b'\n_START_ARTICLE_\nEn Patufet\n_START_SECTION_\nPrimera \xc3\xa8poca (1904-1938)\n_START_PARAGRAPH_\nTot va comen\xc3\xa7ar el dia 3 de gener de 1904, quan apareixia el n\xc3\xbamero que havia d\'\xc3\xa9sser el primer d\'una llarga s\xc3\xa8rie. La idea d\'En Patufet va n\xc3\xa9ixer en una reuni\xc3\xb3 d\'elements de l\'antic Foment Autonomista Catal\xc3\xa0. Una vegada decidida la publicaci\xc3\xb3 d\'un peri\xc3\xb2dic infantil, Aureli Capmany i Farr\xc3\xa9s va \xc3\xa9sser cridat per a encarregar-se\'n. El nom va semblar b\xc3\xa9 i tot va tirar endavant. El resultat va consistir en 8 p\xc3\xa0gines de dos colors i un format de 160x110mm. La redacci\xc3\xb3 era a la Rambla de les Flors 11, domicili del mateix director. El preu era de cinc c\xc3\xa8ntims. Despr\xc3\xa9s de pocs n\xc3\xbameros, les vuit p\xc3\xa0gines n\'esdevingueren dotze i al n\xc3\xbamero 10, ja foren setze. L\'any 1912, cada n\xc3\xbamero era de 32 p\xc3\xa0gines amb un format de 210x150mm. Amb el temps va cr\xc3\xa9ixer el preu fins als 50 c\xc3\xa8ntims, un preu que va marcar el darrer n\xc3\xbamero d\'En Patufet. Va obtenir un gran succ\xc3\xa9s de p\xc3\xbablic gr\xc3\xa0cies al model moral que proposava, que sublimava el conservadorisme burg\xc3\xa8s i satisfeia les aspiracions del lector de classe mitjana. De mica en mica, va anar abastant un p\xc3\xbablic m\xc3\xa9s ample i va anar canviant de contingut i presentaci\xc3\xb3. Tamb\xc3\xa9, al llarg del temps, va anar abandonat el seu car\xc3\xa0cter infantil i va esdevenir una revista juvenil. En Patufet havia empr\xc3\xa8s un cam\xc3\xad que va arrossegar darrere seu altres iniciatives, que si b\xc3\xa9 algunes no van assolir gaire penetraci\xc3\xb3 en el p\xc3\xbablic, ni van durar gaire temps, s\xc3\xad que van ser un exponent del proc\xc3\xa9s de normalitzaci\xc3\xb3 engegat -d\'una manera accelerada- perqu\xc3\xa8 la llengua catalana arrib\xc3\xa9s als infants. El 1904 surt El Mosquit amb un sol n\xc3\xbamero; el 1906 La Palmeta, biling\xc3\xbce, amb 12 n\xc3\xbameros; L\'Escolanet, amb 19 n\xc3\xbameros; el 1907, L\'Escola, que era un full estudiantil, etc. En aquesta temptativa de propsar als infants revistes adequades per a ells hi van participar figures de primer ordre entre els artistes i escriptors del pa\xc3\xads: de modernistes com Apel\xc2\xb7les Mestres, a noucentistes com Carles Riba o L\xc3\xb3pez Pic\xc3\xb3. Molts dels creadors van abocar-se a donar uns models literaris i art\xc3\xadstics que ajudessin les criatures catalanes a trobar un cam\xc3\xad._NEWLINE_Quan En Patufet ja presumia, Aureli Capmany va deixar-ne la direcci\xc3\xb3 per a atendre altres afers. L\'any 1905, Aureli Capmany va vendre la revista a l\'editor Josep Baguny\xc3\xa0 a causa de les dificultats econ\xc3\xb2miques de la publicaci\xc3\xb3. Aleshores comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a editar-lo el mateix editor de Cu-cut!, en Josep Baguny\xc3\xa0, amb l\'ajuda de Josep Morat\xc3\xb3. En Morat\xc3\xb3 va morir l\'any 1918 i la direcci\xc3\xb3 d\'En Patufet va \xc3\xa9sser confiada al popular Josep Maria Folch i Torres. \xc3\x89s important saber que en Folch i Torres no va \xc3\xa9sser mai el director d\'En Patufet; era, aix\xc3\xb2 s\xc3\xad, el principal col\xc2\xb7laborador i a ell es deu, en bona part, la formidable popularitat de la publicaci\xc3\xb3. Tanmateix, el veritable director va \xc3\xa9sser sempre l\'editor i propietari de la publicaci\xc3\xb3, Josep Baguny\xc3\xa0. Josep M. Folch i Torres va escriure les seves Aventures extraordin\xc3\xa0ries d\'en Massagran. En Baguny\xc3\xa0 va llegir aquelles aventures, que li plagueren, i en comptes de posar-les en un volum a part, es va decidir a publicar-les junt amb En Patufet, en un fullet\xc3\xb3 -que no va mancar mai m\xc3\xa9s a la revista. La tasca d\'en Folch a En Patufet va ser molt important, car les seves "P\xc3\xa0gines viscudes", que va encetar a La Reinaxen\xc3\xa7a, van constituir el plat fort del peri\xc3\xb2dic. Aquestes petites narracions concentrades eren l\'\xc3\xa0nima de la revista. En els primers anys i en la part liter\xc3\xa0ria hi trobem Enric de Fuentes, Clovis Eimeric, Ramon Blasi, , Xavier Bonfill o Manuel Folch i Torres, que escriu regularment en les seccions "P\xc3\xb2rtic", "De la Ceca a la Meca" i "Pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula de la setmana". Molt regularment hi col\xc2\xb7laboren tamb\xc3\xa9 Josep Font i Solsona, Mag\xc3\xad Valls Mart\xc3\xad, Jordi Subir\xc3\xa0, Maria Perpiny\xc3\xa0 o Vicen\xc3\xa7 Coma i Solei._NEWLINE_En el cap\xc3\xadtol de dibuixants hi trobem els tres mestres principals Gaiet\xc3\xa0 Cornet, Joan Llaverias i Joan G. Junceda, qui es consagraria com a dibuixant i il\xc2\xb7lustrador d\'excepci\xc3\xb3 que signava els seus ninots amb el nom de Titella. En la primera \xc3\xa8poca de la revista, hi col\xc2\xb7laboren tamb\xc3\xa9 Ricard Opisso i Feliu Elies, Lola Anglada, Joan Vila i Antoni Muntanyola i Carner, qui fou el primer a dibuixar el personatge que va donar nom a la publicaci\xc3\xb3._NEWLINE_Finalment, En Patufet deixa de publicar-se l\'any 1938; concretament, el darrer n\xc3\xbamero d\'En Patufet porta la data de 24 i 31 desembre. L\'entrada de Franco a Barcelona era imminent. Oficialment va entrar el 26 de gener del 1939, per\xc3\xb2 la vida a la ciutat ja feia dies que tenia un car\xc3\xa0cter provisional per culpa de la fi de la guerra. El nou r\xc3\xa8gim prohib\xc3\xad rodonament tota publicaci\xc3\xb3 en catal\xc3\xa0. Aquest fet va ser la causa de la mort d\'En Patufet, que fins al darrer n\xc3\xbamero havia estat un succ\xc3\xa9s de venda, estimat per tot el poble.\n_START_SECTION_\nSegona \xc3\xa8poca (1968-1973)\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la guerra i enmig d\'enormes dificultats, algunes revistes infantils catalanes havien aconseguit arribar al carrer. Josep M. Baguny\xc3\xa0 va tornar a tirar endavant la revista que durant tants anys havia editat el seu avi. Lamentablement, el perm\xc3\xads no va arribar. \xc3\x89s possible que si Josep M. Baguny\xc3\xa0 hagu\xc3\xa9s buscat la cobertura i la protecci\xc3\xb3 de l\'Esgl\xc3\xa9sia, tal com ho va fer Cavall Fort i L\'infantil, hauria aconseguit el perm\xc3\xads d\'edici\xc3\xb3, per\xc3\xb2 ell sempre va resistir-se a aquest tipus de subordinaci\xc3\xb3._NEWLINE_Mentrestant, el senyor Albert Vi\xc3\xb1a, editor del popular TBO, havia entrat a formar part de la Junta Assessora de la Premsa Infantil. Aquest va aprofitar les seves influ\xc3\xa8ncies per defensar a Madrid la reaparici\xc3\xb3 de la revista del seu impressor. Al comen\xc3\xa7ament va rebre moltes negatives perqu\xc3\xa8 es considerava En Patufet com una revista extremista. Finalment, despr\xc3\xa9s de demostrar que cap partit pol\xc3\xadtic ni cap grup de pressi\xc3\xb3 estava darrere de la publicaci\xc3\xb3, el senyor Baguny\xc3\xa0 va rebre el perm\xc3\xads tan sol\xc2\xb7licitat._NEWLINE_Sobre el canvi de nom hi ha 3 versions al respecte:_NEWLINE_1) El senyor Baguny\xc3\xa0 sost\xc3\xa9 que els van donar el perm\xc3\xads d\'edici\xc3\xb3 per\xc3\xb2 els van obligar a fer un petit canvi de nom: d\'En Patufet a Patufet. Amb aquest canvi es volia demostrar que no s\'autoritzava la reedici\xc3\xb3 d\'una revista d\'abans de la guerra, sin\xc3\xb3 que s\'autoritzava l\'edici\xc3\xb3 d\'una revista nova, desvinculada de l\'anterior._NEWLINE_2) La versi\xc3\xb3 d\'Antonio Mart\xc3\xadn diu que el canvi de nom es deu, exclusivament, a un error del senyor Baguny\xc3\xa0 a l\'hora de demanar el perm\xc3\xads d\'edici\xc3\xb3. Senzillament va demanar perm\xc3\xads per editar una revista que es deia Patufet._NEWLINE_3) Llu\xc3\xads Baguny\xc3\xa0, fill de l\'anterior, tamb\xc3\xa9 est\xc3\xa0 d\'acord a considerar que es tractava d\'un error, per\xc3\xb2 no atribu\xc3\xafble al seu pare, sin\xc3\xb3 al seu avi (el vell Baguny\xc3\xa0), qui una vegada acabada la guerra va anar a enregistrar el nom de la revista i es va equivocar a l\'hora d\'inscriure-ho al registre. Per tirar endavant Patufet, Josep M.Baguny\xc3\xa0 va posar-se en contacte amb els antics col\xc2\xb7laboradors del seu pare i va escollir-ne de nous. El nou director de la revista va ser Joan Sariol i Badia, i en Patufet va sortir als quioscs de Catalunya el 6 de desembre de 1968.\n_START_SECTION_\nPol\xc3\xa8mica\n_START_PARAGRAPH_\nUn sector va defensar la seva sortida d\'una forma aferrissada, per contra, un altre sector va criticar-la d\'una manera ferotge. Aquesta cr\xc3\xadtica no estava adre\xc3\xa7ada a la sortida de la revista, sin\xc3\xb3 a la continu\xc3\xaftat en la forma i l\'estil d\'En Patufet del desembre de 1938. La pol\xc3\xa8mica i la controv\xc3\xa8rsia es van mantenir vives durant alguns mesos en una gran part de la premsa de Barcelona, donat que per molts lectors, la reaparici\xc3\xb3 d\'en Patufet no significava el record d\'una infantesa perduda, sin\xc3\xb3 un trosset de la Catalunya idealitzada.\n_START_SECTION_\nIntent de canvi\n_START_PARAGRAPH_\nDurant els primers temps, el senyor Baguny\xc3\xa0 no va tenir cap mena de cura ni en la programaci\xc3\xb3 de la revista, ni en la seva maquetaci\xc3\xb3 i compaginaci\xc3\xb3. La revista s\'anava omplint a mesura que s\'anava recollint el material dels diversos col\xc2\xb7laboradors. El factor est\xc3\xa8tic no es va tenir en compte._NEWLINE_Pel que fa al contingut de les primeres revistes era, predominantment, literari. S\'han de destacar les "Hist\xc3\xb2ries possibles" o les narracions de Ramon Blasi. Per\xc3\xb2 als nens no els va agradar i se\'n van apartar. Era molt dif\xc3\xadcil que els nens de finals dels seixanta poguessin interessar-se pels mateixos temes que els seus avis. I no nom\xc3\xa9s els nens, tamb\xc3\xa9 els joves i molta gent gran que va comprar els primers n\xc3\xbameros amb una certa curiositat es cans\xc3\xa0 d\'una revista que no sabia a quin dia vivia. Per conseg\xc3\xbcent, les vendes van baixar vertiginosament._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s d\'un any de sortir el primer Patufet, la baixada de les vendes havia posat en estat d\'alerta l\'editorial. Es van crear algunes noves seccions i nous personatges d\'historieta. La revista va guanyar llum i color gr\xc3\xa0cies al fitxatge del gran dibuixant Josep Palet, el qual va il\xc2\xb7lustrar algunes seccions. Tot i aix\xc3\xb2, les vendes van continuar baixant fins al 1971, l\'any de les grans incorporacions._NEWLINE_La participaci\xc3\xb3 de Jordi Llu\xc3\xads Baguny\xc3\xa0 va ser molt important perqu\xc3\xa8, a banda d\'escriure, va participar plenament en la gesti\xc3\xb3 d\'en Patufet, va buscar nous col\xc2\xb7laboradors i, juntament amb Eduard Paulos i Pere Oliv\xc3\xa9, va acabar planificant la revista i donant-li l\'empenta que va aconseguir a partir de l\'any 1972. El 7 de gener de 1972 apareix el n\xc3\xbamero 90 amb un nou format de 17x24 cm i una presentaci\xc3\xb3 acurad\xc3\xadssima d\'espai, distribuci\xc3\xb3 i color. Patufet \xc3\xa9s ara una revista moderna._NEWLINE_Patufet, sobretot a partir d\'aquesta segona etapa, va esdevenir la revista infantil catalana de m\xc3\xa9s atrevida creaci\xc3\xb3 gr\xc3\xa0fica humor\xc3\xadstica i, per descomptat, va ser la que va permetre la m\xc3\xa0xima participaci\xc3\xb3 dels ninotaires del moment.\n_START_SECTION_\nReaccions davant el canvi\n_START_PARAGRAPH_\nTot i el canvi, no tothom va estar d\'acord amb la renovaci\xc3\xb3 de la revista. Les baixes entre els subscriptors continuaven produint-se d\'una manera implacable. El contrasentit es representava en el fet de com m\xc3\xa9s s\'actualitzava i millorava la revista, menys es venia (\xc3\xa9s necessari comprendre abans la psicologia d\'una bona part dels lectors d\'en Patufet). La clau era que la nova revista havia perdut l\'ess\xc3\xa8ncia de la moderna edici\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nDesaparici\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nA partir del n\xc3\xbamero 137, corresponent a l\'1 de desembre de 1972, la revista fa una crida angoixant a l\'opini\xc3\xb3 p\xc3\xbablica: o augmenta el nombre de subscriptors o haur\xc3\xa0 de plegar. La premsa tamb\xc3\xa9 va fer-se ress\xc3\xb2 d\'aquesta crida, i aix\xc3\xb2 va provocar una reacci\xc3\xb3 d\'encoratjament per part de molts lectors. Telefonades, cartes, subscripcions... Tot i aix\xc3\xb2, no es va aconseguir estabilitzar la revista i va continuar decaient. _NEWLINE_Cap al mar\xc3\xa7 del 1973 es va mirar de salvar la revista, salvar-la d\'una decad\xc3\xa8ncia provocada per l\'error de l\'editor Baguny\xc3\xa0 de pretendre fer una revista, el 1968, que agrad\xc3\xa9s al sector de gent que havia conegut En Patufet._NEWLINE_En els \xc3\xbaltims temps, i a causa de l\'escassa venda dels exemplars, l\'editor Josep Maria Baguny\xc3\xa0 perdia unes 20.000 pessetes a la setmana per mantenir la publicaci\xc3\xb3. El 29 de juny de 1973, la revista va publicar un editorial on anunciava que a causa de la crisi econ\xc3\xb2mica i, sobretot a causa de la incapacitat en qu\xc3\xa8 es trobaven d\'encertar una l\xc3\xadnia prou atractiva per a un p\xc3\xbablic majoritari es veien obligats a obrir un comp\xc3\xa0s d\'espera fins a decidir quin seria el cam\xc3\xad que seguirien._NEWLINE_La revista va morir v\xc3\xadctima del seu nom i de l\'aur\xc3\xa8ola de fama que havia aconseguit en aquella gloriosa primera etapa. Els lectors joves van desentendre\'s de la revista quan va reapar\xc3\xa8ixer perqu\xc3\xa8 no els interessava, i molts lectors vells van retirar-li el suport quan va modernitzar-se perqu\xc3\xa8 no hi sintonitzaven.\n_START_SECTION_\nEvoluci\xc3\xb3 de la llengua catalana\n_START_PARAGRAPH_\nEn Patufet, dirigida als catalans, adopt\xc3\xa0 com a llengua el catal\xc3\xa0. Durant els segles anteriors al nostre, la llengua catalana era molt irregular, \xc3\xa9s a dir, no tenia un model \xc3\xbanic a seguir. Durant els primers n\xc3\xbameros hi ha serioses discussions pertanyents a aquella \xc3\xa8poca, per establir una s\xc3\xb2lida i \xc3\xbanica ortografia i gram\xc3\xa0tica catalanes. A partir de l\'any 1920, el nombre de variants ortogr\xc3\xa0fiques es redueix espectacularment perqu\xc3\xa8 els escriptors han anat assumint el nou repte d\'unificar la llengua._NEWLINE_En Patufet, amb la seva finalitat catalanitzadora i alhora educativa, va realitzar un gran esfor\xc3\xa7 per editar un setmanari correctament escrit, on nois i noies aprenguessin aquestes noves normes d\'ortografia. A partir de l\'any 1923 es prohib\xc3\xad el catal\xc3\xa0 a les institucions p\xc3\xbabliques i a l\'escola; per tant, aquesta revista era un dels \xc3\xbanics mitjans per fer arribar les normes ortogr\xc3\xa0fiques a la joventut. Aix\xc3\xb2 va durar fins a l\'any 1938, quan atesa la forta pressi\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica, es va deixar de publicar la revista._NEWLINE_L\'any 1968 va tornar a apar\xc3\xa8ixer amb un catal\xc3\xa0 totalment normativitzat i una ortografia correcta. Despr\xc3\xa9s de tots els anys que van patir una censura vers el catal\xc3\xa0, la majoria de la poblaci\xc3\xb3 catalana no sabia escriure correctament la llengua del territori. Aix\xc3\xb2 ho van tenir en compte els col\xc2\xb7laboradors de la revista. D\'aquesta manera, es creen dues seccions noves "La Nuri tamb\xc3\xa9 en vol saber" i "Diccionari Patufet". En la primera secci\xc3\xb3, cada setmana es planteja una hist\xc3\xb2ria que succeeix a la Nuri, on se li proposa una q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 ortogr\xc3\xa0fica. Ella planteja el tema i al final el resol donant l\'explicaci\xc3\xb3 pertinent. _NEWLINE_L\'autor d\'aquesta interessant secci\xc3\xb3 va ser l\'escriptor Josep Miracle. La segona secci\xc3\xb3 ens mostra una vintena de paraules catalanes, ordenades alfab\xc3\xa8ticament i cadascuna amb la seva explicaci\xc3\xb3 sem\xc3\xa0ntica corresponent.\n_START_SECTION_\nEscriptors (1968-1973)\n_START_PARAGRAPH_\nAlguns dels escriptors que hi van anar col\xc2\xb7laborant foren:_NEWLINE_Ramon Folch i Camarasa, Josep Miracle,  Llu\xc3\xads Coquard, Gabriel Jaraba, Xavier Garcia i Pujades, Ramon Garcia i Pi\xc3\xb1ol, Turnes, Josep Esteve, Miquel Fort, Armand Blanch (Jordi Valent), Teresa Fabregat (S\xc3\xadlvia), Jacint Nonell, Garcia Estragu\xc3\xa9s, Josep Font i Solsona, Aurora D\xc3\xadaz-Plaja, Llu\xc3\xads Gass\xc3\xb3, Maria Llu\xc3\xafsa Sol\xc3\xa0, Ramon Blasi i Rabassa, Josep Maria Espin\xc3\xa0s i Joan Bertr\xc3\xa1n i Deu.\n_START_SECTION_\nIl\xc2\xb7lustradors (1968-1973)\n_START_PARAGRAPH_\nAlguns dels dibuixants que hi van anar col\xc2\xb7laborant foren:_NEWLINE_Joaquim Munta\xc3\xb1ola, Pere Garc\xc3\xada Lorente,  Antoni Batllori i Jofre, Toni Batllori,  Ramon Tosas (Iv\xc3\xa1), Alfons L\xc3\xb3pez, Jaume Perich, Josep Escobar, Juan L\xc3\xb3pez (Jan) - Josep Maria Rius (Joma), Palol, Joan Antoni Fern\xc3\xa1ndez (Fer), Tom Roca, Don \xc3\x81ngel, Ricardo Oliv\xc3\xa1n, Josep Pe\xc3\xb1arroya, Josep Maria Be\xc3\xa0, Ramon Sol\xc3\xa1, Isidre Mon\xc3\xa9s, Joan Puig, Josep Llu\xc3\xads Mart\xc3\xadnez (Picanyol), Claudi, Mia Alberdi, Joan Tharrats, August Tharrats (Tha), Joan Palet, Joan Puig, Serra Llimona, Xots, Ricard Soler, Tinet, Ulisses Traver, Miquel Esparb\xc3\xa9, Orteu i Pere Oliv\xc3\xa9.'