b'\n_START_ARTICLE_\nSimfonia n\xc3\xbam. 7 (Bruckner)\n_START_SECTION_\nVersi\xc3\xb3 de 1883\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser la versi\xc3\xb3 emprada en l\'estrena. Malauradament nom\xc3\xa9s se\'n conserva un aut\xc3\xb2graf que inclou canvis ulteriors del mateix Bruckner i d\'altres, de manera que resulta impossible con\xc3\xa8ixer la seua configuraci\xc3\xb3 inicial. Mai no va ser publicada.\n_START_SECTION_\nEdici\xc3\xb3 de Gutmann (publicada l\'any 1885)\n_START_PARAGRAPH_\nInclou canvis fets despr\xc3\xa9s de l\'estrena de 1884. Hi ha un ampli consens respecte al fet que Nikisch, Franz Schalk i Ferdinand L\xc3\xb6we van influir-hi significativament, tot i que tamb\xc3\xa9 hi ha un cert debat sobre l\'abast de l\'autoritzaci\xc3\xb3 de Bruckner respecte als canvis. Aquests canvis afecten sobretot a l\'orquestraci\xc3\xb3 i el tempo.\n_START_SECTION_\nEdici\xc3\xb3 de Haas (publicada l\'any 1944)\n_START_PARAGRAPH_\nRobert Haas intent\xc3\xa0 eliminar la influ\xc3\xa8ncia de Nikisch, Schalk i L\xc3\xb6we amb l\'objectiu de restaurar la concepci\xc3\xb3 original de Bruckner. Va emprar part del material de l\'aut\xc3\xb2graf de 1883, per\xc3\xb2 at\xc3\xa9s que aquest manuscrit tamb\xc3\xa9 cont\xc3\xa9 canvis ulteriors, part del treball de Haas va ser producte de conjectures. El canvi m\xc3\xa9s important en la versi\xc3\xb3 de Haas \xc3\xa9s l\'abs\xc3\xa8ncia de plats, triangle i timbales en el moviment lent: Haas afirm\xc3\xa0 que Bruckner va decidir prescindir de la percussi\xc3\xb3, una reivindicaci\xc3\xb3 que l\'estudi\xc3\xb3s Benjamin Korstvedt considera "implausible".\n_START_SECTION_\nEdici\xc3\xb3 de Nowak (publicada l\'any 1954)\n_START_PARAGRAPH_\nLeopold Nowak va mantenir la major part de l\'edici\xc3\xb3 de Gutmann de 1885, incloent-hi la percussi\xc3\xb3. Va incloure les modificacions de tempo de Gutmann per\xc3\xb2 les va posar entre par\xc3\xa8ntesis. En algunes interpretacions d\'aquesta versi\xc3\xb3 s\'omet el colp de plats al cl\xc3\xadmax del moviment lent, tot i que aquest s\'inclou a la partitura impresa._NEWLINE_L\'any 1921, un grup de deixebles i companys d\'Arnold Sch\xc3\xb6nberg van preparar-ne un arranjament per a conjunt de cambra (consistent en 2 violins, viola, violoncel, contrabaix, clarinet, trompa, piano a 4 mans i harm\xc3\xb2nium) per a la societat Verein f\xc3\xbcr musikalische Privatauff\xc3\xbchrungen de Viena: Hanns Eisler (1r i 3r moviments), Erwin Stein (2n mvt.) i Karl Rankl (3r mvt). La societat va desapar\xc3\xa8ixer abans que l\'arranjament estiguera enllestit, i aquest no va ser estrenat fins a 60 anys despr\xc3\xa9s.\n_START_SECTION_\nOrquestraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLLevat del tercer moviment, l\'\xc3\xbas de la percussi\xc3\xb3 \xc3\xa9s extremadament limitat. Les timbales fan la seua aparici\xc3\xb3 a la coda del primer moviment. En algunes edicions, les timbales no apareixen fins al cl\xc3\xadmax del segon moviment, en companyia dels plats i el triangle. Fins i tot molts directors han interpretat el segon moviment sense percussi\xc3\xb3 \xe2\x80\x94en realitat aquesta possibilitat dep\xc3\xa8n de la decisi\xc3\xb3 de l\'int\xc3\xa8rpret. Al darrer moviment les timbales apareixen en breus cl\xc3\xadmaxs abans d\'un crescendo amb el tutti orquestral als darrers compassos.\n_START_SECTION_\n\xc3\x9as per Hitler\n_START_PARAGRAPH_\nSegons l\'obra de Frederic Spotts titulada Hitler i el poder de l\'est\xc3\xa8tica, Adolf Hitler comparava favorablement aquesta simfonia davant de la Novena de Beethoven. Quan va consagrar un bust de Bruckner al Temple de Walhalla de Regensburg l\'any 1937, va sonar l\'adagio de la setena mentre Hitler romania en una tranquil\xc2\xb7la admiraci\xc3\xb3, una imatge propagand\xc3\xadstica \xc3\xa0mpliament difosa en fotografia. Ir\xc3\xb2nicament, un enregistrament de l\'Adagio va servir de fons musical per a l\'anunci, a c\xc3\xa0rrec de l\'almirall Karl D\xc3\xb6nitz, de la mort de Hitler a trav\xc3\xa9s de R\xc3\xa0dio Berl\xc3\xadn l\'1 de maig de 1945.\n_START_SECTION_\nDiscografia\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer enregistrament comercial de la setena simfonia va ser degut al director Oskar Fried amb l\'Orquestra de l\'\xc3\x92pera de l\'Estat de Berl\xc3\xadn l\'any 1924 per a Polydor. Juntament amb la quarta, la setena \xc3\xa9s la m\xc3\xa9s popular del compositor, tant en disc com a les sales de concert._NEWLINE_No manquen bons enregistraments de la setena. El darrer enregistrament de Herbert von Karajan amb l\'Orquestra Filharm\xc3\xb2nica de Viena, el 23 d\'abril de 1989, tres mesos abans de la seua mort, per a Deutsche Grammophon i amb l\'edici\xc3\xb3 de Haas de 1885 ha estat qualificat per Norman Lebrecht amb el n\xc3\xbamero 80 de la seua llista dels millors 100 enregistraments. En la seua cr\xc3\xadtica de l\'enregistrament de 1999 de Kurt Sanderling, el cr\xc3\xadtic David Hurwitz esmenta com a enregistraments de refer\xc3\xa8ncia de la setena de Bruckner els d\'Eugen Jochum de 1952, Bernard Haitink de 1978, Karajan de 1989 i G\xc3\xbcnter Wand de 1999.'