b"\n_START_ARTICLE_\nBatalla del Mont Cadmos\n_START_SECTION_\nAntecedents\n_START_PARAGRAPH_\nL'ex\xc3\xa8rcit croat, molt poc disciplinat, en especial pel que fa als alemanys que el componien, havia causat malestar al seu pas pels Balcans, de cam\xc3\xad a Constantinoble. L'emperador bizant\xc3\xad Manuel I Comn\xc3\xa8 temia que l'arribada dels croats faria m\xc3\xa9s fort el Principat d'Antioquia, que abans havia estat part del seu imperi i del qual en volia recuperar el control. Tamb\xc3\xa9 es temia que l'exist\xc3\xa8ncia d'aquest principat afebliria l'alian\xc3\xa7a que havia establert amb els monarca alemany contra Roger II de Sic\xc3\xadlia. Conrad III d'Alemanya i Llu\xc3\xads VII de Fran\xc3\xa7a es negaren a retre homenatge a l'emperador bizant\xc3\xad la tardor del 1147, per tant, les tropes bizantines no reberen ordres de col\xc2\xb7laborar amb ells. mentrestant, Roger II aprofit\xc3\xa0 per apoderar-se de l'illa bizantina de Corfu i la de Cefal\xc3\xb2nia, despr\xc3\xa9s atac\xc3\xa0 les ciutat de Corint i Tebes. _NEWLINE_Els francesos i els alemanys decidiren prendre rutes separades. Les tropes de Conrad foren derrotades en la batalla de Dorilea el 25 d'octubre._NEWLINE_Els que en sobrevisqueren de l'ex\xc3\xa8rcit de Conrad s'uniren al del rei franc\xc3\xa8s. Juntament seguiren el cam\xc3\xad obert pels membres de la primera croada, passant per Philadelphia. En aquesta ciutat, els alemanys no se senten prou segurs per continuar avan\xc3\xa7ant i es retiraren a Constantinoble. Conrad III, es reconcili\xc3\xa0 amb Manuel, el qual li proporcin\xc3\xa0 vaixells per anar a capturar Acre. Mentrestant, les tropes de Llu\xc3\xads VII seguiren la costa i despr\xc3\xa9s prengueren cam\xc3\xad cap a l'est. Els selj\xc3\xbacides els esperaven a la riba del riu Meandre, per\xc3\xb2 els francesos s'afanyaren caminant m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pidament cap a Laodicea per no ser encal\xc3\xa7ats. All\xc3\xa0 arribaren el 6 de gener, llavors es desviaren cap a les muntanyes que separen Fr\xc3\xadgia de Pis\xc3\xaddia.\n_START_SECTION_\nLa batalla\n_START_PARAGRAPH_\nLa vanguarda, comandada per Jofr\xc3\xa9 de Rancon, estava situada massa al davant, allunyada de la resta. El rei Llu\xc3\xads, amb la columna principal, sense donar import\xc3\xa0ncia a aquest fet, segu\xc3\xad endavant. Els soldats francesos avan\xc3\xa7aven amb confian\xc3\xa7a, conven\xc3\xa7uts que els seus camarades ocuparien les primeres posicions de defensa. Tanmateix, els selj\xc3\xbacides obtingueren avantatge d'aquest error de posici\xc3\xb3 i es llan\xc3\xa7aren a atacar amb les espases a les mans, fent-los trencar files sense poder organitzar el contraatac. Els francesos es retiraren cap a una estreta gorja. El cam\xc3\xad era estret: per un costat els envoltaven roques i per l'altra una pregona fondalada. Molts homes, els cavalls i la c\xc3\xa0rrega que portaven es veieren precipitats per l'abisme. El rei pogu\xc3\xa9 escapar a la caiguda, s'arrap\xc3\xa0 a un arbre i es queda sol lluitant contra diversos atacants. A la nit, Llu\xc3\xads aprofit\xc3\xa0 la foscor per unir-se a la vanguarda del seu ex\xc3\xa8rcit, els quals pensaven que havia mort. Despr\xc3\xa9s de la batalla, l'ex\xc3\xa8rcit croat franc\xc3\xa8s, que havia sofert nombroses baixes i estaven molt malferits, s'adre\xc3\xa7aren cap a Antalya, on arribaren el 20 de gener."