b'\n_START_ARTICLE_\nLlu\xc3\xads Torcatis\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nFill de pag\xc3\xa8s, pass\xc3\xa0 la seva joventut a Pi\xc3\xa0. Professor a partir del 1926, enseny\xc3\xa0 a l\'escola de Saut\xc3\xb3, i des del 1932 a l\'escola de Pi\xc3\xa0, d\'on n\'esdevindria director; adopt\xc3\xa0 els m\xc3\xa8todes actius de Freinet. Va fer activitats sindicals en el si del partit comunista i port\xc3\xa0 una vida molt activa, com a m\xc3\xbasic i compositor autodidacta i jugant a la USAP._NEWLINE_Quan comen\xc3\xa7\xc3\xa0 la guerra, va ser mobilitzat com a oficial de la reserva en el 24\xc3\xa8. Regiment d\'Infanteria Colonial i enviat a la l\xc3\xadnia Maginot. Despr\xc3\xa9s de diverses missions que li valgueren la Creu de Guerra, va ser fet presoner pels alemanys el 15 de juny del 1940, a la rodalia de Bar-le-Duc; reeix\xc3\xad d\'escapar-se del tren que el duia a Alemanya i a finals d\'agost ja era a casa. A causa de la seva milit\xc3\xa0ncia pol\xc3\xadtica va ser destinat com a professor a Pa\xc3\xa7\xc3\xa0 i al setembre del 1942 va ser nomenat director de l\'escola de Sant Esteve del Monestir. El 1940 s\'havia enrolat a la resist\xc3\xa8ncia francesa amb el nom de guerra de Torreilles i va ser cap de l\'"Arm\xc3\xa9e Secr\xc3\xa8te du Languedoc Roussillon" (1942-1943). Despr\xc3\xa9s d\'una caiguda massiva el maig del 1943, pass\xc3\xa0 a la clandestinitat amb la seva dona i fills i es refugiaren a Par\xc3\xads. De tornada a la regi\xc3\xb3 el 1943, hom li encarreg\xc3\xa0 que cre\xc3\xa9s i dirig\xc3\xads els "Groups francs" de la zona R3 (Languedoc-Rossell\xc3\xb3), i a comen\xc3\xa7aments del 1944 reb\xc3\xa9 el nomenament de tinent coronel de les Forces Fran\xc3\xa7aises de l\'Int\xc3\xa9rieur (el succeiria posteriorment el capit\xc3\xa0 retirat Dominique Cayrol). Sotjat per la Mil\xc3\xadcia francesa i la Gestapo, despr\xc3\xa9s d\'una den\xc3\xbancia caigu\xc3\xa9 en un parany de la policia francesa el mar\xc3\xa7 del 1944 a Carmaux (Tarn). Intentant de fugir emmanillat, fou abatut a trets i deixat per mort; s\'arrosseg\xc3\xa0 per avisar els seus homes del perill i mor\xc3\xad l\'endem\xc3\xa0. Se li atribueixen, com a darrers mots: "R\xc3\xa9sistez, je meurs pour la France" ("resistiu, moro per la Fran\xc3\xa7a"). Fou enterrat a Carmaux (posteriorment seria inhumat i enterrat novament a Pi\xc3\xa0). Frayssinet, el sacerdot que ofici\xc3\xa0 el funeral l\'endem\xc3\xa0 de la mort de Torcatis, l\'acomiad\xc3\xa0 amb les paraules "celui qu\'on enterre n\'est pas tout \xc3\xa0 fait un inconnu. Il faisait partie de la R\xc3\xa9sistance. Il est mort pour son pays" ("aquell que enterrem no \xc3\xa9s pas un desconegut. Era de la Resist\xc3\xa8ncia. Ha mort pel seu pa\xc3\xads") i tot seguit enton\xc3\xa0 la Marsellesa, que acompany\xc3\xa0 el p\xc3\xbablic present. Despr\xc3\xa9s d\'un acte subversiu com aquest, el sacerdot evit\xc3\xa0 la detenci\xc3\xb3 passant a la clandestinitat, al maquis._NEWLINE_En homenatge al seu esp\xc3\xb2s, la seva v\xc3\xaddua cre\xc3\xa0 el 1945, amb una cooperativa de mestres, la llibreria escolar Torcatis de Perpiny\xc3\xa0; encara oberta en l\'actualitat, des de l\'any 1962 la porta la fam\xc3\xadlia Coste, que l\'especialitz\xc3\xa0 en literatura. A Torcatis tamb\xc3\xa9 li foren dedicats un monument a Perpiny\xc3\xa0, una estela i una avinguda de Carmaux i diverses escoles i carrers al departament dels Pirineus Orientals. Dues biografies n\'han explicat la figura.'