b'\n_START_ARTICLE_\nYolande Mukagasana\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nInfermera anestesista durant 19 anys al centre hospitalari de Kigali i despr\xc3\xa9s infermera cap en el seu propi dispensari privat, va ser v\xc3\xadctima el 1994 de les massacres que van devastar el pa\xc3\xads. Va sobreviure al genocidi de Ruanda per part dels tutsi per\xc3\xb2 va perdre als seus tres fills, al seu marit i als seus germans. Va obtenir la nacionalitat belga en 1999.\n_START_SECTION_\nObres\n_START_PARAGRAPH_\nHa publicat dues obres autobiogr\xc3\xa0fiques La mort ne veut pas de moi (1997) i N\'aie pas peur de savoir - Rwanda: une rescap\xc3\xa9e tutsi raconte i contes. ha coescrit tamb\xc3\xa9 junt amb Jacques Delcuvellerie i el Groupov, l\'obra de teatre Rwanda 94. Amb el fot\xc3\xb2graf Alain Kazinierakis ha publicat un llibre compost pels testimonis dels supervivents titulat Les blessures du silence._NEWLINE_El testimoniatge de Yolande Mukagasana ha estat referenciat i analitzat diverses vegades en el context de l\'estudi del genocidi ruand\xc3\xa8s i la seva expressi\xc3\xb3. Per exemple, Emmanuel Muligo va analitzar com expressar els valors indescriptibles i la funci\xc3\xb3 terap\xc3\xa8utica del testimoni des d\'un angle literari: estrat\xc3\xa8gies discursives i processos literaris per a testificar l\'experi\xc3\xa8ncia del genocidi, apropar-se a l\'horror, preservar la mem\xc3\xb2ria de l\'esdeveniment i les seves v\xc3\xadctimes ...\n_START_SECTION_\nPremis i reconeixements\n_START_PARAGRAPH_\nHa rebut el premi "Colom d\'or de la pau" el 3 de juliol de 2002 a Roma.'