b'\n_START_ARTICLE_\nCinco canciones negras\n_START_SECTION_\nTem\xc3\xa0tica i contingut de les can\xc3\xa7ons\n_START_PARAGRAPH_\nEn aquest conjunt destaca la pres\xc3\xa8ncia de ritmes i temes antillans, que marquen l\'inici del per\xc3\xadode postnacionalista de Montsalvatge, en el que les seves obres mostren una clara tend\xc3\xa8ncia a relacionar el folklore catal\xc3\xa0 amb els ritmes i timbres propis del per\xc3\xadode final de la colonitzaci\xc3\xb3 espanyola dels territoris americans com Cuba._NEWLINE_D\'altra banda, un fet caracter\xc3\xadstic de les Cinco canciones negras \xc3\xa9s el fet que estiguin basades en poesia afroantillana, un corrent po\xc3\xa8tic que fa \xc3\xa8mfasi en -independentment de l\'\xc3\xbas m\xc3\xa9s o menys freq\xc3\xbcent d\'un cert dialectalisme o expressions vinculades a una determinada parla- veure les coses des del punt de vista dels negres antillans, de manera que tot el missatge est\xc3\xa0 impregnat dels ritmes i sentiments "negres". En aquest cas, la diferencia en front de la poesia negra americana radica al fet que els negres, a la zona antillana, estan plenament integrats des de fa diverses generacions a la societat i no s\xc3\xb3n un element de ruptura con podien ser, a l\'\xc3\xa8poca, als Estats Units. En aquest sentit la poesia de personatges com Emilio Ballagas  o Nicolas Guillen incorpora els elements caracter\xc3\xadstic de la cultura negra des d\'un punt de vista plenament natural i harmonitzat amb el seu entorn.\n_START_SECTION_\nCuba dentro de un piano\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta pe\xc3\xa7a es basa en un poema original de Rafael Alberti que porta el mateix t\xc3\xadtol, i que forma part del llibre \xc2\xab13 bandas y 48 estrellas (Poema del Mar Caribe)\xc2\xbb publicat  per primer cop l\'any 1936, que est\xc3\xa0 inspirat en la p\xc3\xa8rdua de les colonies espanyoles (Cuba, Puerto Rico i Filipines) al 1898, i \xc3\xa9s una fusi\xc3\xb3 en la que Rafael Alberti juga amb els records de la seva casa i la seva ciutat natal intercalant-hi fragments d\'havaneres que escoltava tocar a la seva mare al piano i que eren for\xc3\xa7a habituals al Cadis de principis del segle XX, de manera que es barregen de forma subtil delicades imatges l\xc3\xadriques amb elements surrealistes. _NEWLINE_El poema original, que es va convertir a la lletra d\'aquesta primera can\xc3\xa7\xc3\xb3, el podem trobar a continuaci\xc3\xb3:        _NEWLINE_\xc2\xabCuando mi madre llevaba un sorbete de fresa por sombrero_NEWLINE_y el humo de los barco a\xc3\xban era humo de habanero._NEWLINE_Mulata vuelta bajera..._NEWLINE_C\xc3\xa1diz se adormec\xc3\xada entre fandangos y habaneras_NEWLINE_y un lorito al piano quer\xc3\xada hacer de tenor._NEWLINE_...dime d\xc3\xb3nde est\xc3\xa1 la flor_NEWLINE_que el hombre tanto venera._NEWLINE_Mi t\xc3\xado Antonio volv\xc3\xada con aire de insurrecto._NEWLINE_La Caba\xc3\xb1a y el Pr\xc3\xadncipe sonaban por los patios de El Puerto._NEWLINE_(Ya no brilla la Perla azul del mar de las Antillas._NEWLINE_Ya se apag\xc3\xb3, se nos ha muerto.)_NEWLINE_Me encontr\xc3\xa9 con la bella Trinidad..._NEWLINE_Cuba se hab\xc3\xada perdido y ahora era de verdad._NEWLINE_Era verdad, no era mentira._NEWLINE_Un ca\xc3\xb1onero hu\xc3\xaddo lleg\xc3\xb3 cant\xc3\xa1ndolo en guajira._NEWLINE_La Habana ya se perdi\xc3\xb3._NEWLINE_Tuvo la culpa el dinero..._NEWLINE_Call\xc3\xb3, cay\xc3\xb3 el ca\xc3\xb1onero._NEWLINE_Pero despu\xc3\xa9s, pero \xc2\xa1ah! despu\xc3\xa9s_NEWLINE_fu\xc3\xa9 cuando al S\xc3\x8d lo hicieron YES..\xc2\xbb_NEWLINE_El sentit del poema \xc3\xa9s molt clar, i tamb\xc3\xa9 resulta molt f\xc3\xa0cil veure la barreja d\'imatges de la seva inf\xc3\xa0ncia gaditana i de sons i sentiments cubans, alhora que deixa entreveure un atac a la intervenci\xc3\xb3 imperialista dels Estats Units a l\'illa. En paraules del propi poeta, podr\xc3\xadem dir que va ser \xc2\xabel primer poema antiimperialista en lengua castellana\xc2\xbb_NEWLINE_Pel que fa a la seva estructura m\xc3\xa8trica, el poema no t\xc3\xa9 cap regularitat, ja que tant la rima com la distribuci\xc3\xb3 del nombre de s\xc3\xadl\xc2\xb7labes per vers fluctuen segons les necessitats expressives del poeta, i l\'estructura musical segueix una mica la mateixa idea del poema de manera que, encara que sembla clar que estem parlant d\'una havanera atenent a les caracter\xc3\xadstiques musicals d\'aquestes composicions, la seva concepci\xc3\xb3 -tot i que podr\xc3\xadem diferenciar una introducci\xc3\xb3, una part central o nus i una conclusi\xc3\xb3 o desenlla\xc3\xa7- tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s bastant lliure._NEWLINE_Cuba Dentro de un piano va ser dedicada a la soprano Concepci\xc3\xb3 Badia qui, a m\xc3\xa9s d\'haver estrenat gran part de l\'obra vocal de Granados, Mompou, Falla i Ginastera, el que la destaca com una de les m\xc3\xa9s grans interprets catalanes del segle XX, va ensenyar cant al Conservatori Municipal de Barcelona fent una gran tasca de promoci\xc3\xb3 de la can\xc3\xa7\xc3\xb3 contempor\xc3\xa0nia fet que, a judici de Montsalvatge la va fer mereixedora d\'aquesta dedicat\xc3\xb2ria.\n_START_SECTION_\nPunto de habanera\n_START_PARAGRAPH_\nEn aquest cas, la pe\xc3\xa7a es basa en un poema original de Nestor Luj\xc3\xa1n que porta el mateix t\xc3\xadtol i que, al seu torn est\xc3\xa0 inspirat en un text manuscrit del segle XVIII  que el poeta va adaptar a la realitat liter\xc3\xa0ria del moment, fent una adaptaci\xc3\xb3 sil\xc2\xb7l\xc3\xa0bica i afavorint una rima m\xc3\xa9s assonant que permet fer enlla\xc3\xa7os m\xc3\xa9s ritmics, de manera que els versos (majorit\xc3\xa0riament octosil\xc2\xb7labics) flueixin entre si sense pausa donant una sensaci\xc3\xb3 de continu\xc3\xaftat._NEWLINE_\xc2\xabLa ni\xc3\xb1a criolla pasa con su miri\xc3\xb1aque blanco_NEWLINE_\xc2\xa1Qu\xc3\xa9 blanco!_NEWLINE_Hola cresp\xc3\xb3n de tu espuma;_NEWLINE_\xc2\xa1marineros contempladla!_NEWLINE_Va mojadita de lunas_NEWLINE_que le hacen su piel mulata._NEWLINE_Ni\xc3\xb1a, no te quejes,_NEWLINE_tan solo por esta tarde._NEWLINE_Quisiera mandar al agua_NEWLINE_que no se escape de pronto_NEWLINE_de la c\xc3\xa1rcel de tu falda,_NEWLINE_tu cuerpo encierra esta tarde_NEWLINE_rumor de abrirse de dalia._NEWLINE_Ni\xc3\xb1a, no te quejes,_NEWLINE_tu cuerpo de fruta est\xc3\xa1_NEWLINE_dormido en fresco brocado._NEWLINE_Tu cintura vibra fina_NEWLINE_con la noblez de un l\xc3\xa1tigo,_NEWLINE_toda tu piel huele alegre_NEWLINE_a limonal y a naranjo._NEWLINE_Los marineros te miran_NEWLINE_y se te quedan mirando._NEWLINE_La ni\xc3\xb1a criolla pasa_NEWLINE_con su miri\xc3\xb1aque blanco._NEWLINE_\xc2\xa1Qu\xc3\xa9 blanco!\xc2\xbb_NEWLINE_El text comen\xc3\xa7a i acaba amb la noia criolla caminant m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 d\'un grup de mariners amb el seu mirinyac blanc i el poema est\xc3\xa0 constru\xc3\xaft per tal d\'oferir un punt de vista provocatiu sobre el concepte d\'una noia inocent i virginal (aqu\xc3\xad el blanc serviria com un s\xc3\xadmbol) que passeja al voltant dels mariners. D\'altra banda, tamb\xc3\xa9 s\'especula amb el fet que Luj\xc3\xa1n podria haver fet servir aquesta refer\xc3\xa8ncia al color blanc per fer-la servir com a contrast amb el color de pell de la noia criolla._NEWLINE_Tot i portar per t\xc3\xadtol  una certa relaci\xc3\xb3 amb el g\xc3\xa8nere musical de l\'havanera el cert \xc3\xa9s que,  sobre els versos del seu amic,  Xavier Montsalvatge va fer servir com a m\xc3\xbasica de fons una guajira, amb totes les caracter\xc3\xadstiques d\'aquest tipus de composicions, i la va dedicar a la soprano Lola Rodr\xc3\xadguez de Arag\xc3\xb3n, amb la que li unia una forta amistat.\n_START_SECTION_\nCh\xc3\xa9vere\n_START_PARAGRAPH_\nEn paraules del propi Xavier Montsalvatge, quan estava a la recerca de poesies que completessin la pe\xc3\xa7a original d\'aquest conjunt, li va atreure especialment un poema de  Nicol\xc3\xa0s Guill\xc3\xa9n. El text es deia \xc2\xabCh\xc3\xa9vere\xc2\xbb, que en el vocabulari antill\xc3\xa0 voldria dir alguna cosa semblant a \xc2\xabmat\xc3\xb3n elegante\xc2\xbb, en una paraula que podria tenir el seu origen la paraula francesa \xc2\xabchevalier\xc2\xbb_NEWLINE_\xc2\xabCh\xc3\xa9vere del navajazo,_NEWLINE_se vuelve \xc3\xa9l mismo navaja:_NEWLINE_pica tajadas de luna,_NEWLINE_mas la luna se le acaba;_NEWLINE_pica tajadas de canto,_NEWLINE_mas el canto se le acaba;_NEWLINE_pica tajadas de sombra,_NEWLINE_mas la sombra se le acaba,_NEWLINE_y entonces pica que pica_NEWLINE_came de su negra mala\xc2\xbb_NEWLINE_Sobre aquests versos Xavier Montsalvatge va fer servir com a m\xc3\xbasica un coral luter\xc3\xa0, an\xc3\xa0leg a un coral g\xc3\xb2spel basat en una pe\xc3\xa7a que li va donar a con\xc3\xa8ixer el seu amic Ram\xc3\xb3n Masram\xc3\xb3n (rector de la parr\xc3\xb2quia de Jorba) interpretat a l\'harm\xc3\xb2nium, que, de fet, \xc3\xa9s un tema que el mateix autor reconeix que ha repetit a diverses obres com l\'Agnus Dei de la simf\xc3\xb2nia de requiem que va estrenar l\'any 1986._NEWLINE_D\'altra banda, el compositor va decidir dedicar aquesta pe\xc3\xa7a al music\xc3\xb2leg portugu\xc3\xa8s Santiago Kastner, bi\xc3\xb2graf de Frederic Mompou, qui va escriure diversos articles elogiant les composicions de Montsalvatge.\n_START_SECTION_\nCanci\xc3\xb3n de cuna para dormir un negrito\n_START_PARAGRAPH_\nCom s\'ha comentat a la introducci\xc3\xb3, la Canci\xc3\xb3n de cuna para dormir un negrito va ser el punt de partida d\'aquest cicle de can\xc3\xa7ons, i est\xc3\xa0 basada a un text sense t\xc3\xadtol d\'Ildefonso Pereda Vald\xc3\xa9s recollit a la seva obra \xc2\xabAntologia de la poesia negra americana\xc2\xbb que va ser publicada per primer cop l\'any 1936 per l\'editorial Ercilla (Santiago de Chile) i que cont\xc3\xa9 obres de diversos autors negres tant de l\'Am\xc3\xa8rica llatina com dels Estats Units, entre els quals destaquen figures com Langston Hughes o Nicol\xc3\xa0s Guill\xc3\xa9n. De fet, aquest llibre, juntament amb la \xc2\xabAntologia de la poesia negra hispanoamericana\xc2\xbb de Emilio Ballagas, publicada l\'any 1935 per Aguilar (Madrid) podrien dir que s\xc3\xb3n la base en la que es sustenta aquesta obra de Xavier Montsalvatge._NEWLINE_\xc2\xabNinghe, ninghe, ninghe_NEWLINE_tan chiquito,_NEWLINE_el negrito_NEWLINE_que no quiere dormir._NEWLINE_Cabeza de coco,_NEWLINE_grano de caf\xc3\xa9,_NEWLINE_con lindas motitas,_NEWLINE_con ojos grandotes_NEWLINE_como dos ventanas_NEWLINE_que miran al mar._NEWLINE_Cierra esos ojitos,_NEWLINE_negrito asustado;_NEWLINE_el mandinga blanco_NEWLINE_te puede comer._NEWLINE_\xc2\xa1Ya no eres esclavo!_NEWLINE_Y si duermes mucho,_NEWLINE_el se\xc3\xb1or de casa_NEWLINE_promete comprar_NEWLINE_traje con botones_NEWLINE_para ser un \xe2\x80\x98groom.\xe2\x80\x99_NEWLINE_Ninghe, ninghe, ninghe,_NEWLINE_du\xc3\xa9rmete, negrito,_NEWLINE_cabeza de coco,_NEWLINE_grano de caf\xc3\xa9.\xc2\xbb_NEWLINE_Aquest poema \xc3\xa9s un poema de cinc estrofes de vers lliure hexasil\xc2\xb7l\xc3\xa0bic, on les estrofes d\'apertura i tancament s\xc3\xb3n de quatre l\xc3\xadnies metre que les centrals oscil\xc2\xb7len entre cinc i sis, i es tracta d\'una can\xc3\xa7\xc3\xb3 de bressol. En aquest cas, al igual que en la segona can\xc3\xa7\xc3\xb3 el poeta juga amb simbolismes, en aquest cas per tal de ressaltar el color de la pell del nen associant-lo a un \xc2\xabgrano de caf\xc3\xa9\xc2\xbb, mentre que a \xc2\xabpunto de habanera\xc2\xbb ho fa mitjan\xc3\xa7ant el contrast del mirinyac blanc amb el to de pell de la noia._NEWLINE_Des d\'una perspectiva musical, la melodia es torna a basar en un ritme d\'havanera en la que l\'ostinato ritmic que podem trobar a partir de la introducci\xc3\xb3, i que ve marcat per les notes fonamental i cinquena dins de l\'acord, voldria simbolitzar el balanceig d\'un bressol._NEWLINE_Aquesta pe\xc3\xa7a va estar dedicada per part del compositor a Merc\xc3\xa8 Plantada, la primera dona que la va interpretar.\n_START_SECTION_\nCanto negro\n_START_PARAGRAPH_\nL\'\xc3\xbaltima can\xc3\xa7\xc3\xb3 del cicle es basa a una altra poesia de Nicol\xc3\xa0s Guill\xc3\xa9n que, en paraules del propi Montsalvatge \xc2\xabencontr\xc3\xa9 perfecta para la \xc3\xbaltima pieza, un \xc2\xabCanto negro\xc2\xbb de ritmo fragoso combinado con una eufon\xc3\xada onomatop\xc3\xa9yica a manera de t\xc3\xadpica rumba cubana que me permit\xc3\xada terminar el conjunto con brillantez vocal\xc2\xbb, i el cert \xc3\xa9s que aquest  poema encaixa molt b\xc3\xa9 amb aquesta finalitat que expresa el compositor d\'acabar l\'obra amb un cant alegre, que explota i identifica l\'alegria amb onomatopeies que simbolitzen el s\xc3\xb3 de percussi\xc3\xb3 estereotipic de l\'origen afric\xc3\xa0 de totes les peces que componen aquesta obra de forma contrastada a una certa tonalitat obscura i sinistre que podem trobar en altres peces, en las que els poemes -per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 les sonoritats- semblen voler posicionar la identitat racial africana en el Caribe i l\'Am\xc3\xa8rica del Sud com un obstacle a la felicitat i/o a l\'\xc3\xa8xit._NEWLINE_\xc2\xab\xc2\xa1\xc2\xa1Yambamb\xc3\xb3, yambamb\xc3\xa9!_NEWLINE_Repica el congo solongo_NEWLINE_repica el negro bien negro;_NEWLINE_congo solongo del Songo_NEWLINE_baila yamb\xc3\xb3 sobre un pie._NEWLINE_Mamatomba, serembe cuseremb\xc3\xa1._NEWLINE_El negro canta y se ajuma,_NEWLINE_el negro se ajuma y canta,_NEWLINE_el negro canta y se va._NEWLINE_Acuememe seremb\xc3\xb3 a\xc3\xa9;_NEWLINE_yamb\xc3\xb3, a\xc3\xa9._NEWLINE_Tamba, tamba, tamba, tamba,_NEWLINE_tamba del negro que tumba;_NEWLINE_tumba del negro caramba,_NEWLINE_caramba, que el negro tumba:_NEWLINE_\xc2\xa1Yamba, yamb\xc3\xb3, yambamb\xc3\xa9!\xc2\xbb_NEWLINE_En aquest cas, i de forma molt an\xc3\xa0loga a la intenci\xc3\xb3 del text, la m\xc3\xbasica que va escollir Montsalvatge va ser una rumba cubana i, en aquesta ocasi\xc3\xb3, la pe\xc3\xa7a est\xc3\xa0 dedicada a Pierrette Gargallo, filla \xc3\xbanica de l\'escultor aragon\xc3\xa8s Pablo Gargallo amb qui Montsalvatge tenia una gran amistat.'