b"\n_START_ARTICLE_\nFront Popular d'Est\xc3\xb2nia\n_START_SECTION_\nCreaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nL'1 i 2 d'abril del 1988 sis organitzacions d'artistes que reclamaven liberalitzaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica i autonomia econ\xc3\xb2mica s'ajuntaren amb joves reformadors comunistes i opositors moderats per presentar un programa d'acci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica, per\xc3\xb2 no es constituiria com a partit fins al 13 d'abril. Entre els fundadors hi havia l'arquitecte Ignar Fjuk, la fil\xc3\xb2sofa Klara Hallak, el soci\xc3\xb2leg Igor Gryazin, el membre de l'EMS Siim Kallas, l'historiador Edgar Saavisaar, qui dirigia el programa de televisi\xc3\xb3 M\xc3\xb5tleme veel de suport a les reformes, l'enginyer Rein Taame, el ge\xc3\xb2graf Andres Tarand, el qu\xc3\xadmic Mart Tarmak, Marju Lauristin i Mati Hint. El seu programa va incloure l'extensi\xc3\xb3 arreu d'Est\xc3\xb2nia dels drets econ\xc3\xb2mics i pol\xc3\xadtics, aturar el flux d'immigrants, rehabilitar les v\xc3\xadctimes de l'estalinisme, independ\xc3\xa8ncia cultural i recuperar els s\xc3\xadmbols tradicionals estonians._NEWLINE_L'11 de setembre de 1988 organitzar\xc3\xa0 una manifestaci\xc3\xb3 on hi participaran 300.000 persones. L'u d'octubre es formalitzar\xc3\xa0 com a grup pol\xc3\xadtic i nomenar\xc3\xa0 president el veterinari i membre de l'Acad\xc3\xa8mia de Ci\xc3\xa8ncies d'Est\xc3\xb2nia Arnold R\xc3\xbc\xc3\xbctel. A les primeres eleccions al Soviet Suprem de l'URSS de 1989 obtindr\xc3\xa0 15 dels 36 escons que corresponien a Est\xc3\xb2nia, uns altres dos corresponien als ecologistes Toomas Frey i Juhar Aar, i la resta al Partit Comunista d'Est\xc3\xb2nia, majorit\xc3\xa0riament als candidats reformistes._NEWLINE_El 23 d'agost del 1989 es va fer una cadena humana de 600 kil\xc3\xb2metres que unia Tallinn, Riga i V\xc3\xadlnius per celebrar el 50\xc3\xa8 Aniversari del Pacte Molotov-Ribbentrop i reclamar la independ\xc3\xa8ncia dels pa\xc3\xafsos b\xc3\xa0ltics, amb una participaci\xc3\xb3 massiva. Aix\xc3\xb2 provocaria que el 24 de desembre del 1989 el Congr\xc3\xa9s de Diputats de l'URSS declar\xc3\xa9s nul i sense efectes els protocols secrets del Pacte Molotov-Ribbentrop._NEWLINE_El 2 de febrer del 1990 va convocar una manifestaci\xc3\xb3 a Tallinn per commemorar el 70\xc3\xa8 Aniversari del Tractat de Tartu, pel qual l'URSS reconeixia la independ\xc3\xa8ncia estoniana. L'11 de mar\xc3\xa7 va convocar el Congr\xc3\xa9s d'Est\xc3\xb2nia, que havia de preparar el proc\xc3\xa9s per tal d'assolir constitucionalment la independ\xc3\xa8ncia d'Est\xc3\xb2nia, i el 18 de mar\xc3\xa7 va guanyar les eleccions al Soviet Suprem d'Est\xc3\xb2nia de 1990, cosa que li va permetre dirigir el proc\xc3\xa9s estoni\xc3\xa0 vers la independ\xc3\xa8ncia.\n_START_SECTION_\nProc\xc3\xa9s cap a la independ\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nEl 29 de mar\xc3\xa7 Arnold R\xc3\xbc\xc3\xbctel fou nomenat cap del soviet suprem estoni\xc3\xa0, Edgar Savisaar fou encarregat de formar govern, amb Lennart Meri (afers exteriors) i Rein Miller (finances). El 30 de mar\xc3\xa7 del 1990 el nou Soviet Suprem declar\xc3\xa0 que el poder sovi\xc3\xa8tic era il\xc2\xb7legal a Est\xc3\xb2nia, i proclam\xc3\xa0 un per\xc3\xadode de transici\xc3\xb3 per tal de restaurar la Rep\xc3\xbablica d'Est\xc3\xb2nia en un pla d'independ\xc3\xa8ncia gradual._NEWLINE_L'abril el parlament abol\xc3\xad el servei social obligatori i el substitu\xc3\xad per una prestaci\xc3\xb3 social, alhora que es creava les bases per una nova policia i forces de l'ordre, i intensificava la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb els altres pa\xc3\xafsos b\xc3\xa0ltics. Tamb\xc3\xa9 deix\xc3\xa0 de pagar al tresor sovi\xc3\xa8tic, s'inici\xc3\xa0 la transici\xc3\xb3 vers una economia de lliure mercat, es liberalitzaren els preus, es privatitzaren les empreses petites i imposaren una frontera econ\xc3\xb2mica amb R\xc3\xbassia. El 8 de maig els s\xc3\xadmbols de l'antiga RSS d'Est\xc3\xb2nia foren abolits, alhora que el pa\xc3\xads passava a anomenar-se oficialment Eesti Vabarik (Rep\xc3\xbablica d'Est\xc3\xb2nia). Els russos, agrupats en l'Intermoviment, van oposar-se, i el 27 de maig el parlament va respondre aprovant mesures restrictives contra la immigraci\xc3\xb3 russa. El desembre del 1990 anunciare que Est\xc3\xb2nia no signaria el Tractat de la Uni\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nRuptura del Front\n_START_PARAGRAPH_\nUn cop reconeguda la independ\xc3\xa8ncia estoniana per la Uni\xc3\xb3 Europea i EUA, molts dels dirigents del Front l'abandonaren per tal de formar els seus propis partits pol\xc3\xadtics. Tot i aix\xc3\xad, assol\xc3\xad presentar-se com a partit a les eleccions legislatives estonianes de 1992 dirigits per Rein Taagepera, i assoliren el 12,2% dels vots i 15 escons. Taagepera tamb\xc3\xa9 fou candidat a les eleccions presidencials estonianes de 1992, per\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s assol\xc3\xad 109.743 vots (23,7%). Cap al 1994 desaparegu\xc3\xa9 com a for\xc3\xa7a pol\xc3\xadtica i els seus membres s'integraren en el Partit del Centre Estoni\xc3\xa0."