b'\n_START_ARTICLE_\nCinta perforada\n_START_PARAGRAPH_\nLa  cinta perforada  \xc3\xa9s un m\xc3\xa8tode obsolet d\'emmagatzematge de dades, que consisteix en una llarga tira de paper en qu\xc3\xa8 es realitzen forats per emmagatzemar les dades. Va ser molt emprada durant gran part del segle XX per a comunicacions amb teletips, i m\xc3\xa9s tard com un mitj\xc3\xa0 d\'emmagatzematge de dades per a miniordinadors i m\xc3\xa0quines eina tipus CNC.\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nLes primeres cintes perforades es van emprar en els telers mec\xc3\xa0nics i brodats, on targetes amb instruccions simples sobre els moviments demanats de la m\xc3\xa0quina van ser primer alimentades individualment, despr\xc3\xa9s controlades per altres targetes d\'instruccions i m\xc3\xa9s tard van ser alimentades com una successi\xc3\xb3 de targetes adherides. (Veure teler de Jacquard)._NEWLINE_Aix\xc3\xb2 va portar al concepte de comunicar la informaci\xc3\xb3 no com una successi\xc3\xb3 de targetes individuals sin\xc3\xb3 com una "targeta cont\xc3\xadnua", o cinta. Molts operadors de brodat professional se segueixen referint a les persones que creen els dissenys i patrons mec\xc3\xa0nics com "perforadors", encara que tant les targetes com les cintes perforades van deixar d\'usar-se, despr\xc3\xa9s de molts anys, cap a la d\xc3\xa8cada de 1990._NEWLINE_A 1.846 Alexander Bain va utilitzar cinta perforada per enviar telegrames.\n_START_SECTION_\nFormats de cinta\n_START_PARAGRAPH_\nLes dades estaven representats per la pres\xc3\xa8ncia o abs\xc3\xa8ncia d\'un forat a la cinta en una posici\xc3\xb3 determinada. Les cintes originals tenien cinc files de forats per a les dades. Cintes posteriors van tenir 6, 7 i 8 files. Una fila extra de forats consecutius m\xc3\xa9s pequenos servia per arrossegar la cinta, generalment amb una roda dentada. El text es codificava de diverses maneres. L\'est\xc3\xa0ndard de codificaci\xc3\xb3 de car\xc3\xa0cters m\xc3\xa9s primitiu va ser el de Baudot, que es remunta al segle XIX i tenia 5 forats. Est\xc3\xa0ndards posteriors, com ara el Fieldata i el Flexowriter, tenien 6 forats. Al comen\xc3\xa7ament de la d\xc3\xa8cada de 1960, l\'Associaci\xc3\xb3 Americana d\'Est\xc3\xa0ndards ( American Standards Association , ASA) va dur a terme un projecte per desenvolupar un codi universal per al processament de dades, que seria conegut com a ASCII. Aquest codi de 7 nivells va ser adoptat per alguns fabricants de teletips, com AT & T (teletype). D\'altres, com Telex, van seguir utilitzant el Baudot.\n_START_SECTION_\nCinta encunyada\n_START_PARAGRAPH_\nUna variaci\xc3\xb3 de la cinta perforada va ser el dispositiu anomenat  Impressora Troqueladora  ( Chadless Printing Reperforator ). Aquesta m\xc3\xa0quina era capa\xc3\xa7 de marcar els senyals de teletip rebuts en una cinta i d\'imprimir el missatge sobre ella al mateix temps, utilitzant un mecanisme d\'impressi\xc3\xb3 similar al d\'una impressora de p\xc3\xa0gines corrent. El marcat, en comptes de perforar completament els habituals forats rodons, feia uns talls en forma de petites U en el paper, de manera que no es produ\xc3\xafen lluentons, el "forat" seguia estant farcit amb una petita trapa de paper. En no estar completament perforat el forat, la impressi\xc3\xb3 en el paper estava intacte i llegible. Aix\xc3\xb2 permetia als operadors llegir la cinta sense necessitat de desxifrar els forats, cosa que facilitava la retransmissi\xc3\xb3 del missatge cap a altres estacions de la xarxa. Naturalment, tampoc tenia una "caixa per lluentons" que hi hagu\xc3\xa9s de buidar de tant en tant. L\'\xc3\xbanic desavantatge d\'aquest mecanisme era que la cinta encunyada, un cop marcada, no es recollia correctament, a causa que a les aletitas sobresortints del paper solien enganxar-se en la seg\xc3\xbcent volta de la cinta, i per aix\xc3\xb2 no es podia enrotllar en un sol pla. Un altre desavantatge, com es veuria amb el temps, era que no hi havia una manera fiable de llegir les cintes encunyades pels mitjans \xc3\xb2ptics emprats pels sistemes de lectura d\'alta velocitat posteriors. De tota manera, els lectors mec\xc3\xa0nics emprats en els equips de velocitat m\xc3\xa9s est\xc3\xa0ndard no tenien problemes amb les cintes troquelades, ja que detectaven els forats mitjan\xc3\xa7ant perns amb ressort, que f\xc3\xa0cilment s\'apartaven les aletitas de paper del cam\xc3\xad.\n_START_SECTION_\nComunicacions\n_START_PARAGRAPH_\nLa cinta perforada es va usar com una manera d\'emmagatzemar missatges dels teletips. Els operadors teclejaven el missatge que es gravava a la cinta de paper, i despr\xc3\xa9s l\'enviaven passant la cinta a gran velocitat. El lector de cinta era capa\xc3\xa7 de transmetre el missatge molt m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pid del que un operador hum\xc3\xa0 mitj\xc3\xa0 podria escriure, amb el conseg\xc3\xbcent estalvi en els costos del lloguer de les l\xc3\xadnies. Les cintes perforades en el punt de recepci\xc3\xb3 podien ser usades per retransmetre els missatges a una altra estaci\xc3\xb3. Es van crear extenses xarxes del tipus guarda i passa ( store and forward ) que feien servir aquestes t\xc3\xa8cniques.\n_START_SECTION_\nMiniordinador\n_START_PARAGRAPH_\nQuan es van crear els primers miniordinador \xc3\xa9s, la majoria dels fabricants van aprofitar els teletips ASCII produ\xc3\xafts en massa (primordialment el ASR33) com una soluci\xc3\xb3 de baix cost per a l\'entrada per teclat i sortida impresa. Com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia la cinta perforada es va convertir en un popular mitj\xc3\xa0 d\'emmagatzematge de baix cost, i no era estrany trobar una selecci\xc3\xb3 de cintes que contenien programes \xc3\xbatils en la majoria de les instal\xc2\xb7lacions de miniordinadors. Els lectors \xc3\xb2ptics, m\xc3\xa9s r\xc3\xa0pids, tamb\xc3\xa9 eren comuns.\n_START_SECTION_\nMaquin\xc3\xa0ria automatitzada\n_START_PARAGRAPH_\nA la d\xc3\xa8cada de 1970, els equips de fabricaci\xc3\xb3 assistida per ordinador ( computer-aided manufacturing , CAM) solien utilitzar cinta de paper. La cinta de paper va ser un mitj\xc3\xa0 d\'emmagatzematge molt important per a les m\xc3\xa0quines de retor\xc3\xa7at de cables ( wire-wrap ) controlades per ordinador, per exemple. Un lector de cinta de paper era m\xc3\xa9s petit i molt m\xc3\xa9s barat que els lectors de targetes de Hollerith o cinta magn\xc3\xa8tica. Es van inventar cintes de paper negre de fibra llarga d\'alta qualitat encerat i lubricat, i "paper" Mylar aix\xc3\xad que la producci\xc3\xb3 de cintes per a aquestes m\xc3\xa0quines va ser for\xc3\xa7a duradora.\n_START_SECTION_\nCriptografia\n_START_PARAGRAPH_\nLa cinta de paper va ser la base del xifrat Vernam, inventat el 1917. Durant l\'\xc3\xbaltim ter\xc3\xa7 del segle XX, l\'Ag\xc3\xa8ncia de Seguretat Nacional (National Security Agency , NSA) dels EUA va fer servir cintes de paper perforat per a distribuir claus criptogr\xc3\xa0fiques. Les cintes de paper de 8 nivells es van distribuir sota estrictes controls de registre i eren llegides per un dispositiu de c\xc3\xa0rrega, com el KOI-18 manual, que era connectat temporalment a cada dispositiu de seguretat que necessitava les noves claus. La NSA havia intentat reempla\xc3\xa7ar aquest m\xc3\xa8tode amb un Sistema Electr\xc3\xb2nic de Gesti\xc3\xb3 de claus  Electronic Key Management System , EKMS) m\xc3\xa9s segur, per\xc3\xb2 \xc3\xa9s molt possible encara se segueixi utilitzant._NEWLINE_Es va emprar en el Colossus de Blenchey Park'