b"\n_START_ARTICLE_\nRiu Aguarico\n_START_SECTION_\nGeografia\n_START_PARAGRAPH_\nEl riu Aguarico \xc3\xa9s un riu que discorre gaireb\xc3\xa9 \xc3\xadntegrament per la prov\xc3\xadncia de Sucumb\xc3\xados, en el nord d'Equador, i \xc3\xa9s el principal riu de la prov\xc3\xadncia. Neix en la serralada de Pimampiro, a l'oest de la prov\xc3\xadncia. Es dirigeix primer en direcci\xc3\xb3 aquest, passant per la localitat de Santa Cecilia i molt prop de Nueva Loja, la capital provincial i la ciutat m\xc3\xa9s poblada de la prov\xc3\xadncia (el 2009 tenia una poblaci\xc3\xb3 estimada de m\xc3\xa9s de 26.000 habitants). \xc3\x89s un centre molt important de l'extracci\xc3\xb3 petroliera d'Equador, sent coneguda com \xc2\xabLa capital petroliera d'Equador\xc2\xbb._NEWLINE_Segueix despr\xc3\xa9s per Teteve, Dureno, on comen\xc3\xa7a a virar cap al sud-est, per tornar aviat cap a l'est. El riu ser\xc3\xa0 a partir d'aqu\xc3\xad el l\xc3\xadmit suroccidental de la Reserva de Producci\xc3\xb3 Faun\xc3\xadstica Cuyabeno, una \xc3\xa0rea protegida des de 1979 de 6,033.8 km\xc2\xb2. Passa per la Cooperativa Terres Orientals i Pugachi. El riu s'interna ara en la Reserva, que ja no abandonar\xc3\xa0 en la part equatoriana, i arriba fins a Remolino. En l'\xc3\xbaltima part del seu curs el riu ser\xc3\xa0 frontera, primer provincial, entre la prov\xc3\xadncia de Orellana, al sud, i Sucumb\xc3\xados, al nord, un tram en el qual aconsegueix Zancudo i Am\xc3\xa9rica Vargas. En l'\xc3\xbaltima part, despr\xc3\xa9s de rebre per l'esquerra al ric Garza-Cocha, formar\xc3\xa0 la frontera equatori\xc3\xa0-peruana, un tram en el qual arriba a Pichincha, Progreso, Casta\xc3\xb1a, Destacamento Cocaya i finalment desemboca en el riu Napo, a la mateixa frontera, una mica per sobre de la localitat de Pantoja._NEWLINE_Els seus majors afluents s\xc3\xb3n els rius Chingual, Due, Cuyabeno i Lagarto-Cocha.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1541, Gonzalo Pizarro i Francisco de Orellana van construir un veler, el San Pedro, i van seguir els cursos dels rius Colca i Napo. Fins a la conflu\xc3\xa8ncia d'aquest amb el riu Aguarico i el riu Curaray, on es van trobar mancats de provisions. Havien perdut 140 dels 220 espanyols i 3.000 dels 4.000 indis que componien l'expedici\xc3\xb3. Van acordar llavors (22 de febrer de 1542) que Orellana prossegu\xc3\xads en el vaixell a la recerca d'aliments riu avall. L'acompanyaven uns cinquanta homes. Incapa\xc3\xa7 de remuntar el riu, Orellana va esperar a Pizarro. Finalment va enviar tres homes amb un missatge i va comen\xc3\xa7ar la construcci\xc3\xb3 d'un nou vaixell, el Victoria. Mentrestant, Pizarro havia tornat cap a Quito per una ruta m\xc3\xa9s cap al nord, amb sol vuitanta homes, els que quedaven vius._NEWLINE_Orellana va seguir riu avall. Al cap de set mesos i un viatge de 4.800 quil\xc3\xb2metres, en els quals va navegar riu avall pel riu Napo, el Trinidad (riu Jurua?), el riu Negro (batejat per Orellana) i l'Amazones, va arribar a la seva desembocadura (26 d'agost de 1542), i des d'all\xc3\xad es va dirigir costejant a Nueva C\xc3\xa1diz a Cubagua (actual Vene\xc3\xa7uela). La Victoria, que portava Orellana i Carvajal, va vorejar l'illa de Trinidad pel sud i va quedar encallada al golf de Paria durant set dies i va arribar finalment a Cubagua l'11 de setembre de 1542. La San Pedro va vorejar Trinidad pel nord i va arribar a Cubagua el 9 de setembre._NEWLINE_Durant l'\xc3\xa8poca de la Gran Col\xc3\xb2mbia, l'exist\xc3\xa8ncia de l'Estat Sobir\xc3\xa0 del Cauca, el Territori del Caquet\xc3\xa1, i la Intend\xc3\xa8ncia del Putumayo, el riu Aguarico era importqnt per ser la frontera entre Col\xc3\xb2mbia i Equador, fins que es van definir els l\xc3\xadmits entre ambdues nacions pel Tractat Mu\xc3\xb1oz Vernaza-Su\xc3\xa1rez de 1916, on la frontera comuna van passar a ser els rius Putumayo i San Miguel.\n_START_SECTION_\nTribus ind\xc3\xadgenes\n_START_PARAGRAPH_\nEn la part alta del riu Aguarico viu l'\xc3\xa8tnia siona, que pertany a la fam\xc3\xadlia ling\xc3\xbc\xc3\xadstica tukano occidental i la llengua oficial de la qual \xc3\xa9s el paicoca i l'espanyol. En l'actualitat s\xc3\xb3n un grup d'aproximadament 172 persones reunides en 51 fam\xc3\xadlies. Les seves activitats econ\xc3\xb2miques es basen principalment en la ca\xc3\xa7a, la pesca i en algunes ocasions el turisme. Alguns dels problemes que la comunitat ha d'enfrontar actualment s\xc3\xb3n la contaminaci\xc3\xb3 ambiental i la sobreexplotaci\xc3\xb3 de la fusta."