b'\n_START_ARTICLE_\nRep\xc3\xbablica Romana\n_START_SECTION_\nRep\xc3\xbablica romana primerenca (510 aC - 275 aC)\n_START_PARAGRAPH_\nAbans de l\'arribada de la Rep\xc3\xbablica, Roma era una monarquia de car\xc3\xa0cter electiu. El set\xc3\xa8 i \xc3\xbaltim rei de Roma, Tarquini el Superb, va utilitzar la viol\xc3\xa8ncia, l\'assassinat i el terror per mantenir el control sobre Roma com cap rei anterior els havia utilitzat, derogant fins i tot moltes reformes constitucionals que havien establert els seus predecessors. _NEWLINE_Tarquini va abolir i va destruir tots els santuaris i altars sabins de la Roca Tarpeia, enfurint d\'aquesta manera al poble rom\xc3\xa0. El punt crucial del seu tir\xc3\xa0nic regnat va succeir quan va permetre que el seu fill, Sis\xc3\xa8, viol\xc3\xa9s a Lucr\xc3\xa8cia, una patr\xc3\xadcia romana. Un parent de Lucr\xc3\xa8cia, Luci Juni Brut, va convocar al Senat, que va decidir l\'expulsi\xc3\xb3 de Tarquini l\'any 510 aC. Immediatament despr\xc3\xa9s de l\'expulsi\xc3\xb3 del monarca, que fou derrotat a la batalla d\'Arsia Silva, es va crear el Senat permanent que va decidir abolir la monarquia convertint a Roma en una rep\xc3\xbablica l\'any 509 aC Roma es va dotar amb un nou sistema de govern designat per substituir el lideratge dels reis. es va crear el nou c\xc3\xa0rrec de C\xc3\xb2nsol, assignat expressament a dos senadors. Inicialment, els c\xc3\xb2nsols posse\xc3\xafen tots els poders que abans tenia el rei, per\xc3\xb2 compartits amb un altre col\xc2\xb7lega consular. Els seus mandats eren anuals, i cada c\xc3\xb2nsol podia vetar les actuacions o decisions del seu col\xc2\xb7lega. _NEWLINE_Posteriorment els poders dels c\xc3\xb2nsols van ser dividits, afegint noves magistratures que van acaparar diferents poders, menors als que originalment posse\xc3\xafa el monarca. Les primeres d\'aquestes noves magistratures van ser les de pretor, que reunia les potestats judicials dels c\xc3\xb2nsols, i la de censor, que posse\xc3\xafa el poder de controlar el cens. Luci Juni Brut i Lluci Tarquini Colat\xc3\xad, nebot de Tarquini i vidu de Lucr\xc3\xa8cia, es van convertir en els primers c\xc3\xb2nsols del nou govern de Roma. _NEWLINE_El primer acte de Brut com a c\xc3\xb2nsol va ser obligar a Colat\xc3\xad a renunciar sota el pretext que era un Tarquini i que Roma no seria lliure fins que tots els membres d\'aquesta fam\xc3\xadlia deixessin la ciutat. Colat\xc3\xad es va veure pressionat i es va mudar al poble llat\xc3\xad de Lanuvium. Posteriorment, el Senat va decretar que tots els Tarquinis havien de ser exiliats i el poble va triar com a nou c\xc3\xb2nsol a Publi Valeri, amic de Brut. Aparentment, ning\xc3\xba va prendre mesures contra Brut tot i que aquest era parent m\xc3\xa9s proper a Tarquini que l\'exiliat Colat\xc3\xad, encara que no portava el nom Tarquini. _NEWLINE_La data tradicional del naixement de la Rep\xc3\xbablica es produeix durant l\'any 509 aC, despr\xc3\xa9s d\'enderrocar i expulsar el monarca de Roma i any de consagraci\xc3\xb3 del temple de la Tr\xc3\xadada Capitolina. Despr\xc3\xa9s que el poder dels etruscs s\'afebl\xc3\xads, els primers segles de la Rep\xc3\xbablica van veure la progressiva conquesta de la It\xc3\xa0lia peninsular per part de Roma. L\'instrument de la conquesta, la legi\xc3\xb3, estava composta per ciutadans, reclutats en temps de guerra. A mesura que va avan\xc3\xa7ar en la seva conquesta, Roma va utilitzar els contingents de les ciutats dominades i aliades com a tropes auxiliars. Despr\xc3\xa9s de les Guerres Llatines, que van atorgar a la Rep\xc3\xbablica de Roma el control de tot el territori del Laci, els samnites es van oposar al creixent poder de Roma i es van enfrontar a ella en tres conflictes coneguts com les Guerres Samnites, documentades per Tit\xc3\xb3 Livi. _NEWLINE_Roma va v\xc3\xa8ncer successivament als pobles del Laci, als etruscs, als gals, que s\'havien instal\xc2\xb7lat a la plana del Po, als samnites i a les ciutats gregues del sud d\'It\xc3\xa0lia, que malgrat la intervenci\xc3\xb3 del rei d\'Epir, Pirros, van ser conquerides per Roma entre els anys 280 i 275 aC.\n_START_SECTION_\nRep\xc3\xbablica romana mitjana\n_START_PARAGRAPH_\nA partir de mitjans del segle III aC, Roma, que ja dominava tota la pen\xc3\xadnsula d\'It\xc3\xa0lia, va iniciar s\xc3\xa8rie de guerres que la van portar a dominar el m\xc3\xb3n mediterrani. Les Guerres p\xc3\xbaniques van marcar la primera etapa d\'aquesta expansi\xc3\xb3. La ciutat de Cartago, situada a la costa nord-africana, havia creat un imperi mar\xc3\xadtim que dominava tot el Mediterrani occidental, amb col\xc3\xb2nies a Hisp\xc3\xa0nia, Balears i Sic\xc3\xadlia, d\'on va arribar a expulsar els grecs. _NEWLINE_El 264 aC, Roma va decidir ocupar les col\xc3\xb2nies cartagineses a Sic\xc3\xadlia. Per aix\xc3\xb2 va construir una flota de guerra i despr\xc3\xa9s d\'anys de batalles de diferent signe, el 241 aC Cartago va haver de capitular. Roma, despr\xc3\xa9s d\'apoderar-se de Sic\xc3\xadlia, va aprofitar el debilitament del seu enemic per ocupar C\xc3\xb2rsega i Sardenya, i per penetrar a la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia Cisalpina. La Segona Guerra P\xc3\xbanica (218-201 aC) es va desenvolupar en Hisp\xc3\xa0nia, It\xc3\xa0lia, i finalment a l\'\xc3\x80frica. La dif\xc3\xadcil vict\xc3\xb2ria final de Roma va suposar l\'ocupaci\xc3\xb3 d\'Hisp\xc3\xa0nia, amb els seus rics jaciments argent\xc3\xadfers. Finalment, Cartago va ser derrotada totalment, primer pol\xc3\xadtica (201 aC) i m\xc3\xa9s tard materialment (146 aC). La seva poblaci\xc3\xb3 va ser exterminada o esclavitzada i el seu territori va passar a convertir-se en la prov\xc3\xadncia romana d\'\xc3\x80frica. _NEWLINE_A la Mediterr\xc3\xa0nia oriental, Roma es va enfrontar successivament als monarques dels estats hel\xc2\xb7lens sorgits de l\'imperi d\'Alexandre el Gran: als reis macedonis Filip V l\'any 197 aC i Perseu en el 168 aC en les Guerres Maced\xc3\xb2niques, ja Ant\xc3\xadoc III de S\xc3\xadria l\'any 189 aC en la Guerra Romano-S\xc3\xadria. Maced\xc3\xb2nia, Acaia i Epir es van convertir en prov\xc3\xadncies romanes l\'any 146 aC. El rei de P\xc3\xa8rgam va llegar el seu regne a Roma l\'any 133 aC, una part del qual va esdevenir la prov\xc3\xadncia romana d\'\xc3\x80sia. _NEWLINE_Roma va consolidar el seu domini de la conca occidental de la Mediterr\xc3\xa0nia amb l\'establiment de nombroses col\xc3\xb2nies a la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia Cisalpina, la definitiva conquesta d\'Hisp\xc3\xa0nia \xe2\x80\x94 Setge de Num\xc3\xa0ncia (134 aC) \xe2\x80\x94 i l\'ocupaci\xc3\xb3 de la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia del sud, que, convertida en la prov\xc3\xadncia Narbonense, va permetre la uni\xc3\xb3 terrestre d\'Hisp\xc3\xa0nia amb Roma per la via Dom\xc3\xadcia. _NEWLINE_Aquestes conquestes van comportar una veritable revoluci\xc3\xb3 econ\xc3\xb2mica. El bot\xc3\xad, les indemnitzacions de guerra i els tributs pagats per les prov\xc3\xadncies, van enriquir l\'estat i als particulars. Els membres de la classe senatorial van acaparar les terres que l\'estat s\'havia reservat a les conquestes, l\'ager publicus, i els cavallers van administrar l\'explotaci\xc3\xb3 dels b\xc3\xa9ns p\xc3\xbablics, per aix\xc3\xb2 el seu nom de publicans, en la qual es van lliurar a l\'especulaci\xc3\xb3. _NEWLINE_Per\xc3\xb2 les conquestes van trastocar tamb\xc3\xa9 el fr\xc3\xa0gil equilibri social de la Rep\xc3\xbablica: els esclaus, cada vegada m\xc3\xa9s nombrosos, es van revoltar en la Tercera Guerra Servil encap\xc3\xa7alats per Esp\xc3\xa0rtac (73-74 aC), molts petits pagesos italians, arru\xc3\xafnats, van augmentar la plebs urbana de Roma, cada vegada m\xc3\xa9s susceptible de manipulaci\xc3\xb3 demag\xc3\xb2gica, els habitants dels territoris ocupats estaven descontents per l\'explotaci\xc3\xb3 a la qual estaven sotmesos pels seus governants i els italians desitjaven la igualtat amb els romans. _NEWLINE_Les institucions creades per a administrar una ciutat no servien per al nou gran imperi. Al mateix temps, el gust pel luxe es va introduir en els costums malgrat les lleis sumptu\xc3\xa0ries i l\'art i la literatura es van transformar influenciats per l\'art oriental, sobretot per l\'art hel\xc2\xb7len\xc3\xadstic.\n_START_SECTION_\nRep\xc3\xbablica romana tardana (147 aC - 27 aC)\n_START_PARAGRAPH_\nLa inestabilitat social deguda als canvis en l\'estructura social de la Rep\xc3\xbablica es va traduir en una \xc3\xa8poca de guerres civils que van desembocar en la fi del mateix sistema pol\xc3\xadtic i al Principat. Tant Tiberi com Gai Semproni Grac van intentar reconstruir en va una classe mitjana de camperols. La plebs de Roma va donar suport a diversos personatges que van obtenir una posici\xc3\xb3 privilegiada per la for\xc3\xa7a, com Gai Mari, que va reformar l\'ex\xc3\xa8rcit, o Sila que, despr\xc3\xa9s de la guerra contra els aliats italians que s\'havien rebel\xc2\xb7lat, va atorgar a tots els italians la ciutadania romana i va restaurar durant un temps l\'autoritat del Senat rom\xc3\xa0. _NEWLINE_La C\xc3\xbaria J\xc3\xbalia, lloc de reuni\xc3\xb3 del Senat rom\xc3\xa0, manada edificar per Juli C\xc3\xa8sar durant la seva dictadura, despr\xc3\xa9s de la destrucci\xc3\xb3 de la C\xc3\xbaria Host\xc3\xadlia pels seguidors de Clodi. Despr\xc3\xa9s de la revolta de Sertori a Hisp\xc3\xa0nia i els intents de conjura de Catilina, cosa que va suposar el principi de la fi de la Rep\xc3\xbablica va ser no obstant aix\xc3\xb2 el Primer Triumvirat, format l\'any 60 aC i renovat en el 55 aC per Juli C\xc3\xa8sar, Gneu Pompeu Magne i Cras. Pel que fa a la hist\xc3\xb2ria militar i a les conquestes, durant el segle I aC Roma va realitzar noves conquestes, empreses per una s\xc3\xa8rie de generals ambiciosos: Gai Mari va v\xc3\xa8ncer en la Guerra de Jugurta (105 aC) i va rebutjar als teutons prop d\'Aix-en-Provence i als cimbres a Vercelli (101 aC); Luci Corneli Sul\xc2\xb7la va v\xc3\xa8ncer a Mitridates, rei del Pont, i va reconquerir Gr\xc3\xa8cia i \xc3\x80sia (188-185 aC); Gneu Pompeu Magne va conquerir S\xc3\xadria (64 aC) i Judea (63 aC), i C\xc3\xa8sar va conquerir la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia (58-51 aC). _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de l\'assassinat de Juli C\xc3\xa8sar, Brut va passar a la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia Cisalpina, prov\xc3\xadncia que fou obtinguda per Marc Antoni per decisi\xc3\xb3 del senat rom\xc3\xa0, i que Brut va refusar lliurar. Quan Marc Antoni va travessar el Rubic\xc3\xb3 a finals d\'any, Brut no li va fer front i es va tancar a Mutina, que fou assetjada per Antoni. A l\'abril del 43 aC encara resistia a Mutina quan el setge fou aixecat pels c\xc3\xb2nsols Aule Hirti i Gai Vibi Pansa als que acompanyava Octavi (August); Marc Antoni fou derrotat i va fugir creuant els Alps i com que els dos c\xc3\xb2nsols van morir en combat, el govern va tornar a Brut, ja que el senat no volia donar a Octavi cap m\xc3\xa9s poder._NEWLINE_Els hereus pol\xc3\xadtics de C\xc3\xa8sar, Marc Antoni i Octavi\xc3\xa0 perseguiren als complotats en el seu assassinat i els derrotaren a Maced\xc3\xb2nia en la batalla de Filipos._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la vict\xc3\xb2ria d\'Octavi sobre Marc Antoni i el regne hel\xc2\xb7len\xc3\xadstic d\'Egipte, la Rep\xc3\xbablica es va annexionar de facto les riques terres d\'Egipte. No obstant aix\xc3\xb2, la nova possessi\xc3\xb3 no va ser inclosa dins el sistema regular de govern de les prov\xc3\xadncies, ja que va ser convertida en una propietat personal de l\'emperador, i com a tal, llegable als seus successors. _NEWLINE_L\'any 27 aC es va establir una ficci\xc3\xb3 de normalitat pol\xc3\xadtica a Roma i el Senat li va atorgar a Octavi el t\xc3\xadtol d\'Imperator Caesar Augustus. Octavi va assegurar el seu poder mantenint un fr\xc3\xa0gil equilibri entre l\'aparen\xc3\xa7a republicana i la realitat d\'una monarquia din\xc3\xa0stica amb aspecte constitucional, el que \xc3\xa9s conegut com el Principat, en tant que compartia les seves funcions amb el Senat rom\xc3\xa0, per\xc3\xb2 de fet el poder del princeps era complet. Formalment mai va acceptar el poder absolut encara que de fet el va exercir, assegurant el seu poder amb diversos llocs importants de la Rep\xc3\xbablica i mantenint el comandament sobre diverses legions. Octavi va fundar aix\xc3\xad l\'Imperi Rom\xc3\xa0 i va iniciar la primera dinastia imperial.\n_START_SECTION_\nPossessi\xc3\xb3 de la terra\n_START_PARAGRAPH_\nL\'\xc3\xbas de les terres p\xc3\xbabliques, sobretot de les pastures comunals, pertanyia exclusivament als patricis. Amb la Rep\xc3\xbablica, l\'exclusi\xc3\xb3 dels plebeus es va mantenir. Els patricis que usaven aquests terrenys de pastures comunals havien de pagar una petita suma (scriptura), percepci\xc3\xb3 que va caure en des\xc3\xbas quan el control de les arques p\xc3\xbabliques va passar als Q\xc3\xbcestors (que eren patricis). Les noves conquestes de territoris van seguir aportant noves terres (ager publicus) amb les quals es van seguir fent repartiments entre els ciutadans pobres i els plebeus, si b\xc3\xa9 la major part continu en mans de l\'Estat (d\'aquestes terres p\xc3\xbabliques arrabassades a les ciutats sotmeses, una part eren terres de cultiu destinades al repartiment, i una altra part es dedicaven a pastures comunals)._NEWLINE_Dels terrenys subjectes a repartiment, l\'Estat efectuava una parcel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 i procedia al seu lliurament a plebeus i ciutadans pobres. A poc a poc els repartiments van ser menys nombrosos, i de parcel\xc2\xb7les m\xc3\xa9s petites. Amb el temps el repartiment de les terres ja no es va fer mitjan\xc3\xa7ant parcel\xc2\xb7les en propietat, sin\xc3\xb3 mitjan\xc3\xa7ant el sistema de l\'ocupaci\xc3\xb3, que permetia a l\'ocupant al qual s\'entregava, i als seus hereus, gaudi de la terra, per\xc3\xb2 mantenia el dret de l\'Estat al retracte sense que calgues justificaci\xc3\xb3, i obligava al posse\xc3\xafdor al pagament d\'un delme de les collites o del cinqu\xc3\xa8 de l\'oli i vi, convertint el domini p\xc3\xbablic, de fet, en un sistema de possessi\xc3\xb3 en precari (precarium)._NEWLINE_L\'ocupaci\xc3\xb3 de les millors i m\xc3\xa9s grans finques va recaure en els privilegiats o rics, i aviat van deixar de pagar amb exactitud i regularitat el delme o el cinqu\xc3\xa8 degut i en canvi van accedir a les pastures comunals mitjan\xc3\xa7ant concessions individuals que si b\xc3\xa9 no van ser molt freq\xc3\xbcents, van acabar per afectar a tots els grans terratinents plebeus. El pagament dels impostos es va recarregar sobre les ocupacions mitjanes o petites, sobre les quals tamb\xc3\xa9 va recaure l\'import que l\'Estat deixava d\'ingressar per la falta de percepci\xc3\xb3 de la scriptura, mentre que aquestes ocupacions no gaudien del dret a les pastures comunals. La disminuci\xc3\xb3 i gaireb\xc3\xa9 desaparici\xc3\xb3 d\'entregues de noves terres als "pobres", va provocar que les terres ocupades haguessin de servir a una fam\xc3\xadlia cada vegada m\xc3\xa9s extensa (en el sup\xc3\xb2sit normal que no es dividissin en casos d\'her\xc3\xa8ncies). Els grans propietaris van iniciar el proc\xc3\xa9s d\'explotaci\xc3\xb3 mitjan\xc3\xa7ant l\'\xc3\xbas exclusiu d\'esclaus, prescindint de jornalers assalariats, colons i precaris, i els lla\xc3\xa7os de clientela entre el gran propietari i els petits pagesos van desapar\xc3\xa8ixer._NEWLINE_Algunes guerres i els serveis i impostos que van resultar d\'aquestes, van arru\xc3\xafnar als posse\xc3\xafdors de predis mitjans i petits, i als mitjans i petits propietaris, que es van veure llan\xc3\xa7ats de les seves terres i possessions, o convertits en assalariats o esclaus d\'un nou propietari o ocupant, que generalment era l\'antic creditor del propietari o del posse\xc3\xafdor mor\xc3\xb3s. Sovint els petits propietaris o posse\xc3\xafdors, aclaparats pels deutes, es van veure obligats a pagar un arrendament per un termini determinat als seus creditors. Els capitalistes van aprofitar la situaci\xc3\xb3 de pen\xc3\xbaria de la classe posse\xc3\xafdora precarista i dels petits propietaris, i molts d\'aquells van adquirir grans propietats (que a vegades van reunir amb les que ja posse\xc3\xafen). Per\xc3\xb2 la majoria dels capitalistes es van convertir en creditors dels petits propietaris o posse\xc3\xafdors, als quals deixaven la possessi\xc3\xb3 de la terra, per\xc3\xb2 tenia a les seves mans la seva persona i els seus b\xc3\xa9ns, ja que no podia pagar el deute, i havia de servir al creditor, qui, en cas contrari, s\'hagu\xc3\xa9s possessionat de la terra (la Llei Romana havia estat pensada per evitar l\'acumulaci\xc3\xb3 de deutes i fer que pesessin les c\xc3\xa0rregues sobre el posse\xc3\xafdor real de la terra, per la qual cosa s\'havia rebutjat el sistema d\'hipoteca i en cas d\'impagament d\'un deute la propietat havia de passar immediatament a mans del creditor).\n_START_SECTION_\nNova divisi\xc3\xb3 per tribus: els districtes\n_START_PARAGRAPH_\nLes quatre primeres tribus o districtes representaven a les antigues circumscripcions de la ciutat i voltants des del temps del Regne de Roma. Altres setze comprenien els camps o pagaments (pagi) ocupats des de feia temps per fam\xc3\xadlies romanes. L\'\xc3\xbaltim corresponia al districte de Crustumerium, lloc elegit pels plebeus per fundar una nova ciutat. Els votants en les Assemblees de Tribu i els de les Assemblees per Cent\xc3\xbaries eren b\xc3\xa0sicament els mateixos: tots els domiciliats en cada tribu, patricis o plebeus, votaven per tribus, i d\'ells els aptes per al servei militar en les cent\xc3\xbaries. Per\xc3\xb2 en les votacions per tribus desapareixia la distinci\xc3\xb3 entre grans i petits propietaris, i els rics no votaven els primers. A m\xc3\xa9s els tribuns dirigien l\'Assemblea i les votacions._NEWLINE_Aquestes assemblees per tribus van ser reconegudes formalment com valides per la Llei Icilia ( 492 aC, o any 262 de Roma) encara que les seves votacions, els plebiscits romans (del llat\xc3\xad: plebi scita, "el que agrada al poble") no van tenir for\xc3\xa7a de llei. Amb el temps, no obstant aix\xc3\xb2, les votacions tribun\xc3\xadcies van acabar adquirint rang de llei. _NEWLINE_El 486 aC (268 de Roma) el c\xc3\xb2nsol patrici Spurius Cassius Vecellinus va intentar un repartiment de terres, posar fi al sistema d\'ocupacions, i retenir una part de les terres amb un cens a favor del Tresor. Per\xc3\xb2 la noblesa patr\xc3\xadcia s\'hi va oposar tena\xc3\xa7ment i execut\xc3\xa0 el c\xc3\xb2nsol, abandonant-se la llei, per\xc3\xb2 fent cr\xc3\xa9ixer l\'oposici\xc3\xb3 dels plebeus que des d\'aleshores van aprofitar qualsevol ocasi\xc3\xb3 per incrementar el poder dels tribuns, mentre la noblesa intentava destruir la instituci\xc3\xb3._NEWLINE_Cap al 481 aC (273 de Roma) es va privar a un dels c\xc3\xb2nsols (almenys) del dret de designar successor perqu\xc3\xa8 el poble ho eleg\xc3\xads en la Comitia Centuriata. El mateix any un trib\xc3\xba, Gneu Genuci, fou assassinat el mateix dia que anava a llan\xc3\xa7ar l\'acusaci\xc3\xb3 contra els dos c\xc3\xb2nsols. Cap al 471 aC (283 de Roma) a tot tardar, el nombre de tribuns va passar de dos a cinc, potser en ocasi\xc3\xb3 de l\'aprovaci\xc3\xb3 de la Llei Publilia que va concedir l\'elecci\xc3\xb3 dels tribuns al Comitia Tributa presentant-la als Comicis Curials. El 457 aC (297 de Roma) el nombre de tribuns va passar de cinc a deu.\n_START_SECTION_\nLlei de Repetundis i altres lleis\n_START_PARAGRAPH_\nL\'administraci\xc3\xb3 deficient de les prov\xc3\xadncies va portar a la promulgaci\xc3\xb3 de la Llei de Pecuniis Repetundis que preveia el judici dels magistrats (governadors provincials \xc3\xa9s a dir proc\xc3\xb2nsols) acusats d\'administraci\xc3\xb3 dolenta i d\'enriquiment. Des del 149 aC, a proposta del Trib\xc3\xba popular Lluci Calpurni Pis\xc3\xb3 Frugi (del qual el fill Calpurni Pis\xc3\xb3 va ser m\xc3\xa9s tard proc\xc3\xb2nsol a Hisp\xc3\xa0nia, on va morir), es va establir que el judici, en cas de portar-se a terme, no ho seria davant les Assemblees, sin\xc3\xb3 davant una Quaestio perpetua o Comissi\xc3\xb3 permanent, formada per Senadors (els governadors provincials eren tamb\xc3\xa9 Senadors)._NEWLINE_El 139 aC es va establir el vot secret en les Assemblees (Llei Gabinia) per a l\'elecci\xc3\xb3 de magistratures. El 137 aC es va establir el vot secret per a l\'elecci\xc3\xb3 dels Tribunals Populars. El 130 aC es va establir el vot secret per a les iniciatives legislatives. Gaireb\xc3\xa9 simult\xc3\xa0niament, el 129 aC, es va obligar als senadors a renunciar a l\'Equites en ser admesos a les c\xc3\xbaries, amb la qual cosa van ser eliminats del Comicis centuriats on figuraven com cavallers (Llei Tabellaria, Lleis de Gab\xc3\xad, de Casi Long\xc3\xad i de Papiri Carbo)._NEWLINE_Les votacions, tot i la introducci\xc3\xb3 del vot secret, foren sempre entre candidats d\'idees similars. Tots els joves de la noblesa es llan\xc3\xa7aren a la carrera p\xc3\xbablica (cursus honorum). Les magistratures menors eren abundants, per\xc3\xb2 com les altes magistratures eren limitades, per aconseguir-les es precisava desenvolupar el "clientelisme" i la compra de vots. Es va promulgar tamb\xc3\xa9 una llei de reclutament, per\xc3\xb2 com era impopular va ser suprimida.'