b'\n_START_ARTICLE_\nAnna Perenna\n_START_SECTION_\nCaracter\xc3\xadstiques i atributs\n_START_PARAGRAPH_\nSe la considerava una personificaci\xc3\xb3 femenina de l\'any i del seu perpetu retorn, per aix\xc3\xb2 se l\'anomenava Anna ac Peranna, de l\'adjectiu perennis (\xc2\xabde tot l\'any, perenne\xc2\xbb). Entre els romans, hi havia una dita popular formada a partir del seu nom: "annare perannareque commode", que es podria traduir com \xc2\xabpassar un bon any des de l\'inici fins a l\'acabament\xc2\xbb. Es creu que, inicialment, era una representaci\xc3\xb3 de la divinitat de l\'abund\xc3\xa0ncia i de l\'alimentaci\xc3\xb3. Aquesta teoria es fonamenta en coincidir amb l\'arrel s\xc3\xa0nscrita "ann", que t\xc3\xa9 el significat de \xc2\xabaliment\xc2\xbb, que tamb\xc3\xa9 va originar el terme annona (\xc2\xabproducte alimentari subministrat per l\'estat\xc2\xbb). Pel que fa al seu origen etimol\xc3\xb2gic, tamb\xc3\xa9 hi ha qui la relaciona amb amnis perennis, divinitat de les aig\xc3\xbces, mentre que d\'altres li atribueixen un origen etrusc i una relaci\xc3\xb3 amb la terra. Una \xc3\xbaltima explicaci\xc3\xb3 pot remuntar els seus or\xc3\xadgens a l\'\xc3\xa0mbit de la pagesia i la identifica com un s\xc3\xadmbol de la natura, ja que el seu culte coincidia amb el comen\xc3\xa7ament de la primavera.\n_START_SECTION_\nLlegenda\n_START_PARAGRAPH_\nOvidi la identifica amb un personatge de l\'Eneida tamb\xc3\xa9 anomenat Anna, per tant, seria germana de Dido. Despr\xc3\xa9s de la tr\xc3\xa0gica mort de Dido, Anna, fugint de l\'atac dels numidis, es va voler refugiar a Malta, cercant la protecci\xc3\xb3 del rei Batos I, per\xc3\xb2 una tempesta va desviar el seu vaixell cap a les costes del Latium. All\xc3\xa0 va ser acollida per Enees, l\'antic amant de la seva germana. Enees s\'havia casat amb Lav\xc3\xadnia, per\xc3\xb2 aquesta es va posar gelosa i la va incitar a marxar. L\'esperit de Dido se li va apar\xc3\xa8ixer en somnis a Enees i li va fer saber que Lav\xc3\xadnia tenia pensat ofegar-la al riu Numicus. Llavors, ell i els seus soldats la van estar buscant i, en no trobar el seu cos, van deduir que s\'havia convertit en una nimfa del corrent perpetu del riu (amnis perennis); des de llavors, se la va anomenar Anna Perenna i se li va donar culte._NEWLINE_Segons una altra versi\xc3\xb3, Anna Perenna era una ve\xc3\xafna que va ajudar els plebeus romans durant les lluites de secessi\xc3\xb3 del 494 aC, els quals, refugiats al Mons Sacer, es van quedar sense aliment i Anna els va auxiliar portant-los pa, fet per ella mateixa. Passat el conflicte, li van dedicar una est\xc3\xa0tua._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 Ovidi narra que, poc despr\xc3\xa9s d\'esdevenir una divinitat, el d\xc3\xa9u Mart li va demanar que parl\xc3\xa9s amb Minerva perqu\xc3\xa8 li permet\xc3\xa9s fer-li l\'amor. Anna el va enganyar dient-li que Minerva consentia i l\'estava esperant a l\'habitaci\xc3\xb3, per\xc3\xb2 quan Mart va c\xc3\xb3rrer el vel del llit es va trobar amb Anna. Aquest relat era motiu de bromes el dia de la festa d\'Anna Perenna.\n_START_SECTION_\nCelebraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa festa d\'Anna Perenna era el 15 de mar\xc3\xa7. Joan Laurenci diu que se li oferien sacrificis per assegurar un bon any. Ovidi fa una descripci\xc3\xb3 detallada del dia de la seva festa. Es preparaven banquets als afores de Roma, a la vora de la via Flam\xc3\xadnia, on hi havia un bosc sagrat. La festa servia per a donar esbargiment en un ambient dist\xc3\xa8s, amb manifestacions d\'alegria, balls i cants obscens._NEWLINE_Aquest bosc ha estat identificat amb el que hi ha prop del mont Parioli, on s\'han trobat defixiones, malediccions inscrites en plom o figures de cera._NEWLINE_Es coneixen dos llocs de culte relacionats amb Anna Perenna: l\'un a Buscemi, Sic\xc3\xadclia, on el 1899 es van trobar unes inscripcions esmentant Anna i Apol\xc2\xb7lo; i en una deu d\'aigua a Roma, on tamb\xc3\xa9 es van trobar inscripcions el 1999.'