b"\n_START_ARTICLE_\nEnvit\n_START_PARAGRAPH_\nL'envit \xc3\xa9s una aposta estrat\xc3\xa8gica consistent en augmentar la posta inicial durant el transcurs d'una partida. Quan un jugador fa un envit obliga a la resta de jugadors a igualar aquesta nova quantitat arriscada. Qualsevol jugador que no estigui disposat a igualar l'envit queda excl\xc3\xb2s de la partida, i perd tot el que hagi apostat fins aleshores.\n_START_SECTION_\nTipologia i desenvolupament\n_START_PARAGRAPH_\nEn certs jocs (backgammon, guirguiesca), els jugadors enviden al descobert, ja que en tot moment coneixen la situaci\xc3\xb3 de la partida, i poden valorar la conveni\xc3\xa8ncia d'acceptar l'envit o no. El jugador que avantatja el seu contrincant pot valdre's de l'envit per millorar el premi en un moment de la partida on la probabilitat li \xc3\xa9s favorable. En el cas que l'adversari no accepti l'envit, el jugador guanya autom\xc3\xa0ticament la partida, sense haver de jugar fins al final \xe2\x80\x93amb el risc que la sort canvi\xc3\xaf-._NEWLINE_Alguns jocs de naips (p\xc3\xb2quer) ofereixen la possibilitat de fer un envit a cegues. Com que cada jugador mant\xc3\xa9 les seves cartes cobertes, el resultat de la m\xc3\xa0 \xc3\xa9s del tot incert. Els jugadors enviden suposant que la seva m\xc3\xa0 \xc3\xa9s superior a la de llurs contrincants. Per exemple: dos jugadors inicien una partida amb una posta inicial de 10 euros (5\xe2\x82\xac per cada jugador). Seguidament, es reparteixen les cartes, i cada jugador valora la seva m\xc3\xa0. Aleshores un dels jugadors decideix pujar la posta a 100\xe2\x82\xac. Sobre la taula hi ha 110\xe2\x82\xac. Si el contrincant considera que t\xc3\xa9 bon joc acceptar\xc3\xa0 la invitaci\xc3\xb3, i afegir\xc3\xa0 una altres 100\xe2\x82\xac. Els jugadors mostren les seves cartes, i es far\xc3\xa0 amb els 210 euros qui tingui millor m\xc3\xa0. Per\xc3\xb2 en el cas que el segon jugador consideri no tenir possibilitats de guanyar pot abandonar el joc, i perdre nom\xc3\xa9s la posta inicial (5 euros). Les cartes es tornen a remenar per la seg\xc3\xbcent partida, i ning\xc3\xba no sabr\xc3\xa0 mai qui tenia les millors cartes._NEWLINE_L'envit a cegues permet als jugadors fer una catxa. Amb aquest terme, ens referim a l'engany que un jugador fa quan proposa un envit malgrat no tenir possibilitats reals de guanyar amb les seves cartes. El jugador puja la posta per donar a entendre que t\xc3\xa9 una molt bona m\xc3\xa0, amb l'\xc3\xa0nim de cohibir els seus adversaris, i que aquests es rendeixin.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl fenomen de l'envit s'ha donat en diversos jocs des d'antic. Trobem les primeres refer\xc3\xa8ncies en el tractat medieval El llibre dels jocs del rei castell\xc3\xa0 Alfons X. En aquest llibre es recullen les regles de diversos jocs de daus, entre ells el de guirguiesca, el qual era d'envit._NEWLINE_A It\xc3\xa0lia, durant segle XVI, s'origin\xc3\xa0 el joc de primera. Es tracta del primer joc d'envit practicat amb naips. Immediatament sorgiren nombrosos jocs de cartes similars en el sistema d'apostes. A la Monarquia Cat\xc3\xb2lica, territori on el joc d'aposta estava estrictament vigilat, els jocs d'envit entraren a formar part de la llista dels jocs prohibits \xe2\x80\x93anomenats precisament juegos de suerte, azar y envite-. Malgrat tot, alguns jocs, com el truc o el mus, mai no van ser inclosos a la llista._NEWLINE_Durant el segle XIX, als Estats Units, sorg\xc3\xad el joc del p\xc3\xb2quer. Aquest joc ha adquirit gran popularitat arreu del m\xc3\xb3n, i en l'actualitat \xc3\xa9s el joc d'envit m\xc3\xa9s est\xc3\xa8s. Les m\xc3\xbaltiples modalitats d'aquest joc s\xc3\xb3n legals a diversos pa\xc3\xafsos \xe2\x80\x93entre ells, l'estat espanyol-."