b"\n_START_ARTICLE_\nProven\xc3\xa7a\n_START_SECTION_\nGeografia\n_START_PARAGRAPH_\nEls departaments pertanyents a l'antic reialme (annexat a Fran\xc3\xa7a per Llu\xc3\xads XI) i antiga prov\xc3\xadncia reial francesa van ser inclosos dins la regi\xc3\xb3 administrativa de Proven\xc3\xa7a-Alps-Costa d'Atzur (Proven\xc3\xa7a-Aups-C\xc3\xb2sta d'Azur, en occit\xc3\xa0), la qual engloba els departaments dels Alps de l'Alta Proven\xc3\xa7a (04), dels Alts Alps (05), dels Alps mar\xc3\xadtims (06), de les Boques del Roine (13), del Var (83) i del Valclusa (84). Culturalment i hist\xc3\xb2ricament, tamb\xc3\xa9 podem considerar que la part sud dels departaments de l'Ardecha (tamb\xc3\xa9 Ardecha, en occit\xc3\xa0) (07) i de la Droma (26) (Droma, en occit\xc3\xa0) i la part est del Gard (30) (tamb\xc3\xa9 Gard, en occit\xc3\xa0) s\xc3\xb3n proven\xc3\xa7als.\n_START_SECTION_\nClima i topografia\n_START_PARAGRAPH_\nLa Proven\xc3\xa7a \xc3\xa9s una regi\xc3\xb3 amb un clima privilegiat, beneficiat per la influ\xc3\xa8ncia de la Mediterr\xc3\xa0nia, amb estius calorosos i secs. Els hiverns s\xc3\xb3n suaus prop de la costa, generalment humits a l'est, per\xc3\xb2 s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s rudes al nord. La vegetaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s de tipus mediterrani i la sequera d'estiu fa d'aquesta zona un lloc vulnerable als incendis.\n_START_SECTION_\nLlengua\n_START_PARAGRAPH_\nLa llengua pr\xc3\xb2pia de la Proven\xc3\xa7a \xc3\xa9s la llengua d'Oc (tamb\xc3\xa9 anomenada llengua occitana), branca oriental del sud-occit\xc3\xa0, la qual compr\xc3\xa8n tamb\xc3\xa9 el llenguadoci\xc3\xa0. El proven\xc3\xa7al i el ni\xc3\xa7ard s\xc3\xb3n les variants locals d'aquesta llengua d'Oc. Parlada per unes 500.000 persones i entesa per diversos milions, la llengua d'Oc a Proven\xc3\xa7a s'est\xc3\xa0 renovant actualment. El 2003, el Consell Regional va votar una moci\xc3\xb3 que afirmava que la llengua occitana \xc3\xa9s la llengua pr\xc3\xb2pia de Proven\xc3\xa7a. Fins al segle XIX, el terme proven\xc3\xa7al, associat als trobadors, designava tota la llengua d'Oc. El 1854, entorn de Frederic Mistral, es forma el Felibritge, associaci\xc3\xb3 liter\xc3\xa0ria que pren com a objectiu la renaixen\xc3\xa7a nacional del Mi\xc3\xa8gjorn per a la literatura i particularment la poesia._NEWLINE_L'Institut d'Estudis Occitans i el Felibritge asseguren avui l'essencial del treball de recuperaci\xc3\xb3 ling\xc3\xbc\xc3\xadstica, a Proven\xc3\xa7a, com al conjunt de l'Occit\xc3\xa0nia.\n_START_SECTION_\nAntiguitat\n_START_PARAGRAPH_\nS'han trobat restes que demostren la pres\xc3\xa8ncia de tribus n\xc3\xb2mades i poblaments humans a la Proven\xc3\xa7a des de fa 300.000 anys. Foren els mercaders fenicis i grecs qui hi van introduir la vinya, avui tan important._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s del pas dels celtes, dits tamb\xc3\xa9 l\xc3\xadgurs o celtol\xc3\xadgurs, el litoral proven\xc3\xa7al va ser colonitzat pels grecs cap a l'any 600 aC; uns mariners grecs de Focea s'instal\xc2\xb7len a Marsella (en grec, Massalia; en llat\xc3\xad, Massilia). Tamb\xc3\xa9 poblaren Ni\xc3\xa7a, Arle, Agde, Canes i el sud de Nimes._NEWLINE_Deu el seu nom a l'\xc3\xa8poca romana que la coneixia com a Provincia (una de les primeres \xc3\xa0rees conquerides per Roma a fora d'It\xc3\xa0lia). Provincia va formar part de la G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia Transalpina (\xc3\xa9s a dir m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 dels Alps, per als romans), rebatejada G\xc3\xa0l\xc2\xb7lia narbonesa (del nom de la capital de la prov\xc3\xadncia romana, Narbona) al segle I aC._NEWLINE_El cristianisme arribava a Proven\xc3\xa7a molt aviat i la regi\xc3\xb3 era ja extensament cristianitzada al segle III, amb nombrosos monestirs i esgl\xc3\xa9sies. Proven\xc3\xa7a va comen\xc3\xa7ar el declivi per les seq\xc3\xbceles de la caiguda de l'Imperi Rom\xc3\xa0, patint nombroses invasions: visigots al segle V, els francs en el segle VI i els \xc3\xa0rabs al segle VIII, aix\xc3\xad com atacs de pirates de berbers i eslaus.\n_START_SECTION_\nCasal de Barcelona\n_START_PARAGRAPH_\nEl 3 de febrer de 1112, Dol\xc3\xa7a de Proven\xc3\xa7a, filla de Gerbert de Gavald\xc3\xa0 i de Gerberge de Proven\xc3\xa7a, es casa a Arle amb Ramon Berenguer III, comte de Barcelona, al qual ced\xc3\xad tots els seus territoris. El regnat del seu fill, Berenguer Ramon I de Proven\xc3\xa7a, es caracteritz\xc3\xa0 per les lluites pel poder a Proven\xc3\xa7a amb la fam\xc3\xadlia dels Baus. A la seva mort en una ofensiva contra G\xc3\xa8nova (1144), Ramon Berenguer III rebia el comtat de Proven\xc3\xa7a. El seu regnat tamb\xc3\xa9 es vei\xc3\xa9 enterbolit amb la lluita amb la fam\xc3\xadlia de Baus, i arrib\xc3\xa0 a perdre el comtat. Per\xc3\xb2, el seu oncle, Ramon Berenguer IV de Barcelona, el va restablir al tron l'any 1147. Les lluites amb la fam\xc3\xadlia de Baus varen continuar fins al 1162, data de la seva rendici\xc3\xb3. Dol\xc3\xa7a II de Proven\xc3\xa7a, a la mort del seu pare, hereta el comtat (1166), per\xc3\xb2 es trob\xc3\xa0 amb l'oposici\xc3\xb3 del cos\xc3\xad del seu pare, el comte de Barcelona Alfons I el Cast, que el reclam\xc3\xa0 per a ell en veure que Ramon Berenguer III de Proven\xc3\xa7a no deixava hereus per l\xc3\xadnia masculina._NEWLINE_L'any 1167, Alfons el Cast va obtenir el comtat. Per conservar Proven\xc3\xa7a, va caldre v\xc3\xa8ncer els al\xc3\xa7aments atiats a la Camarga i a Argen\xc3\xa7a pels partidaris de Ramon V de Tolosa, els quals dominaven la pla\xc3\xa7a forta d'Albaron, recuperada per la facci\xc3\xb3 barcelonina amb l'ajuda de la flota genovesa; el 1167, amb el suport dels vescomtes de Montpeller, de l'episcopat proven\xc3\xa7al i de la casa de Baus, que havia abandonat la seva anterior pol\xc3\xadtica antibarcelonina, els regents catalanoaragonesos van poder considerar consolidat el domini sobre Proven\xc3\xa7a. Malgrat tot, el casal de Tolosa va continuar actuant en terres proven\xc3\xa7als fins que, el 1176, Alfons el Cast concert\xc3\xa0 la pau de Tarasc\xc3\xb3 amb Ramon V, en qu\xc3\xa8, a canvi del pagament de trenta mil marcs d'argent, el comte de Tolosa renunciava a les seves pretensions sobre Proven\xc3\xa7a, el Gavald\xc3\xa0 i el Carlad\xc3\xa8s. Aquesta pau result\xc3\xa0 de l'enfortiment a Occit\xc3\xa0nia de la posici\xc3\xb3 d'Alfons el Cast, el qual, entre 1168 i 1173, aprofitant el conflicte de Ramon V amb Enric II d'Anglaterra, va aconseguir el vassallatge de molts senyors occitans, gr\xc3\xa0cies a la seva condici\xc3\xb3 d'aliat d'Enric II._NEWLINE_El 1173, Alfons I confi\xc3\xa0 el comtat al seu germ\xc3\xa0 Ramon Berenguer IV de Proven\xc3\xa7a, que fou assassinat el 5 d'abril de 1181 pels soldats d'Ademar de Murviel en la guerra que enfrontava els senyors de Llenguadoc i els mateixos catalans contra el comte de Tolosa. Aleshores, Alfons I confi\xc3\xa0 el comtat a San\xc3\xa7. Per\xc3\xb2, el 1185 fou desposse\xc3\xaft per Alfons despr\xc3\xa9s de signar un tractat de pau amb la casa de Tolosa, i pass\xc3\xa0 a mans dels seu nebot Alfons II de Proven\xc3\xa7a._NEWLINE_Ramon Berenguer V de Proven\xc3\xa7a fou nomenat comte de Proven\xc3\xa7a als nou anys, per\xc3\xb2 no fou fins a l'any 1219 quan la seva mare li ced\xc3\xad els comtats de Forcalquier i de Proven\xc3\xa7a. El 5 de juny de 1219 es va casar amb Beatriu de Savoia; amb aquest matrimoni, Proven\xc3\xa7a deixa de ser catalana, del casal de Barcelona, per esdevenir francesa, de la dinastia d'Anjou. Ramon Berenguer V mor\xc3\xad el 19 d'agost de 1245.\n_START_SECTION_\nRegnat franc\xc3\xa8s\n_START_PARAGRAPH_\nL'11 de maig de 1258, pel tractat de Corbeil, la filla de Jaume I, Elisabet, es casaria amb Felip, hereu de Llu\xc3\xads IX; el rei franc\xc3\xa8s, com a hereu de Carlemany, renunciava als drets sobre els comtats catalans; i Jaume I renunciava a la Fenolleda i Perapertus\xc3\xa8s, amb el castell de Puilloren\xc3\xa7, el castell de Fenollet, el Castellfisel, el castell de Perapertusa i el castell de Querb\xc3\xbas; a m\xc3\xa9s, va renunciar als seus drets sobre Tolosa, Sant G\xc3\xa8li, Carc\xc3\xad, Narbona, Albig\xc3\xa8s, Carcasson\xc3\xa8s (rebuts en feu de Tolosa el 1213), Ras\xc3\xa8s, Besiers, Lauragu\xc3\xa8s, Termen\xc3\xa8s i Menerb\xc3\xa8s (enfeudats el 1179 a Roger III de Besiers); a Agde i Nimes (llur vescomte es reconeixia feudatari del rei catal\xc3\xa0 des de 1112), i Roergue, Millau i Gavald\xc3\xa0 (drets derivats de l'her\xc3\xa8ncia de Dol\xc3\xa7a de Proven\xc3\xa7a). Restaven el vescomtat de Carlat o Carlad\xc3\xa8s i la senyoria de Montpeller amb la baronia d'Omelad\xc3\xa8s. La ren\xc3\xbancia als drets feudals sobre Foix va ser rebutjada pel rei en ratificar el document el 16 de juliol del 1258. El 17 de juliol, el rei va renunciar als drets a Proven\xc3\xa7a en favor de Margarida, filla de Ramon Berenguer V, i esposa del rei franc\xc3\xa8s. _NEWLINE_El tractat de Corbeil fou el final d'un possible estat catal\xc3\xa0-occit\xc3\xa0. Els reis de Fran\xc3\xa7a, per\xc3\xb2, van continuar sent hostils i, el 1272, el rei va haver de fortificar el Sabart\xc3\xa8s, amena\xc3\xa7at pels francesos."