b"\n_START_ARTICLE_\nAntonio L\xc3\xb3pez y L\xc3\xb3pez\n_START_SECTION_\nJoventut\n_START_PARAGRAPH_\nAntonio L\xc3\xb3pez va n\xc3\xa9ixer el 12 d'abril de 1817 a la localitat de Comillas (Cant\xc3\xa0bria) en el si d'una fam\xc3\xadlia humil. Va rebre el sagrament del baptisme l'endem\xc3\xa0 sense els olis habituals, perqu\xc3\xa8 no n'hi havia, a la parr\xc3\xb2quia de San Crist\xc3\xb3bal. Quan nom\xc3\xa9s tenia sis anys, el seu pare, Santiago L\xc3\xb3pez, va morir i la seva mare, Mar\xc3\xada L\xc3\xb3pez, va quedar al c\xc3\xa0rrec de tres fills (Genara, Antonio i Claudio) sense gaireb\xc3\xa9 mitjans per subsistir, m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 que uns petits terrenys que tenia la fam\xc3\xadlia dedicats a l'horta i un prat vora el mar. Els primers anys d'Antonio es presenten rodejats d'una extrema pobresa, doncs la seva mare, sense formaci\xc3\xb3 o recursos, es veia obligada a despla\xc3\xa7ar-se a Santander per fer portatges d'aliments duent un cistell sobre el cap, per\xc3\xb2 la seva prec\xc3\xa0ria situaci\xc3\xb3 econ\xc3\xb2mica feia que hagu\xc3\xa9s de demanar menjar i roba usada que vestir a les fam\xc3\xadlies riques de la localitat, com els Trassierra i els Fern\xc3\xa1ndez de Castro, pel que va ser coneguda entre els seus ve\xc3\xafns com la Condesuca, \xc3\xa9s a dir, una dona pobre, laboriosa i illetrada._NEWLINE_Com molts altres vilatans de Comillas, que a inicis de segle XIX era una vila dedicada al comer\xc3\xa7 de la pesca i de productes agr\xc3\xadcoles que no oferia expectatives de prosperar, Antonio va decidir emigrar per millorar la seva situaci\xc3\xb3 econ\xc3\xb2mica. El seu primer dest\xc3\xad va ser Andalusia occidental, zona on emigraven molts altres ve\xc3\xafns seus. L\xc3\xb3pez va aterrar concretament a Lebrija (Sevilla), on hi tenia fam\xc3\xadlia, on va ser dependent de casa de menjars i hostatgeria modesta d'una cosina durant dos anys. Es desconeixen els motius exactes, alguns diuen que es va cansar d'aquella vida rentant plats o b\xc3\xa9 que es va barallar amb el seu patr\xc3\xb3, en qualsevol cas va decidir tornar a Comillas i all\xc3\xa0 va decidir emigrar precipitadament al continent americ\xc3\xa0. Es desconeix amb exactitud la data, per\xc3\xb2 entre 1831 i 1839 va marxar a Cuba, aleshores una col\xc3\xb2nia espanyola.\n_START_SECTION_\nEmpresari\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser el fundador de diverses empreses, grans en la seva majoria i lligades al mercat colonial. La primera d'elles la va crear el 1852 a la Cuba colonial amb Patricio Satr\xc3\xbastegui, coneguda la companyia com \xc2\xabA. L\xc3\xb3pez y C\xc3\xada.\xc2\xbb, que el 1881 es va convertir en la societat an\xc3\xb2nima Compa\xc3\xb1\xc3\xada Transatl\xc3\xa1ntica Espa\xc3\xb1ola, amb seu a Barcelona. Des dels seus inicis, l'empresa va rebre les adjudicacions dels serveis de Correus entre L'Havana i la resta de les Antilles, i continuaria tenint aquesta concessi\xc3\xb3 fins i tot despr\xc3\xa9s de la mort de L\xc3\xb3pez, especialment en el per\xc3\xadode de 1895 i 1898. La base del seu negoci va ser el monopoli del transport de tropes, entre 1868 i 1878 va transportar fins a Cuba 135.117 soldats. En total l'empresa va efectuar 1.028 viatges transportant 400.000 homes.  _NEWLINE_Va ser cofundador i primer president del Banc Hispano Colonial, entitat financera nascuda a Barcelona l'any 1876 amb l'objectiu inicial de finan\xc3\xa7ar la defensa de les possessions colonials espanyoles. L\xc3\xb3pez aport\xc3\xa0 10.250.000 pessetes, un 13,7% del capital inicial del banc._NEWLINE_Part de la seva fortuna fou procedent del comer\xc3\xa7 de esclau sota el vist-i-plau de la corona borb\xc3\xb2nica que, tot i haver estat prohibit, amparava els esclavistes espanyols a canvi de favors econ\xc3\xb2mics. Aquesta bona relaci\xc3\xb3 i intercanvi de favors, feren que Antonio L\xc3\xb3pez fos nomenat marqu\xc3\xa8s de Comillas el 1878 i posteriorment Gran d'Espanya. Va residir a Barcelona, despr\xc3\xa9s del seu matrimoni amb Llu\xc3\xafsa Bru Lass\xc3\xbas i va traslladar a aquesta ciutat la seu de la companyia. _NEWLINE_El 1883, a la mort d'Antonio L\xc3\xb3pez (marqu\xc3\xa8s de Comillas des del 1878), el seu fill, Claudi L\xc3\xb3pez i Bru, es va fer c\xc3\xa0rrec de les empreses de la fam\xc3\xadlia. Entre les quals, a part de la Companyia Transatl\xc3\xa1ntica hi havia la Compa\xc3\xb1\xc3\xada General de Tabacos de Filipinas, els Ferrocarrils del Nord i la Hullera Espa\xc3\xb1ola.\n_START_SECTION_\nMort\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xb3pez va morir el 16 de gener de 1883. La seva mort va generar un enorme desplegament period\xc3\xadstic i commemoratiu reservat a les figures socials m\xc3\xa9s destaques de la ciutat, a m\xc3\xa9s de produir-se una forta caiguda de la Borsa de Barcelona. El seu funeral es va celebrar solemnement a la Catedral de Barcelona i es van publicar diversos \xc2\xabhomenatges nacionals\xc2\xbb en la seva mem\xc3\xb2ria, aix\xc3\xad com nombroses noticies necrol\xc3\xb2giques a les cap\xc3\xa7aleres espanyoles i americanes.\n_START_SECTION_\nHonors\n_START_PARAGRAPH_\nPocs mesos despr\xc3\xa9s de la seva mort, l'Ajuntament de Barcelona va decidir dedicar-li una pla\xc3\xa7a a la ciutat, a la cru\xc3\xaflla de la Via Laietana i el passeig de Colom, on actualment es troba l'edifici de Correus. i amb un monument al mateix lloc, iniciativa impulsada pel seu fill Claudi L\xc3\xb3pez, Manuel Girona, entre altres. La primera pedra es va posar el 25 de setembre de 1883 i el monument va ser inaugurat el 13 de setembre de 1884. Destru\xc3\xafda durant amb l'esclat de la guerra civil, l'est\xc3\xa0tua va ser reposada durant el franquisme amb factura de Frederic Mar\xc3\xa8s. Al seu peu t\xc3\xa9 una placa amb uns versos dedicats per Jacint Verdaguer, que havia estat capell\xc3\xa0 de la Companyia Transatl\xc3\xa0ntica i despr\xc3\xa9s de la seva fam\xc3\xadlia i que li va dedicar el poema L'Atl\xc3\xa0ntida._NEWLINE_Pocs anys despr\xc3\xa9s, el 1890 tamb\xc3\xa9 es va erigir una est\xc3\xa0tua a Comillas, on havia nascut, obra de Llu\xc3\xads Domen\xc3\xa8ch i Montaner._NEWLINE_No va tenir gaire bona acollida el monument de Barcelona des de la seva construcci\xc3\xb3, de fet era coneguda popularment entre els barcelonins com El negro Domingo, per la seva suposada participaci\xc3\xb3 en negocis esclavistes. A causa del seu passat dubt\xc3\xb3s, el 2010 l'entitat SOS Racisme i els sindicats CCOO i UGT demanaren a l'Ajuntament de Barcelona la retirada d'aquest monument a Antonio L\xc3\xb3pez y L\xc3\xb3pez. El 2016 el grup pol\xc3\xadtic CUP Capgirem Barcelona tamb\xc3\xa9 proposa la seva retirada pel mateix motiu i proposa que sigui substitu\xc3\xafda per un monument a les v\xc3\xadctimes de l'esclavitud. L'est\xc3\xa0tua va ser finalment retirada pel consistori d'Ada Colau el 4 de mar\xc3\xa7 del 2018. L'acci\xc3\xb3 no ha estat ben vista, en canvi, per les autoritats de la vila natal del marqu\xc3\xa8s; la seva alcaldessa, Teresa Noceda, va adduir que el seu passat esclavista era una invenci\xc3\xb3 per enveges del seu cunyat, Francisco Bru._NEWLINE_Entre altres honors, tamb\xc3\xa9 t\xc3\xa9 una sala dedicada amb el nom de \xc2\xabSala Marqu\xc3\xa8s de Comillas\xc2\xbb al Museu Mar\xc3\xadtim de Barcelona."