b"\n_START_ARTICLE_\nFunny Face\n_START_SECTION_\nArgument\n_START_PARAGRAPH_\nEl fot\xc3\xb2graf d'una important i coneguda revista de moda, busca una model que surti del que \xc3\xa9s habitual. La casualitat el porta a una llibreria parisenca on, inesperadament, adverteix que la jove i t\xc3\xadmida dependenta reuneix tot el que desitja. Aix\xc3\xad que decideix convertir-la en la millor model de Par\xc3\xads.\n_START_SECTION_\nCr\xc3\xadtica\n_START_PARAGRAPH_\nAudrey Hepburn es va posar a les ordres de Stanley Donen el 1957 per protagonitzar aquest musical al costat de Fred Astaire amb un argument que \xc3\xa9s una recreaci\xc3\xb3 del conte de La Ventafocs. Una de les causes per les quals Fred Astaire tenia els seus dubtes abans de participar en la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula era la difer\xc3\xa8ncia d'edat amb Audrey Hepburn. Ell acabava de complir 58 anys i ella nom\xc3\xa9s en tenia 28. Per\xc3\xb2 Stanley Donen sabia que Astaire era el millor ballar\xc3\xad de Hollywood, i perqu\xc3\xa8 el musical tingu\xc3\xa9s \xc3\xa8xit la seva pres\xc3\xa8ncia era b\xc3\xa0sica. El mateix que Hepburn, la cara de moda de l'\xc3\xa8poca. Al seu costat, el director va afegir a la tamb\xc3\xa9 veterana Kay Thompson, que seria el personatge m\xc3\xa9s superficial i que donava vida a la directora de la revista per la qual treballar\xc3\xa0 Jo."