b'\n_START_ARTICLE_\nAnton Webern\n_START_SECTION_\nInicis\n_START_PARAGRAPH_\nWebern va n\xc3\xa0ixer a Viena, \xc3\x80ustria, i va ser batejat com Anton Friedrich Wilhelm von Webern. Mai no va usar els seus noms intermedis, deixant el von el 1918. Despr\xc3\xa9s de passar bona part de la seua joventut a Graz i Klagenfurt, Webern va ingressar a la Universitat de Viena el 1902. Va estudiar musicologia amb Guido Adler, i va presentar una tesi sobre els Choralis Constantinus del compositor renaixentista Heinrich Isaac. Aquest inter\xc3\xa8s per la m\xc3\xbasica antiga influiria molt en la seua t\xc3\xa8cnica compositiva anys m\xc3\xa9s tard.\n_START_SECTION_\nLa Segona Escola de Viena\n_START_PARAGRAPH_\nVa estudiar composici\xc3\xb3 amb Arnold Sch\xc3\xb6nberg, al graduar-se va escriure el seu Passacaglia, Op. 1 el 1908. Va con\xc3\xa8ixer Alban Berg, que tamb\xc3\xa9 era alumne de Sch\xc3\xb6nberg, i aquestes dues amistats serien les m\xc3\xa9s importants de la seua vida en marcar decisivament el seu cam\xc3\xad musical. Despr\xc3\xa9s de finalitzar els estudis, va ocupar la pla\xc3\xa7a de director musical en els teatres d\'Ischl, Teplitz, Gda\xc5\x84sk, Stettin i Praga abans de tornar a Viena. Ac\xc3\xad va ajudar a tirar endavant la Societat per a Execucions Musicals Privades que dirigia Schoenberg i va dirigir l\'Orquestra Simf\xc3\xb2nica de Treballadors de Viena des de 1922 fins a 1934 i tenint ac\xc3\xad entra altres alumnes a Humphrey Searle.\n_START_SECTION_\nDurant el nazisme\n_START_PARAGRAPH_\nLa m\xc3\xbasica de Webern va ser denunciada com "Bolxevisme cultural" quan el Partit Nazi va envair \xc3\x80ustria el 1938. Per tant, va patir dificultats per a treballar, trobant finalment ocupaci\xc3\xb3 com a editor i corrector per a l\'editorial que publicava la seua m\xc3\xbasica, Universal Edition. Webern va deixar Viena el 1945 i se\'n va anar a Mittersill a Salzburg buscant una major seguretat. No obstant aix\xc3\xb2, el 15 de setembre, durant l\'ocupaci\xc3\xb3 aliada d\'\xc3\x80ustria, va ser ferit mortalment pel tret d\'un soldat americ\xc3\xa0 ebri despr\xc3\xa9s d\'arrestar el seu gendre per activitats de contraban.\n_START_SECTION_\nCaracter\xc3\xadstiques\n_START_PARAGRAPH_\nCom en la majoria dels compositors, la m\xc3\xbasica de Webern va canviar a trav\xc3\xa9s del temps. No obstant aix\xc3\xb2, es distingeix per les seues textures molt espartanes, en les quals cada nota pot ser clarament escoltada; escollint amb cura els timbres, d\xc3\xb3na instruccions molt detallades per als executants i usa t\xc3\xa8cniques instrumentals poc habituals (flutter tonguing, col legno entre altres); t\xc3\xa9 salts mel\xc3\xb2dics freq\xc3\xbcents sobre intervals de segona menor, s\xc3\xa8ptima major i novena menor; i s\xc3\xb3n generalment molt breus: les Sis Bagatel\xc2\xb7les per a quartet de corda (1913), per exemple, dura prop de tres minuts en total._NEWLINE_Les obres m\xc3\xa9s primerenques de Webern s\xc3\xb3n d\'un estil postrom\xc3\xa0ntic. No van ser publicades mentre va viure. Aquestes inclouen el poema simf\xc3\xb2nic orquestral Im Sommerwind (1904) i el Langsamer Satz (1905) per a quartet de corda.\n_START_SECTION_\nHarmonia\n_START_PARAGRAPH_\nL\'obra amb qu\xc3\xa8 Webern va finalitzar els seus estudis va ser la Passacaglia per a orquestra (1908). Harm\xc3\xb2nicament, \xc3\xa9s un pas avant cap a un llenguatge m\xc3\xa9s avan\xc3\xa7at, i l\'orquestraci\xc3\xb3 \xc3\xa9s distintiva. Emper\xc3\xb2, t\xc3\xa9 poca relaci\xc3\xb3 amb les obres de maduresa per les quals \xc3\xa9s m\xc3\xa9s conegut avui dia. Un element distintiu \xc3\xa9s la forma musical escollida: la passacaglia \xc3\xa9s una forma que data del segle XVII, i una caracter\xc3\xadstica distingida de les obres posteriors de Webern va ser l\'\xc3\xbas de t\xc3\xa8cniques compositives tradicionals (especialment el c\xc3\xa0non) i formes tradicionals (la Simfonia, el Trio de Corda les Variacions per a piano) en un llenguatge harm\xc3\xb2nic i mel\xc3\xb2dic molt m\xc3\xa9s modern._NEWLINE_Durant uns anys, Webern va escriure peces en atonalitat lliure, seguint l\'estil de les primeres obres atonals de Sch\xc3\xb6nberg. En les Drei Geistliche Volkslieder (1925) va emprar per primera vegada el dodecafonisme de Schoenberg, i totes les seues obres posteriors van usar la mateixa t\xc3\xa8cnica. El Trio de corda (1927) va ser la seua primera obra instrumental en qu\xc3\xa8 va usar la t\xc3\xa8cnica dodecaf\xc3\xb2nica (les anteriors eren can\xc3\xa7ons) i la primera a usar una forma musical tradicional._NEWLINE_Les s\xc3\xa8ries dodecaf\xc3\xb2niques de Webern estan constru\xc3\xafdes de tal manera que les notes estan ordenades en quatre grups de tres i cadascun d\'ells \xc3\xa9s una variaci\xc3\xb3 de l\'altre, el que produeix una invariaci\xc3\xb3. A\xc3\xa7\xc3\xb2 d\xc3\xb3na a l\'obra de Webern una gran unitat mot\xc3\xadvica. Un altre tret t\xc3\xadpic de la seua m\xc3\xbasica \xc3\xa9s la seua t\xc3\xa8cnica de donar cada una o dues notes d\'una simple l\xc3\xadnia mel\xc3\xb2dica a instruments distints. Aquesta t\xc3\xa8cnica es denomina Klangfarbenmelodie o melodia de colors._NEWLINE_Les \xc3\xbaltimes obres de Webern semblen indicar un nou desenvolupament en el seu estil. Les dues \xc3\xbaltimes Cantates, per exemple, usen grups instrumentals m\xc3\xa9s grans que les seues obres anteriors, s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s llargues (la primera dura al voltant de nou minuts; la segona setze), s\xc3\xb3n de textures m\xc3\xa9s denses, i usen s\xc3\xa8ries m\xc3\xa9s simples, sense l\'organitzaci\xc3\xb3 interv\xc3\xa0l\xc2\xb7lica interna de les seues obres interm\xc3\xa8dies. La seua mort, despr\xc3\xa9s de finalitzar la Cantata No. 2 de 1943, ens va privar l\'oportunitat de con\xc3\xa8ixer cap a quina nova direcci\xc3\xb3 s\'adre\xc3\xa7ava.'