b'\n_START_ARTICLE_\nAgilulf\n_START_SECTION_\nL\'ascens al tron\n_START_PARAGRAPH_\nAgilulf, un parent lluny\xc3\xa0 (cos\xc3\xad) del seu predecessor Autari era de Tur\xc3\xadngia i pertanyia al clan Anawas. Pau el Diaca en la seva Historia Langobardorum descriu en forma novel\xc2\xb7lesca la investidura d\'Agilulf. En la tardor del 590, poc despr\xc3\xa9s de la mort sobtada d\'Autari, els ducs longobards van demanar a la reina Teodolinda, v\xc3\xaddua despr\xc3\xa9s de poc m\xc3\xa9s d\'un any de matrimoni amb Autari, consell per elegir el nou rei. Agilulf, llavors duc de Tor\xc3\xad, va anar a retre homenatge a la reina i li va besar la m\xc3\xa0 en senyal de respecte. Teodolinda li va preguntar per qu\xc3\xa8 li va besar la m\xc3\xa0, quan ell tenia dret a besar-la al llavis; d\'aquesta manera, el va investir amb el dret de ser rei, i al mateix temps el seu marit. Es van casar el novembre d\'aquest mateix any 590._NEWLINE_\xc3\x89s m\xc3\xa9s probable que tota l\'operaci\xc3\xb3 fos orquestrada per Agilulf mateix, que el maig de l\'any seg\xc3\xbcent 591 va obtenir la investidura en l\'assemblea del poble de Mil\xc3\xa0 (Mil\xc3\xa0, juntament amb la resid\xc3\xa8ncia d\'estiu de Monza, fou la nova capital d\'Agilulf i Teodolinda, en lloc de Pavia). En qualsevol cas, va ser el primer senyal de la influ\xc3\xa8ncia de la dona en la pol\xc3\xadtica de l\'estat, de manera que els historiadors solen atribuir a ambd\xc3\xb3s les decisions m\xc3\xa9s importants del seu llarg regnat. El matrimoni era per Teodolinda i Agilulf, fins i tot al marge de la "novel\xc2\xb7la", un fort factor de legitimitat, no nom\xc3\xa9s perqu\xc3\xa8 era la reina. Teodolinda, de fet, era la filla del duc Garibald I de Baviera i, sobretot, descendia per la seva mare de Waccho el rei longobard de la prestigiosa dinastia dels Letings._NEWLINE_Alguns ducs, especialment entre aquells que havien abandonat el camp longobard el 590 per unir-se als francs i bizantins, no el van acceptar com a rei de seguida, i Agilulf es va veure obligat a guanyar-se la lleialtat per les armes. La rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 d\'alguns ducs, entre els quals es va destacar Gaidulf de B\xc3\xa8rgam, va durar fins al 594, quan Agilulf va derrotar i condemnar a la forca per tra\xc3\xafci\xc3\xb3 a molts dels ducs rebels.\n_START_SECTION_\nPol\xc3\xadtica\n_START_PARAGRAPH_\nAgilulf va seguir les directrius pol\xc3\xadtiques del seu predecessor, Autari. Per lliurar-se del perill d\'una guerra que l\'obligu\xc3\xa9s a lluitar en dos fronts, contra els francs i contra els bizantins, va concloure la pau amb els francs d\'Austr\xc3\xa0sia que, a canvi de la seguretat de la frontera nord-occidental, va imposar un homenatge als longobards i un tribut. A mitjans dels anys noranta Agilulf va concloure una alian\xc3\xa7a amb els \xc3\xa0vars, assegurant la frontera oriental._NEWLINE_Assegurada la tranquil\xc2\xb7litat externa, Agilulf va poder reprendre la pressi\xc3\xb3 contra els bizantins, que estaven en guerra en aquests anys contra els perses. Entre el 590 i el 603 es va produir un avan\xc3\xa7 longobard decidit a la Pen\xc3\xadnsula, en repetides ocasions malgrat la treva signada amb els bizantins des del 598, quan, amb la substituci\xc3\xb3 de l\'exarca de Ravenna, Rom\xc3\xa0 (589-598), per Cal\xc2\xb7l\xc3\xadnic (598-603), es va establir un acord tripartit (que tamb\xc3\xa9 inclo\xc3\xafa al papa Gregori el Gran) per un equilibri al centre-nord d\'It\xc3\xa0lia. Al sud, per\xc3\xb2, van ser anys de progr\xc3\xa9s militar significatiu, liderat pels ducs Arechis I de Benevent i Ariulf de Spoleto. Agilulf va procedir a la reconquesta de Parma i Piacenza, i va arribar, l\'any 593, a amena\xc3\xa7ar a la pr\xc3\xb2pia Roma. El Papa Gregori I, per tal d\'evitar el saqueig de la ciutat l\'any 593, va haver de pagar a Agilulf, que a m\xc3\xa9s de rei dels llombards era cap de l\'Esgl\xc3\xa9sia cristiana ariana, 500 lliures d\'or. _NEWLINE_Entre els anys 601-602 es va trencar la treva i alguns pr\xc3\xadnceps del nord es van rebel\xc2\xb7lar contra el rei. Recolzats pels bizantins, els rebels a Parma van fer presoners a Godescalc el duc local, i la seva dona, que era filla d\'Agilulf. La reacci\xc3\xb3 del rei va ser dura, va derrotar i va matar als rebels i posteriorment va conquistar per primera vegada P\xc3\xa0dua pels longobards. M\xc3\xa9s tard van seguir Este, Monselice i Abano i altres territoris subjectes a Ravenna, per\xc3\xb2 amb una considerable autonomia, i finalment a Cremona i M\xc3\xa0ntua. Els bizantins es van veure obligats, el 603, a retornar als presoners i demanar una nova treva._NEWLINE_Refor\xc3\xa7ada per nombrosos \xc3\xa8xits, l\'any 604 va associar al tron al seu fill Adaloald de nom\xc3\xa9s dos anys. La cerim\xc3\xb2nia es va dur a terme amb un ritu d\'inspiraci\xc3\xb3 bizantina, per expressar la intenci\xc3\xb3 d\'Agilulf d\'enfortir-se i presentar-se a si mateix com el rei de tota It\xc3\xa0lia i no nom\xc3\xa9s dels longobards, i va triar a l\'antiga metr\xc3\xb2polis de Mil\xc3\xa0 per a la seva coronaci\xc3\xb3 i la seva capital (la resid\xc3\xa8ncia d\'estiu estava a prop de Monza) i es va anomenar, segons est\xc3\xa0 escrit en una corona votiva, com "Gratia Dei rex totius Italiae". Al costat de la reivindicaci\xc3\xb3 d\'unitat entre els longobards i el llatins (italoromans), per primera vegada en la hist\xc3\xb2ria de Llombardia va apar\xc3\xa8ixer una refer\xc3\xa8ncia a la voluntat divina en la legitimitat del rei._NEWLINE_En els \xc3\xbaltims anys del seu regnat va continuar la tasca d\'integraci\xc3\xb3 entre les dues races sota el seu ceptre i es va enfortir per la renovaci\xc3\xb3 dels tractats de seguretat fronterera amb els francs i els \xc3\xa0vars. Amb el suport d\'aquests \xc3\xbaltims va aixafar la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 del duc de Fri\xc3\xbcl, Gisulf II._NEWLINE_Agilulf va morir a Mil\xc3\xa0 el 616, despr\xc3\xa9s de 25 anys de regnat, sent el primer rei dels longobards a morir de mort natural. El va succeir el seu fill Adaloald.\n_START_SECTION_\nLes relacions amb el papat\n_START_PARAGRAPH_\nSota la influ\xc3\xa8ncia de la Teodolinda cat\xc3\xb2lica, Agilulf va comen\xc3\xa7ar la conversi\xc3\xb3 al catolicisme dels longobards i va treballar per a la recomposici\xc3\xb3 del cisma tricapitol\xc3\xad que implicava les di\xc3\xb2cesis de Mil\xc3\xa0 i d\'Aquileia. La correcci\xc3\xb3 de les relacions amb el papat va donar lloc a la devoluci\xc3\xb3 dels b\xc3\xa9ns eclesi\xc3\xa0stics expropiats confirmant l\'inici de la integraci\xc3\xb3 de la religi\xc3\xb3 i la pol\xc3\xadtica._NEWLINE_L\'inici del regnat va coincidir amb el creixement de l\'heretgia. El bisbe de Mil\xc3\xa0, havia estat fidel a Roma es trobava a G\xc3\xa8nova, i a la cort de Monza va assumir el paper de cap visible de l\'Esgl\xc3\xa9sia entre els longobards el monjo Segon de Non (o Segon de Trent). Fou Segon de Non qui va redactar un document que va ser una de les fonts de Pau el Diaca per la seva Historia Langobardorum, i que passa a ser el m\xc3\xa9s antic escrit de l\'era longobarda: la Historiola de Langobardorum gestis. Des del punt de vista religi\xc3\xb3s, en aquell temps entre els longobards hi havia cat\xc3\xb2lics, tricapitolins, arrians i pagans._NEWLINE_Remunta a aquest per\xc3\xadode un intercanvi de cartes entre Gregori el Gran i Teodolinda, que van construir una fruct\xc3\xadfera relaci\xc3\xb3. El 594, a Roma, el Papa es va reunir amb el rei, que va preferir arribar a un acord en lloc de la conquesta de la ciutat. Contactar amb el papa tamb\xc3\xa9 va donar lloc a un acord d\'alto el foc amb Ravenna, conveni anual renovat diverses vegades. Gregori el Gran, al seu torn, va veure reconeguda la independ\xc3\xa8ncia total de Roma._NEWLINE_Un pas decisiu cap a la unificaci\xc3\xb3 religiosa del seu regnat, element decisiu de la pol\xc3\xadtica de cohesi\xc3\xb3, va ser feta per Agilulf el 603, quan el fill Adaloald fou batejat com a cat\xc3\xb2lic i confirmat hereu. Agilulf per\xc3\xb2 no es va convertir, per por a molestar els guerrers del seu poble, la majoria arrians i pagans. Al final del seu regnat, va prendre sota la seva protecci\xc3\xb3 l\'abat Columb\xc3\xa0 i li va concedir un terreny per construir un monestir als Apenins; l\'abadia de Bobbio va ser fundada l\'any 614.\n_START_SECTION_\nL\'art en l\'era d\'Agilulf i Teodolinda\n_START_PARAGRAPH_\nAmb Agilulf Teodolinda hi va haver interessants produccions art\xc3\xadstiques, tant contempor\xc3\xa0nies com posteriors per\xc3\xb2 en relaci\xc3\xb3 amb els seus personatges._NEWLINE_El nom d\'Agilulf est\xc3\xa0 vinculat a una joia anomenada "Creu d\'Agilulf". La creu va ser probablement votiva i penjava del centre de la corona reial. T\xc3\xa9 la forma d\'una creu llatina, amb els bra\xc3\xa7os que es creuen entre si al centre. Els bra\xc3\xa7os estan eixamplats cap al final, \xc3\xa9s d\'or adornada amb pedres precioses._NEWLINE_Els llombards, com tots els b\xc3\xa0rbars, poques vegades representen figures humanes o animals. L\'excepci\xc3\xb3 \xc3\xa9s la gallina amb els pollets, escultura en plata daurada i en relleu, que mostra una gallina amb els seus set pollets. Les vuit escultures petites es col\xc2\xb7loquen en una base plana de coure que substitueix l\'original que estava en plata. Va ser encarregada probablement per Teodolinda, i es reprodueix en el vidre de la catedral de Monza com un dels regals oferts per la reina a Sant Joan Baptista._NEWLINE_L\'Evangeliari de Teodolinda, t\xc3\xa9 una elegant caixa d\'or, adornada amb pedres precioses, i \xc3\xa9s una obra mestra de la joieria cristiana antiga._NEWLINE_Una altra joia que data d\'aquest per\xc3\xadode \xc3\xa9s la "Corona de Ferro". T\xc3\xa9 sis plaques rectangulars d\'or unides per frontisses i est\xc3\xa0 coberta per un anell de ferro a l\'interior. La tradici\xc3\xb3 diu que el ferro va ser fet d\'un clau amb el qual Jesucrist va ser crucificat i d\'aqu\xc3\xad es despr\xc3\xa8n el nom. Les plaques estan decorades amb pedres precioses, esmalts i rosetes d\'or que junts creen un delicat floral. El valor de la corona de ferro \xc3\xa9s altament simb\xc3\xb2lica: \xc3\xa9s la corona amb la qual es van coronar rei d\'It\xc3\xa0lia els conqueridors, fins i tot Napole\xc3\xb3._NEWLINE_Totes aquestes joies es conserven al Museu de la catedral de Monza, l\'esgl\xc3\xa9sia deu la seva fundaci\xc3\xb3 a Teodolinda mateixa: ella va ser responsable de la construcci\xc3\xb3 d\'un Oracle (capella de la reina) de planta en forma de creu grega, de la qual avui nom\xc3\xa9s queden les parets perimetrals.'