b"\n_START_ARTICLE_\nGeorg Joos\n_START_SECTION_\nVida\n_START_PARAGRAPH_\nJoos inici\xc3\xa0 la seva educaci\xc3\xb3 superior el 1912 a la Technische Hochschule de Stuttgart. El 1920 es doctor\xc3\xa0 a la Universitat de T\xc3\xbcbingen, sota la direcci\xc3\xb3 de C. F\xc3\xbcchtbauer. Despr\xc3\xa9s de doctorar-se, Joos esdevingu\xc3\xa9 ajudant de Jonathan Zenneck a la Technische Hochschule de Munic. El 1922, esdevingu\xc3\xa9 Privatdozent. El 1924, fou nomenat professor extraordinari a la Universitat Friedrich Schiller de Jena, on impart\xc3\xad classes sobre la teoria dels electrons i la teoria de la relativitat. El 1928 fou nomenat professor ordinari, succeint Felix Auerbach. El 1933, poc despr\xc3\xa9s que Adolf Hitler esdevingu\xc3\xa9 Canceller, fou aplicada la Llei per la Restauraci\xc3\xb3 del Servei Civil Professional, donant lloc a dimissions i emigracions de molts f\xc3\xadsics jueus, un d'ells James Franck, qui era director del Segon Institut de F\xc3\xadsica a la Universitat Georg-August de G\xc3\xb6ttingen. El 1935 Joos ocup\xc3\xa0 la pla\xc3\xa7a de Franck com a professor ordinari i director del Segon Institut de F\xc3\xadsica._NEWLINE_Joos la recolz\xc3\xa0 amb la seva signatura una petici\xc3\xb3, que feren Werner Heisenberg, Hans Geiger i Max Wien en la primavera de 1936, dirigida al Ministre d'Educaci\xc3\xb3 referent a la preocupaci\xc3\xb3 pels atacs a la f\xc3\xadsica te\xc3\xb2rica, especialment a la mec\xc3\xa0nica qu\xc3\xa0ntica, per part dels seguidors de la Deutsche Physik (F\xc3\xadsica alemanya), anti-semites i anti-f\xc3\xadsica te\xc3\xb2rica. El 22 d'abril de 1939, Joos, despr\xc3\xa9s d'una confer\xc3\xa8ncia de Wilhelm Hanle sobre el recent descobriment de la fissi\xc3\xb3 de l'urani, comunic\xc3\xa0 al ministre d'educaci\xc3\xb3, juntament amb Hanle, les potencials aplicacions militars de la fissi\xc3\xb3 de l'urani. La carta arrib\xc3\xa0 a mans d'Abraham Esau, el f\xc3\xadsic en cap del Consell de Recerca del ministeri i, pocs dies despr\xc3\xa9s, aconsegu\xc3\xad organitzar una trobada d'un grup de f\xc3\xadsics amb l'objectiu d'estudiar l'aplicaci\xc3\xb3 militar de la fissi\xc3\xb3 de l'urani. El grup estava format per Walther Bothe, Robert D\xc3\xb6pel, Hans Geiger, Wolfgang Gentner, Wilhelm Hanle, Gerhard Hoffmann i Georg Joos. Acordaren iniciar els treballs a la Universitat Georg-August de G\xc3\xb6ttingen per part de Joos, Hanle i Reinhold Mannfopff. Aquest grup fou conegut informalment com el primer Club de l'urani. L'agost del mateix 1939 el grup atur\xc3\xa0 els seus treballs perqu\xc3\xa8 foren cridats a files. El setembre es convoc\xc3\xa0 una nova trobada i s'organitz\xc3\xa0 un segon Club de l'urani format inicialment per Georg Joos, Walther Bothe, Hans Geiger i Paul Harteck, als quals s'afegiren altres f\xc3\xadsics posteriorment. A causa de les pol\xc3\xadtiques acad\xc3\xa8miques del r\xc3\xa8gim nazi, Joos abandon\xc3\xa0 el m\xc3\xb3n acad\xc3\xa8mic el 1941. Pass\xc3\xa0 a la ind\xc3\xbastria, essent f\xc3\xadsic en cap i membre del consell d'administraci\xc3\xb3 de la Carl Zeiss AG  de Jena.  Hi treball\xc3\xa0 fins poc despr\xc3\xa9s del final de la Segona Guerra Mundial quan, dins el setembre de 1946, fou nomenat  director del departament de f\xc3\xadsica experimental al Technische Hochschule Munic, on succe\xc3\xad Rudolf Tomaschek, qui hi havia estat destitu\xc3\xaft. De 1947 a 1949, Joos fou professor a la Universitat de Boston.\n_START_SECTION_\nObra\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1930, a l'empresa industrial Carl Zeiss AG de Jena, Joos reprodu\xc3\xad l'experiment de Michelson\xe2\x80\x93Morley amb un equipament m\xc3\xa9s refinat i en confirm\xc3\xa0 els resultats originals. Increment\xc3\xa0 la precisi\xc3\xb3 en 10 vegades realitzant l'experiment de forma autom\xc3\xa0tica, amb bra\xc3\xa7os de 21 m forjats a partir de quars premsat que t\xc3\xa9 molt baix coeficient d'expansi\xc3\xb3 t\xc3\xa8rmica i realitzant fotografies de les franges amb desenes de canvis de direcci\xc3\xb3 de l'interfer\xc3\xb2metre._NEWLINE_El 1932 public\xc3\xa0 el llibre Lehrbuch der theoretischen Physik, que s'ha seguit publicat des de llavors tradu\xc3\xaft tamb\xc3\xa9 a l'angl\xc3\xa8s, essent probablement un dels llibres m\xc3\xa9s importants en f\xc3\xadsica te\xc3\xb2rica en el segle XX."