b'\n_START_ARTICLE_\nJohn Churchill (1r duc de Marlborough)\n_START_SECTION_\nJovinesa (1650-78)\n_START_PARAGRAPH_\nAl final de la Guerra Civil Anglesa, Lady Eleanor Drake s\'un\xc3\xad a la seva llar de Devon, Ashe House a la parr\xc3\xb2quia de Musbury, a la seva tercera filla Elizabeth i al seu marit Winston Churchill. A difer\xc3\xa8ncia de la seva sogra, que havia donat suport als Parlamentaris, Winston havia tingut la mala sort de lluitar al b\xc3\xa0ndol perdedor de la guerra per la que, igual que molts altres cavallers, va haver de pagar recompensa; en el seu cas \xc2\xa3446 18s. Tot i que Winston l\'havia pagat tota el 1651, havia arru\xc3\xafnat l\'antic capit\xc3\xa0 ex-reialista, el lema del qual "Fiel Pero Desdichado" encara \xc3\xa9s actualment emprat pels seus successors._NEWLINE_Winston i Elizabeth Churchil van tenir nou fills, dels quals nom\xc3\xa9s cinc van sobreviure a la inf\xc3\xa0ncia La filla gran, Arabella, va n\xc3\xa9ixer el 28 de febrer de 1649; el fill major, John, va n\xc3\xa9ixer el 26 de maig de 1650. Van tenir dos germans petits, George (1654\xe2\x80\x931710), que esdevindria almirall de la Royal Navy i Charles (1656\xe2\x80\x931714), que seria general de l\'Ex\xc3\xa8rcit i serviria en campanya a Europa amb John. No se sap gaire de la infantesa de John Churchill car ell mateix no en diu pr\xc3\xa0cticament res. Cr\xc3\xa9ixer en aquestes condicions empobrides a Ashe, amb tensions familiars sorgint a causa d\'aliances en conflicte, segur que van tenir una gran impressi\xc3\xb3 en el jove Churchill. El seu hom\xc3\xb2nim, bi\xc3\xb2graf i descendent, sir Winston Churchill afirm\xc3\xa0 que \xc2\xab[Les condicions a Ashe] podrien haver despertat dues grans impressions: primer odi cap a la pobresa... i, en segon lloc, la necessitat d\'amagar els seus pensaments i sentiments a persones als que la seva expressi\xc3\xb3 podia ser repugnant.\xc2\xbb_NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la Restauraci\xc3\xb3 del Rei Carles II el 1660, la fortuna dels Churchills canvi\xc3\xa0 a millor, encara que estava lluny de ser pr\xc3\xb2spera. El 1661, Winston esdevingu\xc3\xa9 Membre del Parlament per Weymouth. Com a senyal de favor reial reb\xc3\xa9 recompenses per les p\xc3\xa8rdues encorregudes al lluitar contra els Parlamentaris durant la Guerra Civil, com ara el nomenament com a Comissionat per a les Demandes Territorials Irlandeses a Dubl\xc3\xadn el 1661. Quan Winston marx\xc3\xa0 cap a Irlanda l\'any seg\xc3\xbcent, John ingress\xc3\xa0 a l\'Escola Lliure de Dubl\xc3\xadn; per\xc3\xb2 el 1664, despr\xc3\xa9s que el seu pare torn\xc3\xa9s a la Casa del Rei a Whitehall, John continu\xc3\xa0 els seus estudis a l\'escola St Paul\'s School de Londres. La in\xc3\xb2pia del Rei no li permetia donar gaire recompensa financera als vells cavallers per\xc3\xb2 el que s\xc3\xad que podia era oferir coses que no li costaven res \xe2\x80\x93 com ara ocupacions a la cort per a la seva prog\xc3\xa8nie. Aix\xc3\xad, el 1665 Arabella esdevingu\xc3\xa9 Dama d\'Honor d\'Anne Hyde, la Duquessa de York, i el seu germ\xc3\xa0 John se li uniria uns mesos m\xc3\xa9s tard com a patge del seu marit, Jaume, Duc de York, el probable successor del rei. John Churchill tamb\xc3\xa9 va  estudiar filosofia, filologia cl\xc3\xa0ssica i matem\xc3\xa0tica a la Universitat d\'Oxford.\n_START_SECTION_\nPrimeres experi\xc3\xa8ncies militars\n_START_PARAGRAPH_\nLa passi\xc3\xb3 del Duc de York per tot all\xc3\xb2 naval i militar impregn\xc3\xa0 el jove Churchill. Sovint acompanyava el duc en inspeccionar les tropes als parcs reials, i no va passar gaire temps en qu\xc3\xa8 el jove va optar per esdevenir soldat. El 14 de setembre va obtenir el c\xc3\xa0rrec d\'alferes a la King\'s Own Company del Primers Gu\xc3\xa0rdies, els futurs Gu\xc3\xa0rdies Granaders. Segons certs dels seus hagi\xc3\xb2grafs, la seva carrera hauria avan\xc3\xa7at r\xc3\xa0pidament quan el 1668 hauria embarcat cap al post de T\xc3\xa0nger, a penes adquirida per la corona com a part del dot de l\'esposa portuguesa de Carles II, Caterina de Braganza. El que s\xc3\xad que va ser documentat \xc3\xa9s que els Primers Gu\xc3\xa0rdies i Coldstream Guards van destacar un grup per refor\xc3\xa7ar la flota de Thomas Allen al mediterrani i que el rei va donar l\'ordre de tranferir diners al pare de Churchill per compensar \xc2\xabequip i altres despeses a la flota del mediterrani\xc2\xbb._NEWLINE_De tornada a Londres al febrer de 1671, les maneres educades de Churchill \xe2\x80\x94descrites per Lord Chesterfield com \xc2\xabirresistibles tant per a homes com per a dones\xc2\xbb\xe2\x80\x94 van atraure les atencions d\'una de les amants del rei, Barbara Villiers, Duquessa de Cleveland. Per\xc3\xb2 la seva relaci\xc3\xb3 era perillosa. Una narraci\xc3\xb3 va ser que l\'aparici\xc3\xb3 del Rei va treure als amants del llit i ell s\'amag\xc3\xa0 a l\'armari, no trigant a ser descobert pel Rei, el mateix expert en aquestes mat\xc3\xa8ries. El jove Churchill li va caure als peus, i el Rei li va dir: \xc2\xabSou un murri, per\xc3\xb2 us perdono perqu\xc3\xa8 treballeu per guanyar-vos el pa\xc2\xbb. La hist\xc3\xb2ria pot ser ap\xc3\xb2crifa (una altra versi\xc3\xb3 parla de Churchill saltant per la finestra), per\xc3\xb2 la que \xc3\xa9s \xc3\xa0mpliament acceptada \xc3\xa9s que era el pare de la filla de Cleveland, Barbara, nascuda el 16 de juliol de 1672._NEWLINE_El 1672, Churchill torn\xc3\xa0 al mar. Mentre que lluitava amb la marina neerlandesa el 28 de maig a la batalla de Solebay davant de la costa de Suffolk, la seva conducta valerosa a bord del vaixell ins\xc3\xadgnia del Duc de York, el Prince, li valgu\xc3\xa9 la promoci\xc3\xb3 (tot i el ressentiment d\'oficials m\xc3\xa9s veterans) a una capitania al Regiment de l\'Almirallat. L\'any seg\xc3\xbcent Churchill guany\xc3\xa0 una nova recomanaci\xc3\xb3 al Setge de Maastricht, quan el jove capit\xc3\xa0 es disting\xc3\xad com a part d\'un grup de treinta homes que captur\xc3\xa0 i defens\xc3\xa0 amb \xc3\xa8xit part de la fortalesa. Durant aquest combat Churchill salv\xc3\xa0 la vida del Duc de Monmouth. Va ser ferit en l\'acte per\xc3\xb2 va guanyar les lloances d\'una agra\xc3\xafda Casa de Stuart, aix\xc3\xad com el reconeixement de la Casa de Borb\xc3\xb3. El rei Llu\xc3\xads XIV en persona coment\xc3\xa0 el fet, la qual cosa li don\xc3\xa0 una envejable reputaci\xc3\xb3 per la seva valentia, a m\xc3\xa9s d\'adquirir gran estima del soldat com\xc3\xba._NEWLINE_Tot i que el Parlament anti-franc\xc3\xa8s de Carles II for\xc3\xa7\xc3\xa0 Anglaterra a retirar-se de la guerra francoholandesa el 1674, alguns regiments anglesos van quedar en servei franc\xc3\xa8s. A l\'abril Churchill va ser nomenat per la coronelia d\'un d\'aquests regiments, despr\xc3\xa9s de servir i aprendre amb el gran Mariscal Turenne. Churchill va estar present a les batalles de Sinsheim al juny de 1674 i d\'Entzheim a l\'octubre; i podria haver estat tamb\xc3\xa9 present a Salzbach al juliol de 1675, on Turenne va morir.\n_START_SECTION_\nCasament\n_START_PARAGRAPH_\nAl seu retorn al Palau de St. James, l\'atenci\xc3\xb3 de Churchill es dirig\xc3\xad a altres afers, i cap a una cara nova de la cort. \xc2\xabUs prego que em deixeu veure-us tan sovint com sigui possible\xc2\xbb, deman\xc3\xa0 Churchill en una carta a Sarah Jennings. Els or\xc3\xadgens socials de Sarah Jenning eren semblants als de Churchill. Despr\xc3\xa9s que el seu pare mor\xc3\xads quan ella tenia vuit anys, Sarah, juntament amb la seva mare i les seves germanes, es traslladaren a Londres. Reialistes, tot i que l\'oncle de Sarah, James Temple, va ser condemnat per regicidi), els Jenning seguien lleials a la corona, i igual que els Churchill, van ser recompensats amb feina a la cort, i el 1673 Sarah segu\xc3\xad a la seva germana al servei de la Duquessa de York, Maria de M\xc3\xb3dena._NEWLINE_Sarah tenia uns quinze anys quan Churchill torn\xc3\xa0 del continent el 1675, i sembla que va quedar immediatament captiva dels seus encants. Malgrat tot, les missives amoroses de Churchill eren rebudes amb suspic\xc3\xa0cia, car la seva primera amant, Barbara Villiers, s\'estava traslladant a Par\xc3\xads, i es dubtava si ell veia a Sarah com una amant substituta m\xc3\xa9s que no pas com una promesa. Malgrat tot, la seva persist\xc3\xa8ncia va guanyar. Malgrat que Winston volia que es cas\xc3\xa9s amb la poderosa Catherine Sedley (per poder liquidar els seus deutes), el coronel Churchill es cas\xc3\xa0 amb Sarah durant l\'hivern de 1677-78, possiblement a les estances de la Duquessa de York.\n_START_SECTION_\nServei diplom\xc3\xa0tic\n_START_PARAGRAPH_\nSota el comte de Danby el govern va prendre una pol\xc3\xadtica de realineament i preparar-se per entrar en guerra contra Fran\xc3\xa7a. La nova alian\xc3\xa7a amb els neerlandesos, juntament amb l\'expansi\xc3\xb3 de l\'ex\xc3\xa8rcit angl\xc3\xa8s, obr\xc3\xad importants projectes per a Churchill a les esferes militar i diplom\xc3\xa0tica. A l\'abril de 1678 Churchill, acompanyat del seu amic i pol\xc3\xadtic en ascens Sidney Godolphin, marx\xc3\xa0 cap a La Haia per negociar una convenci\xc3\xb3 sobre el desplegament de l\'ex\xc3\xa8rcit angl\xc3\xa8s a Flandes. L\'assaig del jove diplom\xc3\xa0tic sobre habilitat pol\xc3\xadtica va tenir \xc3\xa8xit, fent que pogu\xc3\xa9s trobar-se amb Guillem, Pr\xc3\xadncep d\'Orange, qui qued\xc3\xa0 molt impressionat per la perspic\xc3\xa0cia i la cortesia de la capacitat negociadora de Churchill. El nomenament ajud\xc3\xa0 a Churchill a desenvolupar una experi\xc3\xa8ncia que altres mers soldats no aconseguien, car els m\xc3\xbaltiples tractes de les negociacions secretes de Carles II amb Llu\xc3\xads XIV (Carles no tenia intenci\xc3\xb3 de declarar la guerra a Fran\xc3\xa7a), la missi\xc3\xb3 finalment s\'avort\xc3\xa0. Al maig Churchill va ser nomenat Brigadier General de Peu temporal, per\xc3\xb2 les esperances d\'acci\xc3\xb3 al continent es demostraren il\xc2\xb7lus\xc3\xb2ries quan les faccions oposades signaren el Tractat de Nimega._NEWLINE_Quan Churchill torn\xc3\xa0 a Anglaterra al final de 1678 es trob\xc3\xa0 dolorosos canvis a la societat anglesa. Les iniquitats del Complot Papista (Titus Oates va teixir una trama dirigida a excloure el cat\xc3\xb2lic Duc de York de la l\xc3\xadnia de successi\xc3\xb3) signific\xc3\xa0 l\'arraconament temporal de Jaume i un exili de gaireb\xc3\xa9 tres anys. Jaume oblig\xc3\xa0 a Churchill a seguir-lo, primer a la Haia i despr\xc3\xa9s a Brussel\xc2\xb7les abans que se li permet\xc3\xa9s anar a Edimburg. Per\xc3\xb2 no va ser fins al 1682, despr\xc3\xa9s de la vict\xc3\xb2ria completa de Carles II sobre els exclusionistes, que el Duc de York va poder tornar a Londres. Pels seus serveis durant la crisi Churchill va ser nomenat Lord Churchill d\'Eyemouth a la noblesa d\'Esc\xc3\xb2cia el 21 de desembre de 1682, i l\'any seg\xc3\xbcent, el 19 de novembre, nomenat coronel del King\'s Own Royal Regiment of Dragoons._NEWLINE_Els Churchills ara podien gaudir d\'un cert estil i confort; a m\xc3\xa9s de mantenir la seva resid\xc3\xa8ncia a Londres (amb set criats), tamb\xc3\xa9 van poder comprar Holywell House a St Albans (la casa familiar de Sarah Jennings), on la seva fam\xc3\xadlia podia gaudir dels beneficis d\'una vida al camp. Mentre que estava a Edimburg Sarah va donar a llum Henrietta el 19 de juliol de 1681. Una altra filla, Anne, va n\xc3\xa9ixer el 1684, seguida per John el 1686, Elizabeth el 1687, Mary el 1689 i Charles el 1690, que nom\xc3\xa9s va viure dos anys._NEWLINE_Churchill retorn\xc3\xa0 a la vida cortesana amb entusiasme. Al juliol de 1683 va ser enviat al continent per acompanyar al Pr\xc3\xadncep Jordi de Dinamarca a Anglaterra pel seu matrimoni amb la Princesa Anna, la filla menor del Duc de York. Anna no perd\xc3\xa9 temps en nomenar a Sarah en Dama de Cambra. La seva relaci\xc3\xb3 continu\xc3\xa0 molts anys. Pel seu costat, Churchill tract\xc3\xa0 la princesa amb un respectu\xc3\xb3s afecte, assumint (en la seva rever\xc3\xa8ncia vers la reialesa) el paper cavalleresc de campi\xc3\xb3. Des d\'aquest moment els Churchill van incrementar la seva pres\xc3\xa8ncia al cercle interior del cat\xc3\xb2lic Jaume, i m\xc3\xa9s notablement associat amb la Princesa.\n_START_SECTION_\nRevolta\n_START_PARAGRAPH_\nAmb la mort de Carles II el 1685 el seu germ\xc3\xa0, el cat\xc3\xb2lic Duc de York, esdevingu\xc3\xa9 el Rei Jaume II. Churchill va ser nomenat governador de la Companyia de la Badia de Hudson. Tamb\xc3\xa9 va ser nomenat Cavaller de Cambra a l\'abril, i adm\xc3\xa8s a la noblesa d\'Anglaterra com a Bar\xc3\xb3 Churchill de Sandridge al comtat de Hertfordshire al maig, concedint-li un esc\xc3\xb3 a la Cambra dels Lords. Malgrat aix\xc3\xb2, el nou Parlament va quedar enfosquit per la revolta, iniciada a Esc\xc3\xb2cia pel Comte d\'Argyll i, a Anglaterra, pel fill il\xc2\xb7leg\xc3\xadtim de Carles, el Duc de Monmouth qui, encoratjat per descontents i diversos conspiradors Whig (exiliats per la seva participaci\xc3\xb3 en el fracassat Complot de la Casa Rye), es prepararen per prendre la corona d\'Anglaterra, la qual considerava leg\xc3\xadtimament seva._NEWLINE_Per fer front als rebels Monmouth Churchill va rebre el comandament de les tropes a peu de l\'ex\xc3\xa8rcit del Rei, per\xc3\xb2 l\'honor d\'encap\xc3\xa7alar la campanya va ser per al limitat, tot i que molt lleial, Compte de Feversham. Monmouth havia desembarcat a Lyme Regis l\'11 de juny, per\xc3\xb2 la seva revolta camperola mal equipada i mal dirigida s\'enfons\xc3\xa0 al camp de Sedgemoor, Somerset, el 16 de juliol de 1685. Tot i que el paper de Churchill estava subordinat a Feversham, la seva organitzaci\xc3\xb3 administrativa, habilitat t\xc3\xa0ctica i coratge a la batalla van ser fonamentals a la vict\xc3\xb2ria. L\'historiador John Tincey va escriure "Sedgemoor potser no \xc3\xa9s la vict\xc3\xb2ria m\xc3\xa9s espectacular de John Churchill, per\xc3\xb2 ha de ser considerada com la primera"._NEWLINE_Churchill va ser promogut a Major General el 3 de juliol, per\xc3\xb2 va ser Feversham qui reb\xc3\xa9 la part del lle\xc3\xb3 de la recompensa. Malgrat tot, Churchill no va ser totalment oblidat, i a l\'agost va ser recompensat amb la lucrativa coronelia de la Tercera Tropa dels Life Guards. D\'acord amb l\'historiador David Chandler, \xc3\xa9s possible que la campanya de Sedgemoor i les persecucions subseq\xc3\xbcents portades a terme pel zel sagnant del Jutge Jeffreys, va entrar en un proc\xc3\xa9s de desil\xc2\xb7lusi\xc3\xb3 que culmin\xc3\xa0 en l\'abandonament del rei i, durant molt temps, patr\xc3\xb3 i amic, tres anys despr\xc3\xa9s. El seu amo, per\xc3\xb2, li havia donat causa d\'angoixa. Si el Rei intent\xc3\xa9s canviar la nostra religi\xc3\xb3 se sap que afirm\xc3\xa0 a Lord Galway poc despr\xc3\xa9s de la successi\xc3\xb3 de Jaume II, A l\'instant abandonar\xc3\xa9 el seu servei.\n_START_SECTION_\nDimissi\xc3\xb3 i desgr\xc3\xa0cia\n_START_PARAGRAPH_\nGuillem III reconegu\xc3\xa9 les qualitats de Marlborough com a soldat i estrateg, per\xc3\xb2 la negativa a concedir-li l\'orde de la Lligacama i a nomenar-lo Mestre General de l\'Ordenan\xc3\xa7a van causar ranc\xc3\xbania en l\'ambici\xc3\xb3s comte, tot i que amag\xc3\xa0 la seva amarga decepci\xc3\xb3 darrera la seva habitual discreci\xc3\xb3. Mitjan\xc3\xa7ant la seva influ\xc3\xa8ncia al Parlament i a l\'ex\xc3\xa8rcit, Marlborough cre\xc3\xa0 una desafectaci\xc3\xb3 cap a les prefer\xc3\xa8ncies de Guillem cap als comandants estrangers, un exercici destinat a for\xc3\xa7ar la m\xc3\xa0 del rei. Conscient d\'aix\xc3\xb2, Guillem comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a parlar obertament del seu disgust vers Marlborough; l\'enviat de l\'elector de Brandenburg a Londres sent\xc3\xad que el rei remarcava que s\'havia sentit tractat de manera tan infame per Marlborough que, si no hagu\xc3\xa9s estat rei, l\'hagu\xc3\xa9s desafiat a un duel si fos necessari._NEWLINE_Des de gener de 1691 Marlborough havia estat en contacte amb l\'exiliat Jaume II a Saint-Germain, ansi\xc3\xb3s d\'obtenir l\'antic perd\xc3\xb3 del rei per desertar el 1688, un perd\xc3\xb3 essencial per l\'\xc3\xa8xit de la seva futura carrera en el cas probable d\'una restauraci\xc3\xb3 jacobita._NEWLINE_El mateix Jaume va mantenir el contacte amb els seus seguidors a Anglaterra, sent l\'objectiu principal restablir-lo en el seu tron. Guillem era conscient d\'aquests contactes (aix\xc3\xad com d\'altres, com Godolphin o el Duc de Shrewsbury), per\xc3\xb2 la seva doble amena\xc3\xa7a era vista m\xc3\xa9s a causa d\'una pol\xc3\xadtica insegura, m\xc3\xa9s que no pas una amena\xc3\xa7a expl\xc3\xadcita. Marlborough no volia una restauraci\xc3\xb3 jacobita, per\xc3\xb2 Guillem era conscient de les seves qualitats pol\xc3\xadtiques i militars, i el perill que provenia del comte: Guillem no era propens a la por, va escriure Thomas Macaulay, per\xc3\xb2 si hi havia res que tem\xc3\xa9s al m\xc3\xb3n, era a Marlborough._NEWLINE_Quan Guillem i Marlborough tornaren d\'una fallida campanya als Flandes espanyol a l\'octubre de 1691, la seva relaci\xc3\xb3 estava molt deteriorada. Al gener de 1692, la Reina, airada per les intrigues de Marlborough al Parlament, a l\'ex\xc3\xa8rcit i amb Saint-Germain, orden\xc3\xa0 a Anna que acomiad\xc3\xa9s a Sarah de casa seva (Anna es neg\xc3\xa0). Aquesta disputa personal precipit\xc3\xa0 l\'ad\xc3\xa9u de Marlborough. El 20 de gener, el Comte de Nottingham, Secretari d\'Estat, orden\xc3\xa0 a Marlborough que renunci\xc3\xa9s a tots els seus c\xc3\xa0rrecs i oficis, tant civils com militars, i que es consider\xc3\xa9s acomiadat de tots els nomenaments i de la cort. No se li donaren motius, per\xc3\xb2 els associats a Marlborough van ser ultratjats: Shrewsbury va fer p\xc3\xbablica la seva desaprovaci\xc3\xb3 i Godolphin amena\xc3\xa7\xc3\xa0 de retirar-se del govern. L\'Almirall Russell, comandant en cap de la Marina, acus\xc3\xa0 personalment al Rei d\'ingratitud vers l\'home que li havia posat la corona al cap.\n_START_SECTION_\nAlta tra\xc3\xafci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nPer\xc3\xb2 encara no s\'havia assolit el punt m\xc3\xa9s baix de la fortuna de Marlborough. La primavera de 1692 port\xc3\xa0 noves amenaces d\'una invasi\xc3\xb3 francesa i noves acusacions de tra\xc3\xafci\xc3\xb3 jacobita. Actuant sota el testimoni de Robert Young, la Reina va fer detenir tots els signataris d\'una carta que demanava la restauraci\xc3\xb3 de Jaume II i la detenci\xc3\xb3 de Guillem III. Marlborough, com un dels que la signava, va ser enviat a la Torre de Londres el 4 de maig, on va passar 5 setmanes; i on s\'assabent\xc3\xa0 de la mort del seu fill Carles el 22 de maig. Les cartes de Young van ser desacreditades com a falsificacions, i Marlborough va ser posat en llibertat el 15 de juny, per\xc3\xb2 continu\xc3\xa0 la seva correspond\xc3\xa8ncia amb Jaume, encap\xc3\xa7alant el celebrat incident de la "Carta de la badia Camaret" de 1694._NEWLINE_Durant diversos mesos els aliats havien estat planejant atacar Brest, el port franc\xc3\xa8s de la badia de Biscaia. Els francesos havien estat alertats de l\'assalt imminent, fent que el Mariscal Vauban pogu\xc3\xa9s enfortir les seves defenses i refor\xc3\xa7ar la guarnici\xc3\xb3. Inevitablement, l\'atac llan\xc3\xa7at el 18 de juny per Thomas Tollemache acab\xc3\xa0 en desastre, amb la majoria dels seus homes morts o capturats i el mateix Tollemache morint poc despr\xc3\xa9s a causa de les ferides rebudes. Malgrat no tenir proves, els detractors de Marlborough afirmaren que havia estat ell qui havia alertat l\'enemic. Macaulay afirma que en una carta del 3 de maig de 1694 Marlborough tra\xc3\xad els plans aliats a Jaume, assegurant-se que el desembarcament fracass\xc3\xa9s i que Tollemache, un rival amb talent, result\xc3\xa9s mort o qued\xc3\xa9s desacreditat com a resultat directe. Historiadors com John Paget o C.T. Atkinson conclouen que possiblement va escriure la carta, per\xc3\xb2 que ho va fer nom\xc3\xa9s quan sabia que seria rebuda massa tard perqu\xc3\xa8 la informaci\xc3\xb3 pogu\xc3\xa9s tenir un \xc3\xbas pr\xc3\xa0ctic (el pla de l\'atac sobre Brest era \xc3\xa0mpliament conegut, i els francesos havien comen\xc3\xa7at a refor\xc3\xa7ar les seves defenses a l\'abril). Segons Richard Holmes la prova que lliga a Marlborough amb la carta de la Badia Camaret (avui inexistent) \xc3\xa9s molt feble, concloent que \xc3\xa9s molt dif\xc3\xadcil imaginar que un home acurat com Marlborough, que feia poc que havia estat alliberat de la sospita de tra\xc3\xafci\xc3\xb3, escrigu\xc3\xa9s una carta que l\'hagu\xc3\xa9s matat si queia en les mans equivocades. Malgrat aix\xc3\xb2, David Chandler conjectura que tot l\'episodi \xc3\xa9s tan obscur i inconclus que encara no \xc3\xa9s possible prendre una decisi\xc3\xb3 definitiva. En suma, potser, haur\xc3\xadem de concedir a Marlborough el benefici del dubte.\n_START_SECTION_\nReconciliaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa mort de Mary el 28 de desembre de 1694 port\xc3\xa0 a una reconciliaci\xc3\xb3 formal per\xc3\xb2 freda entre Guillem III i Anna, ara la seva hereva al tron. Marlborough confi\xc3\xa0 que aquest apropament comportaria el seu retorn a l\'ofici, per\xc3\xb2 tot i que ell i Lady Marlborough van poder tornar a la cort, el comte no va rebre cap tasca._NEWLINE_El 1696, Marlborough, conjuntament amb Godolphin, Russell i Shrewsbury va ser implicat de nou en un complot de tra\xc3\xafci\xc3\xb3 amb Jaume II, aquesta vegada instigat pel militant jacobita Sir John Fenwick. Les acusacions van ser eventualment rebutjades com una invenci\xc3\xb3 i Fenwick va ser executat (el mateix rei s\'havia mostrat incr\xc3\xa8dul) per\xc3\xb2 no va ser fins al 1698, un any despr\xc3\xa9s del Tractat de Ryswick que comport\xc3\xa0 el final de la Guerra dels Nou Anys, que s\'arregl\xc3\xa0 la relaci\xc3\xb3 entre Guillem i Marlborough. A recomanaci\xc3\xb3 de Lord Sunderland (l\'esposa del qual era amiga de Lady Marlborough), William ofer\xc3\xad a Marlborough el c\xc3\xa0rrec de governador pel Duc de Gloucester, el fill gran d\'Anna; a m\xc3\xa9s va tornar al Consell Privat, aix\xc3\xad com se li retorn\xc3\xa0 el seu ranc militar. Quan Guillem marxa a Holanda al juliol Marlborough era un dels Lords Jutges encarregats d\'administrar el pa\xc3\xads en la seva abs\xc3\xa8ncia; per\xc3\xb2 intentant reconciliar-se amb els Tory va ser m\xc3\xa9s dif\xc3\xadcil, fent que Marlborough es lament\xc3\xa9s ("La fredor del Rei cap a mi continua")\n_START_SECTION_\nPrimeres campanyes\n_START_PARAGRAPH_\nEl 4 de maig de 1702 Anglaterra declar\xc3\xa0 formalment la guerra a Fran\xc3\xa7a. Marlborough va rebre el comandament de les tropes angleses, holandeses i alemanyes, per\xc3\xb2 encara no havia comandat un gran ex\xc3\xa8rcit al camp de batalla, i tenia molta menys experi\xc3\xa8ncia que una dotzena de generals alemanys i neerlandesos que serien els seus subordinats; aix\xc3\xad que el seu comandament tenia les seves limitacions. Com a comandant de les forces angloholandeses tenia el poder per donar ordres als generals holandesos nom\xc3\xa9s quan les seves tropes estaven en acci\xc3\xb3 juntament amb les angleses; i en tota la resta d\'ocasions havia de confiar en el seu tacte i la seva capacitat de persuasi\xc3\xb3, guanyant el consentiment dels representants de camp o pol\xc3\xadtics de l\'Estat General. Aix\xc3\xb2 no obstant, malgrat la laxitud inicial dels Aliats cap a la campanya als Pa\xc3\xafsos Baixos (el teatre principal de la guerra) comen\xc3\xa7\xc3\xa0 b\xc3\xa9 pel Duc. Despr\xc3\xa9s de sobrepassar al Mariscal Boufflers, captur\xc3\xa0 Venlo, Roermond, Stevensweert i Lieja, sent proclamat duc al desembre per la Reina en gratitud pels seus serveis._NEWLINE_El 9 de febrer de 1703, poc despr\xc3\xa9s de l\'ascens de Marlborough, la seva filla Elisabet es cas\xc3\xa0 amb Scroop Egerton, comte de Bridgewater. A l\'estiu Mary es va prometre amb John Montagu, hereu del comte, i posteriorment, Duc de Montagu (es van casar el 20 de mar\xc3\xa7 de 1705). Les seves dues filles grans ja estaven casades: Henrietta amb Francis, fill de Godolphin, a l\'abril de 1698; i Anne, amb Charles Spencer, comte de Sunderland el 1700. Les esperances de Marlborough per fundar una gran dinastia reposaven en el seu \xc3\xbanic fill, John, que des que el seu pare reb\xc3\xa9 el ducat, havia rebut el t\xc3\xadtol de cortesia de Marqu\xc3\xa8s de Blandford. Per\xc3\xb2 mentre que estudiava a Cambridge a inicis de 1703, va contraure la verola. Els seus pares es despla\xc3\xa7aren immediatament al seu costat, per\xc3\xb2 el 20 de febrer, el noi va morir, enfonsant al duc en el "dolor m\xc3\xa9s profund al m\xc3\xb3n"._NEWLINE_Malgrat el seu dolor, i deixant sola Sarah, el duc torn\xc3\xa0 a la Haia a inicis de mar\xc3\xa7. En aquells moments, el Mariscal Villeroi havia substitu\xc3\xaft Boufflers com a comandant als Pa\xc3\xafsos Baixos espanyols, per\xc3\xb2 malgrat aix\xc3\xb2 Marlborough va poder capturar Bonn, Huy i Limburg el 1703, la cont\xc3\xadnua indecisi\xc3\xb3 holandesa evit\xc3\xa0 que pogu\xc3\xa9s portar als francesos a una batalla decisiva. Dom\xc3\xa8sticament, el duc tamb\xc3\xa9 va trobar resist\xc3\xa8ncia. El ministre moderat Tory de Marlborough, el Lord Tresorer Godolphin, i el Portaveu de la Cambra dels Comuns, Robert Harley, van ser obstaculitzats pels seus col\xc2\xb7legues Tories, la pol\xc3\xadtica estrat\xc3\xa8gica dels quals afavoria l\'\xc3\xbas absolut de la Royal Navy en perseguir les l\xc3\xadnies comercials i l\'expansi\xc3\xb3 colonial d\'ultramar. Pels Tories una acci\xc3\xb3 al mar era preferible que una a terra, i la conquesta d\'una ciutat costanera era preferible a capturar-ne una a l\'interior. En contrast amb els Whigs, encap\xc3\xa7alats per la seva Junta, que donaven un suport entusiasta a l\'estrat\xc3\xa8gia continental del Ministeri en la que l\'ex\xc3\xa8rcit s\'obr\xc3\xads cam\xc3\xad cap al cor de Fran\xc3\xa7a. Aquest suport va marcir-se per la recent campanya Aliada, per\xc3\xb2 el duc era un general de fama internacional, i els \xc3\xa8xits limitats de 1703 van ser eclipsats ben aviat per la campanya de Blenheim.\n_START_SECTION_\nCaiguda de favor\n_START_PARAGRAPH_\nMentre que Marlborough lluitava als Pa\xc3\xafsos Baixos, una s\xc3\xa8rie de rivalitats personals i partidistes instigaren que la fortuna li gir\xc3\xa9s l\'esquena. Els Whigs, que eren el suport principal a la guerra, havien esperat assetjat Godolphin. Com a preu per donar suport al govern en la seg\xc3\xbcent sessi\xc3\xb3 parlament\xc3\xa0ria, els Whigs exigiren una quota de c\xc3\xa0rrecs p\xc3\xbablics amb el nomenament d\'un dels principals membres de la seva junta, el comte de Sunderland (gendre de Marlborough) al c\xc3\xa0rrec de Secretari d\'Estat. La Reina, que detestava a Sunderland i a la Junta i que es negava a veure\'s dominada per un \xc3\xbanic partit, s\'opos\xc3\xa0 al moviment, per\xc3\xb2 Godolphin, cada cop m\xc3\xa9s dependent del suport Whig, tenia poca capacitat de maniobra. Amb la manca de tacte de Sarah, Godolphin deman\xc3\xa0 a la Reina que accept\xc3\xa9s les peticions dels Whig. Desesperada, Anna finalment va cedir i lliur\xc3\xa0 a Sunderland els segells del c\xc3\xa0rrec, per\xc3\xb2 la relaci\xc3\xb3 especial entre Godolphin, Sarah i la Reina pat\xc3\xad un cop dur i la Reina comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a inclinar-se cap a una nova favorita, la cosina de Sarah, Abigail Masham. Anna tamb\xc3\xa9 comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a desconfiar m\xc3\xa9s dels consells de Harley, que conven\xc3\xa7ut que una pol\xc3\xadtica d\'apavaigament de la Junta Whig no era necess\xc3\xa0ria, es convert\xc3\xad en una font de consell alternatiu per la Reina._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la seva vict\xc3\xb2ria a Ramillies Marlborough torn\xc3\xa0 a Anglaterra per rebre l\'aclamaci\xc3\xb3 del Parlament; els seus t\xc3\xadtols i propietats van fer-se perpetus als seus hereus, homes o dones, per tal que la "mem\xc3\xb2ria d\'aquestes fites mai no es dissolgui". Malgrat aix\xc3\xb2, els \xc3\xa8xits aliats van ser seguits el 1707 per un resurgiment franc\xc3\xa8s en tots els fronts, i torn\xc3\xa0 a una pol\xc3\xadtica d\'indecisi\xc3\xb3 entre la Gran Alian\xc3\xa7a. La Gran Guerra del Nord tamb\xc3\xa9 amena\xc3\xa7ava amb conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies directes: els francesos esperaven que Carles XII, rei de Su\xc3\xa8cia, ataqu\xc3\xa9s l\'Imperi davant els desacords sobre la successi\xc3\xb3 polonesa, per\xc3\xb2 en una visita de precampanya al quarter general del Rei a Altranst\xc3\xa4dt, la diplom\xc3\xa0cia de Marlborough aconsegu\xc3\xad aplacar Carles i evitar que interfer\xc3\xads en la successi\xc3\xb3 espanyola. Per\xc3\xb2 desfetes a Almansa i al Rin van causar una gran ansietat en Marlborough i van fer que els holandesos fossin encara menys col\xc2\xb7laboradors, vetant els plans del Duc per a qualsevol gran acci\xc3\xb3 als Pa\xc3\xafsos Baixos. La retirada de Tol\xc3\xb3 del Pr\xc3\xadncep Eugeni, el principal objectiu de Marlborough pel 1707, frustr\xc3\xa0 tota esperan\xc3\xa7a de guanyar la guerra aquell any._NEWLINE_Marlborough torn\xc3\xa0 d\'aquestes tribulacions a una tempesta pol\xc3\xadtica mentre que els cr\xc3\xadtics del Ministeri atacaven la conducci\xc3\xb3 de la guerra. El Duc i Godolphin havien acordat explorar un "esquema moderat" amb Harley i reconstruir el govern, per\xc3\xb2 van enutjar-se quan Harley critic\xc3\xa0 en privat a la Reina la conducci\xc3\xb3 de la guerra a Espanya, juntament amb el seu associat el vescomte Bolingbroke, Secretari de la Guerra, plantejant la q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 al Parlament. Conven\xc3\xa7ut de les c\xc3\xa0bales de Harlery, els duumvirs amena\xc3\xa7aren la Reina amb la dimissi\xc3\xb3 a no ser que l\'acomiad\xc3\xa9s. Anne lluit\xc3\xa0 per mantenir el seu ministre favorit, per\xc3\xb2 quan el Duc de Somerset i el Comte de Pembroke es negaren a actuar sense "el General ni el Tresorer", Harley dimit\xc3\xad: Henry Boyle el substitu\xc3\xad i el seu col\xc2\xb7lega Whig, Robert Walpole, substitu\xc3\xad a St John com a Secretari de la Guerra. La lluita havia allunyat a Marlborough del poder per\xc3\xb2 era una vict\xc3\xb2ria Whigh, i ell s\'havia allunyat de la Reina.\n_START_SECTION_\nOudenaarde i Malplaquet\n_START_PARAGRAPH_\nEls fracassos militars de 1707 continuaren durant els primers mesos de 1708, amb la deserci\xc3\xb3 de Bruges i Gant als francesos. Marlborough qued\xc3\xa0 abatut per la situaci\xc3\xb3 general, per\xc3\xb2 el seu optimisme es refor\xc3\xa7\xc3\xa0 amb l\'arribada del Pr\xc3\xadncep Eugeni, el seu co-comandant a Blenheim. Animat per la confian\xc3\xa7a del Pr\xc3\xadncep Marlborough es prepar\xc3\xa0 per tornar a obtenir la iniciativa estrat\xc3\xa8gica. El pla era en principi una repetici\xc3\xb3 de la doble invasi\xc3\xb3 de l\'any passat; aquest cop amb el cop principal als Pa\xc3\xafsos Baixos. Despr\xc3\xa9s d\'una marxa for\xc3\xa7ada, els aliats travessarien el riu Escalda a Oudenaarde, mentre que l\'ex\xc3\xa8rcit franc\xc3\xa8s, comandat pel Mariscal Vend\xc3\xb4me i pel Duc de Borgonya, el travessava m\xc3\xa9s al nord amb la intenci\xc3\xb3 d\'assetjar la pla\xc3\xa7a. Marlborough, de nou segur d\'ell mateix, es mogu\xc3\xa9 decisivament per enfrontar-se a ells. La seva vict\xc3\xb2ria a Batalla d\'Oudenaarde l\'11 de juliol de 1708 desmoralitz\xc3\xa0 l\'ex\xc3\xa8rcit franc\xc3\xa8s a Flandes; el seu ull pel terreny, el seu sentit del temps i el seu coneixement de l\'enemic van tornar a quedar demostrat. Ara Marlborough desitjava marxar directament sobre Par\xc3\xads, per\xc3\xb2 aconsellat per un Eugeni m\xc3\xa9s prudent, els aliats es dirigiren a assetjar Lilla, la fortalesa m\xc3\xa9s forta d\'Europa. Mentre que el Duc comandava la for\xc3\xa7a de cobertura, Eugeni supervisava el setge de la ciutat, que es rend\xc3\xad el 22 d\'octubre; per\xc3\xb2 no va ser fins al 10 de desembre que Boufflers rend\xc3\xad la ciutadella. Encara per totes les dificultats del setge d\'hivern, la campanya de 1708 havia tingut un remarcable \xc3\xa8xit, requerint una habilitat log\xc3\xadstica i d\'organitzaci\xc3\xb3 superior. Els aliats reconqueriren Bruges i Gant, i els francesos van ser pr\xc3\xa0cticament expulsats de Flandes espanyol. \xc2\xabQui no hagi vist aix\xc3\xb2\xc2\xbb, va escriure Eugeni, \xc2\xabno ha vist res\xc2\xbb._NEWLINE_Mentre que Marlborough aconseguia honors al camp de batalla, els Whigs, ara ascendents, expulsaven als Tories que quedaven al govern. Marlborough i Godolphin, ara distanciats d\'Anna, haurien de conformar-se amb les decisions d\'un gabinet Whig, mentre que els Tories, venjatius, esperaven la caiguda dels seus antics l\xc3\xadders. Per agreujar els seus problemes la Duquessa, moguda pel seu odi vers Harley i Abigail, finalment havia destru\xc3\xaft el que quedava de la seva amistat amb la Reina. Sarah va ser retinguda al seu c\xc3\xa0rrec a la cort com a preu a pagar per mantenir el seu marit victori\xc3\xb3s al capdavant de l\'ex\xc3\xa8rcit._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de les recents derrotes i d\'un dels pitjors hiverns de l\'\xc3\xa8poca, Fran\xc3\xa7a estava al llindar del col\xc2\xb7lapse. Per\xc3\xb2 les peticions aliades de converses de pau a la Haia a l\'abril de 1709 (principalment sobre l\'article 37 que obligava a Llu\xc3\xads XIV a abandonar Espanya en dos mesos o a tornar a la guerra) van ser rebutjades pels francesos al juny. Els Wighs, els holandesos, Marlborough i Eugeni no aconseguiren per motius personals i pol\xc3\xadtics assegurar una pau favorable, adherint-se al lema incomprensible "No hi ha pau sense Espanya", sense saber com aconseguir-lo. Tot mentre que Harley, mantingut en un segon pla per Abigail, reunia els moderats al seu voltant, preparant-se per jugar un paper ambici\xc3\xb3s i poder\xc3\xb3s._NEWLINE_Marlborough torn\xc3\xa0 a la campanya als Pa\xc3\xafsos Baixos al juny de 1709. Despr\xc3\xa9s de burlar al Mariscal Villars al prendre la ciutat de Tournai el 3 de setembre, els aliats es dirigiren cap a Mons, decidits a mantenir la pressi\xc3\xb3 sense fi sobre els francesos. Amb ordres directes d\'un Llu\xc3\xads XIV cada cop m\xc3\xa9s desesperat per salvar la ciutat, Villars avan\xc3\xa7a cap al poble de Malplaquet el 9 de setembre de 1709 i s\'atrinxer\xc3\xa0. Dos dies despr\xc3\xa9s va tenir lloc la batalla. Al flanc esquerre Aliat el Pr\xc3\xadncep d\'Orange, dirig\xc3\xad la seva infanteria holandesa en c\xc3\xa0rregues desesperades nom\xc3\xa9s per ser exterminats. A l\'altre flanc, Eugeni atac\xc3\xa0 i pat\xc3\xad un gran nombre de baixes. Per\xc3\xb2 al refor\xc3\xa7ar els seus flancs Villars va haver d\'afeblir el seu centre, permetent l\'avan\xc3\xa7 de Marlborough i que reclam\xc3\xa9s la vict\xc3\xb2ria. Malgrat aix\xc3\xb2, el cost va ser molt alt: les xifres de les baixes aliades eren aproximadament el doble que les de l\'enemic, fent que Marlborough hagu\xc3\xa9s d\'admetre "Els francesos s\'han defensat millor en aquesta acci\xc3\xb3 que en cap altre batalla que hagi vist". El Duc va prendre Mons el 20 d\'octubre; per\xc3\xb2 al seu retorn a Anglaterra els seus enemics van fer servir les xifres de baixes de Malplaquet per sotscavar la seva reputaci\xc3\xb3. Harley, ara senyor del partit Tory, va fer tot el que va poder per conv\xc3\xa8ncer els seus col\xc2\xb7legues que els Whigs pro-guerra, i aquells que aparentment estaven d\'acord amb la pol\xc3\xadtica Whig (Marlborough i Godolphin), estaven portant el pa\xc3\xads a la ru\xc3\xafna.\n_START_SECTION_\nFinal del joc\n_START_PARAGRAPH_\nEls Aliats confiaven que la vict\xc3\xb2ria en una gran batalla faria que Llu\xc3\xads XIV accept\xc3\xa9s les exig\xc3\xa8ncies de pau Aliades, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s de Malplaquet, la batalla m\xc3\xa9s sagnant de la guerra, aquesta estrat\xc3\xa8gia va perdre la seva validesa: Villars nom\xc3\xa9s havia d\'evitar la derrota per haver d\'acceptar una pau de comprom\xc3\xads que seria inevitable. Al mar\xc3\xa7 de 1710 es reprengueren les converses de pau a Geertruidenberg, per\xc3\xb2 de nou Llu\xc3\xads XIV no acceptaria les exig\xc3\xa8ncies Whig a retirar el seu n\xc3\xa9t, Felip V, d\'Espanya. P\xc3\xbablicament Marlborough es mostrava d\'acord amb la l\xc3\xadnia del govern, per\xc3\xb2 en privat tenia seriosos dubtes sobre pressionar als francesos a acceptar una pau deshonrosa._NEWLINE_Tot i que el Duc nom\xc3\xa9s era un observador a Geertruidenberg, el frac\xc3\xa0s de les negociacions don\xc3\xa0 arguments als seus detractors conforme estaca prolongant deliberadament la guerra per al seu propi profit. Tot i que no volia, torn\xc3\xa0 a estar en campanya a la primavera, capturant Douai al juny, abans de capturar B\xc3\xa9thune, Saint-Venant, i Aire-sur-la-Lys al novembre. Malgrat aix\xc3\xb2, el suport a la pol\xc3\xadtica prob\xc3\xa8lica dels Whigs s\'esfumava en aquells moments. El govern no havia tingut temps per cohesionar-se i per tenir confian\xc3\xa7a m\xc3\xbatua (particularment despr\xc3\xa9s de l\'afer Sacheverell), quan al juny el pla preparat per Harley per trencar-la va ser portada a la Reina. Sunderland va ser acomiadat al juny, seguit per Godolphin (que s\'havia negat a tallar els seus lligams amb Sarah) a l\'agost. En seguiren m\xc3\xa9s. El resultat de les eleccions generals de l\'octubre va ser una vict\xc3\xb2ria aclaparadora dels Tory, aix\xc3\xad com una vict\xc3\xb2ria de la pol\xc3\xadtica pacifista. Malgrat tot, Marlborough continu\xc3\xa0 al capdavant de l\'ex\xc3\xa8rcit. Juntament als derrotats, els holandesos, Eugeni i l\'Emperador, li demanaren que es qued\xc3\xa9s en la causa comuna, mentre que els nous ministres, sabent que haurien de portar a terme una nova campanya, li requerien que mantingu\xc3\xa9s la pressi\xc3\xb3 sobre l\'enemic fins que fessin els seus preparatius per la pau._NEWLINE_El Duc, molt m\xc3\xa9s prim i alterat, torn\xc3\xa0 a Anglaterra al novembre. La seva relaci\xc3\xb3 amb Anna havia tingut diversos contratemps en els darrers mesos: la Reina s\'havia negat a concedir-li el nomenament de Capit\xc3\xa0 General vitalici que li havia demanat, i havia interferit en els nomenaments militars. El dany fet a la posici\xc3\xb3 general de Marlborough va ser substancial perqu\xc3\xa8 era molt visible. Ara, per\xc3\xb2, la q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 principal era la Duquessa, car el creixent ressentiment vers Harley i Abigail havien persuadit finalment a la Reina a acomiadar-la. Marlborough visit\xc3\xa0 a Anna el 17 de gener de 1911 en un darrer intent per salvar la seva esposa, per\xc3\xb2 ja no es deix\xc3\xa0 port\xc3\xa0 i deman\xc3\xa0 a Sarah que li torn\xc3\xa9s la Clau Daurada (el s\xc3\xadmbol del seu c\xc3\xa0rrec) en dos dies, advertint-lo "No parlar\xc3\xa9 de cap altra cosa fins que no tingui la clau."_NEWLINE_Tot i aquesta situaci\xc3\xb3, i a la seva salut en declivi, Marlborough torn\xc3\xa0 a la Haia a la fi de febrer per preparar el que seria la seva darrera campanya, i una de les majors. De nou Marlborough i Villars formaren l\'un contra l\'altre, aquest cop al sector de Avesnes-le-Comte\xe2\x80\x93Arr\xc3\xa0s. En un exercici de distracci\xc3\xb3 psicol\xc3\xb2gica brillant i una marxa nocturna secreta que cobr\xc3\xad 40 milles en 18 hores, els aliats penetraren en les preteses inexpugnables l\xc3\xadnies sense perdre ni un sol home. Marlborough estava en situaci\xc3\xb3 per assetjar la fortalesa de Bouchain. Villars, enganyat i superat, no podia intervenir, i la fortalesa es rend\xc3\xad incondicionalment el 12 de setembre. Chandler escriu \xc2\xabL\'art purament militar amb el que repetidament Villars va ser burlat durant la primera part de la campanya t\xc3\xa9 pocs iguals en els annals de la hist\xc3\xb2ria militar\xe2\x80\xa6 el subseq\xc3\xbcent setge de Bouchain amb totes les seves complexitats t\xc3\xa8cniques, va ser igualment una gran demostraci\xc3\xb3 de la superioritat militar.\xc2\xbb_NEWLINE_Per Marlborough, per\xc3\xb2, el temps havia passat. Els seus guanys estrat\xc3\xa8gics el 1711 feien virtualment cert que els aliats marxarien sobre Par\xc3\xads, per\xc3\xb2 Harley no tenia intenci\xc3\xb3 de deixar que la guerra avanc\xc3\xa9s tant i que compromet\xc3\xa9s els favorables termes aconseguits en les converses secretes anglo-franceses (basades sobre la idea que Felip V seguiria al tron espanyol) que havien tingut lloc durant l\'any. Marlborough feia molt que dubtava de la pol\xc3\xadtica Whig "Cap pau sense Espanya", per\xc3\xb2 no volia abandonar als seus aliats (incloent l\'Elector de Hanover, el presumpte hereu d\'Anna), i es pos\xc3\xa0 al costat dels Whigs contra els preliminars de la pau. Les s\xc3\xbapliques personals de la Reina (que feia molt que s\'havia cansat de la guerra) no van aconseguir conv\xc3\xa8ncer el Duc. L\'Elector va fer p\xc3\xbablic que ell tamb\xc3\xa9 estava contra les propostes, i p\xc3\xbablicament es pos\xc3\xa0 al costat dels Whigs. Malgrat tot aix\xc3\xb2, Anna segu\xc3\xad decidida, i el 7 de desembre de 1711 va anunciar que tot i aquells que troben delit en els arts de la guerra, un desdeny cap a Marlborough, el temps i el lloc han arribat per assolir el tractat d\'una pau general.\n_START_SECTION_\nAcomiadament\n_START_PARAGRAPH_\nPer evitar una renovaci\xc3\xb3 de la guerra a la primavera es consider\xc3\xa0 essencial substituir Marlborough per un general m\xc3\xa9s d\'acord amb els ministres de la Reina i menys en contacte amb els aliats. Per assolir-ho, Harley (fet comte d\'Oxford) i St John, primer necessitava presentar c\xc3\xa0rrecs de corrupci\xc3\xb3 contra el Duc, completant el quadre anti-Whig i anti-guerra que Jonathan Swift ja havia presentat a un p\xc3\xbablic cr\xc3\xa8dul mitjan\xc3\xa7ant els seus pamflets, notablement "Conducta dels Aliats" (Conduct of the Allies - 1711). Els mitjans per aconseguir la caiguda de Marlborough havien estat preparats quan el Ministeri va empla\xc3\xa7ar una "Comissi\xc3\xb3 Parlament\xc3\xa0ria per examinar i declarar els comptes p\xc3\xbablics del Regne", per examinar les presumptes irregularitats durant la guerra._NEWLINE_Es presentaren dues acusacions principals contra Marlborough a la Cambra dels Comuns: primer, l\'acusaci\xc3\xb3 que durant els 9 anys de guerra havia rebut il\xc2\xb7legalment m\xc3\xa9s de \xc2\xa363,000 dels contractistes de transport i pa als Pa\xc3\xafsos Baixos; i segon, d\'haver agafat el 2,5% de la paga de les tropes estrangeres a sou angles, sumant \xc2\xa3280,000. Malgrat les refutacions de Marlborough (reclamant un antic precedent per a la primera acusaci\xc3\xb3, i, per la segona, mostrant una ordre signada per la Reina el 1702 autoritzant-lo a fer deduccions en lloc de lliurar-li diners del servei secret per a la guerra), les troballes van ser prou per Harley per conv\xc3\xa8ncer la Reina que el substitu\xc3\xads com a Capit\xc3\xa0 General. El 29 de desembre de 1711, abans que les acusacions haguessin estat examinades, Anne, que li devia l\'\xc3\xa8xit i la gl\xc3\xb2ria del seu regnat, li envi\xc3\xa0 una carta d\'acomiadament: Ho lamento per\xc3\xb2 pel teu propi b\xc3\xa9 els motius s\'han fet p\xc3\xbablics la qual cosa fa que et faci saber que \xc3\xa9s impossible que continu\xc3\xafs al meu servei. Els Tory dominaven el Parlament amb una substancial majoria, celebrant que \xc2\xabl\'apropiaci\xc3\xb3 de grans quantitats de diners anualment pel Duc de Marlborough del contractista del pa i dels carros\xe2\x80\xa6 ha estat injustificada i il\xc2\xb7legal\xc2\xab, i que el 2,5% dedu\xc3\xaft de la paga de les tropes estrangeres \xc2\xabs\xc3\xb3n diners p\xc3\xbablics i han de ser comptabilitzats\xc2\xbb.< Quan el seu successor, el Duc d\'Ormonde, abandon\xc3\xa0 Londres per marxar cap a la Haia per prendre el comandament de les tropes brit\xc3\xa0nics, el bisbe Gilbert Burnet va advertir que \xc2\xabva amb les mateixes atribucions que darrerament han estat votades com a criminals pel Duc de Marlborough\xc2\xbb._NEWLINE_Els Aliats van quedar bocabadats per l\'acomiadament de Marlborough. Els francesos, en canvi, s\'alegraren de la retirada del principal obstacle per a les converses anglo-franceses. Harley i St John no tenien cap intenci\xc3\xb3 de deixar que el nou Capit\xc3\xa0-General emprengu\xc3\xa9s cap acci\xc3\xb3, i van donar a Ormonde unes ordres de manteniment al maig, prohibint-li que us\xc3\xa9s tropes angleses en cap acci\xc3\xb3 contra els francesos; un pas infame que arru\xc3\xafn\xc3\xa0 la campanya d\'Eugeni a Flandes. Marlborough continu\xc3\xa0 fent saber les seves opinions, per\xc3\xb2 tenia problemes: atacat pels seus enemics i per la premsa del govern; amb la seva fortuna en perill i el Palau de Blenheim encara sense acabar i curt de diners; i amb Anglaterra dividida entre les faccions Jacobita i Hanoveriana, Marlborough pens\xc3\xa0 que seria sensat abandonar el pa\xc3\xads. Despr\xc3\xa9s d\'assistir al funeral de Godolphin el 7 d\'octubre, marx\xc3\xa0 a l\'exili voluntari al continent l\'1 de desembre de 1712.\n_START_SECTION_\nRetorn del favor\n_START_PARAGRAPH_\nMarlborough va ser benvingut i celebrat a totes les corts europees, on no nom\xc3\xa9s era respectat com a un gran general, sin\xc3\xb3 que tamb\xc3\xa9 com un pr\xc3\xadncep del Sacre Imperi Romanogerm\xc3\xa0nic. Sarah se li un\xc3\xad al febrer de 1713, i va alegrar-se quan, en arribar a Frankfurt a mitjans de maig, les tropes sota el comandament d\'Eugeni mostraven els seus respectes al seu antic comandant com si encara ocup\xc3\xa9s el c\xc3\xa0rrec. El Duc tamb\xc3\xa9 viatj\xc3\xa0 fins al seu principat de Mindelheim que estava destinat, com suposava, a tornar a Baviera al final de les negociacions de pau._NEWLINE_Durant els seus viatges, Marlborough segu\xc3\xad en contacte amb la cort electora de Hanover, decidit a assegurar una successi\xc3\xb3 hanoveriana sense sang a la mort d\'Anna. Tamb\xc3\xa9 va mantenir correspond\xc3\xa8ncia amb els Jacobites. L\'esperit de l\'\xc3\xa8poca no va afectar la cont\xc3\xadnua amistat amb el seu nebot, el Duc de Berwick, el fill il\xc2\xb7leg\xc3\xadtim de Jaume II i Arabella. Per\xc3\xb2 aquestes assegurances contra una restauraci\xc3\xb3 Jacobita, que tenia lloc des dels primers anys de Guillem III, sense importar quant fossin de sinceres, va fer agitar les suspic\xc3\xa0cies dels Hanover, i potser van provocar que no ocup\xc3\xa9s el primer lloc als consells del futur Jordi I._NEWLINE_Els representants de Fran\xc3\xa7a, la Gran Bretanya i la Rep\xc3\xbablica Holandesa van signar el Tractat d\'Utrecht l\'11 d\'abril de 1713; mentre que l\'Emperador i els seus aliats alemanys, incloent l\'Elector de Hanover, continuaren la guerra abans d\'acceptar l\'acord general de l\'any seg\xc3\xbcent. El tractat marc\xc3\xa0 l\'emerg\xc3\xa8ncia brit\xc3\xa0nica com a gran pot\xc3\xa8ncia internacional. A nivell dom\xc3\xa8stic, per\xc3\xb2, el pa\xc3\xads segu\xc3\xad dividit entre els Whig i els Tory, les faccions Jacobita i Hanoveriana. Ara Oxford i St John (vescomte Bolingbroke des de 1712) absorts completament per la seva enemistat p\xc3\xbablica i les seves trifulques pol\xc3\xadtiques, havien destru\xc3\xaft el govern Tory. Marlborough estava ben informat del que succe\xc3\xafa mentre que es trobava a l\'exili i continu\xc3\xa0 com una poderosa figura a l\'escena pol\xc3\xadcia, almenys perqu\xc3\xa8 l\'adhesi\xc3\xb3 personal de la Reina continuava. Despr\xc3\xa9s de la mort de la seva filla Elizabeth a causa de la verola al mar\xc3\xa7 de 1714, Marlborough contact\xc3\xa0 amb la Reina. Tot i que el contingut de la carta \xc3\xa9s desconegut \xc3\xa9s possible que Anna el crid\xc3\xa9s de nou. Fos com fos, sembla que s\'arrib\xc3\xa0 a un acord per restaurar al Duc en els seus anteriors c\xc3\xa0rrecs._NEWLINE_El per\xc3\xadode de domini d\'Oxford havia arribat al final, i Anna s\'inclin\xc3\xa0 cap a Bolingbroke i Marlborough perqu\xc3\xa8 assumissin les regnes del govern i asseguressin una successi\xc3\xb3. Per\xc3\xb2 sota el pes de l\'hostilitat la salut de la Reina, ja fr\xc3\xa0gil, es deterior\xc3\xa0 r\xc3\xa0pidament i, l\'1 d\'agost de 1714, el dia en qu\xc3\xa8 Marlborough torn\xc3\xa0 a Anglaterra, ella va morir. El Consell Privat proclam\xc3\xa0 a l\'Elector de Hanover Rei Jordi I d\'Anglaterra. Els Jacobites es van trobar incapa\xc3\xa7os d\'actuar, triomfant el que Daniel Defoe anomen\xc3\xa0 la "solidesa de la constituci\xc3\xb3"; i els regents escollits per Jordi prepararen la seva arribada. L\'ascens no presagiava res de bo pels "homes d\'Utrecht" (Bolingbroke i Oxford). Bolingbroke marx\xc3\xa0 cap a Fran\xc3\xa7a, mentre que Whigs venjatius perseguiren a Oxford fins a la Torre. En canvi, Marlborough va ser rebut amb una gran cordialitat. El nou rei, per\xc3\xb2, no havia oblidat els seus flirteigs amb Saint-Germain, i no tenia intenci\xc3\xb3 de nomenar-lo per cap c\xc3\xa0rrec, llevat dels militars. El nomen\xc3\xa0 de nou Capit\xc3\xa0 General, Senyor General de l\'Ordenament i Coronel del 1r Regiment de Gu\xc3\xa0rdies a Peu, fent que Marlborough torn\xc3\xa9s a ser una persona d\'influ\xc3\xa8ncia i respecte a la cort._NEWLINE_El retorn del favor del Duc sota la Casa de Hannover li permet\xc3\xa9 presidir la revolta Jacobita de 1715 des de Londres (to i que va ser el seu antic assistent, Cadogan, qui dirig\xc3\xad les operacions). Per\xc3\xb2 la seva salut era dolenta, i el 28 de maig de 1716, poc despr\xc3\xa9s de la mort de la seva filla Anna, comtessa de Sunderland, pat\xc3\xad un infart a Holywell House. Al novembre va patir un nou infart, aquest encara m\xc3\xa9s sever. El Duc es recuper\xc3\xa0, quedant-li una afectaci\xc3\xb3 a la parla, i recuperant-se suficient per cavalcar per veure els treballs al palau de Blenheim i per assistir a la Cambra dels Lords per votar la destituci\xc3\xb3 d\'Oxford._NEWLINE_El 1719 els Ducs van poder traslladar-se a l\'ala est del seu palau inacabat, per\xc3\xb2 Marlborough nom\xc3\xa9s va poder-lo gaudir 3 anys. Mentre que vivia a Windsor Lodge pat\xc3\xad un nou infart al juny de 1722, poc despr\xc3\xa9s del seu 72\xc3\xa8 aniversari, morint finalment el 16 de juny. Va ser enterrat inicialment a la volta oriental de la capella d\'Enric VII de l\'Abadia de Westminster, per\xc3\xb2 seguint les instruccions que deix\xc3\xa0 Sarah, que va morir el 1744, va ser traslladat al seu costat a la capella de Blenheim.\n_START_SECTION_\nValoraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nPer als historiadors militars David Chandler i Richard Holmes, Marlborough \xc3\xa9s el major comandant brit\xc3\xa0nic de la hist\xc3\xb2ria, una afirmaci\xc3\xb3 compartida per d\'altres, incloent el Duc de of Wellington, qui afirm\xc3\xa0 que no puc concebre ning\xc3\xba major que Marlborough al capdavant d\'un ex\xc3\xa8rcit angl\xc3\xa8s. Per\xc3\xb2 l\'historiador Whig, Thomas Macaulay, denigra a Marlborough a les p\xc3\xa0gines de la seva History of England, qui segons l\'historiador John Wilson Croker, persegueix al Duc amb m\xc3\xa9s ferocitat que no pas sagacitat, com un gos. Macaulay adopt\xc3\xa0 aquesta lectura desfavorable de Marlborough directament de Swift i dels pamfletistes Tory de la darrera part del regnat d\'Anna. D\'acord amb George Trevelyan, Macalulay \xc2\xabinstintivament desitjava fer el geni de Marlborough sembles brillant contra el rerefons de la seva vilania\xc2\xbb. Va ser en resposta a la History de Macaulay que Winston Churchill va escriure la seva obra en sis volums Marlborough: His Life and Times, publicat entre 1933 i 1938._NEWLINE_Marlborough era despietadament ambici\xc3\xb3s, implacable en la persecuci\xc3\xb3 del poder, la riquesa i l\'ascens social, la qual cosa li va fer valer una reputaci\xc3\xb3 d\'avar. Aquests trets poden haver estat exagerats amb els prop\xc3\xb2sits de la facci\xc3\xb3 de partit per\xc3\xb2, com afirma Trevelyan, gaireb\xc3\xa9 tots els estadistes d\'aquella \xc3\xa8poca es dedicaven a fundar fam\xc3\xadlies i a acumular finques a expenses del poble; Marlborough nom\xc3\xa9s difer\xc3\xad en que don\xc3\xa0 molt m\xc3\xa9s valor al reconeixement que als diners. En aquesta recerca per la fama i els interessos personals podia no tenir escr\xc3\xbapols, com aix\xc3\xad ho demostra la seva deserci\xc3\xb3 de Jaume II. Segons Macaulay aix\xc3\xb2 \xc3\xa9s vist com una mostra de la seva tra\xc3\xafci\xc3\xb3 egoista contra el seu senyor; una an\xc3\xa0lisi compartida per G. K. Chesterton: \xc2\xabChurchill, com per afegir quelcom ideal per a la seva imitaci\xc3\xb3 de l\'Iscariot, va anar a Jaume amb una professi\xc3\xb3 d\'amor i lleialtat... i despr\xc3\xa9s tranquil\xc2\xb7lament lliur\xc3\xa0 l\'ex\xc3\xa8rcit a l\'invasor\xc2\xbb. Per Trevelyan, el comportament de Marlborough durant la revoluci\xc3\xb3 de 1688 va ser un signe de la seva \xc2\xabdevoci\xc3\xb3 a les llibertats d\'Anglaterra i a la religi\xc3\xb3 protestant\xc2\xbb. Per\xc3\xb2, la seva posterior correspond\xc3\xa8ncia amb Saint-Germain no va ser noble. Tot i que Marlborough no volia una restauraci\xc3\xb3 Jacobita el seu doble joc va fer que Guillem III i Jordi I no estiguessin mai disposats a confiar plenament en ell.<_NEWLINE_La feblesa de Marlborough durant el regnat d\'Anna estava a l\'escena pol\xc3\xadtica anglesa. La seva determinaci\xc3\xb3 a preservar la independ\xc3\xa8ncia de l\'administraci\xc3\xb3 de la Reina del control de la facci\xc3\xb3 del partit gaud\xc3\xad del suport absolut, per\xc3\xb2 un cop el favor reial s\'inclin\xc3\xa0 cap a un altre costat, el Duc, igual que el seu aliat Godolphin, es trob\xc3\xa0 totalment a\xc3\xafllat; primer convertint-se en poc m\xc3\xa9s que un servidor dels Whigs, despr\xc3\xa9s en una v\xc3\xadctima dels Tories.\n_START_SECTION_\nCapit\xc3\xa0 General\n_START_PARAGRAPH_\nCom a gran estrateg Marlborough tenia un coneixement poc habitual de les \xc3\xa0mplies q\xc3\xbcestions relacionades, i era capa\xc3\xa7 des de l\'inici de la guerra de Successi\xc3\xb3 Espanyola de veure el conflicte en tota la seva dimensi\xc3\xb3. Va ser un dels pocs que treball\xc3\xa0 cap a una genu\xc3\xafna unitat cap a la Gran Alian\xc3\xa7a, per\xc3\xb2 l\'extensi\xc3\xb3 de la guerra amb l\'objectiu de substituir Felip V com a rei d\'Espanya va ser un error fatal. Marlborough ha estat acusat, possiblement per motius pol\xc3\xadtics i diplom\xc3\xa0tics, de no mostrar els seus dubtes privats sobre el frac\xc3\xa0s de refor\xc3\xa7os. Espanya es demostr\xc3\xa0 un drenatge continuat d\'homes i recursos, i finalment obstaculitz\xc3\xa0 les seves oportunitats d\'un \xc3\xa8xit absolut a Flandes, el teatre principal de la guerra. Els Aliats van tenir a tocar en diverses ocasions una vict\xc3\xb2ria completa, per\xc3\xb2 les condicions cada cop m\xc3\xa9s severes imposades sobre Llu\xc3\xads XIV evitaren un final proper de les hostilitats. Tot i que el Duc va perdre la seva influ\xc3\xa8ncia pol\xc3\xadtica en les darreres etapes de la guerra encara tenia un gran prestigi arreu, tot i que el seu frac\xc3\xa0s per comunicar les seves conviccions m\xc3\xa9s profundes als seus aliats o als seus caps pol\xc3\xadtics signific\xc3\xa0 que havia d\'assumir alguna responsabilitat per la continuaci\xc3\xb3 de la guerra m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de la seva conclusi\xc3\xb3 l\xc3\xb2gica._NEWLINE_Com a comandant, Marlborough preferia la batalla sobre una guerra lenta de setges. Recolzat per un estat major expert (en particular pels seus aides-de-camp triats amb molta cura, com Cadogan), aix\xc3\xad com per una relaci\xc3\xb3 personal propera amb el talent\xc3\xb3s comandant Imperial, el Pr\xc3\xadncep Eugeni, Marlborough demostr\xc3\xa0 una visi\xc3\xb3 de futur, sovint molt m\xc3\xa9s lluny en les seves concepcions que els seus contemporanis, i era un mestre senyalant les caracter\xc3\xadstiques dels seus enemics en batalla. A Marlborough li agradava m\xc3\xa9s la maniobra que als seus adversaris, i era millor en mantenir el tempo operatiu en els moments cr\xc3\xadtics, encara que el Duc ho qualificava m\xc3\xa9s com una gran pr\xc3\xa0ctica dins de les limitacions de la guerra a inicis del segle XVIII, m\xc3\xa9s que un gran innovador que redefin\xc3\xads radicalment la teoria militar. Malgrat aix\xc3\xb2, la seva predilecci\xc3\xb3 pel foc, el moviment i els atacs de totes les armes, estaven a l\'arrel dels seus grans \xc3\xa8xits al camp de batalla._NEWLINE_Com a administrador Marlborough tamb\xc3\xa9 es demostr\xc3\xa0 sense igual; la seva atenci\xc3\xb3 pel detall va fer que les seves tropes rarament no tinguessin subministrament (quan el seu ex\xc3\xa8rcit arribava al seu dest\xc3\xad estava intacte i en plenes condicions per lluitar). La seva preocupaci\xc3\xb3 pel benestar del soldat com\xc3\xba juntament amb la seva habilitat per inspirar confian\xc3\xa7a i seguretat, i la seva voluntat per compartir els perills del combat, va fer que els seus homes l\'adulessin: el m\xc3\xb3n sap que no es pot fer un home amb m\xc3\xa9s humanitat, observ\xc3\xa0 el caporal Matthew Bishop. Va ser aquesta \xc3\xa0mplia gamma de qualitats el que va fer destacar a Marlborough. Fins i tot els seus antics adversaris reconegueren les qualitats del duc. A les seves Cartes sobre l\'Estudi de la Hist\xc3\xb2ria (1752), Bolingbroke afirm\xc3\xa0: \xc2\xabTinc plaer per aquesta oportunitat de fer just\xc3\xadcia cap a aquest gran home\xe2\x80\xa6 [la mem\xc3\xb2ria del qual] com el major general, i com el major ministre que el nostre pa\xc3\xads, o potser qualsevol altre hagi fet, honoro.\xc2\xbb El seu \xc3\xa8xit va ser possible gr\xc3\xa0cies a les seves reserves enormes d\'energia, for\xc3\xa7a de voluntat i autodisciplina; la seva capacitat per mantenir l\'Alian\xc3\xa7a contra Fran\xc3\xa7a van fer possibles les seves vict\xc3\xb2ries, no pot ser subestimada. Com a descendent directe, Winston Churchill va declarar: \xc2\xabComand\xc3\xa0 els ex\xc3\xa8rcits d\'Europa contra Fran\xc3\xa7a durant deu campanyes. Lluit\xc3\xa0 quatre grans batalles i diverses accions importants\xe2\x80\xa6 Mai no lluit\xc3\xa0 una batalla que no podia guanyar, ni assetj\xc3\xa0 una fortalesa que no podia conquerir\xe2\x80\xa6 Sort\xc3\xad de la guerra invencible.\xc2\xbb Cap altre soldat brit\xc3\xa0nic mai ha portat al damunt un pes tan gran ni variat de responsabilitat.'