b'\n_START_ARTICLE_\nJamal-ad-Din al-Afghan\xc3\xad\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEncara que deia ser d\'origen afgan\xc3\xa8s realment va n\xc3\xa9ixer i cr\xc3\xa9ixer a l\'Iran a la vila d\'Assadabad, prop de Hamadan, en una fam\xc3\xadlia de s\xc3\xa0yyids._NEWLINE_Va estudiar a la vila i m\xc3\xa9s tard a Qazwin i Teheran i darrerament a Iraq. Fou influ\xc3\xaft per idees xi\xc3\xaftes i filos\xc3\xb2fiques (com les d\'Avicenna). Va sortir d\'Iraq despr\xc3\xa9s d\'enfrontar-se amb algun ulema per q\xc3\xbcestions religioses (1856/1857) i va anar a l\'\xc3\x8dndia on va coincidir amb la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 dels sipais (en endavant fou antibrit\xc3\xa0nic). Despr\xc3\xa9s va anar a la Meca, Bagdad, les ciutats sagrades (Najaf i Kerbala) i Istanbul. El 1866 viatjava per Iran i va estar almenys a Asadabad, Teheran i Gran Khorasan, des d\'on va entrar a l\'Afganistan on fou anomenat Anatol\xc3\xad o Rum\xc3\xad (turc d\'\xc3\x80sia Menor). Va ser contractat per Azam Khan (despr\xc3\xa9s emir) perqu\xc3\xa8 parlava persa; va aconsellar l\'alian\xc3\xa7a russa contra els brit\xc3\xa0nics. Azam fou emir (7 d\'octubre de 1867 a 8 de setembre de 1868) fins a la seva derrota davant Shir Ali. Djamal al-Din va romandre despr\xc3\xa9s a Kabul i va intentar influir en Shir Ali que era filobrit\xc3\xa0nic, i que finalment el va expulsar del pa\xc3\xads._NEWLINE_Va anar a l\'\xc3\x8dndia i despr\xc3\xa9s al Caire per retornar a Istanbul on el 1869/1870 es va produir el moviment reformista del Tanzimat amb el qual va col\xc2\xb7laborar. Les activitats reformistes considerades contr\xc3\xa0ries a la religi\xc3\xb3, van causar la seva expulsi\xc3\xb3 pel govern el 1870. Va tornar al Caire on va restar del 1871 al 1879 i on fou pensionat pel govern egipci i va ensenyar filosofia musulmana. Predicava que la religi\xc3\xb3 nom\xc3\xa9s estava a l\'abast de les \xc3\xa9lites i que el poble normal nom\xc3\xa9s podia con\xc3\xa8ixer una interpretaci\xc3\xb3 literal; i que calia negar les creences quan el que estava en joc era la pr\xc3\xb2pia vida o la llibertat. All\xc3\xad va tenir com a deixebles al jove Muhammad Abduh, al futur cap del partit Wafd Sad Zaghlul, i altres joves alguns dels quals van participar en el moviment nacionalista del coronel Urabi (1880-1882). El 1875 va fundar una l\xc3\xb2gia mas\xc3\xb2nica (Estel d\'Orient) de la que fou cap i que va intentar utilitzar per activitats pol\xc3\xadtiques com promoure l\'abdicaci\xc3\xb3 del kediv Ismail en favor del seu fill Tawfik, considerat m\xc3\xa9s proper; va promoure tamb\xc3\xa9 diaris reformistes (en els quals va escriure) i es va declarar obertament contra els brit\xc3\xa0nics. El 1879 Tawfik va pujar al tron per\xc3\xb2 fou per influ\xc3\xa8ncia francobrit\xc3\xa0nica, ja que Ismail havia esdevingut massa nacionalista. Tawfik fou un fidel instrument del poder colonial, tot el contrari del que esperava Djamal al-Din que era conegut com al-Afgani. Llavors fou expulsat d\'Egipte cap a l\'\xc3\x8dndia (agost del 1879)._NEWLINE_Va anar llavors al principat de Hyderabad on va con\xc3\xa8ixer al primer ministre Sir Salar Jang, i on va escriure una s\xc3\xa8rie d\'articles en diaris i un llibre titulat "The Refutation of the Materialists", dirigit principalment contra el pro brit\xc3\xa0nic Sir Sayyed A\xe1\xb8\xa5mad Khan. Posat sota resid\xc3\xa8ncia vigilada a Calcuta fins al 1882, al-Afgani va marxar llavors a Par\xc3\xads, passant breument per Londres on va trobar l\'antiimperialista filo\xc3\xa0rab Wilfrid Blunt. Tant a Londres com a Par\xc3\xads va escriure articles als diaris contra l\'ocupaci\xc3\xb3 brit\xc3\xa0nica d\'Egipte. Muhammad Abdoh se li va unir a Par\xc3\xads i junts van publicar el diari antibrit\xc3\xa0nic al-\xca\xbfOrwat al-wo\xe1\xb9\xafq\xc4\x81, on es preconitzava el panislamisme, i que fou subsidiat per Blunt i altres (s\'enviava sense c\xc3\xa0rrec a personatges importants), per\xc3\xb2 va haver de tancar al cap de pocs mesos._NEWLINE_El 1884-1885 els brit\xc3\xa0nics lluitaven contra Muh\xc3\xa0mmad \xc3\x80hmad a Sudan i Blunt va intentar una mediaci\xc3\xb3 d\'al-Afgani per una retirada brit\xc3\xa0nica pacifica. Va anar a Londres a negociar amb el govern i va acompanyar a Sir Henry Drummond Wolff a Istanbul on es va arranjar una retirada brit\xc3\xa0nica d\'Egipte que mai es va portar a terme. En aquest temps va tenir una breu relaci\xc3\xb3 amb una dona, \xc3\xbanica de la seva vida, ja que les evitava i no volia parlar amb elles._NEWLINE_Va sortir d\'Anglaterra cap a l\'Iran i va desembarcar a Bushire on va arribar la primavera del 1886 amb idea d\'anar a R\xc3\xbassia. Degut segurament a una malaltia va romandre uns mesos a Bushire i durant la seva estada fou convidat pel ministre persa de premsa i publicacions Itimad al-Soltana i de cam\xc3\xad cap a Teheran es va aturar a Esfahan amb el fill gran del xa i governador, Zell al-Sultan, que li va donar suport econ\xc3\xb2mic. Al-Afgani va donar suport, a canvi, al pla frl pr\xc3\xadncep de pujar al tron a la mort del xa. A Teheran fou hoste de l\'home de negocis Amin al-Zarb, client del primer ministre Amin al-Sultan. Les declaracions antibrit\xc3\xa0niques d\'al-Afgani van impedir el contacte amb el xa, que va demanar que fos expulsat cap a R\xc3\xbassia._NEWLINE_Al-Afgani va passar a R\xc3\xbassia del 1887 al 1889 intentant conv\xc3\xa8ncer al govern rus de fer la guerra contra els brit\xc3\xa0nics. Despr\xc3\xa9s va anar a Alemanya i a Munic es va trobar amb membres del govern persa; va assegurar que el primer ministre Amin al-Sultan li havia encarregat una missi\xc3\xb3 a R\xc3\xbassia i que l\'havia convidat despr\xc3\xa9s a tornar a P\xc3\xa8rsia, per\xc3\xb2 l\'interessat ho va negar, b\xc3\xa9 per ser efectivament fals o per conveni\xc3\xa8ncia pol\xc3\xadtica. Quan a final d\'any va poder tornar a l\'Iran va comunicar a Amin al-Sultan que havia complert la seva missi\xc3\xb3, per\xc3\xb2 el ministre no el va voler rebre. Al seu entorn aviat van sorgir elements nacionalistes que van espantar el xa que el 1890 va insistir en la seva expulsi\xc3\xb3; al-Afgani es va refugiar a un santuari al sud de Teheran. El 1891 les protestes contra el xa i Amin al-Sultan per les concessions als brit\xc3\xa0nics, especialment el monopoli del tabac van incloure un pamflet la redacci\xc3\xb3 del qual fou atribu\xc3\xafda a al-Afgani i la policia va violar el santuari i el va expulsar cap a l\'Iraq; per\xc3\xb2 aix\xc3\xb2 no va aturar el moviment de masses dirigit pels ulemes i mercaders. Un modjtahid (gran religi\xc3\xb3s) de Shiraz fou expulsat i es va unir a al-Afgani a l\'Iraq que va escriure una carta contra el xa. Despr\xc3\xa9s de diversos esdeveniments el boicot al tabac es va iniciar el desembre de 1891. Finalment la concessi\xc3\xb3 del monopoli fou revocada._NEWLINE_El 1892 al-Afgani va passar uns mesos a Anglaterra on es va unir al modernista brit\xc3\xa0nic Malkom Khan en contra del xa i va escriure al diari de Khan (de nom Qanum). Un delegat del sult\xc3\xa0 otom\xc3\xa0 el va convidar a anar al seu pa\xc3\xads i al-Afgani va acceptar; all\xc3\xad es va formar un cercle que havia de donar suport al sult\xc3\xa0 com a cap dels musulmans del m\xc3\xb3n, per\xc3\xb2 on hi havia personalitats de tend\xc3\xa8ncia no religiosa o que havien estat babis i estaven m\xc3\xa9s interessats a anar contra el xa que en favor del sult\xc3\xa0. Les protestes perses van obligar a la detenci\xc3\xb3 d\'alguns membres del grup. Mentre un antic servidor d\'al-Afgani, Mirza Reza, alliberat de pres\xc3\xb3, va arribar a Istanbul i va trobar al seu antic amo, que el va encoratjar a tornar a P\xc3\xa8rsia i matar al xa; aix\xc3\xad ho va fer i l\'1 de maig de 1896 va disparar contra Nasir al-Din Shah i el va matar. El govern persa va demanar l\'extradici\xc3\xb3 d\'al-Afgani per\xc3\xb2 el sult\xc3\xa0 va al\xc2\xb7legar que no el podia extradir al ser afgan\xc3\xa8s i no turc o persa. En canvi els membres del grup que havien estat a la pres\xc3\xb3 a Turquia i que no havien pogut participar en el magnicidi, quan van tornar a P\xc3\xa8rsia foren executats a Tabriz per orde del pr\xc3\xadncep Muhammad Ali Mirza._NEWLINE_Al-Afgani va morir de c\xc3\xa0ncer a la maixella el 1897. Al llarg de la seva vida va escriure nombrosos articles i llibres.'