b"\n_START_ARTICLE_\nBernardo Bonezzi\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nFill d'un itali\xc3\xa0 i una brasilera, Bernardo Bonezzi \xc3\xa9s un clar exemple de precocitat en el panorama musical espanyol, fins al punt d'haver estat considerat com \xe2\x80\x9cel Mozart de la movida madrile\xc3\xb1a\xe2\x80\x9d. Als sis anys va comen\xc3\xa7ar a tocar la guitarra, i als vuit escoltava discos de Roxy Music, Marc Bolan i David Bowie. Va comen\xc3\xa7ar a compondre melodias als deu anys i en 1978, quan comptava amb tretze anys, va fundar Zombies, grup de la moguda madrilenya. El seu primer senzill va ser Groenlandia un dels temes m\xc3\xa9s populars d'aquesta \xc3\xa8poca. Gravaren dos discs: Extra\xc3\xb1os juegos (1980) i La Muralla China (1981)._NEWLINE_En 1982 la formaci\xc3\xb3 es va separar i Bernardo Bonezzi va produir i va compondre la m\xc3\xbasica del disc que Pedro Almod\xc3\xb3var i Fabio McNamara van gravar en aquell any. Tamb\xc3\xa9 va compondre les can\xc3\xa7ons de Laberinto de pasiones, la segona pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula del cineasta manxec, i va comen\xc3\xa7ar aix\xc3\xad la relaci\xc3\xb3 del m\xc3\xbasic amb el m\xc3\xb3n del cinema. En 1983 va publicar el maxi-single Las Diez Mujeres M\xc3\xa1s Elegantes i en 1984 l'\xc3\xa0lbum Bonezzi-St.Louis, en el que col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 la cantante Didi St. Louis._NEWLINE_Aquests dos treballs no li van satisfer i va decidir centrar-se en fer composicions per a obres teatrals, s\xc3\xa8ries de televisi\xc3\xb3 i el cinema. Va compondre m\xc3\xa9s de quaranta bandes sonores, aconseguint un gran reconeixement entre els professionals del mitj\xc3\xa0 i va guanyar un premi Goya pel seu treball en Nadie hablar\xc3\xa1 de nosotras cuando hayamos muerto en 1996. Ha estat nominat en tres ocasions m\xc3\xa9s per les bandes sonores de Mujeres al borde de un ataque de nervios en 1989, Todo por la pasta en 1992 i Sin noticias de Dios en 2002. Per la televisi\xc3\xb3 va compondre algunes melodies tan populars com la de Farmacia de guardia._NEWLINE_Va ser el membre del Consell d'Administraci\xc3\xb3 de la SGAE m\xc3\xa9s jove de la hist\xc3\xb2ria._NEWLINE_En 2002 va deixar de treballar per al cinema i va comen\xc3\xa7ar una trilogia de discos instrumentals dedicats a les hores del dia: La hora del lobo (2004), La hora azul (2006),  amb influ\xc3\xa8ncies del cinema de Ingmar Bergman i \xc3\x89ric Rohmer i La hora del t\xc3\xa9 (2007) en el que experiment\xc3\xa0 amb sons d'altres cultures, principalment orientals.  Els seus dos \xc3\xbaltims treballs van reprendre la seva faceta de creador pop abandonant les composicions instrumentals encara que no van obtenir pr\xc3\xa0cticament cap repercussi\xc3\xb3: El Viento Sopla Donde Quiere (2010) i La esencia de la ciencia (2012) al que posteriorment segu\xc3\xad una versi\xc3\xb3 instrumental anomenada Esencias (2012). _NEWLINE_El 30 d'agost de 2012 Bonezzi va ser trobat mort en el seu pis madrileny despr\xc3\xa9s d'haver com\xc3\xa8s su\xc3\xafcidi."