b"\n_START_ARTICLE_\nCarmine Crocco\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nCarmine Crocco va n\xc3\xa9ixer a Rionero in Vulture, a la regi\xc3\xb3 Basilicata, que era alhora part del Regne de les Dues Sic\xc3\xadlies. De fam\xc3\xadlia pobra, son pare Francesco era un pastor i sa mare Maria Gerarda era una camperola._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de diversos treballs per a ajudar la seva fam\xc3\xadlia, Crocco va ser reclutat per l'ex\xc3\xa8rcit borb\xc3\xb2nic, per\xc3\xb2 va desertar, alguns anys m\xc3\xa9s tard, a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia de l'assassinat d'un company en una baralla. Mentrestant, en la clandestinitat, Crocco va formar una banda de lladres._NEWLINE_Detingut a l'octubre de 1855, es va escapar durant una nit de desembre de 1859._NEWLINE_Es va unir a l'Expedici\xc3\xb3 dels Mil de Giuseppe Garibaldi amb l'esperan\xc3\xa7a d'un indult, per\xc3\xb2 va ser detingut de nou. Es va escapar amb l'ajuda de la fam\xc3\xadlia de Fortunato, que el va conv\xc3\xa8ncer per unir-se a la causa legitimista. Aix\xc3\xad, Crocco es va convertir en el l\xc3\xadder d'un ex\xc3\xa8rcit de camperols que ocupaven Basilicata i algunes parts de Camp\xc3\xa0nia i Pulla._NEWLINE_El govern borb\xc3\xb2nic a l'exili va enviar el general catal\xc3\xa0 Josep Borges a Basilicata, per refor\xc3\xa7ar i disciplinar les bandes. Crocco no es fiava de Borges i estava preocupat per perdre el seu lideratge, per\xc3\xb2 va acceptar l'alian\xc3\xa7a. Despr\xc3\xa9s de diverses vict\xc3\xb2ries i derrotes, el bandoler va trencar l'alian\xc3\xa7a amb Borges. _NEWLINE_Sense suport extern, Crocco es va tornar cap al saqueig i l'extorsi\xc3\xb3 per recaptar fons, en cooperaci\xc3\xb3 amb afins confederats i fent batudes de Molise a Pulla. Tra\xc3\xaft per Giuseppe Caruso, un dels seus lloctinents, i enfront d'una derrota inevitable, va fugir als Estats Pontificis, amb l'esperan\xc3\xa7a d'ajuda de Pius IX, que havia donat suport pr\xc3\xa8viament a l'oposici\xc3\xb3 del sud._NEWLINE_En arribar Crocco, va ser capturat per les tropes papals a Veroli i empresonat a Roma. Despr\xc3\xa9s de la caiguda dels Estats Pontificis, va ser extradit a Potenza i condemnat a mort l'11 de setembre de 1872, per\xc3\xb2 la sent\xc3\xa8ncia va ser commutada per la de treballs for\xc3\xa7ats a perpetu\xc3\xaftat. Crocco va ser empresonat a l'illa de Santo Stefano; despr\xc3\xa9s va ser traslladat a la pres\xc3\xb3 de Portoferraio, on va morir el 18 de juny de 1905."