b'\n_START_ARTICLE_\nCorinebacteri\n_START_SECTION_\nTaxonomia\n_START_PARAGRAPH_\nEl g\xc3\xa8nere Corynebacterium va ser creat per Lehmann i Neumann (1896) per ubicar taxon\xc3\xb2micament els bacils de la dift\xc3\xa8ria. El g\xc3\xa8nere va ser definit tot basant-se en caracter\xc3\xadstiques morfol\xc3\xb2giques. La denominaci\xc3\xb3 Corynebacterium prov\xc3\xa9 del grec cor\xc3\xb6n\xc3\xab (bast\xc3\xb3 nu\xc3\xb3s) i bacterion (bastonet). A partir d\'estudis amb RNAr 16S els corinebacteris s\'han agrupat en la subdivisi\xc3\xb3 d\'eubacteris grampositius d\'alt contingut en G:C, en estreta relaci\xc3\xb3 filogen\xc3\xa8tica amb Arthrobacter, Mycobacterium, Nocardia i, fins i tot, amb Streptomyces.\n_START_SECTION_\nCaracter\xc3\xadstiques\n_START_PARAGRAPH_\nLes caracter\xc3\xadstiques m\xc3\xa9s rellevants del g\xc3\xa8nere Corynebacterium van ser descrites per Collins i Cummins el 1986. Es tracta de bacils grampositius, catalasapositius, no esporulats, sense motilitat, de forma recta o lleugerament corbada. S\xc3\xb3n aerobis o anaerobis facultatius, quimioorgan\xc3\xb2trofs, amb un contingut en G:C gen\xc3\xb2mic entre 51-65%; tenen una mida d\'entre 2-6 micr\xc3\xb2metres de longitud i 0,5 micr\xc3\xb2metres de di\xc3\xa0metre, sovint amb la t\xc3\xadpica forma de V (tamb\xc3\xa9 s\'anomena "forma de lletres xineses"), tot i que tamb\xc3\xa9 apareixen formes el\xc2\xb7lipso\xc3\xafdals. El pleomorfisme del seu cicle vital s\'observa en formes bacil\xc2\xb7lars de longituds diverses i freq\xc3\xbcents engruiximents en els extrems, que estan influ\xc3\xafts d\'una manera molt marcada per les condicions del cultiu.\n_START_SECTION_\nParet cel\xc2\xb7lular\n_START_PARAGRAPH_\nLa paret cel\xc2\xb7lular \xc3\xa9s molt caracter\xc3\xadstica, ja que presenta un predomini d\'\xc3\xa0cid mesodiaminopim\xc3\xa8lic en el tetrap\xc3\xa8ptid de la mure\xc3\xafna. Tamb\xc3\xa9 hi ha un alta concentraci\xc3\xb3 d\'arabinosa-galact\xc3\xa0, un heteropolisac\xc3\xa0rid essencial, aix\xc3\xad com \xc3\xa0cids corinemic\xc3\xb2lics (\xc3\xa0cids mic\xc3\xb2lics de 22 a 36 \xc3\xa0toms de carboni); estan units entre si per enlla\xc3\xa7os disac\xc3\xa0rids espec\xc3\xadfics denominats des del punt de vista bioqu\xc3\xadmic, L-Rhap-(1 \xe2\x86\x92 4) - D-GlcNAc-fosfat. Aix\xc3\xb2 forma un complex com\xc3\xba en els corinebacteris, el micolil-AG-peptidoglic\xc3\xa0 (mAGP).\n_START_SECTION_\nCultiu\n_START_PARAGRAPH_\nPel que fa als requeriments nutricionals, tots ells necessiten biotina per al seu creixement i algunes soques requereixen, a m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, tiamina i \xc3\xa0cid p-aminobenzoic (PABA). Algunes esp\xc3\xa8cies de Corynebacterium tenen genomes seq\xc3\xbcencials que varien de 2,5-3 Mbp. El bacteri creix en un brou simple, en medi de Loeffler, en agar sang i en tel\xc2\xb7lurit pot\xc3\xa0ssic (AST), formant petites col\xc3\xb2nies grisenques d\'aspecte granul\xc3\xb3s, transl\xc3\xbacides, amb centres opacs, convexes i amb vores cont\xc3\xadnues. El color tendeix a ser blanc groguenc en els medis de cultiu de Loeffler. En AST, l\'organisme pot formar col\xc3\xb2nies grises amb centres negres i vores dentades que donen l\'aparen\xc3\xa7a de flors (C. gravis). D\'altres tenen vores cont\xc3\xadnues (C. mitis), mentre que encara d\'altres tenen una morfologia amb unes vores entre cont\xc3\xadnues i dentades (C. intermedium).\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa0bitat\n_START_PARAGRAPH_\nEls corinebacteris estan \xc3\xa0mpliament distribu\xc3\xafts a la naturalesa, ja que es troben tant en el s\xc3\xb2l i l\'aigua, com en productes alimentaris, en la mucosa i tamb\xc3\xa9 en la pell de l\'home i dels animals. Les esp\xc3\xa8cies Corynebacterium bovis, C. mutissium, C. xerosi i C. hoffmani habiten a la pell de tots els \xc3\xa9ssers humans, especialment a la zona axil\xc2\xb7lar. Quan detecten la suor, es multipliquen, donant lloc a la caracter\xc3\xadstica olor de les aixelles. Algunes esp\xc3\xa8cies s\xc3\xb3n conegudes pels seus efectes pat\xc3\xb2gens en humans i altres animals. L\'esp\xc3\xa8cie pat\xc3\xb2gena de corinebacteri m\xc3\xa9s coneguda \xc3\xa9s C. diphtheriae, que adquireix la capacitat de produir la toxina dift\xc3\xa8rica quan \xc3\xa9s lisogenitzada pel bacteri\xc3\xb2fag beta, i inicialment, \xc3\xa9s a dir, abans de l\'acci\xc3\xb3 transformadora del fag, no \xc3\xa9s ni lisog\xc3\xa8nica ni toxinog\xc3\xa8nica. Altres esp\xc3\xa8cies pat\xc3\xb2genes per l\'home s\xc3\xb3n: C. amicolatum, C. striatum, C. jeikeium, C. urealyticum i C. xerosi (Oteo et al, 2001; Lagrou i et al, 1998; Boc i Martone, 1995); totes aquestes esp\xc3\xa8cies s\xc3\xb3n pat\xc3\xb2genes d\'especial rellev\xc3\xa0ncia en pacients immunodeprimits. Entre les esp\xc3\xa8cies pat\xc3\xb2genes d\'altres animals destaquen C. bovis i C. renale.\n_START_SECTION_\n\xc3\x9as industrial\n_START_PARAGRAPH_\nLes esp\xc3\xa8cies no pat\xc3\xb2genes de corinebacteris s\xc3\xb3n utilitzades en processos industrials de gran rellev\xc3\xa0ncia, com la producci\xc3\xb3 d\'amino\xc3\xa0cids, la producci\xc3\xb3 de nucle\xc3\xb2tids i altres factors nutricionals (Mart\xc3\xadn, 1989), bioconversi\xc3\xb3 d\'esteroides, la degradaci\xc3\xb3 d\'hidrocarburs, la maduraci\xc3\xb3 de formatges, la producci\xc3\xb3 d\'enzims (Khurana i col., 2000) i altres processos amb inter\xc3\xa8s des del punt de vista aplicat. Algunes esp\xc3\xa8cies s\xc3\xb3n productores de metab\xc3\xb2lits semblants als antibi\xc3\xb2tics: bacteriocines del tipus corinecines-linocines, agents antitumorals, etc. Una de les esp\xc3\xa8cies m\xc3\xa9s estudiades \xc3\xa9s C. glutamicum; el terme glutamicus fa refer\xc3\xa8ncia a la seva capacitat de produir \xc3\xa0cid glut\xc3\xa0mic en condicions aer\xc3\xb2biques, usat en la ind\xc3\xbastria aliment\xc3\xa0ria com a glutamat monos\xc3\xb2dic en la producci\xc3\xb3 de salsa de soja o de iogurt.'