b"\n_START_ARTICLE_\nTh\xc3\xa9ophile Alexandre Steinlen\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEstudi\xc3\xa0 a la universitat abans de comen\xc3\xa7ar a treballar com a dissenyador a Mulhouse. El seu talent f\xc3\xa9u que el pintor Fran\xc3\xa7ois-Louis David Bocion l'encoratg\xc3\xa9s a anar-se'n al barri de Montmartre, a Par\xc3\xads. A la capital francesa, el seu amic Adolphe Willette el va introduir en el m\xc3\xb3n art\xc3\xadstic de Le Chat Noir, on va realitzar un p\xc3\xb2ster per al cabaretista Aristide Bruant, entre d'altres. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s, us\xc3\xa0 la seva filla com a model per a l'anunci d'una companyia lletera. Tamb\xc3\xa9 va treballar per a les revistes Le Rire, Gil Blas, L'Assiette au Beurre i les Humouristes, entre d'altres. Va ser un artista prol\xc3\xadfic que sovint va utilitzar pseud\xc3\xb2nim per a evitar problemes pol\xc3\xadtics._NEWLINE_Va dibuixar paisatges, flors i nus per al Salon des Ind\xc3\xa9pendants. La seva litografia de 1895 titulada Els Chanteurs des Rues va ser portada de Chansons de Montmartre, publicada per \xc3\x89ditions Flammarion, i setze litografies originals que il\xc2\xb7lustraven les can\xc3\xa7ons Belle \xc3\x89poque de Paul Delmet. Montmartre i els gats van ser la seva principal font d'inspiraci\xc3\xb3._NEWLINE_Est\xc3\xa0 enterrat al cimeti\xc3\xa8re Saint-Vincent de Montmartre. La seva obra es reparteix entre alguns dels museus m\xc3\xa9s prestigiosos, com el Museu van Gogh d'Amsterdam, l'Hermitage de Sant Petersburg i la National Gallery of Art de Washington. A Catalunya, es poden veure 4 cartells seus al MNAC._NEWLINE_La composici\xc3\xb3 dels seus cartells era molt bona, utilitzava molt b\xc3\xa9 els ritmes de color, amb un color t\xc3\xb2nic que ocupa gran part del seu cartell. En aquesta especialitat a Espanya va tenir grans seguidors, entre ells a M\xc3\xa1ximo Ramos i a Sotomayor."