b'\n_START_ARTICLE_\nCarlos Lasalde\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa estudiar al seu poble natal i despr\xc3\xa9s a Madrid, al Reial Col\xc2\xb7legio de Sant Antoni Abat. Va entrar als Clergues Regulars de les Escoles Pies amb quinze anys a Getafe; va continuar estudiant a Alcal\xc3\xa1 de Henares i va destacar com un gran alumne en lletres grecollatines i en ci\xc3\xa8ncies. A m\xc3\xa9s del grec i del llat\xc3\xad, va arribar a parlar tamb\xc3\xa9 el franc\xc3\xa8s i l\'alemany. Es va ordenar de sacerdot a Granada, on a m\xc3\xa9s va exercir com a professor. El 1868 es va traslladar al col\xc2\xb7legi de Yecla, on s\'hi va estar fins al 1883, i va tenir com alumnes Azor\xc3\xadn, qui el va descriure afectuosament en diverses obres. All\xc3\xa0 va desenvolupar tamb\xc3\xa9 una important tasca cultural. Va publicar aleshores una Gram\xc3\xa0tica llatina i Llengua llatina i el seu ensenyament, i va fer investigacions arqueol\xc3\xb2giques a Albacete, al Cerro de los Santos. _NEWLINE_Expert hel\xc2\xb7lenista, el van requerir per examinar els aspirants a c\xc3\xa0tedres de grec. Va col\xc2\xb7laborar amb les revistes El Fomento (1871), La Ni\xc3\xb1ez (1879-1883), \xc3\x81ncora de Castilla (1881), La Ciencia Cristiana, La Ilustraci\xc3\xb3n de Madrid i Revista Contempor\xc3\xa1nea (1897-1899), entre moltes altres. Va fundar i dirigir la Revista Calasancia del 1888 al 1895, consagrada sobretot a la pedagogia, mat\xc3\xa8ria en qu\xc3\xa8 se li deu tamb\xc3\xa9 un Manual de pedagogia, nomenat el 1887 cronista general del seu orde, va compondre una important bibliografia dels escolapis espanyols en tres volums que van apar\xc3\xa8ixer p\xc3\xb2stumament: la Hist\xc3\xb2ria liter\xc3\xa0ria i Bibliografia de les Escoles Pies d\'Espanya (Madrid 1927). Va ser el primer a Espanya a aplicar les lleis de la filologia comparada en l\'estudi del llat\xc3\xad al seu Desenvolupament de l\'idioma castell\xc3\xa0 des del segle XV fins als nostres dies (1912), i Amadeu I li va concedir el t\xc3\xadtol de "Benem\xc3\xa8rit de la P\xc3\xa0tria". El 1902 el van nomenar consultor general i poc despr\xc3\xa9s visitador general del seu orde i el 1904 provincial honorari. Va passar els \xc3\xbaltims anys a Getafe i a Madrid, on va morir el 1906.'