b"\n_START_ARTICLE_\nIc\xc3\xa0ria\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nL'illa fou colonitzada per Milet vers el 750 aC; cap al segle VI fou absorbida per Samos i incorporada als dominis de Pol\xc3\xadcrates; la flota persa va desembarcar-hi l'any 490 aC i despr\xc3\xa9s de la guerra l'illa es va incorporar a la lliga D\xc3\xa8lica i fou coneguda per l'anomenat vi de Pramnis, produ\xc3\xaft sobretot a Oinoe; Atenes hi va instal\xc2\xb7lar una guarnici\xc3\xb3 per controlar la ciutat de Samos, sospitosa de voler revoltar-se; Ic\xc3\xa0ria tenia llavors uns tretze mil habitants, per\xc3\xb2 amb la Guerra del Pelopon\xc3\xa8s va comen\xc3\xa7ar a decaure despr\xc3\xa9s d'haver-hi desembarcat els espartans dues vegades. Posteriorment fou atacada per pirates; les ciutats d'Oinoe i Therma es van unir a la segona Confederaci\xc3\xb3 d'Atenes el 387 aC._NEWLINE_El 350 aC un nadiu de l'illa, Ep\xc3\xa0rkides, va escriure'n la hist\xc3\xb2ria, per\xc3\xb2 sense donar dades rellevants: nom\xc3\xa9s es va dedicar a lloar el vi que s'hi produ\xc3\xafa. Despr\xc3\xa9s de la mort d'Alexandre el Gran va esdevenir una base militar i es va construir una torre i una fortalesa a Drakonon, prou ben conservades encara ara. L'illa fou incorporada als dominis romans (prov\xc3\xadncia d'\xc3\x80sia) juntament amb Samos, probablement l'any 129 aC; per\xc3\xb2 els romans, de fet, la van ignorar i va esdevenir un niu de pirates. L'emperador August va lliurar l'illa a Samos amb l'ordre de desenvolupar-la, per\xc3\xb2 ni Estrab\xc3\xb3 ni despr\xc3\xa9s Plini el jove van fer-hi res; nom\xc3\xa9s n'aprofitaren les pastures (el nom Ic\xc3\xa0ria segurament deriva de la paraula j\xc3\xb2nica kara que vol dir 'pastura')._NEWLINE_Durant el per\xc3\xadode bizant\xc3\xad Samos es va ocupar de defensar l'illa. El 1081 l'emperador Aleix Comn\xc3\xa8 va fundar el monestir de Sant Joan a la propera illa de Patmos. A la caiguda de l'imperi, el 1204, les illes de la mar Egea van haver de defensar-se de diversos atacs i a Ic\xc3\xa0ria es van bastir les fortaleses de Paliokastro i Koskino. Al segle seg\xc3\xbcent, des del 1349 o 1350, foren possessi\xc3\xb3 dels Giustiniani, una societat comercial genovesa amb el centre principal a Quios. El 1481, els Giustiniani van abandonar Samos i van donar Ic\xc3\xa0ria als cavallers de Sant Joan, als quals ja havien cedit Cos. Aquestes illes no tenien bons ports i no tenien gaire inter\xc3\xa8s ni per als Giustiniani ni per als otomans. Els cavallers van haver de lliurar l'illa als otomans el 1521.\n_START_SECTION_\nSegle XIX\n_START_PARAGRAPH_\nEls otomans no hi van establir una administraci\xc3\xb3 regular. Era una illa molt pobra i llavors tenia menys de mil habitants. El 1827 l'illa es va revoltar contra els otomans i els van expulsar, per\xc3\xb2 al final de la guerra va quedar fora del territori assignat a Gr\xc3\xa8cia pel protocol de Londres (1830).\n_START_SECTION_\nSegle XX\n_START_PARAGRAPH_\nEl 17 de juliol de 1912, la petita guarnici\xc3\xb3 turca fou expulsada i es va proclamar la independ\xc3\xa8ncia de l'illa, ja que no podia unir-se a Gr\xc3\xa8cia perqu\xc3\xa8 hi havia la Guerra dels Balcans. Ic\xc3\xa0ria fou totalment independent durant cinc mesos. El 14 d'agost de 1914 les ve\xc3\xafnes illes de Furnoi foren incorporades tamb\xc3\xa9 a l'estat lliure d'Ic\xc3\xa0ria. El 4 de novembre de 1912 les forces gregues van arribar a l'illa i el juny de 1913 es va procedir a la incorporaci\xc3\xb3 oficial. Dos sectors de l'illa (al nord i al sud-est) es van disputar la capitalitat. La uni\xc3\xb3 a Gr\xc3\xa8cia no va millorar-ne l'economia local i nom\xc3\xa9s s'hi van produir algunes millores merc\xc3\xa8s a les remeses dels emigrants, que des de final del segle anterior havien marxat a Am\xc3\xa8rica._NEWLINE_Durant la Segona Guerra mundial fou ocupada primer pels italians (1941) i despr\xc3\xa9s pels alemanys (1943). El 1945, al final de la guerra, com que la poblaci\xc3\xb3 simpatitzava amb els comunistes, fou elegida com a lloc de deportaci\xc3\xb3 d'uns tretze mil sospitosos de simpatitzar amb el comunisme._NEWLINE_A partir dels anys seixanta s'hi va desenvolupar el turisme, que actualment \xc3\xa9s la principal activitat de l'illa.\n_START_SECTION_\nGeografia\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s una de les illes del centre del nord de l'Egeu, amb 255 km\xc2\xb2 (99 mi \xc2\xb2) amb una costa de 102 milles (160 km) i una poblaci\xc3\xb3 de 8.312 habitants. La topografia mostra el contrast entre els prats verds escarpats i les roques fer\xc3\xa9stegues. Gran part de l'illa \xc3\xa9s muntanyosa i \xc3\xa9s travessada per les muntanyes Aetheres. La majoria dels pobles es troben a les planes properes a la costa, i nom\xc3\xa9s uns quants s\xc3\xb3n a la muntanya. Ic\xc3\xa0ria t\xc3\xa9 tradici\xc3\xb3 en la producci\xc3\xb3 de vi negre fort. Moltes parts de l'illa estan cobertes de grans arbustos, i aix\xc3\xb2 fa que el paisatge tingui un color verd exuberant. A part de les esp\xc3\xa8cies dom\xc3\xa8stiques i domesticades, hi ha petits animals silvestres com ara martes, ll\xc3\xbadries, cal\xc3\xa0pets i aranyes. El clima d'Ic\xc3\xa0ria \xc3\xa9s mediterrani."