b'\n_START_ARTICLE_\nBioqu\xc3\xadmica\n_START_SECTION_\n\xc3\x9as dels gl\xc3\xbacids com a font d\'energia\n_START_PARAGRAPH_\nLa glucosa \xc3\xa9s la font d\'energia principal de la majoria de sistemes metab\xc3\xb2lics. Per exemple, els polisac\xc3\xa0rids s\xc3\xb3n descompostos en mon\xc3\xb2mers (la glicogen fosforilasa recupera els residus de glucosa del glicogen). Els disac\xc3\xa0rids com la lactosa o la sacarosa s\xc3\xb3n fragmentats en els seus dos monosac\xc3\xa0rids components.\n_START_SECTION_\nGlic\xc3\xb2lisi (anaer\xc3\xb2bica)\n_START_PARAGRAPH_\nLa glucosa \xc3\xa9s metabolitzada principalment per una ruta de deu passos molt important i antiga anomenada glic\xc3\xb2lisi, el resultat net de la qual \xc3\xa9s trencar una mol\xc3\xa8cula de glucosa en dues mol\xc3\xa8cules de piruvat; tamb\xc3\xa9 produeix dues mol\xc3\xa8cules d\'ATP, la moneda energ\xc3\xa8tica de les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules, juntament amb dos equivalents reductors en convertir NAD\xe2\x81\xba en NADH. Aquest proc\xc3\xa9s no requereix oxigen; si no hi ha oxigen disponible (o la c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula no el pot utilitzar), el NAD \xc3\xa9s restaurat mitjan\xc3\xa7ant la conversi\xc3\xb3 del piruvat en lactat (per exemple, en els humans) o en etanol i di\xc3\xb2xid de carboni (per exemple, en els llevats). Altres monosac\xc3\xa0rids com la galactosa o la fructosa es poden convertir en intermedis de la ruta glucol\xc3\xadtica.\n_START_SECTION_\nAer\xc3\xb2bica\n_START_PARAGRAPH_\nEn les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules aer\xc3\xb2biques amb prou oxigen, com la majoria de c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules humanes, el piruvat \xc3\xa9s metabolitzat encara m\xc3\xa9s. \xc3\x89s convertit irreversiblement en acetil-CoA, alliberant un \xc3\xa0tom de carboni com di\xc3\xb2xid de carboni residual, i generant un altre equivalent reductor, NADH. Aleshores, les dues mol\xc3\xa8cules d\'acetil-CoA (d\'una mol\xc3\xa8cula de glucosa) entren al cicle de Krebs, produint dues mol\xc3\xa8cules m\xc3\xa9s d\'ATP, sis mol\xc3\xa8cules m\xc3\xa9s de NADH i dues (ubi)quinones redu\xc3\xafdes (via FADH\xe2\x82\x82 com a cofactor unit a enzim), i alliberant els \xc3\xa0toms de carboni restants com a di\xc3\xb2xid de carboni. Les mol\xc3\xa8cules de NADH i de quinols aix\xc3\xad produ\xc3\xafdes entren als complexos enzim\xc3\xa0tics de la cadena respirat\xc3\xb2ria, un sistema de transport d\'electrons que transfereix els electrons en \xc3\xbaltima inst\xc3\xa0ncia a l\'oxigen i conserva l\'energia alliberada en forma de gradient de protons en una membrana (en els eucariotes, la membrana mitocondrial interna). Per aquest proc\xc3\xa9s, l\'oxigen \xc3\xa9s redu\xc3\xaft en aigua i es regeneren els acceptors d\'electrons originals NAD\xe2\x81\xba i quinones. \xc3\x89s per aix\xc3\xb2 que els humans inspiren oxigen i expiren di\xc3\xb2xid de carboni. L\'energia alliberada de la transfer\xc3\xa8ncia dels electrons d\'estats d\'alta energia en NADH i quinol \xc3\xa9s conservada inicialment com a gradient de protons i convertida en ATP via ATP sintasa. Aix\xc3\xb2 genera 28 mol\xc3\xa8cules addicionals d\'ATP (24 dels 8 NADH + 4 dels 2 quinols), donant un total de 32 mol\xc3\xa8cules d\'ATP conservades per glucosa degradada (dues de la glic\xc3\xb2lisi m\xc3\xa9s dues del cicle de Krebs). Resulta evident que l\'\xc3\xbas d\'oxigen per oxidar completament la glucosa proporciona molta m\xc3\xa9s energia als organismes que qualsevol ruta metab\xc3\xb2lica oxigen-independent, i es creu que \xc3\xa9s el motiu pel qual la vida complexa nom\xc3\xa9s aparegu\xc3\xa9 despr\xc3\xa9s que l\'atmosfera de la Terra hagu\xc3\xa9s acumulat grans quantitats d\'oxigen.\n_START_SECTION_\nClassificaci\xc3\xb3 de l\xc3\xadpids\n_START_PARAGRAPH_\nExisteixen diferents classificacions dels diferents tipus de l\xc3\xadpids. La m\xc3\xa9s usada, per\xc3\xb2, fa refer\xc3\xa8ncia a l\'estructura dels seus esquelets carbonats, i \xc3\xa9s la que ser\xc3\xa0 tractada aqu\xc3\xad. Aix\xc3\xad es distingeixen dos grans tipus de l\xc3\xadpids, els l\xc3\xadpids saponificables (o complexos) que contenen \xc3\xa0cids grassos com a components, i els l\xc3\xadpids no saponificables (o simples).\n_START_SECTION_\nAcilglic\xc3\xa8rids\n_START_PARAGRAPH_\nEls acilglic\xc3\xa8rids s\xc3\xb3n un tipus de l\xc3\xadpids constitu\xc3\xafts per glicerina (un trialcohol de tres carbonis amb un grup hidroxil en cadascun) i \xc3\xa0cids grassos. Segons el nombre d\'\xc3\xa0cids grassos (un, dos o tres) es distingeixen monoacilglic\xc3\xa8rids, diacilglic\xc3\xa8rids i triacilglic\xc3\xa8rids. Aquests darrers s\xc3\xb3n els m\xc3\xa9s abundants i amb major import\xc3\xa0ncia biol\xc3\xb2gica, representant aproximadament el 90% del catabolisme de l\xc3\xadpids. Els triacilglic\xc3\xa8rids en estat s\xc3\xb2lid a temperatura ambient s\'anomenen greixos, i els que s\xc3\xb3n l\xc3\xadquids, s\'anomenen olis. La glicerina s\'uneix a cada \xc3\xa0cid gras mitjan\xc3\xa7ant una reacci\xc3\xb3 d\'esterificaci\xc3\xb3 (reacci\xc3\xb3 entre un alcohol i un \xc3\xa0cid), reaccionant aix\xc3\xad els seus grups hidroxil amb l\'OH del grup carboxil dels \xc3\xa0cids grassos. Aix\xc3\xad doncs, per la formaci\xc3\xb3 d\'un triacilglic\xc3\xa8rid, es produeixen tres reaccions d\'esterificaci\xc3\xb3. L\'enlla\xc3\xa7 nou que es forma s\'anomena enlla\xc3\xa7 \xc3\xa8ster.\n_START_SECTION_\nFosfoglic\xc3\xa8rids\n_START_PARAGRAPH_\nEls fosfoglic\xc3\xa8rids estan constitu\xc3\xafts per glicerina, dos \xc3\xa0cids grassos, un grup fosfat, i, en el cas dels fosfoglic\xc3\xa8rids complexos, un altre alcohol (habitualment un aminoalcohol). En la formaci\xc3\xb3 d\'un fosfoglic\xc3\xa8rid simple es duen a terme tres reaccions d\'esterificaci\xc3\xb3, en la uni\xc3\xb3 dels carbonis 1 i 2 a \xc3\xa0cids grassos i del 3 a un \xc3\xa0cid fosf\xc3\xb2ric. En el cas dels fosfoglic\xc3\xa8rids complexos, a m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, un alcohol s\'uneix al grup fosfat d\'un fosfoglic\xc3\xa8rid simple. Es designa amb vaguetat als fosfoglic\xc3\xa8rids com a fosfol\xc3\xadpids, per\xc3\xb2 cal tenir en compte que no tots els l\xc3\xadpids que presenten f\xc3\xb2sfor s\xc3\xb3n fosfoglic\xc3\xa8rids, com es veur\xc3\xa0 en el seg\xc3\xbcent apartat, les esfingomielines s\xc3\xb3n fosfol\xc3\xadpids perqu\xc3\xa8 contenen f\xc3\xb2sfor, per\xc3\xb2 s\'acostumen a classificar com a esfingol\xc3\xadpids a causa de l\'estructura del seu esquelet carbonat. Els fosfol\xc3\xadpids (fosfoglic\xc3\xa8rids i esfingomielines) s\xc3\xb3n els principals l\xc3\xadpids de membrana, i com a tal, tamb\xc3\xa9 s\xc3\xb3n el principal component de les membranes cel\xc2\xb7lulars. Els l\xc3\xadpids de membrana (i entre ells els fosfoglic\xc3\xa8rids) s\xc3\xb3n mol\xc3\xa8cules amfip\xc3\xa0tiques amb "cap" polar i una "cua" hidr\xc3\xb2foba. Aquesta caracter\xc3\xadstica possibilita la formaci\xc3\xb3 de la bicapa lip\xc3\xaddica, ja que els caps polars se situen a l\'exterior i les cues hidr\xc3\xb2fobes a l\'interior de la bicapa.\n_START_SECTION_\nCatabolisme dels l\xc3\xadpids\n_START_PARAGRAPH_\nEl catabolisme dels l\xc3\xadpids \xc3\xa9s, essencialment, el catabolisme dels triacilglic\xc3\xa8rids, ja que \xc3\xa9s aquesta la forma m\xc3\xa9s comuna en la que es troben els l\xc3\xadpids en la naturalesa. Per aquesta ra\xc3\xb3, aqu\xc3\xad nom\xc3\xa9s es far\xc3\xa0 refer\xc3\xa8ncia al catabolisme dels \xc3\xa0cids grassos i el de la glicerina (els dos components dels triacilglic\xc3\xa8rids). Els triacilglic\xc3\xa8rids s\xc3\xb3n inicialment hidrolitzats per les lipases, donant com a productes \xc3\xa0cids grassos i glicerina. _NEWLINE_La glicerina \xc3\xa9s fosforilada per una cinasa i posteriorment deshidrogenada. La mol\xc3\xa8cula resultant d\'aquestes dues reaccions \xc3\xa9s la dihidroxiacetona fosfat, la qual, amb la intervenci\xc3\xb3 d\'una isomerasa, esdev\xc3\xa9 gliceraldehid 3-fosfat, anant llavors cap a la glic\xc3\xb2lisi (que ja s\'ha explicat abans).\n_START_SECTION_\nSegons la composici\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nSegons la seva composici\xc3\xb3, les prote\xc3\xafnes es classifiquen en holoprote\xc3\xafnes, constitu\xc3\xafdes \xc3\xbanicament per amino\xc3\xa0cids, i heteroprote\xc3\xafnes, que contenen, a m\xc3\xa9s d\'amino\xc3\xa0cids, un altre component, anomenat grup prost\xc3\xa8tic, que \xc3\xa9s essencial per la seva funci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nAplicacions\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc3\xa0cies al gran desenvolupament que han tingut les metodologies, especialment amb l\'arribada de les t\xc3\xa8cniques de biologia molecular, la bioqu\xc3\xadmica s\'ha constitu\xc3\xaft en la ci\xc3\xa8ncia biol\xc3\xb2gica b\xc3\xa0sica per excel\xc2\xb7l\xc3\xa8ncia, ja que els coneixements derivats dels estudis bioqu\xc3\xadmics troben aplicaci\xc3\xb3 en totes les altres branques de la biologia, des de la fisiologia (bioqu\xc3\xadmica fisiol\xc3\xb2gica i bioqu\xc3\xadmica de la nutrici\xc3\xb3) fins a la microbiologia (bioqu\xc3\xadmica de microorganismes), la gen\xc3\xa8tica (biologia molecular), la citologia (biologia cel\xc2\xb7lular), la taxonomia (bioqu\xc3\xadmica comparada) i, fins i tot, l\'ecologia (bioqu\xc3\xadmica ecol\xc3\xb2gica). A m\xc3\xa9s, l\'espectacular progr\xc3\xa9s de la bioqu\xc3\xadmica en anys recents ha perm\xc3\xa8s la seva aplicaci\xc3\xb3 al cada vegada m\xc3\xa9s extens camp de les ci\xc3\xa8ncies biom\xc3\xa8diques, com ara la farmacologia (bioqu\xc3\xadmica farmacol\xc3\xb2gica i bioqu\xc3\xadmica toxicol\xc3\xb2gica) o la medicina (bioqu\xc3\xadmica cl\xc3\xadnica), at\xc3\xa8s que la bioqu\xc3\xadmica proporciona les claus moleculars per a la comprensi\xc3\xb3 de moltes malalties, incloses les tres de m\xc3\xa9s gran incid\xc3\xa8ncia social, com s\xc3\xb3n el c\xc3\xa0ncer, la SIDA i les malalties cardiovasculars. Darrerament, ha anat guanyant import\xc3\xa0ncia la bioqu\xc3\xadmica industrial, que tracta de l\'obtenci\xc3\xb3 en grans quantitats de determinats composts (per exemple, d\'insulina humana per cultiu de bacteris sotmesos a manipulaci\xc3\xb3 gen\xc3\xa8tica), com tamb\xc3\xa9 de l\'aplicaci\xc3\xb3 a processos industrials dels resultats obtinguts en estudis bioqu\xc3\xadmics (com la utilitzaci\xc3\xb3 industrial d\'enzims, com ara la cel\xc2\xb7lulasa, enzim que degrada la cel\xc2\xb7lulosa).'