b'\n_START_ARTICLE_\nKip Thorne\n_START_SECTION_\nVida\n_START_PARAGRAPH_\nThorne realitz\xc3\xa0 els seus estudis primaris i secundaris a la seva poblaci\xc3\xb3 de naixement. Es gradu\xc3\xa0 el 1962 a l\'Institut Tecnol\xc3\xb2gic de Calif\xc3\xb2rnia, Caltech i es doctor\xc3\xa0 a la Universitat de Princeton el 1965. Despr\xc3\xa9s de dos anys d\'estudis post-doctorals retorn\xc3\xa0 al Caltech com a professor associat. Ascend\xc3\xad a professor de f\xc3\xadsica te\xc3\xb2rica el 1970 i el 1991 acced\xc3\xad a la c\xc3\xa0tedra Feynman de f\xc3\xadsica te\xc3\xb2rica fins al 2009 que pass\xc3\xa0 a ser professor em\xc3\xa8rit.\n_START_SECTION_\nOnes gravitacionals\n_START_PARAGRAPH_\nLa recerca de Thorne s\'ha centrat en la f\xc3\xadsica de la gravitaci\xc3\xb3 i l\'astrof\xc3\xadsica, amb \xc3\xa8mfasi en les estrelles relativistes, els forats negres i les ones gravitacionals. A la fi de la d\xc3\xa8cada de 1960 i principis dels anys 70 establ\xc3\xad les bases per a la teoria de pulsacions d\'estrelles relativistes i les ones gravitacionals que emeten. Durant els anys 70 i 80 desenvolup\xc3\xa0 un formalisme matem\xc3\xa0tic amb el qual els astrof\xc3\xadsics van poder analitzar la generaci\xc3\xb3 d\'ones gravitacionals i treballant amb Vladimir Braginsky, Ronald Drever i Rainer Weiss desenvoluparen noves idees t\xc3\xa8cniques i plans per a la detecci\xc3\xb3 d\'ones gravitacionals. \xc3\x89s cofundador amb Weiss i Drever del projecte LIGO (Laser Interferometer Gravitational Wave Observatory) i presid\xc3\xad el comit\xc3\xa8 directiu que liderava el LIGO en els primers anys (1984-87). En els anys 80, 90 i 2000, ell i el seu grup de recerca han proporcionat suport te\xc3\xb2ric pel LIGO, incloent la identificaci\xc3\xb3 de fonts d\'ona gravitacional que LIGO, establint fonaments per a t\xc3\xa8cniques d\'an\xc3\xa0lisi de dades, dissenyant els deflectors per controlar la llum dispersa en els tubs de biga de LIGO, i en col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb el grup de recerca de Vladimir Braginsky (Moscou, R\xc3\xbassia) dissenyar nous detectors avan\xc3\xa7ats d\'ona gravitat\xc3\xb2ries.\n_START_SECTION_\nForats negres\n_START_PARAGRAPH_\nAmb Anna Zytkow, Thorne postul\xc3\xa0 l\'exist\xc3\xa8ncia d\'estrelles vermelles supergigants amb nuclis de neutrons, anomenades objectes de Thorne-Zytkow. Amb Igor Novikov i Don Page, desenvolup\xc3\xa0 la teoria relativista general dels primers discos d\'acreci\xc3\xb3 al voltant dels forats negres i, utilitzant aquesta teoria, dedu\xc3\xad que amb una duplicaci\xc3\xb3 de la seva massa per dita acreci\xc3\xb3, es formaria un forat negre fins al 99,8\xc2\xa0% del m\xc3\xa0xim perm\xc3\xa8s per la teoria de la relativitat general, per\xc3\xb2 mai major; essent probablement el major forat negre perm\xc3\xa8s a l\'univers. Amb James Hartle, Thorne deriv\xc3\xa0 de la relativitat general les lleis del moviment i la precessi\xc3\xb3 dels forats negres i altres cossos relativistes, incloent la influ\xc3\xa8ncia de l\'acoblament dels seus moments multipolars a la curvatura espaciotemporal dels objectes propers. El 1972 formular la conjectura del c\xc3\xa8rcol (que qualsevol objecte de massa M, al voltant del qual es pot filar un c\xc3\xa8rcol de circumfer\xc3\xa8ncia , ha de ser un forat negre), una conjectura per a la qual encara no hi ha cap prova ferma. Desenvolup\xc3\xa0 el paradigma de la membrana per a forats negres i l\'utilitz\xc3\xa0 per aclarir el mecanisme "Blandford-Znajek" mitjan\xc3\xa7ant el qual els forats negres podrien alimentar qu\xc3\xa0sars i nuclis gal\xc3\xa0ctics actius. Amb Wojciech Zurek demostr\xc3\xa0 que l\'entropia d\'un forat negre del qual se\'n coneix la massa, el moment angular i la c\xc3\xa0rrega el\xc3\xa8ctrica \xc3\xa9s igual el logaritme de la quantitat de maneres que podria haver estat el forat.\n_START_SECTION_\nEspai-temps relativ\xc3\xadstic\n_START_PARAGRAPH_\nAmb Sung-Won Kim, Thorne identific\xc3\xa0 un mecanisme f\xc3\xadsic universal (el creixement explosiu de la polaritzaci\xc3\xb3 del buit dels camps qu\xc3\xa0ntics), que sempre pot evitar que l\'espai-temps desenvolupi corbes de temps tancades. Amb Mike Morris i Ulvi Yurtsever, demostr\xc3\xa0 que els vagons de Lorentzian recorreguts poden existir nom\xc3\xa9s en l\'estructura de l\'espai-temps si estan enfilats per camps qu\xc3\xa0ntics en estats qu\xc3\xa0ntics que violen la mitjana de l\'energia nul\xc2\xb7la (\xc3\xa9s a dir, tenen una energia renormalizada negativa distribu\xc3\xafda en una regi\xc3\xb3 prou gran). Aix\xc3\xb2 ha desencadenat investigacions per explorar la capacitat dels camps qu\xc3\xa0ntics de tenir una energia tan \xc3\xa0mplia negativa.\n_START_SECTION_\nGuardons\n_START_PARAGRAPH_\nEl juny de 2017 fou guardonat amb el Premi Princesa d\'Ast\xc3\xbaries d\'Investigaci\xc3\xb3 Cient\xc3\xadfica i T\xc3\xa8cnica juntament amb Barry Barish, Rainer Weiss i l\'observatori LIGO._NEWLINE_El 2017, fou guardonat amb el Premi Nobel de F\xc3\xadsica juntament amb Rainer Weiss i Barry Barish "per contribucions decisives al detector LIGO i l\'observaci\xc3\xb3 de les ones gravitacionals".'