b"\n_START_ARTICLE_\nMontserrat Figueras i Garcia\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNascuda a Barcelona en una fam\xc3\xadlia de mel\xc3\xb2mans, estudi\xc3\xa0 amb Jordi Albareda i, posteriorment, a la Schola Cantorum Basiliensis i a la Musikakademie de Basilea, Su\xc3\xafssa. Col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 des de molt jove amb Enric Gispert i la formaci\xc3\xb3 de m\xc3\xbasica medieval Ars Musicae. Estudi\xc3\xa0 les t\xc3\xa8cniques de cant antigues, des dels trobadors fins al barroc, desenvolupant un concepte personal que beu directament de les fonts originals, tant hist\xc3\xb2riques com tradicionals, al marge de les influ\xc3\xa8ncies post-rom\xc3\xa0ntiques. Des de 1967 establ\xc3\xad amb el violgambista Jordi Savall una uni\xc3\xb3 tant art\xc3\xadstica com personal, fruct\xc3\xadfera en activitats pedag\xc3\xb2giques, d'investigaci\xc3\xb3 i de creaci\xc3\xb3._NEWLINE_Particip\xc3\xa0 entre 1974 i 1989, al costat de Savall, en la fundaci\xc3\xb3 dels conjunts Hesp\xc3\xa8rion XXI, La Capella Reial de Catalunya i Le Concert des Nations. Amb aquests grups, i com a solista, recuper\xc3\xa0 un ampli patrimoni musical ecl\xc3\xa8ctic, en el que destac\xc3\xa0 les seves interpretacions del Cant de la Sibil\xc2\xb7la, Ninna Nanna, Misteri d'Elx i Isabel I._NEWLINE_Debut\xc3\xa0 al Gran Teatre del Liceu l'any 1991 amb Una cosa rara de Vicent Mart\xc3\xadn i Soler, sota la direcci\xc3\xb3 de Jordi Savall, i el 1993 amb l'Orfeo, de Monteverdi._NEWLINE_La cantant i el seu marit varen fundar el segell discogr\xc3\xa0fic ALIA VOX amb el que gravaren m\xc3\xa9s de mig centenar de discos. El seu repertori es basa en m\xc3\xbasiques d'origen llat\xc3\xad i obres polif\xc3\xb2niques renaixentistes, entre d'altres. L'any 1989 enregistr\xc3\xa0 un disc de can\xc3\xa7ons medievals catalanes i l'any 1995 una s\xc3\xa8rie de cants de la sibil\xc2\xb7la. _NEWLINE_Actu\xc3\xa0 regularment als principals festivals d'Europa, Am\xc3\xa8rica i Orient. Fou mare d'Arianna Savall, soprano, compositora i arpista reconeguda internacionalment, i de Ferran Savall. Mor\xc3\xad al seu domicili de Bellaterra, Cerdanyola del Vall\xc3\xa8s, la matinada del 23 de novembre de 2011, v\xc3\xadctima d'un c\xc3\xa0ncer diagnosticat un any abans. Mor\xc3\xad acompanyada per la seva fam\xc3\xadlia, en Jordi Savall i els seus fills Arianna i Ferran. El seu funeral va tenir lloc al Monestir de Pedralbes, el 25 de novembre.\n_START_SECTION_\nPremis i distincions\n_START_PARAGRAPH_\nEls m\xc3\xa9s de 60 CD que enregistr\xc3\xa0 van rebre nombroses distincions internacionals, entre ells el Grand Prix de l'Acad\xc3\xa9mie du Disque Fran\xc3\xa7ais, l'Edison Klassiek, i el Grand Prix de la Nouvelle Acad\xc3\xa9mie du Disque (1992) i el Grand Prix de l'Acad\xc3\xa9mie Charles-Cros (1993). _NEWLINE_La seva tasca per recuperar la m\xc3\xbasica antiga va ser reconeguda l'any 2001 amb una nominaci\xc3\xb3 als premis Grammy. El 2003 va rebre el t\xc3\xadtol d'Oficial de l'Ordre Francesa d'Arts i Lletres del govern franc\xc3\xa8s. L'any 2008 reb\xc3\xa9 el premi UNESCO artistes per la pau juntament amb el seu marit Jordi Savall. El 2011 va rebre el premi Creu de Sant Jordi, per la seva contribuci\xc3\xb3 a la recuperaci\xc3\xb3 de la m\xc3\xbasica antiga._NEWLINE_L'any 2011 va rebre un premi Grammy pel llibre-CD Dinastia Borgia. Esgl\xc3\xa9sia i poder al Renaixement."