b'\n_START_ARTICLE_\nJoan Carreras i Dag\xc3\xa0s\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser deixeble d\'Antoni Vidal, organista i mestre de capella de la col\xc2\xb7legiata de Sant Feliu de Girona i del mestre de capella de la Catedral de Girona, Josep Barba. El 1836 entr\xc3\xa0 com a escol\xc3\xa0 de cor a la Catedral i del 1851 al 1860 ell mateix en va ser, al seu torn, mestre de capella, succeint precisament el mestre Barba. _NEWLINE_Pels voltants de 1850 fund\xc3\xa0 un Establiment Musical, o primitiva escola de m\xc3\xbasica, a la seva ciutat natal. Per l\'ocasi\xc3\xb3 va publicar un manifest-programa d\'estudis amb un seguit de noms importants de la nova pedagogia musical d\'aquells moments: Rodolph pel solfeig, Czerny, Vigerie, Kalkbrenner i Cramer per al piano, Joaquim de Pini\xc3\xa9s i Espinola per l\'harmonia. L\'escola es comprometia a avisar els pares si l\'alumne tenia poca capacitat per la m\xc3\xbasica i, tamb\xc3\xa9, a organitzar mensualment una audici\xc3\xb3 vocal i instrumental a c\xc3\xa0rrec de l\'alumnat perqu\xc3\xa8 se\'n veiessin els progressos._NEWLINE_El 1860 guany\xc3\xa0 per oposici\xc3\xb3 la pla\xc3\xa7a de mestre director de l\'Escola de Cecs de Barcelona i form\xc3\xa0 part de l\'Orquestra del Liceu i treball\xc3\xa0 a la parr\xc3\xb2quia de Santa Maria del Pi. El 1876 marx\xc3\xa0 a viure a Pons (Charente Mar\xc3\xadtim), Fran\xc3\xa7a, d\'on en torn\xc3\xa0 el 1880. Nomenat organista i mestre de capella de la parr\xc3\xb2quia de la Bisbal d\'Empord\xc3\xa0, en aquella vila constitu\xc3\xad una escola de m\xc3\xbasica que tindria gran repercussi\xc3\xb3 en el m\xc3\xb3n sardan\xc3\xadstic: contribu\xc3\xad al naixement de la cobla La Principal de la Bisbal i form\xc3\xa0 un seguit de m\xc3\xbasics que esdevindrien cabdals en el m\xc3\xb3n de la dansa catalana (Josep Casanovas "Paixero", Josep Pi i Pascual, Josep Maria Soler i Montaner, Pere Rigau "Barret\xc3\xb3"). _NEWLINE_Va arribar a posseir una molt notable col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 bibliogr\xc3\xa0fica d\'especialitzaci\xc3\xb3 musical. En el dictamen que Felip Pedrell va fer el 1890 per a la Diputaci\xc3\xb3 de Barcelona, en va dir: "Es la historia musical, singularmente la del Principado catal\xc3\xa1n, olvidada lastimosamente, la que pasa delante de los ojos asombrados, al contemplar en centenares de obras in\xc3\xa9ditas los gloriosos precedentes de individualidades poco menos que desconocidas". En aquesta col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 s\'hi descobr\xc3\xad un quadernet manuscrit del segle XVIII d\'autor an\xc3\xb2nim amb cinc sardanes curtes, les m\xc3\xa9s antigues que es coneixen._NEWLINE_La seva obra com a compositor \xc3\xa9s vasta (m\xc3\xa9s de dues mil obres) i toca diversos g\xc3\xa8neres. En la m\xc3\xbasica religiosa, \xc3\xa9s autor de m\xc3\xa9s de quaranta misses, una vintena de motets i altres peces. En m\xc3\xbasica profana, compongu\xc3\xa9 \xc3\xb2peres, sarsueles, can\xc3\xa7ons, sardanes..._NEWLINE_Malgrat el prestigi que assol\xc3\xad en vida, les seves composicions han quedat arraconades pel pas del temps i el canvi en els gustos musicals produ\xc3\xaft. El seu fons fou adquirit per la Diputaci\xc3\xb3 de Barcelona, junt amb la seva important col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 d\'instruments musicals i la seva excel\xc2\xb7lent biblioteca. El mestre Pedrell ho catalog\xc3\xa0 i se\'n va fer un cat\xc3\xa0leg (1909). El seu fons bibliogr\xc3\xa0fic es conserva a la Biblioteca de Catalunya.'