b"\n_START_ARTICLE_\nUni\xc3\xb3 Monet\xc3\xa0ria Llatina\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1865, Fran\xc3\xa7a, B\xc3\xa8lgica, It\xc3\xa0lia i Su\xc3\xafssa van integrar la uni\xc3\xb3 i van acordar canviar les seves respectives monedes nacionals a un est\xc3\xa0ndard de 4,5 grams de plata o 0,290322 grams d'or (un quocient de 15,5 a 1) i fer-les lliurement intercanviables. L'acord es va implantar el 1866. M\xc3\xa9s endavant s'hi van afegir Espanya i Gr\xc3\xa8cia el 1868, i Romania, \xc3\x80ustria, Bulg\xc3\xa0ria, Vene\xc3\xa7uela, S\xc3\xa8rbia, Montenegro, San Marino i els Estats Pontificis el 1889. El 1904 les \xc3\x8dndies Occidentals Daneses tamb\xc3\xa9 van adoptar aquest est\xc3\xa0ndard de canvi, per\xc3\xb2 no es van acabar d'afegir pr\xc3\xb2piament a la Uni\xc3\xb3. Tamb\xc3\xa9 es va discutir llargament la possibilitat que s'hi incorporessin la Gran Bretanya i els Estats Units, cosa que finalment no van fer._NEWLINE_El cardenal Giacomo Antonelli, l'administrador del Tresor Pontifici, amb l'acord t\xc3\xa0cit de Napole\xc3\xb3 III de Fran\xc3\xa7a, es va embrancar en un ambici\xc3\xb3s projecte d'emissi\xc3\xb3 de monedes d'argent que no tenien la quantitat prescrita de metall. Les monedes papals de seguida van travessar les fronteres estatals i van comen\xc3\xa7ar a circular excessivament pels altres estats de la Uni\xc3\xb3, en profit de les arques de la Santa Seu, per\xc3\xb2 va arribar un moment que els bancs de Su\xc3\xafssa i Fran\xc3\xa7a van rebutjar les monedes pontif\xc3\xadcies i els Estats de l'Esgl\xc3\xa9sia foren expulsats de la Uni\xc3\xb3._NEWLINE_A causa de les fluctuacions de l'or i la plata i de les turbul\xc3\xa8ncies pol\xc3\xadtiques del primer ter\xc3\xa7 del segle XX, la uni\xc3\xb3 monet\xc3\xa0ria va comen\xc3\xa7ar a decandir cap a la d\xc3\xa8cada del 1920 i el 1927 se'n va declarar formalment l'acta de defunci\xc3\xb3."