b'\n_START_ARTICLE_\nPeces de fantasia, op.73\n_START_SECTION_\nContext\n_START_PARAGRAPH_\nLa \xc3\xbaltima \xc3\xa9poca de la vida de Schumann va estar molt marcada per la seva salut mental. L\'any 1844, despr\xc3\xa9s d\'un viatge a R\xc3\xbassia, va travessar un nou per\xc3\xadode depressiu i va abandonar Leipzig per instal\xc2\xb7lar-se a Dresden. Durant els anys seg\xc3\xbcents la seva salut anava debilitant-se, la qual cosa no li va impedir treballar en multitud d\'obres. L\'any 1849 Schumann publicava aquestes dues peces; Adagio und Allegro i Fantasiest\xc3\xbccke. El mateix any tamb\xc3\xa9 acabava Manfred: Poema amb m\xc3\xbasica en Tres parts, op 115. L\'obra \xc3\xa9s m\xc3\xbasica incidental i basada en el poema de Lord Byron. Consta d\'una overtura, un entreacte i de diversos melodrames. _NEWLINE__NEWLINE_L\'any abans havia escrit la seva \xc3\xbanica \xc3\xb2pera, Genoveva, op. 81. Schumann expressava amb uns escrits l\'any 1942 el seg\xc3\xbcent: _NEWLINE_"Sap vost\xc3\xa8 la meva preg\xc3\xa0ria com a artista, nit i dia? Es diu \xe2\x80\x9c\xc3\xb2pera alemanya. Aqu\xc3\xad hi ha molta possibilitat al camp real ... alguna cosa simple, profunda, germ\xc3\xa0nica\xe2\x80\x9d. _NEWLINE_Tot i tenir aquest desig i aquesta voluntat tan ferma en crear un producte per triomfar en l\'\xc3\xb2pera no va tenir una gran recepci\xc3\xb3, possiblement per la tem\xc3\xa0tica que va escollir, ja que no era de gran profunditat. Per aquesta \xc3\xa8poca Robert tenia al\xc2\xb7lucinacions d\'\xc3\xa0ngels, encara que moltes vegades les mateixes eren reempla\xc3\xa7ades per visions de dimonis. Ell mateix li arriba a declarar Clara que t\xc3\xa9 por que poguessin fer-li mal. \xc3\x89s tamb\xc3\xa9 en aquesta \xc3\xa8poca que arriba a avorrir els llocs en al\xc3\xa7ada i qualsevol contacte amb objectes de metall, incloent un simple joc de claus. El diari de Schumann esmenta que va patir d\'una al\xc2\xb7lucinaci\xc3\xb3 constant d\'imaginar que la nota de La 5 estava constantment sonant a les orelles. Temps despr\xc3\xa9s li comenta al seu germ\xc3\xa0 el desig de su\xc3\xafcidar-se, ja que estava angoixat per l\'epid\xc3\xa8mia de c\xc3\xb2lera que assolava Europa per aquestes dates; el 27 de febrer de 1854, Schumann es llan\xc3\xa7a al Rin i \xc3\xa9s rescatat a temps, per\xc3\xb2 la seva ment ja s\'ha perdut per sempre. Despr\xc3\xa9s de l\'episodi de l\'intent de su\xc3\xafcidi ell mateix aconsella el seu internament en un hospital de cures mentals. Finalment \xc3\xa9s internat en un sanatori privat a Endenich, prop de Bonn, on roman fins a la seva mort el 29 de juliol de 1856. Durant aquest internament no se li va permetre veure a Clara sota cap circumst\xc3\xa0ncia; tan sols dos dies abans de la seva mort Clara va poder veure-li, i per un breu moment Robert va tenir lucidesa i va aconseguir recon\xc3\xa8ixer-la. Tenia nom\xc3\xa9s 46 anys. Mor v\xc3\xadctima d\'un col\xc2\xb7lapse neurocirculatori (encara que segons altres fonts va morir a causa de la s\xc3\xadfilis).\n_START_SECTION_\nEstil\n_START_PARAGRAPH_\nSchumann va compondre aquesta petita \xe2\x80\x9csuite\xe2\x80\x9d formada per tres moviments entre l\'11 i el 13 de febrer de 1849. En primer moment va ser titulada com \xe2\x80\x9cSoir\xc3\xa9e-St\xc3\xbccke\xe2\x80\x9d (Peces de vespre), per\xc3\xb2 finalment va publicar-se de la forma actual. Tots dos t\xc3\xadtols estan lligats a l\'ideari d\'alguns compositors del segle XIX de relacionar la literatura amb la m\xc3\xbasica. Totes les peces adopten un car\xc3\xa0cter po\xc3\xa8tic i descriptiu. A difer\xc3\xa8ncia de batejar els opus com sonata o simfonia, que potser t\xc3\xa9 un ess\xc3\xa8ncia m\xc3\xa9s neutra. Altres peces de Schumann tamb\xc3\xa9 s\'inclouen en aquesta fascinaci\xc3\xb3 per la literatura: Papillons, Op. 2, Escenes per a nens, Op. 15 i Kreisleriana, Op. 16, entre d\'altres. Val a dir que Schumann sempre ha estat lligat a la paraula m\xc3\xa9s que altres compositors, ja que va estudiar dret i va treballar com a cr\xc3\xadtic musical a la revista Neue Zeitschrift f\xc3\xbcr Musik (Nova revista per la m\xc3\xbasica). Aquest lligam per l\'escriptura no nom\xc3\xa9s es veu en l\'acte de titular una pe\xc3\xa7a musical sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 en la forma de filar un discurs musical. Les peces de fantasia de Schumann s\'inscriuen dins del nou \xe2\x80\x9cBiedermeier\xe2\x80\x9d, un esperit de m\xc3\xbasica dom\xc3\xa8stica sense grans virtuosismes ni grans pretensions. En aquest mateix any Schumann va compondre l\'Adagio und Allegro, op.70, per trompa (violoncel ad. Libitum) i piano. Aquestes dues peces tenen moltes coses en com\xc3\xba, en primer lloc que formen part de l\'\xc3\xbaltima s\xc3\xa8rie de duos del compositor, van ser escrites el mateix any, totes dues tenen una alternativa quant a la instrumentaci\xc3\xb3; quant a estil s\'adhereixen perfectament a la voluntat de l\'est\xc3\xa8tica del \xe2\x80\x9cBiedermeier\xe2\x80\x9d on si existeix algun tipus de virtuosisme \xc3\xa9s quan a l\'elaboraci\xc3\xb3 de peces a partir d\'un motiu breu. Tamb\xc3\xa9 coincideix que les dues peces han tingut gaireb\xc3\xa9 el mateix tipus de recepci\xc3\xb3, ja que s\'han popularitzat des del moment de la publicaci\xc3\xb3 fins avui dia.\n_START_SECTION_\nForma\n_START_PARAGRAPH_\nLes Fantasiest\xc3\xbccke s\xc3\xb3n un conjunt de tres peces de curta durada que conformen una sola pe\xc3\xa7a, ja que els moviments s\xc3\xb3n attaca d\'uns deu minuts aproximadament. Totes elles s\xc3\xb3n peces simples i sense pretensions per\xc3\xb2 esdevenen una pe\xc3\xa7a molt deliciosa i amb melodies molt honestes tractades de diferent forma per\xc3\xb2 amb un gran contingut emocional. _NEWLINE_I. Zart un mit Ausdruck ( Tendre i amb expressi\xc3\xb3)_NEWLINE_La primera de les peces est\xc3\xa0 escrita en La m i l\'enceta una suggerent proposta a dialogar en forma de pregunta per part del piano que r\xc3\xa0pidament contesta el clarinet, (o l\'instrument que l\'estigui interpretant). Aquest gest musical en forma d\'interval de segona \xc3\xa9s el que estructura tota la pe\xc3\xa7a. Ens trobem davant d\'un proc\xc3\xa9s compositiu Bhramsi\xc3\xa0, la variaci\xc3\xb3 progressiva, per la qual un petit motiu \xc3\xa9s l\'element que genera i vertebra una pe\xc3\xa7a. En aquest cas \xc3\xa9s un cromatisme de mig t\xc3\xb3, un semit\xc3\xb3, que sovint es troba de forma ascendent i d\'altres de forma descendent. A partir d\'aqu\xc3\xad hi ha una estructura interna d\'acords que neix i varia aquest proc\xc3\xa9s, aportant colors i expressivitat jugant amb les altures i dist\xc3\xa0ncia dels intervals. Un dels elements caracter\xc3\xadstics d\'aquest primer \xe2\x80\x9cmoviment\xe2\x80\x9d \xc3\xa9s que les frases mai resolen amb una tensi\xc3\xb3 ascendent, sin\xc3\xb3 tot el contrari, les frases moren i es relaxen en cada final. Schumann juga amb aquesta manera de fer i sovint ens fa creure que no ser\xc3\xa0 aix\xc3\xad, gr\xc3\xa0cies als crescendo i modulacions als mode major, per\xc3\xb2 final_NEWLINE_ment torna on ens havia deixat abans. Possiblement aquest fet reflecteix la resignaci\xc3\xb3 davant els problemes i tristeses que la vida li havia plantejat. La forma interna \xc3\xa9s d\'A-B-A._NEWLINE_II. Lebhaft, leicht (Viu, brillant) _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s d\'aquesta primera part que ens deixa amb una certa melancolia i una certa enyoran\xc3\xa7a, per\xc3\xb2 amb un bri d\'esperan\xc3\xa7a el piano, sense pausa, repr\xc3\xa8n l\'activitat. Aquesta vegada amb m\xc3\xa9s vitalitat i positivitat. Dins d\'un registre \xc3\xadntim el piano fa cr\xc3\xa9ixer la tensi\xc3\xb3 amb un baix que encadena una escala fins a arribar a la dominant i el cello contesta de forma prudent presentant el motiu principal del tema A. Arribem a una segona part m\xc3\xa9s viva on el di\xc3\xa0leg \xc3\xa9s encara m\xc3\xa9s cambr\xc3\xadstic que a l\'exposici\xc3\xb3, aquesta part dona molt moviment i refresca la pe\xc3\xa7a amb un aire diferent al que est\xc3\xa0vem acostumats. Per\xc3\xb2 finalment com al primer moviment tornem al tema A, aquesta vegada afegint una coda amb la seg\xc3\xbcent indicaci\xc3\xb3: Nach und Nach ruhiger (Gradualment tranquil) que fa frenar l\'activitat i prepara el contrast per un tercer moviment molt diferent a just el que acaba de passar. _NEWLINE_III. Rasch und mit Feuer (R\xc3\xa0pid i amb foc) _NEWLINE_El tercer moviment \xc3\xa9s introdu\xc3\xaft per primer cop pel clarinet. Aquest tercer moviment en La Major \xc3\xa9s el m\xc3\xa9s en\xc3\xa8rgic de tots tres. El ritme harm\xc3\xb2nic \xc3\xa9s tamb\xc3\xa9 m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pid. El principi de la pe\xc3\xa7a es caracteritza pel canvi de car\xc3\xa0cter sobtat per\xc3\xb2 ben escollit. A continuaci\xc3\xb3 apareix el tema per\xc3\xb2 amb una mica m\xc3\xa9s de calidesa i tendresa, per\xc3\xb2 de sobte Schumann ens torna a all\xc3\xb2 que ens havia prom\xc3\xa8s al principi. Aquest procediment es repeteix. Despr\xc3\xa9s apareix un tema mel\xc3\xb2dic que evoca les passions internes i els conflictes que pareixia que s\'havien deixat enrere. Schumann juga amb aquests canvis de contrasts demanant la constant atenci\xc3\xb3 i recepci\xc3\xb3 de l\'oient. Encara que repeteix el proc\xc3\xa9s i ens torna a recordar els temes vius i alegres del principi. A la part final s\'oblida del mode menor i cada vegada la pe\xc3\xa7a s\'impregna de frenes\xc3\xads i joventut i obliga a l\'int\xc3\xa8rpret a accelerar cada veda vegada m\xc3\xa9s a aquest esperat final alliberat de tristeses i intimitats.'