b'\n_START_ARTICLE_\nCromatita\n_START_SECTION_\nCaracter\xc3\xadstiques\n_START_PARAGRAPH_\nLa cromatita \xc3\xa9s un cromat de f\xc3\xb3rmula qu\xc3\xadmica Ca[CrO\xe2\x82\x84]. Cristal\xc2\xb7litza en el sistema tetragonal. En rares ocasions es troba en forma de cristalls bipiramidals tetragonals, curts i prism\xc3\xa0tics; t\xc3\xadpicament en forma de grans, de fins a 0,1 mil\xc2\xb7l\xc3\xadmetres, terrosa, en taques, crostes, n\xc3\xb2duls i en petits filons. Es troba en forma de revestiments grocs terrosos. Segons la classificaci\xc3\xb3 de Nickel-Strunz, la cromatita pertany a "07.FA - Cromats sense cations addicionals" juntament amb els seg\xc3\xbcents minerals: tarapaca\xc3\xafta, hashemita i croco\xc3\xafta.\n_START_SECTION_\nFormaci\xc3\xb3 i jaciments\n_START_PARAGRAPH_\nEs troba a les roques sediment\xc3\xa0ries, on sol trobar-se associada a altres minerals com el guix i la calcita. Va ser descoberta l\'any 1963 a Ma\'ale Adumim, a la formaci\xc3\xb3 d\'Hatrurim, Cisjord\xc3\xa0nia (Palestina). Tamb\xc3\xa9 ha estat descrita a la mina Stefanie, a Bad Bleiberg (Car\xc3\xadntia, \xc3\x80ustria), al desert del N\xc3\xa8gueb (Israel), a Buer (Telemark, Noruega) i al dip\xc3\xb2sit de Waterberg (Limpopo, Sud-\xc3\xa0frica).'