b"\n_START_ARTICLE_\nEmp\xc3\xbaries\n_START_SECTION_\nEstructura\n_START_PARAGRAPH_\nEl jaciment, excavat nom\xc3\xa9s parcialment, es pot dividir en quatre parts, d'ocupacions successives, situades a l'entorn d'un port natural: la primera fundaci\xc3\xb3 grega, situada en una pen\xc3\xadnsula (avui Sant Mart\xc3\xad d'Emp\xc3\xbaries), anomenada pels arque\xc3\xb2legs palai\xc3\xa0polis ('ciutat vella'); la ciutat grega a terra ferma, a la vora del mar, dita ne\xc3\xa0polis ('ciutat nova'); la ciutat romana, situada a l'oest de la ne\xc3\xa0polis, i restes d'un poblat ib\xc3\xa8ric dels indigets, fins avui encara no localitzat arqueol\xc3\xb2gicament._NEWLINE_La ciutat estava emmurallada i les muralles es van refer en diversos moments. Al centre de la ne\xc3\xa0polis, hi ha la pla\xc3\xa7a o \xc3\xa0gora. Nom\xc3\xa9s es conserva una porta d'acc\xc3\xa9s a la ciutat, al sud, flanquejada per dues torres quadrades. Els carrers eren irregulars i adaptats al terreny natural. Al costat de la pla\xc3\xa7a, hi havia una Estoa (edifici per a transaccions mercantils). La ciutat tenia diversos temples, que es creu que estaven dedicats a Zeus-Serapis i Asclepi (Esculapi), seguint la tradici\xc3\xb3 focea d'altres col\xc3\xb2nies com Velia i Marsella. _NEWLINE_La ciutat romana estava envoltada d'una muralla de formig\xc3\xb3 de cal\xc3\xa7 encofrat sobre dues fileres de pedres gegantines. Tenia una gran pla\xc3\xa7a f\xc3\xb2rum porticada, amb diversos temples i botigues, i uns grans banys p\xc3\xbablics. Fora la muralla, hi havia un amfiteatre i un gimn\xc3\xa0s o palestra. Al sud de la Ne\xc3\xa0polis, s'han trobat diverses restes d'usos industrials i, en especial, relacionades amb treballs metal\xc2\xb7l\xc3\xbargics. Es coneixen diverses necr\xc3\xb2polis al voltant de la ciutat.\n_START_SECTION_\nPalai\xc3\xa0polis\n_START_PARAGRAPH_\nL'antiga petita pen\xc3\xadnsula on hi havia la Palai\xc3\xa0polis es troba avui dia unida a terra ferma. En aquesta antiga pen\xc3\xadnsula, avui es troba el poble medieval de Sant Mart\xc3\xad d'Emp\xc3\xbaries, mentre que la part que abans fou l'antic port grec i que fou enterrada per sediments es troba ocupada per horts. Aquesta zona amb prou feines ha estat excavada, ja que des de l'antiguitat ha estat habitada. Sembla que, despr\xc3\xa9s de la fundaci\xc3\xb3 de la Ne\xc3\xa0polis, la Palai\xc3\xa0polis es f\xc3\xa9u servir com a Acr\xc3\xb2poli (fortalesa i temple). Estrab\xc3\xb3 parl\xc3\xa0 d'un temple dedicat a \xc3\x80rtemis que es trobava en aquesta illa.\n_START_SECTION_\nNe\xc3\xa0polis\n_START_PARAGRAPH_\nEn aquesta part, es troben els edificis m\xc3\xa9s representatius de la ciutat. Fou fundada a la primera meitat del segle VII aC, conv\xc3\xa9 tenir en compte que gaireb\xc3\xa9 tot el que s'observa a primer cop d'ull correspon a les \xc3\xa8poques republicana i imperial, i fins i tot al comen\xc3\xa7ament de l'alta edat mitjana. Per aix\xc3\xb2, el que \xc3\xa9s estrictament grec, tant de les \xc3\xa8poques arcaica i cl\xc3\xa0ssica com de l'\xc3\xa8poca hel\xc2\xb7len\xc3\xadstica, es troba al subs\xc3\xb2l i nom\xc3\xa9s \xc3\xa9s visible en certs sondeigs realitzats abans del 1939, a les zones excavades a partir dels anys 80, especialment a la zona sud de la ciutat i a la zona nord de la ne\xc3\xa0polis, excavada a partir del 2005.\n_START_SECTION_\nMuralles i edificis defensius\n_START_PARAGRAPH_\nLa ne\xc3\xa0polis consistia en un recinte emmurallat formant un rectangle molt irregular de 200 x 130m; el port se situava al nord. El sud de la ne\xc3\xa0polis est\xc3\xa0 delimitat per una muralla amb aparell ciclopi, constru\xc3\xafda durant la segona meitat del segle II aC, i gran part dels blocs de calc\xc3\xa0ria que la formen, provinents d'una muralla grega anterior del segle IV aC, s'han trobat a uns vint-i-cinc metres cap a l'interior de la ciutat. En despla\xc3\xa7ar la muralla, les pedres van servir, com s'ha comentat, per a construir la nova muralla exterior, mentre que el que en qued\xc3\xa0 fou sepultat sota una gran aportaci\xc3\xb3 de terra que va fer pujar el nivell de la ciutat considerablement._NEWLINE_La muralla es despla\xc3\xa7\xc3\xa0 el segle II aC, segurament a causa de la necessitat de guanyar espai per a construir un conjunt de nous temples. La nova muralla, la del segle II aC, est\xc3\xa0 flanquejada per dues torres quadrangulars i l'angle sud-occidental estava protegit per un important baluard. Si b\xc3\xa9 s'ha comentat l'exist\xc3\xa8ncia d'una muralla del segle IV aC i una altra del segle II aC, diverses intervencions arqueol\xc3\xb2giques han constatat l'exist\xc3\xa8ncia d'un parapet o protoeixisma de la segona meitat del segle III aC, que actualment es troba sota el recinte de Serapis, que evitaria que la maquin\xc3\xa0ria de guerra s'aprop\xc3\xa9s a la muralla._NEWLINE_Quant a la muralla que tancava la ne\xc3\xa0polis per l'oest, s'ha documentat l'exist\xc3\xa8ncia d'una torre de vigil\xc3\xa0ncia o talaia de gran mida, que ha estat datada del segle V aC, aquesta fortificaci\xc3\xb3 i la torre del segle V aC trobada a la zona sud de la ciutat degueren formar part d'un complex defensiu anterior a l'edificaci\xc3\xb3 de la muralla del segle IV aC. Finalment, el mur de l'oest separava la ne\xc3\xa0polis de la ciutat ib\xc3\xa8rica d'Indika.\n_START_SECTION_\nEl recinte d'Asclepi\n_START_PARAGRAPH_\nA l'espai guanyat amb l'ampliaci\xc3\xb3 de la muralla cap al sud de la ciutat el segle II aC es constru\xc3\xafren diverses construccions de car\xc3\xa0cter religi\xc3\xb3s que, en part, poden ser identificades amb un Asklepieion; amb l'ampliaci\xc3\xb3 de la muralla, el primitiu recinte d'Asclepi, del segle IV aC, es va modificar completament, i va quedar a partir aleshores dins els murs. L'Asklepieion era un centre terap\xc3\xa8utic i religi\xc3\xb3s consagrat al d\xc3\xa9u Asclepi._NEWLINE_El recinte sembla que estava compost pels tres temples que es troben a l'oest del conjunt, al costat d'unes cisternes, un pou i un edifici porticat o aditon, un edifici on els malalts experimentaven el somni sagrat o incubaci\xc3\xb3) a partir del qual els sacerdots establien el tractament terap\xc3\xa8utic que calia seguir. Quant a les cisternes, eren el lloc on s'emmagatzemava l'aigua necess\xc3\xa0ria per a dur a terme els ritus de purificaci\xc3\xb3 als quals s'havia de sotmetre el malalt, i el pou obert potser contenia les serps consagrades al d\xc3\xa9u.\n_START_SECTION_\nEl recinte de Serapis\n_START_PARAGRAPH_\nA mitjan segle II aC, al mateix temps que es constru\xc3\xafa la muralla externa de la ciutat i es demolien la muralla grega del segle IV aC i el parapet del segle III aC, a Emp\xc3\xbaries es va decidir construir una pla\xc3\xa7a porticada en l'espai guanyat en despla\xc3\xa7ar la muralla. M\xc3\xa9s endavant, probablement en la primera meitat del segle I aC, aquesta va tenir una important transformaci\xc3\xb3, en ser constru\xc3\xaft a la seva zona occidental un temple tetr\xc3\xa0stil, d\xc3\xb2ric i amb escales laterals, consagrat segurament a la divinitat de Serapis. Per l'exist\xc3\xa8ncia d'aquest recinte a Serapis, es pressuposa la import\xc3\xa0ncia que van tenir a Emp\xc3\xbaries en els per\xc3\xadodes hel\xc2\xb7len\xc3\xadstic i republic\xc3\xa0, els cultes procedents del Mediterrani oriental, segurament per l'arribada de mercaders d'Orient, que van aprofitar l'exist\xc3\xa8ncia d'una ciutat portu\xc3\xa0ria, oberta a l'exterior, per a establir-s'hi i transformar-la als segles II i I aC, en un empori comercial i cultural de gran influ\xc3\xa8ncia.\n_START_SECTION_\nCiutat romana\n_START_PARAGRAPH_\nEn ple context b\xc3\xa8l\xc2\xb7lic, i alertats pels grecs, els romans desembarcaren les seves legions al port de la ciutat grega d'Emp\xc3\xb2rion al 218 a.C per iniciar un periple peninsular que els permetria derrotar la rereguarda de l'ex\xc3\xa8rcit cartagin\xc3\xa8s. Aquest episodi, que convertiria Emp\xc3\xbaries en la porta d'entrada dels romans a la Pen\xc3\xadnsula, fou tamb\xc3\xa9 l'inici de la conquesta i romanitzaci\xc3\xb3 del territori peninsular, conegut com a Hisp\xc3\xa0nia._NEWLINE_L'any 195 aC, amb el C\xc3\xb2nsul Cat\xc3\xb3 i les seves legions ,els romans van haver de tornar a Emp\xc3\xbaries i instal\xc2\xb7lar-hi un campament militar al nord-est de la Ne\xc3\xa0polis, a uns 3 Kms, en el lloc on popularment es coneix com a Estany de la Poma,a la zona de Riells,  per sufocar les constants revoltes indigets del Nordoest, de les zones de la garrotxa i Ripoll\xc3\xa9s sobretot, que tenien lloc en contra de l'ocupaci\xc3\xb3 romana. Un cop pacificat el territori, les terres foren cedides als soldats veterans de Juli C\xc3\xa8sar, que fundaren el municipi rom\xc3\xa0 d'Emporiae. Aquest, que tingu\xc3\xa9 el seu per\xc3\xadode d'esplendor en \xc3\xa8poca imperial i que s'annexion\xc3\xa0 l'antiga ciutat grega d'Emp\xc3\xb2rion (Ne\xc3\xa0polis) fou abandonat al segle III dC. Actualment, la ciutat es troba parcialment excavada (s'ha excavat prop del 20\xc2\xa0% de la seva superf\xc3\xadcie total), i \xc3\xa9s possible visitar espais com el f\xc3\xb2rum (centre institucional), les termes romanes, algunes domus (cases benestants) i l'amfiteatre. En \xc3\xa8poca de l'emperador August, les ciutats grega i romana es van unir f\xc3\xadsica i jur\xc3\xaddicament sota el nom de Municipium Emporiae (darrer quart del segle I aC).\n_START_SECTION_\nPoblat dels indigets\n_START_PARAGRAPH_\nAbans de l'arribada de grecs i romans, les terres empordaneses estaven habitades per ind\xc3\xadgenes assentats en el territori des de l'edat del bronze final. Aquests ind\xc3\xadgenes, propers a les societats prehist\xc3\xb2riques, basaven la seva subsist\xc3\xa8ncia en el cultiu de cereals, com testimonien la gran quantitat de sitges trobades en aquest territori. Els excedents d'aquests cultius foren motiu de les primeres relacions comercials amb pobles de la Mediterr\xc3\xa0nia, com els fenicis, els etruscos i els grecs. El contacte amb aquestes cultures foranes afavor\xc3\xad arreu de la Pen\xc3\xadnsula l'evoluci\xc3\xb3 del m\xc3\xb3n ind\xc3\xadgena i el desenvolupament de la cultura ib\xc3\xa8rica. Aquesta, tot i no ser homog\xc3\xa8nia, desenvolup\xc3\xa0 trets comuns, com l'escriptura, el pante\xc3\xb3 div\xc3\xad i pr\xc3\xa0ctiques com el cultiu extensiu i el treball de la metal\xc2\xb7l\xc3\xbargia._NEWLINE_La zona del litoral giron\xc3\xad estava habitada per la tribu dels indigets coneguts gr\xc3\xa0cies a les cr\xc3\xb2niques d'autors cl\xc3\xa0ssics com Plini el Vell i Estrab\xc3\xb3. El poble de Sant Mart\xc3\xad d'Emp\xc3\xbaries fou en l'antiguitat un illot habitat pels indigets i tamb\xc3\xa9 el primer assentament grec a la Pen\xc3\xadnsula. Aquest illot, anomenat Palaiapolis (\xe2\x80\x98ciutat vella'), fou part del nucli grec d'Emp\xc3\xb2rion durant prop de set segles. Es considera que dins del jaciment pot haver-hi vestigis d'altres poblacions d'indigets, per\xc3\xb2 encara no se n'han trobat testimonis arqueol\xc3\xb2gics.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nDes del segle IX aC, al bronze final, els pobladors ind\xc3\xadgenes d'aquesta costa de l'Empord\xc3\xa0 vivien en turons que sobresortien dels aiguamolls. Un d'aquests poblats es trobava a la pen\xc3\xadnsula on avui hi ha Sant Mart\xc3\xad d'Emp\xc3\xbaries.\n_START_SECTION_\nDecad\xc3\xa8ncia i abandonament\n_START_PARAGRAPH_\nA partir del segle I, despr\xc3\xa9s de la conquesta total d'Ib\xc3\xa8ria per Roma, Emp\xc3\xbaries entr\xc3\xa0 en decad\xc3\xa8ncia, enfosquida pel poder de T\xc3\xa0rraco i B\xc3\xa0rcino. La primera, convertida en capital, f\xc3\xa9u que les antigues ciutats romanes d'origen republic\xc3\xa0 entressin en un llarg proc\xc3\xa9s de decad\xc3\xa8ncia. A finals del segle I, es comencen a abandonar les zones d'Emp\xc3\xbaries i certs edificis s'enfonsen. A mesura que anaven prenent import\xc3\xa0ncia altres ciutats romanes, com Barcino, Gerunda o Tarraco, Emp\xc3\xbaries n'anava perdent. A la segona meitat del segle III, sembla que tant la ne\xc3\xa0polis com la ciutat romana comen\xc3\xa7aven a ser abandonades, tot i que la seva destrucci\xc3\xb3 es data al 935 pels musulmans en la r\xc3\xa0tzia del 935,\n_START_SECTION_\nCristianisme\n_START_PARAGRAPH_\nA partir del segle IV dC, els antics nuclis d\xe2\x80\x99Emp\xc3\xbaries van patir un proc\xc3\xa9s de redefinici\xc3\xb3 i adaptaci\xc3\xb3 a la nova organitzaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica i religiosa, que va comportar la fi del m\xc3\xb3n pag\xc3\xa0 i la consolidaci\xc3\xb3 del cristianisme com a nou poder ordenador. Si aquest canvi fou important arreu, a Emp\xc3\xbaries va ser m\xc3\xa9s radical, ja que va suposar l\xe2\x80\x99abandonament dels centres urbans que formaven la ciutat. Per\xc3\xb2 aix\xc3\xb2 no fou el final d\xe2\x80\x99Emp\xc3\xbaries. Els seus habitants es van adaptar a un nou sistema de poblaci\xc3\xb3, que va concentrar els elements de representaci\xc3\xb3 a l\xe2\x80\x99antic nucli de Sant Mart\xc3\xad d\xe2\x80\x99Emp\xc3\xbaries, que arribaria a ser seu episcopal durant l'\xc3\xa8poca visig\xc3\xb2tica (bisbat d'Emp\xc3\xbaries). La ne\xc3\xa0polis seria utilitzada llavors com a cementiri, i es va construir una bas\xc3\xadlica paleocristiana. Aquest nucli controlava el port fluvial i es completava amb petits nuclis rurals de l\xe2\x80\x99entorn proper, com Santa Margarida, Santa Magdalena i Sant Vicen\xc3\xa7 (cadascun d\xe2\x80\x99ells amb la seva esgl\xc3\xa9sia i el seu cementiri). Algunes d\xe2\x80\x99aquestes esglesioles medievals s\xe2\x80\x99aixecaren sobre restes de construccions anteriors d\xe2\x80\x99\xc3\xa8poca tardoromana, que coincideixen cronol\xc3\xb2gicament amb noves \xc3\xa0rees d\xe2\x80\x99enterrament, com la que es va localitzar al sector nord de la ciutat grega d\xe2\x80\x99Emp\xc3\xbaries. La necr\xc3\xb2poli descoberta a la zona meridional de la ciutat d\xe2\x80\x99Emp\xc3\xb2rion (entre l\xe2\x80\x99\xc3\xa0gora i el port) tenia prop de 500 tombes i una petita capella (cella memoriae) constru\xc3\xafda sobre un antic edifici termal._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la conquesta musulmana, n'esdevingu\xc3\xa9 la carol\xc3\xadngia al segle VIII, i amb els francs fou capital del comtat d'Emp\xc3\xbaries. Pella i Forgas afirma que la vila fou saquejada durant l'expedici\xc3\xb3 normanda de 859 (probablement entre el 859 i el 862) i que fou aquesta la ra\xc3\xb3 de la seva ru\xc3\xafna i que, destru\xc3\xafda pels musulmans en la r\xc3\xa0tzia del 935, el comte trasllad\xc3\xa0 la capital a Castell\xc3\xb3. Des de llavors, Emp\xc3\xbaries esdevingu\xc3\xa9 un petit nucli de pescadors, que al segle XVI fundarien la vila de l'Escala._NEWLINE_M\xc3\xa9s endavant, al segle XVII, m\xc3\xa9s concretament el 1606, es va fundar el convent de monjos servites de Santa Maria de Gr\xc3\xa0cia d'Emp\xc3\xbaries, en una ermita ja existent. La comunitat era formada per una desena de frares. El convent fou abandonat el 1820 a causa de la desamortitzaci\xc3\xb3 empresa durant el Trienni Liberal, tot i que altres fonts apunten que va ser exclaustrat el 1835.\n_START_SECTION_\nExcavacions\n_START_PARAGRAPH_\nTot i que hi hagu\xc3\xa9 algunes intervencions anteriors a la recerca de pedra per a la construcci\xc3\xb3, per exemple la pla\xc3\xa7a forta de Roses i la ciutadella de Perpiny\xc3\xa0 foren en part bastides amb materials procedents d'Emp\xc3\xbaries; i d'antiguitats per a omplir col\xc2\xb7leccions privades, la primera intervenci\xc3\xb3 amb finan\xc3\xa7ament p\xc3\xbablic tingu\xc3\xa9 lloc l'any 1846, sota la direcci\xc3\xb3 del religi\xc3\xb3s i pedagog Juli\xc3\xa1n Gonz\xc3\xa1lez de Soto i el patrocini de la Diputaci\xc3\xb3 de Girona. Malgrat la marxa de Gonz\xc3\xa1lez de Soto a Madrid, les excavacions continuaren sota el control del cap de la duana de l'Escala, Gabriel de Molina, membre de la Societat d'Arqueologia; i de Joaquim Pujol i Santo, membre de la Comissi\xc3\xb3 de Monuments de Girona, al llarg de l'any 1847. Els escassos resultats obtinguts i l'esgotament de la subvenci\xc3\xb3 de 6.000 rals concedida per la Diputaci\xc3\xb3 comportaren l'aband\xc3\xb3 de les excavacions. De fet, bona part de les peces procedents d'Emp\xc3\xbaries que actualment es conserven al Museu Arqueol\xc3\xb2gic de Sant Pere de Galligants provenen d'aquesta intervenci\xc3\xb3._NEWLINE_L'any 1908, hi van comen\xc3\xa7ar les excavacions realitzades de manera planificada i amb objectius predefinits, dirigides per Emili Gandia i Ortega, sota les ordres de Josep Puig i Cadafalch i despr\xc3\xa9s de Pere Bosch Gimpera, que continuaren al llarg del segle XX i fins al present. Es considera que se n'ha excavat menys d'un 25%._NEWLINE_L'any 1908 la Junta de Museus de Barcelona, presidida per Enric Prat de la Riba, i gr\xc3\xa0cies a la iniciativa de l'arquitecte Josep Puig i Cadafalch, va iniciar de manera sistem\xc3\xa0tica les primeres adquisicions dels terrenys on s'ubicaren les antigues ciutats grega i romana, a la vegada que va endegar, a partir del dia 23 de mar\xc3\xa7 d'aquell mateix any, la primera campanya d'excavacions arqueol\xc3\xb2giques. Des d'aquell moment s'han succe\xc3\xaft de forma gaireb\xc3\xa9 ininterrompuda projectes d'intervenci\xc3\xb3 arqueol\xc3\xb2gica i compra de terrenys,_NEWLINE_L'any 1909, s'hi va trobar l'est\xc3\xa0tua de l'Asclepi d'Emp\xc3\xbaries, la figura grega de gran format m\xc3\xa9s occidental. S'hi han fet tota mena de troballes, algunes de les quals d'objectes de gran qualitat art\xc3\xadstica, com ara una Venus, un cap d'Afrodita o d'Apol\xc2\xb7lo, un de Zeus, nombrosos mosaics entre els quals en destaquen el Sacrifici d'Ifig\xc3\xa8nia i els dels Peixos, etc.\n_START_SECTION_\nMuseu\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser el mateix Puig i Cadafalch qui el 1916 va projectar la construcci\xc3\xb3 d'un museu monogr\xc3\xa0fic i centre d'investigaci\xc3\xb3 en el mateix jaciment, sobre les depend\xc3\xa8ncies del convent i de l'antiga torre, obra que inaugur\xc3\xa0 el 1917. Aix\xc3\xb2 va servir d'impuls a les mesures de protecci\xc3\xb3 legal del lloc i l'inter\xc3\xa8s creixent per part de la societat que visitava, amb una aflu\xc3\xa8ncia cada vegada major, el recinte arqueol\xc3\xb2gic d'Emp\xc3\xbaries. _NEWLINE_L'esgl\xc3\xa9sia de la Mare de D\xc3\xa9u de Gracia no s'incorporar\xc3\xa0 fins m\xc3\xa9s tard al complex i actualment \xc3\xa9s la sala principal del museu. \xc3\x89s curi\xc3\xb3s constatar que el convent de servites ja tenia un precedent muse\xc3\xadstic. A principis del segle XIX, un dels frares, el pare Romeu, s'havia dedicat a recollir els objectes que apareixien als voltants i havia format una col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 d'antiguitats que veieren J. Villanueva i Jaubert de Passa, els quals en parlen en les seves obres.\n_START_SECTION_\nActualitat\n_START_PARAGRAPH_\nActualment Emp\xc3\xbaries constitueix una secci\xc3\xb3 del Museu d'Arqueologia de Catalunya que disposa d'un centre d'investigaci\xc3\xb3, conservaci\xc3\xb3, documentaci\xc3\xb3 i difusi\xc3\xb3 permanent del seu patrimoni arqueol\xc3\xb2gic. Paral\xc2\xb7lelament, la import\xc3\xa0ncia hist\xc3\xb2rica d'Emp\xc3\xbaries i les investigacions portades a terme al llarg del darrer segle han generat una ingent bibliografia cient\xc3\xadfica. Emp\xc3\xbaries \xc3\xa9s un jaciment viu. Cada any s'excava. Una selecci\xc3\xb3 de les troballes es pot contemplar al mateix museu monogr\xc3\xa0fic i la resta a la seu de Barcelona."