b"\n_START_ARTICLE_\nSant Joan el Vell de Perpiny\xc3\xa0\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nComen\xc3\xa7ada a construir el 1025, l'esgl\xc3\xa9sia parroquial de Sant Joan Baptista fou consagrada el 1028 per Berenguer II, Berenguer de Gurb, bisbe d'Elna, en pres\xc3\xa8ncia del comte Gausfred II de Rossell\xc3\xb3. Fou edificada amb els diners recaptats per la burgesia perpinyanenca, els bons homes de la vila, els noms d'alguns dels quals consten a l'acta de consagraci\xc3\xb3: Barons, Pon\xc3\xa7, Gaubert, Bernat, un altre Pon\xc3\xa7, Amalric, Sicart, Austem, Pere i Bar\xc3\xb3. Els l\xc3\xadmits de la parr\xc3\xb2quia primig\xc3\xa8nia consten tamb\xc3\xa9 en aquesta acta: el Vernet al nord, Castell Rossell\xc3\xb3 a l'est, Vilanova de Ra\xc3\xb3 al sud i Malloles a l'oest. La seva dotaci\xc3\xb3 i el seu manteniment, per\xc3\xb2, foren a c\xc3\xa0rrec del bisbat. L'esgl\xc3\xa9sia de Sant Joan el Vell \xc3\xa9s la tercera esgl\xc3\xa9sia parroquial de Perpiny\xc3\xa0, des del punt de vista cronol\xc3\xb2gic. De la primera nom\xc3\xa9s en queden els fonaments, dessota de l'actual esgl\xc3\xa9sia de Sant Joan el Vell. La segona \xc3\xa9s la capella conservada de Santa Maria dels C\xc3\xb2rrecs. _NEWLINE_El 1102 el comte Guislabert II, la seva esposa, Estefania, i llur fill, Girard, crearen el cap\xc3\xadtol de canonges agustinians de Sant Joan Baptista de Perpiny\xc3\xa0, amb 14 integrants, dotat pel mateix comte per al seu manteniment i subsist\xc3\xa8ncia, amb el perm\xc3\xads del bisbe d'Elna, Ermengol. Amb aix\xc3\xb2 la primitiva esgl\xc3\xa9sia parroquial de Sant Joan Baptista feia el primer pas per augmentar de jerarquia eclesi\xc3\xa0stica, que culminaria segles m\xc3\xa9s tard amb l'erecci\xc3\xb3 de l'esgl\xc3\xa9sia catedral, rang, per\xc3\xb2, que ja no recauria en l'esgl\xc3\xa9sia de Sant Joan Vell, sin\xc3\xb3 en la nova esgl\xc3\xa9sia g\xc3\xb2tica que la substitu\xc3\xad. Aquest cap\xc3\xadtol de canonges fou traslladat a la nova esgl\xc3\xa9sia de Sant Joan Baptista el 1508, just abans de la consagraci\xc3\xb3 de la gran esgl\xc3\xa9sia g\xc3\xb2tica i poc despr\xc3\xa9s que fos unit el 1452 a aquest cap\xc3\xadtol l'antic priorat benedict\xc3\xad de Sant Aciscle, o Iscle, de Perpiny\xc3\xa0._NEWLINE_Poc despr\xc3\xa9s de la creaci\xc3\xb3 del cap\xc3\xadtol de canonges, el 1116, el comte Arnau Gausfred complet\xc3\xa0 l'obra amb la creaci\xc3\xb3 d'un hospital de pobres, dedicat, aix\xc3\xad mateix, a Sant Joan Baptista. Encara, el 1165 el comte d'aquell moment, Girard II, aconsellat pel bisbe elnenc, Artau III, cedia tots els drets i delmes que encara tenia sobre aquesta esgl\xc3\xa9sia al cap\xc3\xadtol de canonges. Diverses donacions al llarg dels segles XII i XIII contribu\xc3\xafren a consolidar l'obra de l'esgl\xc3\xa9sia, que en aquells anys s'havia anat reformant, abans de l'erecci\xc3\xb3 del gran temple g\xc3\xb2tic. Aix\xc3\xad, el 1230 la capellania major d'aquesta esgl\xc3\xa9sia era unida a la mateixa persona del bisbe. A partir d'aquell moment, els bisbes elnencs, capellans major de Sant Joan Baptista de Perpiny\xc3\xa0, passaren a compartir resid\xc3\xa8ncia entre Elna i Perpiny\xc3\xa0._NEWLINE_Havent entrat en des\xc3\xbas sobretot des del segle XVIII, la nau principal de Sant Joan el Vell va veure que el 1892 l'industrial E. Bartissol hi instal\xc2\xb7lava tot de maquin\xc3\xa0ria per a la producci\xc3\xb3 d'electricitat, bo i destruint el cor rom\xc3\xa0nic del segle XIII que ocupava els peus de la nau principal. Aquest cor estava dins de la tradici\xc3\xb3 de cors i tribunes com les existents a Santa Maria de Serrabona o Sant Miquel de Cuix\xc3\xa0, tamb\xc3\xa9 en bona part desaparegut. Durant la d\xc3\xa8cada dels seixanta del segle XX va ser desembarassada d'aquesta maquin\xc3\xa0ria (no del tot, ja que la nau col\xc2\xb7lateral nord encara cont\xc3\xa9 generadors d'electricitat de l'empresa Electricit\xc3\xa9 de France), i el 1983 s'hi feren prospeccions arqueol\xc3\xb2giques, que permeteren la troballa de les dues esgl\xc3\xa9sies anteriors esmentades anteriorment.\n_START_SECTION_\nL'edifici\n_START_PARAGRAPH_\nSant Joan el Vell \xc3\xa9s, segons els elements trobats en les seves excavacions, almenys la tercera esgl\xc3\xa9sia perpinyanenca. La primera i la segona jauen dessota de la nau central de Sant Joan el Vell. La m\xc3\xa9s antiga, els fonaments de la qual segueixen els par\xc3\xa0metres de les esgl\xc3\xa9sies prerom\xc3\xa0niques: nau \xc3\xbanica dividida en tres trams, amb arcs torals, i absis quadrat, lleugerament trapezo\xc3\xafdal. La segona, lleugerament m\xc3\xa9s gran i quasi del tot encaixada a l'entorn de la primera, era tamb\xc3\xa9 d'una sola nau, amb absis de punt rod\xc3\xb3 a la cap\xc3\xa7alera, per\xc3\xb2 precedit d'un llarg presbiteri._NEWLINE_Damunt de les restes d'aquestes dues esgl\xc3\xa9sies es bast\xc3\xad la que es conserva actualment, de tres naus, amb cap\xc3\xa7alera triabsidal en la qual l'absis central destacava molt per la pres\xc3\xa8ncia, tamb\xc3\xa9, d'un llarg presbiteri. Una altra caracter\xc3\xadstica d'aquest absis central \xc3\xa9s el fet que el seu eix no concorda del tot amb el de la nau principal, sin\xc3\xb3 que experimenta una lleugera desviaci\xc3\xb3 cap al sud. La coberta de les tres naus \xc3\xa9s d'una sola teulada de dos vessants, mentre que a l'interior \xc3\xa9s amb volta de can\xc3\xb3 lleugerament apuntada. La nau no est\xc3\xa0 dividida per arcs torals, sin\xc3\xb3 per uns pilars massissos d'on parteixen arcades apuntades fetes amb dovelles desiguals, amb una cornisa motllurada a l'arrencada de la volta. Els arcs i els pilars s\xc3\xb3n fets amb marbre de Baix\xc3\xa0s, blanc i rosat, mentre que les parets s\xc3\xb3n fetes amb c\xc3\xb2dols de riu disposats en opus spicatum._NEWLINE_L'obra \xc3\xa9s b\xc3\xa0sicament del segle XIII, cosa que coincideix amb la major part de deixes destinades a millores de l'esgl\xc3\xa9sia, com la de la construcci\xc3\xb3 del cor, com la que es defineix en el testament del bisbe Bernat de Berga, escrit el 1258, que hi destina 200 sous. En consta una consagraci\xc3\xb3 prevista per al 1246, que no se sap si es va fer efectiva o no.\n_START_SECTION_\nLa portalada\n_START_PARAGRAPH_\nDestaca en el conjunt de Sant Joan el Vell la magn\xc3\xadfica portalada feta amb marbre de Ceret. \xc3\x89s en el seu empla\xc3\xa7ament original, a la fa\xc3\xa7ana de migdia de l'esgl\xc3\xa9sia, i presenta una pecualiaritat entre les diverses portalades rom\xc3\xa0niques conservades al Rossell\xc3\xb3: Es tracta d'una porta geminada, al bell mig de la qual es troba una clau penjant. Tot plegat, inscrit en un ample arc de punt rod\xc3\xb3 adovellat. Dos ap\xc3\xb2stols es troben a cada banda de la portalada: sant Pau i sant Jaume a l'esquerra entrant, i sant Joan i sant Pere a la dreta. Al mig, a la clau penjant del centre, el Crist en majestat amb dos \xc3\xa0ngels. Al damunt hi ha una cornisa motllurada amb caps grotescos i animals fant\xc3\xa0stics. Els especialistes han reconegut la tra\xc3\xa7a de Ramon de Bianya, autor d'altres escultures coet\xc3\xa0nies, per exemple, a Santa Maria d'Arles._NEWLINE_Es conserva tamb\xc3\xa9, en part original i en part reconstru\xc3\xafda, la portalada anterior, del segle XII. Es tractava d'un portal-quadre, ja que tot ell \xc3\xa9s dins d'un marc esculpit.\n_START_SECTION_\nEscultures de fusta\n_START_PARAGRAPH_\nA Sant Joan Baptista de Perpiny\xc3\xa0 s'han conservat dues mareded\xc3\xa9us rom\xc3\xa0niques i un Crist crucificat, el Devot Crist, del segle XIV."