b'\n_START_ARTICLE_\nTour de Fran\xc3\xa7a de 1913\n_START_SECTION_\nCanvis respecte a l\'edici\xc3\xb3 anterior\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1905 l\'organitzaci\xc3\xb3 del Tour havia decidit canviar el sistema de classificaci\xc3\xb3, passant d\'una classificaci\xc3\xb3 per temps a una classificaci\xc3\xb3 per punts, per aix\xc3\xad intentar reduir el frau que s\'havia produ\xc3\xaft entre els quatre primers classificats de l\'edici\xc3\xb3 de 1904 i que oblig\xc3\xa0 a desqualificar-los. En el Tour de 1912 aquest sistema de classificaci\xc3\xb3 havia jugat en contra de les aspiracions d\'Eug\xc3\xa8ne Christophe, que hauria liderat la cursa fins a la darrera etapa, quan va permetre l\'escapada d\'un grup en qu\xc3\xa8 hi havia el l\xc3\xadder per no tenir cap possibilitat de recuperar els punts que tenia en contra. De resultes d\'aquest fet, l\'organitzaci\xc3\xb3 va decidir modificar el sistema de classificaci\xc3\xb3, passant a tenir en compte els temps obtinguts per cada ciclista en finalitzar les diferents etapes, sent el vencedor el ciclista que menys temps realitzava en acabar la cursa. _NEWLINE_Per primera vegada en la hist\xc3\xb2ria del Tour el recorregut de la cursa es fa en el sentit contrari a les agulles del rellotge, passant primer pels Pirineus i posteriorment pels Alps.  _NEWLINE_Per segona vegada el Tour sortiria de l\'estat franc\xc3\xa8s, ja que l\'onzena etapa acabaria a Ginebra (Su\xc3\xafssa). En anys anteriors la cursa havia arribat fins a Metz, territori reclamat per Fran\xc3\xa7a, per\xc3\xb2 en aquells anys sota domini alemany.\n_START_SECTION_\nParticipants\n_START_PARAGRAPH_\nEn l\'edici\xc3\xb3 del Tour de 1913 van ser 140 els ciclistes que van prendre la sortida. D\'aquests, 51 estaven integrats en 9 equips, amb tots els favorits a la vict\xc3\xb2ria final. Els altres 89 ciclistes formaven part de la categoria isol\xc3\xa9s. Fins a sis vencedors del Tour de Fran\xc3\xa7a prenen la sortida a Par\xc3\xads: Louis Trousselier, Lucien Petit-Breton, Fran\xc3\xa7ois Faber, Octave Lapize, Gustave Garrigou i Odile Defraye._NEWLINE_En aquest edici\xc3\xb3 pren part el primer ciclista afric\xc3\xa0, el tunisi\xc3\xa0 Ali Neffati. Neffati havia estat descobert per l\'organitzador del Tour Henri Desgrange, i posteriorment fou xofer del diari L\'Auto, el diari que organitzava el Tour de Fran\xc3\xa7a.\n_START_SECTION_\nDesenvolupament de la cursa\n_START_PARAGRAPH_\nEn les primeres etapes no hi hagu\xc3\xa9 gaire moviment entre els principals favorits de la classificaci\xc3\xb3 general, ja que la majoria preferien estalviar forces de cara als Pirineus. La primera etapa va ser guanyada per l\'itali\xc3\xa0 Giovanni Micheletto a l\'esprint, sent aquest el primer l\xc3\xadder de la cursa. Micheletto no form\xc3\xa0 part del grup capdavanter en la segona etapa per culpa d\'una punxada en els darrers quil\xc3\xb2metres, cosa que comport\xc3\xa0 un canvi de l\xc3\xadder i que fins a quatre ciclistes, que havien arribat junts en les dues etapes disputades, compartissin el liderat._NEWLINE_Durant la tercera etapa destaquen els abandonaments de Charles Crupelandt, Maurice Brocco, Giovanni Micheletto, primer l\xc3\xadder d\'aquesta edici\xc3\xb3, i sobretot Octave Lapize, vencedor de l\'edici\xc3\xb3 de 1910, que considerava que estava guanyant pocs diners. L\'abandonament de Lapize va comportar la retirada dels seus companys d\'equip en la quarta etapa, la m\xc3\xa9s llarga de l\'edici\xc3\xb3 amb 470 km, entre Brest i La Rochelle, la qual es disput\xc3\xa0 amb bicicletes de piny\xc3\xb3 fix, cosa que encara la va endurir m\xc3\xa9s. _NEWLINE_Tractant d\'evitar les arribades massives l\'organitzaci\xc3\xb3 va decidir que en la cinquena etapa els ciclistes organitzats en equips prendrien la sortida 15 minuts abans que els que corrien com a isol\xc3\xa9s. Aix\xc3\xb2 va esperonar els isol\xc3\xa9s i finalment tres d\'aquests ciclistes ocuparen les primeres places de l\'etapa, sent el vencedor Henri van Lerberghe._NEWLINE_L\'etapa clau d\'aquesta edici\xc3\xb3 fou la sisena, amb final a Banh\xc3\xa8ras de Luishon, i el pas pels dif\xc3\xadcils colls de l\'Aubisca, el Tourmalet, l\'Aspin i el P\xc3\xa8ira Sorda. En comen\xc3\xa7ar l\'etapa Odiel Defraeye liderava la cursa amb cinc minuts sobre Christophe. Defraye ben aviat perd contacte amb la resta de favorits, entre els quals hi ha Christophe, que passa en primera posici\xc3\xb3 per l\'Aubisca. Amb ell es mantenen Thys, Buysse, Garrigou, Engel, Spiessens i Rossius. En l\'ascensi\xc3\xb3 al Tourmale Thys i Christophe prenen la iniciativa, deixant enrere la resta de corredors. Simult\xc3\xa0niament el l\xc3\xadder de la cursa, Odiel Defraeye, abandona per una avaria mec\xc3\xa0nica i tenir inflamat el bess\xc3\xb3 de la cama dreta. Aix\xc3\xb2 deixava el liderat en mans de Cristophe, el qual coron\xc3\xa0 rere Thys el Tourmalet, per\xc3\xb2 en el descens va trencar la forquilla de la bicicleta. Les normes del moment impedien canviar de bicicleta i obligaven als ciclistes a fer ells mateixos les reparacions. Christophe hagu\xc3\xa9 de baixar caminant 14 km fins a Sainte-Marie-de-Campan, on un ferrer li va cedir la forja perqu\xc3\xa8 repar\xc3\xa9s la bicicleta, sempre sota l\'atenta mirada d\'un comissari de la cursa. En aquesta reparaci\xc3\xb3 va perdre tres hores i cinquanta minuts i totes les opcions a vict\xc3\xb2ria final. Thys guany\xc3\xa0 l\'etapa amb quasi 18\' sobre Buysse i mitja hora sobre Garrigou, passant a ser el nou l\xc3\xadder de la cursa. El liderat per\xc3\xb2 fou ef\xc3\xadmer, ja que en la setena etapa, amb final a Perpiny\xc3\xa0, el pas pels colls de Portet d\'Aspet, Port i del Pimorent i disputada sota unes condicions meteorol\xc3\xb2giques molt adverses Buysse va guanyar l\'etapa i aconsegu\xc3\xad el liderat._NEWLINE_Buysse va perdre el liderat en la novena etapa, quan una caiguda li provoc\xc3\xa0 el trencament del manillar que l\'oblig\xc3\xa0 a fer a peu 16 km fins a Canes, on va poder arreglar-la. Aix\xc3\xb2 li va suposar perdre prop de tres hores i mitja i tota possibilitat de vict\xc3\xb2ria en la general. L\'etapa fou guanyada per Firmin Lambot, que arrib\xc3\xa0 en solitari a Ni\xc3\xa7a, mentre el liderat torn\xc3\xa0 a mans de Thys. A partir d\'aquest punt la cursa es va centrar en el duel entre Thys i Petit-Breton. En la desena etapa, amb el pas pel coll d\'Allos, ambd\xc3\xb3s anaren escapats durant bona part de l\'etapa, per\xc3\xb2 finalment foren superats per Fran\xc3\xa7ois Faber i Garrigou, mentre en l\'onzena, amb el pas pel Galibier, Buysse fou el vencedor, seguit a pocs minuts per Thys i Petit-Breton. Buysse tamb\xc3\xa9 guany\xc3\xa0 la dotzena etapa, mentre Faber fou el vencedor de la tretzena. En ambdues etapes Petit-Breton aconsegu\xc3\xad reduir les difer\xc3\xa8ncies respecte a Thys, passant a ser el segon de la general._NEWLINE_En la catorzena etapa Petit-Breton va patir una caiguda que l\'oblig\xc3\xa0 a abandonar, mentre Thys vei\xc3\xa9 com se li trencava la forquilla de la bicicleta i havia de fer 3 km a peu fins a Lilla, on fou ajudat a arreglar-la. Aix\xc3\xb2 li va suposar una penalitzaci\xc3\xb3 de 10 minuts i que conserv\xc3\xa9s el liderat per tan sols 8\' 37" respecte Gustave Garrigou. En la darrera etapa, guanyada novament per Buysse, no es produ\xc3\xafren canvis significatius i Thys aconsegu\xc3\xad la vict\xc3\xb2ria final._NEWLINE_Si la classificaci\xc3\xb3 s\'hagu\xc3\xa9s fet per punts, com en les edicions precedents, el vencedor final hauria estat Garrigou amb 45 punts, seguit per Buysse amb 48 i Thys amb 57._NEWLINE_El Tour comen\xc3\xa7a a agafar fervor popular. 200.000 parisencs s\'acosten a veure l\'\xc3\xbaltima etapa, mentre que 20.000 es congreguen al Parc dels Pr\xc3\xadnceps, formant una aut\xc3\xa8ntica gu\xc3\xa0rdia d\'honor als corredors, des de Poissy fins a l\'acc\xc3\xa9s al parc.\n_START_SECTION_\nAltres classificacions\n_START_PARAGRAPH_\nCamillo Bertarelli, classificat en vuitena posici\xc3\xb3, guany\xc3\xa0 la categoria dels "isol\xc3\xa9s". La classificaci\xc3\xb3 dels "isol\xc3\xa9s" es calculava de la mateixa manera que la classificaci\xc3\xb3 general, per\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s amb els resultats d\'etapa obtinguts pels ciclistes que corrien en aquesta categoria. _NEWLINE_El diari organitzador de la cursa, L\'Auto anomen\xc3\xa0 a Philippe Thys el meilleur grimpeur, el millor escalador. Aquest t\xc3\xadtol no oficial \xc3\xa9s el predecessor de la classificaci\xc3\xb3 de la muntanya.'