproximadament un centenar de cases (habitatges de ma\xc3\xa7oneria -parets de maons, teulades a dues aig\xc3\xbces, etc.- i l'anomenada \xc2\xabcasa dels pays\xc2\xbb o habitatge mon\xc3\xa0stica dels religiosos jesu\xc3\xaftes._NEWLINE_Al 1697 San Miguel va ser dividida, partint d'ella dos mil vuit-centes trenta-dues persones van fundar la reducci\xc3\xb3 de San Juan Bautista de las Misiones. De forma que al 1707 San Miguel Arc\xc3\xa1ngel posse\xc3\xafa tres mil cent deu habitants. L'esgl\xc3\xa9sia va ser obra del pare Juan Bautista Pr\xc3\xadmoli, que del 1735 a 1744, la va aixecar emprant nom\xc3\xa9s operaris ind\xc3\xadgenes.\n_START_SECTION_\nSan Lorenzo M\xc3\x81rtir\n_START_PARAGRAPH_\nTamb\xc3\xa9 anomenat en portugu\xc3\xa8s S\xc3\xa3o Louren\xc3\xa7o M\xc3\xa1rtir.Va ser fundada el 1690 amb nadius de Santa Maria la Major, descendents dels fugitius de Guayr\xc3\xa1, que es van instal\xc2\xb7lar al lloc liderats pel pare Bernardo de La Veja. Al 1731 hi havia sis mil quatre-cents habitants en aquest poble. Els seus romanents estan localitzats en S\xc3\xa3o Louren\xc3\xa7o das Miss\xc3\xb5es.\n_START_SECTION_\nSan Juan Bautista\n_START_PARAGRAPH_\nTamb\xc3\xa9 anomenat en portugu\xc3\xa8s S\xc3\xa3o Jo\xc3\xa3o Batista. Fundada pel pare Antonio Sepp, aficionat a la m\xc3\xbasica, arquitectura, urbanisme, rellotgeria, pintura i escultura. Va ser seguit per dos mil vuit-centes trenta-dues persones ori\xc3\xbcndes de la reducci\xc3\xb3 de San Miguel. Els treballs a l'esgl\xc3\xa9sia es van iniciar al 1708, quan ja havia tres mil quatre-centes persones habitant el llogarret. Sota l'orientaci\xc3\xb3 de Sepp aquesta reducci\xc3\xb3 va mostrar un alt nivell d'activitat cultural. Les seves ru\xc3\xafnes es localitzen a la ciutat d'Entre-Iju\xc3\xads._NEWLINE_Sepp tamb\xc3\xa9 va ser un ge\xc3\xb2leg i mineralogista, extraient el primer ferro de les Misiones, fent instruments variats i fins i tot objectes de l'esgl\xc3\xa9sia del seu poble. La seva obra primera va ser el Rellotge amb carill\xc3\xb3 instal\xc2\xb7lat al Campanar de l'esgl\xc3\xa9sia que, en donar les hores, feia desfilar pel taulell dels dotze ap\xc3\xb2stols.\n_START_SECTION_\nSan \xc3\x81ngel Custodia (San \xc3\x81ngel Guardi\xc3\xa1n de las Misiones)\n_START_PARAGRAPH_\nTamb\xc3\xa9 anomenat en portugu\xc3\xa8s Santo \xc3\x82ngelo Cust\xc3\xb3dio . La seva poblaci\xc3\xb3 anteriorment habitava Concepci\xc3\xb3n, van passar per Iju\xc3\xad i per fi es van fixar -al 1707 - amb dos mil vuit-centes setanta-nou persones al comandament del pare Diego d'Hasse a la ciutat actualment anomenada San \xc3\x82ngelo. Va ser el lloc on va n\xc3\xa9ixer Carlos d'Alvear.\n_START_SECTION_\nGuerra de la Independ\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nLa recuperaci\xc3\xb3 de les Misiones Orientales comen\xc3\xa7a amb l'aparici\xc3\xb3 al 1811 del comandant argent\xc3\xad guaran\xc3\xad Andresito Gua\xc3\xa7urar\xc3\xbd, qui va ser un dels primers cabdill federals. Se suma a les tropes de Manuel Belgrano en l'intent d'alliberar al Paraguai dels espanyols, despr\xc3\xa9s va acompanyar a Belgrano fins a la Banda Oriental amb el mateix objectiu. No obstant aix\xc3\xb2 en ser despla\xc3\xa7at Belgrano de la direcci\xc3\xb3 de les tropes i ser suplantat pel unitari Jos\xc3\xa9 Rondeau, Andresito Gua\xc3\xa7urar\xc3\xbd va decidir adherir als federals liderats per Jos\xc3\xa9 Gervasio Artigas , qui ho van apadrinar; Per la seva amistat amb aquest va arribar a ser anomenat Andresito Artigas. Era de fam\xc3\xadlia guaran\xc3\xad, el que -de no haver intervingut Artigas- l'hagu\xc3\xa9s excl\xc3\xb2s de l'oficialitat de l'\xc3\xa8poca._NEWLINE_Al 1815 va v\xc3\xa8ncer als invasors a Candelaria (prop de l'actual ciutat de Posadas), alliberant despr\xc3\xa9s Santa Anna, San Ignacio Min\xc3\xad i Corpus._NEWLINE_Al setembre del 1816, Andresito va travessar el riu Uruguai a Itaqu\xc3\xad; Va derrotar novament a les tropes brasileres, aconseguint aix\xc3\xad alliberar gran part de les Misiones Orientales, en l'extensi\xc3\xb3 anomenada El Tap\xc3\xa9 ('El cam\xc3\xad [cap al mar]', a guaran\xc3\xad; En aquest cas, el cam\xc3\xad cap als ports de l'Atl\xc3\xa0ntic). Novament victori\xc3\xb3s en la batalla de Rinc\xc3\xb3n de La Cruz, va posar lloc a la seva ciutat natal, per\xc3\xb2 els refor\xc3\xa7os que van arribar a auxiliar els defensors el van obligar a retirar-se novament despr\xc3\xa9s del Riu Uruguai._NEWLINE_Els luso-brasilers van passar novament a l'ofensiva, avan\xc3\xa7ant sobre la barra del riu Aguapey. El 17 gener del 1817, per ordres del governador militar luso-brasiler de Rio Grande do Sul, van envair les Misiones mesopot\xc3\xa0miques, saquejant i destruint les poblacions de La Cruz, Yapey\xc3\xba, Santo Tom\xc3\xa9, Santa Mar\xc3\xada, M\xc3\xa1rtires, San Jos\xc3\xa9, San Ignacio Min\xc3\xad, Ap\xc3\xb3stoles, i San Carlos. No obstant aix\xc3\xb2, Andresito els va fer front a aquestes \xc3\xbaltimes dues places, derrotant-los i obligant-los a retirar-se; La situaci\xc3\xb3 li va permetre passar a la contraofensiva, avan\xc3\xa7ant fins a reconquerir San Francisco de Borja i gran part de les Misiones Orientales._NEWLINE_Per\xc3\xb2 al 1819 els luso-brasilers van contraatacar; Andresito Guazurar\xc3\xad era l'\xc3\xbanic cabdill preparat per enfrontar-los, pel que va avan\xc3\xa7ar fins a la frontera i va intentar assetjar Chagas. Els brasilers, recolzats per tropes fresques acabades d'arribar de Porto Alegre i Alegrete, li van fer front en el combat de Ita-Curuv\xc3\xad. La desigual trobada va ser desastrosa per a les forces d'Andresito; Molts dels seus homes, entre ells el tuvich\xc3\xa1 Tirapar\xc3\xa9, van caure en combat, i Andresito es va veure obligat a abandonar el camp, amb la idea de tornar a formar les seves tropes al marge occidental de l'Uruguai. No obstant aix\xc3\xb2 va ser fet presoner pels brasilers quan intentava travessar el riu. Va ser torturat i empresonat a Rio de Janeiro, on va morir un parell d'anys despr\xc3\xa9s._NEWLINE_Aquell mateix any es va signar a Montevideo l'anomenat Tractat de la Farola, pel qual els nascuts a la Banda Oriental que van abandonar a Jos\xc3\xa9 Gervasio Artigas i van passar a formar part del pro-brasiler Club del Bar\xc3\xb3 (antecedent del Partit Colorado) cedien les Misiones Orientales al ja regne del Brasil a canvi de la construcci\xc3\xb3 d'un far a l'illa de Flores. Entre els signataris d'aquest tractat hi havia Juan Jos\xc3\xa9 Dur\xc3\xa1n.\n_START_SECTION_\nGuerra del Brasil\n_START_PARAGRAPH_\nManuel Dorrego, a c\xc3\xa0rrec de les relacions exteriors de les Prov\xc3\xadncies Unides del Riu de la Plata durant la Guerra del Brasil va comissionar al governador santafes\xc3\xad Estanislao L\xc3\xb3pez per a l'alliberament de les Misiones Orientales com a pas previ al desallotjament dels brasilers, que establia Porto Alegre. Aix\xc3\xad l'any 1828 des de Santa Fe les tropes comandades per ell van travessar el riu Uruguai per La Cruz i Itaqu\xc3\xad alliberant -al costat de les tropes de Fructuoso Rivera - les Misiones Orientales; En aquella ocasi\xc3\xb3 les forces que dirigia L\xc3\xb3pez van aconseguir la poblaci\xc3\xb3 (actualment brasilera) de Cruz Alta i esperant refor\xc3\xa7os, buscaven fer caure Porto Alegre._NEWLINE_Mentrestant, Dorrego va aconseguir que un mercenari alemany anomenat Friedrich Bauer va deixar d'estar al servei del Brasil i va intentar la creaci\xc3\xb3 de la Rep\xc3\xbablica de Santa Catarina. Dorrego tamb\xc3\xa9 va tenir relaci\xc3\xb3 amb els principals l\xc3\xadders riu riograndense: Bento Gon\xc3\xa7alves da Silva i Bento Manuel Ribeiro per a qu\xc3\xa8 creessin la Rep\xc3\xbablica de San Pedro del Rio Grande, per\xc3\xb2 l'imp\xc3\xa0s a la Guerra del Brasil i la pressi\xc3\xb3 anglesa (exercida directament per l'enviat lord John Ponsonby) van for\xc3\xa7ar al fet que Dorrego accept\xc3\xa9s el Tractat preliminar de Pau, que deixava novament en poder del Brasil les Misiones Orientales._NEWLINE_Amb els guaran\xc3\xads que habitaven les Misiones Orientales -i que van ser for\xc3\xa7ats a exiliar-se-, Fructuoso Rivera va fundar al 1829 la ciutat oriental de Bella Uni\xc3\xb3n. Al 1852 despr\xc3\xa9s de v\xc3\xa8ncer els \xc2\xabcolorados\xc2\xbb aliats del Brasil als nacionals, el territori al nord del Quareim va ser cedit al Brasil la qual cosa va motivar un nou desallotjament de la poblaci\xc3\xb3 i al 1853 va ser refundada amb el nom de Santa Rosa de la Bella Uni\xc3\xb3n del Quareim.\n_START_SECTION_\nMisiones Orientales Mesopot\xc3\xa0miques\n_START_PARAGRAPH_\nFins al 1895 la Rep\xc3\xbablica Argentina va reivindicar, davant del Brasil, com a part del llavors Territori Nacional de les Misiones (que despr\xc3\xa9s donaria lloc a l'actual prov\xc3\xadncia de Misiones) una regi\xc3\xb3 d'uns trenta mil km\xc2\xb2 que actualment est\xc3\xa0 compresa a l'extrem sud-oest de l'estat de Paran\xc3\xa0 i el ter\xc3\xa7 occidental de l'estat de Santa Catarina. Aquesta \xc3\xa0rea tenia com a l\xc3\xadmits per l'est el tur\xc3\xb3 de Oyarbide (actualment anomenat a la cartografia brasilera \xc2\xabMorro do Cap\xc3\xa3o Doce\xc2\xbb; coordenades: 26\xc2\xb0\xc2\xa042\xe2\x80\xb2\xc2\xa0S, 51\xc2\xb0\xc2\xa024\xe2\x80\xb2\xc2\xa0O), i dos dels rius que neixen en aquest: el riu Chapec\xc3\xb3/Xapeco (anomenat llavors tamb\xc3\xa9: Pequir\xc3\xad Guaz\xc3\xba) i el Jangada (o San Antonio Guaz\xc3\xba). Pel nord limitava amb el riu Iguaz\xc3\xba, i pel sud limitava amb el riu Uruguai. El litigi va acabar amb un laude del president nord-americ\xc3\xa0 Cleveland a favor del Brasil, motiu pel qual l'estat brasiler denomina Clevelandia a un municipi i ciutat de la regi\xc3\xb3 que va ser litigada._NEWLINE_Aquest territori no tenia relaci\xc3\xb3 amb els set pobles de les Misiones Orientales ocupades pels portuguesos i malgrat haver estat part de l'\xc3\xa0rea d'influ\xc3\xa8ncia de les missions jesu\xc3\xaftes, aquests no van instal\xc2\xb7lar-hi cap reducci\xc3\xb3, ni els seus habitants es van assimilar a les missions. Va romandre inexplorat, fet que amb el temps va originar el conflicte de l\xc3\xadmits al no haver certesa sobre els rius que el creuaven."