b'\n_START_ARTICLE_\nHenry St John\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nHenry St John segurament va n\xc3\xa9ixer a Lydiard Tregoze, a Wiltshire, i batejat a  Battersea. St Jon era fill de Sir Henry St John, qui posteriorment seria fet vescomte, i de Lady Mary Rich, filla de Robert Rich, 2n comte de Warwick. Tot i que es diu que va estudiar a Eton College i a Christ Church, Oxford, el seu nom no apareix als registres. Possiblement va ser educat a les Acad\xc3\xa8mies Dissidents._NEWLINE_Viatj\xc3\xa0 a Fran\xc3\xa7a, Su\xc3\xafssa i It\xc3\xa0lia entre 1698 i 1699, adquirint un excepcional coneixement del franc\xc3\xa8s. St John va fer amistat amb els whigs James Stanhope i Edward Hopkins, aix\xc3\xad com amb el tory Sir William Trumball,  que l\'advert\xc3\xad: \xc2\xabSembla que hi ha entre nosaltres [a Anglaterra] una gran disposici\xc3\xb3 vers la llibertat, per\xc3\xb2 honestament no hi ha virtut per donar-li suport.\xc2\xbb_NEWLINE_Oliver Goldsmith inform\xc3\xa0 que l\'havien vist "c\xc3\xb3rrer nu pel parc en estat d\'embriaguesa". Swift, amic \xc3\xadntim seu, va dir que volia ser l\'Alcib\xc3\xadades o el Petroni de la seva \xc3\xa8poca, i barrejar orgies llicencioses amb les m\xc3\xa9s altes responsabilitats pol\xc3\xadtiques. El 1700 es cas\xc3\xa0 amb Frances, filla de Sir Henry Winchcombe de Bucklebury, Berkshire, per\xc3\xb2 aix\xc3\xb2 no va produir canvis en la seva manera de viure.\n_START_SECTION_\nCarrera inicial\n_START_PARAGRAPH_\nTorn\xc3\xa0 al Parlament el 1701 pel districte familiar de Wootton Bassett a Wiltshireamb els Torys. El seu esc\xc3\xb3 era per la circumscripci\xc3\xb3 de Lydiard Park a Lydiard Tregoze, actualment Borough of Swindon. Ell mateix s\'un\xc3\xad a Robert Harley (posteriorment Lord Oxford), llavors el portaveu, i es disting\xc3\xad per la seva eloq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia al debat, eclipsant el seu company a les aules, Robert Walpole, i adquirint una gran ascend\xc3\xa8ncia a la Cambra dels Comuns. Al maig tenia al c\xc3\xa0rrec la llei per assegurar la successi\xc3\xb3 protestant; va participar en la investigaci\xc3\xb3 dels lords whig per la seva conducta sobre els tractats de Partici\xc3\xb3, i s\'opos\xc3\xa0 al jurament de lleialtat contra el Vell Pretendent. Al maig de 1702 va ser escollit com a comissionat per portar a terme els comptes p\xc3\xbablics._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de l\'ascens al tron de la Reina Anna, St. John don\xc3\xa0 suport a les lleis de 1702 i 1704 contra la Conformitat Ocasional per evitar que els cat\xc3\xb2lics poguessin ocupar c\xc3\xa0rrecs p\xc3\xbablics al Regne Unit, i tingu\xc3\xa9 un lloc destacat a les disputes entre les dues cambres. El 1704, St John ocup\xc3\xa0 el c\xc3\xa0rrec juntament amb Harley de secretari de la guerra, la qual cosa faria que intim\xc3\xa9s amb el Duc de Marlborough, per qui va ser tractat amb favor. El 1708, abandon\xc3\xa0 el c\xc3\xa0rrec amb Harley en fracassar les intrigues d\'aquest darrer, retirant-se al camp fins al 1710, quan esdevingu\xc3\xa9 conseller privat i secretari d\'estat al nou ministeri de Harley, representant a Berkshire al parlament. Don\xc3\xa0 suport a la llei que exigia una qualificaci\xc3\xb3 de propietats real per un esc\xc3\xb3 al parlament. El 1711 fund\xc3\xa0 el "Brothers\' Club", una societat de pol\xc3\xadtics Tories i d\'homes de lletra, i el mateix any vei\xc3\xa9 el frac\xc3\xa0s de les dues expedicions a les \xc3\x8dndies Occidentals i al Canad\xc3\xa0 promogudes per ell. El 1712 va ser l\'autor de la nova llei que taxava els diaris._NEWLINE_La negativa dels Whigs a signar la pau amb Fran\xc3\xa7a el 1706, i de nou el 1709 quan Llu\xc3\xads XIV ofer\xc3\xad rendir cada posici\xc3\xb3 per la qual els Aliats afirmessin estar combatent, mostrant que la guerra ja no formava part dels interessos nacionals, i els ministeri tenia el suport de la Reina, el Parlament i la gent que volia finalitzat les hostilitats. A causa de la diversitat dels \xc3\xa0nims entre els aliats, St John va ser indu\xc3\xaft a entrar en negociacions secretes i separades amb Fran\xc3\xa7a per la seguretat dels interessos d\'Anglaterra. Al maig de 1712 orden\xc3\xa0 al Duc d\'Ormonde, que havia succe\xc3\xaft a Marlborough al comandament, que no entr\xc3\xa9s en cap combat. Aquestes instruccions van ser comunicades als francesos, per\xc3\xb2 no als aliats, i Llu\xc3\xads pos\xc3\xa0 Dunkerque com a garantia en possessi\xc3\xb3 d\'Anglaterra, i les tropes angleses abandonaren els seus enemics pr\xc3\xa0cticament al camp de batalla. Posteriorment St John reb\xc3\xa9 les felicitacions del ministre d\'exteriors franc\xc3\xa8s, Jean-Baptiste de Torcy, per la vict\xc3\xb2ria francesa sobre el Pr\xc3\xadncep Eugeni de Savoia a Denain._NEWLINE_A l\'agost de 1712 St John, que havia estat creat Vescomte Bolingbroke, va anar a Fran\xc3\xa7a i sign\xc3\xa0 un armistici entre Anglaterra i Fran\xc3\xa7a durant quatre mesos. Finalment, al mar\xc3\xa7 de 1713 tots els Aliats llevat de l\'Emperador signaren el Tractat d\'Utrecht. La primera producci\xc3\xb3 del Cat\xc3\xb3 de Joseph Addison va ser feta pels Whigs en ocasi\xc3\xb3 d\'una gran demostraci\xc3\xb3 d\'indignaci\xc3\xb3 contra la pau, i per Bolingbroke per presentar l\'actor Barton Booth amb un premi de 50 guinees per defensar la causa de la llibertat contra un dictador perpetu (Marlborough)._NEWLINE_Al juny, el tractat comercial de Bolingbroke amb Fran\xc3\xa7a, establint el comer\xc3\xa7 lliure, va ser rebutjat. Mentrestant, l\'amistat entre Bolingbroke i Harley, base de tota l\'administraci\xc3\xb3 Tory, s\'havia anat esvaint gradualment. Al mar\xc3\xa7 de 1711, quan el Marqu\xc3\xa8s de Guiscard va atemptar contra la vida de Harley, Bolingbroke assum\xc3\xad temporalment el lideratge dels afers del ministeri. La seva dificultat en controlar els escons de segona fila Tories, per\xc3\xb2, nom\xc3\xa9s va fer que l\'abs\xc3\xa8ncia de Harley fos m\xc3\xa9s notable. Al maig, Harley va rebre el comtat d\'Oxford i va ser fet lord Tresorer, mentre que al juliol, St John va tenir una gran descepci\xc3\xb3 en rebre nom\xc3\xa9s un vescomtat en lloc del comtat, i en no ser fet membre de l\'orde de la Lligacama._NEWLINE_Al setembre de 1713, Swift va anar a Londres, i intent\xc3\xa0 fer un darrer intent (en va) per reconciliar els dos amics. Per\xc3\xb2 ara havia sorgit una nova causa de difer\xc3\xa8ncia. La salut de la Reina estava malmesa, i els ministres Tories anticipaven la seva caiguda amb l\'ascensi\xc3\xb3 de l\'Elector de Hannover. Durant la missi\xc3\xb3 diplom\xc3\xa0tica de Bolingbroke a Fran\xc3\xa7a va ser culpable de quedar-se a l\'\xc3\xb2pera mentre que el Pretendent estava present, i d\'acord amb les transcripcions de Mackintosh va tenir diverses entrevistes amb ell de manera secreta. Posteriorment es mantindrien les comunicacions de manera regular._NEWLINE_Al mar\xc3\xa7 de 1714, Herville, l\'enviat franc\xc3\xa8s a Londres, envi\xc3\xa0 a Torcy, ministre d\'exteriors franc\xc3\xa8s, el resum de dues llargues converses amb Bolingbroke en les que aquest darrer aconsellava paci\xc3\xa8ncia fins despr\xc3\xa9s de l\'ascens de Jordi I, quan s\'esperava que tindria lloc una gran reacci\xc3\xb3 en favor del Pretendent. Al mateix temps, parl\xc3\xa0 sobre la tra\xc3\xafci\xc3\xb3 de Marlborough i de Berwick, aix\xc3\xad com d\'un Altre, presumiblement Oxford, de qui es neg\xc3\xa0 a donar el nom, tots els quals estaven en comunicaci\xc3\xb3 amb Hanover. Tant Oxford com Bolingbroke advertiren Jaume que podria tenir poques oportunitats d\'\xc3\xa8xit a no ser que canvi\xc3\xa9s de religi\xc3\xb3, per\xc3\xb2 la negativa d\'aquest no sembl\xc3\xa0 que atur\xc3\xa9s les comunicacions._NEWLINE_Bolingbroke gradualment desbanc\xc3\xa0 Oxford al lideratge. Lady Masham, la favorita de la reina, es discut\xc3\xad amb Oxford i s\'identific\xc3\xa0 amb els interessos de Bolingbroke. L\'aspre tractament de les peticions de Hanover va ser inspirat per ell, i guany\xc3\xa0 el favor de la reina, mentre que la influ\xc3\xa8ncia d\'Oxford declinada; i pel seu suport per la Llei del Cisma al maig de 1714. una violenta mesura dels Tory prohibint tota educaci\xc3\xb3 pels dissidents en fer una llic\xc3\xa8ncia episcopal obligat\xc3\xb2ria pels mestres d\'escola, probablement intent\xc3\xa0 imposar a Oxford a rendir-se. Finalment, una acusaci\xc3\xb3 de corrupci\xc3\xb3 presentada per Oxford contra Bolingbroke i Lady Masham, en connexi\xc3\xb3 amb el tractat comercial amb Espanya, fracassa, i el lord Tresorer va haver de retirar-se el 27 de juliol de 1714. La Reina va morir quatre dies m\xc3\xa9s tard, despr\xc3\xa9s d\'haver nomenat Charles Talbot, Duc de Shrewsbury, com a Lord Tresorer.\n_START_SECTION_\nExili\n_START_PARAGRAPH_\nAmb l\'ascens al tron de Jordi I els llums i fogueres a la casa de Lord Bolingbroke a Golden Square van ser "particularment grans i remarcables, sent immediatament despatxat del seu c\xc3\xa0rrec. El nou rei havia estat proper als Whigs per\xc3\xb2 volia entendre\'s amb els Tories. Aquests, per\xc3\xb2, es negaren a servir i ho apostaren tot en una elecci\xc3\xb3 que van perdre. Els triomfants Whigs sistem\xc3\xa0ticament van rellevar els Tories de la majoria dels c\xc3\xa0rrecs nacionals i regionals._NEWLINE_Bolingbroke segu\xc3\xad un curs err\xc3\xa0tic que desconcert\xc3\xa0 els seus contemporanis. Es retir\xc3\xa0 a Bucklebury i es diu que va escriure la resposta a la "Hist\xc3\xb2ria Secreta de l\'Estat Major Blanc" acusant-se de ser un Jacobita. Al mar\xc3\xa7 de 1715 intent\xc3\xa0 en va defensar el darrer ministeri al nou parlament; i amb l\'anunci que Robert Walpole intentaria atacar els autors del Tractat d\'Utrecht, es rend\xc3\xad._NEWLINE_Bolingbroke fug\xc3\xad disfressat cap a Par\xc3\xads, un gran error. En un error encara m\xc3\xa9s gran s\'un\xc3\xad al Pretendent, va ser fet comte i es va fer c\xc3\xa0rrec dels afers exteriors a la cort dels Estuard. La revolta de 1715 va ser p\xc3\xadfia i la mort de Llu\xc3\xads XIV significava que el Pretendent havia perdut el seu patrocinador principal; el rei Llu\xc3\xads XV volia fer la pau amb Gran Bretanya i es neg\xc3\xa0 a encotillar-se en altres esquemes. Al mar\xc3\xa7 de 1716 Bolingbroke canvi\xc3\xa0 de b\xc3\xa0ndol de nou. Havia perdut els seus t\xc3\xadtols i propietats quan el Parlament vot\xc3\xa0 una llei acusant-lo de tra\xc3\xafci\xc3\xb3. Esperava recuperar les bones gr\xc3\xa0cies del rei Jordi, i intent\xc3\xa0 aconseguir-ho en pocs anys._NEWLINE_Va escriure les seves "Reflexions a l\'Exili" i, el 1717, la seva carta a Sir William Wyndham explicant la seva posici\xc3\xb3, carta considerada com una de les seves millors composicions, per\xc3\xb2 no va ser publicada fins al 1753 quan ja havia mort. El mateix any, inici\xc3\xa0 una relaci\xc3\xb3 amb una v\xc3\xaddua, Marie Claire Deschamps de Marcilly, amb la que es cas\xc3\xa0 el 1720, dos anys despr\xc3\xa9s de la mort de la seva primera esposa. Compr\xc3\xa0 una finca a La Source, prop d\'Orl\xc3\xa9ans, on resid\xc3\xad, estudi\xc3\xa0 filosofia, va fer una cr\xc3\xadtica a la cronologia de la B\xc3\xadblia, i va ser visitat entre d\'altres per Voltaire, qui express\xc3\xa0 admiraci\xc3\xb3 pel seu aprenentatge i atencions.\n_START_SECTION_\nPerd\xc3\xb3 i retorn\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1723, gr\xc3\xa0cies a la mediaci\xc3\xb3 de la minyona de la reina, Ehrengard Melusine von der Schulenburg, Duquessa de Kendal i Munster, torn\xc3\xa0 a Londres. Walpole, dubtant, accept\xc3\xa0 el seu retorn. El 1725 el Parlament li permet\xc3\xa9 mantenir el seu el Parlament li va permetre mantenir el seu estat real per\xc3\xb2 sense poder per exercir-lo. Per\xc3\xb2 aix\xc3\xb2 va ser en conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia d\'una ordre preremt\xc3\xb2ria del rei, contra els desigs de Walpole, que havia aconseguit mantenir la seva exclusi\xc3\xb3 de la Cambra dels Lords. Compr\xc3\xa0 una fica a Dawley, prop d\'Uxbridge, on renov\xc3\xa0 la seva intimitat amb Pope, Swift i Voltaire, particip\xc3\xa0 en les discussions liter\xc3\xa0ries de Popes, i va escriure filosofia per Essay on Man._NEWLINE_A la primera ocasi\xc3\xb3 que se li ofer\xc3\xad, que va ser el trencament de Pulteney amb Walpole el 1726, s\'esfor\xc3\xa7\xc3\xa0 per organitzar una oposici\xc3\xb3 en conjunci\xc3\xb3 amb Pulteney i Wyndham; i, el 1727, comen\xc3\xa7\xc3\xa0 la famosa s\xc3\xa8rie de cartes als "Artesans", atacant els Walpoles, signats com "un Escriptor Ocasional". Es guany\xc3\xa0 la duquessa de Kendal mitjan\xc3\xa7ant un suborn de \xc2\xa311.000 provinents de les finques de la seva dona, i amb l\'aprovaci\xc3\xb3 de Walpole va obtenir una audi\xc3\xa8ncia amb el rei Jordi. El seu \xc3\xa8xit va ser imminent, i es pens\xc3\xa0 que el seu nomenament com a ministre en cap estava assegurat. Segons les mateixes paraules de Walpole, "mentre que St John tenia la duquessa totalment al seu costat no \xc3\xa9s necessari que afegeixi el que podia o havia haver estat en conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia.", i es prepar\xc3\xa0 per al seu acomiadament. Per\xc3\xb2 un cop m\xc3\xa9s la "sort de Bolingbroke se li gir\xc3\xa0 en el moment que estava a punt de florir", i els seus projectes i esperances s\'arru\xc3\xafnaren en morir el rei al juny._NEWLINE_Va escriure m\xc3\xa9s assaigs, signats com a "John Trot", que aparegueren als "Artesans" el 1728, i el 1730 segu\xc3\xad "Observacions sobre la Hist\xc3\xb2ria d\'Anglaterra" de Humphrey Oldcastle, atacant la pol\xc3\xadtica de Walpole. Les opinions impulsades per Bolingbroke continuaren a la Cambra dels Comuns mitjan\xc3\xa7ant Windham, i es feren grans esfor\xc3\xa7os per establir una alian\xc3\xa7a entre els Tories i els Whigs a l\'oposici\xc3\xb3. La Llei d\'Impostos de 1733 i la Llei Sept\xc3\xa8nnia de 1734 li don\xc3\xa0 noves oportunitats per seguir atacant el govern, amb Bolingbroke donant-hi suport mitjan\xc3\xa7ant una nova s\xc3\xa8rie d\'articles de l\'estil dels "Artesans" titulats "Una Dissertaci\xc3\xb3 sobre els Partits"; per\xc3\xb2 el moviment es col\xc2\xb7laps\xc3\xa0 despr\xc3\xa9s de les noves eleccions, que tornaren a Walpole al poder el 1735 amb una gran majoria._NEWLINE_Bolingbroke es retir\xc3\xa0 desconcertat i decebut de la refrega a Fran\xc3\xa7a durant el mes de juny, residint principalment al ch\xc3\xa2teau d\'Argeville, prop de Fontainebleau. Va escriure "Cartes sobre l\'estudi de la Hist\xc3\xb2ria" (impreses de manera privada abans de la seva mort i publicades el 1752) i "Aut\xc3\xa8ntic \xc3\xbas del retir". El 1738 visit\xc3\xa0 Anglaterra, esdevenint un dels principals amics i consellers de Frederic, el pr\xc3\xadncep de Gal\xc2\xb7les, qui ara encap\xc3\xa7alava l\'oposici\xc3\xb3, i va escriure per a l\'ocasi\xc3\xb3 "El Rei Patriota", que conjuntament amb un assaig previ, "L\'Esperit del Patriotisme", i amb "L\'Estat dels Partits durant l\'ascensi\xc3\xb3 de Jordi I", van ser confiats a Pope i no van ser publicades. Fracassant, per\xc3\xb2, en obtenir cap participaci\xc3\xb3 en la pol\xc3\xadtica, torn\xc3\xa0 a Fran\xc3\xa7a el 1739, i posteriorment es va vendre Dawley. El 1742 i 1743 torn\xc3\xa0 a visitar Anglaterra, barallant-se amb Warburton. El 1744 s\'assent\xc3\xa0 finalment a Battersea amb el seu amic Hugh Hume, el 3 comte de Marchmont, estant present a la mort de Pope al mes de maig. Descobr\xc3\xad que el poeta havia fet imprimir 1.500 c\xc3\xb2pies de "El Rei Patriota", fen que publiqu\xc3\xa9s una versi\xc3\xb3 correcta el 1749, i va tenir un nou altercat amb Warburton, que defens\xc3\xa0 el seu amic contra les amargues cal\xc3\xbamnies de Bolingbroke, la conducta del qual era generalment comentada, publicant "Ep\xc3\xadstola familiar de l\'home viu m\xc3\xa9s insolent".\n_START_SECTION_\nMort\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1744 havia estat molt ocupat ajudant a les negociacions per l\'establiment de la nova administraci\xc3\xb3 de "base \xc3\xa0mplia", i no mostr\xc3\xa0 cap simpatia vers l\'aixecament Jacobita de 1745. Recoman\xc3\xa0 el tutor del Pr\xc3\xadncep Jordi, posteriorment Jordi III. Vers els 1749 va escriure "Estat Actual de la Naci\xc3\xb3", un pamflet inacabat. Philip Stanhope, 4t comte de Chesterfield, va escriure les seves darreres paraules: \xc2\xabD\xc3\xa9u em va posar aqu\xc3\xad per fer el que Ell volia amb mi i Ell sap qu\xc3\xa8 fer\xc2\xbb. Va morir el 12 de desembre de 1751, als 73 anys, un any despr\xc3\xa9s que mor\xc3\xads la seva segona esposa. Tots dos van ser enterrats a l\'esgl\xc3\xa9sia parroquial de Battersea, on s\'erig\xc3\xad un monument a la seva mem\xc3\xb2ria amb medallons i inscripcions compostes pel mateix Bolingbroke.\n_START_SECTION_\nEl republicanisme a Am\xc3\xa8rica\n_START_PARAGRAPH_\nA finals del segle XX, Bolingbroke va ser redescobert pels historiadors com una gran influ\xc3\xa8ncia per a Voltaire i pels independentistes estatunidencs John Adams, Thomas Jefferson i James Madison. Adams va afirmar que havia llegit les obres de Bolingbroke un m\xc3\xadnim de 5 vegades; de fet, les obres de Bolingbroke van ser \xc3\xa0mpliament llegides a les col\xc3\xb2nies americanes, on van ajudar a la fundaci\xc3\xb3 de la devoci\xc3\xb3 de la nova naci\xc3\xb3 vers el republicanisme. La seva visi\xc3\xb3 de la hist\xc3\xb2ria com a cicles de naixement, creixement, declivi i mort d\'una rep\xc3\xbablica va ser tenir gran influ\xc3\xa8ncia a les col\xc3\xb2nies, i la seva afirmaci\xc3\xb3 sobre la llibertat, que "hom no \xc3\xa9s lliure de la llei, sin\xc3\xb3 que per la llei"\n_START_SECTION_\nInflu\xc3\xa8ncia a Gran Bretanya\n_START_PARAGRAPH_\nBute i Jordi III derivaren les seves idees pol\xc3\xadtiques de The Patriot King. Edmund Burke va escriure la seva Vindication of Natural Society (Vindicaci\xc3\xb3 de la Societat Natural) imitant l\'estil de Bolingbroke, per\xc3\xb2 refutant els seus principis; i a Reflections on the French Revolution (Reflexions sobre la Revoluci\xc3\xb3 Francesa) exclam\xc3\xa0: \xc2\xabQui diu ara que en alguna ocasi\xc3\xb3 va llegir a Bolingbroke?\xc2\xbb. Burke neg\xc3\xa0 que les paraules de Bolingbroke haguessin deixat cap "impressi\xc3\xb3 personal a la seva ment". Benjamin Disraeli senyal\xc3\xa0 a Bolingbroke com el fundador dels Torys moderns, erradicant les seves doctrines absurdes i odioses, i establint la seva missi\xc3\xb3 de subvertir els intents Whigs de transformar la constituci\xc3\xb3 anglesa en una oligarquia._NEWLINE_La p\xc3\xa8rdua dels grans discursos de Bolingbroke va ser lamentada per William Pitt m\xc3\xa9s que la dels llibres perduts de Titus Livi i T\xc3\xa0cit; tot i que a inicis del segle XX els seus escrits i la seva carrera impressionaven menys que als seus contemporanis: se\'l vei\xc3\xa9 com un home brillant i vers\xc3\xa0til, per\xc3\xb2 egoista, hip\xc3\xb2crita i intrigant, defectes de car\xc3\xa0cter que comportaren la seva ru\xc3\xafna pol\xc3\xadtica; i els seus escrits van ser descris com a brillants, artificials i sense m\xc3\xa8rits filos\xc3\xb2fics. Es diu que les seves habilitats s\'excerciren sobre objectes ef\xc3\xadmers i no inspirats per idees eternes o universals.\n_START_SECTION_\nFilosofia il\xc2\xb7lustrada\n_START_PARAGRAPH_\nTot i que no es proclam\xc3\xa0 com a ateu, Bolingbroke tenia certes opinions sobre oposici\xc3\xb3 a l\'esgl\xc3\xa9sia i als ensenyaments teol\xc3\xb2gics  que potser van influenciar a la il\xc2\xb7lustraci\xc3\xb3. El fil\xc3\xb2sof antireligi\xc3\xb3s Bar\xc3\xb3 d\'Holbach cita a Bolingbroke a la seva obra "Sentit Com\xc3\xba", en refer\xc3\xa8ncia a les afirmacions antiteol\xc3\xb2giques de Bolingbroke.\n_START_SECTION_\nPartit del pa\xc3\xads\n_START_PARAGRAPH_\nBolingbroke va ser especialment influent en senyalar la necessitat i en esbossar la maquin\xc3\xa0ria d\'una oposici\xc3\xb3 (pol\xc3\xadtica) sistem\xc3\xa0tica. L\'oposici\xc3\xb3, que ell anomen\xc3\xa0 Partit del Pa\xc3\xads, que opos\xc3\xa0 al partit de la cort. Els partits del pa\xc3\xads havien estat formats anteriorment, com despr\xc3\xa9s del discurs al Parlament del rei al novembre de 1685, per\xc3\xb2 Bolingbroke va ser el primer a senyalar que calia una oposici\xc3\xb3 continuada al govern. Segons ell, l\'esperit de la llibertat estava amena\xc3\xa7at per la lux\xc3\xbaria pel poder del partit de la cort._NEWLINE_La llibertat nom\xc3\xa9s podia garantir-se mitjan\xc3\xa7ant un partit de l\'oposici\xc3\xb3 que empr\xc3\xa9s "m\xc3\xa8todes constitucionals i un curs legal per oposar-se als excessos del poder legal i ministerial". Don\xc3\xa0 instruccions al partit de l\'oposici\xc3\xb3 perqu\xc3\xa8 "prengu\xc3\xa9s el poder del govern, si es pot, de les mans d\'aquells que el fan servir malament".'