b'\n_START_ARTICLE_\nNEAR Shoemaker\n_START_SECTION_\nResum\n_START_PARAGRAPH_\nL\'objectiu principal de la missi\xc3\xb3 va ser estudiar l\'asteroide proper a la Terra 433 Eros des de l\'\xc3\xb2rbita durant aproximadament un any. L\'Eros \xc3\xa9s un asteroide de tipus S d\'aproximadament 13 \xc3\x97 13 \xc3\x97 33 km de mida, el segon asteroide proper a la terra m\xc3\xa9s gran. Inicialment l\'\xc3\xb2rbita era circular amb un radi de 200\xc2\xa0km. El radi de l\'\xc3\xb2rbita va ser tallat en etapes per a una \xc3\xb2rbita de 50 \xc3\x97 50 km el 30 d\'abril de 2000 i va disminuir 35 \xc3\x97 35 km en el 14 de juliol de 2000. L\'\xc3\xb2rbita va augmentar en els mesos posteriors a una \xc3\xb2rbita de 200 \xc3\x97 200 km i llavors es va reduir lentament i es va alterar a uns 35 \xc3\x97 35 km en \xc3\xb2rbita retr\xc3\xb2grada el 13 de desembre de 2000. La missi\xc3\xb3 va acabar en un aterratge en la regi\xc3\xb3 "saddle" d\'Eros en el 12 de febrer de 2001. _NEWLINE_Alguns cient\xc3\xadfics afirmen que l\'\xc3\xbaltim objectiu de la missi\xc3\xb3 era unir Eros, un cos asteroidal, a meteorits recuperats a la Terra.  Amb dades suficients sobre la composici\xc3\xb3 qu\xc3\xadmica, un vincle causal podria establir entre l\'Eros i altres asteroides de tipus S, i els meteorits podrien ser parts d\'asteroides de tipus S (potser el mateix Eros).  Un cop establerta aquesta connexi\xc3\xb3, el material del meteorit pot ser estudiat amb grans equips avan\xc3\xa7ats, i els resultats s\'extrapolen als cossos en l\'espai.  El NEAR-Shoemaker no va provar o refutar aquest enlla\xc3\xa7 a la satisfacci\xc3\xb3 dels cient\xc3\xadfics.  No obstant aix\xc3\xb2, \xc3\xa9s innegable que les dades del NEAR van ajudar a avan\xc3\xa7ar en el camp dels estudis d\'asteroides enormement._NEWLINE_Entre desembre de 1999 i febrer de 2001, el NEAR Shoemaker ha utilitzat el seu espectr\xc3\xb2metre de raigs gamma per detectar esclats de raigs gamma com a part de la InterPlanetary Network.\n_START_SECTION_\nEl viatge a Eros\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s del llan\xc3\xa7ament en un Delta 7925-8 (un vehicle de llan\xc3\xa7ament Delta II amb nou coets impulsadors s\xc3\xb2lids i una tercera etapa Star 48 (PAM-D)) i sortir de l\'\xc3\xb2rbita de la Terra, la NEAR va entrar a la primera part de la seva fase de viatge. La NEAR va passar la major part de la fase de viatge en un estat d\'activitat m\xc3\xadnim de "hibernaci\xc3\xb3", que va acabar pocs dies abans del sobrevol de l\'asteroide de 61\xc2\xa0km de di\xc3\xa0metre 253 Mathilde._NEWLINE_El 27 de juny de 1997, la sonda va volar a 1200\xc2\xa0km de Mathilde a les 12:56 UT a 9,93\xc2\xa0km/s, realitzant imatges i altres dades amb els seus instruments.  El sobrevol va produir unes 500 imatges que van cobrir el 60% de la superf\xc3\xadcie de Mathilde, com tamb\xc3\xa9 dades gravitat\xc3\xb2ries permetent c\xc3\xa0lculs de les dimensions i massa de Mathilde. _NEWLINE_El 3 de juliol de 1997, la NEAR va realitzar la seva major maniobra en l\'espai profund, una encesa de dos parts de l\'impulsador principal en 450 N. Aix\xc3\xb2 va fer reduir la velocitat a 279\xc2\xa0m/s i va fer baixar la periapsi de 0,99 UA a 0,95 UA. L\'assist\xc3\xa8ncia gravitat\xc3\xb2ria amb la Terra va tenir lloc el 23 de gener de 1998 at 7:23 UT. L\'acostament m\xc3\xa0xim va tenir lloc a 540\xc2\xa0km, alterant la inclinaci\xc3\xb3 orbital de 0,5 a 10,2 graus, i la dist\xc3\xa0ncia de l\'apsi de 2,17 a 1,77 UA, gaireb\xc3\xa9 igualant la d\'Eros. La instrumentaci\xc3\xb3 estava activa en aquell moment.\n_START_SECTION_\nProblema del primer intent d\'inserci\xc3\xb3 orbital\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer dels quatre impulsaments programats de trobada es va dur a terme el 20 de desembre de 1998 a les 22:00 UT. La seq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia d\'impuls es va iniciar immediatament per\xc3\xb2 es va avortar. La nau va entrar posteriorment en el mode a prova d\'errors i va comen\xc3\xa7ar a caure. Els impulsadors de la nau espacial van engegar-se centenars de vegades durant l\'anomalia, que van provocar el malgastament de 29\xc2\xa0kg de combustible reduint el marge de la quantitat dirigida al programa a zero. Aquesta anomalia gaireb\xc3\xa9 va resultar en la p\xc3\xa8rdua de la nau espacial a causa de la manca d\'orientaci\xc3\xb3 solar i la posterior desc\xc3\xa0rrega de la bateria. El contacte entre la nau i el control de la missi\xc3\xb3 no va tenir lloc fins 24 hores despr\xc3\xa9s. No es va poder determinar l\'arrel del problema per\xc3\xb2 els errors del programari van contribuir a la severitat de l\'anomalia. _NEWLINE_El pla original de la missi\xc3\xb3 pretenia que els quatre impulsos fossin seguits per un \xc3\xbaltim impuls final permetent la inserci\xc3\xb3 orbital el 10 de gener de 1999, per\xc3\xb2 l\'avortament del primer impuls i la p\xc3\xa8rdua de les comunicacions ho van fer impossible. Es va posar sobre la taula un nou pla on el NEAR volaria l\'Eros el 23 de desembre de 1998 a les 18:41:23 UT a una velocitat de 965\xc2\xa0m/s i una dist\xc3\xa0ncia de 3827\xc2\xa0km del centre de la massa d\'Eros. Les imatges d\'Eros van ser preses per la c\xc3\xa0mera, les dades van ser recopilades per l\'espectr\xc3\xb2graf d\'infraroig proper, i la localitzaci\xc3\xb3 per r\xc3\xa0dio va ser realitzat durant el sobrevol. Es va realitzar una maniobra d\'encontre el 3 de gener de 1999 amb un impulsador del NEAR per arribar a la velocitat orbital d\'Eros. L\'impulsador d\'hidrazina va tenir lloc el 20 de gener per corregir la traject\xc3\xb2ria. El 12 d\'agost, una encesa de dos minuts amb l\'impulsador va fer reduir la velocitat relativa de la nau a Eros en 300\xc2\xa0km/h.\n_START_SECTION_\nInserci\xc3\xb3 orbital\n_START_PARAGRAPH_\nLa inserci\xc3\xb3 orbital al voltant d\'Eros va tenir lloc el 14 de febrer de 2000 a les 15:33 UT (10:33 AM EST) despr\xc3\xa9s que la NEAR finalitz\xc3\xa9s una \xc3\xb2rbita helioc\xc3\xa8ntrica de tretze mesos molt similar a l\'\xc3\xb2rbita d\'Eros. Es va completar una maniobra d\'encontre el 3 de febrer a les 17:00 UT, reduint la velocitat de 19,3 a 8.1\xc2\xa0m/s relativament a Eros. Va tenir lloc una altra maniobra el 8 de febrer augmentant la velocitat relativa lleugerament a 9,9\xc2\xa0m/s. La recerca dels sat\xc3\xa8l\xc2\xb7lits d\'Eros va tenir lloc el 28 de gener, i el 4 i 9 de febrer, per\xc3\xb2 no se\'n van trobar. Les exploracions van ser realitzades per a fins cient\xc3\xadfics i per mitigar qualsevol possibilitat de col\xc2\xb7lisi\xc3\xb3 amb un sat\xc3\xa8l\xc2\xb7lit. La NEAR va entrar en una \xc3\xb2rbita el\xc2\xb7l\xc3\xadpica de 321 x 366\xc2\xa0km al voltant d\'Eros el 14 de febrer. L\'\xc3\xb2rbita es va reduir lentament a una \xc3\xb2rbita polar circular de 35\xc2\xa0km el 14 de juliol de. La NEAR va romandre en aquesta \xc3\xb2rbita durant 10 dies i llavors va ser recolzat per etapes a una \xc3\xb2rbita circular de 100\xc2\xa0km el 5 de setembre de 2000. Les maniobres a mitjan octubre van permetre un sobrevol de l\'Eros en 5,3\xc2\xa0km de la surperf\xc3\xadcie a les 07:00 UT del 26 d\'octubre.\n_START_SECTION_\nOrbitaci\xc3\xb3 i aterratge\n_START_PARAGRAPH_\nSeguit del sobrevol, la NEAR es va posicionar a una \xc3\xb2rbita circular de 200\xc2\xa0km i es va canviar l\'\xc3\xb2rbita polar retr\xc3\xb2grada a una \xc3\xb2rbita equatorial retr\xc3\xb2grada. El 13 de desembre de 2000, l\'\xc3\xb2rbita es va traslladar de nou a una \xc3\xb2rbita baixa circular de 35\xc2\xa0km. Comen\xc3\xa7ant el 24 de gener de 2001, la sonda va comen\xc3\xa7ar una s\xc3\xa8rie de properes passades (de 5 a 6\xc2\xa0km) a la superf\xc3\xadcie i en el 28 de gener va passar de 2 a 3\xc2\xa0km de l\'asteroide. Llavors la sonda va realitzar un descens lent controlat a la superf\xc3\xadcie d\'Eros finalitzant amb l\'arribada al s\xc3\xb2l al sud de la zona en forma de cadira de muntar anomenada Himeros el 12 de febrer de 2001 aproximadament a les 20:01 UT (3:01 p.m. EST). Com a sorpresa pels controladors, la sonda va resultar intacte i operacional despr\xc3\xa9s de l\'aterratge a una velocitat estimada d\'1,5 a 1,8 metres per segon (convertint-se aix\xc3\xad en la primera nau espacial en aterrar suaument en un asteroide). Despr\xc3\xa9s de rebre una extensi\xc3\xb3 de temps d\'antena a la Deep Space Network, l\'espectr\xc3\xb2metre de raigs gamma de la nau va ser reprogramada per recollir dades de la composici\xc3\xb3 de l\'Eros des d\'un punt de vista d\'unes quatre polzades de la superf\xc3\xadcie, on era deu vegades m\xc3\xa9s sensible que quan es va usar en \xc3\xb2rbita._NEWLINE_A les 7 p.m. EST del 28 de febrer de 2001, es van rebre els \xc3\xbaltims senyals de dades del NEAR Shoemaker abans que s\'apagu\xc3\xa9s.  No va tenir \xc3\xa8xit, un \xc3\xbaltim intent de contactar amb la nau espacial en el 10 de desembre de 2002. Aix\xc3\xb2 va ser probablement a causa de les extremes condicioons de -279\xc2\xa0\xc2\xb0F (-173\xc2\xa0\xc2\xb0C, 100 K) que la sonda ha experimentat mentre era a Eros.\n_START_SECTION_\nNau espacial i subsistemes\n_START_PARAGRAPH_\nLa nau t\xc3\xa9 la forma d\'un prisma octagonal, d\'aproximadament 1,7 m en un costat, amb quatre panells solars d\'arsenur de gal\xc2\xb7li en una disposici\xc3\xb3 de mol\xc3\xad de vent, una antena de r\xc3\xa0dio d\'alt guany d\'1,5 m en banda X amb un magnet\xc3\xb2metre muntat en l\'alimentaci\xc3\xb3 de l\'antena, i un monitor solar de raigs X al final (la coberta de proa), amb els altres instruments fixats en l\'extrem oposat (la coberta de popa). La majoria de l\'electr\xc3\xb2nica est\xc3\xa0 muntada a l\'interior de les cobertes. El m\xc3\xb2dul de propulsi\xc3\xb3 estava contingut a l\'interior._NEWLINE_La nau estava estabilitzada en tres eixos i utilitzava un sol propulsor principal de combustible l\xc3\xadquid (hidrazina / tetra\xc3\xb2xid de dinitrogen) de 450 newtons (N), i quatre impulsadors de 21 N i set de 3,5 N amb hidrazina per a la propulsi\xc3\xb3, per un delta-V potencial de 1450\xc2\xa0m/s. El Control d\'actitud es va assolir utilitzant els impulsadors d\'hidrazina i quatre rodes de reacci\xc3\xb3. El sistema de propulsi\xc3\xb3 transportava 209\xc2\xa0kg d\'hidrazina i 109\xc2\xa0kg d\'oxidant de NTO en dos tancs d\'oxidants i tres de combustible. _NEWLINE_L\'energia venia  prove\xc3\xafda de quatre panells solars d\'arsenur de gal\xc2\xb7li d\'1,8 per 1,2 metres que podien produir 400 watts a 2,2 UA (329.000.000\xc2\xa0km), la dist\xc3\xa0ncia m\xc3\xa0xima de la NEAR respecte al Sol, i 1800 W a un UA (150.000.000\xc2\xa0km). L\'energia es va guardar en una bateria de 22 cel\xc2\xb7les recarregables de n\xc3\xadquel i cadmi en nou ampers per hora. _NEWLINE_El sistema de guiatge de la sonda va ser constru\xc3\xaft a trav\xc3\xa9s d\'un conjunt de cinc sensors-detectors digitals d\'actitud solar, una unitat de mesurament inercial, (IMU) i una c\xc3\xa0mera de fixador d\'estels encarat oposadament a la direcci\xc3\xb3 d\'apuntament de l\'instrument. El IMU contenia giroscopis hemisf\xc3\xa8rics ressonadors i acceler\xc3\xb2metres. Quatre rodes de reacci\xc3\xb3 (disposat de manera que qualsevol dels tres pot proporcionar un control complet en tres eixos) es van utilitzar per al control d\'actitud normal. Els propulsors es van usar per bolcar moment angular de les rodes de reacci\xc3\xb3, aix\xc3\xad com per a girs r\xc3\xa0pids i maniobres propulsores. Elontrol d\'actitud era de 0,1 graus, la l\xc3\xadnia de visi\xc3\xb3 que assenyala l\'estabilitat est\xc3\xa0 dins de 50 microradians en un segon, i el post-processament de coneixements d\'actitud \xc3\xa9s de 50 microradians. _NEWLINE_El sistema d\'instruccions i maneigs de dades est\xc3\xa0 compost de dos processadors redundants d\'ordres i telemetria i gravadors d\'estat s\xc3\xb2lid, una unitat de commutaci\xc3\xb3 d\'energia, i una interf\xc3\xadcie de dos busos de dades est\xc3\xa0ndard 1553 redundants per les comunicacions amb altres subsistemes. Les gravadores d\'estat s\xc3\xb2lid estan formades a partir DRAMs Luna-C de 16 Mbit d\'IBM. Una gravadora t\xc3\xa9 1,1 gigabits d\'emmagatzematge, l\'altra t\xc3\xa9 0,67 gigabits._NEWLINE_La missi\xc3\xb3 NEAR va ser el primer llan\xc3\xa7ament del programa Discovery de la NASA, una s\xc3\xa8rie de petites sondes dissenyades en ser operatives en una durada de tres anys per un cost menor de $150 milions. El muntatge, el llan\xc3\xa7ament, i el cost durant 30 dies d\'aquesta missi\xc3\xb3 s\'estima en $122 milions.  El cost final de la missi\xc3\xb3 ronda els $224 milions que consisteixen en $124,9 milions pel desenvolupament de la sonda, $44,6 milions pel suport de llan\xc3\xa7ament i seguiment, i $54,6 milions per a les operacions de la missi\xc3\xb3 i les an\xc3\xa0lisis de les dades.'