b'\n_START_ARTICLE_\nStetind\n_START_SECTION_\nEscalada\n_START_PARAGRAPH_\nLa muntanya va tenir diversos intents de primeres ascensions. El primer va ser l\'alemany Paul G\xc3\xbcssfeldt i el noruec Martin Ekroll  l\'estiu del 1888. El dan\xc3\xa8s Carl Hall i el guia de muntanya noruec Mathias Soggemoen ho van intentar el 1889._NEWLINE_Cap dels grups va tenir \xc3\xa8xit, per\xc3\xb2 Carl Hall va construir un monticle de pedres al cim m\xc3\xa9s baix a uns 500 metres al sud-est del cim principal. Aix\xc3\xb2 fita que ara es diu Sales fortopp (elevaci\xc3\xb3 1.304 metres). Al voltant del 1900, William Cecil Slingsby tampoc arribar al cim. _NEWLINE_No va ser fins al 30 de juliol de 1910 quan Fernando Schjelderup, Carl Wilhelm Rubenson, i Alf Bonnevie Bryn finalment van arribar al cim de Stetind. Les condicions meteorol\xc3\xb2giques eren bones. En Rubenson feia 25 anys, i se li va donar l\'honor de ser el primer a la corda. La part m\xc3\xa9s dif\xc3\xadcil va ser passar la zona llisa "Mysosten", que Rubenson dit que va rec\xc3\xb3rrer al llarg d\'una petita esquerda. Despr\xc3\xa9s d\'aquest passatge hi havia una pujada f\xc3\xa0cil al cim. Els mateixos tres escaladors van continuar la seva gira el 1910 pel que els primers ascensos dels cims de Lofoten com Svolv\xc3\xa6rgeita i Trakta. Arne N\xc3\xa6ss, Ralph H\xc3\xb8ibakk, i K. Friis Baasted van fer la primera ascensi\xc3\xb3 hivernal al Stetind el 1963 a la paret oriental. El 1966, Arne N\xc3\xa6ss i altres quatre van ser els primers al cim a trav\xc3\xa9s de la paret oest.\n_START_SECTION_\nEtimologia\n_START_PARAGRAPH_\nLa forma de la muntanya ha estat comparat amb una quest que significa "enclusa" i l\'\xc3\xbaltim element \xc3\xa9s la forma finita de tind que significa "pic de la muntanya".'