b"\n_START_ARTICLE_\nTeodoric VI d'Holanda\n_START_SECTION_\nReg\xc3\xa8ncia de Peronella\n_START_PARAGRAPH_\nTeodoric va succeir al seu pare als set anys d'edat; per\xc3\xb2 durant la seva minoria va exercir la reg\xc3\xa8ncia la seva mare, Peronella. Era una d'aquestes dones ambicioses, als quals el coratge per fer-ho tot sovint, fa de capacitat. No obstant aix\xc3\xb2, durant alguns anys va governar amb encert i va defensar valerosament els drets del seu fill. El 1123, poc despr\xc3\xa9s de la mort del seu marit, Peronella es va al\xc3\xa7ar en armes contra l'emperador  Enric V doncs refusava retre-li homenatge com comtessa d'Holanda i va donar suport al que despr\xc3\xa9s va ser emperador  Lotari II en la seva revolta contra Enric V. Aquest va envair Holanda al capdavant d'un fort ex\xc3\xa8rcit i va obligar a Peronella a recon\xc3\xa8ixer-lo com sobir\xc3\xa0 i retre-li vassallatge.  _NEWLINE_Peronella es va veure for\xc3\xa7ada a cedir durant un temps; per\xc3\xb2 no va perdre ocasi\xc3\xb3 d'engrandir les possessions del seu fill. Una d'aquestes ocasions es va presentar el 1125 amb la mort d'Enric V a succeir-ho Lotari II. La circumst\xc3\xa0ncia era massa favorable per desaprofitar-la. Les desavinences que durant un segle havien enfrontat als emperadors amb els comtes d'Holanda, aviat va donar pas a la m\xc3\xa9s estreta uni\xc3\xb3. Aix\xc3\xad va aconseguir de Lotari la incorporaci\xc3\xb3 a Holanda dels comtats d'Oostergo i Westergo a Fr\xc3\xadsia, que els bisbes d'Utrech, recolzats pel favor dels emperadors precedents, havien desmembrat per annexionar a la seva di\xc3\xb3cesis. _NEWLINE_Peronella desitjava tamb\xc3\xa9 veure el seu fill com a comte de Flandes. Carles I de Flandes, acabava de ser assassinat a Bruges sense deixar hereus directes que poguessin succeir. Diversos competidors es van presentar i la comtessa d'Holanda, que pretenia que el seu fill tenia drets sobre el comtat de Flandes, va prodigar immenses sumes de diners i va posar en joc tots els seus ressorts per procurar-se la investidura del seu fill Teodoric en aquest comtat. Per\xc3\xb2 no va ser tan afortunada com amb l'assumpte dels comtats de Fr\xc3\xadsia. Encara que diversos nobles flamencs donaven suport a la candidatura de Teodoric VI, una facci\xc3\xb3 contr\xc3\xa0ria va fer c\xc3\xb3rrer secretament el rumor que Llu\xc3\xads VI el Gras, rei de Fran\xc3\xa7a, que considerava a Flandes com un feu del seu regne, havia prom\xc3\xa8s el comtat a Guillem, senyor de Ypres. Aquesta estratagema va atordir bastant als partidaris de Teodoric refredant a favor seu, al punt que van estimar millor abandonar la seva causa que enfrontar-se a les tropes del rei de Fran\xc3\xa7a, el qual, per\xc3\xb2, no va concedir el ducat a Guillem de Ypres sin\xc3\xb3 a Guillem Cliton.\n_START_SECTION_\nLa revolta de Florenci el Negre\n_START_PARAGRAPH_\nTeodoric va arribar a la majoria d'edat i es preparava per prendre per si mateix les regnes del govern. Per\xc3\xb2 cap a 1130, el seu germ\xc3\xa0, conegut com a Florenci el Negre es va revoltar contra ell amb el suport de forces pertanyents al Kennemerland i a la Fr\xc3\xadsia Occidental. Les hostilitats van durar gaireb\xc3\xa9 dos anys; per\xc3\xb2 amb l'arbitratge de l'emperador els dos germans es van reconciliar i van concloure un tractat pel qual cadasc\xc3\xba es retirava als seus dominis i romanien en pau. No obstant aix\xc3\xb2, Florenci el Negre no va sobreviure molt a aquest tractat. Havent pret\xc3\xa8s casar-se amb Edwige, filla \xc3\xbanica del senyor de Rechem, al pa\xc3\xads de la Mark, el senyor d'Arendsberg, tutor de la dama, es va oposar. Florenci, amb el suport de sotam\xc3\xa0 per l'emperador i per alguns parents de Edwige, va envair les terres d'Arendsberg causant grans estralls. Aquesta viol\xc3\xa8ncia va enfellonir al tutor, qui acompanyat del seu germ\xc3\xa0, el senyor de Kuik, van trobar a Florenci en una partida de ca\xc3\xa7a, prop d'Abstede, als voltants d'Utrech, i atacant-per sorpresa el van matar.\n_START_SECTION_\nLa Guerra amb el Bisbat d'Utrecht\n_START_PARAGRAPH_\nEn 1138, Teodorico VI es va veure embolicat en una guerra amb Hartbert de Bierum, bisbe d'Utrech. Tot i que els motius d'aquesta guerra no s\xc3\xb3n ben coneguts, se suposa, amb prou fonament, que la secessi\xc3\xb3 dels comtats de Oostergo i Westergo, escindits de nou d'Holanda per l'emperador Lotari a favor del bisbe d'Utrech, va ser la principal causa. El comte va assetjar la ciutat bisbal i es va disposar a prendre-a l'assalt; per\xc3\xb2 va ser detingut per una piadosa ast\xc3\xbacia del bisbe. El prelat en h\xc3\xa0bits pontificals, seguit de tot el seu clergat, va sortir de les muralles i va gosar amena\xc3\xa7ar Teodoric i els seus amb l'excomuni\xc3\xb3, si tenia l'aud\xc3\xa0cia de continuar el lloc. El comte va quedar tan espantat, que va aturar el combat al moment, i amb el cap i els peus nus va caure de genolls davant el temerari prelat i li va demanar perd\xc3\xb3 per haver-lo of\xc3\xa8s. Hartbert de Bierum, perqu\xc3\xa8 vei\xc3\xa9s que l'ofensa del comte havia estat perdonada, li va donar el pet\xc3\xb3 de la pau, i la reconciliaci\xc3\xb3 va ser tan sincera entre aquests dos enemics que, fins a la seva mort, van viure en la m\xc3\xa9s perfecta harmonia."