b'\n_START_ARTICLE_\nAlberto Card\xc3\xadn\n_START_SECTION_\nAntrop\xc3\xb2leg\n_START_PARAGRAPH_\nCard\xc3\xadn fou impulsor de revistes, avui desaparegudes per\xc3\xb2 fonamentals per a entendre el clima intel\xc2\xb7lectual de la seva \xc3\xa8poca, com ara "Diwan", "La ba\xc3\xb1era", "Revista de Literatura" o "El Viejo Topo". Tamb\xc3\xa9 fou col\xc2\xb7laborador de moltes altres i tamb\xc3\xa9 de la premsa di\xc3\xa0ria. Va traduir a Lacan, Julia Kristeva i Oscar Wilde, entre altres autors, i destaca la seva versi\xc3\xb3 de "Los siete pilares de la sabidur\xc3\xada", de T. E. Lawrence._NEWLINE_Alberto Card\xc3\xadn va compaginar aquesta activitat liter\xc3\xa0ria amb la seva dedicaci\xc3\xb3 a l\'ensenyament i la construcci\xc3\xb3 te\xc3\xb2rica en antropologia, dins la qual encap\xc3\xa7alava un dels corrents m\xc3\xa9s avan\xc3\xa7ats. En aquest camp, les seves aportacions m\xc3\xa9s destacables s\xc3\xb3n "Guerreros, chamanes y travest\xc3\xads" (1984), "Tientos etnol\xc3\xb3gicos" (1988) i "Lo pr\xc3\xb3ximo y lo ajeno" (1990). En el moment de la seva mort era professor titular d\'antropologia en la facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona. _NEWLINE_L\'any 1988 fou nomenat membre fundador de la Societat d\'Estudis Literaris, filial de l\'Institut d\'Humanitats de Barcelona, on va desplegar part de la seva activitat intel\xc2\xb7lectual dels \xc3\xbaltims anys. L\'any 1992 va participar activament en els actes d\'homenatge a Walter Benjamin, en un dels seus treballs p\xc3\xb2stums.\n_START_SECTION_\nActivista i escriptor LGBT\n_START_PARAGRAPH_\nCard\xc3\xadn sempre va deixar clar que la identitat homosexual feia part essencial de la seva vida i que la cultura homosexual ho feia del seu pensament. Malgrat tot, la seva relaci\xc3\xb3 amb els activistes gais, amb els que va entrar en contacte cap a finals de la d\xc3\xa8cada de 1970, mai no va ser f\xc3\xa0cil._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de descobrir que era seropositiu el 1984 va esdevenir la principal veu d\'Espanya que va tractar aquest tema, tant com a epid\xc3\xa8mia cultural, com a malaltia del cos, parlant clar de totes les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies i implicacions d\'aquesta malaltia, incloent-hi l\'homof\xc3\xb2bia i la passivitat del govern. El 1985 va acabar dos volums sobre aquesta q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 amb la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 d\'Armand de Fluvi\xc3\xa0 amb articles que s\'havien publicat als Estats Units i a Espanya, lluitant contra la inacci\xc3\xb3 del col\xc2\xb7lectiu homosexual i la desinformaci\xc3\xb3 dels mitjans de comunicaci\xc3\xb3. "Amb aquesta malaltia, Card\xc3\xadn va veure com es feien fonedisses les il\xc2\xb7lusions d\'alliberament mitjan\xc3\xa7ant les pr\xc3\xa0ctiques sexuals i la fe en la possibilitat d\'una vida sana i joiosa." El 1991, quan el coneixement de la malaltia ja era molt m\xc3\xa9s gran, va publicar Sida: \xc2\xbfMaldici\xc3\xb3n b\xc3\xadblica o enfermedad letal._NEWLINE_Card\xc3\xadn tamb\xc3\xa9 va estudiar l\'homosexualitat en la seva tasca com a antrop\xc3\xb2leg. A Guerreros, chamanes y travest\xc3\xads: indicios de homosexualidad entre los ex\xc3\xb3ticos (1984) va tractar els comportaments de g\xc3\xa8nere i de la sexualitat en nombroses cultures del m\xc3\xb3n. A Lo pr\xc3\xb3ximo y lo ajeno aplica la seva mirada antropol\xc3\xb2gica a la cultura gai durant la crisi de la SIDA._NEWLINE_L\'any 1985 va conv\xc3\xa8ncer Eduardo Su\xc3\xa1rez, director a l\'\xc3\xa8poca de l\'Editorial Lartes, de crear-hi una col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 de llibres dedicada en exclusiu a la literatura LGBT. Aix\xc3\xad \xc3\xa9s com va n\xc3\xa9ixer la col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 Rey de Bastos, que va ser la primera a Espanya, molt anteriorment a l\'aparici\xc3\xb3 de les editorials especialitzades durant la d\xc3\xa8cada dels 90, i que acolliria una completa col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 de narrativa i d\'assaig circumscrita a aquest tipus de literatura .En aquesta mateixa col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3, Card\xc3\xadn va publicar els seus llibres de relats Detr\xc3\xa1s por delante i Lo mejor es lo peor, aix\xc3\xad com el seu assaig SIDA: enfoques alternativos.'