b"\n_START_ARTICLE_\nPogonomelomys\n_START_SECTION_\nDistribuci\xc3\xb3 i h\xc3\xa0bitat\n_START_PARAGRAPH_\nAquests rosegadors viuen a Nova Guinea, on el seu h\xc3\xa0bitat s\xc3\xb3n les selves tropicals, des del nivell del mar fins als 1.400 d'al\xc3\xa7ada.\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEs tracta de rosegadors de mida mitjana, amb una longitud corporal de 13 a 19 cent\xc3\xadmetres, una cua que mesura de 14 a 21 cent\xc3\xadmetres i un pes que oscil\xc2\xb7la entre 75 i 110 grams. El seu pelatge \xc3\xa9s de color marr\xc3\xb3 a la part superior i blanc a la part inferior. Les mans i els peus s\xc3\xb3n de color groguenc. El cap \xc3\xa9s curt i ample. La cua \xc3\xa9s pr\xc3\xa8nsil.\n_START_SECTION_\nEcologia\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xb3n animals solitaris i arboris, que no solen baixar a terra. Per descansar, es retiren als nius, els quals construeixen en forats als arbres.\n_START_SECTION_\nTaxonomia\n_START_PARAGRAPH_\nOriginalment aquest g\xc3\xa8nere va ser considerat un subg\xc3\xa8nere de Melomys. Posterior autors van elevar Pogonomelomys al rang de g\xc3\xa8nere. Durant molt anys, el g\xc3\xa8nere, que actualment est\xc3\xa0 format per dues esp\xc3\xa8cies, estava format per una tercera esp\xc3\xa8cie. El 1990, Menzies va separar P. sevia, traslladant-la al seu propi g\xc3\xa8nere Abeomelomys._NEWLINE_El 1981, Musser va situar el g\xc3\xa8nere dins la divisi\xc3\xb3 Pogonomys. En posteriors estudis, Lecompte et al el van col\xc2\xb7locar dins la tribu dels hidrominis.\n_START_SECTION_\nEstat de conservaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nSegons la UICN, cap de les dues esp\xc3\xa8cies del g\xc3\xa8nere est\xc3\xa0 en perill."