b'\n_START_ARTICLE_\nLuigi Boccherini\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa pert\xc3\xa0nyer a una fam\xc3\xadlia d\'artistes. Son pare Leopoldo era un excel\xc2\xb7lent contrabaixista, el seu germ\xc3\xa0 Giovanni Gastone va ser llibretista de diverses \xc3\xb2peres d\'Antonio Salieri i de Haydn i la seva germana va ser ballarina._NEWLINE_Luigi va mostrar molt aviat inter\xc3\xa8s per la m\xc3\xbasica, i particularment pel violoncel. Son pare li va donar les primeres lli\xc3\xa7ons, per\xc3\xb2 estranyat per les aptituds de l\'infant el va confiar al mestre de capella de la catedral de Lucca el sacerdot i compositor Domenico Francesco Vannucci. De seguida va ser enviat a Roma perqu\xc3\xa8 estudiara amb un dels compositors m\xc3\xa9s c\xc3\xa8lebres de l\'\xc3\xa8poca: Costanzi. S\'hi va familiaritzar amb la m\xc3\xbasica de Palestrina i Gregorio Allegri, el c\xc3\xa8lebre Miserere del qual, va causar una forta impressi\xc3\xb3 al jove m\xc3\xbasic. Boccherini va esdevenir el m\xc3\xa9s gran violoncel\xc2\xb7lista del seu temps, igualant en virtuosisme als millors violinistes contemporanis._NEWLINE_El 1757, despr\xc3\xa9s de finalitzar els estudis a Sant Pere de Roma, va acompanyar son pare, que havia obtingut un lloc de contrabaixista per a ell mateix i de violoncel\xc2\xb7lista per a Luigi a l\'orquestra de la Cort Imperial d\'\xc3\x80ustria a Viena, i no va tornar a Lucca fins al 1764._NEWLINE_En aquest any, Luigi va estimar-se m\xc3\xa9s la pla\xc3\xa7a de violoncel\xc2\xb7lista a la capella palatina de Lucca i deixa Viena per la seua ciutat natal._NEWLINE_Davant el relatiu estancament de la seua carrera (el sou era baix) deixa novament Lucca per a fer una gira de concerts per Fran\xc3\xa7a amb el quartet de corda que ell mateix havia creat l\'any 1764 (quelcom excepcional a l\'\xc3\xa8poca), el repertori del qual estava format per obres de Haydn, de Boccherini i d\'altres compositors coneguts a l\'\xc3\xa8poca. Entre 1764 i 1768, va compondre dos oratoris: Giuseppe Riconoscuito i Gioas, re di Guidea._NEWLINE_El 1768, va arribar a Par\xc3\xads amb Manfredi, m\xc3\xbasic del seu quartet de corda. Despr\xc3\xa9s de les baralles entre els partidaris de Gluck i els de Piccinni, els italians hi eren benvinguts. A Par\xc3\xads va poder publicar alguns quartets i trios i junt a Manfredi va presentar les seues obres al Concert Spirituel. El renom de Boccherini va comen\xc3\xa7ar a estendre\'s. L\'Ambaixador d\'Espanya a Par\xc3\xads va reeixir a conv\xc3\xa8ncer Boccherini i Manfredi de visitar Madrid prometent-los una feina estable sota la protecci\xc3\xb3 i mecenatge de l\'Infant Llu\xc3\xads, germ\xc3\xa0 del rei. Aquesta proposici\xc3\xb3 pot semblar estranya, car el rei Carles III no estimava la m\xc3\xbasica. Finalment, Boccherini es va instal\xc2\xb7lar a Madrid l\'any 1768, pa\xc3\xads on va residir fins a la seua mort._NEWLINE_._NEWLINE_Per\xc3\xb2 la situaci\xc3\xb3 no era efectivament tan brillant com s\'esperaven. Nombrosos m\xc3\xbasics italians exercien a Madrid i aviat es van mostrar gelosos del nouvingut. A m\xc3\xa9s, nom\xc3\xa9s els autors d\'\xc3\xb2peres podien esperar la gl\xc3\xb2ria a Madrid i no era el seu cas. No va ser fins a 1770 que l\'infant Llu\xc3\xads va contractar el compositor com a violoncel\xc2\xb7lista i compositor. Aquest any, va comen\xc3\xa7ar a compondre el seu primer quintet de corda, forma que va contribuir a desenvolupar d\'una manera decisiva. Va esdevenir molt prol\xc3\xadfic i va produir nombroses peces de m\xc3\xbasica de cambra que van contribuir a acr\xc3\xa9ixer el seu prestigi: els quartets opus 15 van donar-li fama arreu d\'Europa. \xc3\x89s un per\xc3\xadode de probable proximitat amb Gaetano Brunetti, mestre de viol\xc3\xad i compositor del nebot de l\'Infant Llu\xc3\xads, el futur Carles IV, per\xc3\xadode d\'influ\xc3\xa8ncies m\xc3\xbatues i d\'evoluci\xc3\xb3 estil\xc3\xadstica. El 1776, el matrimoni morgan\xc3\xa0tic de l\'infant Llu\xc3\xads va suposar-ne el desterrament de la cort i que Bochherini i Manfredi l\'acompanyessin al palau d\'Arenas de San Pedro i fossin llavors rebutjats per la cort de Madrid. La seua producci\xc3\xb3 se\'n va ressentir. Tot i aix\xc3\xb2, en aquesta \xc3\xa8poca va compondre el seu formidable Stabat Mater (1781)._NEWLINE_El 1785, va morir el seu protector. Carles III li va assignar una pensi\xc3\xb3 i va aconseguir posar-se al servei de Frederic Guillem II de Pr\xc3\xbassia qui el va nomenar compositor de cambra i a qui va trametre diverses obres per correspond\xc3\xa8ncia. A partir de 1786, va entrar al servei de la duquessa de Benavente i Osuna, que mantenia una petita orquestra privada, de la qual Boccherini va ser el director. En aquesta \xc3\xa8poca, freq\xc3\xbcentava el pintor Goya que tamb\xc3\xa9 havia estat protegit per l\'infant Llu\xc3\xads._NEWLINE_Per raons desconegudes va perdre aquesta darrera feina, i el 1797 va perdre tamb\xc3\xa9 la pensi\xc3\xb3 del rei Guillem a causa de la mort d\'aquest. Abatut i arru\xc3\xafnat Boccherini va intentar vendre algunes obres a Ignace Joseph Pleyel, editor de Par\xc3\xads, qui va abusar de la dif\xc3\xadcil situaci\xc3\xb3 del compositor. Gr\xc3\xa0cies a Lucien Bonaparte, ambaixador franc\xc3\xa8s a Madrid, va obtenir el 1800 un c\xc3\xa0rrec remunerat, i en prova de gratitud li va dedicar dues s\xc3\xa8ries de quintets (op.60 et op.62)._NEWLINE_Una successi\xc3\xb3 de desgr\xc3\xa0cies familiars (mort d\'alguns dels seus fills i de la seua segona esposa) el van deprimir. Va caure en un estat d\'extrema pobresa i, mal allotjat, va morir a Madrid d\'una malaltia pulmonar el 1805._NEWLINE_Fou enterrat en l\'esgl\xc3\xa9sia de San Miguel, Santos Justo y Pastor (actual Bas\xc3\xadlica de San Miguel) de Madrid; l\'any 1927 les seues restes foren traslladades a la seva ciutat natal i avui s\xc3\xb3n a l\'esgl\xc3\xa9sia de San Francesco de Lucca._NEWLINE_Com en el cas de Scarlatti encara es troben a Madrid els descendents de Luigi Boccherini.\n_START_SECTION_\nObra\n_START_PARAGRAPH_\nBoccherini \xc3\xa9s conegut principalment per la seva m\xc3\xbasica de cambra, i en particular pels seus nombrosos quintets de corda (Quasi 125 peces). La seva obra simf\xc3\xb2nica, tot i ser abundant, s\'interpreta poc. Un dels seus concerts per a violoncel i el minuet del quintet op. 11/5 s\'han guanyat molta popularitat._NEWLINE_Va deixar 11 concerts per a violoncel i orquestra, 27 sonates per a violoncel, 6 sonates per a viol\xc3\xad, 42 trios de corda, 179 quintets per a diverses combinacions d\'instruments, 19 sextets i septets, 29 simfonies, la sarsuela La Clementina, etc._NEWLINE_L\'obra de Luigi Boccherini ha estat catalogada per Yves G\xc3\xa9rard. El n\xc3\xbamero de cat\xc3\xa0leg s\'indica amb "G"'