b"\n_START_ARTICLE_\nCapella de la Sang (Lleida)\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nDel conjunt de les edificacions, refetes en el segle XIX per l'arquitecte lleidat\xc3\xa0 Ag\xc3\xa0pit Lamarca, incl\xc3\xb2s sovint dins les tend\xc3\xa8ncies de gust neocl\xc3\xa0ssic, el m\xc3\xa9s rellevant \xc3\xa9s la portada renaixentista del mur lateral. Obra probablement del segon quart del segle XVI, ha estat atribu\xc3\xafda a Gil de Morlanes, col\xc2\xb7laborador de Dami\xc3\xa0 Forment. \xc3\x89s una portada constitu\xc3\xafda per dos cossos, el m\xc3\xa9s baix cont\xc3\xa9 l'obertura en arc de mig punt entre dues pilastres adossades que, igual que l'entaulament que sostenen, estan decorades amb grotescs i flanquejades per bandes ornamentades amb trofeus. Un escut a la clau de l'arc, medallons amb angelots als carcanyols i un motllurat geometrizant resseguint l'arcada, completen la decoraci\xc3\xb3 d'aquest cos baix. L'entaulament sost\xc3\xa9 el cos superior compost per tres forn\xc3\xadcules amb petxina separades per pilastres, que contenien sengles est\xc3\xa0tues de sants, segons testimonis fotogr\xc3\xa0fics de principis de segle. Al damunt, un front\xc3\xb3 triangular t\xc3\xa9 el seu interior la figura, de mig cos, de D\xc3\xa9u Pare. La transici\xc3\xb3 entre la diferent amplada dels dos nivells sobreposats es fa mitjan\xc3\xa7ant volutes zoom\xc3\xb2rfiques_NEWLINE_Aquesta obra lleidatana forma part d'un grup de portades catalanes del mateix tipus que la de l'avant-sala capitular i de Santa Maria la Vella, el claustre de la Seu Vella de Lleida, les dels Col\xc2\xb7legis de Tortosa (1564,1578 i1585) i la de Sarroca de Segri\xc3\xa0, que per a J. Garriga traslladen a Catalunya models d'ascend\xc3\xa8ncia castellano-aragonesa.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nLa Congregaci\xc3\xb3 de la Pur\xc3\xadssima Sang, adquir\xc3\xad el 1803 l'esgl\xc3\xa9sia del convent dels hospitalers de Sant Antoni de Vienne, que aleshores pass\xc3\xa0 a ser l'avui anomenat Oratori de la Sang. L'esmentat orde, mendicant hospitaler, s'establ\xc3\xad a Lleida a finals del segle XIII i aprofit\xc3\xa0 les construccions d'un hospital fundat a principis del mateix segle per Pere de D\xc3\xa9u. Ubicat extramurs, al peu de Gardeny, d\xc3\xb3na nom al que m\xc3\xa9s endavant seria raval de sant Antoni, i fou englobat dins les muralles el 1483. Els antonians hi residiren fins al 1788, any de l'extinci\xc3\xb3 de l'Institut. Tot i que els seus b\xc3\xa9ns passaren a altres institucions ben\xc3\xa8fiques l'esgl\xc3\xa9sia rest\xc3\xa0 oberta al culte."