b"\n_START_ARTICLE_\nDistricte de Bahraich\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nVa formar part del regne d'Ayodhya o de Kosala amb capital a Sravasti, ciutat on Buda va passar part de la seva vida (va n\xc3\xa9ixer molt prop a Kapilanagara, moderna Nagar, el 623 aC i va viure a Sravasti durant 19 anys) i que no ha estat identificada: podria ser Set Mahet entre Bahraich i Gonda, per\xc3\xb2 altres pensen que estaria a Nepal. Un peregr\xc3\xad xin\xc3\xa8s, Fa Hian, que la va visitar al segle V, diu que el budisme ja havia perdut la supremacia; al segle VII un altre xin\xc3\xa8s la va trobar dessolada. Posteriorment l'haurien dominat els bhars que li haurien donat el seu nom._NEWLINE_El semi m\xc3\xadtic Salar Masud, el guerrer sant musulm\xc3\xa0, va lliurar batalla amb els caps locals hind\xc3\xbas prop de Bahraich el 1033 i els va derrotar. Al segle XIII es va establir un govern musulm\xc3\xa0 regular depenent de Delhi, i un dels governador fou Nasir al-Din Mahmud, fill d'Altamish (Iltutmish) que despr\xc3\xa9s va pujar al tron de Delhi (1246). Els primer musulmans que s'hi van establir s\xc3\xb3n els antecessors dels ansaris que es van estendre cap al sud del districte (a Hisampur); els bhars encara no estaven derrotats i dominaven part de les parganes de Bahraich i Fakhrpur. _NEWLINE_El 1340 Muhammad ibn Tughluk va visitar la tomba de Sayyid Salar Masud i va fer donacions als sayyids de la zona de les que es van originar diversos estats talukdaris. Aquest any fou donada la pargana de Jarauli a Ghiyath al-Din, un persa de fam\xc3\xadlia sayyid, que en va prendre possessi\xc3\xb3 expulsant al raja bhar per la for\xc3\xa7a. Els sayyids van expulsar als bhars i van dominar extenses zones. Firuz Shah Tughluk (1351-1388) va passar per la comarca i va deixar al jove Janwar Rajput \xc3\xa0lies Bariar Sah, per netejar-la de bhars i bandits i li va cedir un extens domini; Bariar va residir a Ikauna i del seu clan van sorgir els dirigents de principats dels districtes de Bahraich i de Gonda durant 17 generacions. 40 anys despr\xc3\xa9s es van establir a la zona, a la part occidental, els raikwars, descendents de dos germans del clan Surajban dels rajputs emigrats de Raika a Caixmir; un fill d'un dels germans va estar al servei del cap bhar de Bamnauti; va servir tan b\xc3\xa9 el raja que aquest va refusar recon\xc3\xa8ixer a Delhi i es va revoltar per\xc3\xb2 el jove raikdar va matar al seu senyor, es va apoderar de l'estat i es va sotmetre a Delhi (vers 1450) i els seus descendents van conservar el poder. Al final del segle XV el districte estava dominat al sud pels ansaris; a l'est els Janwars: a l'oest els raikwars i diversos caps independents al nord. Aquestos senyors del nord foren sotmesos m\xc3\xa9s o menys efectivament per Bahlul Shah Lodi (1452-1489)_NEWLINE_Sota Akbar el Gran es va crear el sarkar de Bahraich que inclo\xc3\xafa parts dels posterior districtes (brit\xc3\xa0nics) de Gonda i Kheri, dividit en 11 parganes o divisions fiscals, i els janwars i raikwars i altres continuaven com a senyors \xc3\xbatils del territori; els janwars i raikwaris van estendre els seus domini per donacions i conquestes. Una donaci\xc3\xb3 a les parganes del nord en favor d'un oficial de Shah Jahan va esdevenir el nucli de l'estat de Nanpara un dels principals de l'Oudh. _NEWLINE_El domini imperial fou precari fins que Saadat Khan el nawab d'Oudh es va independitzar el 1724. Els rages que combatien un amb l'altra o contra el governador van haver d'obeir Saadat i al cap d'uns anys tots estaven dominats. Aquest nawab Saadat Khan o Saadat Ali Khan, que era el sis\xc3\xa8 governador (nawab) d'Oudh, va introduir el sistema de terres sobre les que l'arrendatari pagava un tribut fix i una part pels excedents. El sistema va funcionar mentre va estar supervisat; sota els pr\xc3\xadnceps Balki Das i el seu fill Rai Amar Singh (1807 a 1816), el territori fou pr\xc3\xb2sper, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s es va deteriorar i el segon successor de Rai Amar Singhm de nom Hadi Ali Khan va comen\xc3\xa7ar a practicar l'extorsi\xc3\xb3 i a demanar increment de les rendes d'un octau sobre les anteriors, i va esdevenir opressiu; era dif\xc3\xadcil aconseguir aquestos pagaments a menys que les terres fossin convertides en khalsa, \xc3\xa9s a dir de l'estat i llogades directament al pag\xc3\xa8s; la situaci\xc3\xb3 va arribar a un alt grau de degradaci\xc3\xb3 sota Raghubar Dayal, que exerc\xc3\xad com a terratinent el 1846-1847 i el sistema del qual \xc3\xa9s considerat el m\xc3\xa9s opressiu de tots els temps a l'\xc3\x8dndia. Entre 1816 i 1856 uns 788 pobles foren absorbits dels 9 grans estats feudals. L'estat va quedar assolat segons el descriu W. Sleeman el 1849 que diu que gran part de les terres f\xc3\xa8rtils i abans cultivades havien estat abandonades. Oudh va passar als brit\xc3\xa0nics el febrer de 1856 per\xc3\xb2 el mot\xc3\xad va aturar el proc\xc3\xa9s d'annexi\xc3\xb3 quan s'havia iniciat la reorganitzaci\xc3\xb3. Al districte hi havia 36 estats talukdaris amb 1760 pobles dels quals 11 eren ancestrals, 7 havien estat comprats els darrers 40 anys anteriors a 1856, i 18 foren confiscats pels brit\xc3\xa0nics el 1858 i transferits a nous propietaris lleials._NEWLINE_El 1857 les tropes locals es van amotinar i els oficials foren assassinats; els talukdars van donar suport a la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 (i despr\xc3\xa9s van perdre 1418 pobles que foren cedits a terratinents lleials). El 1858 Oudh, despr\xc3\xa9s del mot\xc3\xad, va quedar annexionat i el desembre d'aquell any es van enviar tropes i els rebels van fugir a Nepal. Els grans estats foren confiscats i una part del districte fou retornat a Nepal del que havia estat separat el 1816.\n_START_SECTION_\nGeografia\n_START_PARAGRAPH_\nSota domini brit\xc3\xa0nic fou part de la divisi\xc3\xb3 de Fyzabad a les Prov\xc3\xadncies Unides d'Agra i Oudh i la superf\xc3\xadcie era de 6.856\xc2\xa0km\xc2\xb2 amb una poblaci\xc3\xb3 de (1869) 775.915, (1881), 878.048, (1891), 1.000.432, i (1901) 1.051.347. Limitava al nord-est amb Nepal. Els rius principals eren el Gogra (Kauralia) i el Rapti Occidental; el primer rebia al Girwa i el Sarju; el segon rebia el Tirhi i desaiguava al Gonda; hi havia un canal anomenat Sarju o Suheli i diversos llacs destacant el Baghel Tal. El districte tenia 3 viles i 1.881 pobles. Estava subdivisit en els tahsils de Bahraich, Kaisarganj, i Nanpara. Les municipalitat de Bahraich (capital) i Nanpara, eren les ciutats principals junt amb l'\xc3\xa0rea notificada de Bhinga. El tahsil de Bahraich el formaven les parganes de Bahraich, Ikauna, Bhinga, i Tulsipur, amb una superf\xc3\xadcie de 2.377\xc2\xa0km\xc2\xb2 i poblaci\xc3\xb3 356.958 el 1891 i 377.588 el 1901 amb 688 pobles i dues ciutats: Bahraich (27.304 habitants el 1901) i Bhinga (5.972 habitants). El districte va patir fams el 1869 i 1874."