b"\n_START_ARTICLE_\nAntic gos de mostra dan\xc3\xa8s\n_START_SECTION_\nTemperament\n_START_PARAGRAPH_\nD\xc3\xb3na la impressi\xc3\xb3 de gos callat i estable per\xc3\xb2 que mostra determinaci\xc3\xb3 i coratge. Durant la ca\xc3\xa7a progressa lentament, sempre mantenint contacte amb el ca\xc3\xa7ador i complint la seva tasca de gos de mostra, discretament, sense pertorbar al seu voltant. La ra\xc3\xa7a est\xc3\xa0 pensada per a gossades tant grans com petites._NEWLINE_Es tracta d'un gos familiar sempre que faci suficient exercici. \xc3\x89s r\xc3\xa0pid i actiu i viu en llocs a l'aire lliure i d'interior, per\xc3\xb2 no \xc3\xa9s gens convenient per a llocs petits.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nL'origen de la ra\xc3\xa7a pot tra\xc3\xa7ar-se fins a l'any 1710, quan un home anomenat Morten Bak, habitant de Glenstrup, a prop de la ciutat de Randers i Hobro, a Dinamarca, va creuar gossos bastards (possiblement descendents d'antics gossos de mostra espanyols) durant 8 generacions amb gossos de granja de grans taques negres, fins a obtenir una ra\xc3\xa7a pura de gossos blancs i marrons anomenats Bakhounds o Old danish pointers. Els grangers anomenaven als seus gossos de granja Bloodhounds (Gos de Sant Hubert), per\xc3\xb2 \xc3\xa9s possible que fossin una branca bastarda de descendents de gossos Squire, al seu torn descendents de gossos de Sant Hubert."