b"\n_START_ARTICLE_\nCastell de Castelldans\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nLes primeres mencions del castell de Castelldans es remunten al segle XI, en per\xc3\xadode andalus\xc3\xad, i el mostren com la fortalesa musulmana m\xc3\xa9s important a l'est del riu Segre. Tot fa pensar que l'origen d'aquest castell cal situar-lo entre segle IX o X. La primera refer\xc3\xa8ncia documental \xc3\xa9s del 1033, i hi apareix el \xc2\xabterminum castri de Asinis\xc2\xbb com un l\xc3\xadmit fronterer del castell de Montclar. L'any 1094 com a afrontaci\xc3\xb3 del terme de Balaguer. L'any 1098, amb motiu de la consagraci\xc3\xb3 de l'esgl\xc3\xa9sia de Santa Maria, com a l\xc3\xadmit del terme de Guissona. _NEWLINE_L'any 1120, l'alcaid de Lleida \xc2\xabibn Hilal\xc2\xbb ced\xc3\xad diverses fortaleses del districte de Lleida, entre elles la de Castelldans, al comte de Barcelona Ramon Berenguer III per aconseguir-ne la protecci\xc3\xb3. Ramon Berenguer atorg\xc3\xa0 a Guillem Dalmau de Cervera les dues terceres parts en feu del castell de Castelldans, i el comte se'n reserv\xc3\xa0 l'altra part. En el testament sacramental de Guillem Dalmau de Cervera de l'any 1133 lleg\xc3\xa0 el castell de Castelldans al seu fill Guillem. Finalment, l'any 1178, el rei Alfons I el Cast atorg\xc3\xa0 la senyoria eminent del Castell a Guillem de Cervera. D'aquest conveni amb la corona en pervingu\xc3\xa9 la repoblaci\xc3\xb3 de Castelldans pels Templers de Gardeny. _NEWLINE_Al principi del segle XIV, es documenten com a senyors del castell de Castelldans, Llu\xc3\xads Cornell (1358) i a la segona meitat del segle XIV els comtes del Pallars (Jaume Roger de Pallars, Jaume de Pallars). L'any 1412 el monestir cartoix\xc3\xa0 d'Escaladei compr\xc3\xa0 el castell de Castelldans i en conserv\xc3\xa0 la senyoria fins a la fi de l'antic r\xc3\xa8gim. Durant la segona meitat del segle XVI, el castell de Castelldans serv\xc3\xad de refugi a bandolers tot i els esfor\xc3\xa7os dels cartoixans per fer-los fora. Durant la guerra dels Segadors, la fortalesa antiga s'encercl\xc3\xa0 d'una nova muralla seguint l'arquitectura militar francesa del moment segons es mostra en el gravat i la planta fetes per Beaulieu (1644). La mateixa funci\xc3\xb3 defensiva tingu\xc3\xa9 en la guerra de Successi\xc3\xb3 (1705-07), la guerra del Franc\xc3\xa8s (1809) i la primera guerra Carlina.\n_START_SECTION_\nArquitectura\n_START_PARAGRAPH_\nAl bell mig del cim es conserven dues cisternes de planta rectangular i d'obra de ma\xc3\xa7oneria encofrada, una de les quals conserva la coberta en volta de can\xc3\xb3, que es troben afectades per la construcci\xc3\xb3 d'un b\xc3\xbanquer i un niu de metralladores realitzats durant la Guerra Civil (1936-1939).  Al cim tamb\xc3\xa9 es poden observar diversos murs realitzats amb grans carreus que correspondrien a restes de depend\xc3\xa8ncies del castell i del seu sistema defensiu En l'extrem m\xc3\xa9s oriental de la superf\xc3\xadcie del tossal, hi ha un paviment de c\xc3\xb2dols que forma una decoraci\xc3\xb3 de cercles conc\xc3\xa8ntrics i altres motius geom\xc3\xa8trics que defineixen un gran element floral._NEWLINE_Al vessant nord tamb\xc3\xa9 es documenten estructures perimetrals de la fortalesa les quals semblen adaptar-se al coster. S'hi observen els fonaments de dos torres massisses de planta quadrada d'uns 3,75 m per 1,25\xc2\xa0m i les restes de la base d'una tercera torre, molt deteriorada. L'acc\xc3\xa9s al recinte castral es realitzava vora de la torre nord-oriental.  Els dos tipus d'obra constructiva ben diferenciada (un m\xc3\xb2dul de carreus m\xc3\xa9s petits i disposats a trav\xc3\xa9s sobre un m\xc3\xb2dul de carreus quadrangulars, m\xc3\xa9s grans i disposats a llarg i trav\xc3\xa9s) ha estat interpretada com l'evid\xc3\xa8ncia de les remodelacions realitzades en \xc3\xa8poca feudal sobre les construccions origin\xc3\xa0ries d'\xc3\xa8poca andalusina. _NEWLINE_En el vessant oriental es troben les ru\xc3\xafnes de tres antics edificis contigus que conserven part dels seus murs perimetrals. Es fonamenten en la roca natural  es troben constru\xc3\xafts b\xc3\xa0sicament amb pedres ben escairades, possiblement procedents de les depend\xc3\xa8ncies de l'antic castell. L'element m\xc3\xa9s destacat \xc3\xa9s una estan\xc3\xa7a realitzada a l'interior de la roca excavada dotada de petits armaris, piques i altres estructures, tamb\xc3\xa9 realitzades sobre el suport geol\xc3\xb2gic._NEWLINE_Solament pel tipus d'aparell i les diverses t\xc3\xa8cniques constructives (carreus quadrats, carreus disposat de llarg i trav\xc3\xa9s, encofrats, etc.), aix\xc3\xad com les restes de materials cer\xc3\xa0mics (comunes oxidades, vidrats, mangan\xc3\xa8s, etc.)  ja es pot assegurar  una ocupaci\xc3\xb3 iniciada en \xc3\xa8poca andalus\xc3\xad, la construcci\xc3\xb3 de la qual data entre els segles IX i X,  i finalitzada durant el segle XIX.  Ha estat possible la identificaci\xc3\xb3 de part de l'estructura exterior de la fortificaci\xc3\xb3 andalusina. Les obres fetes amb encofrats cal situar-les al segle XIV. En el gravat realitzat per Beaulieu el segle XVII es veu la fortificaci\xc3\xb3 medieval i els baluards constru\xc3\xafts a l'\xc3\xa8poca."