b"\n_START_ARTICLE_\nProte\xc3\xafna pri\xc3\xb2nica cel\xc2\xb7lular\n_START_SECTION_\nEstructura de la prote\xc3\xafna PrP\n  \n    \n      \n        \n          \n          \n            c\n          \n        \n      \n    \n    {\\displaystyle ^{c}}\n  \n nativa\n_START_PARAGRAPH_\nLa PrP (prote\xc3\xafna cel\xc2\xb7lular pri\xc3\xb2nica) \xc3\xa9s una glicoprote\xc3\xafna codificada pel gen autos\xc3\xb2mic dominant PRNP del cromosoma 20. \xc3\x89s sintetitzada al citosol de la c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula, tot i que despr\xc3\xa9s \xc3\xa9s transportada cap al reticle endoplasm\xc3\xa0tic i posteriorment a l'aparell de Golgi, on es modifiquen els seus monosac\xc3\xa0rids i s'hi afegeix un \xc3\xa0cid si\xc3\xa0lic. El seu \xc3\xbaltim dest\xc3\xad \xc3\xa9s la membrana plasm\xc3\xa0tica, on normalment es troba localitzada, b\xc3\xa0sicament a la matriu extracel\xc2\xb7lular._NEWLINE_Pel que fa a la seva estructura, es tracta d'una prote\xc3\xafna constitu\xc3\xafda per una sola cadena pept\xc3\xaddica d'uns 209 amino\xc3\xa0cids i un pont disulfur en l'esp\xc3\xa8cie humana. A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, presenta un empaquetament compacte amb quatre h\xc3\xa8lix alfa (42% h\xc3\xa8lix alfa i 3% l\xc3\xa0mines beta) i oligosac\xc3\xa0rids for\xc3\xa7a complexos units a la prote\xc3\xafna. La PrP \xc3\xa9s hidr\xc3\xb2foba, per\xc3\xb2 soluble quan hi trobem presents quantitats importants de soluts solubles apolars. Tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s de remarcable import\xc3\xa0ncia la seva sensibilitat cap a l'acci\xc3\xb3 de les proteases. \xc3\x89s de la magnitud de 33-35kD._NEWLINE_Normalment, la PrP es presenta ancorada a la superf\xc3\xadcie de les neurones mitjan\xc3\xa7ant una mol\xc3\xa8cula de GPI (glicosilfosfatidilinositol), per tant, es troba molt present en el sistema nervi\xc3\xb3s central i, en concret, se situa en els botons sin\xc3\xa0ptics de les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules neuronals. Tanmateix, encara es desconeix la funci\xc3\xb3 que aquesta prote\xc3\xafna hi duu a terme, tot i que la seva localitzaci\xc3\xb3 fa pensar que pugui estar relacionada amb algun proc\xc3\xa9s sin\xc3\xa0ptic. Tamb\xc3\xa9 s'ha trobat pres\xc3\xa8ncia de la PrP en alguns epitelis excretors, per\xc3\xb2 amb uns \xc3\xadndexs molt inferiors respecte als del cervell._NEWLINE_Estudis recents han tractat d'esbrinar la funci\xc3\xb3 que la prote\xc3\xafna PrP t\xc3\xa9 en el nostre organisme. S'ha demostrat que els nivells d'aquesta prote\xc3\xafna realment mantenen una correlaci\xc3\xb3 amb la diferenciaci\xc3\xb3 de precursors neuronals. En concret, s'ha comprovat que els nivells d'aquesta prote\xc3\xafna estan directament relacionats amb l'augment de la taxa de diferenciaci\xc3\xb3 dels precursors multipotents. De la mateixa manera, tamb\xc3\xa9 s'ha vist que en augmentar aquesta taxa de diferenciaci\xc3\xb3 de les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules neuronals multipotents, s'afavoreix la producci\xc3\xb3 de neurones madures.\n_START_SECTION_\nEstructura de la prote\xc3\xafna patol\xc3\xb2gica (PrP\n  \n    \n      \n        \n          \n          \n            s\n            c\n          \n        \n      \n    \n    {\\displaystyle ^{sc}}\n  \n)\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta prote\xc3\xafna es considera una isoforma de la PrP. Tanmateix, les difer\xc3\xa8ncies entre ambdues s\xc3\xb3n considerables. La PrP o prote\xc3\xafna pri\xc3\xb2nica cel\xc2\xb7lular scrapie es diferencia essencialment de la forma no patol\xc3\xb2gica per la seva estructura consistent principalment en l\xc3\xa0mines beta (43% l\xc3\xa0mines beta, 30% h\xc3\xa8lix alfa). A m\xc3\xa9s, presenta resist\xc3\xa8ncia parcial a les proteases, \xc3\xa9s a dir, que \xc3\xa9s resistent contra l'acci\xc3\xb3 d'aquestes, i \xc3\xa9s insoluble. Aquest fet \xc3\xa9s el que permet diferenciar les dues prote\xc3\xafnes al laboratori. Un altre factor molt important \xc3\xa9s la seva facilitat per degradar-se i formar agregats de plaques amiloides extracel\xc2\xb7lulars, que seran els majors causants de la seva acci\xc3\xb3 patol\xc3\xb2gica. A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, presenta un aspecte de fibril\xc2\xb7les o bastons si \xc3\xa9s purificada per centrifugaci\xc3\xb3. \xc3\x89s de la magnitud de 27-30kD.\n_START_SECTION_\nContagi de l'estructura l\xc3\xa0mina beta i formaci\xc3\xb3 de plaques amiloides\n_START_PARAGRAPH_\nUna prote\xc3\xafna globular en forma d'h\xc3\xa8lix alfa d'una membrana neuronal entra en contacte amb una prote\xc3\xafna PrP, la qual actua d'agent infecci\xc3\xb3s fent que la PrP canvi\xc3\xaf la seva estructura. Aquesta nova estructura estar\xc3\xa0 constitu\xc3\xafda principalment per l\xc3\xa0mines beta, i, per tant, ser\xc3\xa0 plana. Aquest canvi de conformaci\xc3\xb3 provocar\xc3\xa0 que la prote\xc3\xafna PrP esdevingui una prote\xc3\xafna pat\xc3\xb2gena, PrP. Com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia d'aquesta nova conformaci\xc3\xb3, la prote\xc3\xafna mutada no pot ser degradada, per la qual cosa actua com a agent infecci\xc3\xb3s sobre una altra PrP induint el plegament an\xc3\xb2mal de manera exponencial. Aquest proc\xc3\xa9s \xc3\xa9s el causant de l'acumulaci\xc3\xb3 d'agregats de PrP en forma de plaques amiloides, \xc3\xa9s a dir, agregats proteics pat\xc3\xb2gens que s'acumulen en forma de fibres insolubles i que destrueixen les neurones, la qual cosa provoca forats al cervell.\n_START_SECTION_\nTransport fins al cervell\n_START_PARAGRAPH_\nA partir d'una ingesta contaminada, l'agent patogen \xc3\xa9s transportat per l'epiteli intestinal, des d'on entra a les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules M (amb capacitat transportadora de macromol\xc3\xa8cules a trav\xc3\xa9s de c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules de l'epiteli intestinal) mitjan\xc3\xa7ant transcitosi. A continuaci\xc3\xb3, l'agent entra dins de les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules migrat\xc3\xb2ries i dels macr\xc3\xb2fags. Un cop reconegut l'antigen, se sintetitza un antic\xc3\xb2s contra el pri\xc3\xb3. Aquesta immunoglobulina, per\xc3\xb2, no t\xc3\xa9 cap efic\xc3\xa0cia, per la qual cosa el pri\xc3\xb3 \xc3\xa9s transportat pel sistema immunitari i s'acumula a la melsa i als ganglis limf\xc3\xa0tics, els quals estan en contacte amb nervis. Aquest fet provoca la transmissi\xc3\xb3 dels prions al teixit nervi\xc3\xb3s, afectant greument el cervell de l'organisme hoste. La mort neuronal que provoca el pri\xc3\xb3 es produeix perqu\xc3\xa8 les PrP s\xc3\xb3n insolubles i resistents a les proteases (agents digestius dels lisosomes). Per aix\xc3\xb2, les PrP s'acumulen als lisosomes, incapa\xc3\xa7os de degradar-les, de manera que augmenten de volum fins que es produeix la lisi d'aquests org\xc3\xa0nuls. Com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, els fluids de car\xc3\xa0cter \xc3\xa0cid que estaven continguts als lisosomes s'alliberen pel medi intracel\xc2\xb7lular, provocant aix\xc3\xad la mort de la c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula.\n_START_SECTION_\nQu\xc3\xa8 \xc3\xa9s un pri\xc3\xb3?\n_START_PARAGRAPH_\nEls prions s\xc3\xb3n les prote\xc3\xafnes que actuen com a agents infecciosos en abs\xc3\xa8ncia d'\xc3\xa0cids nucleics, \xc3\xa9s a dir, sense necessitat d'ADN o ARN, com \xc3\xa9s el cas de la mutaci\xc3\xb3 en la PrP que comporta l'aparici\xc3\xb3 de la mutaci\xc3\xb3 PrP. Aquestes prote\xc3\xafnes, que m\xc3\xa9s concretament s\xc3\xb3n psialoprote\xc3\xafnes, presenten alteracions en la seva estructura secund\xc3\xa0ria, de manera que aix\xc3\xb2 es tradueix en un plegament erroni de la seva estructura terci\xc3\xa0ria._NEWLINE_La majoria d'agents infecciosos coneguts, com ara virus, bacteris o fongs, contenen \xc3\xa0cids nucleics i altres biomol\xc3\xa8cules org\xc3\xa0niques, mentre que els prions tan sols estan formats per amino\xc3\xa0cids i no presenten cap mena de material gen\xc3\xa8tic._NEWLINE_Els prions s\xc3\xb3n els causants de les encefalopaties espongiformes transmissibles en una gran diversitat de mam\xc3\xadfers. Entre elles s'inclouen l'encefalopatia espongiforme bovina, popularment coneguda com la 'malaltia de les vaques boges', la qual afecta bovins; i la malaltia de Creutzfeldt-Jakob, incident en humans._NEWLINE_Aquestes prote\xc3\xafnes mutades, els prions, formen agregats supramoleculars i s\xc3\xb3n pat\xc3\xb2genes a causa de la conformaci\xc3\xb3 alternativa que adquireixen, rica en l\xc3\xa0mines beta i, a m\xc3\xa9s, autoreproduibles._NEWLINE_Els prions es propaguen mitjan\xc3\xa7ant la transmissi\xc3\xb3 de prote\xc3\xafnes an\xc3\xb2males amb plegaments incorrectes. Quan un pri\xc3\xb3 entra en un organisme sa, actua sobre la forma normal del mateix tipus de prote\xc3\xafna existent a l'organisme, de manera que en modifica l'estructura i la converteix en un pri\xc3\xb3. Aquesta transformaci\xc3\xb3 de prote\xc3\xafnes normals a prions es va repetint de forma successiva de la m\xc3\xa0 dels nous prions que s'acaben de formar, provocant una reacci\xc3\xb3 en cadena que genera creixents quantitats de la prote\xc3\xafna pri\xc3\xb2nica._NEWLINE_Tots els prions que es coneixen indueixen a la formaci\xc3\xb3 d'amiloides plegats, en els quals actuen polimerases formant un agregat que consisteix en l\xc3\xa0mines beta molt properes entre si. Cal tenir en compte que la propagaci\xc3\xb3 del pri\xc3\xb3 dep\xc3\xa8n de la pres\xc3\xa8ncia de la prote\xc3\xafna normalment plegada a la qual altres prions poden induir el plegament patol\xc3\xb2gic. D'aquesta manera, els organismes que no expressen la forma normal de la prote\xc3\xafna pri\xc3\xb2nica, no podran desenvolupar o transmetre aquest trastorn.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xadmptomes\n_START_PARAGRAPH_\nDonat que cursa de forma molt similar a alguns tipus de dem\xc3\xa8ncia, els primers s\xc3\xadmptomes de la MCJ no difereixen gaire dels presentats per aquestes, tot i que s\xc3\xad que avancen molt m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pidament. Es pot destacar la p\xc3\xa8rdua de mem\xc3\xb2ria a curt termini, els canvis de personalitat, la p\xc3\xa8rdua del raonament i els problemes de coordinaci\xc3\xb3 muscular._NEWLINE_A mesura que avan\xc3\xa7a la malaltia, es pot presentar ceguera i problemes de bufeta. S'acaba per perdre la capacitat de la parla i molt sovint s'entra en coma quan la malaltia ja ha avan\xc3\xa7at massa.\n_START_SECTION_\nCauses\n_START_PARAGRAPH_\nEs creu que la malaltia \xc3\xa9s causada per un canvi conformacional de la prote\xc3\xafna pri\xc3\xb2nica PrP, que modificaria la conformaci\xc3\xb3 de la forma soluble cel\xc2\xb7lular normal, PrP, per a donar la configuraci\xc3\xb3 t\xc3\xb2xica, PrP, que polimeritza en fibres amiloides insolubles que causen les patologies neuronals._NEWLINE_La PrP \xc3\xa9s codificada en humans per un gen situat al bra\xc3\xa7 dret curt del cromosoma 20. Les seves mutacions donen lloc a patologies com la S\xc3\xadndrome de Gerstmann-Str\xc3\xa4ussler, la MCJ heredit\xc3\xa0ria o l'insomni familiar fatal.\n_START_SECTION_\nTractament\n_START_PARAGRAPH_\nActualment, no es disposa d'un tractament efectiu per a aquesta malaltia.\n_START_SECTION_\nEl descobriment de Stanley B. Prusiner\n_START_PARAGRAPH_\nStanley Ben Prusiner (Des Moines, Iowa, 28 de maig de 1942) \xc3\xa9s un bioqu\xc3\xadmic, neur\xc3\xb2leg i professor universitari nord-americ\xc3\xa0 guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1997. \xc3\x89s el descobridor del pri\xc3\xb3 format per prote\xc3\xafnes PrP, i com a tal, \xc3\xa9s un dels protagonistes pel que fa al coneixement de la malaltia de Creutzfeldt-Jakob._NEWLINE_\xe2\x80\x9cLa meva hist\xc3\xb2ria no \xc3\xa9s at\xc3\xadpica a la de molts americans\xe2\x80\x9d, escriu el mateix Stanley Prusiner en la seva autobiografia. Nascut el 28 de maig de 1942 a Des Moines, fill de Lawrence Prusiner i Miriam Spigel, va ser batejat amb el nom del germ\xc3\xa0 menor del seu pare. Pocs anys despr\xc3\xa9s del seu naixement, la fam\xc3\xadlia es trasllad\xc3\xa0 a Boston, i en finalitzar la Segona Guerra Mundial, retornen a Des Moines. No obstant, el 1952 es traslladen a Cincinnati, que \xc3\xa9s on Prusiner va cr\xc3\xa9ixer. En aquesta ciutat es matricul\xc3\xa0 a l'institut Walnut Hills. Per\xc3\xb2 el pas a la Universitat de Pennsilv\xc3\xa0nia el 1960 fou, per a Stanley Prusiner, un pas decisiu. Es trob\xc3\xa0 immers en un ambient intel\xc2\xb7lectual molt estimulant, envoltat de professors de gran prestigi i receptius a les propostes dels seus alumnes. Despr\xc3\xa9s de quatre anys d'estudi i recerca bioqu\xc3\xadmica, finalment obtingu\xc3\xa9 el seu grau universitari en bioqu\xc3\xadmica i medicina. Prusiner dugu\xc3\xa9 a terme les pr\xc3\xa0ctiques de medicina a la Universitat de Calif\xc3\xb2rnia, San Francisco. El 1968 coneix en aquesta mateixa ciutat a la seva futura esposa, Sandy Turk, que treballava com a professora de matem\xc3\xa0tiques, i amb la qual tindria dues filles. Poc despr\xc3\xa9s, es despla\xc3\xa7\xc3\xa0 al National Institutes of Health, on estudi\xc3\xa0 les glutaminases d'E. Coli._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de tres anys al NIH, Prusiner retorn\xc3\xa0 a la Universitat de Calif\xc3\xb2rnia, San Francisco, per convertir-se en resident de neurologia. El 1974 es converteix en professor de neurologia i bioqu\xc3\xadmica, i des d'aleshores ha estat implicat en projectes de diverses facultats i universitats.\n_START_SECTION_\nRecerca cient\xc3\xadfica: prions\n_START_PARAGRAPH_\nPassats dos mesos des de l'inici de la seva formaci\xc3\xb3 com a intern de medicina a la Universitat de Calif\xc3\xb2rnia, San Francisco, comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a tractar una pacient que presentava una p\xc3\xa8rdua de mem\xc3\xb2ria progressiva i dificultat per realitzar feines rutin\xc3\xa0ries. Prusiner assegur\xc3\xa0 anys despr\xc3\xa9s que el sorprengu\xc3\xa9 el fet que la pacient s'estigu\xc3\xa9s morint d'una \xe2\x80\x9cinfecci\xc3\xb3 lenta\xe2\x80\x9d coneguda com la malaltia de Creutzfeldt-Jakob, l'origen de la qual era desconegut. A partir d'aquest cas, com m\xc3\xa9s llegia sobre la malaltia m\xc3\xa9s interessat es mostrava a descobrir-ne l'origen. El 1974 va acceptar el lloc de professor assistent ofert per Robert Fishman, cap del Departament de Neurologia de la Universitat de Calif\xc3\xb2rnia de San Francisco, i va comen\xc3\xa7ar a realitzar els seus experiments de laboratori sobre el scrapie, malaltia del tipus encefalopatia espongiforme transmissible que afecta animals de les esp\xc3\xa8cies ovina i caprina. Per aconseguir fons, va sol\xc2\xb7licitar una beca al NIH que li va ser concedida i va comen\xc3\xa7ar a treballar al costat de William Hadlow i Carl Eklund, per intentar esclarir el comportament de l'agent causant de la malaltia. Al principi es creia que l'origen de la malaltia seria un petit virus, per la qual cosa va quedar absolutament sorpr\xc3\xa8s quan les dades van mostrar que es tractava de prote\xc3\xafnes sense \xc3\xa0cid nucleic o ADN. Tot i les dificultats econ\xc3\xb2miques per les que passava el projecte, es van aconseguir nous patrocinadors i l'equip de Prusiner es va anar refermant cada vegada m\xc3\xa9s sobre l'origen proteic de la malaltia._NEWLINE_El 1982 Prusiner enuncia el descobriment de l'agent patogen causant d'aquesta malaltia, que no era ni un virus, bacteri o microorganisme, sin\xc3\xb3 una nova entitat que Prusiner va anomenar pri\xc3\xb3, una mol\xc3\xa8cula de prote\xc3\xafna an\xc3\xb2mala, aparentment reprodu\xc3\xafble dins les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules nervioses sense assist\xc3\xa8ncia d'un \xc3\xa0cid nucleic. Prusiner va resumir el seu efecte de forma gr\xc3\xa0fica: \xe2\x80\x9cL'acumulaci\xc3\xb3 de prions en el cervell genera grans buits en aquest que li donen l'aparen\xc3\xa7a d'un formatge su\xc3\xads\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nOposici\xc3\xb3 cient\xc3\xadfica\n_START_PARAGRAPH_\nDurant molts anys, la comunitat cient\xc3\xadfica va considerar Stanley Prusiner una mena d'\xe2\x80\x9cheretge\xe2\x80\x9d, ja que defensava l'exist\xc3\xa8ncia d'un nou agent infecci\xc3\xb3s: el pri\xc3\xb3, una prote\xc3\xafna sense material gen\xc3\xa8tic, causant, entre altres malalties, del \xe2\x80\x9cmal de les vaques boges\xe2\x80\x9d i de la seva variant humana, la malaltia de Creutzfeldt-Jakob. \xe2\x80\x9cEls vir\xc3\xb2legs van reaccionar amb incredulitat i alguns dels investigadors que tamb\xc3\xa9 hi estaven treballant estaven irritats\xe2\x80\x9d, recorda en la seva autobiografia. Si es trobava \xc3\xa0cid nucleic en l'agent, la paraula pri\xc3\xb3 deixaria de tenir sentit. Els cient\xc3\xadfics van buscar amb obstinaci\xc3\xb3 aquest ADN, per\xc3\xb2 no es va trobar rastre d'\xc3\xa0cid nucleic en l'agent causant de la malaltia, la qual cosa confirm\xc3\xa0 la teoria de Prusiner. L'any 1997 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia \xe2\x80\x9cpel descobriment del pri\xc3\xb3, un nou principi biol\xc3\xb2gic d'infecci\xc3\xb3\xe2\x80\x9d. El reconeixement impl\xc3\xadcit en aquest premi a la seva recerca al voltant del mal de les vaques boges no fou exempt de pol\xc3\xa8mica i molts dels seus companys de professi\xc3\xb3 el van considerar infundat i prematur."