b"\n_START_ARTICLE_\nFotoperiodisme (fotografia)\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl fotoperiodisme va n\xc3\xa9ixer a finals del segle XIX, de la necessitat que tenia la premsa de mostrar les imatges de les not\xc3\xadcies que publicava d'una manera m\xc3\xa9s realista i fidedigna, alhora que redu\xc3\xafa el temps del proc\xc3\xa9s d'impressi\xc3\xb3 d'imatges._NEWLINE_At\xc3\xa8s que les t\xc3\xa8cniques d'impressi\xc3\xb3 del moment no permetien reproduir les fotografies, les primeres imatges impreses en diaris no eren fotografies modificades. Aix\xc3\xad, alguns consideren la primera fotografia period\xc3\xadstica la que va publicar l'any 1842 The Illustrated London News, mentre que altres opinen que va ser la que el Daily Graphic de Nova York va mostrar el 1880._NEWLINE_D'en\xc3\xa7\xc3\xa0 llavors, s'ha desenvolupat gr\xc3\xa0cies al fet que el periodisme ha integrat la imatge com mitj\xc3\xa0 objectiu i representatiu d'un fet.\n_START_SECTION_\nOr\xc3\xadgens\n_START_PARAGRAPH_\nLa primera imatge que pot ser considerada el primer document de la premsa il\xc2\xb7lustrada va ser la que va apar\xc3\xa8ixer l'any 1842 a The Illustrated London News, i era un dibuix que mostrava l'intent d'assassinat de la Reina Vict\xc3\xb2ria, profetitzant el car\xc3\xa0cter violent que prendrien moltes de les fotografies period\xc3\xadstiques que l'han seguida. Malgrat ja feia anys que existien els daguerreotips encara no existien c\xc3\xa0meres capaces de captar el moment i, per tant, les il\xc2\xb7lustracions dels diaris eren versions d'artistes a partir de dibuixos o fotografies, que havien de ser reelaborats per a ser impressos._NEWLINE_A m\xc3\xa9s de la manca d'entusiasme de certs sectors per les il\xc2\xb7lustracions publicades, el reportatge fotogr\xc3\xa0fic havia de superar altres reptes, entre els quals es trobava el problema de com fer arribar la fotografia a la p\xc3\xa0gina impresa. Durant els anys 50 del segle XIX els diaris Frank Leslie's Illustrated Newspaper i Harper's Weekly ja havien comen\xc3\xa7at a reproduir fotografies dels esdeveniments rellevants a les seves p\xc3\xa0gines; ho feien pel m\xc3\xa8tode habitual de reproducci\xc3\xb3 en aquells moments a Anglaterra i als Estats Units, que consistia a passar les fotografies a dibuix i despr\xc3\xa9s a gravat en fusta, i llavors ja eren aptes per a ser impreses._NEWLINE_El proc\xc3\xa9s d'impressi\xc3\xb3 de diaris i revistes no podia reproduir fotografies al costat de text, ja que nom\xc3\xa9s es podien imprimir els tons plens (blanc i negre), i no els mitjos tons (valors intermedis de gris). Aix\xc3\xad, doncs, el procediment era el seg\xc3\xbcent: l'artista anava a l'escenari dels fets i en feia un esb\xc3\xb3s, del qual posteriorment en treia un dibuix de l\xc3\xadnies gruixudes apte per a ser gravat, i el copiava sobre una pe\xc3\xa7a de fusta; l'artes\xc3\xa0 retallava la fusta deixant les l\xc3\xadnies, s'imprimia en argila i se'n treia un motlle de metall que, finalment, era apte per a col\xc2\xb7locar-se a la impremta i treure'n m\xc3\xbaltiples c\xc3\xb2pies. El fot\xc3\xb2graf es limitava a proporcionar-li a l'artes\xc3\xa0 el material amb el que havia de treballar, substituint l'esb\xc3\xb3s inicial._NEWLINE_Malgrat els daguerreotips ja havien comen\xc3\xa7at a expandir-se per Europa i Am\xc3\xa8rica el 1838, i l'\xc3\xbas de la c\xc3\xa0mera gaudia de gran popularitat des de la d\xc3\xa8cada de 1840, aix\xc3\xb2 no va revolucionar el periodisme il\xc2\xb7lustrat at\xc3\xa8s al proc\xc3\xa9s d'impressi\xc3\xb3 que se seguia. De tota manera, es considera que els pioners del fotoperiodisme van ser els reporters que van assistir a la Guerra de Crimea (1853-1856) (William Simpson, de l'Illustrated London News, i Roger Fenton) i a la de Secessi\xc3\xb3 dels Estats Units (Mathew Brady, del Harper's Weekly), les obres dels quals van ser publicades en gravats._NEWLINE_Durant la segona meitat del segle XIX, els principals esdeveniments mundials van quedar ben documentats en material fotogr\xc3\xa0fic de l'\xc3\xa8poca, especialment els personatges hist\xc3\xb2rics, les confrontacions armades, i d'altres fets pol\xc3\xadtics. At\xc3\xa8s que els lectors demanaven representacions m\xc3\xa9s realistes va ser necessari que aquestes primeres fotos fossin exposades en galeries d'art o copiades fotogr\xc3\xa0ficament en nombres limitats, pr\xc3\xa0ctiques encara vigents en els nostres dies._NEWLINE_El 4 de mar\xc3\xa7 de 1880 el Daily Graphic de Nova York va fer la primera publicaci\xc3\xb3 de not\xc3\xadcies amb fotografies reals de la hist\xc3\xb2ria. Per\xc3\xb2 era necessari que la tecnologia progress\xc3\xa9s per tal que el fotoperiodisme agaf\xc3\xa9s for\xc3\xa7a, i a aquesta innovaci\xc3\xb3 van seguir-ne d'altres, per\xc3\xb2 no van ser aplicats plenament fins a finals del segle XIX. Tot i aix\xc3\xb2, part del p\xc3\xbablic encara menyspreava l'\xc3\xbas de les il\xc2\xb7lustracions a la premsa._NEWLINE_Joseph Pulitzer va adquirir el World el 1883, un improductiu diari de Nova York que va convertir en sensacionalista i, tres anys m\xc3\xa9s tard, en el m\xc3\xa9s lucratiu de la Hist\xc3\xb2ria. Les seves p\xc3\xa0gines estaven plenes d'hist\xc3\xb2ries de crims, i Pulitzer va utilitzar la seva idea d'educar els lectors en el gust per les imatges per comen\xc3\xa7ar a publicar fotografies que il\xc2\xb7lustressin les not\xc3\xadcies: escenaris d'assassinats, delinq\xc3\xbcents, sospitosos,... i tamb\xc3\xa9 retrats de ministres, actors, advocats i altres personatges d'inter\xc3\xa9s period\xc3\xadstic dels cercles pol\xc3\xadtic i social; les il\xc2\xb7lustracions del seu diari van esdevenir l'element m\xc3\xa9s important d'aquest._NEWLINE_Mentre Pulitzer es guanyava el favor del p\xc3\xbablic, la tecnologia va aportar els aven\xc3\xa7os necessaris perqu\xc3\xa8 el fotoperiodisme segu\xc3\xads progressant. El 1887 es va inventar el primer flash a Alem\xc3\xa0nia (el Blitzlichtpulver), cosa que va permetre que els fot\xc3\xb2grafs poguessin fer preses en interiors i en condicions pobres de llum. A finals del segle es va popularitzar l'\xc3\xbas de c\xc3\xa0meres port\xc3\xa0tils m\xc3\xa9s perfeccionades i plaques m\xc3\xa9s f\xc3\xa0cils d'utilitzar, i tamb\xc3\xa9 el rodet de pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula fotogr\xc3\xa0fica._NEWLINE_Per\xc3\xb2 el progr\xc3\xa9s t\xc3\xa8cnic m\xc3\xa9s important va ser el perfeccionament, el 1897, del sistema que permetia reproduir fotografies directament a les p\xc3\xa0gines del diari, sense haver de passar-les pr\xc3\xa8viament a gravat. Aquesta t\xc3\xa8cnica permetia reproduir els mitjos tons de les fotos gr\xc3\xa0cies a la utilitzaci\xc3\xb3 d'un vidre amb una trama que dividia en punts la imatge i que deixava passar quantitats grans (gris fosc) o petites (gris clar) de negre, donant la sensaci\xc3\xb3 d'imatge real. El 21 de gener d'aquell any el Tribune de Nova York va ser el primer diari de gran tirada en publicar la primera reproducci\xc3\xb3 de mitjos tons.\n_START_SECTION_\nAvui dia\n_START_PARAGRAPH_\nAls inicis del segle XXI els diaris imprimeixen amb la t\xc3\xa8cnica \xc3\xb2fset i publicaven fotografies en color, atorgant a la imatge un lloc molt important.\n_START_SECTION_\nEl fotoperiodisme a Catalunya\n_START_PARAGRAPH_\nAmadeu Mauri i Adolf Mas van ser els primers fot\xc3\xb2grafs \xe2\x80\x93retratistes professionals\xe2\x80\x93 que van fer incursions en el terreny del reportatge gr\xc3\xa0fic i van deixar com a llegat testimonis de l'\xc3\xa8poca d'un valor incalculable._NEWLINE_Les primeres publicacions que van comen\xc3\xa7ar a reproduir fotografies a les seves p\xc3\xa0gines van ser els setmanaris i quinzenaris il\xc2\xb7lustrats; tot i el seu marcat estil period\xc3\xadstic, la immediatesa no era encara una premissa. El primer reportatge gr\xc3\xa0fic publicat a Catalunya va apar\xc3\xa8ixer al setmanari La Ilustraci\xc3\xb3n, en quatre entregues, al febrer del 1885. Signat per Heribert Mariezcurrena, en total s'hi van publicar 44 fotografies d'un terratr\xc3\xa8mol ocorregut setmanes abans a la prov\xc3\xadncia de M\xc3\xa0laga._NEWLINE_Els pares del fotoperiodisme catal\xc3\xa0 van ser Josep Brangul\xc3\xad i Alexandre Merletti. El primer havia estat gravador per\xc3\xb2 a partir del 1899 es va dedicar al fotoperiodisme i les seves imatges van comen\xc3\xa7ar a publicar-se amb periodicitat a La Hormiga de Oro i a Ilustraci\xc3\xb3n Espa\xc3\xb1ola y Americana. Tamb\xc3\xa9 va col\xc2\xb7laborar amb diaris com La Vanguardia o El Noticiero Universal en r\xc3\xa8gim de freelance fins que va entrar com a fot\xc3\xb2graf de plantilla d'El Correo Catal\xc3\xa1n. Alexandre Merletti va iniciar la seva feina com a fotoperiodista al final de la d\xc3\xa8cada del 1900 i va ser l'autor de la primera fotografia feta a Europa en un tribunal, durant el consell de guerra a Francesc Ferrer i Gu\xc3\xa0rdia pels fets de la Setmana Tr\xc3\xa0gica del 1909. La import\xc3\xa0ncia d'aquesta fotografia t\xc3\xa9 l'origen en el fet que, tot i la prohibici\xc3\xb3 de fer-ne en un tribunal, Merletti, conscient de l'inter\xc3\xa8s noticiable del proc\xc3\xa9s, va enginyar-se-les per aconseguir una instant\xc3\xa0nia. Avui dia molts fotoperiodistes arrisquen la vida amb l'\xc3\xbanic objectiu de donar testimoni de fets que, altrament, no es podrien con\xc3\xa8ixer mai. _NEWLINE_Josep Maria Co de Triola \xc3\xa9s el primer fotoperiodista que es va especialitzar en l'esport a partir del principi del segle XX, tot just quan comen\xc3\xa7ava a esdevenir un fenomen de masses. El Mundo Deportivo, que arrenca el 1906, va ser el primer diari \xe2\x80\x93setmanari els primers anys\xe2\x80\x93 monogr\xc3\xa0fic dedicat a l'esport._NEWLINE_La nissaga de fotoperiodistes m\xc3\xa9s importants de Catalunya va tenir els inicis en Carlos P\xc3\xa9rez de Rozas, abans de la Guerra Civil espanyola. Amb el temps, dos dels seus germans i els cinc fills van treballar a l'ag\xc3\xa8ncia familiar. Signaven les fotografies nom\xc3\xa9s amb el cognom._NEWLINE_El fet que aquests fot\xc3\xb2grafs trobessin una sortida professional a la premsa es deu principalment a dos factors. Per una banda, als aven\xc3\xa7os tecnol\xc3\xb2gics a les rotatives de diaris com La Vanguardia, que el 1910 va introduir el fotogravat (reproducci\xc3\xb3 de les fotografies mitjan\xc3\xa7ant plaques d'impressi\xc3\xb3). Poc despr\xc3\xa9s, El D\xc3\xada Gr\xc3\xa1fico va comen\xc3\xa7ar a fer servir el rotogravat (mitjan\xc3\xa7ant el qual s'obt\xc3\xa9 un cilindre en profunditat que permet la c\xc3\xb2pia d'imatges en bobines), tecnologia que anys m\xc3\xa9s tard arribaria tamb\xc3\xa9 a 'La Vanguardia' i que continuaria utilitzant-se fins al 1989._NEWLINE_Per\xc3\xb2 l'altre factor, fins i tot m\xc3\xa9s determinant, cal trobar-lo en la demanda social de les imatges a la premsa di\xc3\xa0ria. La fotografia ja no era nova per al ciutad\xc3\xa0, que es va adonar dels valors de testimoni i veritat que afegia a la premsa escrita. A trav\xc3\xa9s d'aquest nou llenguatge, el gr\xc3\xa0fic, coneixia de primera m\xc3\xa0 uns esdeveniments que durant el primer ter\xc3\xa7 del segle XX eren cada cop m\xc3\xa9s convulsos._NEWLINE_Les quatre primeres d\xc3\xa8cades del segle XX van assistir, doncs, al naixement del periodisme gr\xc3\xa0fic i van ser novament dos fets de naturalesa tecnol\xc3\xb2gica i sociopol\xc3\xadtica els que el van fer evolucionar cap al fotoperiodisme modern. El 1925, Oscar Barnack va treure la Leica, una c\xc3\xa0mera petita i discreta, que utilitzava rodets de 35 mil\xc2\xb7l\xc3\xadmetres i permetia 36 instant\xc3\xa0nies a cada c\xc3\xa0rrega, molt ben acollida entre els fotoperiodistes._NEWLINE_La Guerra Civil espanyola \xc3\xa9s l'altre fet que marca l'inici del fotoperiodisme modern. \xc3\x89s el primer conflicte b\xc3\xa8l\xc2\xb7lic amb cobertura massiva per la premsa de tot el m\xc3\xb3n. No nom\xc3\xa9s hi van treballar els fot\xc3\xb2grafs locals, que van tenir el privilegi de poder retratar els primers fets, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 molts fotoperiodistes estrangers, autors d'extraordinaris reportatges fets en molts casos des del b\xc3\xa0ndol republic\xc3\xa0. El cofundador de l'ag\xc3\xa8ncia Magnum, Robert Capa, que va fotografiar els bombardejos de Barcelona i les caravanes de Tarragona a la Ciutat Comtal, entre altres reportatges, n'\xc3\xa9s un dels m\xc3\xa9s destacats._NEWLINE_La figura d'Agust\xc3\xad Centelles va emergir per sobre de la resta de fotoperiodistes locals durant la Segona Rep\xc3\xbablica. Dos anys abans de la guerra havia comprat una Leica i ja aleshores va comen\xc3\xa7ar a col\xc2\xb7laborar amb 'La Vanguardia', 'Diario de Barcelona', '\xc3\x9altima hora', 'La opini\xc3\xb3n' i d'altres publicacions de l'\xc3\xa8poca. El 19 de juliol de 1936, dia de l'al\xc3\xa7ament de les tropes colpistes a Barcelona, Centelles no va dubtar a agafar la c\xc3\xa0mera per donar testimoni dels fets i, al carrer Diputaci\xc3\xb3, va fer la seva foto m\xc3\xa9s coneguda. La instant\xc3\xa0nia, on es poden veure tres gu\xc3\xa0rdies d'assalt de la Generalitat atrinxerats amb els fusells darrere d'un cavall mort, va ser portada de la prestigiosa revista nord-americana 'Newsweek'. El 1937 Centelles va ser cridat a files i el Comissariat de Propaganda el va destinar al front d'Arag\xc3\xb3 i Lleida, on va fer excel\xc2\xb7lents reportatges. Poc abans d'acabar la guerra, Centelles va marxar a l'exili amb una maleta que contenia m\xc3\xa9s de quatre mil negatius, per evitar repres\xc3\xa0lies feixistes contra els combatents republicans, i que no va reapar\xc3\xa8ixer fins despr\xc3\xa9s de la mort de Franco._NEWLINE_Aquest fet, unit al seu deure al front que li impedia m\xc3\xa9s llibertat de moviment, s\xc3\xb3n els causants de la minsa projecci\xc3\xb3 internacional que va tenir. Agust\xc3\xad Centelles \xc3\xa9s considerat, gr\xc3\xa0cies a les seves aportacions innovadores en el camp del periodisme gr\xc3\xa0fic, el pare del fotoperiodisme modern a Catalunya._NEWLINE_El fotoperiodisme catal\xc3\xa0, que fins a la Guerra Civil havia evolucionat a un ritme similar al de la resta d'Europa, pr\xc3\xa0cticament va desapar\xc3\xa8ixer del mapa el 1939. Molts fotoperiodistes van marxar a l'exili. Els que es van quedar es van veure for\xc3\xa7ats a deixar la professi\xc3\xb3 o a reconduir-la a altres camps de la fotografia i els que van continuar van ser depurats pel r\xc3\xa8gim._NEWLINE_Durant la dictadura franquista, la censura impedia la publicaci\xc3\xb3 de qualsevol reportatge gr\xc3\xa0fic cr\xc3\xadtic amb el poder establert, per\xc3\xb2 malgrat les dificultats, a partir dels anys cinquanta els fot\xc3\xb2grafs catalans m\xc3\xa9s destacats van adoptar una visi\xc3\xb3 neorealista per documentar la realitat social del moment. Francesc Catal\xc3\xa0-Roca, el m\xc3\xa9s representatiu, va combinar les avantguardes europees amb la fotografia documental i va fer de pont per a la nova generaci\xc3\xb3 de fotoperiodistes de final del r\xc3\xa8gim i la Transici\xc3\xb3._NEWLINE_En el panorama internacional, molts fot\xc3\xb2grafs van publicar a la d\xc3\xa8cada dels cinquanta els seus treballs m\xc3\xa9s personals i van confirmar la import\xc3\xa0ncia de la interpretaci\xc3\xb3 subjectiva de la realitat en l'evoluci\xc3\xb3 de la fotografia documental. A la Catalunya dels cinquanta i seixanta, Oriol Maspons, Ramon Masats, Eugeni Forcano, Julio Ubi\xc3\xb1a, Joan Colom, Xavier Miserachs i Ricard Terr\xc3\xa9, amb l'esmentat Catal\xc3\xa0-Roca, van donar una visi\xc3\xb3 pr\xc3\xb2pia i renovadora del pa\xc3\xads a trav\xc3\xa9s del seu treball fotoperiod\xc3\xadstic._NEWLINE_A mesura que s'apropava la fi del r\xc3\xa8gim, la censura es tornava cada cop m\xc3\xa9s inefica\xc3\xa7 i amb l'arribada de la democr\xc3\xa0cia es va recobrar la llibertat de premsa. Tot i la feblesa de la censura, les fotografies de les pallisses propinades per la policia a grups de manifestants amb actitud pac\xc3\xadfica que Manel Armengol va fer a la manifestaci\xc3\xb3 del primer de febrer del 1976, no van veure mai la llum ni a Catalunya ni a l'estat espanyol, mentre que s\xc3\xad que es van publicar a la premsa estrangera._NEWLINE_Amb l'inici de la democr\xc3\xa0cia va augmentar el nombre de publicacions que, en el cas de la premsa generalista, responia en part a la demanda de la societat civil d'uns mitjans de comunicaci\xc3\xb3 lliures de tota censura. Diaris com l'Avui, El Peri\xc3\xb3dico de Catalu\xc3\xb1a o El Pa\xc3\xads van apar\xc3\xa8ixer durant la Transici\xc3\xb3 amb un planter de fot\xc3\xb2grafs i col\xc2\xb7laboradors m\xc3\xa9s o menys nombr\xc3\xb3s i una estructura a la secci\xc3\xb3 de fotografia que demostrava la import\xc3\xa0ncia creixent de la imatge. Els Jocs Ol\xc3\xadmpics de Barcelona tamb\xc3\xa9 van tenir un paper important en l'augment del pes espec\xc3\xadfic de la fotografia a la premsa._NEWLINE_L'inter\xc3\xa8s a donar ampli testimoni dels esdeveniments a Catalunya i a tot el m\xc3\xb3n, afavorit per la recuperada llibertat de premsa, van ser cabdals perqu\xc3\xa8 els fotoperiodistes m\xc3\xa9s destacats dels darrers anys hagin aportat treballs de gran qualitat. Joan Guerrero, Paco Elvira, Kim Manresa, Sergi Reboredo, Txema Salvans, Sandra Balsells o Tino Soriano s\xc3\xb3n alguns dels grans fotoperiodistes del nostre pa\xc3\xads, que combinen el treball a la premsa amb reportatges personals que, massa sovint, els ha suposat arriscar la pr\xc3\xb2pia vida en conflictes b\xc3\xa8l\xc2\xb7lics d'arreu._NEWLINE_Actualment, dos nous aven\xc3\xa7os tecnol\xc3\xb2gics \xe2\x80\x93la fotografia digital i Internet\xe2\x80\x93impulsen un canvi de direcci\xc3\xb3 en el fotoperiodisme, on els continguts multim\xc3\xa8dia s\xc3\xb3n el nou format de presentaci\xc3\xb3 per a la premsa en l\xc3\xadnia, cada vegada m\xc3\xa9s estesa."