b'\n_START_ARTICLE_\nCastellciutat\n_START_SECTION_\nGeografia\n_START_PARAGRAPH_\nLa vila de Castellciutat \xc3\xa9s damunt un serrat al sector ponent del municipi de la Seu d\'Urgell a la riba esquerra de la Valira, a difer\xc3\xa8ncia de la resta de municipi. A l\'est de la vila hi ha la ciutat de la Seu d\'Urgell, despr\xc3\xa9s de travessar el riu; a oest la carretera N-260 i els l\xc3\xadmits amb el terme municipal de Montferrer i Castellb\xc3\xb2; al sud hi ha la Ciutadella i el pol\xc3\xadgon industrial que limiten amb la urbanitzaci\xc3\xb3 del Balc\xc3\xb3 del Pirineu (Montferrer i Castellb\xc3\xb2).\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl lloc de Ciutat fou habitat des de molt antic. Sembla que en la prehist\xc3\xb2ria hi hagu\xc3\xa9 el poblat d\'Arse-durgui, que es convertiria posteriorment en la civitas Orgellia, capital dels ceretans segons Plini i Estrab\xc3\xb3. Sembla que potser fou ac\xc3\xad que es bast\xc3\xad la primera catedral d\'Urgell, al segle VI. La ciutat fou destru\xc3\xafda vers el 793 (a la primeria d\'aquest segle caigu\xc3\xa9 sota domini musulm\xc3\xa0, per\xc3\xb2 sembla que vers el 785 fou alliberada pels francs) per l\'ex\xc3\xa8rcit d\'Abd al-Malik, que es retirava havent estat ven\xc3\xa7ut al sud de Fran\xc3\xa7a. L\'antiga ciutat ja no torn\xc3\xa0 a tenir la mateixa esplendor. Els documents del segle X l\'anomenen Civitas Fracta ("ciutat trencada"), i a la vall, a l\'interfluvi del Segre i la Valira, fou bastida una nova catedral, al Vicus Urgelli, que havia de reempla\xc3\xa7ar en import\xc3\xa0ncia i influ\xc3\xa8ncia l\'antiga ciutat._NEWLINE_Tanmateix, tot i haver perdut l\'antiga capitalitat, el lloc de Ciutat no rest\xc3\xa0 despoblat del tot. A mitjan segle X hi fou erigida una esgl\xc3\xa9sia, dedicada a sant Feliu i a sant Mart\xc3\xad, que el 952 fou consagrada pel bisbe d\'Urgell Guisad II a petici\xc3\xb3 del comte i marqu\xc3\xa8s Borrell. Aquest la dot\xc3\xa0 amb els delmes dominicals que rebia a Ciutat, a la Vall d\'Andorra i a Bescaran, i amb altres b\xc3\xa9ns a diversos llocs, entre els quals el castell de Sant Vicen\xc3\xa7 d\'Andorra amb la seva esgl\xc3\xa9sia (Sant Vicen\xc3\xa7 d\'Enclar). El comte la prove\xc3\xad, tamb\xc3\xa9, amb llibres i objectes lit\xc3\xbargics i el bisbe li ced\xc3\xad els delmes i les prim\xc3\xadcies i els drets parroquials._NEWLINE_El domini de Ciutat pertanyia als comtes d\'Urgell, per\xc3\xb2 a poc a poc els bisbes hi adquiriren alguns b\xc3\xa9ns, com el 1054, que el comte Ermengol III empenyor\xc3\xa0 al bisbe Guillem "ipsam villam de Civitate cum suos terminos et cum ipsas ecclesias". El domini de Ciutat, per\xc3\xb2, retorn\xc3\xa0 als comtes, que, per sent\xc3\xa8ncia arbitral (d\'Ermengol VI) contra el prelat urgell\xc3\xa8s el 1135, cediren el lloc a Pere I de Castellb\xc3\xb2 (vescomte de l\'Alt Urgell, primer vescomte de Castellb\xc3\xb2) perqu\xc3\xa8 hi bast\xc3\xads una fortalesa, a la qual cosa s\'havia oposat el bisbe. Ciutat passava, aix\xc3\xad, a integrar-se en els dominis que constituirien la jurisdicci\xc3\xb3 feudal del vescomtat de Castellb\xc3\xb2. Ramon (II) de Castellb\xc3\xb2, el 1154, promet\xc3\xa9 al bisbe que, si l\'Esgl\xc3\xa9sia urgellesa conservava l\'amistat amb el comte Ermengol, no li causaria mal, i li jur\xc3\xa0 fidelitat contra tots, excepte contra el comte. El vescomte Arnau de Castellb\xc3\xb2, que el 1190 fou autoritzat a reconstruir el castell de Ciutat sota la potestat del comte d\'Urgell, el 9 de gener de 1195 atorg\xc3\xa0 una carta de poblament i franquesa als habitants de la vila de Ciutat i els conced\xc3\xad diversos privilegis._NEWLINE_A la primeria del segle XVI la vila de Ciutat era centre d\'un dels quarters del vescomtat de Castellb\xc3\xb2, del quarter dit de Ciutat o, tamb\xc3\xa9, posteriorment (a partir del segle XVIII), de Castellciutat, perqu\xc3\xa8 sobre la vila hi havia una fortalesa o castell, amb un castell\xc3\xa0 que en tenia guarda. El veguer del vescomtat hi tenia habitaci\xc3\xb3 i posada ordin\xc3\xa0ria. I de les guaites i obres del castell, n\'havien de tenir cura els homes d\'A\xc3\xb3s, de Civ\xc3\xads, de la vall de Sant Joan i de la batllia d\'Aravell i Bellestar. A la vila de Ciutat hi havia el batlle principal, que era el superior de tot el quarter. El quarter comprenia la batllia d\'A\xc3\xb3s, la vall de Sant Joan, la batllia d\'Aravell i Bellestar, l\'abadiat de Sant Serni de Tav\xc3\xa8rnoles, Estamariu i Adra\xc3\xa9n. Aleshores, a la vila de Ciutat hi havia 43 focs. Constru\xc3\xaft a l\'aigua de la Valira hi havia un mol\xc3\xad fariner (que el vescomte havia arrendat als ve\xc3\xafns el 1434); al Carrer Sobir\xc3\xa0, un forn de coure pa (arrendat perp\xc3\xa8tuament a Joan Miquel i als seus el 1457) i, a m\xc3\xa9s, a Ciutat hi havia una fleca, una carnisseria i una taverna._NEWLINE_En les guerres de l\'edat moderna Castellciutat tingu\xc3\xa9 un paper destacat i fonamental, com a pla\xc3\xa7a forta, en la defensa de la propera ciutat de la Seu d\'Urgell. Sembla que fou despr\xc3\xa9s de la guerra de Successi\xc3\xb3 que es bast\xc3\xad la ciutadella de Castellciutat, segons els models del franc\xc3\xa8s Vauban, adaptada al progr\xc3\xa9s de l\'artilleria. En aquesta guerra el general Josep Moragues i Mas fou governador de Castellciutat. El 28 de setembre de 1713, el general Moragues rendeix Castellciutat als borb\xc3\xb2nics \xe2\x80\x94Setge de Castellciutat (1713) \xe2\x80\x94, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s d\'un breu retir a Sort, a primers de maig va decidir tornar al combatre i amb la gent que va poder recollir va provar, in\xc3\xbatilment, de bloquejar Castellciutat \xe2\x80\x94Setge de Castellciutat (1714)\xe2\x80\x94, i continua lluitant a les comarques interiors de Catalunya a les ordres del coronel Antoni Desvalls._NEWLINE_Ambdues fortaleses, la ciutadella i el castell, foren escenari d\'importants fets d\'armes durant la Tercera Guerra Carlina. El 16 d\'abril de 1874 els carlins comandats per Rafael Tristany i Parera prengueren per sorpresa la ciutadella, aprofitant que part de la guarnici\xc3\xb3 era a l\'aplec de Bell-lloc, on se celebrava la festa de l\'Ascensi\xc3\xb3. El brigadier governador de la pla\xc3\xa7a, en no poder valer-se del castell, perqu\xc3\xa8 era dominat per la ciutadella, hagu\xc3\xa9 de rendir-se. Els carlins, per\xc3\xb2, hagueren d\'abandonar la fortalesa el 26 d\'agost de 1875, en qu\xc3\xa8, mancats d\'aigua i sense poder rebre auxili, capitularen davant les forces del general alfons\xc3\xad Arsenio Mart\xc3\xadnez-Campos Ant\xc3\xb3n.'