b"\n_START_ARTICLE_\nGeorge Edward Bonsor Saint Martin\n_START_SECTION_\nJoventut\n_START_PARAGRAPH_\nGeorge Edward Bonsor Saint Martin va n\xc3\xa9ixer a Lilla (Fran\xc3\xa7a) el 30 de mar\xc3\xa7 de 1855, en l'\xc3\xa8poca de Napole\xc3\xb3 III fill de James Bonsor, de Nottingham (Anglaterra), enginyer industrial, com l'avi de George, i Pauline Marie Leonie Saint Martin Ghislaine, natural de Lilla. La seva mare va morir amb 25 anys , al cap de pocs mesos de donar a llum a George._NEWLINE_James Bonsor va treballar com enginyer en les mines de coure a Minas de Riotinto i va contribuir en la instal\xc2\xb7laci\xc3\xb3 de les m\xc3\xa0quines per al gas per l'enllumenat p\xc3\xbablic de Cadis i Sevilla. L'estada de James Bonsor en Andalusia va induir a animar al seu fill a prendre la decisi\xc3\xb3 de viatjar a aquesta regi\xc3\xb3._NEWLINE_La fam\xc3\xadlia residia en Lille al naixement de George, i despr\xc3\xa9s de la mort de la seva esposa, James va contreure un nou matrimoni amb Mrs. Gregory. La seva tia paterna, Marie Bonsor, juntament amb el seu esp\xc3\xb2s John Batley, que residien en Seaborough Court (Anglaterra), van ser els que es van fer c\xc3\xa0rrec d'ell fins que va aconseguir l'edat escolar. George sempre va considerar a aquesta casa com la seva. Els seus oncles posse\xc3\xafen a m\xc3\xa9s una segona resid\xc3\xa8ncia en Englefield Green, als afores de Londres, on vivien amb els seus fills Ralph, Armitage, Blanca i In\xc3\xa9s. La fam\xc3\xadlia materna a Guernes, Fran\xc3\xa7a estava composta pels seus oncles i quatre cosins: Henry, Pierre, Valentine i Pauline. Vivia alternativament amb les dues fam\xc3\xadlies.\n_START_SECTION_\nCarmo Romana\n_START_PARAGRAPH_\nEls inicis de les activitats arqueol\xc3\xb2giques de George Bonsor es van centrar en l'arqueologia hispanoromana, amb l'excavaci\xc3\xb3 i descobriment de la necr\xc3\xb2poli i l'amfiteatre, centrant-se tamb\xc3\xa9 en l'estudi de les muralles, portes i alc\xc3\xa0ssers de Carmona aix\xc3\xad com el seguiment i registre de les restes constructives que apareixien intramurs._NEWLINE_La documentaci\xc3\xb3 que es conserva sobre l'excavaci\xc3\xb3 de necr\xc3\xb2poli romana, \xc3\xa9s bastant escassa, per\xc3\xb2 suficient com per a saber que va suposar el primer projecte d'excavaci\xc3\xb3 sistem\xc3\xa0tica a Espanya._NEWLINE_Les primeres excavacions de Juan Fern\xc3\xa1ndez i Bonsor en la Necr\xc3\xb2poli es remunten a l'hivern de 1882 en els camps de la Coloma, de Manta i de la Plata, durant  la primavera de 1883, i a la tardor, primavera i estiu de 1884, per finalitzar, moment\xc3\xa0niament, feia la primavera de 1885, quan ja s'havien excavat 225 estructures funer\xc3\xa0ries, que arribaren a 300 en els seg\xc3\xbcents anys. En actes celebrats el 24 de maig de 1885 i el 6 de juny de 1886 es va realitzar la presentaci\xc3\xb3 oficial a les autoritats cient\xc3\xadfiques espanyoles perqu\xc3\xa8, donat el seu car\xc3\xa0cter privat, jutgessin els treballs realitzats. Les excavacions van ser realitzades sense cap mena d'ajuda oficial i finan\xc3\xa7ades \xc3\xadntegrament per ambd\xc3\xb3s socis. La Reial Acad\xc3\xa8mia de la Hist\xc3\xb2ria i de la de Belles Arts de San Fernando, institucions sobre les quals requeia la compet\xc3\xa8ncia en mat\xc3\xa8ria arqueol\xc3\xb2gica i conservaci\xc3\xb3 del Patrimoni hist\xc3\xb2ric espanyol, van nomenar acad\xc3\xa8mics corresponents d'ambdues acad\xc3\xa8mies a George Bonsor i Juan Fern\xc3\xa1ndez L\xc3\xb3pez. El motiu d'aquest nomenament va ser l'esfor\xc3\xa7 i l'\xc3\xa8xit aconseguits en els treballs, aix\xc3\xad com l'interessant car\xc3\xa0cter i monumentalitat de la Necr\xc3\xb2poli, \xc3\xbanica en aquest moment a Espanya._NEWLINE_En l'\xc3\xa8poca del descobriment de la Necr\xc3\xb2poli gran part dels terrenys que ocupava es trobaven lliures d'edificis, ocupats en la seva majoria per oliveres. L'edifici m\xc3\xa9s proper a aquests era el conegut com a Raval de Sant Pere del qual consten dades de 1411, el Convent del Carmen, fundat en 1554 i el Convent de Sant Francisco fundat en 1467, ambd\xc3\xb3s enderrocats en 1835. A partir de llavors van fragmentar els terrenys constatant la diversitat de noms amb qu\xc3\xa8 es designaven les diverses parcel\xc2\xb7les que eren anomenats Campos._NEWLINE_De nord a sud es trobaven el Camp de Manta, limitant amb el Cam\xc3\xad de les Vinyes i seguidament el Camp de Sim\xc3\xb3n o de la Coloma al costat del Camp de la Plata, limitant aquests \xc3\xbaltims i sempre cap al Sud, amb el Camino del Quemadero; a l'altre costat es trobaven els anomenats Campo de los Olivos, Campo del tancat de l'Olivar, Campo de las Motillas i Campo de las Pedreres (que s\xc3\xb3n els formen la Necr\xc3\xb2poli actual), que limitaven amb la sendera del Carmen. Cap al sud hi havia l'escull de Sevilla i immediatament despr\xc3\xa9s amb el Camp Real. En opini\xc3\xb3 de Bonsor la Necr\xc3\xb2poli va haver d'estendre's fins al port de Brenes, on es van trobar diverses tombes._NEWLINE_La refer\xc3\xa8ncia m\xc3\xa9s antiga sobre la Necr\xc3\xb2poli est\xc3\xa0 registrada en un document de l'Arxiu Municipal de Carmona datat el 23 de desembre de 1573, en el qual un picapedrer anomenat Alonso Delgado demanava autoritzaci\xc3\xb3 al Concejo de Carmona per vendre els carreus d'un vell edifici que havia estat descobert prop del Torrej\xc3\xb3n._NEWLINE_En 1885 es va inaugurar oficialment la necr\xc3\xb2poli i el seu museu i es va fundar la Societat Arqueol\xc3\xb2gica de Carmona. A aquest any correspon la troballa de dues grans tombes, la columbari - triclini i la Tomba de l'Elefant. Aquesta \xc3\xbaltima havia estat inspeccionada parcialment tamb\xc3\xa9 en 1880 per Juan Fern\xc3\xa1ndez L\xc3\xb3pez i Luis Reyes, els qui van desistir de la seva excavaci\xc3\xb3. De 1885 a 1892 es van descobrir diverses tombes sense import\xc3\xa0ncia._NEWLINE_Durant el 1893 sembla que no es van realitzar excavacions en la Necr\xc3\xb2poli. El juliol de 1894, Manuel Burgos y Alcaide, membre de la Societat Arqueol\xc3\xb2gica, va trobar una tomba familiar en el Camp Reial la tipologia del qual no s'apartava del tipus com\xc3\xba de la Necr\xc3\xb2poli, per\xc3\xb2 s\xc3\xad l'aixovar oposat en diverses urnes d'aquesta. Es tracta de dues petites figures de patecos, una d'elles representant al d\xc3\xa9u Bes, una llaura, dos fal\xc2\xb7lus, un d'ivori i l'altre d'os. Aquests elements no feien sin\xc3\xb3 ressaltar i confirmar l'evident ascend\xc3\xa8ncia p\xc3\xbanica de la Necr\xc3\xb2poli, q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 que Bonsor ja havia subratllat._NEWLINE_El desembre de 1899 i al gener, mar\xc3\xa7 i abril de 1900 es van explorar nous terrenys que havien adquirit. Aquesta \xc3\xa9s l'\xc3\xbaltima dada que consta sobre les excavacions de Bonsor en la necr\xc3\xb2poli, i en tot el lloc des de 1900 fins a 1905._NEWLINE_L'\xc3\xbaltim gran descobriment realitzat en la necr\xc3\xb2poli de Carmona va ser la Tomba de Servilia. El seu nom es deu a la troballa d'un pedestal estatuari en la qual es llegeix la inscripci\xc3\xb3 SERVILIAE L F P MARI MATER D. En aquesta excavaci\xc3\xb3, duta a terme exclusivament per Juan Fern\xc3\xa1ndez L\xc3\xb3pez, es va produir el descobriment d'una est\xc3\xa0tua de dona sense cap i el pedestal de marbre al\xc2\xb7ludint a la inscripci\xc3\xb3 nomenada anteriorment. No obstant aix\xc3\xb2, es va prestar m\xc3\xa9s atenci\xc3\xb3 a una singular estada de rares caracter\xc3\xadstiques arquitect\xc3\xb2niques, que va portar als seus descobridors a pensar en un origen prehel\xc2\xb7l\xc3\xa8nic o fenici en aquest espai arquitect\xc3\xb2nic. Aix\xc3\xad mateix es van trobar una est\xc3\xa0tua femenina i una infantil, molt valorades donada l'escassetat d'originals trobats en la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica, i un cap mascul\xc3\xad, conservats en el Castell de Mairena. Aquestes s\xc3\xb3n les \xc3\xbaltimes dades que consten sobre la hist\xc3\xb2ria dels descobriments en la Necr\xc3\xb2poli romana de Carmona. Des de 1905 fins a la seva donaci\xc3\xb3 a l'Estat Espanyol el 1930, no existeix cap dada de nous treballs o excavacions desenvolupats en el jaciment arqueol\xc3\xb2gic.\n_START_SECTION_\nL'Amfiteatre de Carmona\n_START_PARAGRAPH_\nDe les excavacions que es van realitzar en la Necr\xc3\xb2poli, destaca la troballa de l'amfiteatre de Carmona. La topografia del terreny va fer sospitar que, en l'anomenat Campo de la Plata, s'hauria de trobar el monument p\xc3\xbablic que anaven buscant. Una immensa fondalada situada en el camp de la plata, que fins llavors s'havia usat per albergar morca, va atreure l'atenci\xc3\xb3 dels arque\xc3\xb2legs._NEWLINE_El maig de 1885 es van realitzar uns sondejos previs pel que van tra\xc3\xa7ar una rasa d'assaig amb una ampl\xc3\xa0ria de 0,80 metres des de la zona alta de la fondalada al centre de la depressi\xc3\xb3, amb orientaci\xc3\xb3 sud-est-nord-oest, fins a aconseguir la roca, que va donar com a resultat el descobriment de part de la praecinctio._NEWLINE_Tom\xc3\xa1s Dom\xc3\xadnguez Romera, comte de Rodezno, era el propietari dels terrenys i els tenia llogats a Jos\xc3\xa9 Dom\xc3\xadnguez Trigueros, de qui van obtenir el perm\xc3\xads necessari per realitzar nous treballs durant cinc mesos. La intenci\xc3\xb3 dels arque\xc3\xb2legs era adquirir aquests terrenys, per\xc3\xb2 el preu posat pel propietari era inassolible per a ells._NEWLINE_Per al c\xc3\xa0lcul cronol\xc3\xb2gic del monument i la seva interpretaci\xc3\xb3, Bonsor es va basar principalment en les troballes numism\xc3\xa0tiques i en les tombes. Per datar la construcci\xc3\xb3 de l'amfiteatre, que situa en els temps dels primers emperadors, no tenia m\xc3\xa9s testimoniatges que les antigues tombes dels voltants, les quals eren posteriors a la construcci\xc3\xb3 de l'Amfiteatre. Per a la data d'aband\xc3\xb3 posse\xc3\xafa m\xc3\xa9s elements de judici, com la troballa d'una tomba a la dreta de la gran entrada tallada en la roca, i en una adre\xc3\xa7a transversal a les grades._NEWLINE_La tomba, que mancava d'aixovar, per\xc3\xb2 s\xc3\xad semblances tipol\xc3\xb2giques amb altres trobades en la Necr\xc3\xb2poli, donava clars indicis que l'aband\xc3\xb3 de l'amfiteatre corresponia a la fi de l'Imperi._NEWLINE_Aquest amfiteatre \xc3\xa9s un edifici problem\xc3\xa0tic, ja que el monument conjugava finalitats pr\xc3\xb2pies de teatres i circs. Malgrat aix\xc3\xb2, va considerar la possibilitat de trobar en un altre lloc el teatre o el circ. L'amfiteatre de Carmona, que \xc3\xa9s un dels primers constru\xc3\xafts en Hisp\xc3\xa0nia, va ser una troballa important per a l'arqueologia romana en el seu temps en tenir la singularitat de ser descobert mitjan\xc3\xa7ant un nou concepte d'investigaci\xc3\xb3 arqueol\xc3\xb2gica._NEWLINE_Possiblement es trobava davant d'un dels m\xc3\xa9s antics amfiteatres romans en Hisp\xc3\xa0nia, que \xc3\xa9s un dels aspectes m\xc3\xa9s suggeridors d'aquest. Bonsor va afirmar que el monument posse\xc3\xafa unes caracter\xc3\xadstiques diferents dels coneguts fins al moment i que li van portar a la interpretaci\xc3\xb3 polivalent al fet que es fa refer\xc3\xa8ncia m\xc3\xa9s amunt._NEWLINE_Conscient Bonsor del valor del monument, va tractar per tots els mitjans que la seva excavaci\xc3\xb3 s'efectu\xc3\xa9s completament, encara que sense \xc3\xa8xit arribant a realitzar una crida desesperada a les institucions, especialment a la Reial Acad\xc3\xa8mia de la Hist\xc3\xb2ria i als seus acad\xc3\xa8mics, per exemple a Rada, qui ho inclou en la seva mem\xc3\xb2ria sobre la Necr\xc3\xb2poli. Juan Fern\xc3\xa1ndez L\xc3\xb3pez refereix en les Mem\xc3\xb2ries de la Societat Arqueol\xc3\xb2gica que van rebre 300 pessetes que van sol\xc2\xb7licitar a la Diputaci\xc3\xb3 Provincial, per\xc3\xb2 que no van cobrar fins un any m\xc3\xa9s tard, no podent practicar les excavacions en extensi\xc3\xb3, com tenien projectat.\n_START_SECTION_\nLos Alcores\n_START_PARAGRAPH_\nL'exploraci\xc3\xb3 de Los Alcores, sens dubte un dels treballs m\xc3\xa9s transcendentals de Jorge Bonsor, va suposar la seva incursi\xc3\xb3 en el camp de la prehist\xc3\xb2ria i especialment de la protohist\xc3\xb2ria de l'Espanya meridional. La seva introducci\xc3\xb3 en aquest camp de la investigaci\xc3\xb3 arqueol\xc3\xb2gica va suposar l'inici d'un nou per\xc3\xadode en la hist\xc3\xb2ria de l'arqueologia a Espanya, per la naturalesa dels seus descobriments i el criteri i m\xc3\xa8tode emprat en el seu treball, tant de camp com en la presentaci\xc3\xb3 dels seus resultats, usat en l'exploraci\xc3\xb3 del Guadalquivir i l'exploraci\xc3\xb3 dels Alcores. L'exploraci\xc3\xb3 es va realitzar entre 1894 i 1898 i els seus resultats, sota el t\xc3\xadtol Els colonies agricoles preromaines de la Uall\xc3\xa9e du Betis, publicats en la Revue Archeologique en 1899, convertint-se en la primera obra que apareix sobre l'arqueologia protohist\xc3\xb2rica espanyola i la primera i m\xc3\xa9s famosa publicaci\xc3\xb3 de George Bonsor. En explorar Els Alcores, Bonsor va iniciar un nou camp cient\xc3\xadfic en l'arqueologia espanyola: l'arqueologia protohist\xc3\xb2rica o preromana tamb\xc3\xa9 denominada anteromana en aquells dies._NEWLINE_L'exploraci\xc3\xb3 de Los Alcores es va iniciar en 1894, amb l'objectiu d'estudiar els temps protohist\xc3\xb2rics de la regi\xc3\xb3. L'inter\xc3\xa8s de Bonsor per aquest per\xc3\xadode cal buscar-ho en el gir que es va produir a Europa en la investigaci\xc3\xb3 arqueol\xc3\xb2gica que, en detriment del Paleol\xc3\xadtic, va centrar el seu inter\xc3\xa8s en els per\xc3\xadodes m\xc3\xa9s atractius per a l'origen i conformaci\xc3\xb3 de les nacions europees, des del Neol\xc3\xadtic fins a la dominaci\xc3\xb3 romana. En aquest canvi de perspectiva va tenir un paper determinant el descobriment de les arrels prehist\xc3\xb2riques de les anomenades cultures cl\xc3\xa0ssiques, a partir dels treballs de Heinrich Schliemann en Gr\xc3\xa8cia i de William Matthew Flinders Petrie en Egipte, per citar els m\xc3\xa9s representatius, que es van produir entre 1880 i 1900, \xc3\xa9s a dir en el moment en qu\xc3\xa8 es realitza la s\xc3\xadntesi del model filol\xc3\xb2gic i el model naturalista, uni\xc3\xb3 que va donar lloc a l'arqueologia moderna._NEWLINE_Possiblement, la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb Arthur Engel fos definitiva per al desenvolupament de l'activitat arqueol\xc3\xb2gica de Jorge Bonsor que experimentar\xc3\xa0 un gir notable, interessant-se principalment en l'arqueologia protohist\xc3\xb2rica.\n_START_SECTION_\nIt\xc3\xa0lica\n_START_PARAGRAPH_\nEn 1892 el periodista A. Gal\xc3\xad Lassaletta va publicar la Hist\xc3\xb2ria d'It\xc3\xa0lica, freturosa de valor cient\xc3\xadfic per\xc3\xb2 un immillorable testimoniatge sobre l'estat d'aband\xc3\xb3 en el qual es trobava el jaciment, gr\xc3\xa0cies a la despreocupaci\xc3\xb3 per part de la Comissi\xc3\xb3 de Monuments Provincials, presidida per Caballero Infant, el governador civil i els alcaldes de Sevilla i Santiponce. La falta d'una legislaci\xc3\xb3 sobre excavacions i conservaci\xc3\xb3 de monuments historicoart\xc3\xadstics, havia fet arribar a les ru\xc3\xafnes a aquest estat. Demetrio dels Rius es va fer c\xc3\xa0rrec de les excavacions des de 1860 amb l'\xc3\xa0nim de posar fi a aquesta situaci\xc3\xb3, no obstant aix\xc3\xb2 tampoc ho va aconseguir. Aquesta iniciativa va suposar una de les majors investigacions arqueol\xc3\xb2giques escomeses durant el regnat d'Isabel II d'Espanya, per la qual cosa el monument va passar a ser propietat de l'Estat, encara que la resta dels terrenys eren de propietat privada, la qual cosa va afavorir la realitzaci\xc3\xb3 d'intervencions particulars en les ru\xc3\xafnes, principalment a la ciutat._NEWLINE_Aquestes intervencions clandestines, amb finalitats m\xc3\xa9s o menys cient\xc3\xadfiques o a la recerca de peces importants per a col\xc2\xb7leccions particulars, van produir, aix\xc3\xad i tot, descobriments importants, com van ser el Bronze d'It\xc3\xa0lica, un tresor de barres de plata i or i monedes, a m\xc3\xa9s d'importants peces escult\xc3\xb2riques i mosaics. Arthur Engel i Antonio Mar\xc3\xada d'Ariza van protagonitzar, cap a 1890, una s\xc3\xa8rie d'excavacions en el jaciment, en les quals van descobrir una s\xc3\xa8rie de tombes i inscripcions funer\xc3\xa0ries, que van ser dipositats en el museu de l'Ateneu de Sevilla._NEWLINE_Bonsor va publicar el 1898 un treball titulat \xc2\xabLi Mus\xc3\xa9 archcologique de S\xc3\xa9ville et els ruines d'It\xc3\xa0lica\xc2\xbb per la Revue Archeologique, de car\xc3\xa0cter divulgatiu i hist\xc3\xb2ric, sobre la formaci\xc3\xb3 del Museu Arqueol\xc3\xb2gic de Sevilla acompanyat del comentari sobre les peces escult\xc3\xb2riques i arquitect\xc3\xb2niques m\xc3\xa9s importants procedents d'It\xc3\xa0lica. Sobre It\xc3\xa0lica, va assenyalar el poc conegudes que eren les seves ru\xc3\xafnes i va aportar interessants comentaris, va donar una r\xc3\xa0pida visi\xc3\xb3 de les diferents intervencions en el jaciment des del segle\xc2\xa0xvi fins a aquesta data. El m\xc3\xa9s significatiu s\xc3\xb3n els seus comentaris desmentint la creen\xc3\xa7a generalitzada que considerava aquesta ciutat romana com el lloc de naixement de diversos emperadors i poetes. En aquest sentit desmitificant de la imatge d'It\xc3\xa0lica, va ressaltar les redu\xc3\xafdes dimensions de la ciutat i la seva vinculaci\xc3\xb3 comercial amb el riu Guadalquivir per l'exist\xc3\xa8ncia d'un moll, considerant-la com una m\xc3\xa9s d'entre les ciutats riberenques del Guadalquivir. Bonsor va aportar interessants dades hist\xc3\xb2riques, que van mostrar que la ciutat encara existia en \xc3\xa8poca visigoda i que el seu aband\xc3\xb3 es va produir amb la Invasi\xc3\xb3 musulmana d'Hisp\xc3\xa0nia, en detriment de la creen\xc3\xa7a que la desaparici\xc3\xb3 d'aquesta ciutat va ser deguda a cat\xc3\xa0strofes naturals o terratr\xc3\xa8mols. En el mateix any de la publicaci\xc3\xb3 del seu treball sobre It\xc3\xa0lica va arribar a Espanya Archer Milton Huntington, un jove nord-americ\xc3\xa0 atret per l'antiga ciutat romana i que, donada la facilitat per obtenir un perm\xc3\xads d'excavaci\xc3\xb3, va arrendar un terreny en el qual va emprendre una s\xc3\xa8rie d'excavacions. Els treballs que va comen\xc3\xa7ar Milton van haver de ser interromputs per causa de la Guerra Hispano-estatunidenca. El jove hispanista va ser ajudat per Engel i Bonsor, que es trobaven treballant en It\xc3\xa0lica, introduint-ho en l'arqueol\xc3\xb2gica i ajudant-lo perqu\xc3\xa8 realitz\xc3\xa9s les seves excavacions en It\xc3\xa0lica. Aquest primer contacte va ser d'especial import\xc3\xa0ncia per a Jorge Bonsor, ja que aquest va mantenir una estreta i intensa amistat i col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb Milton durant tota la seva vida, fruit de la qual es conserva una abundant i expressiva relaci\xc3\xb3 epistolar.\n_START_SECTION_\nL'exploraci\xc3\xb3 de les Illes Scilly\n_START_PARAGRAPH_\nFinalitzada la primera exploraci\xc3\xb3 de Los Alcores, Bonsor va emprendre la de les illes Scilly. Ambdues exploracions guarden una \xc3\xadntima relaci\xc3\xb3 amb la pres\xc3\xa8ncia fen\xc3\xadcia en l'Occident europeu. Aquesta seria l'\xc3\xbanica vegada que Bonsor va escometre una investigaci\xc3\xb3 d'\xc3\xa0mbit europeu, de plena iniciativa personal i explicant exclusivament amb els seus propis mitjans._NEWLINE_L'objectiu principal era trobar proves arqueol\xc3\xb2giques que demostressin la pres\xc3\xa8ncia dels fenicis a les illes Scilly, al Sud-oest de la pen\xc3\xadnsula de Cornualla. Constitueixen una prolongaci\xc3\xb3 d'aquesta pen\xc3\xadnsula i en la seva majoria s\xc3\xb3n de granit. En ser afectades pel Corrent del Golf de M\xc3\xa8xic, posseeixen un clima excepcionalment temperat, la qual cosa permet l'exist\xc3\xa8ncia de plantes subtropical i una fauna diferent de la d'Anglaterra._NEWLINE_Tan sols cinc de les illes estaven habitades en aquesta \xc3\xa8poca: Saint Mary's, Tresco, Saint Martin's, Bryer i Saint Agnes. St. Mary, que \xc3\xa9s la capital, compta amb la major part de la poblaci\xc3\xb3._NEWLINE_En aquesta \xc3\xa8poca, estava molt difosa a Anglaterra la creen\xc3\xa7a que els fenicis havien arribat fins a la regi\xc3\xb3 de Cornualla, des de Tartessos, a la recerca d'estany, i Bonsor va dirigir la seva exploraci\xc3\xb3 a aquestes illes. En l'exploraci\xc3\xb3 de les Scilly on Bonsor va aconseguir la plena maduresa com a arque\xc3\xb2leg. L'acci\xc3\xb3 de Bonsor a les Illes Scilly va ser fonamental per a l'arqueologia prehist\xc3\xb2rica de l'arxip\xc3\xa8lag, en tant que la seva intervenci\xc3\xb3 va suposar el punt de partida de la investigaci\xc3\xb3 moderna de l'arqueologia d'aquest. Si aquest fet no va tenir major transcend\xc3\xa8ncia en la historiografia brit\xc3\xa0nica, va ser perqu\xc3\xa8 l'arque\xc3\xb2leg anglofranc\xc3\xa8s no va publicar mai el resultat del seu treball i tan sols va ser conegut indirectament. Malgrat tot, el treball de Bonsor ha estat considerat d'una alta qualitat entre els investigadors anglesos de l'actualitat, malgrat no con\xc3\xa8ixer en tota la seva amplitud la informaci\xc3\xb3 recollida en el transcurs dels seus treballs en aquestes illes._NEWLINE_Si els objectius hist\xc3\xb2rics plantejats inicialment no van ser aconseguits, la qual cosa suposava identificar materialment la pres\xc3\xa8ncia dels fenicis a les illes i per extensi\xc3\xb3 identificar les mateixes amb les Cassiterides de l'antiguitat, existeixen altres factors que es relacionen amb el seu m\xc3\xa8tode que s\xc3\xb3n els que li confereixen un gran valor a l'acci\xc3\xb3 de Bonsor a les Illes Scilly. Encara que molts d'aquests aspectes es van forjar en les seves intervencions en el Guadalquivir i en Els Alcores -que es van desenvolupar simult\xc3\xa0niament- ser\xc3\xa0 en aquesta exploraci\xc3\xb3 on va aconseguir la seva depuraci\xc3\xb3 total. La principal caracter\xc3\xadstica del m\xc3\xa8tode de Bonsor \xc3\xa9s que la seva intervenci\xc3\xb3 era sempre territorial, \xc3\xa9s a dir, no es restringia a un jaciment sin\xc3\xb3 a una regi\xc3\xb3, aspecte pel qual Bonsor comen\xc3\xa7a la seva intervenci\xc3\xb3 en les Scilly. Va fer prospeccions a totes les illes principals, recollint totes les estructures observables a simple vista.\n_START_SECTION_\nAltres exploracions de Bonsor\n_START_PARAGRAPH_\nEntre 1900 i 1902 Bonsor va reprendre l'exploraci\xc3\xb3 del riu Genil, entre Palma del R\xc3\xado i \xc3\x89cija, i la del Guadalquivir des del riu Guadalbacar fins a Alcolea del R\xc3\xado. Posteriorment va tornar a centrar-se en Els Alcores, realitzant exploracions i excavacions que s\xc3\xb3n de significativa import\xc3\xa0ncia, doncs van permetre a Bonsor precisar i descriure la seq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia cultural de la regi\xc3\xb3 i per extensi\xc3\xb3 del Baix Guadalquivir.\n_START_SECTION_\nCruz del Negro\n_START_PARAGRAPH_\nImportant necr\xc3\xb2poli a un quil\xc3\xb2metre al nord-est de Carmona, entorn de l'antiga via romana que condu\xc3\xafa a Axati (Lora del R\xc3\xado).\n_START_SECTION_\nLa Ca\xc3\xb1ada de les Cabras\n_START_PARAGRAPH_\nJaciment que es troba entre el cam\xc3\xad de Lora del R\xc3\xado i la canyada que va donar nom al jaciment, a un quil\xc3\xb2metre al nord de Carmona, molt proper a la necr\xc3\xb2poli de la Creu del Negre.\n_START_SECTION_\nBencarr\xc3\xb3n i Gandul\n_START_PARAGRAPH_\nLes excavacions m\xc3\xa9s importants de tota aquesta nova exploraci\xc3\xb3 dels Alcores van ser les dutes a terme en aquest gran conjunt arqueol\xc3\xb2gic. Pot considerar-se a aquesta \xc3\xa0rea que engloba a diverses necr\xc3\xb2polis, totes elles pertanyents a l'h\xc3\xa0bitat situat en la Taula de Gandul, que Bonsor sempre va identificar amb la ciutat romana de Lucurgentum, citada per Plini el Vell. Els primers treballs en aquest jaciment els va dur a terme en 1895, quan va excavar diversos t\xc3\xbamuls en Bencarr\xc3\xb3n Alt. No obstant aix\xc3\xb2, va anar en la campanya de 1902, quan va completar l'excavaci\xc3\xb3 de gaireb\xc3\xa9 la totalitat de les necr\xc3\xb2polis megal\xc3\xadtica, tartesa i romana.\n_START_SECTION_\nRanilla (Carmona)\n_START_PARAGRAPH_\nEn aquest lloc, que es troba a 4 quil\xc3\xb2metres al nord-est de Carmona, Bonsor va excavar una estructura que va denominar t\xc3\xbamul, situada en la vora de l'Alcor, en terres de la Marquesa de les Torres de la Presa.\n_START_SECTION_\nL'Acebuchal (Carmona)\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x80rea en la qual es trobava una terra negra plena de detritus dom\xc3\xa8stics, en la qual va trobar un grup de vint-i-dues petites sitges que contenien pedres cremades, ossos d'animals, l\xc3\xa0mines de s\xc3\xadlex tallants i dentats, punxons i petits instruments de coure, peces de teler, plaques d'arquers, un \xc3\xaddol de viol\xc3\xad i fragments de cer\xc3\xa0mica campaniforme decorada.\n_START_SECTION_\nAlcaudete (Carmona)\n_START_PARAGRAPH_\nJaciment situat al sud de la carretera Carmona-L'Aspecte, entre aquesta i el cam\xc3\xad que surt cap al mas, en la Vega, datat en un moment eneol\xc3\xadtic precampaniforme.\n_START_SECTION_\nOlivar de los Toru\xc3\xb1os, Santa Lucia (L'Aspecte de l'Alcor)\n_START_PARAGRAPH_\nEn aquesta necr\xc3\xb2poli va realitzar una nova campanya d'excavaci\xc3\xb3, entre el 26 de gener i el 22 de febrer de 1908 -amb l'objectiu, aquesta vegada, d'excavar el major dels t\xc3\xbamuls.\n_START_SECTION_\nEl Ras del Chirol\xc3\xad (L'Aspecte de l'Alcor)\n_START_PARAGRAPH_\nLloc situat a la part alta de la costa, aproximadament a 200 metres abans d'arribar a les primeres cases de l'Aspecte, a l'esquerra de la carretera de Carmona a l'Aspecte, un grup de set motillas, que va excavar l'1 de novembre de 1909. De les set suposades motilles nom\xc3\xa9s dues d'elles cobrien tombes d'incineraci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nNecr\xc3\xb2polis romana d'El Viso del Alcor\n_START_PARAGRAPH_\nNecr\xc3\xb2polis romana, probablement anomenada antigament V\xc3\xadseum o Viz, situada en un tur\xc3\xb3 pedreg\xc3\xb3s a un quil\xc3\xb2metre a l'oest de l'Esgl\xc3\xa9sia de l'Aspecte, en un tancat a tocar del l\xc3\xadmit del terme amb Mairena. En aquest camp hi ha una petita pedrera romana en la qual es pot veure una tomba tallada a la roca amb les seves forn\xc3\xadcules per a les urnes ciner\xc3\xa0ries, com les de Carmona.\n_START_SECTION_\nBaelo Claudia, Bolonya (Cadis)\n_START_PARAGRAPH_\nEntre 1917 i 1921, Bonsor va participar amb l'arque\xc3\xb2leg franc\xc3\xa8s Pierre Paris en la recuperaci\xc3\xb3 de la ciutat de Baelo Claudia. En el jaciment es conserven els elements m\xc3\xa9s representatius que constitu\xc3\xafen l'ess\xc3\xa8ncia d'una ciutat romana; aquesta comptava amb una a prop o muralla de la qual es conserven les portes principals, edificis de car\xc3\xa0cter administratiu com la c\xc3\xbaria o l'arxiu municipal, una pla\xc3\xa7a p\xc3\xbablica (f\xc3\xb2rum), un palau de just\xc3\xadcia (bas\xc3\xadlica judicial), un temple dedicat a la deessa eg\xc3\xadpcia Isis i un capitoli; una disposici\xc3\xb3 similar nom\xc3\xa9s ha estat trobada a la ciutat de Sbeitla en Tun\xc3\xadsia. Tamb\xc3\xa9 poden veure's restes de les tendes (tabernae), el mercat (macellum), les termes (termae) i el teatre._NEWLINE_El prove\xc3\xafment d'aigua de la ciutat es realitzava per mitj\xc3\xa0 de tres aq\xc3\xbceductes. Tamb\xc3\xa9 pot apreciar-se la zona industrial amb restes de les instal\xc2\xb7lacions per a la fabricaci\xc3\xb3 del garum, carrers, aq\xc3\xbceductes, restes del sistema de clavegueram, etc. En cap altre jaciment rom\xc3\xa0 de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica \xc3\xa9s possible extreure despr\xc3\xa9s de la visita una visi\xc3\xb3 tan completa de l'urbanisme rom\xc3\xa0 com en Baelo Claudia. En aix\xc3\xb2 radica el seu principal inter\xc3\xa8s, destacat tamb\xc3\xa9 per l'espectacular paisatge que envolta a la ciutat.\n_START_SECTION_\nSetefilla (Lora del R\xc3\xado)\n_START_PARAGRAPH_\nLa zona arqueol\xc3\xb2gica de Setefilla \xc3\xa9s a Sierra Morena a 9 quil\xc3\xb2metres al nord-est de Lora del R\xc3\xado, en una s\xc3\xa8rie de crestes rocoses que popularment s\xc3\xb3n designades com a taules, entre les quals discorre el riu Guadalbacar, afluent del Guadalquivir. Encara que el jaciment hagi pres el nom de la taula on es troba un castell medieval i l'ermita de Nuestra Se\xc3\xb1ora de Setefilla, fundada en el segle\xc2\xa0xvii, aquest ho conformen diverses d'aquestes taules, que s\xc3\xb3n conegudes amb el nom del Membrillo, Castillejo i Almendro, que posseeixen restes arqueol\xc3\xb2giques de diferents \xc3\xa8poques.\n_START_SECTION_\nCalendari lit\xc3\xbargic visigot\n_START_PARAGRAPH_\nA finals de 1908 en l'avui claustre de l'Esgl\xc3\xa9sia Prioral de Santa Mar\xc3\xada, es va descobrir, amb motiu de certes obres de restauraci\xc3\xb3, un calendari lit\xc3\xbargic visigot. Sense tenir una idea clara del que es tractava, al principi Bonsor va prendre una empremta del fust epigr\xc3\xa0fic que va enviar a l'acad\xc3\xa8mic Fidel Fita. L'acad\xc3\xa8mic madrileny va apreciar immediatament el seu alt valor, ja que no en va es tractava del calendari lit\xc3\xbargic m\xc3\xa9s antic de la Pen\xc3\xadnsula.\n_START_SECTION_\nFill adoptiu de Carmona. Cessi\xc3\xb3 de la necr\xc3\xb2poli de Carmona a l'estat\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser nomenat Soci Numerari de la recentment creada Societat Espanyola d'Antropologia, Etnografia i Prehist\xc3\xb2ria, i fill adoptiu de Carmona el 13 de setembre de 1927. L'1 d'agost d'aquest mateix any Bonsor va contreure de nou matrimoni, aquesta vegada en Huelva, amb Dolores Sim\xc3\xb3 Ru\xc3\xadz, filla d'un antic amic seu._NEWLINE_Bonsor, ja afectat per seriosos problemes de salut, va considerar que havia arribat el moment per dur a terme la idea que al costat del seu soci concebessin anys enrere, la de cedir la Necr\xc3\xb2poli romana de Carmona, el museu i les col\xc2\xb7leccions que all\xc3\xad es conservaven a l'Estat Espanyol. Com a vocal de la Comissi\xc3\xb3 de Monuments de Sevilla, va proposar a aquesta que ho declar\xc3\xa9s Monument del Tresor Art\xc3\xadstic Nacional, al que aquesta va accedir i ho va sol\xc2\xb7licitar a principis de l'any 1930 al Ministre d'Instrucci\xc3\xb3 P\xc3\xbablica i Belles arts._NEWLINE_Juan Fern\xc3\xa1ndez L\xc3\xb3pez va llegar la part corresponent dels jaciments a Bonsor, amb la idea que aquest ho ced\xc3\xads a l'Estat despr\xc3\xa9s de la seva defunci\xc3\xb3, desig que va plasmar Bonsor en el seu testament, escripturat en Carmona el 24 d'agost de 1925. El 2 de juliol de 1930 \xc3\xa9s declarat, per Reial ordre, Monument del Tresor Art\xc3\xadstic Nacional la Necr\xc3\xb2poli Romana de Carmona i el 28 de juliol el jaciment \xc3\xa9s cedit a l'Estat Espanyol, segons consta en escriptura p\xc3\xbablica signada al Castell de Mairena de l'Alcor davant el notari Ignacio Gim\xc3\xa9nez Gil i Diego Angulo, catedr\xc3\xa0tic de la Universitat de Sevilla, i representant legal de la Direcci\xc3\xb3 general de Belles arts, intervenint com a testimonis l'Alcalde de Mairena, Jos\xc3\xa9 Jim\xc3\xa9nez Florindo i Jos\xc3\xa9 Mu\xc3\xb1oz San Rom\xc3\xa1n, escriptor i periodista sevill\xc3\xa0. Autoritats, investigadors i amics que Bonsor van recon\xc3\xa8ixer la seva amable donaci\xc3\xb3 i contribuci\xc3\xb3 a l'enriquiment del Patrimoni hist\xc3\xb2ric espanyol._NEWLINE_George Bonsor Saint Martin va morir el 15 d'agost de 1930 de ci\xc3\xa0tica, al Castell de Mairena de l'Alcor, instal\xc2\xb7lant-se la capella ardent en el seu estudi, per a l'endem\xc3\xa0 ser enterrat en el cementiri de Mairena de l'Alcor, on jeuen les seves restes. Un dia abans de la seva defunci\xc3\xb3 li van comunicar el seu nomenament com a Cavaller Gran Creu de l'Orde d'Alfons XII d'Espanya."