b'\n_START_ARTICLE_\nFrederic Xifr\xc3\xa9 i Masferrer\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nMembre de la burgesia liberal comprom\xc3\xa8s amb el republicanisme. Xifr\xc3\xa9 era un emprenedor local, era propietari d\'una f\xc3\xa0brica mitjana, coneguda popularment com "El P\xc3\xa8l", situada al carrer Eduard Maristany n\xc3\xbam. 97 de Badalona, dedicada a la fabricaci\xc3\xb3 de perruques, postissos i altres articles de perruqueria. El seu domicili estava situat al carrer Sant Isidre n\xc3\xbam. 41 i els testimonis que el recordaven el descriuen com a bona persona i afable.\n_START_SECTION_\nActivitat pol\xc3\xadtica\n_START_PARAGRAPH_\nInteressat en la pol\xc3\xadtica municipal, es present\xc3\xa0 a les eleccions de 1917 amb UFNR, llavors coaligada amb el Partit Radical; en result\xc3\xa0 alcalde Jaume Mart\xc3\xad i Cabot. El 1918 Xifr\xc3\xa9 comen\xc3\xa7a com a regidor, per\xc3\xb2 el mateix es produ\xc3\xafen els successos del 26 d\'agost a la pla\xc3\xa7a de la Vila de Badalona, amb la mort a trets de quatre vaguistes de la f\xc3\xa0brica qu\xc3\xadmica Cros, a m\xc3\xa9s de nombrosos ferits, per part de la Gu\xc3\xa0rdia Civil, va fer que els regidors deixessin el consistori com a mesura de pressi\xc3\xb3 per demanar responsabilitats governatives. Aix\xc3\xb2 no obstant, la Lliga i els carlins governaren amb els radicals, que es reintegraren a l\'Ajuntament._NEWLINE_En fundar-se Esquerra Republicana de Catalunya el 1931, pass\xc3\xa0 a militar-hi, i l\'any 1934 sort\xc3\xad escollit regidor per aquest partit, amb Joan Deulofeu com alcalde. Els fets del sis d\'octubre del mateix any i la repressi\xc3\xb3 governamental suspengu\xc3\xa9 el consistori i provoc\xc3\xa0 que Xifr\xc3\xa9 no exerc\xc3\xads de regidor fins al mar\xc3\xa7 de 1936 quan el triomf del Front Popular en les eleccions generals comport\xc3\xa0 el retorn dels ajuntaments escollits el 1934. La dimissi\xc3\xb3 per malaltia de Deulofeu f\xc3\xa9u que Xifr\xc3\xa9 fos escollit alcalde de Badalona el 16 de mar\xc3\xa7 de 1936. Durant el seu mandat es produ\xc3\xad l\'aixecament del 18 de juliol i la posterior revoluci\xc3\xb3. Amb tot nom\xc3\xa9s fou alcalde fins al gener de 1937 quan, assetjat per elements radicals de la rereguarda un cop iniciada la Guerra Civil, s\'exili\xc3\xa0 a Marsella i acab\xc3\xa0 la seva carrera pol\xc3\xadtica.\n_START_SECTION_\nDetenci\xc3\xb3 i mort\n_START_PARAGRAPH_\nEl desembre del mateix any torn\xc3\xa0 a Catalunya i s\'instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 a la masia de can Sans d\'Alella, portant una vida allunyada de la pol\xc3\xadtica i dedicada a la tasca de director de la que havia estat la seva empresa a petici\xc3\xb3 dels obrers que en aquells moments tenien col\xc2\xb7lectivitzada la f\xc3\xa0brica. Desenganyat amb la situaci\xc3\xb3 del pa\xc3\xads, va voler viure tranquil\xc2\xb7lament pensant que no li passaria res perqu\xc3\xa8 no havia com\xc3\xa8s cap crim. Per\xc3\xb2 amb l\'arribada dels franquistes fou detingut per membres de Falange el 16 de mar\xc3\xa7 de 1939. Detingut primer a El Lored\xc3\xa1n, antic centre tradicionalista, utilitzat com a centre de reclusi\xc3\xb3, despr\xc3\xa9s va ser empresonat a la pres\xc3\xb3 Model de Barcelona. Fou sotm\xc3\xa8s a un consell de guerra el 1940. Va rebre un total de 17 avaladors que testificaren a favor seu, moltes persones que havia salvat la seva vida o els seus b\xc3\xa9ns enfront dels incontrolats durant els primers temps de la Guerra Civil, destacant-se entre aquests els rectors de Santa Maria i de Sant Josep, el superior de la Cartoixa de Montalegre o els 66 treballadors de la seva f\xc3\xa0brica. El fiscal tampoc havia demanat inicialment la pena de mort, sin\xc3\xb3 que fou en el moment de la condemna en qu\xc3\xa8 el tribunal canvi\xc3\xa0 de parer en la petici\xc3\xb3 i Xifr\xc3\xa9, finalment, fou executat el 15 de febrer de 1940 al Camp de la Bota.'