b'\n_START_ARTICLE_\nLeona Woods Marshall\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nLeona Harriet Woods va n\xc3\xa9ixer en una granja a La Grange, Illinois, el 9 d\'agost de 1919, va ser la segona dels cinc fills de Weightstill Arno Woods, un advocat i la seva esposa Mary Leona Holderness Woods. Va tenir dues germanes i dos germans. Es va graduar a l\'escola secund\xc3\xa0ria de Lyons Township a La Grange als 14 anys, i va rebre la seva llicenciatura en qu\xc3\xadmica per la Universitat de Chicago el 1938, a l\'edat de 18 anys._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de passar els seus ex\xc3\xa0mens per la qualificaci\xc3\xb3 en qu\xc3\xadmica, es va apropar al premi Nobel de F\xc3\xadsica James Franck per ser estudiant de postgrau amb ell, quedant impressionat per una xerrada que va donar el 1939 a les zones de Brillouin. Franck va acceptar, per\xc3\xb2 li va dir que quan era jove, el seu professor li havia advertit que, com a acad\xc3\xa8mic jueu, moriria de fam. Franck, per tant, va advertir a Woods que "tu ets una dona i morir\xc3\xa0s de fam". Ella va prendre l\'av\xc3\xads seriosament i va decidir convertir-se en estudiant de postgrau de Robert Mulliken, qui, al seu torn, un dia es convertiria en un premiat Nobel._NEWLINE_Mulliken li va permetre triar el seu propi problema de recerca i va editar la versi\xc3\xb3 definitiva abans que aparegu\xc3\xa9s a la revista Physical Review. La seva tesi doctoral, "On the Silicon Oxide Bands", preparada sota la supervisi\xc3\xb3 de Mulliken i el qu\xc3\xadmic polon\xc3\xa8s Stanis\xc5\x82aw Mrozowski va ser acceptada el 1943. _NEWLINE_A l\'edat de 23 anys, va ser la m\xc3\xa9s jove i \xc3\xbanica dona de l\'equip que va construir i experimentar amb el primer reactor nuclear del m\xc3\xb3n (despr\xc3\xa9s anomenat pile), Chicago Pile-1, en un projecte dirigit pel seu mentor Enrico Fermi. En particular, Woods va ser fonamental en la construcci\xc3\xb3 i despr\xc3\xa9s en la utilitzaci\xc3\xb3 de comptadors Geiger per a l\'an\xc3\xa0lisi durant l\'experimentaci\xc3\xb3. Va ser l\'\xc3\xbanica dona present quan el reactor va ser cr\xc3\xadtic. Va treballar amb Fermi en el Projecte Manhattan i, juntament amb el seu primer marit, John Marshall, va ajudar a resoldre el problema de l\'enverinament de xen\xc3\xb3 al lloc de producci\xc3\xb3 de plutoni de Hanford i va supervisar la construcci\xc3\xb3 i el funcionament dels reactors de producci\xc3\xb3 de plutoni de Hanford._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la guerra, es va convertir en bec\xc3\xa0ria de l\'Institut Enrico Fermi. Posteriorment va treballar a l\'Institut d\'Estudis Avan\xc3\xa7ats de Princeton, el Brookhaven National Laboratory i la Universitat de Nova York, on va esdevenir professora el 1962. La seva investigaci\xc3\xb3 va incloure la f\xc3\xadsica d\'altes energies, l\'astrof\xc3\xadsica i la cosmologia. El 1966 es va divorciar de Marshall i es va casar amb el premi Nobel Willard Libby. Va esdevenir professora de la Universitat de Colorado i membre del personal de RAND Corporation. M\xc3\xa9s endavant es va interessar en q\xc3\xbcestions ecol\xc3\xb2giques i mediambientals, i va idear un m\xc3\xa8tode per utilitzar els percentatges d\'is\xc3\xb2tops en els anells dels arbres per estudiar el canvi clim\xc3\xa0tic. Va ser una ferma defensora de la irradiaci\xc3\xb3 aliment\xc3\xa0ria com a mitj\xc3\xa0 per matar bacteris nocius.'