b'\n_START_ARTICLE_\nGermania de Mallorca\n_START_SECTION_\nTestimonis\n_START_PARAGRAPH_\nExisteix un Memorial redactat el 1522 pel dominic\xc3\xa0 Antoni Joan Llambies, que relata de forma succinta els fets ocorreguts el mes de febrer de 1521. El cartoix\xc3\xa0 Miquel Oliver, prior de Valldemossa, va escriure una relaci\xc3\xb3, avui perduda. Sembla, segons una not\xc3\xadcia de Mart\xc3\xad de Viciana que va existir una General hist\xc3\xb2ria de la Germania de Mallorca, probablement de car\xc3\xa0cter oficial i escrita abans de 1566. Cal esmentar unes profecies atribu\xc3\xafdes a Bernat de Mogoda, personatge hist\xc3\xb2ric del s. XIII, conservades manuscrites des del s. XVIII, amb comentaris de 1606 signats per Jeroni Pont Desmur, que en part fan refer\xc3\xa8ncia a les Germanies. Per\xc3\xb2 els trets ling\xc3\xbc\xc3\xadstics, amb arcaismes i barbarismes barrejats, denoten que l\'autor \xc3\xa9s molt m\xc3\xa9s modern. Eul\xc3\xa0lia Duran esmenta una Codolada, copiada per Binimelis d\'un llibre de subhastes. El notari Miquel Sabater redact\xc3\xa0 una relaci\xc3\xb3 dels setges d\'Alc\xc3\xbadia que Binimelis incorpor\xc3\xa0 a la seva hist\xc3\xb2ria. L\'\xc3\xbanica cr\xc3\xb2nica completa \xc3\xa9s la de Joan Binimelis, incorporada dins la seva Hist\xc3\xb2ria del Regne de Mallorca, escrita en catal\xc3\xa0 i tradu\xc3\xafda al castell\xc3\xa0 pel mateix Binimelis, tal com fa constar al seu testament de 1612.\n_START_SECTION_\nLa historiografia mallorquina i la mem\xc3\xb2ria de la Germania\n_START_PARAGRAPH_\nVicen\xc3\xa7 Mut a la seva Historia del Reino de Mallorca (1650) es limita a copiar el text de Joan Binimelis, afegint-hi algunes consideracions morals, sempre des del punt de vista antiagermanat. Els erudits posteriors (Guillem Terrassa, Bonaventura Serra, Llu\xc3\xads de Vilafranca, i Bartomeu Jaume) copiaren fragments de cr\xc3\xb2niques i documents en miscel\xc2\xb7l\xc3\xa0nies que han quedat in\xc3\xa8dites. En el segle XIX, quan es produ\xc3\xad la reivindicaci\xc3\xb3 liberal i rom\xc3\xa0ntica dels comuneros de Castella, els herois de la Germania foren ignorats. La incorporaci\xc3\xb3 a la mitologia liberal dels agermanats comen\xc3\xa7\xc3\xa0 amb la retirada, el 1822, de la g\xc3\xa0bia amb el cap de Joanot Colom (penjada a la Porta Pintada des del 1523). A poc a poc el romanticisme va anar incorporant el tema. Aix\xc3\xad el tarragon\xc3\xad F. de Retes el 1839 represent\xc3\xa0 a Madrid la seva obra El tundidor de Mallorca, que t\xc3\xa9 com a personatge central Joan Cresp\xc3\xad.\n_START_SECTION_\nLa pol\xc3\xa8mica entre progressistes i conservadors\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1841 Josep Maria Quadrado public\xc3\xa0 a La Palma l\'article De las Comunidades de Mallorca, clarament denigrador de la Germania. El mateix 1841 es public\xc3\xa0 l\'opuscle d\'Antoni Furi\xc3\xb3 Memoria hist\xc3\xb3rica del levantamiento de los comuneros mallorquines en 1520 escrita con motivo de la colocaci\xc3\xb3n del retrato de su caudillo Juan Od\xc3\xb3n Colom, a l\'altre extrem del conservador Quadrado. El 1870, per enc\xc3\xa0rrec de l\'ajuntament republic\xc3\xa0, Pere d\'Alc\xc3\xa0ntara Penya public\xc3\xa0 Consideracions sobre el levantamiento de los comuneros de Mallorca llamados ajermanats, en la l\xc3\xadnia de posar de manifest la decad\xc3\xa8ncia econ\xc3\xb2mica i les injust\xc3\xadcies de la societat estamental per lloar el moviment agermanat. Quadrado, trenta anys despr\xc3\xa9s del seu primer article, a la seva confer\xc3\xa8ncia de 1870 a l\'Associaci\xc3\xb3 de Cat\xc3\xb2lics, En Joanot Colom, qualific\xc3\xa0 l\'agermanat com a gran criminal. El mar\xc3\xa7 de 1870 Quadrado tornava a sortir n contra de Colom i els agermanats amb un full titulat Pol\xc3\xa9mica acerca de En Joanot Colom.  Moss\xc3\xa8n Josep Rullan en la seva Hist\xc3\xb2ria de S\xc3\xb3ller (1876) seguia, m\xc3\xa9s o menys les tesis de Quadrado, b\xc3\xa9 que salvant Joan Cresp\xc3\xad com a defensor d\'una opci\xc3\xb3 moderada. En canvi un altre sacerdot, el felanitxer Cosme Bau\xc3\xa7\xc3\xa0 i Adrover, sort\xc3\xad en defensa de Colom. El republic\xc3\xa0 nacionalista Pere Oliver i Domenge tamb\xc3\xa9 defens\xc3\xa0 la Germania des de La Nostra Terra amb l\'escrit Joanot Colom i Cifre.\n_START_SECTION_\nLa continu\xc3\xaftat de la recerca hist\xc3\xb2rica\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x80lvar Campaner i Fuertes en el Cronic\xc3\xb3n Mayoricense (1881) transcriu l\'escrit de Joan Binimelis i importants documents in\xc3\xa8dits. El 1888 Quadrado public\xc3\xa0 un extens cap\xc3\xadtol sobre les Germanies a la s\xc3\xa8rie de Recuerdos y bellezas de Espa\xc3\xb1a de Pau Piferrer. A partir de 1896 public\xc3\xa0 al Bollet\xc3\xad de la Societat Arqueol\xc3\xb2gica Lul\xc2\xb7liana el recull documental Informacions judicials sobre els adictes a la Germania Sobre aquests pilars va anar fent feina la hist\xc3\xb2ria local amb els treballs de Mateu Rotger i Capllonch (Pollen\xc3\xa7a, 1897-1906), Joan Baptista Ensenyat i Pujol (Andratx, 1919), Miquel Bordoy i Oliver (Felanitx, 1943) i Pere Ventayol i Suau (Alc\xc3\xbadia, 1927-28). A partir de 1970 han aparegut moltes hist\xc3\xb2ries locals que han tractat el tema. Tamb\xc3\xa9 s\'ha d\'esmentar el treball d\'\xc3\x81lvaro Santamar\xc3\xada Fernando el Cat\xc3\xb3lico y la German\xc3\xada i els de Josep Juan i Vidal._NEWLINE_El pes de l\'obra de Quadrado, reaccion\xc3\xa0ria per\xc3\xb2 ben documentada, ha gravitat sobre la mem\xc3\xb2ria de la Germania, i sense cap dubte tamb\xc3\xa9 el pes de la dictadura franquista que tall\xc3\xa0 de soca-rel tot intent de recuperaci\xc3\xb3 d\'aquest episodi. El llibre d\'Eul\xc3\xa0lia Duran Les Germanies als Pa\xc3\xafsos Catalans (1982) va ser una important aportaci\xc3\xb3 historiogr\xc3\xa0fica i un esfor\xc3\xa7 de contextualitzaci\xc3\xb3 basat en el rigor. El 1985 l\'Ajuntament de Palma public\xc3\xa0 Els agermanats de Josep Juan Vidal un llibre divulgatiu i objectiu. Cal esmentar l\'aportaci\xc3\xb3 de Margalida Bernat i Jaume Serra La veu de la revolta (2008) com una novedosa aportaci\xc3\xb3 al coneixement de la cultura i la ideologia agermanada, que mostra l\'amplitud del tema, la seva import\xc3\xa0ncia i com ha estat tapat per una historiografia majorit\xc3\xa0riament conservadora.\n_START_SECTION_\nLa preparaci\xc3\xb3 de la revolta\n_START_PARAGRAPH_\nDes del desembre de 1520, segons el cronista Joan Binimelis, els menestrals de la Ciutat  de Mallorca comen\xc3\xa7aren a reunir-se i a prendre cos un moviment de protesta. El capdavanter del moviment era el paraire Joan Cresp\xc3\xad, que havia estat s\xc3\xadndic del seu ofici i el 1521 era sobreposat dels paraires. \xc3\x89s molt probable que els dirigents mallorquins tenguessin contacte amb la Germania valenciana, per\xc3\xb2 les seves reivindicacions eren pr\xc3\xb2pies i diferenciades. Les reunions secretes foren denunciades al governador Miguel de Gurrea. Davant el moviment de protesta Gurrea, el 6 de febrer de 1521, decid\xc3\xad empresonar set menestrals: el paraire Joan Cresp\xc3\xad, el sabater Pere Begur, els barreters Pasqual Rossell\xc3\xb3, Joanot Colom i Francesc Colom, l\'espaser Guillem Vich i el capeller Rafel Ripoll._NEWLINE_Aquestes detencions foren el detonant de la revolta popular, dirigida pels gremis de la Ciutat. La mateixa nit dels empresonaments es reun\xc3\xad un consell dels menestrals presidit pel sastre Jaume Albert\xc3\xad, que establ\xc3\xad un pla d\'actuaci\xc3\xb3 per alliberar els detinguts.\n_START_SECTION_\nEl poble allibera els presos i ocupa la Casa de la Ciutat\n_START_PARAGRAPH_\nEl 7 de febrer era el dijous llarder, dia de la festa de comen\xc3\xa7ament del Carnestoltes i tothom era al carrer. A la pla\xc3\xa7a de Cort els menestrals ciutadans i el poble, armats i predcedits de tambors i banderes, amb el crit de "Visca el rei!" s\'al\xc3\xa7aren i exigiren al virrei que tragu\xc3\xa9s de la pres\xc3\xb3 els dirigents dels gremis. La situaci\xc3\xb3 es resolgu\xc3\xa9 amb l\'alliberament dels presos. Un cop aconseguit aquest \xc3\xa8xit, el paraire Joan Cresp\xc3\xad fou elegit capit\xc3\xa0 major i a so de trompeta es convocaren els caps dels oficis a la sala de la casa de la Ciutat, alhora es comissaren els llibres de la claveria o consignaci\xc3\xb3 i, segons els jurats anaren per la ciutat tot lo dia fahent mostra ab lurs banderes i tambors. Era lur crit o motiu "viva el rei" i "qui deu que pac". Un dels motius de l\'aixecament era acabar amb els deutes pendents de la universitat i procedir a la quitaci\xc3\xb3 dels censals, en contra de la provisi\xc3\xb3 reial de 30 de juny de 1519 que estipulava la prioritat del pagament de les pensions endarrerides a qualsevol llu\xc3\xafment. _NEWLINE_La vict\xc3\xb2ria popular s\'havia aconseguit sense cap enfrontament greu ni que hi hagu\xc3\xa9s cap persona ferida. \xc3\x81lvaro Santamar\xc3\xada creu que aix\xc3\xb2 fou possible per la inhibici\xc3\xb3 dels estaments privilegiats de la ciutat, interessats a facilitar la destituci\xc3\xb3 del virrei. Cal pensar que Gurrea, en un intent d\'evitar la revolta, havia intentat prendre mesures d\'equilibri que, de qualque manera, havien limitat els interessos dels privilegiats.\n_START_SECTION_\nLa carta reial del mar\xc3\xa7 de 1521 i el canvi de direcci\xc3\xb3 de la Germania\n_START_PARAGRAPH_\nUna carta reial datada a Worms el 30 de mar\xc3\xa7 de 1521 ordenava el retorn a l\'obedi\xc3\xa8ncia a Miguel de Gurrea, i si no es feia es proveiria un c\xc3\xa0stig exemplar. Gurrea reb\xc3\xa9 la carta a Eivissa, on s\'havia instal\xc2\xb7lat, i el 31 de maig la tramet\xc3\xa9 a Mallorca. A les viles hi arrib\xc3\xa0 a partir de l\'11 de juny de 1521. Tal comminaci\xc3\xb3 provoc\xc3\xa0 un doble proc\xc3\xa9s: la desafecci\xc3\xb3 a la Germania de moltes autoritats locals, menestrals i sectors que no es volien posar en contra del rei; i la radicalitzaci\xc3\xb3 dels que volien continuar la revolta fos com fos. Els que estaven en contra de la Germania eren denominats mascarats._NEWLINE_La delimitaci\xc3\xb3 dels dos b\xc3\xa0ndols es va precipitar: els menestrals i pagesos mascarats; els cavallers que veien com les mesures de la Germania atacaven els seus interessos, en voler aplicar la sent\xc3\xa8ncia arbitral de 1512; els notaris, artistes i mercaders, amb la totalitat de les classes privilegiades i els oficials reials, s\'oposaven a la Germania. De l\'altra banda hi havia el poble agermanat: la majoria de pagesos i de menestrals. En aquest clima feren aparici\xc3\xb3 els fets violents i la fuita dels antiagermanats cap al castell de Bellver o al castell de Santueri. Els dos castells foren assetjats i el de Bellver fou assaltat i assassinats els seus ocupants. Part dels adversaris de la Germania fugiren de l\'illa. Joanot Gual, que havia estat l\'advocat de l\'instador deman\xc3\xa0 la revocaci\xc3\xb3 del seu c\xc3\xa0rrec. \xc3\x89s en aquests moments quan es produeix una divisi\xc3\xb3 interna entre el grup dirigent de la Germania i la persona mateixa de l\'instador Joan Cresp\xc3\xad \xc3\xa9s q\xc3\xbcestionada de manera oberta. El 23 de setembre en una sessi\xc3\xb3 del Consell General celebrada al monestir de Sant Francesc es produ\xc3\xad gr\xc3\xa0cies al suport dels pagesos la vict\xc3\xb2ria del grup m\xc3\xa9s radical, disposat a continuar en les mesures de pol\xc3\xadtica econ\xc3\xb2mica ja iniciades. Foren nomenats dos instadors per dur a terme la sent\xc3\xa8ncia arbitral de 1512: Pau Casesnoves d\'Inca i el tintorer de Ciutat Jordi Moranta. Joan Cresp\xc3\xad fou empresonat i assassinat a la pres\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nEivissa i Menorca\n_START_PARAGRAPH_\nMiguel de Gurrea es refugi\xc3\xa0 a Eivissa. El 6 de juny de 1522 arrib\xc3\xa0 a l\'illa una expedici\xc3\xb3 d\'agermanats mallorquins, en 5 barques i 4 fustes. Desembarcats a la punta des Andreus foren ven\xc3\xa7uts per les forces del lloctinent a la platja de Talamanca, tot i que la gent de l\'illa no l\'ajud\xc3\xa0. Sembla que l\'expedici\xc3\xb3 mallorquina havia estat condu\xc3\xafda per Francesc Colom, germ\xc3\xa0 de Joanot Colom._NEWLINE_Els intents d\'agermanament de Menorca tamb\xc3\xa9 fracassaren. Sebasti\xc3\xa0 Salom hi an\xc3\xa0 amb la intenci\xc3\xb3 de fer levar i commoure lo poble i aportar-se\'n lletres de l\'instador i del poble d\'ac\xc3\xad, per\xc3\xb2 fou descobert i hagu\xc3\xa9 de fugir. El juny de 1522 hi hagu\xc3\xa9 un intent d\'aixecar el poble menorqu\xc3\xad que tampoc tengu\xc3\xa9 resultats.\n_START_SECTION_\nPreparaci\xc3\xb3 de la contraofensiva\n_START_PARAGRAPH_\nJoan Gual, que havia assessorat Joan Cresp\xc3\xad, an\xc3\xa0 a Val\xc3\xa8ncia per demanar la intervenci\xc3\xb3 militar a l\'illa. Gual deman\xc3\xa0 la reducci\xc3\xb3 de la Germania als jurats i al governador. Molts dels arist\xc3\xb2crates fugitius de Mallorca s\'havien refugiat a Barcelona, fent que la Generalitat tramet\xc3\xa9s lletres al rei i als governadors de Castella denunciant la situaci\xc3\xb3 mallorquina. Es comen\xc3\xa7aren a fer preparatius militars i el 7 d\'abril el rei nomen\xc3\xa0 generals procuradors l\'arquebisbe de Tarragona, Pere de Cardona, i Miguel de Gurrea, per tal de reprimir la Germania. Els arist\xc3\xb2crates refugiats a Eivissa, Val\xc3\xa8ncia i Barcelona aportaren recursos econ\xc3\xb2mics per organitzar l\'ajut a Alc\xc3\xbadia. Destac\xc3\xa0 el donzell Miquel Sureda Sanglada, procurador dels censalistes mallorquins, el qual estigu\xc3\xa9 en contacte amb el rei, l\'arquebisbe Pere de Cardona, el papa Adri\xc3\xa0 VI i Francesc Obac, regent de la cancelleria de Mallorca.\n_START_SECTION_\nLa repressi\xc3\xb3 de la Germania\n_START_PARAGRAPH_\nLa repressi\xc3\xb3 de la Germania de Mallorca part\xc3\xad de l\'experi\xc3\xa8ncia castellana (contra les Comunitats) i contra la Germania valenciana. Eul\xc3\xa0lia Duran diu que va ser m\xc3\xa9s uniforme i sistem\xc3\xa0tica. La repressi\xc3\xb3 s\'inici\xc3\xa0 el novembre de 1522 amb una s\xc3\xa8rie de sent\xc3\xa8ncies de mort i confiscaci\xc3\xb3 de b\xc3\xa9ns, aix\xc3\xad com d\'execucions en un nombre molt elevat (m\xc3\xa9s de 200).\n_START_SECTION_\nLa repressi\xc3\xb3 del moviment agermanat\n_START_PARAGRAPH_\nUn cop rendida la ciutat es proced\xc3\xad a les composicions de les viles (llevat d\'Alc\xc3\xbadia) i de la ciutat per mitj\xc3\xa0 dels oficis. El pagament de les composicions s\'allarg\xc3\xa0 fins a prop de mitjan segle XVI i amb uns imports, proporcionalment, molt superiors als del Pa\xc3\xads Valenci\xc3\xa0. Moltes persones foren condemnades a galeres i el castell de Bellver s\'ompl\xc3\xad de presoners esperant sent\xc3\xa8ncia. Una comissi\xc3\xb3 de 7 persones an\xc3\xa0 a demanar clem\xc3\xa8ncia al rei. Dos dels ambaixadors foren sentenciats a la mateixa cort i els altres cinc tornaren per ser executats a Mallorca. El mes de juny foren executades 35 persones, entre elles Cosme Bonet rosegat lo primer i tenassat i fet quatre corters. El 3 de juny fou executat Joanot Colom. Va ser atenallat, degollat, esquarterat i els quarters col\xc2\xb7locats sobre certs pilars faedors, los quals se han de anomenar los pilars de Colom. El cap va ser posat en una g\xc3\xa0bia de ferro i penjat a la porta Pintada.\n_START_SECTION_\nLa postguerra\n_START_PARAGRAPH_\nLes repercussions demogr\xc3\xa0fiques de la Germania i la seva repressi\xc3\xb3 foren importants: la poblaci\xc3\xb3 caigu\xc3\xa9 durant tota la d\xc3\xa8cada dels vint, i sols es comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a recuperar a mitjan segle XVI. Entre 1517 i 1524, a partir de les dades de l\'impost del morabat\xc3\xad, hi hagu\xc3\xa9 una minva de 3.837 focs. Aquesta minva representaria la p\xc3\xa8rdua d\'un ter\xc3\xa7 de la poblaci\xc3\xb3 mallorquina degut a la guerra, la pesta de 1523, les males anyades, la repressi\xc3\xb3 i les emigracions. La p\xc3\xa8rdua de poblaci\xc3\xb3 perdur\xc3\xa0 i el 1531 es constata una p\xc3\xa8rdua de 4.828 focs (un 41,06%). Aquesta reducci\xc3\xb3 de poblaci\xc3\xb3 va ser m\xc3\xa9s important a les viles que no a la ciutat. Sencelles, Binissalem, Felanitx, Pollen\xc3\xa7a, Alc\xc3\xbadia, Bunyola, Santany\xc3\xad i Llucmajor, perderen m\xc3\xa9s de la meitat dels habitants._NEWLINE_L\'economia mallorquina rest\xc3\xa0 molt maltreta. Per un cant\xc3\xb3 la producci\xc3\xb3 agr\xc3\xa0ria romangu\xc3\xa9 estancada i amb un seguit de males anyades, per l\'altra la manufactura no va passar per una bona \xc3\xa8poca i va tenir dificultats per a l\'exportaci\xc3\xb3. La producci\xc3\xb3 bladera va lligar un conjunt d\'anys que no era suficient per atendre les necessitats de consum de l\'illa i es va rec\xc3\xb3rrer amb freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia a la importaci\xc3\xb3. La baixa producci\xc3\xb3 olier no va compensar aquests d\xc3\xa8ficits cerealistes, duent a una balan\xc3\xa7a comercial deficit\xc3\xa0ria. Les universitats havien de pagar la composici\xc3\xb3 i finan\xc3\xa7ar la importaci\xc3\xb3 de blat, i els recursos fiscal eren absorbits per la consignaci\xc3\xb3, amb la qual cosa no restava m\xc3\xa9s remei que posar nous tributs, amb l\'espiral cl\xc3\xa0ssica de la fiscalitat illenca._NEWLINE_Els estaments populars, els m\xc3\xa9s din\xc3\xa0mics econ\xc3\xb2micament tant en la producci\xc3\xb3 agr\xc3\xa0ria com en la manufacturera, es varen veure anul\xc2\xb7lats en l\'esfera pol\xc3\xadtica, ara controlada sense traves pels vencedors de la guerra. Aquests sectors censalistes i terratinents no volien sentir parlar d\'amortitzar el deute i el que els interessava era el pagament puntual de les pensions i interessos. Fins en els anys vuitanta del segle XVI no es va dur a terme la prescripci\xc3\xb3 de la sent\xc3\xa8ncia arbitral de 1512 de qu\xc3\xa8 cadasc\xc3\xba pag\xc3\xa0s segons els b\xc3\xa9ns que posse\xc3\xads._NEWLINE_El paper del Regne de Mallorca dins la corona dels Habsburg va ser poc significatiu, restant el Regne deixat a la seva sort i amb prou dificultats per aturar els atacs corsaris i berberiscs. Torn\xc3\xa0 a florir el banditisme en un fenomen t\xc3\xadpic de les situacions de derrota del moviment popular, perdurant molt actiu tot al llarg del segle XVII.'