b'\n_START_ARTICLE_\nPer\xc3\xadode rom\xc3\xa0 a Catalunya\n_START_SECTION_\nEls pactes entre els romans i els cabdills ind\xc3\xadgenes\n_START_PARAGRAPH_\nEntre el 218 aC, data del desembarcament a Emporion, i el 197 aC, any de la primera organitzaci\xc3\xb3 administrativa del territori en dues prov\xc3\xadncies, ens trobem amb una etapa militar de pura conquesta territorial. Els pobles de la costa es mostraren des de bon principi favorables a l\'acci\xc3\xb3 romana, ja que, entre altres raons, patien sovint les incursions de les tribus filop\xc3\xbaniques de l\'interior. Escipi\xc3\xb3 l\'Afric\xc3\xa0 va establir pactes personals amb els cabdills ib\xc3\xa8rics de la costa llevantina i l\'actual Catalunya, tal com ja havien fet Gneu i Publi anys enrere. Els pactes no eren entre estructures pol\xc3\xadtiques o "nacions", per la qual cosa, en morir un dels dos contractants, finalitzava la relaci\xc3\xb3 de fidelitat i sovint esclataven rebel\xc2\xb7lions. Els romans aprofitaven la deuotio ib\xc3\xa8rica, mitjan\xc3\xa7ant la qual els guerrers es lligaven al seu cap fins a la mort, per crear clienteles entre la societat ib\xc3\xa8rica. En comptes de la paraula rex (rei), tan desagradable per a la mentalitat romana, Escipi\xc3\xb3 va crear el t\xc3\xadtol d\xe2\x80\x99imperator (el qui mana) perqu\xc3\xa8 fos utilitzat pels ind\xc3\xadgenes en referir-se a ell._NEWLINE_Durant els primers anys de la seva pres\xc3\xa8ncia, s\'havien exigit ostatges als ind\xc3\xadgenes per assegurar-ne la fidelitat. Els cabdills que s\'havien destacat per la seva afecci\xc3\xb3 al b\xc3\xa0ndol dels conqueridors adquiririen com a premi la ciutadania romana i prenien el nom del cap al qual havien servit. Una de les cl\xc3\xa0usules dels tractats era que els soldats que estaven al servei d\'aquests caps ind\xc3\xadgenes passaven a formar part de les tropes auxiliars de l\'ex\xc3\xa8rcit rom\xc3\xa0, i tamb\xc3\xa9 eren recompensats despr\xc3\xa9s del seu servei amb la ciutadania romana. Alguns ind\xc3\xadgenes podien ser acollits en l\'orde eq\xc3\xbcestre i fins i tot arribar a ser senadors. Els romans, igual que els cartaginesos i tots els altres pobles de l\'antiguitat, practicaren una pol\xc3\xadtica de saqueig de quasi totes les ciutats que prenien amb el resultat de grans botins i massacres de la poblaci\xc3\xb3 conquerida. Per altra banda, aconseguiren tamb\xc3\xa9 una gran quantitat d\'esclaus en aquestes guerres, que aviat foren comercialitzats pels mangones (mercaders de persones)._NEWLINE_El 206 aC cauria la gran ciutat fen\xc3\xadcia de Gadir i es completava el domini rom\xc3\xa0 sobre les possessions p\xc3\xbaniques. Es va produir una sublevaci\xc3\xb3 dels reietons Ind\xc3\xadbil i Mandoni contra Escipi\xc3\xb3, que no fou sufocada fins al 205 aC.\n_START_SECTION_\nLes primeres mesures de control del territori\n_START_PARAGRAPH_\nEl 206 aC, despr\xc3\xa9s de la conquesta de Gadir, que significa la derrota dels cartaginesos a s\xc3\xb2l hisp\xc3\xa0nic, la rep\xc3\xbablica romana decideix incorporar definitivament la pen\xc3\xadnsula als seus dominis, per explotar la seva gran riquesa minera en metalls com or, plata i coure, amb la confian\xc3\xa7a a Escipi\xc3\xb3 l\'Afric\xc3\xa0 dels assumptes d\'Hisp\xc3\xa0nia, i es funda Italica, la primera ciutat romana amb veterans de l\'ex\xc3\xa8rcit. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s que Marc Juni Sil\xc3\xa0 acab\xc3\xa9s d\'expulsar els cartaginesos de la pen\xc3\xadnsula hisp\xc3\xa0nica, s\'hi establiren dues legions a fi de controlar l\'ordre, fins al 201 aC, en qu\xc3\xa8 segons alguns autors nom\xc3\xa9s n\'hi roman una de sola. Es va sotmetre el territori al pagament de tributs i es reorganitz\xc3\xa0 en dues prouinciae des del 197 aC. Despr\xc3\xa9s de sufocar la gran revolta ind\xc3\xadgena, s\'establiren nombrosos llocs de vigil\xc3\xa0ncia, juntament amb els presidis ja existents d\'Emporion i Tarraco, acompanyats d\'una gran pres\xc3\xa8ncia militar.\n_START_SECTION_\nPresidis, llocs de vigil\xc3\xa0ncia i efectius militars\n_START_PARAGRAPH_\nEn el sistema republic\xc3\xa0 ancestral, els legionaris eren els petits propietaris de terres. Al necessitar-se m\xc3\xa9s camperols-soldats per les necessiats de la rep\xc3\xbablica, si desapareixien els camperols lliures, l\'exist\xc3\xa8ncia mateixa de l\'ex\xc3\xa8rcit perilla, i aix\xc3\xb2 fou solucionat per les reformes de Gai Mari, que cre\xc3\xa0 un ex\xc3\xa8rcit professional a finals del segle II aC i assign\xc3\xa0 terres als veterans._NEWLINE_L\'ex\xc3\xa8rcit rom\xc3\xa0 s\'alimentava nom\xc3\xa9s amb els productes agr\xc3\xadcoles locals (el blat iber), i d\'aqu\xc3\xad el gran nombre de camps de sitges datats en aquesta \xc3\xa8poca. A Roma li interessava tenir controlada la nostra zona, car oferia una gran rendibilitat pel que fa als productes del camp i era la poblaci\xc3\xb3 aut\xc3\xb2ctona la que explotava aquest territori, controlat per fortificacions. A m\xc3\xa9s, la major part del territori fou declarat ager publicus, \xc3\xa9s a dir, administrat directament per la Rep\xc3\xbablica romana.. Fins ben entrat el segle II aC, es mant\xc3\xa9 el presidi militar de Tarraco per controlar la zona recentment annexionada i com a base d\'operacions de l\'ex\xc3\xa8rcit rom\xc3\xa0. Altres fortificacions importants que els romans instal\xc2\xb7laren foren les d\'Ol\xc3\xa8rdola i la que constitu\xc3\xafra temps despr\xc3\xa9s la ciutat d\'Emp\xc3\xbaries. _NEWLINE_Es calcula que entre 197 aC i 169 aC s\'increment\xc3\xa0 notablement la pres\xc3\xa8ncia militar a Hisp\xc3\xa0nia, establint-se quatre legions el 187 aC i el 168 aC amb 251.400 soldats, entre ells 85.500 ciutadans i 165.850 aliats.\n_START_SECTION_\nOrganitzaci\xc3\xb3 del territori\n_START_PARAGRAPH_\nEls ciutadans romans en terra estrangera s\'organitzeren en conuentus ciuium romanorum. La primera organitzaci\xc3\xb3 dels assentaments agraris romano-it\xc3\xa0lics se situa a la segona meitat del segle II aC, perqu\xc3\xa8 abans de la Guerra Social la legislaci\xc3\xb3 romana no consentia l\'establiment massiu de colons fora d\'It\xc3\xa0lia tret d\'excepcions. _NEWLINE_El proc\xc3\xa9s de jerarquitzaci\xc3\xb3 entre assentaments grans i petits va ser afavorit per Roma a fi d\'implementar el seu model territorial. Uns es veuran afavorits per la pres\xc3\xa8ncia romana i altres desapareixeran. Els assentaments ind\xc3\xadgenes que es veieren afavorits per la pres\xc3\xa8ncia romana adoptaren els nous patrons constructius romans. Els excedents agr\xc3\xadcoles dels nous jaciments que apareixen o que es desenvolupen serviran per fer front als pagaments en esp\xc3\xa8cies que exigia el manteniment de les tropes romanes mitjan\xc3\xa7ant camps de sitges. _NEWLINE_La via romana m\xc3\xa9s antiga documentada epigr\xc3\xa0ficament a la pen\xc3\xadnsula \xc3\xa9s la que enlla\xc3\xa7ava els poblats d\'Iluro i el d\'Ausa, constru\xc3\xafda entre el 120 i el 110 aC._NEWLINE_A mitjan segle II aC comencen a arribar monedes procedents de la seca de Roma, de les que al segle I aC es troben en abund\xc3\xa0ncia i la del nom del magistrat monetal, i la fi de l\'\xc3\xbas de l\'escriptura ib\xc3\xa8rica a les monedes d\'Hisp\xc3\xa0nia se situa cap al 44 aC, despr\xc3\xa9s de la mort de Juli C\xc3\xa8sar._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la conquesta de Num\xc3\xa0ncia el 133 aC, la Rep\xc3\xbablica romana decid\xc3\xad reestructurar el nord-est de la pen\xc3\xadnsula i integrar les comunitats ind\xc3\xadgenes. L\'actual Catalunya estava inclosa a la Hisp\xc3\xa0nia Citerior, governada per pretors, amb el centre pol\xc3\xadtic i administratiu a Tarraco. El proc\xc3\xa9s s\'acceler\xc3\xa0 encara m\xc3\xa9s el 121 aC despr\xc3\xa9s de la conquesta de la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia Narbonesa.\n_START_SECTION_\nEl gran impuls romanitzador del segle I aC\n_START_PARAGRAPH_\nEntre finals del segle II aC i la primera meitat del segle I aC naixeren els primers nuclis de car\xc3\xa0cter urb\xc3\xa0 de tipus it\xc3\xa0lic a la costa, dels que tots els colons eren ciutadans romans procedents del centre d\'It\xc3\xa0lia. El 90 aC, la Julia de civitate italis va atorgar els drets de ciutad\xc3\xa0 rom\xc3\xa0 als que s\'havien mantingut fidels a Roma en la Guerra Social, i als qui se sotmetessin. Molts aliats dels romans van assolir els drets de la ciutadania i s\'impuls\xc3\xa0 en el pla social la romanitzaci\xc3\xb3. Hispania oferia unes condicions favorables per treballar el camp en les seves f\xc3\xa8rtils terres de les valls de l\'Ebre i el Guadalquivir, un panorama pol\xc3\xadtic m\xc3\xa9s tranquil que en temps anteriors i una gran riquesa mineral, que van propiciar l\'inici i desenvolupament d\'un vast projecte colonitzador estimulat amb les lleis agr\xc3\xa0ries promulgades a Roma durant la primera meitat del segle que repartiren lots de terra, l\'ager assignatus que quasi sempre provenia de l\'ager publicus (terra estatal conquerida), entre els veterans italians, que constitu\xc3\xafen la capa dirigent de les noves ciutats, i aconseguir clienteles. Tamb\xc3\xa9 hi residien immigrants it\xc3\xa0lics sense ciutadania i comerciants._NEWLINE_La forta pres\xc3\xa8ncia romana en el nostre territori causada per les guerres civils de la primera meitat del segle I aC acceler\xc3\xa0 els canvis que havien comen\xc3\xa7at al segle anterior. Durant el primer triumvirat (Juli C\xc3\xa8sar, Cras i Pompeu) les prov\xc3\xadncies hisp\xc3\xa0niques foren assignades a aquest \xc3\xbaltim, per\xc3\xb2 molts pobles del nord-est peninsular abra\xc3\xa7aren la causa de Quint Sertori, contrari a Pompeu, que el 77 aC fou enviat a la Citerior i de seguida es va fer amb la costa entre els Pirineus i la desembocadura del Llobregat. Lluit\xc3\xa0 contra Sertori fins que finalment, el 72 aC, aquest fou mort a Osca. Pompeu va concedir la ciutadania romana a molts ind\xc3\xadgenes afectes i va haver de fundar nuclis de poblaci\xc3\xb3 com Gerunda i Iluro, a fi d\'assentar-los, juntament amb els veterans que lluitaren al seu costat. _NEWLINE_A partir de mitjans de segle Juli C\xc3\xa8sar tingu\xc3\xa9 un paper preponderant en la romanitzaci\xc3\xb3 d\'Hisp\xc3\xa0nia, els repartiments de terres prengueren m\xc3\xa9s import\xc3\xa0ncia, sent l\'ex\xc3\xa8rcit el principal instrument d\'assentament d\'italians i romans a les noves terres conquerides i creix\xc3\xa9 el nombre de proletaris desposse\xc3\xafts de terres d\'It\xc3\xa0lia. Als colons beneficiaris de les reparticions cesarianes els eren assignades 10 iugades de terra (2,5 Ha) per fam\xc3\xadlia i procediren a la parcel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 del terreny que envoltava els nous nuclis i al cultiu intensiu de la vinya. A m\xc3\xa9s de la vinguda de colons hi aflu\xc3\xafren capitals i interessos econ\xc3\xb2mics i nous assentaments foren fundats pels triunvirs Octavi\xc3\xa0, Marc Antoni i L\xc3\xa8pid._NEWLINE_La urbanitzaci\xc3\xb3 donar\xc3\xa0 com a resultat la implantaci\xc3\xb3 del sistema basat en la ciutat i el seu territori i s\'amollonaren les vies principals, consolidant-se circuits comercials estables entre el m\xc3\xb3n ib\xc3\xa8ric i It\xc3\xa0lia, afavorint l\'orientaci\xc3\xb3 al mercat de la nova agricultura de plantaci\xc3\xb3 i la progressiva monetaritzaci\xc3\xb3 de l\'economia. En la primera meitat del s. I aC es creen les mansiones o parades a la via Heraclea, car per anar dels Pirineus a Tarraco, els ex\xc3\xa8rcits romans preferien la ruta terrestre a la mar\xc3\xadtima. Gaireb\xc3\xa9 la majoria dels poblats desapareixen a mitjan segle I aC a causa de la fundaci\xc3\xb3 de les noves ciutats romanes, lligades a l\'agricultura de plantaci\xc3\xb3 de model it\xc3\xa0lic, que va fer desapar\xc3\xa9ixer les explotacions dom\xc3\xa8stiques ind\xc3\xadgenes i provocaren el col\xc2\xb7lapse dels assentaments ib\xc3\xa8rics.\n_START_SECTION_\nL\'imperi rom\xc3\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nAmb l\'atorgament del t\xc3\xadtol d\'August a Octavi\xc3\xa0 pel senat despr\xc3\xa9s de la seva vict\xc3\xb2ria a la Tercera Guerra Civil Romana el 27 aC comen\xc3\xa7a l\'Imperi Rom\xc3\xa0, es cre\xc3\xa0 la prov\xc3\xadncia imperial Citerior Tarraconensis amb capital a Tarraco, la m\xc3\xa9s gran de tot l\'imperi, abastant al Nord els Pirineus, el Cant\xc3\xa0bric i el que ara \xc3\xa9s Gal\xc3\xadcia, i a la costa mediterr\xc3\xa0nia Cartago Nova. Els l\xc3\xadmits amb la B\xc3\xa8tica i la Lusit\xc3\xa0nia, les dues altres prov\xc3\xadncies hisp\xc3\xa0niques creades per August discorrien entre el mont Solori, els monts Oretans, els Carpetans (part nord de la serra de Guadarrama) i els dels \xc3\xa0sturs. _NEWLINE_La Tarraconense, controlada directament per l\'emperador tenia com a m\xc3\xa0xima autoritat a la prov\xc3\xadncia un llegat de l\'emperador. Al front de la hisenda hi havia aun procurador de rang Cavaller rom\xc3\xa0. Per mantenir l\'ordre militar, en un principi a la Tarraconensis hi havia tres legions per\xc3\xb2 el 74, en \xc3\xa8poca de Vespasi\xc3\xa0 nom\xc3\xa9s es mantenia la Legio VII Gemina, que quedaria fins a la fi de l\'Imperi._NEWLINE_La Tarraconensis estava dividida en set conventus creats a l\'\xc3\xa8poca d\'August i vigents fins al 288 amb la reforma de Diocleci\xc3\xa0, eren demarcacions administratives per a l\'administraci\xc3\xb3 de just\xc3\xadcia, culte imperial i la recaptaci\xc3\xb3 fiscal, i possiblement eren districtes de cens, reclutament de tropes i realitzaci\xc3\xb3 d\'obres p\xc3\xbabliques. El que aproximadement \xc3\xa9s ara Catalunya i el nord del pa\xc3\xads valenci\xc3\xa0 era el Conventus Tarraconensis i el centre del Pa\xc3\xads Valenci\xc3\xa0, mentre el conventus Carthaginensis formaria la resta del pa\xc3\xads valenci\xc3\xa0.\n_START_SECTION_\nLa societat en \xc3\xa8poca de l\'Alt Imperi\n_START_PARAGRAPH_\nEn \xc3\xa8poca d\'August el model social rom\xc3\xa0 va ser exportat de manera definitiva a les poblacions de la majoria de les prov\xc3\xadncies que conformaven l\xe2\x80\x99imperium, entre elles la Tarraconensis, on la romanitzaci\xc3\xb3 ja fou plenament consolidada i el dret a la ciutadania romana fou molt m\xc3\xa9s \xc3\xa0mpliament concedit a fam\xc3\xadlies i individus de les capes altes ind\xc3\xadgenes a fi de consolidar el nou ordre. S\'esdevenia ciutad\xc3\xa0 per naixement, per haver servit en tropes auxiliars, per ser un esclau manumitit (alliberat) o b\xc3\xa9 per lliure decisi\xc3\xb3 del poder imperial. Comen\xc3\xa7\xc3\xa0 l\'\xc3\xa8poca de l\'anomenada Pax romana._NEWLINE_Els ciues romani es dividien en ordes amb diferents drets i obligacions, marcades per l\'acumulaci\xc3\xb3 de capital en terres, que possibiliten la r\xc3\xa0pida ascensi\xc3\xb3 cap a estrats superiors. Els ciutadans m\xc3\xa9s rics pertanyien als ordes senatorial (el m\xc3\xa9s alt), l\'eq\xc3\xbcestre i el decurional. Cada orde o rang tenia. Els ordes senatorial i eq\xc3\xbcestre tenien funcions directives a l\'administraci\xc3\xb3 central de l\'imperi i el decurional era encarregat del govern de les ciutats. _NEWLINE_Moltes persones lliures no gaudien del dret de la ciutadania: als pelegrins (ciutadans de col\xc3\xb2nies romanes, sense tots els drets dels romans), estrangers o s\xc3\xbabdits d\'estats vassalls, mentre que els lliberts i els esclaus integrarien la base d\'aquesta pir\xc3\xa0mide. _NEWLINE_La plebs rustica, la poblaci\xc3\xb3 que habitava el camp, es dividia en esclaus, lliberts i ingenus (persones nascudes lliures). Els ind\xc3\xadgenes de l\'actual Catalunya assoliran millors oportunitats d\'adquirir la ciutadania romana a la segona meitat del segle I, amb la concessi\xc3\xb3 per part de l\'emperador Vespasi\xc3\xa0 de l\'ius latii minus, \xc3\xa9s a dir, el dret llat\xc3\xad, a tots els ciutadans lliures d\'Hisp\xc3\xa0nia, de manera que els magistrats de les ciutats amb ius latii, la seva fam\xc3\xadlia i els seus descendents passaven a ser autom\xc3\xa0ticament ciutadans romans de ple dret, encara que la major part de la poblaci\xc3\xb3 d\'aquests municipis eren peregrins. L\'emperador Claudi, que es destac\xc3\xa0 pel seu tracte de favor als provincials, especialment als gals, conced\xc3\xad als hispans la immunitat i l\'exempci\xc3\xb3 d\'impostos.\n_START_SECTION_\nLa crisi del segle III\n_START_PARAGRAPH_\nCaracal\xc2\xb7la, l\'any 212 proclam\xc3\xa0 la Constitutio Antoniana, va atorgar la ciutadania a tots els habitants lliures de l\'imperi (els esclaus en quedaren exclosos). L\'ex\xc3\xa8rcit esdevingu\xc3\xa9 una pe\xc3\xa7a clau per frenar el contingent b\xc3\xa0rbar i les despeses de les guerres faran que la hisenda imperial esdevingui cada vegada m\xc3\xa9s exigua tot i que els impostos eren cada vegada m\xc3\xa9s necessaris, i va cr\xc3\xa9ixer el poder dels militars dins la societat romana en una \xc3\xa8poca convulsa en la qual van ser freq\xc3\xbcents les usurpacions i els curt\xc3\xadssims mandats dels emperadors. No obstant aix\xc3\xb2, el poder de l\'emperador comen\xc3\xa7ava a ser considerat com a div\xc3\xad. _NEWLINE_A finals del segle II aparegueren a Hisp\xc3\xa0nia les grans villae rusticae, vil\xc2\xb7les autosuficients i amb grans comoditats per als seus propietaris. La creixent concentraci\xc3\xb3 de la propietat agr\xc3\xa0ria far\xc3\xa0 que en aquesta \xc3\xa8poca s\'agreugi a Occident la gran divisi\xc3\xb3 social entre els grans propietaris i les persones m\xc3\xa9s pobres i dins la classe social m\xc3\xa9s baixa, lliures i no lliures assoliren condicions de vida semblants. Els camperols pobres, que abans havien estat persones lliures, o b\xc3\xa9 es passaren a les files dels bagaudes (bandits) o b\xc3\xa9 s\'aferraven a la protecci\xc3\xb3 dels terratinents (colons). El sistema del colonat, basat en un contracte entre terratinent i col\xc3\xb3n, pel que el primer arrendava una parcel\xc2\xb7la per cinc anys a canvi d\'una suma de diner, havia comen\xc3\xa7at a It\xc3\xa0lia possiblement a finals del segle I aC, com a manera de protegir-se de les exaccions fiscals del cada vegada m\xc3\xa9s precari estat imperial i aix\xc3\xb2 far\xc3\xa0 que cada vegada m\xc3\xa9s disminueixin els contribuents. A partir del segle III, els contractes de colonat varen transformar-se cada vegada m\xc3\xa9s en perpetus fins que a partir de Diocleci\xc3\xa0 (284-305) aquesta situaci\xc3\xb3 esdevingu\xc3\xa9 de iure. Aix\xc3\xad els grans propietaris s\'asseguraven que els colons paguessin i no escapessin de les seves terres. _NEWLINE_Un altre fenomen que comen\xc3\xa7a a tenir efectes a la Tarraconense \xc3\xa9s l\'aparici\xc3\xb3 de les primeres comunitats cristianes en aquest segle III. A les nostres terres la nova religi\xc3\xb3 penetra amb Sant F\xc3\xa8lix de Girona i Sant Cugat._NEWLINE_Durant el regnat de C\xc3\xb2mmode bandes de soldats desertors a causa de la duresa de les lleves i de les lluites contra els invasors assolaren Hisp\xc3\xa0nia i a partir de la segona meitat del segle II comen\xc3\xa7\xc3\xa0 la pressi\xc3\xb3 dels pobles b\xc3\xa0rbars a les fronteres de l\'Imperi, iniciant una crisi econ\xc3\xb2mica que s\'agreujaria a l\'\xc3\xa8poca dels Severs. Els pobles germ\xc3\xa0nics arribaren a la Tarraconense la segona meitat del segle III i les invasions, esmentades per Aureli V\xc3\xadctor, Eutropi, Orosi, Nazari, Jer\xc3\xb2nim i Pr\xc3\xb2sper de Tir van ocasionar un gran trasbalsament i provocant la ru\xc3\xafna de les ciutats de la costa i la desaparici\xc3\xb3 de molts uici o agrupacions rurals que no tenien rang administratiu. Les primeres r\xc3\xa0tzies arribaren entre el 253 i el 257 i estaven constitu\xc3\xafdes per grups de francs i alamans. Una segona invasi\xc3\xb3 m\xc3\xa9s devastadora va tenir lloc vers el 260 i el 261, en la que ciutats com Barcino van haver d\'edificar muralles a cuita-corrents i Tarraco fou destru\xc3\xafda quasi totalment el 260. Als invasors germ\xc3\xa0nics se\'ls uniren part de les classes populars molt descontents amb el creixent poder dels grans terratinents, i la pressi\xc3\xb3 fiscal de l\'estat._NEWLINE_Entre el 261 i el 269 es va proclamar com a escissi\xc3\xb3 de l\'Imperi, l\'Imperi G\xc3\xa0l\xc2\xb7lic del que la prov\xc3\xadncia Tarraconense va entrar a formar part. Aquesta zona irredempta abra\xc3\xa7ava tota la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia i part de Brit\xc3\xa0nia, Germ\xc3\xa0nia i Hisp\xc3\xa0nia. Finalment, una tercera incursi\xc3\xb3 dels francs es va produir entre el 276 i el 279. L\'aband\xc3\xb3 de terres a l\'imperi s\'agreujar\xc3\xa0 a partir del s. III.'