b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x88poca victoriana\n_START_SECTION_\nLes classes socials\n_START_PARAGRAPH_\nSegona versi\xc3\xb3 de l\'obra d\'Abraham Solomon Primera Classe-Reuni\xc3\xb3 (1855). L\'obra original, objecte de pol\xc3\xa8mica en mostrar els dos joves dialogant mentre l\'home gran dormisquejava, va haver de ser modificada per no ajustar-se a la moral victoriana._NEWLINE_La imatge quotidiana de l\'\xc3\xa8poca victoriana \xc3\xa9s d\'una societat burgesa i de classe mitjana. El que s\'ha de diferenciar \xc3\xa9s que els l\xc3\xadmits subjectes a la classe mitjana no estaven molt delimitats, la burgesia anglesa es deia a si mateixa "middle class" limitant amb la "upper class", que era la noblesa i els grans arist\xc3\xb2crates amb renom fam\xc3\xadlies. El seu nombre era constitu\xc3\xaft per nom\xc3\xa9s 5 milions de pobladors sobre un total de 25 milions, l\'alta burgesia estava composta per banquers, homes de negocis i financers, qui eren hereus de persones que havien arriscat la seva capital darrere de la nova manera que prenia la economia._NEWLINE_Pel que fa a la classe mitjana comuna i la classe mitjana baixa, intentaven emular la classe alta sent petits botiguers i empresaris, metges, advocats, comerciantes._NEWLINE_L\'establishment de la societat estava compost per la classe alta. Els arist\xc3\xb2crates posse\xc3\xafen propietats de m\xc3\xa9s de quatre mil hect\xc3\xa0rees en les quals passaven els mesos d\'estiu, anant a viure a l\'hivern a la ciutat de Londres. Tamb\xc3\xa9 gaudia de la mateixa consideraci\xc3\xb3 la gentry, grup social format per, aproximadament, tres mil fam\xc3\xadlies que posse\xc3\xafen propietats d\'una mida superior a cent i inferior a quatre mil hect\xc3\xa0rees._NEWLINE_En el seu conjunt, la classe alta per 1873 controlava gaireb\xc3\xa9 el 80\xc2\xa0% de la superf\xc3\xadcie d\'Anglaterra, disposava a m\xc3\xa9s de representaci\xc3\xb3 al Parlament i el gabinet de ministres, arribant a tenir pics del 80\xc2\xa0% i 60\xc2\xa0% respectivament i estant emparentats amb l\'aristocr\xc3\xa0cia.  m\xc3\xa9s ocupava els llocs directius de l\'ex\xc3\xa8rcit \xe2\x80\x94amb tres quartes parts en 1838\xe2\x80\x94 i a l\'esgl\xc3\xa9sia anglicana, al pas del segle\xc2\xa0xix al xx la meitat dels bisbes eren casats amb dones de l\'aristocr\xc3\xa0cia._NEWLINE_Una gran part de la classe treballadora (the lower class) tenia feina com treballadors dom\xc3\xa8stics. El 1851 al voltant de 1.900 persones realitzaven aquest tipus de tasques, el 1871 s\'acostaven al mig mili\xc3\xb3 i, a la fi de segle eren gaireb\xc3\xa9 dos milions i mig. Els altres treballadors es dividien en especialitzats, semi-especialitzats i no especialitzats, gaireb\xc3\xa9 en proporci\xc3\xb3 id\xc3\xa8ntica entre ells. L\'obrer no obtenia cap benefici de l\'expansi\xc3\xb3 capitalista, encara que com costat positiu els sous en general durant l\'\xc3\xa8poca de prosperitat i laissez faire i la seva lliure importaci\xc3\xb3 d\'aliments, es quadruplicaren. Per a les masses treballadores no existia cap protecci\xc3\xb3 social, excepte per la Llei de Pobres que seguia en vigor, encara que no resultava molt alentant.\n_START_SECTION_\nCreixement demogr\xc3\xa0fic i emigraci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa poblaci\xc3\xb3 d\'Anglaterra gaireb\xc3\xa9 es va duplicar, des dels 16,8 milions de 1851 als 30,5 de 1901. La poblaci\xc3\xb3 d\'Irlanda va disminuir r\xc3\xa0pidament, dels 8,2 milions de 1841 a menys de 4,5 milions l\'any 1901. Alhora, al voltant de 15 milions d\'emigrants van deixar el Regne Unit per establir-se a principalment als Estats Units, Canad\xc3\xa0 i Austr\xc3\xa0lia.\n_START_SECTION_\nArquitectura\n_START_PARAGRAPH_\nL\'ineludible sentit de la novetat va donar com a resultat un profund inter\xc3\xa8s per la relaci\xc3\xb3 entre la modernitat i la continu\xc3\xaftat cultural. El Renaixement G\xc3\xb2tic en l\'arquitectura va esdevenir una cosa cada vegada m\xc3\xa9s significativa durant el per\xc3\xadode, portant a la Batalla dels Estil-centre dels ideals G\xc3\xb2tic i Cl\xc3\xa0ssic. El disseny arquitect\xc3\xb2nic de Charles Barry del nou Palau de Westminster, que havia estat greument danyat en un incendi en 1834, es va construir seguint l\'estil medieval de Westminster Hall, part encara en peu de l\'edifici._NEWLINE_La meitat del segle va veure la Gran Exposici\xc3\xb3 de 1851, la primera Fira Mundial, la qual va mostrar les millors innovacions del segle. En el seu centre hi havia el Palau de Vidre, un enorme i modular edifici d\'estructura de vidre i acer, el primer del seu tipus. Va ser condemnat per Ruskin com el perfecte model de deshumanitzaci\xc3\xb3 mec\xc3\xa0nica en disseny per\xc3\xb2 m\xc3\xa9s tard va esdevenir el prototip de l\'Arquitectura Moderna._NEWLINE_Constitu\xc3\xafa una narraci\xc3\xb3 de la continu\xc3\xaftat cultural, en oposici\xc3\xb3 a la violenta separaci\xc3\xb3 de la revoluci\xc3\xb3 francesa, una comparaci\xc3\xb3 comuna al per\xc3\xadode, com van expressar Thomas Carlyle en La Revoluci\xc3\xb3 francesa: una hist\xc3\xb2ria i Charles Dickens en Hist\xc3\xb2ria de dues ciutats. L\'art g\xc3\xb2tic va ser tamb\xc3\xa9 defensat per John Ruskin, que va argumentar que exemplificava els valors comunals i socials, al contrari que el Classicisme, el qual ell considerava que real\xc3\xa7ava l\'estandarditzaci\xc3\xb3 mec\xc3\xa0nica.\n_START_SECTION_\nFotografia i arts visuals\n_START_PARAGRAPH_\nL\'aparici\xc3\xb3 de la fotografia, que va ser exhibida a la Gran Exposici\xc3\xb3, va conduir a importants canvis en l\'art victori\xc3\xa0. John Everett Millais va ser influ\xc3\xaft per la fotografia, especialment en el retrat de Ruskin, aix\xc3\xad com altres artistes prerafaelites. M\xc3\xa9s endavant va ser associat amb les t\xc3\xa8cniques impressionistes i el realisme social que van dominar els seg\xc3\xbcents anys del per\xc3\xadode en els treballs d\'artistes com Walter Sickert i Frank Holl.\n_START_SECTION_\nLiteratura\n_START_PARAGRAPH_\nEn el terreny literari, consisteix en una reacci\xc3\xb3 davant del moviment rom\xc3\xa0ntic angl\xc3\xa8s del primer quart de segle. Els nous escriptors rebutgen la fantasia rom\xc3\xa0ntica de lord Byron o Mary Shelley i busquen un nou realisme: el poeta Tennyson, els novel\xc2\xb7listes Thackeray i Dickens, el fil\xc3\xb2sof Carlyle encarnen els nous valors de l\'era.'