b"\n_START_ARTICLE_\nCreta\n_START_SECTION_\nClima\n_START_PARAGRAPH_\nCreta es troba a cavall de dues zones clim\xc3\xa0tiques, la mediterr\xc3\xa0nia i la nord-africana, tot i que la major part de l'illa cau sota l'\xc3\xa0rea d'influ\xc3\xa8ncia de la primera. Aix\xc3\xad, el clima cretenc \xc3\xa9s majorit\xc3\xa0riament temperat i bastant humit, depenent de la proximitat del mar. Els hiverns s\xc3\xb3n suaus: la neu hi \xc3\xa9s pr\xc3\xa0cticament desconeguda a les planes, tot i que bastant freq\xc3\xbcent a les muntanyes. A l'estiu, les temperatures mitjanes estan entre la franja alta dels 20 i la franja baixa dels 30 graus Celsius. L'excepci\xc3\xb3 en pot ser la costa meridional, que inclou la plana de Mesar\xc3\xa0 i les muntanyes d'Astero\xc3\xbasia, que es veuen afectades pel clima nord-afric\xc3\xa0 i, per tant, tenen m\xc3\xa9s dies de sol i unes temperatures m\xc3\xa9s altes durant l'estiu.\n_START_SECTION_\nEconomia\n_START_PARAGRAPH_\nL'economia de Creta, que fins no fa gaires anys es basava principalment en l'agricultura, va comen\xc3\xa7ar a canviar visiblement durant la d\xc3\xa8cada de 1970. Mentre que els conreus i la cria de bestiar encara hi tenen la seva import\xc3\xa0ncia, a causa del clima i del terreny de l'illa, s'ha observat una caiguda de la ind\xc3\xbastria manufacturera i un gran increment de la ind\xc3\xbastria de serveis (sobretot els relacionats amb el turisme). Tots tres sectors de l'economia cretenca (agricultura, productes agroalimentaris, serveis) estan interrelacionats i s\xc3\xb3n interdependents. Creta t\xc3\xa9 una renda per capita molt semblant a la mitjana grega. La desocupaci\xc3\xb3 hi \xc3\xa9s del 4% aproximadament, la meitat de la de Gr\xc3\xa8cia._NEWLINE_L'illa t\xc3\xa9 tres aeroports: l'Aeroport Internacional Nikos Kazantzakis (HER) a Ir\xc3\xa0klio, l'Aeroport Internacional Ioannis Daskalogiannis (CHQ) a Khani\xc3\xa0, i el recent nou aeroport dom\xc3\xa8stic de Sitia (JSH).\n_START_SECTION_\nTurisme\n_START_PARAGRAPH_\nLa infraestructura tur\xc3\xadstica actual de Creta abasta tota mena de p\xc3\xbablics i butxaques, des dels grans hotels de luxe amb tota mena d'instal\xc2\xb7lacions (piscines, pistes d'esport, discoteques, botigues, restaurants, etc.), fins als petits apartaments familiars o els c\xc3\xa0mpings. Els visitants poden arribar a l'illa per avi\xc3\xb3 mitjan\xc3\xa7ant algun dels aeroports internacionals d'Ir\xc3\xa0klio, Khani\xc3\xa0, o Sitia, o per vaixell a trav\xc3\xa9s dels ports d'Ir\xc3\xa0klio, Hani\xc3\xa0, R\xc3\xa9thimno i H\xc3\xa0gios Nik\xc3\xb3laos.\n_START_SECTION_\nCultura i llengua\n_START_PARAGRAPH_\nVegeu Grec cretenc, Lira de Creta.\n_START_SECTION_\nPer\xc3\xadode Minoic\n_START_PARAGRAPH_\nVegeu Cultura Minoica, Cnossos.\n_START_SECTION_\n\xc3\x88poca cl\xc3\xa0ssica\n_START_PARAGRAPH_\nDurant l'\xc3\xa8poca d\xc3\xb2rica (aprox. 1100 AC fins a 67 AC), les ciutats de l'illa foren independents i es coneixen monedes de moltes d'elles. Sovint estaven en guerra entre elles per\xc3\xb2 en cas d'atac exterior s'unien per defensar-se._NEWLINE_Les ciutats principals foren Cnossos, Gortina i Cid\xc3\xb2nia, i despr\xc3\xa9s de la decad\xc3\xa8ncia de la darrera, Lictos. L'hegemonia era de les dues primeres que sovint eren hostils l'una amb l'altra._NEWLINE_Les disputes es van posar sota l'arbitratge de Filip V de Maced\xc3\xb2nia, l'enviat del qual que va esdevenir totpoder\xc3\xb3s, per\xc3\xb2 no va tenir continu\xc3\xaftat i abans de la guerra de Roma amb Maced\xc3\xb2nia ja no quedaven restes del poder macedoni._NEWLINE_El 67 aC Creta fou ocupada per Quint Metel Cr\xc3\xa8tic (Creticus), que va reeixir all\xc3\xad on d'altres abans havien fracassat. L'illa fou incorporada a Cirene i va esdevenir prov\xc3\xadncia romana. Sota August era una sola provincia senatorial governada per un propretor amb t\xc3\xadtol de proc\xc3\xb2nsol, amb el nom de Creta-Cirene o Creta i Cirene. El governador tenia un llegat a la regi\xc3\xb3 i un o dos questors. Creta fou prov\xc3\xadncia consular des del regnat de Constant\xc3\xad i Cirene (amb el nom de L\xc3\xadbia Superior) fou prov\xc3\xadncia dirigida per un praeses.\n_START_SECTION_\nBizantins i musulmans\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de l'ocupaci\xc3\xb3 de C\xc3\xadzic el 673/674, Djunada ibn Abi Umayya al-Azdi hi va fer una incursi\xc3\xb3 sense ocupaci\xc3\xb3. Sota al-Walid (705-715) una part de l'illa fou conquerida per\xc3\xb2 abandonada. Una nova expedici\xc3\xb3 es va fer en temps d'Harun al-Rashid (786-808), dirigida per Humayd ibn Mayuf al-Hamdani (que tamb\xc3\xa9 va fer una expedici\xc3\xb3 a Xipre)._NEWLINE_Fou ocupada el 828 per \xc3\xa0rabs exiliats (fugitius d'al-\xc3\x80ndalus el 818 i expulsats d'Alexandria el 827), que fundaren l'Emirat de Creta, recuperat pels bizantins el 961 despr\xc3\xa9s d'un setge de 10 meses del general Nic\xc3\xa8for Focas. El domini bizant\xc3\xad es va mantenir entre el 961 i el 1204.\n_START_SECTION_\nDomini llat\xc3\xad i Regne (virregnat) veneci\xc3\xa0 de C\xc3\xa0ndia\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1204 va correspondre a Bonifaci marqu\xc3\xa8s de Montferrato per\xc3\xb2 aquest la va vendre el 1205 a la Rep\xc3\xbablica de Ven\xc3\xa8cia. _NEWLINE_Durant un temps fou dominada pel genov\xc3\xa8s Enrico Pescatore, per\xc3\xb2 el 1207 els venecians es van fer amb el domini de l'illa i el 1212 es va establir un virregnat conegut com a Regne de C\xc3\xa0ndia que va durar fins al 1669, nom\xc3\xa9s amb una breu revolta republicana el 1363-1364._NEWLINE_Vegeu: Regne de C\xc3\xa0ndia_NEWLINE_Els turcs hi van fer incursions: Aydin Umar el 1341, els otomans el 1469, Khayr al-Din Barba-rossa el 1538, i l'atac otom\xc3\xa0 a la fortalesa de la Suda el 1567 al mateix temps que la flota algeriana atacava Retimo.\n_START_SECTION_\nDomini otom\xc3\xa0 (Ikritish)\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s d'un atac corsari de naus de Malta a vaixells otomans amb peregrins, Ibrahim I va decidir la conquesta de l'illa (1644). L'abril del 1645 va salpar la flota reunida, que oficialment havia d'anar a Malta; el juny van desembarcar a La Canea que fou capturada pel kapudan paix\xc3\xa0 Yusuf Pasha despr\xc3\xa9s d'un setge de 54 dies (19 d'agost de 1645). El mar\xc3\xa7 del 1646 es va conquerir K\xc3\xadssamos, el juliol Aprikorno (??? es refereix Castello Apicorono a Apok\xc3\xb3ronas???), el setembre Milopotamos, i el novembre R\xc3\xa9thimno. Per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s l'ofensiva va perdre for\xc3\xa7a. El setge de C\xc3\xa1ndia fou comen\xc3\xa7at i abandonat diverses vegades i al mateix temps que els venecians bloquejaven els Dardanels (1648-1649 i 1650), el 1654 els otomans van obtenir una vict\xc3\xb2ria naval als Dardanels per\xc3\xb2 el 1656 foren el venecians els que van v\xc3\xa8ncer al mateix lloc (juny) ocupant T\xc3\xa8nedos, Lemnos i Samotr\xc3\xa0cia. Els turcs van recuperar les tres illes el 1657. El 1667 el gran visir K\xc3\xb6pr\xc3\xbcl\xc3\xbczade Fadil Ahmad Pasha va decidir posar fi a la situaci\xc3\xb3 i va reprendre el setge Candia (maig). La Rep\xc3\xbablica de Ven\xc3\xa8cia va acceptar la pau que es va signar el 6 de setembre de 1669 per la qual els venecians evacuaven l'illa excepte la Suda i Spinalonga (que despr\xc3\xa9s foren ocupades pels otomans el 1715). Creta va quedar doncs en mans dels otomans._NEWLINE_Des del 1669 fou una prov\xc3\xadncia otomana (eyalet) amb capital a C\xc3\xa0ndia i dividida en tres districtes (sandjaks): C\xc3\xa0ndia, La Canea i R\xc3\xa9thimno. Les lleis i propietats foren mantingudes i nom\xc3\xa9s es va portar un nombre d'emigrants turcs d'Anat\xc3\xb2lia (que van originar una forta minoria turca a l'illa). L'administraci\xc3\xb3 va continuar en mans dels grecs i la llengua grega era oficial. Els impostos foren els normals a l'imperi (les terres 1/5 de la producci\xc3\xb3, redu\xc3\xaft des 1775 a 1/7)._NEWLINE_El 4 d'abril de 1770 durant la guerra amb R\xc3\xbassia, els russos van establir a l'illa un govern revolucionari sota la seva protecci\xc3\xb3 que va durar fins al 17 de juny de 1771, l'execuci\xc3\xb3 de Daskalogiannis._NEWLINE_El 21 de maig de 1821 l'illa es va revoltar i el novembre de 1821 es va constituir un govern provisional de l'Estat de l'illa de Creta. Els otomans van cridar al governador d'Egipte Muhammad Ali que va desembarcar a l'illa (1824) i la va posar sota el seu control (21 d'abril de 1824), deixant-la pacificada. Va instituir assemblees conjuntes de musulmans i grecs a C\xc3\xa0ndia, Retimo i La Canea per dirigir els afers locals, i a les que es va afegir aviat una altra a Sphakia (turc Isfakia). _NEWLINE_El 9 d'agost de 1825 va esclatar una nova revolta i es va establir un govern anomenat Consell de Creta que va durar fins al febrer de 1830; el govern otom\xc3\xa0 va proposar al governador d'incorporar l'illa a Egipte per\xc3\xb2 Muhammad Ali va refusar. Va continuar sota ocupaci\xc3\xb3 eg\xc3\xadpcia fins al 1840. El tractat de Londres de 1840 prohibia a Muhammad tota reivindicaci\xc3\xb3 sobre l'illa. _NEWLINE_El 1850 la capital es va traslladar a La Canea. Es van produir peri\xc3\xb2dicament revoltes menors, fins a la del 10 de juny de 1866 (que va durar fins al 1869, vegeu Revolta cretenca de 1866-1869) en qu\xc3\xa8 els grecs demanaven la uni\xc3\xb3 a Gr\xc3\xa8cia. El 1869 les pot\xc3\xa8ncies van imposar una nova administraci\xc3\xb3 amb un millor repartiment del poder entre grecs i musulmans i al costat del governador es va instal\xc2\xb7lar un consell consultiu de 5 grecs i 5 musulmans, mentre els llocs administratius rellevants foren repartits equitativament._NEWLINE_El 1878 va esclatar una nova revolta (vegeu Revolta cretenca de 1878) i una convenci\xc3\xb3 signada el 23 d'octubre de 1878 va estipular que el governador seria cristi\xc3\xa0 i designat per les pot\xc3\xa8ncies i que l'assemblea tindria 80 membres (49 cristians i 31 musulmans). _NEWLINE_El 26 de juliol de 1896 es va produir una nova rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 i Gr\xc3\xa8cia va donar suport al rebels i va esclatar la guerra amb l'Imperi Otom\xc3\xa0. La rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 va durar fins al 3 de febrer del 1897.\n_START_SECTION_\nEl final del domini otom\xc3\xa0, la rep\xc3\xbablica aut\xc3\xb2noma, i la incorporaci\xc3\xb3 al Regne de Gr\xc3\xa8cia\n_START_PARAGRAPH_\nEl desembre de 1897 Turquia va acceptar el principi d'autonomia per l'illa i el 20 de mar\xc3\xa7 de 1898 es va establir la Rep\xc3\xbablica de Creta sota sobirania otomana. El 6 de novembre de 1898 els militars otomans van abandonar l'illa i el 19 de novembre el pr\xc3\xadncep Jordi de Gr\xc3\xa8cia fou designat comissari extraordinari, si b\xc3\xa9 la nominal sobirania otomana es mantenia. El 1900 el pr\xc3\xadncep Jordi va voler proclamar la uni\xc3\xb3 amb Gr\xc3\xa8cia per\xc3\xb2 no va obtenir el suport de les pot\xc3\xa8ncies. _NEWLINE_El seu successor, Za\xc3\xafmis, va proclamar la independ\xc3\xa8ncia el 6 d'octubre de 1908 que de fet va suposar la uni\xc3\xb3 a Gr\xc3\xa8cia. El 9 de maig de 1910 l'assemblea va fer jurament al rei de Gr\xc3\xa8cia mentre la tensi\xc3\xb3 augmentava amb Turquia que no reconeixia la uni\xc3\xb3. _NEWLINE_El 10 d'octubre de 1912, durant la guerra dels Balcans, el govern grec va confirmar la uni\xc3\xb3 i els tractats de Londres (30 de maig de 1913) i de Bucarest (10 d'agost de 1913) van recon\xc3\xa8ixer la uni\xc3\xb3 a Gr\xc3\xa8cia. _NEWLINE_Bona part de la poblaci\xc3\xb3 musulmana (autoanomenada turca, per\xc3\xb2 de fet la major part eren conversos) va marxar entre 1900 i 1912 i la resta de musulmans ho va fer el 1923 amb els acords d'intercanvi de poblacions entre Gr\xc3\xa8cia i Turquia basat en criteris de religi\xc3\xb3 (per als turcs tots els cristians eren Rumi, \xc3\xa9s a dir grecs; per als grecs tots els musulmans eren turki, \xce\xa4\xce\xbf\xcf\x8d\xcf\x81\xce\xba\xce\xbf\xce\xb9, \xc3\xa9s a dir turcs).\n_START_SECTION_\nOcupaci\xc3\xb3 alemanya\n_START_PARAGRAPH_\nEl 20 de maig de 1941 els alemanys van ocupar la part occidental de l'illa i els italians la part oriental. Els alemanys van ocupar tota l'illa el 8 de setembre de 1943, fins que es van rendir als aliats el 8 de maig de 1945. _NEWLINE_Vegeu Batalla de Creta."