b'\n_START_ARTICLE_\nTannh\xc3\xa4user (Wagner)\n_START_SECTION_\nOrigen i context\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de l\'estrena de Der fliegende Holl\xc3\xa4nder el 1843, Wagner va tornar a la recerca d\'inspiraci\xc3\xb3 en la literatura medieval i renaixentista alemanya, un regne que eventualment va proporcionar les fonts de totes les seves obres restants. De fet, la seva \xc3\xbaltima \xc3\xb2pera, Parsifal, es basa en una novel\xc2\xb7la del poeta medieval Wolfram von Eschenbach, que apareix com un personatge important a Tannh\xc3\xa4user. Hist\xc3\xb2ria, llegenda i invenci\xc3\xb3 es combinen en aquesta \xc3\xb2pera, com en la resta de Wagner, per crear un drama \xc3\xbanic i poder\xc3\xb3s._NEWLINE_El personatge hist\xc3\xb2ric \xc3\xa9s un minnes\xc3\xa4nger del segle XIII, l\'equivalent alemany d\'un trobador o joglar, que escrivia poesia sobre l\'amor er\xc3\xb2tic i tamb\xc3\xa9 un poema notable sobre la penit\xc3\xa8ncia. La llegenda que va cr\xc3\xa9ixer al seu voltant proporciona el marc de la hist\xc3\xb2ria de l\'\xc3\xb2pera. Wagner canvia poc l\'argument, per\xc3\xb2 permet que l\'heroi no mori i sigui redimit al final._NEWLINE_Wagner tingu\xc3\xa9 la primera idea sobre l\'argument durant la seva primera estada a Par\xc3\xads amb la seva dona Minna Planer, quan va llegir el poema germ\xc3\xa0nic del segle XVI Das Volkslied vom Ritter Tannh\xc3\xa4user (La llegenda popular del cavaller Tannh\xc3\xa4user). L\'ess\xc3\xa8ncia \xc3\xa9s la negativa del Papa a concedir el perd\xc3\xb3 al cavaller que s\'havia lliurat als plaers de l\'amor terrenal en bra\xc3\xa7os de la deessa Venus, que, segons les llegendes antigues, residia en el H\xc3\xb6rselberg, a Tur\xc3\xadngia. El relat es troba recollit tamb\xc3\xa9 a les Llegendes d\'Alemanya, dels germans Grimm, i en un conte popular de Ludwig Tieck, Der getreue Eckart und der Tannh\xc3\xa4user. Quan va tornar a Alemanya el 1842, Wagner es va documentar \xc3\xa0mpliament sobre els tornejos de cant que es van desenvolupar en aquest castell al segle XIII. Durant aquesta recerca, Wagner va trobar noves llegendes, com la del Minnes\xc3\xa4nger Heinrich von Ofterdingen, que va guanyar un torneig exercint la m\xc3\xa0gia que havia apr\xc3\xa8s amb el bruixot hongar\xc3\xa8s Klingsor, un personatge que posteriorment Wagner incorporaria a Parsifal._NEWLINE_A l\'estiu de 1842, els Wagner van anar de vacances a Teplice, a les muntanyes de Boh\xc3\xa8mia. Al compositor li agradava fer llargues passejades a peu i solia pujar a les ru\xc3\xafnes de la fortalesa de St\xc5\x99ekov (en alemany Schreckenstein) i al pic de Wostrai. All\xc3\xa0, el 22 de juny, va comen\xc3\xa7ar el llibret de Der Venusberg, tal com la volia anomenar en un principi, i el 8 de juliol ja el tenia acabat. Pel que fa a la m\xc3\xbasica, el cant del pastoret del tercer acte, va declarar haver-lo escoltat al natural, entonat pel flabiol d\'un pastor de cabres mentre baixava un dia del Wostrai. El gener de 1844 va quedar acabada la m\xc3\xbasica del primer acte, i el desembre del mateix any ja tenia llesta la primera versi\xc3\xb3 per a piano._NEWLINE_Tannh\xc3\xa4user se situa als voltants del castell de Wartburg, prop de la ciutat d\'Eisenach, al centre d\'Alemanya, i a la gruta m\xc3\xadtica de Venus, la deessa de l\'amor. Wartburg va ser l\'escenari d\'un possible i llegendari concurs de cant al segle XIII, aix\xc3\xad com la llar de Santa Elisabet d\'Hongria (1207-1231). Tres-cents anys m\xc3\xa9s tard, el castell s\'associaria amb Mart\xc3\xad Luter, que hi va traduir el Nou Testament del grec a l\'alemany. La dicotomia pag\xc3\xa0-cristi\xc3\xa0 s\'expressa en la configuraci\xc3\xb3 doble fonamental del nucli dram\xc3\xa0tic de l\'\xc3\xb2pera._NEWLINE_En aquell moment encara no existien els drets d\'autor i els beneficis de les \xc3\xb2peres es repartien entre tots excepte el compositor. Wagner, sense recursos, va rec\xc3\xb3rrer a la que ell anomenava \xc2\xabbenefactora\xc2\xbb, la cantant Schr\xc3\xb6der-Devrient, que es va mostrar en un principi disposada a arriscar el respectable capital necessari a l\'espera d\'uns beneficis futurs. Sembla que en el moment de la veritat, la soprano va adquirir cert comprom\xc3\xads amb un ca\xc3\xa7ador que va fer que no gos\xc3\xa9s col\xc2\xb7laborar en l\'empresa, de tal manera que Wagner va haver de rec\xc3\xb3rrer a altres amics i finalment a usurers, fet que va agreujar la situaci\xc3\xb3._NEWLINE_El paper dominant de Wagner en la preparaci\xc3\xb3 de les noves \xc3\xb2peres anava creixent successivament. A les exig\xc3\xa8ncies i la cura de l\'orquestra a Rienzi, va seguir el de l\'expressi\xc3\xb3 dram\xc3\xa0tica a partir de Der fliegende Holl\xc3\xa4nder. A Tannh\xc3\xa4user va comen\xc3\xa7ar a preocupar-se de la presentaci\xc3\xb3 esc\xc3\xa8nica, i a exigir l\'assoliment dels seus desitjos._NEWLINE_Els primers assajos amb els cantants van comen\xc3\xa7ar el setembre de 1845. Schr\xc3\xb6der-Devrient havia de ser Venus, un paper vocalment dif\xc3\xadcil i dens, encara que no excessivament llarg, i tamb\xc3\xa9 comprom\xc3\xa8s pel f\xc3\xadsic. L\'excel\xc2\xb7lent cantant va manifestar els seus dubtes al compositor de caure en el rid\xc3\xadcul pel seu aspecte de llevadora, per\xc3\xb2 Wagner es va negar a substituir-la. Pel que fa a Josef Tichatschek, havia de cantar sobretot amb el timbre i el volum de la seva veu, ja que la comprensi\xc3\xb3 del personatge se li escapava. En canvi, el bar\xc3\xadton que havia d\'interpretar Wolfram, Anton Mitterwurzer, era un artista nat. Elisabeth era la neboda del compositor, Johanna Wagner, que era una magn\xc3\xadfica actriu amb una gran veu.\n_START_SECTION_\nVersi\xc3\xb3 de Dresden\n_START_PARAGRAPH_\nMentrestant, Wagner havia estat nomenat segon director de l\'\xc3\x92pera de Dresden i s\'havien estrenat Rienzi i Der fliegende Holl\xc3\xa4nder. Per aix\xc3\xb2 estava en \xc3\xb2ptimes condicions per preparar b\xc3\xa9 l\'estrena de la seva nova \xc3\xb2pera. La composici\xc3\xb3 va comen\xc3\xa7ar el juliol de 1843 i va acabar, amb l\'\xc3\xbaltima p\xc3\xa0gina orquestrada, el 13 d\'abril de 1845, precisions que podem fer gr\xc3\xa0cies a l\'h\xc3\xa0bit de Wagner d\'apuntar di\xc3\xa0riament i meticulosament el que feia, fins i tot en nimis detalls que freguen de vegades el rid\xc3\xadcul. Per\xc3\xb2 tot i cuidar-se el mateix Wagner de tot, malgrat la reputaci\xc3\xb3 de qu\xc3\xa8 gaudia en aquella \xc3\xa8poca el K\xc3\xb6niglich S\xc3\xa4chsisches Hoftheater de Dresden, tant pels cossos estables com pels cantants de la companyia, l\'estrena de Tannh\xc3\xa4user, el 19 d\'octubre de 1845, no va ser reeixida._NEWLINE_L\'estrena es va produir el 19 d\'octubre de 1845. Aquell dia l\'expectaci\xc3\xb3 al teatre de Dresden va ser m\xc3\xa0xima, hi varen assistir personatges de gran rellev\xc3\xa0ncia atrets per la creixent fama de Wagner._NEWLINE_Diversos factors varen influir en el frac\xc3\xa0s. En primer lloc, el tenor que s\'encarregava del rol protagonista i que despr\xc3\xa9s havia de convertir-se en preferit de Wagner durant la seva primera \xc3\xa8poca oper\xc3\xadstica, Josef Tichatschek, estava dotat de magn\xc3\xadfica veu, per\xc3\xb2 d\'escassos dots dram\xc3\xa0tics. Persona de gran simpatia, donat a l\'acudit i a la ironia, era en canvi bastant curt de comprensi\xc3\xb3, i les indecisions psicol\xc3\xb2giques del llegendari Tannh\xc3\xa4user, lluitant entre l\'amor hum\xc3\xa0 de Venus i l\'espiritual d\'Elisabeth, resultaven impossibles d\'assumir pel seu cervell. Elisabeth va ser Johanna Wagner, filla adoptiva d\'Albert, el germ\xc3\xa0 gran de Richard. Aquesta neboda del compositor havia d\'arribar a fer una gran carrera, basada en la seva espl\xc3\xa8ndida i fresca veu, per\xc3\xb2 en aquell moment era massa jove per comprendre els racons del temperament de la protagonista femenina. Per acabar d\'arrodonir la inadequaci\xc3\xb3 dels actors, la gran Wilhelmine Schr\xc3\xb6der-Devrient, que s\'encarregava del paper de Venus, era una vella gl\xc3\xb2ria en declivi i, tot i que conservava moltes de les seves qualitats vocals i dram\xc3\xa0tiques, havia arribat a una figura de considerable volum que, com ella mateixa reconeixia, resultava excessiva per encarnar amb propietat a la deessa de l\'amor. Un altre factor que va desconcertar notablement als cantants va ser la pres\xc3\xa8ncia, per primera vegada en l\'obra de Wagner, del que despr\xc3\xa9s s\'ha anomenat "melodia infinita". Si encara podem trobar alguna \xc3\xa0ria ben definida, com el Cant de l\'Estrella, per exemple, hi ha un encadenament continu dels fragments successius que requereix dels actors un estar en escena diferent del que normalment s\'atribu\xc3\xafa a un cantant d\'\xc3\xb2pera tradicional._NEWLINE_El 1848, Liszt va escriure a Wagner per comunicar-li la intenci\xc3\xb3 de representar Tannh\xc3\xa4user al Teatre de Weimar, sota la seva direcci\xc3\xb3. Wagner, que fins aleshores havia evitat intimar amb Liszt, va acceptar i l\'obra es va estrenar a Weimar el mes de mar\xc3\xa7. Wagner estava convidat a la tercera representaci\xc3\xb3, pel maig, per\xc3\xb2 els esdeveniments revolucionaris van impedir la seva pres\xc3\xa8ncia._NEWLINE_Tot i les dificultats inicials, es va imposar a partir dels anys 1850 a tot Alemanya i tamb\xc3\xa9 a Viena, Amsterdam i Nova York. Cal destacar que va ser la primera \xc3\xb2pera de Wagner que es va representar a Am\xc3\xa8rica, el 1859.\n_START_SECTION_\nVersions modernes\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de comptar amb l\'escena del Venusberg tal com Wagner la va concebre per a Par\xc3\xads, representar la primitiva versi\xc3\xb3 de Dresden ha tingut fins ara un inter\xc3\xa8s purament hist\xc3\xb2ric. Per aix\xc3\xb2, els moderns directors solen buscar la manera d\'aprofitar tots els recursos de les dues versions i sorgeixen interpretacions mixtes.\n_START_SECTION_\nL\'estrena a Barcelona\n_START_PARAGRAPH_\nQuan Tannh\xc3\xa4user va arribar a Barcelona el 1887, les aig\xc3\xbces antiwagnerianes s\'havien apaivagat a tot Europa, i l\'obra va ser relativament ben rebuda per l\'esc\xc3\xa0s p\xc3\xbablic que es va atrevir a desafiar la nevada. Va agradar especialment la Marxa (que ja havia estrenat Josep Anselm Clav\xc3\xa9 un quart de segle abans en els seus concerts populars dels Jardins d\'Euterpe) i l\'\xc3\xa0ria de l\'estrella, l\xc3\xb2gicament els n\xc3\xbameros m\xc3\xa9s atractius per al p\xc3\xbablic de llavors, que va aconseguir que es repetissin. Tamb\xc3\xa9 va agradar l\'obertura, per\xc3\xb2 la resta de l\'obra va ser acollida amb fredor. En les representacions de 1887 van cantar Gemma Bellincioni i Adela Borghi, en els papers d\'Elisabeth i Venus, respectivament, el tenor Giovanni Battisia De Negri, el bar\xc3\xadton Paul Lh\xc3\xa9rie i el baix Luis Visconti, respectivament, com Tannhauser, Wolfram i Hermann. Dirigia l\'orquestra el mestre Joan Goula. La versi\xc3\xb3 utilitzada va ser l\'original, no la de Par\xc3\xads, que no arribaria al Liceu fins al 1907._NEWLINE_A partir de llavors, Tannhauser ha gaudit d\'una gran popularitat, no nom\xc3\xa9s entre el wagnerisme, per ser una obra en la qual les transformacions de l\'estil wagneri\xc3\xa0 comencen a fer-se patents, sin\xc3\xb3 entre els aliens al drama de Wagner, perqu\xc3\xa8 en l\'obra es troben suficients elements tradicionals per a perdonar a Wagner les seves longueurs.\n_START_SECTION_\nEscena I\n_START_PARAGRAPH_\nL\'escena primera es desenvolupa a l\'interior de la Muntanya de Venus al H\xc3\xb6rselberg. Sadollat dels plaers del Venusberg, Heinrich von Ofterdingen, anomenat Tannh\xc3\xa4user, reposa entre els bra\xc3\xa7os de la deessa Venus. \xc3\x89s la festa de l\'amor i l\'\xc3\xa8xtasi, el Venusberg o Mont de Venus, on viu Tannh\xc3\xa4user amb la deessa pagana de l\'amor. El cavaller trobador desperta despr\xc3\xa9s d\'un profund somni, i sota la insist\xc3\xa8ncia de la deessa canta en tres ocasions diferents l\'himne a Venus, per\xc3\xb2 enyora la seva p\xc3\xa0tria (Tur\xc3\xadngia) i, fastiguejat de la seva vida plaent, li diu que desitja tornar al m\xc3\xb3n terrenal. Primer amb seduccions de la part de Venus i despr\xc3\xa9s furiosa per l\'actitud de rebuig del seu amant, Venus li retreu la seva ingratitud i li exigeix que no se\'n vagi. Tannh\xc3\xa4user prega a la deessa que el deixi abandonar la gruta. Ella es mostra extremadament voluptuosa, (especialment en la versi\xc3\xb3 dita de Par\xc3\xads, que cont\xc3\xa9 una de les seccions musicals m\xc3\xa9s sensuals) i finalmente esclata en imprecacions i li diu que tornar\xc3\xa0 amb ella quan sigui rebutjat pel m\xc3\xb3n dels humans. Tan bon punt, Tannh\xc3\xa4user, trobant-se impotent d\'escapar davant la insist\xc3\xa8ncia de Venus, pronuncia el nom de Maria, el regne del Venusberg s\'esfondra i la deessa amb ell. Tannha\xc3\xbcser es troba transportat a una calma vall terrenal.\n_START_SECTION_\nEscena II\n_START_PARAGRAPH_\nPaisatge id\xc3\xadl\xc2\xb7lic de primavera, vall florida entre la Muntanya H\xc3\xb6rsel i el castell de Wartburg. Un jove pastor toca la flauta saludant l\'arribada del mes de maig i els pelegrins que s\'encaminen a Roma. Tannh\xc3\xa4user, ple de remordiments per la seva vida passada, cau agenollat als peus d\'una imatge de la Mare de D\xc3\xa9u suplicant perd\xc3\xb3 pels seus pecats. El so d\'uns corns de ca\xc3\xa7a anuncia l\'arribada del landgrave de Tur\xc3\xadngia, acompanyat pels cavallers trobadors Wolfram von Eschenbach, Walter von der Vogelweide i Biterolf. Els seus antics amics saluden el trobador i li pregunten d\'on ve; Tannh\xc3\xa4user no els hi respon. Despr\xc3\xa9s de rebutjar tornar a prendre el seu lloc entre els seus antics companys, Tannh\xc3\xa4user ho accepta quan Wolfram fa saber al jove que Elisabeth, neboda del Landgrave, encara est\xc3\xa0 enamorada d\'ell i segueix esperant la seva tornada. El nom del seu antic amor desperta els sentiments amorosos de Tannh\xc3\xa4user. Abra\xc3\xa7a emocionat el seu amic Wolfram i comunica a tots que els acompanyar\xc3\xa0 al castell.\n_START_SECTION_\nActe II\n_START_PARAGRAPH_\nSala dels cantaires al castell de Wartburg. Elisabeth saluda amb alegria la sala estimada i recorda amb nost\xc3\xa0lgia la sobtada partida del seu estimat Tannh\xc3\xa4user, arriben Wolfram von Eschenbach i Tannh\xc3\xa4user. Aquest revela a Elisabeth que va tornar al castell, arrossegat pel amor. Amb gran felicitat, els dos enamorats celebren llur retrobament. Les trompetes anuncien l\'arribada dels nobles per assistir al torneig de cant. El landgrave Hermann, anuncia un concurs po\xc3\xa8tic-musical per celebrar la veritable ess\xc3\xa8ncia de l\'amor. En primer lloc, \xc3\xa9s anunciat per quatre patges Wolfram, que compara l\'ess\xc3\xa8ncia de l\'amor amb una font cristal\xc2\xb7lina, met\xc3\xa0fora de l\'amor m\xc3\xadstic. Els nobles aproven el bell cant. Tannh\xc3\xa4user amb un estrany riure, que revela un estat de semiinconsci\xc3\xa8ncia, comen\xc3\xa7a el seu cant afirmant que l\'amor \xc3\xa9s la passi\xc3\xb3 de dos cossos entrella\xc3\xa7ats. Davant la sorpresa i rebuig dels presents, interv\xc3\xa9 de nou Wolfram, enaltint els valors de l\'amor espiritual. Biterolf li respon que l\'amor \xc3\xa9s el sentiment heroic que defensa la virtut. Al seu torn acusa Heinrich (\xc3\xa9s el nom com Tannh\xc3\xa4user, al llarg de tota la representaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s sempre nomenat), de blasfemar en contra del veritable amor. Mofant-se dels seus contrincants i en un estat de total al\xc2\xb7lucinaci\xc3\xb3, Tannh\xc3\xa4user canta l\'himne a Venus. La fogosa descripci\xc3\xb3 que fa Tannh\xc3\xa4user de l\'amor trastorna, inquieta i sorpr\xc3\xa8n Elisabeth i tots els assistents. Quan els cavallers trobadors desembeinen llurs espases i es precipiten sobre el pecador que ha gosat estar en el Venusberg, Elisabeth s\'interposa, els diu a tots que no s\xc3\xb3n ning\xc3\xba per a jutjar-lo i els pregunta quin mal els ha causat, per\xc3\xb2 que ning\xc3\xba respon. En aquest moment, Tannh\xc3\xa4user, que sembla haver despertat d\'un somni, trastornat per la demostraci\xc3\xb3 d\'amor d\'Elisabeth, cau agenollat als seus peus, profundament penedit del seu comportament. Els nobles presents a la sala comencen a sentir pietat pel jove trobador i decideixen que vagi a Roma en pelerinatge. Nom\xc3\xa9s podr\xc3\xa0 tornar al Wartburg si obt\xc3\xa9 el perd\xc3\xb3 del Papa, condici\xc3\xb3 que \xc3\xa9s acceptada pel jove. Tots canten un grandi\xc3\xb3s conjunt.\n_START_SECTION_\nActe III\n_START_PARAGRAPH_\nLa vall del Wartburg tenyida amb els colors de la tardor, a l\'esquerra es veu el H\xc3\xb6rselberg. Elisabeth resa a la Verge suplicant el perd\xc3\xb3 per a Tannh\xc3\xa4user. Els pelegrins tornen de Roma agraint a D\xc3\xa9u la seva miseric\xc3\xb2rdia, per\xc3\xb2 Tannh\xc3\xa4user no es troba entre ells. Elisabeth resta desconsolada, demana a la Verge que la porti amb ella i tamb\xc3\xa9 la seva intercessi\xc3\xb3 perqu\xc3\xa8 deslliuri Tannh\xc3\xa4user dels seus pecats. Wolfram contempla Elisabeth mentre s\'allunya en direcci\xc3\xb3 d\'un bosc frond\xc3\xb3s, pressentint la mort de la jove donzella. Quan la perd de vista, Wolfram, que sempre ha mantingut cap a ella una gran estimaci\xc3\xb3, canta a l\'estel vespert\xc3\xad perqu\xc3\xa8 l\'acompanyi en la seva pujada cap al cel. _NEWLINE_De sobte apareix un home cobert de parracs. \xc3\x89s Tannh\xc3\xa4user, a qui Wolfram no reconeix. Quan per fi se n\'adona, li pregunta si ha aconseguit el perd\xc3\xb3. Tannh\xc3\xa4user en una narraci\xc3\xb3 excruixidora li relata que tot i haver fet penit\xc3\xa8ncia i haver-se mortificat m\xc3\xa9s que tots els pelegrins, no ha obtingut el perd\xc3\xb3 del Papa. _NEWLINE_El Sant Pare, davant l\'extrema gravetat dels seus pecats, es va dirigir a ell dient-li que estava condemnat per tota l\'eternitat i que, igual que el seu b\xc3\xa0cul ja mai tornaria a florir, ell tampoc se salvaria del foc de l\'infern. Tannh\xc3\xa4user decideix tornar al Venusberg, moment que la deessa Venus aprofita per a cridar-li que retorni amb ella, per\xc3\xb2 Wolfram trenca l\'encantament en pronunciar el nom d\'Elisabeth. En sentir-ho, Tannh\xc3\xa4user repeteix el nom de la seva estimada i, de sobte, Venus desapareix sumida entre boires sulfuroses. Clareja al Wartburg. Pel cam\xc3\xad s\'apropa un seguici portant el cos d\'Elisabeth que ha mort santament. Wolfram fa un gest als trobadors perqu\xc3\xa8 s\'aturin i el dipositin a terra. Tannh\xc3\xa4user, apropant-se al cos de la seva estimada, exclama: Santa Elisabeth, pregueu per mi!, i cau mort al seu costat. A continuaci\xc3\xb3 un grup de pelegrins porta el b\xc3\xa0cul florit. El Landgrave, els trobadors, els cavallers i els pelegrins, davant la commoci\xc3\xb3 general, comproven aix\xc3\xad que el perd\xc3\xb3 del Papa ha estat atorgat al pecador, aconseguint per fi la pau eterna. Conclou amb un emotiu cor de veus ang\xc3\xa8liques seguit del tema majestu\xc3\xb3s del cor general dels pelegrins.\n_START_SECTION_\nAn\xc3\xa0lisi musical\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s la tercera i \xc3\xbaltima \xc3\xb2pera presentada per Wagner a Dresden. El compositor encara no havia renunciat del tot a crear una grand op\xc3\xa9ra adaptable a l\'\xc3\x92pera de Par\xc3\xads, i per aquesta ra\xc3\xb3 la pe\xc3\xa7a t\xc3\xa9 una grandea esc\xc3\xa8nica considerable, com la famosa marxa del segon acte i l\'entrada dels assistents al torneig musical._NEWLINE_A Tannh\xc3\xa4user, Wagner exerceix una exig\xc3\xa8ncia magistral a l\'orquestra, que es fa immediatament evident en la famosa obertura i l\'excitant m\xc3\xbasica de ballet que la segueix: una cont\xc3\xadnua inundaci\xc3\xb3 de vint minuts de so que capta a la perfecci\xc3\xb3 en termes instrumentals el conflicte entre el cos i l\'esperit, que \xc3\xa9s el tema central de l\'\xc3\xb2pera._NEWLINE_Tannh\xc3\xa4user \xc3\xa9s moltes \xc3\xb2peres al mateix temps. Va n\xc3\xa9ixer com una Romantische Oper alemanya que va ser estrenada a Dresden el 1845, va passar a ser una grand op\xc3\xa9ra francesa representada a Par\xc3\xads el 1861 i va acabar sent una mena d\'h\xc3\xadbrid de les dues que mai va deixar satisfet al seu compositor. Aix\xc3\xb2 no impedeix que sigui un dels t\xc3\xadtols m\xc3\xa9s bells i sensuals de Richard Wagner, que caminava ja amb pas ferm cap a la concepci\xc3\xb3 d\'un drama musical de proporcions i intensitat desconegudes._NEWLINE_Wagner mai va arribar a estar del tot content amb Tannh\xc3\xa4user. A la nit del 22 de gener de 1883, menys d\'un mes abans de la seva mort,  va posar fi a una conversa amb la seva dona Cosima tocant la can\xc3\xa7\xc3\xb3 dels pastors i el cor dels pelegrins al piano. En la seva entrada al diari per a aquest dia, Cosima cita al seu marit lamentant que \xc2\xabencara li deu al m\xc3\xb3n un Tannh\xc3\xa4user\xc2\xbb. Potser Wagner merament nom\xc3\xa9s es referia a una producci\xc3\xb3 adequada per a Bayreuth (on l\'\xc3\xb2pera s\'introduiria p\xc3\xb2stumament sota la direcci\xc3\xb3 de Cosima el 1891), per\xc3\xb2 va romandre ansi\xc3\xb3s molt de temps despr\xc3\xa9s de l\'estrena de Tannh\xc3\xa4user el 1845 sobre com millorar el que ell havia creat. Aquesta ansietat vorejava l\'obsessi\xc3\xb3: Tannh\xc3\xa4user \xc3\xa9s l\'\xc3\xbanica de les seves \xc3\xb2peres sobre la qual el compositor inquiet va repensar algun fragment en cada nova producci\xc3\xb3 i peri\xc3\xb2dicament la va sotmetre a revisi\xc3\xb3._NEWLINE_L\'obertura compta amb l\'ess\xc3\xa8ncia de la trama de l\'\xc3\xb2pera: la lluita entre l\'amor carnal i l\'espiritual que esquin\xc3\xa7a el protagonista, i igual que aquella, \xc3\xa9s un magn\xc3\xadfic poema simf\xc3\xb2nic de f\xc3\xa0cil comprensi\xc3\xb3 un cop es coneixen els seus leitmotiv. \xc3\x89s una de les p\xc3\xa0gines m\xc3\xa9s difoses de l\'autor, i s\'executa freq\xc3\xbcentment en concert. Presenta dues seccions contrastants que resumeixen els dos elements en tensi\xc3\xb3 de l\'obra: el tema dels pelegrins, associat al perd\xc3\xb3, la pietat, l\'amor pur, Elisabeth, i el del Venusberg, l\'amor sensual i luxuri\xc3\xb3s. Aquests temes apareixeran en diferents moments al llarg de l\'obra._NEWLINE_La primera secci\xc3\xb3 \xc3\xa9s un errant maestoso amb una estructura ABABA. El tema A \xc3\xa9s el tema de la peregrinaci\xc3\xb3, que \xc3\xa9s introdu\xc3\xaft per dos trompes, dos fagots i dos clarinets, en forma de coral, i B \xc3\xa9s el tema del perd\xc3\xb3 que apareix en les violes i violoncels amb un fort contingut crom\xc3\xa0tic. S\xc3\xb3n vuitanta compassos que formen un crescendo i decrescendo que representa el pas dels pelegrins per l\'escena. Aquest efecte preanuncia l\'escena del cor dels pelegrins del tercer acte._NEWLINE_La segona secci\xc3\xb3 est\xc3\xa0 relacionada amb el Venusberg i descriu musicalment una bacanal, en el qual apareixen diferents personatges mitol\xc3\xb2gics, com s\xc3\xa0tirs, sirenes i nimfes, culminant en l\'himne a la deessa Venus que Tannh\xc3\xa4user desplegar\xc3\xa0 a la primera escena del primer acte._NEWLINE_En la versi\xc3\xb3 de Par\xc3\xads, la primera escena de l\'\xc3\xb2pera comen\xc3\xa7a amb la p\xc3\xa0gina musical per a la Bacanal (ballet).'