b"\n_START_ARTICLE_\nExarcat de Ravenna\n_START_SECTION_\nOr\xc3\xadgens\n_START_PARAGRAPH_\nL'any 404 Ravenna esdevingu\xc3\xa9 capital de l'Imperi Rom\xc3\xa0 d'Occident en temps de l'emperador Honori degut a la seva magn\xc3\xadfica situaci\xc3\xb3 defensiva. Mantingu\xc3\xa9 aquest estatus fins a la desaparici\xc3\xb3 de l'imperi occidental l'any 476. Amb les invasions germ\xc3\xa0niques, Odoacre primer, i Teodoric el Gran i els seus successors ostrogots despr\xc3\xa9s, tamb\xc3\xa9 la mantingueren com a capital._NEWLINE_L'any 540, el general bizant\xc3\xad Belisari reconquer\xc3\xad la ciutat per a l'imperi, que torn\xc3\xa0 a mans ostrogodes i fou reconquerida de nou per Nars\xc3\xa9s el 552. Ravenna fou establerta com a seu del governador. Per\xc3\xb2 l'arribada dels longobards a la regi\xc3\xb3, que van establir-se, desfent la continu\xc3\xaftat territorial entre Ravenna i el sud de la pen\xc3\xadnsula exig\xc3\xad una reorganitzaci\xc3\xb3 d'aquest territori per tal de donar-li m\xc3\xa9s fortalesa, i sota el govern de l'emperador Maurici es cre\xc3\xa0 l'Exarcat de Ravenna l'any 584.\n_START_SECTION_\nL'exarcat\n_START_PARAGRAPH_\nAl capdavant de l'exarcat se situava l'exarca, representant de l'emperador i que assumia tot el poder, tant el civil com el militar. Aquest exercia el control directe sobre el territori que s'estenia des de Ven\xc3\xa8cia fins a les Marques a la costa adri\xc3\xa0tica. La resta del territori fou organitzat en una s\xc3\xa8rie de ducats, com el ducat de Roma, el de Ven\xc3\xa8cia, el de Cal\xc3\xa0bria, el de Luc\xc3\xa0nia o el de Spoleto. L'exarcat constitu\xc3\xafa la prov\xc3\xadncia d'It\xc3\xa0lia dins l'organitzaci\xc3\xb3 territorial de l'imperi. Cal esmentar que l'Imperi Bizant\xc3\xad controlava altres territoris a It\xc3\xa0lia com Sic\xc3\xadlia que s'organitzava en la seva pr\xc3\xb2pia prov\xc3\xadncia, o C\xc3\xb2rsega i Sardenya que formaven part de l'Exarcat d'\xc3\x80frica._NEWLINE_Els longobards, des de la seva capital a Pavia controlaven tota la vall del Po. Altres grups de longobards havien ocupat el ducat de Spoleto i el ducat de Benevent al sud de l'exarcat. Aquests territoris dificultaven la comunicaci\xc3\xb3 de l'exarcat amb els territoris bizantins del sud de la pen\xc3\xadnsula i el deixaven totalment envoltat per territoris llombards. A m\xc3\xa9s, les constants disputes entre el Papa de Roma i l'emperador de Constantinoble pel poder eclesi\xc3\xa0stic crearen a l'interior del territori un contrapoder que dificult\xc3\xa0 encara m\xc3\xa9s l'exist\xc3\xa8ncia del mateix exarcat._NEWLINE_Aix\xc3\xad l'exarcat va anar perdent territoris en benefici dels longobards: al segle VII, el Piemont, la Llombardia, el V\xc3\xa8neto, la Toscana i la Lig\xc3\xbaria (640) passaren a mans llombardes. Al sud, els voltants de N\xc3\xa0pols i Cal\xc3\xa0bria tamb\xc3\xa9 passaren a poder llombard. A finals del 740 l'exarcat comptava nom\xc3\xa9s amb \xc3\x8dstria, Ven\xc3\xa8cia (que a poc a poc s'anava convertint en una ciutat-estat), Ferrara, Ravenna i Perusa.\n_START_SECTION_\nEl final de l'exarcat\n_START_PARAGRAPH_\nDurant els segles VII i VIII, a la tradicional rivalitat amb els llombards i el Papa, que s'agreuj\xc3\xa0 amb la crisi sobre la iconocl\xc3\xa0stia i que acab\xc3\xa0 amb el trencament de l'esgl\xc3\xa9sia en dues faccions separades, cal afegir l'aparici\xc3\xb3 d'un nou grup que en poc temps esdevingu\xc3\xa9 el poder dominant de la zona, els francs._NEWLINE_L'any 751 els llombards ocuparen Ravenna posant fi a l'exarcat i immediatament marxaren cap a Roma. El Papa deman\xc3\xa0 ajuda als francs que el 756 expulsaren els llombards. El Papa Esteve III reclam\xc3\xa0 el territori de l'antic exarcat per a s\xc3\xad. El franc Pip\xc3\xad el Breu don\xc3\xa0 els territoris al papat (confirmat per Carlemany el 774) esdevenint l'anomenat Patrimoni de Sant Pere o Estats Pontificis."