b"\n_START_ARTICLE_\nSalm\xc3\xb2dia\n_START_PARAGRAPH_\nLa paraula salmodia ve originada del grec \xcf\x88\xce\xb1\xce\xbb\xce\xbc\xe1\xbf\xb3\xce\xb4\xce\xaf\xce\xb1 (psalmodia=acci\xc3\xb3 de cantar als salms) i es refereix a la part de la missa on cantaven els salms. _NEWLINE_La salmodia tamb\xc3\xa9 conegut com a salmista o salm es una forma de cantar religiosa que tenien els Salms basada en el calendari de la Iglesia cat\xc3\xb2lica i la lit\xc3\xbargia cristiana i jueva. Es realitzava durant l\xe2\x80\x99ofici div\xc3\xad i cantaven amb el mateix to de l\xe2\x80\x99ant\xc3\xadfona que l\xe2\x80\x99acompanya. D\xe2\x80\x99acord amb la tradici\xc3\xb3 jueva, els salms que eren atribu\xc3\xafts al rei David eren acompanyats per algun d\xe2\x80\x99instrument de corda o vent.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nEls primers testimonis es troben en la m\xc3\xbasica antiga jueva. Despr\xc3\xa9s els testimonis d\xe2\x80\x99aquesta forma de cantilaci\xc3\xb3 apareixen entre el segle I i el segle VIII partint de Fil\xc3\xb3n el Jud\xc3\xado, Basilio de Ces\xc3\xa1rea, Sant Agust\xc3\xad, Casiano, Benito de Nursia, hasta llegar a Sant Isidre de Sevilla y Amalario. Seg\xc3\xban San Agust\xc3\xadn, Sant Ambr\xc3\xb2s. Es va desenvolupar entre altres les formes vocals del cant gregori\xc3\xa0. El conductor era el que feia signes i gests per indicar el to, el ritme... Les notes es dividien en estil sil\xc2\xb7l\xc3\xa0bic, neum\xc3\xa0tic i melism\xc3\xa0tic._NEWLINE_Alguns fragments del Nou Testament tamb\xc3\xa9 foren composts a les manera dels salms i eren considerats els tres c\xc3\xa0ntics foren: Benedictus, Nunc dimittis i Magnificat. M\xc3\xa9s tard varen usar la seva estructura per assimilar l\xe2\x80\x99estil de llibres com el Cantar dels Cantars de Salam\xc3\xb3n.\n_START_SECTION_\nLa estructura d'un verset.\n_START_PARAGRAPH_\nEls salms es componen per versets i cada verset per hemistiquis separats per un asterisc (*). Si l\xe2\x80\x99hemicicle te una extensi\xc3\xb3 molt llarga s\xe2\x80\x99emet tamb\xc3\xa9 usar la creu\xc2\xa0 Generalment un verset es divideix en dos o tres separats per una cad\xc3\xa8ncia interm\xc3\xa8dia. El comen\xc3\xa7ament te una f\xc3\xb3rmula d\xe2\x80\x99entonaci\xc3\xb3 i al final acaba amb una cad\xc3\xa8ncia final._NEWLINE_A m\xc3\xa9s existeix una nota de recitaci\xc3\xb3, f\xc3\xb3rmules d\xe2\x80\x99accent, de respiraci\xc3\xb3 i de recuperaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nEntonaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl sistema tonal va n\xc3\xa9ixer dins el repertori gregori\xc3\xa0, va contreure a la m\xc3\xbasica posterior la classificaci\xc3\xb3 d\xe2\x80\x99esquemes que varen derivar el comportament de les melodies. Per tant quan es canta un salm es recita amb un dels modes que es feien dir tenor i m\xc3\xa9s endavant dominant.\n_START_SECTION_\nCad\xc3\xa9ncia\n_START_PARAGRAPH_\nNom\xc3\xa9s al final dels salms es produeix un descens mel\xc3\xb2dic que cerca una nota que contrasti amb el que ha estat la corda mare. Es cert que els descens finals estaven directament lligats a determinats centres regionals. La dist\xc3\xa0ncia entre la corda de recitaci\xc3\xb3 i la nota final es variable i en funci\xc3\xb3 de la mateixa s\xe2\x80\x99optar\xc3\xa0 un to salm\xc3\xb2dic o un altra.\n_START_SECTION_\nPujada d'accent i tenors\n_START_PARAGRAPH_\nEn peces de test breu es pot observar com la paraula original llatina va evolucionar cercant els accents i es va reposar a la s\xc3\xadl\xc2\xb7laba final de les paraules i era acompanyat d\xe2\x80\x99un salm. L\xe2\x80\x99accent es produ\xc3\xafa mitjan\xc3\xa7ant l\xe2\x80\x99elevaci\xc3\xb3 mel\xc3\xb2dica de la s\xc3\xadl\xc2\xb7laba que la duia. Es cantava normalment amb estil neum\xc3\xa0tic o melism\xc3\xa0tic encara que a la notaci\xc3\xb3 tradicional esta escrita amb estil sil\xc2\xb7l\xc3\xa0bic._NEWLINE_En casos l'elevaci\xc3\xb3 d'accents ha fet que es salm es canti a una altura diferent de la del final de l'antifona. _NEWLINE_Quan hi ha un neuma de duraci\xc3\xb3 llarga o que estan molt ornamentats, certs accents estan marcats per una nota m\xc3\xa9s alta d\xe2\x80\x99un to o mig to\n_START_SECTION_\nCom es cantava\n_START_PARAGRAPH_\nEl cant dels salms a l\xe2\x80\x99esgl\xc3\xa9sia antiga dins cada una de les hores era la part mes significativa i es varen fer de moltes maneres. Les dues maneres habituals de cantar la salmodia eren: el cor i el solista i dos cors alternativament. El poble tamb\xc3\xa9 participava amb les aclamacions intercalades i quan eren dos cors el poble, interactuava cada dos o tres versets. Aquest g\xc3\xa8nere va tenir molta acollida a partir del segle V a Roma perqu\xc3\xa8 el poble tamb\xc3\xa9 intervenia.\n_START_SECTION_\nSalmodia directe\n_START_PARAGRAPH_\nNo hi ha molts testimonis de la salmodia directe i les dades es basen en deduccions. Sabem amb el pas del temps que va apar\xc3\xa8ixer al segle I i II i pot ser es varen incorporar els texts dels salms. En aquesta etapa, les primeres comunitats cristianes estaven formades per jueus, foren els primers en transmetre el missatge. _NEWLINE_El solista que cantava el salms originals els havia de cantar tots in directum sense interrupcions i havien d\xe2\x80\x99entonar amb la tonalitat del cor. Havien d\xe2\x80\x99escollir els seus propis girs mel\xc3\xb2dics (melismes) per concloure la cad\xc3\xa8ncia.\n_START_SECTION_\nSalmodia amb resposta o responsorial\n_START_PARAGRAPH_\nEl propi salmista era el que presentava un tornada a l\xe2\x80\x99assemblea perqu\xc3\xa8 es pogu\xc3\xa9s memoritzar i participar en el salm, aquesta tornada m\xc3\xa9s comuna podia esser la segona part del primer vers de cada salm. (Segle II i III)\n_START_SECTION_\nSalmodia antifonal\n_START_PARAGRAPH_\nLa salmodia antifonal era la m\xc3\xa9s senzilla i estava vinculada a les formes musicals mes antigues del cristianisme. Eren dos cors els que cantaven alternativament, el primer havia de cantar el salm original i el segon havia de cantar un verset nou.  (Segle IV i V)"