b'\n_START_ARTICLE_\nSetge de Montsegur\n_START_SECTION_\nFonts\n_START_PARAGRAPH_\nPocs textos medievals parlen del setge de Montsegur, i cap no ho fa de manera exhaustiva._NEWLINE_La Cr\xc3\xb2nica de Guilhem de Pu\xc3\xa8glauren\xc3\xa7 \xc3\xa9s l\'\xc3\xbanica font narrativa que fa refer\xc3\xa8ncia, concisament, als esdeveniments del setge. Tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s l\'\xc3\xbanic text que introdueix detalls militars del transcurs de la campanya. Les cr\xc3\xb2niques de l\'inquisidor Guilhem de Pelhisson i del dominic\xc3\xa0 Gerard de Frachet tamb\xc3\xa9 en fan al\xc2\xb7lusi\xc3\xb3, tot i que en menor mesura. Per altra banda tamb\xc3\xa9 el trobem en mencions a les Cronologies desenvolupades a Sant Pau de Narbona i a l\'abadia de Berdoas._NEWLINE_Les fonts diplom\xc3\xa0tiques no ens aporten cap informaci\xc3\xb3 sobre el setge pr\xc3\xb2piament dit. L\'\xc3\xbanic document important per a l\'estudi dels esdeveniments \xc3\xa9s l\'homenatge que feu el 1245 Gui de Levis a Par\xc3\xads davant del rei, on s\'hi confirmava el retorn de Montsegur als dominis dels Levis despr\xc3\xa9s de la seva caiguda._NEWLINE_Tanmateix les fonts judicials han estat les m\xc3\xa9s valuoses. S\'han conservat 19 deposicions dels supervivents de Montsegur que van fer davant del tribunal de la Inquisici\xc3\xb3. Aquests testimonis de primera m\xc3\xa0 s\xc3\xb3n una font valuos\xc3\xadssima per entendre i reconstruir els deu mesos que va durar el setge._NEWLINE_Finalment l\'aportaci\xc3\xb3 de l\'arqueologia ha estat fonamental per a completar la informaci\xc3\xb3 escrita. Des del 1964 el GRAME (Groupe de Recherches Arch\xc3\xa9ologiques de Monts\xc3\xa9gur et ses Environs) s\'ha encarregat d\'excavar el jaciment en diverses campanyes que han perm\xc3\xa8s d\'entendre millor les diferents fases del setge.\n_START_SECTION_\nHistoriografia del setge\n_START_PARAGRAPH_\nL\'estudi del setge de Montsegur ha estat influenciat des de bon comen\xc3\xa7ament per imaginaris m\xc3\xadstics i esot\xc3\xa8rics que n\'han enterbolit el coneixement objectiu. Aquesta mitificaci\xc3\xb3 va ser producte de la interpretaci\xc3\xb3 lliure i rom\xc3\xa0ntica de les fonts per part d\'alguns historiadors del segle\xc2\xa0xix i la primera meitat del XX. _NEWLINE_L\'historiador i te\xc3\xb2leg alsaci\xc3\xa0 Charles Schmidt va ser el primer en fer refer\xc3\xa8ncia al setge des d\'un punt de vista historiogr\xc3\xa0fic. En la seva obra Histoire et doctrine de la secte des Cathares ou Albigeois, publicada entre els anys 1848 i 1849, Schmidt va utilitzar algunes fonts dels supervivents per a fer una breu pinzellada dels fets.  _NEWLINE_Ben aviat, per\xc3\xb2, la hist\xc3\xb2ria de Montsegur prendr\xc3\xa0 una dimensi\xc3\xb3 inusitada de la m\xc3\xa0 de Napol\xc3\xa9on Peyrat. Historiador del catarisme i bon coneixedor de les fonts, publicar\xc3\xa0 el 1870 la seva gran obra Histoire des Albigeois, en la qual dedicar\xc3\xa0 pr\xc3\xa0cticament tot el segon volum a parlar de Montsegur. Tot i aix\xc3\xad, Peyrat far\xc3\xa0 una interpretaci\xc3\xb3 lliure dels documents i ser\xc3\xa0 el creador de la llegenda d\'Esclarmonda i de les hist\xc3\xb2ries que han acabat relacionant els c\xc3\xa0tars i Montsegur amb el Sant Greal. Aquesta mistificaci\xc3\xb3 dels esdeveniments va tenir molts deixebles durant les d\xc3\xa8cades seg\xc3\xbcents i servir\xc3\xa0 de base perqu\xc3\xa8 els anys 1930, per exemple, l\'Alemanya nazi s\'interess\xc3\xa9s pel tema de la m\xc3\xa0 d\'Otto Rahn._NEWLINE_Ja al segle\xc2\xa0xx l\'estudi del setge de Montsegur viur\xc3\xa0 una nova dimensi\xc3\xb3, amb uns historiadors de base que comen\xc3\xa7aran a interpretar de manera cient\xc3\xadfica les fonts. La comprensi\xc3\xb3 del setge anir\xc3\xa0 de mica en mica prenent noves llums i investigadors com Fernand Niel o Yves Dossat n\'esdevindran referents destacats durant els anys 1940-1960. En aquesta l\xc3\xadnia \xc3\xa9s paradigm\xc3\xa0tica la publicaci\xc3\xb3 el 1957 de l\'obra d\'\xc3\xa8xit Le b\xc3\xbbcher de Monts\xc3\xa9gur de Zo\xc3\xa9 Oldenbourg, que, malgrat tractar-se d\'un estudi sobre el catarisme en termes generals, pren el setge i el seu desenlla\xc3\xa7 final com a referent. _NEWLINE_Durant la segona meitat de segle apareixeran una s\xc3\xa8rie d\'estudis que se centraran en la vida de Montsegur i els seus deu mesos de setge. El jurista i historiador Jean Duvernoy va ser un autor eminent pel que fa a traducci\xc3\xb3 de textos coetanis de la Croada contra els albigesos; cal destacar la seva traducci\xc3\xb3 al franc\xc3\xa8s de l\'original en llat\xc3\xad de les dinou declaracions conservades dels supervivents de Montsegur que van fer davant de la Inquisici\xc3\xb3._NEWLINE_Altres autors com Anne Brenon o Michel Roquebert tamb\xc3\xa9 s\'han interessat pel setge de Montsegur. Roquebert va dedicar tot el quart volum de la seva Epop\xc3\xa9e Cathare a parlar-ne, sent actualment l\'obra m\xc3\xa9s completa sobre el tema.\n_START_SECTION_\nMontsegur\n_START_PARAGRAPH_\nMontsegur pertanyia durant el segle XII a la fam\xc3\xadlia Perelha. El seu castell segurament estava en ru\xc3\xafnes el 1200. Cap el 1204, per alguna ra\xc3\xb3 desconeguda, el diaca c\xc3\xa0tar de Mirapeis, Raimon Mercier, va demanar a Ramon de Perelha la reconstrucci\xc3\xb3 del castell. S\'ha suposat que la jerarquia c\xc3\xa0tara, preveient els esdeveniments que vindrien, va voler disposar d\'un refugi._NEWLINE_Cap el 1230, poc despr\xc3\xa9s que la signatura del tractat de Meaux (1229) hagu\xc3\xa9s ensorrat les esperances d\'alliberament del pa\xc3\xads, el bisbe c\xc3\xa0tar de Tolosa Gilabert de Castres va demanar al senyor Ramon de Perelha l\xe2\x80\x99autoritzaci\xc3\xb3 per fer de Montsegur la capital de l\'esgl\xc3\xa9sia dels Bons Homes. A partir d\'aquell moment el lloc esdev\xc3\xa9 la resid\xc3\xa8ncia i refugi de la jerarquia c\xc3\xa0tara del Tolos\xc3\xa0 i el Ras\xc3\xa8s i en el seu centre d\'operacions. Tamb\xc3\xa9 esdevindr\xc3\xa0 la resid\xc3\xa8ncia permanent o temporal de cavallers fa\xc3\xafdits i de nombroses persones que venien a visitar els religiosos._NEWLINE_Un d\'aquests cavallers fa\xc3\xafdits ser\xc3\xa0 Pere Roger, senyor desposse\xc3\xaft de Mirapeis i cos\xc3\xad del mateix Ramon de Perelha. Pere Roger es convertir\xc3\xa0 en el cap militar de la pla\xc3\xa7a de Montsegur.\n_START_SECTION_\nLa revolta Trencavell\n_START_PARAGRAPH_\nL\'estiu de l\'any 1240 Ramon Trencavell, fill del comte Ramon Roger assassinat a Carcassona el 1209, va creuar els Pirineus al capdavant d\'un ex\xc3\xa8rcit de fa\xc3\xafdits occitans, tot ells exiliats a la Corona d\'Arag\xc3\xb3. Disposat a recuperar els territoris del seu pare, va marxar sobre Carcassona, que va assetjar a partir del mes de setembre. Tanmateix no va aconseguir que la ciutat capitul\xc3\xa9s i es va veure obligat a aixecar-ne el setge quan l\'octubre van arribar els refor\xc3\xa7os del rei de Fran\xc3\xa7a._NEWLINE_Assetjat, aquest cop ell i els fa\xc3\xafdits, a Mont-real van negociar una pau honorable amb els oficials reials, que els va permetre tornar a creuar els Pirineus amb tot el seu bagatge.\n_START_SECTION_\nLa revolta de Ramon VII\n_START_PARAGRAPH_\nL\'any 1241 el comte de Tolosa es va afegir a una gran alian\xc3\xa7a contra el rei de Fran\xc3\xa7a que inclo\xc3\xafa, a part dels principals senyors llenguadocians, la Corona d\'Arag\xc3\xb3 i el regnes de Castella, Navarra i d\'Anglaterra. _NEWLINE_El maig de 1242 un escamot de fa\xc3\xafdits de Montsegur va protagonitzar la massacre dels inquisidors que s\'allotjaven a Avinhonet, donant un tret de sortida simb\xc3\xb2lic a la nova rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3._NEWLINE_Les conquestes es van succeir de pressa i Ramon VII va recuperar Carcassona, el Menerb\xc3\xa8s, el Ras\xc3\xa8s i la senyoria de Mirapeis, podent entrar a Narbona el 8 d\'agost d\'aquell mateix any. Tot i aix\xc3\xad els aliats del comte de Tolosa no van ser capa\xc3\xa7os de contenir les accions militars i diplom\xc3\xa0tiques del rei de Fran\xc3\xa7a. Enric III d\'Anglaterra va ser ven\xc3\xa7ut a Taillebourg i la coalici\xc3\xb3 aliada es va esfondrar._NEWLINE_Novament ven\xc3\xa7ut, Ramon VII va signar el gener del 1243 a Lorris un nou tractat de pau on es confirmaven els compromisos establerts a Meaux-Par\xc3\xads el 1229.\n_START_SECTION_\nEl concili de Besiers\n_START_PARAGRAPH_\nUna de les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies d\'aquesta nova desfeta va ser la celebraci\xc3\xb3 el 18 d\'abril de 1243, a Besiers, d\'un concili cat\xc3\xb2lic que va reunir les grans autoritats de la regi\xc3\xb3. Hi van ser presents tant el comte de Tolosa Ramon VII com els arquebisbes de Narbona i Arle, els bisbes de Tolosa, Lodeva, Agde, Nimes, Carpentr\xc3\xa0s, Marsella, Rod\xc3\xa9s, Albi, Agen i Caors i els abats dels grans monestirs del Llenguadoc. L\'objectiu era intensificar la lluita contra l\'heretgia i respondre a la massacre dels inquisidors a Avinhonet per a castigar-ne els autors. La campanya contra Montsegur va n\xc3\xa9ixer de les conclusions del concili, conscients que qualsevol lluita contra els c\xc3\xa0tars seria in\xc3\xbatil mentre exist\xc3\xads aquest refugi. Hugues des Arcis, senescal de Carcassona, present tamb\xc3\xa9 al concili de Besiers, va ser la persona encarregada de mobilitzar un ex\xc3\xa8rcit per prendre Montsegur.\n_START_SECTION_\nEl setge\n_START_PARAGRAPH_\nLa f\xc3\xb3rmula que apareix sovint en les deposicions dels supervivents anomenant l\'ex\xc3\xa8rcit assetjant com de "l\'Esgl\xc3\xa9sia i el Rei" demostra que l\'expedici\xc3\xb3 de Montsegur va ser considerada una croada. Per la seva banda Pere Amiel, arquebisbe de Narbona, es va erigir en el cap espiritual de l\'expedici\xc3\xb3, fet que confirma la concepci\xc3\xb3 de croada per a aquesta campanya militar.\n_START_SECTION_\nPreparatius\n_START_PARAGRAPH_\nHugues des Arcis va reclutar sobretot homes del pa\xc3\xads per assetjar Montsegur, tot i que sabem que tamb\xc3\xa9 va anar a buscar efectius a Autvilar (Gascunya) o Cauvi\xc3\xa7on, prop de Nimes. Va proclamar la cavalcada en nom del rei, servei militar obligatori que deixava a batlles i veguers assegurar la lleva de soldats. A l\'Albig\xc3\xa8s el reclutament va anar a c\xc3\xa0rrec del bisbe d\'Albi Durand de Belcaire, qui va aplegar una petita host. Tot i que la xifra exacta de soldats de l\'host atacant \xc3\xa9s desconeguda, \xc3\xa9s segur que superava el miler i alguns autors arriben a xifrar-la en 6.000 o fins i tot 10.000 homes._NEWLINE_Pel que fa als assetjats, se sap pels testimonis dels supervivents que Pere Roger de Mirapeis va preparar la defensa a consci\xc3\xa8ncia. Va demanar refor\xc3\xa7os a tots aquells que simpatitzaven amb la causa i material militar, com ara perpunts, ballestes o cordes per al funcionament de m\xc3\xa0quines d\'artilleria. En total, s\'estima que unes 400 persones vivien al castell a l\'inici del setge. Tot i aix\xc3\xb2, nom\xc3\xa9s un centenar, o menys, eren soldats._NEWLINE_Un mes despr\xc3\xa9s de la celebraci\xc3\xb3 del concili de Besiers la tropa d\'Hugues des Arcis, del bisbe d\'Albi i de l\'arquebisbe de Narbona va establir el setge al voltant de la muntanya on es refugiaven c\xc3\xa0tars i fa\xc3\xafdits. Era a finals de maig de 1243.\n_START_SECTION_\nPrimers combats\n_START_PARAGRAPH_\nMalgrat les condicions d\'inaccessibilitat de la muntanya sabem que durant els primers mesos de setge (maig-octubre) l\'ex\xc3\xa8rcit assetjant va intentar entrar a Montsegur per la for\xc3\xa7a. Es tracta d\'una s\xc3\xa8rie de combats ocorreguts al vessant sud de la muntanya, just per on s\'accedeix avui en dia a les ru\xc3\xafnes del castell. Totes aquestes temptatives van fracassar. Les fonts ens han aportat quatre noms de defensors que van morir durant aquests primers combats: l\'escuder d\'Arnau Roger de Mirapeis, Ramon de Ventenac, i els sergents Sicart de Puivert, Guilhem de Gironda i Guilhem Claret. \xc3\x89s probable que aquests combats s\'allarguessin tot l\'estiu, ja que els testimonis asseguren que Guilhem Claret va morir el mes d\'octubre.  _NEWLINE_Per la seva banda Pere Roger de Mirapeis no va deixar de mantenir correspond\xc3\xa8ncia amb els seus contactes situats a l\'exterior. La preocupaci\xc3\xb3 de la guarnici\xc3\xb3 de Montsegur eren les gestions que estava duent a terme el comte Ramon VII de Tolosa, de qui en confiaven ajuda. L\'esperan\xc3\xa7a de l\'arribada d\'aquesta ajuda es va mantenir fins al final del setge. Les circumst\xc3\xa0ncies no obstant no jugaven a favor dels assetjats, ja que el comte de Tolosa estava excomunicat i en aquells moments era a It\xc3\xa0lia per intervenir en els conflictes entre el papa i l\'emperador.\n_START_SECTION_\nDesenlla\xc3\xa7\n_START_PARAGRAPH_\nLa caiguda de Montsegur va significar un cop molt dur pel catarisme, ja que all\xc3\xad s\'hi trobava la seva alta jerarquia, que va morir a la foguera. Per altra banda va ser tamb\xc3\xa9 un dels darrers episodis b\xc3\xa8l\xc2\xb7lics de la croada albigesa i de la resist\xc3\xa8ncia del Llenguadoc enfront de la invasi\xc3\xb3 francesa. Les darreres ciutadelles en resistir, Querb\xc3\xbas i Niort, van caure el 1255 i molts s\'exiliaran a la Llombardia. Sense refugi i cada cop m\xc3\xa9s perseguit, el catarisme al Llenguadoc s\'anir\xc3\xa0 dissipant fins a desapar\xc3\xa8ixer del tot durant la primera meitat del segle\xc2\xa0xiv._NEWLINE_El castrum de Montsegur va ser lliurat a Guy de Levis, senyor de Mirapeis per dret de conquesta. Les cases que conformaven el petit poble c\xc3\xa0tar a dalt de la muntanya van ser arrasades i al seu lloc, a finals del segle\xc2\xa0xiii, s\'hi va bastir el castell que encara podem veure avui en dia. _NEWLINE_La primavera de 1960, sota iniciativa de la Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 du Souvenir et des Etudes Cathares i la direcci\xc3\xb3 de D\xc3\xa9odat Roch\xc3\xa9, es va erigir al peu de la muntanya un monument commemoratiu en record de les persones cremades el 16 de mar\xc3\xa7 de 1244.'