b'\n_START_ARTICLE_\nWaccamaw\n_START_SECTION_\nTerritori\n_START_PARAGRAPH_\nLa branca de Carolina del Sud dels Waccamaw s\xc3\xb3n descendents d\'una comunitat coneguda com l\'Assentament Dimery de Carolina del Sud. Han habitat molt territori a l\'actual nord de Carolina del Sud. Els antics waccamaw eren habitants riberencs que vivien al llarg del riu Waccamaw de l\'actual riu Lumber al llac Waccamaw de Carolina del Nord a la badia de Winyah prop de Georgetown (Carolina del Sud).\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nMentre que els waccamaw mai van ser nombrosos, foren v\xc3\xadctimes de la p\xc3\xa8rdua de poblaci\xc3\xb3 devastadora i la dispersi\xc3\xb3 amb la incursi\xc3\xb3 de colons i les seves malalties durant el segle XVIII._NEWLINE_Segons l\'etn\xc3\xb2graf, John Reed Swanton, els waccamaw podrien haver estat un dels primers grups dels nadius de la part continental visitats pels exploradors espanyols al segle XVI. Dins de la segona d\xc3\xa8cada del segle XVI, Francisco Gordillo i Pedro de Quexos capturaren i esclavitzaren alguns amerindis i els van portar a l\'Hispaniola. La majoria va morir als dos anys, tot i que se suposava que havien de ser retornats a la terra ferma. Un dels homes a qui van capturar els espanyols va ser batejat i va aprendre espanyol. Conegut com a Francisco de Chicora, va treballar per a Lucas V\xc3\xa1zquez de Ayll\xc3\xb3n, qui el va dur a Espanya en un viatge. Chicora va parlar al cronista de la cort Pere M\xc3\xa0rtir d\'Angleria sobre m\xc3\xa9s de vint pobles ind\xc3\xadgenes que vivien en l\'actual Carolina del Sud, entre els quals va esmentar els "chicora" i "Duhare", els territoris tribals de les quals comprenien les regions m\xc3\xa9s septentrionals.  L\'etn\xc3\xb2graf John Reed Swanton creia que aquestes nacions eren respectivament els waccamaw i els indis de Cape Fear.\n_START_SECTION_\nSegle XVIII\n_START_PARAGRAPH_\nEl contacte amb els europeus gaireb\xc3\xa9 va acabar amb els waccamaw. Al no tenir immunitat naturals per a les malalties infeccioses end\xc3\xa8miques procedents d\'Eur\xc3\xa0sia, com ara la verola i el xarampi\xc3\xb3, els waccamaw, igual que molts pobles nadius del sud-est, va morir per centenars. A principis del segle XVIII, els cheraw, un poble relacionat amb els sioux del sud-est de Piemont, van intentar reclutar els waccamaw per donar suport als yamasee i altres tribus contra els anglesos durant la Guerra Yamasee de 1715. Els waccamaw mantingueren una guerra breu contra la col\xc3\xb2nia de Carolina del Sud en 1720 per aturar l\'onada d\'incursions angleses al Piemont. Els registres colonials afirmen que els anglesos van matar, o prendre captius nombrosos homes, dones i nens waccamaw. _NEWLINE_Aquests esdeveniments es tornaren a repetir. Atrapats enmig de l\'acceleraci\xc3\xb3 del comer\xc3\xa7 de pells de c\xc3\xa9rvol i d\'esclaus, els waccamaw es van veure obligats a l\'esclavitud. Mentre que Jordi II de Gran Bretanya va ordenar a tots els propietaris de les plantacions alliberar els seus esclaus amerindis en 1752, alguns propietaris d\'esclaus es van negar a fer-ho sense compensaci\xc3\xb3. Els amos d\'esclaus simplement insistiren que no posse\xc3\xafen cap esclaus amerindi i van proclamar que els seus esclaus amerindis eren negres._NEWLINE_En 1755, John Evans anot\xc3\xa0 lseu diari que els cherokees i natchez mataren alguns amerindis waccamaw i Pee Dee "en els assentaments dels blancs." Llur localitzaci\xc3\xb3 aleshores \xc3\xa9s incerta, per\xc3\xb2 hom creu que els waccamaw vivien vora l\'actual Moncks Corner (Carolina del Sud).\n_START_SECTION_\nSegle XIX\n_START_PARAGRAPH_\nA mitjan segle XVIII es va formar l\'assentament Dimery, prop Dog Bluff, Carolina del Sud. All\xc3\xa0 es va formar una comunitat central de fam\xc3\xadlies aliades waccamaw: Dimery, Cook, Hatcher, i Turner. Es coneixia com una comunitat "\xc3\xadndia". En 1809 John Dimery es cas\xc3\xa0 amb Elizabeth Hardwick al comtat de Marion (Carolina del Sud). Pel 1813 John i Elizabeth Hardwick Dimery es traslladaren al comtat de Horry, on hi compraren 300 acres (1,2 km\xc2\xb2) de terra al marge oriental del petit riu Pee Dee. John Dimery i els seus fills van augmentar la tinen\xc3\xa7a de terra en posteriors anys i formaven el cor de l\'assentament Dimery waccamaw. _NEWLINE_En 1850 l\'assentament Dimery havia crescut ben b\xc3\xa9 en quatre fam\xc3\xadlies: la de John Dimery, Willis Thompkins, Cockran Thompkins, i Sara Cook, amb un total d\'uns 27 individus. La tradici\xc3\xb3 oral diu que en tot aquest temps John Dimery va donar el terreny per a la crian\xc3\xa7a d\'Esgl\xc3\xa9sia Pisgah. Els waccamaw conrearen cot\xc3\xb3, blat de moro i despr\xc3\xa9s tabac, el mateix que els seus ve\xc3\xafns. Van participar en les activitats de la comunitat, com ara la matan\xc3\xa7a del porc, construcci\xc3\xb3 de graners, i tala defusta en qu\xc3\xa8 els membres de la comunitat van combinar els seus esfor\xc3\xa7os per ajudar els membres individuals de l\'assentament._NEWLINE_Les classificacions del cens registrel els waccamaw com a "persones lliures de color", amena\xc3\xa7ant la seva identitat ind\xc3\xadgena al segle XIX, ja que el cens no va utilitzar la categoria "indi" per als indis sense reserva fins a 1870, John Dimery va apar\xc3\xa8ixer per primera vegada en el cens del comtat de Horry en 1820 com una "persona lliure de color." Els historiadors i genealogistes Virginia DeMarce i Paul Heinegg han trobat que el 80 per cent de les persones que figuren com a persones lliures de color en 1790 i 1810 eren descendents d\'afroamericans lliures a Virg\xc3\xadnia colonial. La majoria dels que eren descendents de les unions i els matrimonis entre dones blanques i homes africans, gent que van viure i van treballar junts com a lliures, serfs o esclaus. Alguns dels africans van ser alliberats ja a mitjans del segle XVII.  _NEWLINE_L\'exemple del membres de la fam\xc3\xadlia Hatcher mostra la variabilitat d\'identificaci\xc3\xb3 com a amerindis en els registres oficials dels Waccamaw de l\'Assentament Dimery, i altres pobles amerindis al sud, ja que poques vegades se\'ls va preguntar com s\'identifiaven. Al cens federal de 1920, William I. Hatcher, que vivia a Galivants Ferry Township, va ser classificat com a blanc. Els seus germans Noah, Julius, Robert i Vander, que vivien a Dog Bluff Township, foren registrats com a "mulats;" i els seus oncles Peter i William Hatcher, que vivien al comtat de Robeson (Carolina del Nord), foren enumerats com a "indis". Aquestes classificacions tamb\xc3\xa9 poden haver estat representacions precises de les seves aparicions i afiliacions \xc3\xa8tniques en el moment. Amb els matrimonis mixtos amb altres races, alguns descendents d\'indis americans foren registrats amb altres \xc3\xa8tnies.\n_START_SECTION_\nAvui\n_START_PARAGRAPH_\nAvui en dia, els waccamaw de Carolina del Sud consisteixen en prop de 400 membres. Els waccamaw demanaren a l\'Estat el seu reconeixement com una tribu amer\xc3\xadndia, i va rebre el reconeixement formal per part de la Comissi\xc3\xb3 de Carolina del Sud per a Afers de les Minories, el 17 de febrer de 2005. La tribu t\xc3\xa9 la seva seu central i limita amb el riu Waccamaw i el petit riu Pee Dee a Aynor, comtat d\'Horry._NEWLINE_La majoria dels membres de la tribu viuen al llarg del riu Waccamaw als comtats de Georgetown i Horry, especialment vora l\'\xc3\xa0rea coneguda com a Dog Bluff. En maig de 2004, el poble Waccamaw de Carolina del Sud va rebre 20 acres (80.000 m\xc2\xb2) de terra a les terres ancestrals de la tribu a la comunitat Dog Bluff vora Aynor al comtat d\'Horry County._NEWLINE_Els Waccamaw de Carolina del Sud foren uns dels membres fundadors de la South Carolina Indian Affairs Commission, de la National Organization for the Unification of Native Americans (NOUNA), i de la National Coalition for Indian Sovereignty.'