b'\n_START_ARTICLE_\nHurons\n_START_SECTION_\nOrigen del mot huron\n_START_PARAGRAPH_\nEls primers francesos digueren "les Hurons" als wendats a causa de llurs cabells tallats com en els caps de porc senglar, "hures de sangliers".\n_START_SECTION_\nDemografia\n_START_PARAGRAPH_\nA comen\xc3\xa7ament del segle XVIII era una poderosa confederaci\xc3\xb3 formada per 20.000 wendats (1621), 8.000 tionontatis (1621), 10.000 attawendaroks (1600) i 600 wenros (1639). La guerra del 1650 amb la Confederaci\xc3\xb3 Iroquesa els va delmar molt\xc3\xadssim, de manera que el 1653 nom\xc3\xa9s restaven uns 500 attawendaroks a Pennsilv\xc3\xa0nia i un miler de wendats i tionontatis. El 1990 hi havia 2.648 hurons a la reserva Wendake de Loretteville (Quebec), i uns 3.045 escampats pels EUA, principalment a l\'antiga reserva Wyandotte (Oklahoma), d\'on passaren de 824 el 1960 a 385 el 1990._NEWLINE_La seva llengua est\xc3\xa0 extinta. El darrer parlant de wendat va morir el 1912 a Lorette._NEWLINE_Segons dades de la BIA del 1995, hi havia a la Reserva Wyandotte 1.712 habitants (3.666 apuntats al rol tribal). Segons dades del cens dels EUA del 2000, hi havia 1.850 purs, 139 barrejats amb altres tribus, 1.380 barrejats amb altres races i 162 amb altres races i altres tribus, en total 3.531 individus. Al Quebec hi ha 2.975 a la reserva Wendate, dels quals nom\xc3\xa9s 1.277 residents. En total 6.506 individus.\n_START_SECTION_\nCostums\n_START_PARAGRAPH_\nVivien en ciutats fortificades amb estacades i cases comunals fetes d\'escor\xc3\xa7a d\'om. Conreaven tabac a gran escala, moresc i p\xc3\xa8sols, ca\xc3\xa7aven i pescaven. I qual la terra s\'esterilitzava, emigraven vers un altre indret. Es dividien en clans, fratries, fam\xc3\xadlies, tribus i federacions. La dona tenia molta import\xc3\xa0ncia i posse\xc3\xafen un bon codi de lleis, alhor aque havien desenvolupat molt el dret personal. Llur vida religiosa, similar a la dels iroquesos, inclo\xc3\xafa cerim\xc3\xb2nies, balls i sacrificis. Entre d\'altres, celebraven la festa de guerra Ononharoia ("posar el cervell al rev\xc3\xa9s") i feien el crit de guerra Wii, amb cants, insults i baralles; era preparada per les dones i el seu origen \xc3\xa9s atribu\xc3\xaft a un gegant que els hurons van trobar als marges d\'un llac. Com que no obtingueren una resposta amable a la seva salutaci\xc3\xb3, un d\'ells el va ferir al front i ell va sembrar la disc\xc3\xb2rdia._NEWLINE_Pel que fa als seus or\xc3\xadgens, creien que Aataensic, una dona que vivia en el cel, va tenir dos fills, Iouskiha i Tawiscaron; ambd\xc3\xb3s van crear el m\xc3\xb3n, per\xc3\xb2 finalment es barallaren. Venc\xc3\xa9 Iouskiha, i se\xe2\x80\x99l considera pare de tots els hurons. Creien en Oki, el cel, al qual li oferien sacrificis cruents de presoners, qui eren torturats fins a la mort (procuraven que no es morissin abans de sortir el sol) i es menjaven ritualment el cad\xc3\xa0ver. Atacaven els campaments seneca a la recerca de presoners i dones, per\xc3\xb2 pretenien fer proeses, no matances. Endem\xc3\xa9s, els presoners de guerra que es trobaven joves i sans sovint eren adoptats per la tribu per tal de substituir els guerrers morts en combat. Llur arma era una ma\xc3\xa7a amb cap de pedra o de fusta, substitu\xc3\xafda m\xc3\xa9s tard pel tomahawk.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer blanc que els va visitar fou el bret\xc3\xb3 Jacques Cartier el 1534, qui travess\xc3\xa0 tot el Saint Laurent el 1534. Es calcula que pels volts del 1590 els clans de l\'Os, Corda, Roca i Ant\xc3\xadlop s\'uniren per tal de formar la Confederaci\xc3\xb3 Wendat._NEWLINE_Malgrat el paper desenvolupat pel capitost wendat Deganawida i l\'attawendarok Djigonsasen en la fundaci\xc3\xb3 de la Confederaci\xc3\xb3 iroquesa, eren enemics mortals de la confederaci\xc3\xb3. El 1609 foren visitats per Samuel de Champlain, qui els ofer\xc3\xad ajut dels agnonha (homes de ferro) contra els atacs mohawk, i aix\xc3\xad venceren a les batalles de Ticonderoga i de Lac Champlain. Fins i tot un d\'ells, anomenat Savignon, va visitar Fran\xc3\xa7a amb Champlain el 1611. Tamb\xc3\xa9 reberen des del 1621 la visita dels missioners francesos (Le Caron fou el primer el 1615, i va descriure els sacrificis rituals amb tortures), i el 1634 dels jesu\xc3\xaftes._NEWLINE_ Els calcularen a m\xc3\xa9s de 35.000 individus, per\xc3\xb2 el 1625 i el 1640 patiren dues epid\xc3\xa8mies de verola, fruit dels contactes amb els europeus, que els redu\xc3\xad a 10.000 individus. L\'hur\xc3\xb3 Amantacha (1610-1636) fou batejat i ajud\xc3\xa0 els jesu\xc3\xaftes, ra\xc3\xb3 per la qual fou assassinat pels iroquesos. Per si no s\'hi hagu\xc3\xa9s prou, entre el 1642 i el 1653 esclat\xc3\xa0 entre ells i els iroquesos l\'anomenada Guerra del Castor, esperonada des de bastidors per francesos i anglesos, que anhelaven el control de la zona. Els iroquesos havien exterminat els castors de llurs territoris i en necessitaven m\xc3\xa9s pel comer\xc3\xa7 de pells amb brit\xc3\xa0nics i neerlandesos. Fou una de les guerres inter\xc3\xadndies m\xc3\xa9s cruentes, i represent\xc3\xa0 gaireb\xc3\xa9 l\'exterminaci\xc3\xb3 dels hurons. El 1677 nom\xc3\xa9s en restaven 500, encara que el 1656 els hurons captius entre els seneca constitu\xc3\xafen un llogarret sencer, i n\'hi havia m\xc3\xa9s de mil entre els onondaga. _NEWLINE_Els supervivents fugiren el 1649 als marges del Misissippi, des de l\'illa de Manitoulin fins a Mackinaw i Green Bay (el centre principal era Petun, a l\'illa Michilimackinac, al llac Michigan), i el 1661 uns 500 fundarien el llogarret Chequamigon amb els jesu\xc3\xaftes. Per\xc3\xb2 hi foren atacats des del 1670 pels sioux i el 1677 hagueren de tornar a Mackinaw. El 1702 s\'establirien a Detroit amb els missioners jesu\xc3\xaftes francesos, per\xc3\xb2 el 1723 hagueren de passar pel tr\xc3\xa0ngol humiliant de demanar l\'admissi\xc3\xb3 a la Confederaci\xc3\xb3 iroquesa. El 1745, finalment, constituirien un llogarret a Sandusky (Ohio), on adoptaren el nom de wyandots. El seu cap, Orontony, per\xc3\xb2, el 1747 se n\'an\xc3\xa0 amb cent guerrers a Indiana. Per altra banda, el 28 de juny del 1650 un altre grup de 400 hurons part\xc3\xad al Quebec amb els francesos i cercaria diversos empla\xc3\xa7aments: Orleans (1651-1656), Beauport (1668-1689) i Lorette (1673). _NEWLINE_El 1772 els francesos els cediren 1.352 acres i hi formaren l\'establiment de Quarante Arpentres, vora Lorette. El 1851 el govern canadenc els don\xc3\xa0 9.600 acres m\xc3\xa9s a Cabane d\'Automne. Ambd\xc3\xb3s, per\xc3\xb2, els van vendre al govern canadenc el 1903 i el 1904 respectivament, i tornaren a Loretteville._NEWLINE_Pel que fa als dels EUA, donaren suport a Pontiac en la guerra del 1763; el 1782 foren subjugats pel coronel Crawford i el 1789 signarien el primer tractat amb els EUA juntament amb els sauk i fox, ottawa, lenape i potawatomi. El 3 d\'agost del 1795 en signaren un altre pel qual tenien llibertat de cacera en les terres cedides als EUA, de manera que el 1805 cediren llurs terres a Sandusky i marxaren cap a Ohio. Durant la Guerra del 1812 donaren suport Tecumseh, per\xc3\xb2 el 22 de juliol del 1814 signaren un pacte d\'amistat amb els EUA. Tot i aix\xc3\xad, els imposaren el Tractat del 1815 pel qual cedien els terres entre Ohio i Michigan. _NEWLINE_El 29 de setembre del 1817 signaren el Tractat de Rapids of Maumee, pel qual les terres \xc3\xadndies no eren subjectes a impostos i rebien 5.000 acres a Michigan. Tanmateix, el 1818 les van vendre per traslladar-se a Upper Sandusky (Ohio) i als marges del Llac Hur\xc3\xb3. El 1842 es van veure obligats a vendre novament les teres i a traslladar-se a Kansas, fins que el 1867 les van vendre i s\'establiren definitivament a una reserva de Territori Indi (Oklahoma). El 1875 els seus delegats Matthew Mudeater i Nicholas Cotter temptaren d\'evitar la p\xc3\xa8rdua de terres, per\xc3\xb2 des del 1890, la reserva fou dividida en parcel\xc2\xb7les individuals de 160 acres per individu, fins que el 1901 fou abolida definitivament._NEWLINE_El 1973 es public\xc3\xa0 l\'estudi First among the hurons on s\'analitza els problemes de la reserva de Lorette. L\'autor fou Max Gros-Louis, cap dels hurons de Quebec el 1964-1984 i novament des del 1987. Ha estat el sol cap indi a donar suport a una eventual independ\xc3\xa8ncia del Quebec, ja que la gran majoria s\xc3\xb3n franc\xc3\xb2fons. El 1988 vivien 959 a la reserva i 1.051 m\xc3\xa9s als voltants, dedicats majorit\xc3\xa0riament a fabricar canoes de fusta. Pel que fa als dels EUA, m\xc3\xa9s dispersos, el 1986 els dirigents Leaford Bearskin i Jim Bland protestaren davant les autoritats per les restriccions que patien els hurons en atenci\xc3\xb3 sanit\xc3\xa0ria.'