b'\n_START_ARTICLE_\nFrank Stella\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNeix a  Massachusetts. Estudia a la Acad\xc3\xa8mia Phillips on estableix amistat amb el professor i pintor abstracte Patrick Morgan. Al 1954, ingressa a la Universitat de Princeton on assisteix al taller de pintura de William Seitz i coneix al pintor abstracte Stephen Greene. Es titula d\'hist\xc3\xb2ria al 1958. Encara que queda impressionat per la idea de repetici\xc3\xb3 i la manera en la que Jasper Johns combina forma-imatge, treballa sota est\xc3\xa0ndards expressionistes abstractes, com \xc3\xa9s el cas de Astoria._NEWLINE_Finalment, s\xe2\x80\x99estableix a Nova York i comen\xc3\xa7a amb la seva producci\xc3\xb3 art\xc3\xadstica. Sota la premissa de que la pintura \xc3\xa9s \xe2\x80\x9cuna superf\xc3\xadcie plana amb pintura a sobre- res m\xc3\xa9s\xe2\x80\x9d emfatitza la pintura com a art en si mateix i no com a medi per a representar continguts de qualsevol tipus. Per aquesta ra\xc3\xb3 \xc3\xa9s considerat un dels pares del Minimalisme.\n_START_SECTION_\nBlack Paintings\n_START_PARAGRAPH_\nAl 1958, amb Delta i nom\xc3\xa9s 22 anys, Stella s\'obre pas entre artistes ja reconeguts i tracta de distanciar-se del expressionisme abstracte creant la seva identitat art\xc3\xadstica. Gr\xc3\xa0cies al suport i cr\xc3\xadtiques de William S. Rubin i Robert Rosenberg, Frank Stella aconsegueix el reconeixement del m\xc3\xb3n art\xc3\xadstic. Al 1959, el MoMA exposa quatre peces m\xc3\xa9s. Aquest mateix any, comen\xc3\xa7a a \xc3\xa9sser representat per Leo Castelli. La s\xc3\xa8rie es regeix sota diagrames on fa servir el \xe2\x80\x9cno color\xe2\x80\x9d donant un pas m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 del expressionisme abstracte: suprimeix l\' efecte de pinzellades, nega el color i qualsevol dibuix. Les pintures no apel\xc2\xb7len a interpretaci\xc3\xb3 de cap tipus: \xe2\x80\x9cNom\xc3\xa9s vull que els espectadors comprenguin que es pot veure tota la idea sense g\xc3\xa8nere de confusi\xc3\xb3. El que es veu es el que hi ha\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xa8cada dels 60\'\n_START_PARAGRAPH_\nStella explora amb forma i color, abandona la austeritat de la paleta. Amb les s\xc3\xa8ries Aluminium i Copper (1960-61) treballa amb el negre i pintures de alumini i coure. Els llen\xc3\xa7os adopten formes de L, N, U o T i el suport passa a convertir-se en pintura tamb\xc3\xa9. Amb Purple (1963), inverteix els conceptes i crea pintures buides on el marc es converteix en pintura. En Irregular Polygons (1965-67) i Protractor (1967-70) l\'il\xc2\xb7lusionisme, que ell sempre havia rebutjat, comen\xc3\xa7a a aflorar. L\'espectador ja no pot contemplar la s\xc3\xa8rie d\'un cop d\'ull com pretenia a les Black Paintings, ha de rec\xc3\xb3rrer-la a la velocitat que les bandes crom\xc3\xa0tiques es desplacen alterant la uniformitat de la superf\xc3\xadcie pict\xc3\xb2rica.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xa8cada dels 70\'\n_START_PARAGRAPH_\nEn 1971 d\xc3\xb3na un pas cap el constructivisme amb estructures evolvents i projectades en l\'espai. Havent descobert una nova direcci\xc3\xb3, Stella utilitza nous material i tecnologia actualitzada. Amb la s\xc3\xa8rie Polish Village (1971-73) introdueix relleu i fa \xc3\xbas del collage, enganxa paper i fusta al llen\xc3\xa7 i despr\xc3\xa9s pinta la superf\xc3\xadcie. Amb Brazilian (1974-75), canvia la fusta pel metall. En Exotic Birds (1976-80) introdueix arabescos i relleus curvilinis. En Indian Birds (1977-79), el marc rectangular es substitu\xc3\xaft per una reixeta corbada fent que els relleus es solapin i es toquin. Stella deixa enrere les normes que fins a la data havien imperat les seves pintures. Comen\xc3\xa7a a reflectir les seves emocions i reaccions.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xa8cada dels 80\'\n_START_PARAGRAPH_\nLes s\xc3\xa8ries Circuit (1980-84), South African Mine (1982) o Malta (1983-1985) creixen i els patrons es retorcen en corbes sinuoses mentre avan\xc3\xa7aven sobre un alt relleu. Ho fa sense maquetes ni dibuixos previs donant, aix\xc3\xad, cabuda a la improvisaci\xc3\xb3. _NEWLINE_Com Picasso, Stella vol renovar el seu art, reinventar l\'abstracci\xc3\xb3 i proporcionar-li un "volum descarat" i, aix\xc3\xad, dotar-la de vida. A Cones and Pillars (1984-89) descobreix l\'onada, pe\xc3\xa7a clau que simbolitza la perfecci\xc3\xb3 de la recerca per expandir l\'espai pict\xc3\xb2ric.  _NEWLINE_Wave (1985) ser\xc3\xa0 el comen\xc3\xa7ament del major dels projectes duts a terme per Stella: la s\xc3\xa8rie Moby Dick (1986-97): un total de 266 treballs que inclouen escultures, collages, relleus met\xc3\xa0l\xc2\xb7lics i gravats. En aquest projecte, Stella abandona definitivament la abstracci\xc3\xb3 plana, esgotadora i sense vida, i la reinventa proporcionant-li volum, sin\xc3\xb2nim de vida.\n_START_SECTION_\nGravat\n_START_PARAGRAPH_\nStella va publicar al 1967 una s\xc3\xa8rie de litografies sobre les Black Paintings sota la persist\xc3\xa8ncia del gravador Kenneth Tyler. _NEWLINE_Als 80\', tot un expert del gravat, les pintures assumeixen el llenguatge dels gravats com \xc3\xa9s el cas de The Fountain (1992) o Hooloomooloo (1994). La seva ambici\xc3\xb3 per crear noves vies i llenguatges per representar una abstracci\xc3\xb3 latent i viva li porta a interconnectar conceptes, t\xc3\xa8cniques, sistemes i tecnologia articulant, aix\xc3\xad, un nou espai pict\xc3\xb2ric.\n_START_SECTION_\nEscultura\n_START_PARAGRAPH_\nRealitza grans peces met\xc3\xa0l\xc2\xb7liques col\xc2\xb7locades a espais p\xc3\xbablics arreu del m\xc3\xb3n: The Hudson River Valley Series (1995), Prince Frederick of Homburg (2001) comissionada per la Galeria Nacional d\'Art a Washington D.C. Tamb\xc3\xa9 porta a terme \xc3\xa0mplies decoracions escenogr\xc3\xa0fiques per al Teatre Princesa de Gal\xc2\xb7les a Toronto (1993) i dissenya propostes per museus a Groningen, Dresden i Buenos Aires._NEWLINE_Actualment, viu a Nova York i el seu treball es centra en la reproducci\xc3\xb3 de peces met\xc3\xa0l\xc2\xb7liques en les que el volum preval sobre el color.\n_START_SECTION_\nCol\xc2\xb7leccions\n_START_PARAGRAPH_\nLa seva primera exposici\xc3\xb3 va tenir lloc al MoMA, l\'any 1958 a la 16 American Exhibition. Nom\xc3\xa9s a aquest museu suma un total de 78,  dos de les quals van \xc3\xa9sser exposicions retrospectives de la seva carrera (1970 i 1987), consagrant-se com l\'\xc3\xbanic artista en vida amb dues d\'aquestes exposicions organitzades pel MoMA. T\xc3\xa9 obres repartides per  44 museus m\xc3\xa9s als Estats Units (Whitney Museum of American Art, Princeton University Art Museum, SFMOMA, entre d\'altres). Stella traspassa fronteres i \xc3\xa9s reconegut a nivell mundial. Les seves obres es poden observar a nombrosos museus del Jap\xc3\xb3, Alemanya i Regne Unit. Austr\xc3\xa0lia, \xc3\x80ustria, Canad\xc3\xa0, Corea del Sud, Dinamarca, Espanya (Museu Thyssen-Bornemisza i Museu d\'Art San Antonio), Finl\xc3\xa0ndia, Fran\xc3\xa7a, Holanda, Hongria, Iran, Israel, It\xc3\xa0lia, Portugal, Su\xc3\xafssa i, finalment, Su\xc3\xa8cia alberguen tamb\xc3\xa9 algunes de les seves obres.'