b"\n_START_ARTICLE_\nFrancisco Alejandro Lersundi y Ormaechea\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEra fill d'un general que es disting\xc3\xad en les guerres contra la Rep\xc3\xbablica francesa i de la Guerra del Franc\xc3\xa8s, i es trobava en el seminari de Bergara en esclatar la primera guerra carlina. Fou nomenat sotstinent d'infanteria amb dest\xc3\xad a un batall\xc3\xb3 lleuger de ca\xc3\xa7adors que organitz\xc3\xa0 la diputaci\xc3\xb3 foral de Guip\xc3\xbascoa, i el 1835, quan nom\xc3\xa9s comptava divuit anys, prengu\xc3\xa9 part i es disting\xc3\xad en diversos fets d'armes, continuant en el Nord fins despr\xc3\xa9s de la ratificaci\xc3\xb3 del conveni de Bergara. Durant aquella campanya fou ferit greument al conquistar les posicions de Gorvera i Chiritogui, sent ferit dues vegades m\xc3\xa9s en la presa dels forts d'Oriamendi i en el combat d'Andoain. Pels m\xc3\xa8rits contrets durant aquells anys ascend\xc3\xad successivament fins al grau de comandant del regiment d'infanteria de la Princesa, assolint el grau de tinent coronel en finalitzar la guerra carlina._NEWLINE_En 1841 fou condemnat a mort per la seva oposici\xc3\xb3 a Baldomero Espartero i fug\xc3\xad a Fran\xc3\xa7a, retornant en 1843 amb la caiguda en desgr\xc3\xa0cia d'Espartero. A les ordres del general Manuel Guti\xc3\xa9rrez de la Concha y de Irigoyen prengu\xc3\xa9 part en el control del pronunciament a Saragossa l'octubre de 1843, sent ascendit per aquest fet amb el grau de coronel, i a brigadier el 1846 per haver pr\xc3\xa8s a viva for\xc3\xa7a la ciutat de Santiago, derrotant completament als sublevats durant la Revoluci\xc3\xb3 de 1846. La nit del 26 de mar\xc3\xa7 de 1848 prest\xc3\xa0 a Madrid gran serveis a la causa del tron sufocant un aixecament republic\xc3\xa0, sent ascendit per aquest motiu a mariscal de camp, i la matinada del 7 de maig del mateix any fou el primer que al front de les tropes lleials penetr\xc3\xa0 en la Pla\xc3\xa7a Major, on es trobaven disposat el revoltat regiment d'Espanya._NEWLINE_Aquest mateix any i el seg\xc3\xbcent batall\xc3\xa0 a Catalunya a la Segona guerra carlina contra el General Ramon Cabrera i Griny\xc3\xb3 i els centralistes republicans de Victori\xc3\xa0 Ametller i Vilademunt. _NEWLINE_Fou nomenat Ministre de la Guerra el 6 de gener de 1851 i tinent general el 9 de febrer del mateix any. El 14 d'abril de 1853, al dimitir el govern de Bravo Murillo, a causa d'una violenta discussi\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica suscitada per la interpel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 d'O'Donnell en el Senat sobre el desterrament del general Narv\xc3\xa1ez, se li don\xc3\xa0 l'enc\xc3\xa0rrec de formar ministeri, jurant el dia 15 com a president i ministre de la Guerra, i encarregant-se-li interinament de la cartera d'Estat. El nou gabinet volgu\xc3\xa9 acontentar tot el m\xc3\xb3n i nom\xc3\xa9s aconsegu\xc3\xad desacreditar-se i passar sense pena ni gloria. Volgu\xc3\xa9 atreure's a la coalici\xc3\xb3 anomenada dels polonesos, i nomen\xc3\xa0 ministre de Foment a Esteban Collantes, i aquest acte de debilitat provoc\xc3\xa0 la seva caiguda, deixant el lloc a mitjan setembre al format pel comte de San Luis._NEWLINE_El 1866, tement O'Donnell ser substitu\xc3\xaft en la presid\xc3\xa8ncia del govern per Lersundi, l'anomen\xc3\xa0 governador i capit\xc3\xa0 general de l'illa de Cuba. Ben acollit pel partit espanyolista, es dedic\xc3\xa0 des del primer moment a perseguir als reformistes, tancant tots els cercles i donant lloc amb aquest fet a l'enduriment del separatisme revolucionari. Encara que assoli reprimir els bandolers que infectaven l'illa, fent una lleva de tota la gent de mal viure i la deport\xc3\xa0 a Fernando Poo, fou rellevat del comandament als cinc mesos, doncs els seus enemics, que treballaven contra les seves mesures anti-reformistes a Madrid, trobaren suport prop del nou ministre d'Ultramar, en Alejandro de Castro. A finals de 1867 Lersundi desembarcava per segona vegada a L'Havana, dedicant-se aquesta nova etapa a les q\xc3\xbcestions de la hisenda i ordre p\xc3\xbablic._NEWLINE_Les comissions militars que establ\xc3\xad per entendre en els delictes de furt, assassinat i incendi, es feren odioses pels molts abusos que van cometre, i descontent creix\xc3\xa9 amb motiu de l'impost sobre la renda i sobre la forma de percebre'l. Un altre motiu de disgust fou el pr\xc3\xa9stec que es volgu\xc3\xa9 concertar primer, amb els Estats Units, i despr\xc3\xa9s amb una casa anglesa, donant com a garantia les finques i rendes de la naci\xc3\xb3 a Cuba, el que equivalia, realment a l'alienaci\xc3\xb3 de l'illa._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s tingu\xc3\xa9 una pol\xc3\xa8mica amb el bisbe de l'Havana perqu\xc3\xa8 aquest havia prohibit que es toquessin les campanes, com era costum, a l'arribada del capit\xc3\xa0 general als pobles que visitava, pol\xc3\xa8mica que acab\xc3\xa0 amb una orde del govern, que no deixava gaire ben parada l'autoritat de Lersundi. I per \xc3\xbaltim, la feina separatista portada a fi d'una forma descarada el sorprengueren per complet, pocs dies abans de la revolta telegrafiava al govern que la tranquil\xc2\xb7litat m\xc3\xa9s completa regnava a Cuba._NEWLINE_En iniciar-se la guerra civil el 23 de setembre de 1868 nom\xc3\xa9s comptava amb uns 9.000 soldats, hagu\xc3\xa9 d'organitzar cossos de voluntaris, despertant el patriotisme dels espanyols. Renov\xc3\xa0 la dimissi\xc3\xb3 que li fou admesa, i el 4 de gener de 1869 entreg\xc3\xa0 al comandament al general Dulce. _NEWLINE_Al retornar a la Pen\xc3\xadnsula, no volent recon\xc3\xa8ixer els principis de la Revoluci\xc3\xb3, es retir\xc3\xa0 de la pol\xc3\xadtica activa, fins que el 1872, trobant-se a Vit\xc3\xb2ria, reun\xc3\xad diversos elements influents de la comarca, iniciant una conspiraci\xc3\xb3 amb l'objecte de restar elements als carlins i treballar per la proclamaci\xc3\xb3 del pr\xc3\xadncep Alfons, fill d'Isabel II, esfor\xc3\xa7os que no degueren restar infructuosos, doncs arribaren a preocupar a Carles i la seva cort._NEWLINE_Aquesta fou la seva \xc3\xbaltima actuaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica, vivint retirat fins a la seva mort a Fran\xc3\xa7a el 17 de novembre de 1874."