b"\n_START_ARTICLE_\nTemps verbal\n_START_PARAGRAPH_\nEl temps verbal \xc3\xa9s una caracter\xc3\xadstica pr\xc3\xb2pia de moltes lleng\xc3\xbces per a distingir esdeveniments presents, passats, futurs o imaginaris. D'altres lleng\xc3\xbces expressen el temps amb vocables propis o morfemes. Per a veure la conjugaci\xc3\xb3 del temps verbal en catal\xc3\xa0, consulteu Flexi\xc3\xb3 verbal del catal\xc3\xa0._NEWLINE_Els verbs de les lleng\xc3\xbces s'estructuren seguint dos models b\xc3\xa0sics: l'absolut i el relatiu; essent el primer aquell on el verb pren com a refer\xc3\xa8ncia temporal el moment de l'enunciaci\xc3\xb3, mentre que el segon pren com a refer\xc3\xa8ncia el tema de la conversa.\n_START_SECTION_\nEl temps verbal en catal\xc3\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nEl temps s'expressa mitjan\xc3\xa7ant la conjugaci\xc3\xb3 dels verbs (un tipus de flexi\xc3\xb3). Un morfema afegit al final de l'arrel indica de quin temps es tracta, just abans d'indicar la persona i el nombre. Aquests morfemes poden presentar irregularitats per\xc3\xb2 no s\xc3\xb3n freq\xc3\xbcents. Si el temps \xc3\xa9s compost, el morfema s'afegeix a l'auxiliar (el verb haver) i el verb principal es conjuga en participi._NEWLINE_Els temps s'agrupen en tres modes b\xc3\xa0sics: indicatiu, subjuntiu i imperatiu. El mode s'expressa sint\xc3\xa8ticament amb el temps, mitjan\xc3\xa7ant un \xc3\xbanic morfema. A part, hi ha les tres formes nominals del verb.\n_START_SECTION_\nTemps de subjuntiu\n_START_PARAGRAPH_\nExpressen un desig o un dubte. Les desin\xc3\xa8ncies poden fer-se amb la vocal i (pensi, patissis, hagi anat...) o amb la vocal a o e, depenent del temps, verb i persona (pense, patisses o patires, haja anat...)."