b'\n_START_ARTICLE_\nLlimiana\n_START_SECTION_\nEtimologia\n_START_PARAGRAPH_\nCom afirma Joan Coromines, el nom d\'aquesta vila est\xc3\xa0 documentat des d\'abans del 893, Limignana, Limyana, Liminiana, etc\xc3\xa8tera, s\xc3\xb3n formes derivades d\'un nom propi llat\xc3\xad en femen\xc3\xad, possiblement perqu\xc3\xa8 era una forma adjectiva a villa, encara que s\'omet\xc3\xa9s dels documents aquest primer mot, Aix\xc3\xad, \xe2\x80\x9cLlimiana\xe2\x80\x9d voldria dir \xe2\x80\x9cla vil\xc2\xb7la pertanyent a la fam\xc3\xadlia dels limians\xe2\x80\x9d, o \xe2\x80\x9cde la fam\xc3\xadlia L\xc3\xadmia\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xadmit amb Vilanova de Mei\xc3\xa0 i Camarasa (Noguera)\n_START_PARAGRAPH_\nEl terme de Llimiana compr\xc3\xa8n la major part del vessant septentrional del Montsec de R\xc3\xbabies. La carena d\'aquesta important serra forma tot el l\xc3\xadmit meridional del terme municipal de Llimiana. En aquest tram, Llimiana confronta en la seva meitat oriental amb el terme de Vilanova de Mei\xc3\xa0, i a l\'occidental amb l\'enclavament de R\xc3\xbabies, del terme de Camarasa, tots dos de la Noguera. El termenal comen\xc3\xa7a al Tossal de Mirapallars-i-Urgell, de 1.668 m. alt., i cap a ponent va trobant el Tossal de la Torreta, de 1.677, la Portella Blanca (1.468), la Roca de Migjorn (1.465) i lo Peladet (1.471), aquests tres ja en terme de Camarasa, segueix tot el Cinglo de la Feixa Llarga, passant per Sant Juli\xc3\xa0, arriba a la Torreta, de 1.139 m. alt., i pel Pas de l\'Osca, davalla de sobte cap al Pas de Terradets, de 354 m. alt.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xadmit amb \xc3\x80ger (Noguera)\n_START_PARAGRAPH_\nPel costat de ponent, el terme tamb\xc3\xa9 est\xc3\xa0 clarament delimitat: la Noguera Pallaresa, al Pas dels Terradets t\xc3\xa9 un tros de termenal com\xc3\xba amb \xc3\x80ger, de la Noguera.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xadmit amb l\'antic terme de Gu\xc3\xa0rdia de Tremp (Castell de Mur)\n_START_PARAGRAPH_\nDes d\'aquest lloc i pr\xc3\xa0cticament tota la llarg\xc3\xa0ria d\'aquest pant\xc3\xa0, on el termenal \xc3\xa9s amb Castell de Mur. A la seva cua \xc3\xa9s on el terme de Llimiana abandona el riu. En aquest moment es troba a una al\xc3\xa7ada d\'uns 375 m. \xc3\x89s just el lloc on comen\xc3\xa7a el termenal amb Gavet de la Conca, que ja no abandona fins a tornar al Montsec de R\xc3\xbabies.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xadmit amb l\'antic terme de Sant Serni (Gavet de la Conca)\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer tram correspon a l\'antic terme de Sant Serni, actualment integrat en el de Gavet de la Conca. De primer, el termenal segueix una l\xc3\xadnia bastant recta, sense seguir cap accident orogr\xc3\xa0fic, fent d\'entrada un arc cap al nord-est - sud-est i seguir de seguida la direcci\xc3\xb3 sud-est fins a assolir el capdavall del Cinglo de les Solanes, a la Casa del Juli\xc3\xa0, a uns 600 m. alt. Des d\'aquest lloc, segueix la Llau de la Trencada un tros amunt, fins que arriba a lo Pla, relativament a prop de l\'ermita de Sant Fruit\xc3\xb3s d\'Arans\xc3\xads.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xadmit amb l\'antic terme d\'Arans\xc3\xads (Gavet de la Conca)\n_START_PARAGRAPH_\nAqu\xc3\xad comen\xc3\xa7a el tram que correspon a l\'antic terme municipal d\'Arans\xc3\xads. Fins aquest lloc el termenal ha anat seguint la direcci\xc3\xb3 est. En arribar a lo Pla, inflexiona cap al sud, i progressivament va agafant la direcci\xc3\xb3 de llevant, per anar a buscar el barranc de Carnestoltes, fins que troba la serra de la Vall de Llimiana, a 1.079 m. alt. El termenal fa un gir de m\xc3\xa9s de 270\xc2\xb0, i segueix aquesta darrera serra fins al capdamunt del torrent dels Hortals, al nord del poble de Sant Crist\xc3\xb2fol de la Vall. Segueix tot aquest torrent cap al sud fins que aiguavessa en el barranc de Barcedana, a 484 m. alt., on fa un angle recte i s\'enfila cap al sud-oest fins gaireb\xc3\xa9 tocar l\'ermita de Sant Miquel, on torna a trencar cap a llevant, per seguir paral\xc2\xb7lel al barranc de Barcedana i a una pista rural que discorre per aquell lloc fins que arriba a tocar la Cova Negra de Mata-solana. L\'al\xc3\xa7ada d\'aquest tram de termenal \xc3\xa9s al voltant dels 600 m., pujant progressivament fins als 910.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xadmit amb l\'antic terme de Sant Salvador de Tol\xc3\xb3 (Gavet de la Conca)\n_START_PARAGRAPH_\nDes d\'aquest lloc, que es troba a 910 m. alt., torna a inflexionar cap al sud-oest, per seguir la carena del Serrat Ample i enfilar-se fins al Tossal de Mirapallars-i-Urgell, de 1.668 m. alt.\n_START_SECTION_\nVessants del Montsec i la vall de Barcedana\n_START_PARAGRAPH_\nL\'interior del terme t\xc3\xa9 dues parts ben diferenciades: la meridional s\xc3\xb3n els pendissos que davallen del Montsec de R\xc3\xbabies, amb els cims descrits anteriorment i d\'altres de segon nivell, com el Pic de Serrat Cabrer, de 1.352 m. alt., Pic del Cogull, de 1.252, el Pic dels Corrals, de 997 i Roques Blanques, de 827 (de llevant a ponent), entre els quals s\'obren paral\xc2\xb7leles tot de valls de barrancs de muntanya, entre les quals destaca alguna serra, com la del Serrat Estret, les Costes R\xc3\xa8bies, el Serrat dels Comellassos, la Serra de Carboneres, la del Cogull, el de Balampia, i el Serrat Ample, entre d\'altres. A l\'extrem occidental, els impressionants Cingles del Valent\xc3\xad, que cauen a plom sobre el Noguera Pallaresa en 300 metres de desnivell, formant un dels paisatges m\xc3\xa9s caracter\xc3\xadstics del Montsec de R\xc3\xbabies._NEWLINE_Tot de barrancs, aqu\xc3\xad localment llaus configuren les petites valls que drenen pel nord el Montsec de R\xc3\xbabies: llau del Serrat Estret, llau de la Coma del Torn, llau de Coma la Fe, llau de Castellets, llau de la Coma, llau del Valent\xc3\xad... Totes van a parar al barranc de Barcedana._NEWLINE_En aquesta zona hi ha algunes de les raconades m\xc3\xa9s notables del terme, com la Cova de Muricecs, al Serrat Ample, on es van trobar restes arqueol\xc3\xb2giques descrites m\xc3\xa9s endavant, les ermites de Sant Miquel i de Sant Salvador del Bosc el Sant del Bosc, el Forat del Gel, proper a la darrera ermita, i, a l\'extrem del terme, la Cova Negra de Mata-solana, propera a aquell poble del terme de Gavet de la Conca. Cal destacar que la major part d\'aquests costers formen l\'extens Bosc de Llimiana.\n_START_SECTION_\nSerra, vila i masos de Llimiana\n_START_PARAGRAPH_\nLa meitat nord del terme est\xc3\xa0 format per l\'extrem occidental de la Serra de la Vall de Llimiana, amb el tur\xc3\xb3 on es dre\xc3\xa7a la vila de Llimiana, i tots els vessants d\'aquesta serra. A ponent de la vila, en el mass\xc3\xads de la serra de la Vall de Llimiana, hi ha les ermites de Sant Joleta i Sant Andreu de la Serra. En el vessant nord-oest, a la part plana a prop de la Noguera Pallaresa, la caseria dels Masos de Llimiana, o el Mas de Solduga._NEWLINE_Ja a l\'extrem sud-occidental, la incipient caseria de Montsec. Encara, a migdia de la vila de Llimiana, una altra agrupaci\xc3\xb3 de masies, amb la de Perevil\xc3\xa0, la de Sorri, la de Piteu, la de Fraret, la de Martineu, la del Ton, la Caseta de Plan Pelat, la Masia d\'Agna i el Mas de Serra._NEWLINE_Al centre, la vila de Llimiana, formada b\xc3\xa0sicament per tres parts: la vila antiga, dalt del tur\xc3\xb3, a llevant seu el barri de les Eres, amb el cementiri i algunes cases m\xc3\xa9s noves que no pas les de dalt vila, i al sud-est, els Xalets del Collell, petita zona d\'expansi\xc3\xb3 de la vila. Al nord-est, a la vall del barranc de X\xc3\xa9rcoles, nom\xc3\xa9s destaquen el Mas d\'Art\xc3\xbas, o Masdart\xc3\xbas i la Casa del Juli\xc3\xa0, i algunes cabanes, com les de Granollers i del Marcel\xc2\xb7lo.\n_START_SECTION_\nObacs de Llimiana\n_START_PARAGRAPH_\nSeparat de la resta del terme de Llimiana hi ha l\'enclavament dels Obacs de Llimiana, que t\xc3\xa9 article propi.\n_START_SECTION_\nVila de Llimiana\n_START_PARAGRAPH_\nSituada a 790 m. alt., est\xc3\xa0 situada en una posici\xc3\xb3 privilegiada per a dominar els entorns, principalment els passos que per la vora de la Noguera Pallaresa s\'endinsen en la Conca de Tremp. Estava coronada pel castell de Llimiana, que era a l\'extrem nord de la vila, i del qual a penes en queda res m\xc3\xa9s que les muralles que enclo\xc3\xafen la vila. Articula la vila un carrer principal, que a la meitat nord s\'anomena carrer del Castell, i a la sud, carrer Major, i es troben a la mateixa esgl\xc3\xa9sia parroquial, Santa Maria de Llimiana, rere la qual hi ha la Plaa del Fossar Vell, en el lloc on hi hagu\xc3\xa9 el cementiri primitiu de la vila._NEWLINE_Dins de la vila hi ha algunes cases notables, com Casa Bonifaci, amb portal adovellat. Actualment hi ha situat el Museu de Llimiana. Aquesta mateixa casa t\xc3\xa9 capella privada, de sant Antoni de P\xc3\xa0dua. Hi ha restes, encara, d\'una altra capella, dedicada a santa Ll\xc3\xbacia._NEWLINE_A llevant del poble, dalt d\'un esper\xc3\xb3 de la serra, uns 800 metres al sud-est en l\xc3\xadnia recta, hi ha les restes de l\'esgl\xc3\xa9sia rom\xc3\xa0nica de Sant Andreu de Llimiana, o de la Serra, netejades pels ve\xc3\xafns de la vila en diverses ocasions.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa0bitat dispers\n_START_PARAGRAPH_\nEl terme de Llimiana presenta quatre nuclis de masies disseminades diferents, actualment en part redu\xc3\xaft per l\'abandonament en qu\xc3\xa8 han quedat aquestes masies. S\xc3\xb3n els seg\xc3\xbcents:\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nLes primeres restes arqueol\xc3\xb2giques d\'habitants dins del municipi de Llimiana s\xc3\xb3n a la Cova dels Muricecs, i de ben segur la vila es form\xc3\xa0 a partir d\'un poblat Ib\xc3\xa8ric, si ens atenim a les troballes efectuades d\'aquesta cultura dins la serra del Montsec. Dins la cova s\'han trobat diferents assentaments que van del neol\xc3\xadtic fins al bronze._NEWLINE_A l\'edat mitjana, Llimiana era frontera entre el m\xc3\xb3n feudal i el m\xc3\xb3n isl\xc3\xa0mic. Per aquest motiu, i perqu\xc3\xa8 la seva situaci\xc3\xb3 geogr\xc3\xa0fica a dalt d\'un tur\xc3\xb3 permet dominar la conca de Tremp, s\'hi va construir un castell, el qual est\xc3\xa0 documentat al segle X, encara que avui en dia nom\xc3\xa9s en quedin restes a la topon\xc3\xadmia. Juntament amb el castell, Llimiana s\'envoltava d\'una muralla que la feia inaccessible, i que en bona part encara es conserva. Per\xc3\xb2 l\'edifici m\xc3\xa9s emblem\xc3\xa0tic de Llimiana \xc3\xa9s la seva esgl\xc3\xa9sia parroquial rom\xc3\xa0nica, Santa Maria de Llimiana, de finals del segle\xc2\xa0XI. La seva magnitud (es tracta de l\'esgl\xc3\xa9sia rom\xc3\xa0nica amb els absis m\xc3\xa9s grans de tot Catalunya) d\xc3\xb3na idea de la import\xc3\xa0ncia de la vila durant l\'edat mitjana. Est\xc3\xa0 dedicada a la Mare de D\xc3\xa9u de la Cinta, patrona de Llimiana. Les guerres, les reformes i el desconeixement han malm\xc3\xa8s el patrimoni rom\xc3\xa0nic que hi contenia: un Crist rom\xc3\xa0nic, decoracions i pintures._NEWLINE_Llimiana obtingu\xc3\xa9 molt aviat el t\xc3\xadtol de vila, i fins i tot \xc3\xa9s anomenada ciutat en documents en llat\xc3\xad tard\xc3\xa0 o baixmedieval, com a Civitate Limignane (any 982). Un dels drets lligats al de vila, en aquest cas, era el de llenyar en el Montsec, privilegi que ja consta al segle XII._NEWLINE_En el cens de 1359, i dins de la Vegueria de Pallars, Llimiana apareix amb 7 focs (uns 35 habitants) pertanyents a Santa Maria de Liniana i a l\'Hospital, que era del marqu\xc3\xa8s de Camarasa, i 8 focs m\xc3\xa9s (40 habitants), del Bord de Pallars, en terme de Liniana. El 1553 s\xc3\xb3n 45, els focs que apareixen en el Fogatge d\'aquell any._NEWLINE_Pascual Madoz, o algun dels seus col\xc2\xb7laboradors, en la seva visita anterior al 1845 recull la informaci\xc3\xb3 que: "la vila \xc3\xa9s damunt d\'un penyal ventilat a tots els vents i de clima fred i propens a les afeccions de pit", que justifica per les "excessives fatigues dels seus habitants en els treballs del camp"; reporta 121 edificis, quasi totes de mala construcci\xc3\xb3, casa de la vila i pres\xc3\xb3, tot distribu\xc3\xaft en una pla\xc3\xa7a i diversos carrers, tots empedrats, estrets i irregular. Diu que hi ha escola de primeres lletres, amb uns 50 o 60 nens assistents i una dotaci\xc3\xb3 per al mestre de 2.666 rals i 13 mensualitats. 93 ve\xc3\xafns (caps de fam\xc3\xadlia) i 556 \xc3\xa0nimes (habitants) formaven la seva poblaci\xc3\xb3 en aquell moment._NEWLINE_El m\xc3\xa0xim demogr\xc3\xa0fic de Llimiana data del 1860 amb 816 habitants, comptabilitzant tot el municipi. Actualment, en el poble i nuclis agregats hi consta una poblaci\xc3\xb3 fixa d\'uns 65 habitants als quals cal afegir l\'aportaci\xc3\xb3 de les cases de segones resid\xc3\xa8ncies. Aquest descens de poblaci\xc3\xb3 forma part de l\'\xc3\xa8xode que ha afectat la comarca al llarg de tot el segle XX._NEWLINE_Vers 1900, a l\'obra de Rocafort i Carreras i Candi, Llimiana apareix amb 165 edificis i 371 \xc3\xa0nimes, dels 276 i 448, respectivament, de tot el districte municipal.\n_START_SECTION_\nRegidors\n_START_PARAGRAPH_\nDes de les primeres eleccions municipals democr\xc3\xa0tiques de l\'any 1979, l\'Ajuntament de Llimiana ha tingut els regidors seg\xc3\xbcents: Joan Adu\xc3\xa0 Malet, Ant\xc3\xb2nia Alonso Torres, Isidre Batalla Jansat, Jordi Bergua Bons, Carles Bertran Cod\xc3\xb3, Juan Cabecerans Cu\xc3\xb1\xc3\xa9, Josep Caelles Vila, Josep Claret Boixad\xc3\xb3s, Josep Claverol Nogu\xc3\xa9s, Josep Maria Codina P\xc3\xa9rez, Joan Cu\xc3\xb1\xc3\xa9 Novau, Manuel Delfa Garrido, Joan Elies Claret, Jaume Elies Elies, Rosa Forcada Mas, Josep Llu\xc3\xads Garcia Ubis, Joan Mart\xc3\xad Claverol, Jos\xc3\xa9 Miranda Olsina, Joan Olsina Mart\xc3\xad, Mar\xc3\xada Jos\xc3\xa9 P\xc3\xa9rez Sierra, Rosa Piqu\xc3\xa9 Piquer, Josep Ramoneda Fit\xc3\xa9, Josep Terr\xc3\xa9 Escol\xc3\xa0, Ramon Verdeny Caelles, Ramon Verdeny Gual i Antoni Vilana Codina.\n_START_SECTION_\nActivitat econ\xc3\xb2mica\n_START_PARAGRAPH_\nMadoz document\xc3\xa0 que el 1847 Llimiana produ\xc3\xafa 1.200 quarteres de blat, 400 de s\xc3\xa8gol, 15.000 c\xc3\xa0rregues de vi, 300 d\'oli, fruites i patates. Esmentava tamb\xc3\xa9 com a important la ramaderia, sobretot de cabres, la cacera: conills, llebres, perdius, i la pesca: truites, barbs i anguiles. Testimoniava la pres\xc3\xa8ncia de llops i d\'isards a la muntanya, i, finalment, constatava l\'exist\xc3\xa8ncia de sis teixidors, un mol\xc3\xad fariner a la Noguera i un trull, o mol\xc3\xad d\'oli, a llevant de la vila._NEWLINE_Durant molts anys, a m\xc3\xa9s, Llimiana va tenir mercat el diumenge, amb assist\xc3\xa8ncia de ve\xc3\xafns de tots els pobles de la rodalia._NEWLINE_Des de l\'any 2010 Llimiana celebra a l\'octubre la Fira del Mostillo, dedicada a aquestes postres tradicionals elaborades amb mostillo.\n_START_SECTION_\nServeis tur\xc3\xadstics\n_START_PARAGRAPH_\nActualment, a Llimiana hi ha poca oferta per al turisme. Una casa d\'allotjament i bar, l\'Hostal Centre Montsec-Llimiana. A la propera poblaci\xc3\xb3 de Sant Mart\xc3\xad de Barcedana, del terme ve\xc3\xad de Gavet de la Conca hi ha un parell de cases d\'allotjament rural.\n_START_SECTION_\nComunicacions\n_START_PARAGRAPH_\nMena a Llimiana la carretera local LV-9121, que arrenca del quil\xc3\xb2metre 73 de la C-13, al Pont Nou de Monares, damunt la cap\xc3\xa7alera del Pant\xc3\xa0 dels Terradets i duu fins al poble de Llimiana en quasi 8 quil\xc3\xb2metres de forts i constants revolts, ja que salva un desnivell de 400 metres en el seu curt recorregut._NEWLINE_Del quil\xc3\xb2metre 2,5 d\'aquesta carretera surt cap al nord una pista rural en bon estat que mena als Masos de Llimiana, o Mas de Solduga, en uns tres quil\xc3\xb2metres i mig._NEWLINE_Els Obacs de Llimiana s\xc3\xb3n uns 400 metres al sud-oest d\'un revolt de la carretera L-912, que mena a la C-1412b, de manera que per carretera asfaltada, la volta que cal fer per anar dels Obacs de Llimiana al cap del seu municipi \xc3\xa9s considerable, passant per Tremp. L\'alternativa, per\xc3\xb2, existeix, ja que les pistes rurals d\'aquesta zona o b\xc3\xa9 estan asfaltades, o romanen en bon estat la major part de l\'any. En aquest cas, cal anar cap a Gavet, d\'aqu\xc3\xad cap als Masos de Llimiana, i acabar de pujar dalt del tur\xc3\xb3 on \xc3\xa9s la vila de Llimiana._NEWLINE_A m\xc3\xa9s, hi ha d\'altres pistes rurals habitualment en bon estat cap a Sant Crist\xc3\xb2fol de la Vall, Sant Mart\xc3\xad de Barcedana i Sant Miquel de la Vall, des d\'on es pot anar cap a Mata-solana i l\'Hostal Roig, etc\xc3\xa8tera._NEWLINE_No hi ha cap mena de transport p\xc3\xbablic que connecti Llimiana amb l\'exterior, llevat del transport escolars organitzat pel Consell Comarcal. En aquest cas tres l\xc3\xadnies diferents s\'enduen els nois i noies cap a l\'escola de Tremp: una per als Obacs, l\'altra per als Masos, i la tercera per a la vila de Llimiana._NEWLINE_Llimiana t\xc3\xa9, de fet, estaci\xc3\xb3 de ferrocarril. En efecte, l\'estaci\xc3\xb3 de Cellers, al ve\xc3\xad terme de Castell de Mur, \xc3\xa9s oficialment l\'Estaci\xc3\xb3 de Cellers-Llimiana. Hi circulen tres trens diaris en cada direcci\xc3\xb3, un al mat\xc3\xad, un a migdia, i un altre a la tarda-vespre. L\'estaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s a 9 quil\xc3\xb2metres de la vila, a la riba de ponent de la Noguera Pallaresa.'