b"\n_START_ARTICLE_\nErmita de Betlem\n_START_SECTION_\nL'edifici\n_START_PARAGRAPH_\nL'ermita va tenir entre els seus benefactors el cardenal Despuig i el canonge Joan Dameto. Es va restaurar l'antiga torre i es va habilitar com a oratori, menjador i dormitori. El 1807 es constru\xc3\xafren les cel\xc2\xb7les, el refectori, la cuina i altres depend\xc3\xa8ncies i la torre rest\xc3\xa0 dedicada tan sols a oratori._NEWLINE_L\xe2\x80\x99acc\xc3\xa9s al conjunt es fa per un ampli caminal emmarcat per xiprers. Es tracta d\xe2\x80\x99una construcci\xc3\xb3 senzilla, on a la fa\xc3\xa7ana principal hi trobam un rellotge de sol, una petita finestra i un roset\xc3\xb3. _NEWLINE_L'arquitecte Joan Rossell\xc3\xb3 dirig\xc3\xad les obres d'edificaci\xc3\xb3 d'un nou temple, al costat de la torre, bene\xc3\xaft el 1824. De nau \xc3\xbanica, hi ha escultures d'Adri\xc3\xa0 Ferran i hi destaca la volta, decorada amb un fresc de la coronaci\xc3\xb3 de la Verge obra de Francesc Parietti, el retaule major i les set pintures de Manuel Bayeu sobre la vida de Crist. _NEWLINE_L'any 1966 s'hi va dur l'electricitat a trav\xc3\xa9s d'una l\xc3\xadnia de pals a partir de les cases de Betlem, seguint el llit del torrent, en una obra dirigida per Eduard de Plandolit i Montsech.\n_START_SECTION_\nL'entorn\n_START_PARAGRAPH_\nA l\xe2\x80\x99entorn hi trobam les restes dels antics horts, una era i construccions destinades a magatzems o instal\xc2\xb7lacions ramaderes que permetien una vida autosuficient a la comunitat religiosa. D\xe2\x80\x99aquests elements en podem destacar la Font de s'Ermita, la qual proporcionava aigua a l\xe2\x80\x99ermita i al mol\xc3\xad d\xe2\x80\x99aigua, aixecat entorn el segle XIX, que es troba a uns 50 metres. A la font hi ha un abeurador rectangular, i al lateral dret una capella de volta amb bancs correguts als seus tres laterals, amb imatges religioses al seu interior. _NEWLINE_Sortint de l'esgl\xc3\xa9sia, uns cinquanta metres a la dreta, hi ha un monolit que recorda la fundaci\xc3\xb3 de l'ermita el 1805. A l'esquerra hi ha el petit cementeri, amb un petit oratori. En una de les parets es recorda el primer superior, Sebasti\xc3\xa0 d'Art\xc3\xa0, mort el 1820 assistint els malalts del contagi de pesta groga que va afectar la comarca.\n_START_SECTION_\nSa Coassa\n_START_PARAGRAPH_\nDarrere el conjunt erem\xc3\xadtic, en direcci\xc3\xb3 a la mar, hi ha una barrereta que d\xc3\xb3na a un tirany que puja en pocs minuts al cim de sa Coassa, on hi ha les runes d'unes instal\xc2\xb7lacions de vigil\xc3\xa0ncia a\xc3\xa8ria. No lluny de la caseta hi ha el penya-segat des del qual s'albira tota la zona litoral des del Cap de Farrutx a Alc\xc3\xbadia.\n_START_SECTION_\nL'evoluci\xc3\xb3 del cenobi\n_START_PARAGRAPH_\nPrimer va ser una ermita aut\xc3\xb2noma i va estar sota la jurisdicci\xc3\xb3 directa del bisbe de Mallorca fins a 1895. Despr\xc3\xa9s va restar subordinada a la comunitat de la Trinitat de Valldemossa. El 1989 encara l'habitaven tres ermitans, que vivien de l'agricultura, la ramaderia i dels donatius que rebien. El 2010, els ermitans que hi restaven, en atenci\xc3\xb3 a la seva edat avan\xc3\xa7ada, abandonaren l'ermita per passar a l'ermita de la Trinitat de Valldemossa."