b'\n_START_ARTICLE_\nDeutsche Marine\n_START_SECTION_\nDivisi\xc3\xb3 de postguerra\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la guerra, la flota de superf\xc3\xadcie alemanya que encara surava (\xc3\xbanicament quedaven operatius els creuers Prinz Eugen i N\xc3\xbcrnberg i una dotzena de destructors) van ser repartits entre els vencedors. Els Estats Units van fer servir el Prinz Eugen als experiments at\xc3\xb2mics de Bikini el 1946 com a vaixell objectiu. Alguns (com l\'inacabat portaavions Graf Zeppelin) van emprar-se com a objectius per a pr\xc3\xa0ctiques amb armament convencional, mentre que d\'altres (principalment els destructors i les llanxes torpedineres) van ser posats en servei a les diverses marines aliades que anaven mancades de vaixells de superf\xc3\xadcie despr\xc3\xa9s de la guerra. Les marines brit\xc3\xa0nica, francesa i sovi\xc3\xa8tica reberen els destructors, i algunes torpedineres van ser per les marines danesa i noruega. Per a la neteja de les zones minades, la Royal Navy us\xc3\xa0 dragamines i tripulacions alemanyes entre juny de 1945 i gener de 1948, organitzats a l\'Administraci\xc3\xb3 de Neteja de Mines Alemanya (German Mine Sweeping Administration - GMSA), formada per 27.000 antics membres de la Kriegsmarine i uns 300 vaixells._NEWLINE_Els destructors i el creuer N\xc3\xbcrnberg (rebatejat Admiral Makarov) van ser retirats a finals de la d\xc3\xa8cada de 1950, per\xc3\xb2 5 destructors d\'escorta van ser retornats pels francesos a la nova marina de l\'Alemanya Occidental durant la d\xc3\xa8cada de 1950, i 3 submarins tipus XXI i XXIII enfonsats van ser reflotats per l\'Alemanya Occidental i integrats a la seva nova marina. El 1956, amb l\'ingr\xc3\xa9s de l\'Alemanya Occidental a l\'OTAN, es cre\xc3\xa0 oficialment la nova marina, batejada com a Bundesmarine (Marina Federal). Alguns comandants de la Kriegsmarine, com Erich Topp i Otto Kretschmer, serviren a la nova Bundesmarine. A l\'Alemanya Oriental, la Volksmarine (Marina del Poble) va ser creada poc despr\xc3\xa9s de la guerra, amb la reunificaci\xc3\xb3 alemanya el 1990, es decid\xc3\xad que s\'usaria el nom Deutsche Marine (Marina Alemanya).\n_START_SECTION_\nFlota de la Kriegsmarine\n_START_PARAGRAPH_\nQuan esclat\xc3\xa0 la II Guerra Mundial, la major part de les naus de la Kriegsmarine eren vaixells moderns: r\xc3\xa0pids, ben armats i ben blindats. Aix\xc3\xb2 s\'havia assolit gr\xc3\xa0cies al camuflatge, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 en burlar-se deliberadament dels termes de pau de la I Guerra Mundial i dels diversos tractats navals. Per\xc3\xb2 malgrat aix\xc3\xb2, quan la guerra comen\xc3\xa7\xc3\xa0 la Kriegsmarine encara patia un gran desavantatge en termes de mida amb els que s\'esperava que serien els seus principals adversaris (les marines francesa i brit\xc3\xa0nica. Tot i que el gran rearmament de la marina (el Pla Z) estava planejat i als seus inicis, l\'esclat del conflicte el 1939 comport\xc3\xa0 que grans quantitats de material requerits pel projecte van ser destinats a altres \xc3\xa0rees. La disparitat de mida comparades amb altres marines europees comport\xc3\xa0 que el comandant en cap de la Kriegsmarine, el Gro\xc3\x9fadmiral Erich Raeder, escrigu\xc3\xa9s sobre la seva pr\xc3\xb2pia arma en comen\xc3\xa7ar la guerra "La flota de superf\xc3\xadcie no pot fer m\xc3\xa9s que mostrar que sap com morir amb valentia." Diversos vaixells capturats dels pa\xc3\xafsos ocupats van ser afegits a la flota alemanya a mesura que la guerra progressava.\n_START_SECTION_\nPortaavions\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1936 s\'inici\xc3\xa0 la construcci\xc3\xb3 del Graf Zeppelin, amb un vaixell germ\xc3\xa0 sense nom comen\xc3\xa7at el 1938, per\xc3\xb2 no es completaren. El 1942 es comen\xc3\xa7\xc3\xa0 la conversi\xc3\xb3 a portaavions auxiliars a partir de 3 vaixells de passatgers i dos creuers inacabats (el creuer lleuger franc\xc3\xa8s De Grasse i el Seydlitz; per\xc3\xb2 el 1943 les tasques de conversi\xc3\xb3 s\'aturaren per la mancan\xc3\xa7a de materials i la situaci\xc3\xb3 militar cada cop m\xc3\xa9s deteriorada._NEWLINE_Tota l\'enginyeria relativa als portaavions com catapultes, frens, etc., van ser provades i desenvolupades a Erprobungsstelle See Travem\xc3\xbcnde (Planta Experimental de Travem\xc3\xbcnde), inclosos els avions Fieseler Fi 167, un bipl\xc3\xa0 torpediner i bombarder de reconeixement; aix\xc3\xad com versions modificades del ca\xc3\xa7a Messerschmitt Bf 109 i del bombarder en picat Junkers Ju 87. Amb la cancel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 de la construcci\xc3\xb3 de portaavions tamb\xc3\xa9 es cancel\xc2\xb7laren les comandes pels Fieseler Fi 167.\n_START_SECTION_\nCuirassats\n_START_PARAGRAPH_\nLa Kriegsmarine complet\xc3\xa0 quatre cuirassats. La primera parella eren els classe Scharnhorst (el Scharnhorst i el Gneisenau), dotats de canons d\'onze polzades i que van participar en la invasi\xc3\xb3 de Noruega de 1940. Posteriorment, van dedicar-se a atacar les rutes comercials fins que el Gneisenau va quedar molt malm\xc3\xa8s el 1942 despr\xc3\xa9s d\'un atac aeri brit\xc3\xa0nic i el Scharnhorst va ser enfonsat a la batalla del Cap Nord a finals de 1943._NEWLINE_La segona parella de cuirassats van ser els de la classe Bismarck (el Bismarck i el Tirpitz), dotats de canons de quinze polzades. El Bismarck va ser enfonsat durant la seva primera sortida a l\'Atl\xc3\xa0ntic el 1941 (operaci\xc3\xb3 Rhein\xc3\xbcbung), mentre que el Tirpitz va passar la major part de la guerra en ports noruecs, lligant les forces navals aliades davant l\'amena\xc3\xa7a potencial que representava, i sotm\xc3\xa8s a diversos atacs aeris i submarins brit\xc3\xa0nics._NEWLINE_Es va planejar la construcci\xc3\xb3 de m\xc3\xa9s cuirassats (la classe H); per\xc3\xb2 al setembre de 19399 s\'abandon\xc3\xa0 la construcci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nCuirassats de butxaca (Panzerschiffe)\n_START_PARAGRAPH_\nEls "cuirassats de butxaca" van ser el Deutschland (posteriorment rebatejat L\xc3\xbctzow), el Admiral Scheer i l\'Admiral Graf Spee. Alguns els han classificat com a "creuers pessats", i la mateixa Kriegsmarine els qualificava com a (Schwere Kreuzer). Els alemanys els constru\xc3\xafren i qualificaren com a "vaixells cuirassats" (Panzerschiffe) ("cuirassat de butxaca" \xc3\xa9s una etiqueta anglesa)._NEWLINE_El Graf Spee va ser dinamitat per la seva pr\xc3\xb2pia tripulaci\xc3\xb3 a la batalla del Riu de la Plata al desembre de 1939. L\'Admiral Scheer va ser bombardejat el 9 d\'abril de 1945 al port de Kiel, quedant molt malm\xc3\xa8s sense reparaci\xc3\xb3. Despr\xc3\xa9s de la guerra aquella part del port va omplir-se de runa i el casc del vaixell va quedar enterrat. El L\xc3\xbctzow va ser bombardejat el 16 d\'abril de 1945 al B\xc3\xa0ltic davant Schwinem\xc3\xbcnde, a l\'oest de Stettin, i enfonsat. Davant l\'avan\xc3\xa7 sovi\xc3\xa8tic per l\'Oder, el vaixell va ser destru\xc3\xaft per tal que els sovi\xc3\xa8tics no poguessin capturar res de servei. Les restes van ser desmantellades entre 1948 i 1949.\n_START_SECTION_\nCuirassats pre-dreadnought\n_START_PARAGRAPH_\nEls cuirassats pre-dreadnought de l\'\xc3\xa8poca de la I Guerra Mundial Schlesien i Schleswig-Holstein s\'utilitzaven principalment com a naus d\'entrenament, encara que tamb\xc3\xa9 participaren en diverses operacions militars. El Hannover va ser decomissat el 1931 i retirat del registre naval el 1936. Es van fer plans per convertir-lo en un vaixell objectiu a r\xc3\xa0dio-control per l\'aviaci\xc3\xb3, cancel\xc2\xb7lant-se amb l\'esclat de la guerra.\n_START_SECTION_\nCreuers de batalla\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1939 s\'encarregaren tres creuers de batalla classe O, per\xc3\xb2 amb l\'esclat de la guerra aquell mateix any no hi va haver recursos per construir-los.\n_START_SECTION_\nCreuers pesats\n_START_PARAGRAPH_\nSe\'n van construir tres: l\'Admiral Hipper, el Bl\xc3\xbccher i el Prinz Eugen. Dos m\xc3\xa9s mai no es van completar: el Seydlitz i el L\xc3\xbctzow.\n_START_SECTION_\nDestructors\n_START_PARAGRAPH_\nTot i que la flota de destructors (Zerst\xc3\xb6rer) era moderna i els vaixells eren majors que els destructors convencionals d\'altres marines, aquests tenien problemes. Els primers tipus eren inestables, especialment amb mal temps; patien problemes de motor i no tenien un gran radi d\'operacions. Alguns d\'aquests problemes van solucionar-se amb els dissenys posteriors, per\xc3\xb2 les posteriors millores van retallar-se amb el transcurs de la guerra. Durant el primer any de la II Guerra Mundial, van ser emprats per sembrar camps de mines davant les costes brit\xc3\xa0niques.\n_START_SECTION_\nSubmarins (U-boot)\n_START_PARAGRAPH_\nEn el moment en qu\xc3\xa8 s\'iniciaren les hostilitats, la Kriegsmarine tenia una relativament petita flota d\'U-boots, amb nom\xc3\xa9s 57. Aquesta s\'increment\xc3\xa0 especialment despr\xc3\xa9s que Hitler perd\xc3\xa9s la paci\xc3\xa8ncia amb els grans vaixells de superf\xc3\xadcie. \xc3\x89s argumentable que, si s\'haguessin disposat m\xc3\xa9s recursos pels submarins abans, els brit\xc3\xa0nics no haurien pogut defensar els seus combois prou velo\xc3\xa7ment com per evitar la derrota. De fet, despr\xc3\xa9s d\'un any de guerra, la producci\xc3\xb3 de nous vaixells nom\xc3\xa9s equiparava les baixes._NEWLINE_Els tipus principals eren el Tipus IX, de gran radi d\'acci\xc3\xb3 usat a l\'Atl\xc3\xa0ntic sud i oest, a l\'\xc3\x8dndic i al Pac\xc3\xadfic; i el Tipus VII, el m\xc3\xa9s nombr\xc3\xb3s, emprat principalment a l\'Atl\xc3\xa0ntic nord. El Tipus X era una classe menor de minador i el Tipus XIV era un tipus especialitzat per ajudar les operacions distants dels submarins (els "Milchkuh" (Milkcow)._NEWLINE_Els Tipus XXI i el Tipus XXIII, el "Elektroboot", hagu\xc3\xa9s superat gran part de les t\xc3\xa0ctiques i tecnologies anti-submarines aliades, per\xc3\xb2 no van ser desplegats en quantitats suficients. En la postguerra es convertirien en els prototipus dels submarins moderns, particularment la classe W sovi\xc3\xa8tica.\n_START_SECTION_\nVaixells capturats\n_START_PARAGRAPH_\nLes campanyes militars a Europa van comportar que es capturessin diversos vaixells, molts dels quals encara en construcci\xc3\xb3. Aix\xc3\xb2 succe\xc3\xad a la Uni\xc3\xb3 Sovi\xc3\xa8tica, Noruega, els Pa\xc3\xafsos Baixos, Fran\xc3\xa7a, It\xc3\xa0lia (despr\xc3\xa9s de l\'armistici), Iugosl\xc3\xa0via i Gr\xc3\xa8cia. Pocs d\'aquests vaixells capturats es completaren; sin\xc3\xb3 que la majoria s\'abandonaren o van desballestar-se._NEWLINE_Per tal d\'evitar que la flota francesa caigu\xc3\xa9s en mans alemanyes, els brit\xc3\xa0nics van destruir-la a Mers el-Kebir el 3 de juliol de 1940.\n_START_SECTION_\nUniformes\n_START_PARAGRAPH_\nLa Kriegsmarine ja existia abans de l\'Alemanya Nazi. El disseny dels seus uniformes segu\xc3\xad el que ja existia a la Reichmarine, que alhora es basava en el de la Kaiserliche Marine. L\'estil dels uniformes i dels galons tenia un disseny molt com\xc3\xba amb els de la resta de marines europees, els quals derivaven de la Royal Navy brit\xc3\xa0nica del segle XIX.\n_START_SECTION_\nContramestres i mariners\n_START_PARAGRAPH_\nEls contramestres i mariners empraven un sistema de rangs semblant al de la resta de marines europees contempor\xc3\xa0nies, aix\xc3\xad com els t\xc3\xadtols de rang habituals. Els mariners b\xc3\xa0sics eren coneguts com a Matrose, mentre que els especialistes t\xc3\xa8cnics rebien el t\xc3\xadtol de Maats. Les ins\xc3\xadgnies de rang en forma oval situada a la part superior de la m\xc3\xa0niga indicaven l\'especialitat particular del mariner en q\xc3\xbcesti\xc3\xb3._NEWLINE_El sistema d\'allistament de la Kriegsmarine estava dissenyat de manera que es disting\xc3\xads entre aquells que volien fer carrera a la Marina i aquells que simplement realitzaven el seu servei militar. Aquells que eren soldats de lleva o que no tenien aspiracions d\'esdevenir contramestres, arribaven a Matrosengefreiter (literalment "caporals del mar"). Existien graus especials pels 6 i els 8 anys de servei, indicats pels galons de m\xc3\xa0niga.'