b'\n_START_ARTICLE_\nCaputxines de la Mare del Div\xc3\xad Pastor\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl beat caputx\xc3\xad Josep Tous i Soler, durant el seu ministeri com a sacerdot a Barcelona, va veure les necessitats d\'educaci\xc3\xb3 intel\xc2\xb7lectual i espiritual dels joves sense recursos, especialment les que anaven a la ciutat des del camp en busca de feina. A m\xc3\xa9s, algunes de les monges clarisses caputxines exclaustrades en 1835 li havien manifestat el desig, ja que no podien prosseguir la seva vida consagrada en un monestir, de dedicar-se a fer el b\xc3\xa9 a trav\xc3\xa9s de l\'ensenyament. Per posar remei a la situaci\xc3\xb3, el pare Tous orienta aquestes monges i prepara unes constitucions basant-se en la Regla de Santa Clara i les dels clarisses caputxines de Maria \xc3\x80ngela Astorc, creant una congregaci\xc3\xb3 de terci\xc3\xa0ries caputxines dedicades a l\'ensenyament de nenes i noies._NEWLINE_Les tres antigues monges, Elisabet Jubal, Marta Su\xc3\xb1ol i Remei Palos i Casanova, van \xc3\xa9sser enviades a Ripoll; el 17 de mar\xc3\xa7, el bisbe de Vic havia aprovat l\'institut i les germanes van comen\xc3\xa7ar a viure en comunitat, instaurant-se el 27 de maig d\'aquell any; el pare Tous continua essent el seu conseller espiritual. El 7 de juny de 1851 fan la seva professi\xc3\xb3 com a congregaci\xc3\xb3 de les Terci\xc3\xa0ries Caputxines de l\'Ensenyan\xc3\xa7a, conegudes llavors com a Germanes de l\'Ensenyan\xc3\xa7a Gratu\xc3\xafta. Divuit dies despr\xc3\xa9s hi professava Maria Anna Mogas i Fontcoberta. La nova congregaci\xc3\xb3 havia estat consagrada per Tous a Crist, el Bon Pastor, i la seva mare Maria._NEWLINE_De les tres germanes que van iniciar la congregaci\xc3\xb3, en va restar nom\xc3\xa9s la mare Remei, considerada cofundadora: Jubal, arran del Concordat de 1851, torn\xc3\xa0 l\'octubre a la seva vocaci\xc3\xb3 de monja de clausura totalment contemplativa, a un Monestir de clausura absoluta. Al seu lloc, Maria Anna Mogas fou nomenada superiora el setembre de 1851. La comunitat, per\xc3\xb2, t\xc3\xa9 pocs recursos per a viure: no percebien ingressos per la tasca d\'educaci\xc3\xb3 i les aportacions volunt\xc3\xa0ries, en un any d\'escassetat, van ser minses. Tenien el suport de l\'ajuntament de Ripoll, per\xc3\xb2 aquest interferia en les seves admissions i en l\'estil d\'ensenyament._NEWLINE_El 1852, s\'alliberen de la tutela municipal. El 1857, s\'exigeix que les congregacions religioses del poble que, a m\xc3\xa9s de l\'ensenyament, s\'encarreguin de l\'atenci\xc3\xb3 als malalts: es demana llavors a les Terci\xc3\xa0ries que s\'uneixen a alguna altra congregaci\xc3\xb3 que tingui hospitals, com les de dominiques o algunes carmelites, per\xc3\xb2 la superiora no ho veu clar i, finalment, opta per marxar de Ripoll, tot i el parer del pare Tous de continuar-hi i acceptar l\'atenci\xc3\xb3 als malalts._NEWLINE_Va ser llavors quan Tous pren el c\xc3\xa0rrec de director general de l\'institut, amb l\'aprovaci\xc3\xb3 del bisbe de Barcelona i tria Capellades com a nova seu, que acabaria essent considerada com a casa mare de l\'institut. Amb els diners heretats del seu pare, fa construir-hi el col\xc2\xb7legi, sota la guia del rector del poble. Arran de conflictes entre la superiora i un dels capellans, envi\xc3\xa0 aquesta a Sant Quirze de Besora, on fundaria una nova casa, i intervingu\xc3\xa9 en la resoluci\xc3\xb3 dels conflictes interns de la congregaci\xc3\xb3, mitjan\xc3\xa7ant una carta de 1864. De mica en mica la congregaci\xc3\xb3 obre cases a Barcelona, i Girona; Tous t\xc3\xa9 cura del creixement de l\'institut i l\'assist\xc3\xa8ncia i formaci\xc3\xb3 de les germanes que en formen part._NEWLINE_El 1865, Tous i quatre germanes viatgen a Ciempozuelos, on les germanes s\'encarregaran d\'un asil de noies "penedides", tenint com a superiora Maria Anna Mogas. La visi\xc3\xb3 d\'aquesta del carisma de la congregaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s diferent i s\'accentuar\xc3\xa0 amb el temps: mentre que la congregaci\xc3\xb3 volia mantenir l\'esperit dels caputxins, Mogas desitjava acollir-se a l\'obedi\xc3\xa8ncia franciscana. Aix\xc3\xad, el 1867, Mogas i les altres tres germanes, deixen l\'asil de Ciempozuelos. Despr\xc3\xa9s, amb Maria Anna Mogas al davant, van fundar el 1872 a Toledo una nova congregaci\xc3\xb3: les Franciscanes Missioneres de la Mare del Div\xc3\xad Pastor._NEWLINE_Tous redacta llavors unes noves constitucions, intentant desvincular les germanes dels caputxins, per tal d\'evitar-ne la divisi\xc3\xb3, per\xc3\xb2 conservant-ne l\'esperit. Ser\xc3\xa0 llavors quan prenguin el nom de Germanes de la Congregaci\xc3\xb3 de la Divina Pastora. S\xc3\xb3n les constitucions que Esteve Guri, director general de l\'institut, recull i envia el 1875 a Roma per sol\xc2\xb7licitar-ne l\'aprovaci\xc3\xb3, sense obtenir-la fins molt m\xc3\xa9s tard._NEWLINE_En morir el fundador en 1871, la congregaci\xc3\xb3 comptava amb cinc escoles, un hospital, un centre de reinserci\xc3\xb3 de joves i un asil per a nens abandonats. La congregaci\xc3\xb3 va rebre el decretum laudis d\'aprovaci\xc3\xb3 provisional, amb algunes modificacions a les constitucions, el novembre de 1888 i l\'aprovaci\xc3\xb3 pontif\xc3\xadcia el 1897. L\'any 1905 va quedar agregada a l\'orde dels caputxins._NEWLINE_Es va continuar difonent per Espanya: Biscaia, Badajoz, M\xc3\xbarcia, Pal\xc3\xa8ncia... Fora, va establir-se a Fran\xc3\xa7a i It\xc3\xa0lia (Roma) i, des de 1920, a Iberoam\xc3\xa8rica: Nicaragua, Costa Rica, Guatemala, Cuba i Col\xc3\xb2mbia.\n_START_SECTION_\nActualitat\n_START_PARAGRAPH_\nL\'activitat de les Caputxines de la Divina Pastora se centra en l\'educaci\xc3\xb3 i l\'apostolat mitjan\xc3\xa7ant l\'ensenyament cristi\xc3\xa0 als alumnes. Tamb\xc3\xa9 treballen en la pastoral diocesana, en catequesi, mantenen resid\xc3\xa8ncies universit\xc3\xa0ries per a noies i acullen grups a centres d\'espiritualitat._NEWLINE_La congregaci\xc3\xb3 t\xc3\xa9 cases a: Catalunya (Capellades, Barcelona, Sabadell, Igualada, Premi\xc3\xa0 de Mar. Pallej\xc3\xa0 i Sant Pere de Ribes), Cieza (M\xc3\xbarcia), Las Arenas (Biscaia, Pa\xc3\xads Basc) i Madrid, i fora d\'Espanya a: Nicaragua, Costa Rica, Guatemala, Col\xc3\xb2mbia i Cuba. T\xc3\xa9 una seu al Vatic\xc3\xa0.'