b"\n_START_ARTICLE_\nCatedral de Gniezno\n_START_SECTION_\nArquitectura\n_START_PARAGRAPH_\nL'interior presenta tres solemnes naus basilicals (sense creuer) i absis amb girola; una s\xc3\xa8rie de pilars divideixen les altes i estretes arcuacions ogivals aix\xc3\xad com les finestres; els murs ofereixen una nua severitat i les voltes d'aresta confereixen una intensa espiritualitat al conjunt. Entre la fa\xc3\xa7ana principal i la zona dels peus hi ha el p\xc3\xb2rtic, on es representa les portades originals; la meridional a la dreta, t\xc3\xa9 en el timp\xc3\xa0 un relleu que representa a Crist, la Verge i sant Joan ap\xc3\xb2stol, envoltat d'\xc3\xa0ngels que porten els s\xc3\xadmbols de la Passi\xc3\xb3 de Jes\xc3\xbas (segona meitat del segle\xc2\xa0xiv); la septentrional (a l'esquerra) present\xc3\xa0 en el timp\xc3\xa0 en relleu de la Crucifixi\xc3\xb3 (1400); propera a aquest \xc3\xbaltim s'obre una porta que condueix a la biblioteca, fundada el segle\xc2\xa0xi junt amb l'escola depenent del Cap\xc3\xadtol i nucli de la tradici\xc3\xb3 humanista de Gniezno; encara avui la biblioteca allotja valuosos manuscrits miniats medievals._NEWLINE_En l'absis, sota de l'altar, hi ha la llosa sepulcral, de marbre vermell, amb l'est\xc3\xa0tua jacent de Sant Adalbert, obra de Hans Brandt (finals del segle XV): sobre el modern altar pot veure's el magn\xc3\xadfic reliquiari de sant Adalbert, en forma de sarc\xc3\xb2fag, de pura plata (15 quilos de pes), obra mestre de l'orfebre de Danzing, Peter van der Rennen (1662); a la dreta hi ha la pila baptismal g\xc3\xb2tica, amb una alta coberta c\xc3\xb2nica, del 1414; sobre l'arc triomfal est\xc3\xa0 representada una Crucifixi\xc3\xb3, del 1430 aproximadament. A la dreta de l'absis hi ha la barroca Stary Kapitularz, antiga sala capitular on si mostre les precioses escultures g\xc3\xb2tiques, procedents de diversos llocs; mereix destacar-se un tr\xc3\xadptic que representa la Coronaci\xc3\xb3 de la Verge i imatges de Santes, del 1400 aproximadament. A ambd\xc3\xb3s costats de l'entrada de la Sala Capitular pot veure's en el mur dues precioses lloses sepulcrals: a l'esquerra, la imatge en marbre vermell de l'arquebisbe Zbigniew Olesnicki obra de Veit Stoss; a la dreta, l'est\xc3\xa0tua en bronze de l'arquebisbe Jakub von Sienno (mort el 1480), obra d'un artista flamenc an\xc3\xb2nim. Les capelles laterals s\xc3\xb3n barroques i neocl\xc3\xa0ssiques, i resten tancades per boniques reixes de ferro forjat._NEWLINE_Nom\xc3\xa9s entrar en la nau de la dreta, hi ha les Portes de bronze el m\xc3\xa9s important monument escult\xc3\xb2ric rom\xc3\xa0nic de Pol\xc3\xb2nia. Segons la tradici\xc3\xb3, sembla que foren encarregades per el duc Boleslav III Bocatorta; el cert \xc3\xa9s que s\xc3\xb3n una obra dels segles XI i XII i nom\xc3\xa9s es poden comparar amb les portes de bronze de la catedral de Magdeburg. En aquestes hi resten descrites 18 escenes de la vida de Sant Adalbert de Praga entre imaginatius marcs de motius florals i zoom\xc3\xb2rfics. Destaca pel seu profunda espiritualitat.\n_START_SECTION_\nCapelles de la dreta\n_START_PARAGRAPH_\nLes cinc capelles, que se succeeixen en l'orde seg\xc3\xbcent, s\xc3\xb3n molt semblants: dels Lubienski, de sant Josep, de Miko\xc5\x82aj Dzierzgowski, dels Baranowski i de sant Estanislau.\n_START_SECTION_\nGirola\n_START_PARAGRAPH_\nDavant la primera capella (a l'esquerra) hi ha dos magn\xc3\xadfics sepulcres renaixentistes. A la dreta, el de l'arquebisbe Andrzej Krzycki (mort el 1537); en l'interior d'un n\xc3\xadnxol on hi ha representats els sants patrons Nicolau i Adalbert, hi ha l'est\xc3\xa0tua jacent del difunt, obra de l'itali\xc3\xa0 Girolamo Canavesi (que tamb\xc3\xa9 treball\xc3\xa0 a Crac\xc3\xb2via).\n_START_SECTION_\nCapelles de l'esquerra\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xb3n especialment interessants la tercera, la Kaplica Bozego Ciala (capella del Corpus Christi), del 1460, que abriga un bonic altar neocl\xc3\xa0ssic, obra d'Ephraim Schroeger (1783), i l'\xc3\xbaltima, la Kaplica Potockiego (capella dels Potocki), encarregada per l'arquebisbe Theodor Potocki (que apareix representat de genolls davant l'altar) i constru\xc3\xafda entre 1727 i 1730 per l'itali\xc3\xa0 Pompeu Ferrari; presenta una harmoniosa i elegant estructura oval sobre pilars rematats per una c\xc3\xbapula."