b'\n_START_ARTICLE_\nMalnoms dels barcelonins\n_START_PARAGRAPH_\nEls malnoms dels barcelonins s\xc3\xb3n un conjunt de paraules burlesques o despectives que fan servir principalment persones de fora de l\xe2\x80\x99\xc3\xa0mbit metropolit\xc3\xa0 amb un caire despectiu o burleta i que sorgeixen de raons hist\xc3\xb2riques, ling\xc3\xbc\xc3\xadstiques o sociol\xc3\xb2giques. Els m\xc3\xa9s comuns s\xc3\xb3n: de Can Fanga, pixapins, camaco o quemaco (aquesta \xc3\xbaltima vocal sona u, com en tot el catal\xc3\xa0 oriental) i xava.\n_START_SECTION_\nDe Can Fanga\n_START_PARAGRAPH_\nEl malnom de Can Fanga, referit a la ciutat de Barcelona i per extensi\xc3\xb3 als seus habitants, s\'inicia al principi del segle XX. En aquella \xc3\xa8poca encara no es coneixia l\'asfalt, i el saul\xc3\xb3 o la sorra eren els \xc3\xbanics paviments del carrer i la voravia. Era molt habitual doncs que, quan plovia, la ciutat s\'enfangu\xc3\xa9s i les persones que passejaven s\'embrutessin els camals dels pantalons. El malnom el va crear la revista barcelonina L\'Esquella de la Torratxa, i van ser els barcelonins els primers de fer-lo servir per referir-se no pas a Barcelona sin\xc3\xb3 a tot Catalunya, i a les seves circumst\xc3\xa0ncies pol\xc3\xadtiques: "a una classe dirigent que va voler nedar i guardar la roba, sense adonar-se que en aquestes circumst\xc3\xa0ncies les camises \xe2\x80\x94fins i tot les de color blau Ma\xc3\xb3\xe2\x80\x94 acostumen a quedar tacades de fang, i d\'altres excresc\xc3\xa8ncies encara m\xc3\xa9s inconfessables". _NEWLINE_ A la zona de l\'Eixample de Barcelona, com a moltes ciutats europees, hi havia unes peces en forma d\'H, anomenats llevafangs, d\'uns 20 cent\xc3\xadmetres d\'al\xc3\xa7ada, fetes de ferro colat, per tal de netejar-se les sabates abans d\'entrar al portal. Encara se\'n poden veure en algunes cases de Ciutat Vella i de l\'Eixample._NEWLINE_El malnom encara perdura en l\'imaginari catal\xc3\xa0 i als habitants de la ciutat se\'ls coneix com a fanguers o de Can Fanga.\n_START_SECTION_\nDe la ciutat d\'En Nyoca\n_START_PARAGRAPH_\nManera despectiva de designar Barcelona i ridiculitzar els seus habitants. L\'any 1821, durant l\'epid\xc3\xa8mia de febre groga, s\'anomenava la ciutat de Nyoca el conjunt de barracons constru\xc3\xafts per a la gent pobra al coster de Montju\xc3\xafc.\n_START_SECTION_\nPixapins\n_START_PARAGRAPH_\nAmb l\'adopci\xc3\xb3 generalitzada del cotxe el segon ter\xc3\xa7 del XX, el fenomen de l\'estiueig i de les escapades de cap de setmana va iniciar una gran aflu\xc3\xa8ncia de gent de les zones m\xc3\xa9s poblades, com ara la metropolitana de Barcelona, cap a altres comarques i paratges m\xc3\xa9s rurals. Moltes vegades, la percepci\xc3\xb3 que es tenia o es t\xc3\xa9 d\'aquests invasors temporals \xc3\xa9s la de persones que desconeixen la natura i els costums de la pagesia i s\xc3\xb3n, per tant, subjectes de burla._NEWLINE_El terme pixapins  s\'aplica en aquest context i es refereix al fet de trobar, b\xc3\xa9 als boscos, o arbredes propers a una carretera, a individus fent les necessitats a l\'ombra d\'un arbre, i per la gran quantitat de pins que es troben a Catalunya.\n_START_SECTION_\nCamaco, camacu o quemaco\n_START_PARAGRAPH_\nEspecialment usat a la prov\xc3\xadncia de Girona i al Pirineu. En catal\xc3\xa0 hi ha una expressi\xc3\xb3 d\'admiraci\xc3\xb3 molt habitual: que maco! que, exagerant-ne la pron\xc3\xbancia en catal\xc3\xa0 oriental, es converteix en camacu! (aquesta \xc3\xbaltima vocal sona u, com en tot el catal\xc3\xa0 oriental). Els barcelonins utilitzen molt aquesta expressi\xc3\xb3 al quedar embadalits al veure paisatges, animals, edificis... que es troben quan surten de la ciutat. Els habitants del nord de Catalunya han adoptat aquesta expressi\xc3\xb3 com a manera de ridiculitzar els habitants de la ciutat, i doncs, se\'ls fa estrany que a un catal\xc3\xa0 li captivi tant veure coses tan comunes a Catalunya com pot ser un campanar o una vaca.\n_START_SECTION_\nXava\n_START_PARAGRAPH_\nParlar d\'alguns barcelonins. Per extensi\xc3\xb3, s\'ha aplicat a tots els habitants de la metr\xc3\xb2poli, sovint confonent-lo amb el terme "xarnego", per a designar a la poblaci\xc3\xb3 castellanoparlant amb menys recursos econ\xc3\xb2mics, majorit\xc3\xa0ria al cintur\xc3\xb3 metropolit\xc3\xa0. El xava es caracteritza per la p\xc3\xa8rdua de sonoritat de les sibilants sonores (/z/,/\xca\x92/), l\'obertura en [a] de les vocals neutres, el tancament de les vocals obertes (/\xc9\x9b/, /\xc9\x94/), i l\'abs\xc3\xa8ncia dels pronoms febles \'hi\' i \'en\'. S\xc3\xb3n fen\xc3\xb2mens clarament atribu\xc3\xafbles a la influ\xc3\xa8ncia del castell\xc3\xa0 en la fon\xc3\xa8tica i la sintaxi de la llengua catalana. Vegeu l\'article Interfer\xc3\xa8ncies gramaticals del castell\xc3\xa0 sobre el catal\xc3\xa0.'