b'\n_START_ARTICLE_\nGuerra g\xc3\xb2tica d\'It\xc3\xa0lia\n_START_SECTION_\nIt\xc3\xa0lia sota domini dels gots\n_START_PARAGRAPH_\nEl 476 queia l\'Imperi rom\xc3\xa0 d\'Occident quan Odoacre deposava l\'emperador R\xc3\xb2mul Aug\xc3\xbastul i es proclamava ell mateix rex Italiae (\'rei d\'It\xc3\xa0lia\'). Malgrat que Odoacre va recon\xc3\xa8ixer com a sobir\xc3\xa0 a l\'emperador d\'Orient Zen\xc3\xb3, les seves pol\xc3\xadtiques independents i la seva for\xc3\xa7a aviat l\'identificaren com una amena\xc3\xa7a a ulls de Constantinoble. Per aquells temps, els ostrogots de Teodoric el Gran estaven establerts en els Balcans com foederati de l\'imperi, aix\xc3\xad que Zen\xc3\xb3 va decidir enviar-los cap a It\xc3\xa0lia per deposar Odoacre._NEWLINE_Teodoric aix\xc3\xad ho va fer i els gots passaren a controlar It\xc3\xa0lia com a part de l\'Imperi rom\xc3\xa0, amb el mateix Teodoric actuant com a virrei i cap de l\'ex\xc3\xa8rcit o mestre dels soldats. Segons l\'acord entre els gots i Zen\xc3\xb3, l\'administraci\xc3\xb3 va continuar sense canvis i en mans dels romans, el poder legislatiu continuava en mans de l\'emperador i l\'ex\xc3\xa8rcit quedava en mans dels gots, sota l\'autoritat dels seus propis cabdills i tribunals. A m\xc3\xa9s, romans i gots tamb\xc3\xa9 quedaven dividits per la religi\xc3\xb3, ja que mentre els romans seguien la fe cristiana establerta en el concili de Calced\xc3\xb2nia, els gots seguien el corrent de l\'arrianisme. Aquest sistema dual, complex, va funcionar sota el mandat ferm de Teodoric, que va aprendre a dur a terme les seves pol\xc3\xadtiques sense alienar l\'aristocr\xc3\xa0cia romana, per\xc3\xb2 va comen\xc3\xa7ar a esquerdar-se en els darrers anys del seu regnat i es va col\xc2\xb7lapsar totalment a la seva mort. _NEWLINE_Amb l\'arribada al poder del nou emperador Justini\xc3\xa0 I, i la reunificaci\xc3\xb3 de les doctrines eclesi\xc3\xa0stiques d\'Orient i Occident, molts membres de l\'aristocr\xc3\xa0cia senatorial italiana comen\xc3\xa7aren a refor\xc3\xa7ar els seus lligams amb Constantinoble, per minvar d\'aquesta manera el poder dels gots, que el 524 havien executat el fil\xc3\xb2sof i magister officiorum Boeci per conspirar amb l\'emperador d\'Orient. _NEWLINE_A la mort de Teodoric, l\'agost del 526, el seu n\xc3\xa9t Atalaric va pujar al tron, per\xc3\xb2 com encara era un infant, la reg\xc3\xa8ncia va caure sobre les espatlles de la seva mare, Amalasunta, que havia estat educada a la manera romana i que aviat va iniciar una pol\xc3\xadtica de reconciliaci\xc3\xb3 amb el senat i l\'imperi. Aquestes pol\xc3\xadtiques i els seus esfor\xc3\xa7os per donar al seu fill una educaci\xc3\xb3 romana aviat causaren malestar entre els gots, que comen\xc3\xa7aren a conspirar per matar-la. Conscient del perill, Amalasunta va ordenar executar tres dels principals conspiradors, per\xc3\xb2 al mateix temps es va adre\xc3\xa7ar per carta a l\'emperador demanant-li asil en el cas que es vei\xc3\xa9s obligada a fugir d\'It\xc3\xa0lia. Malgrat tot, Amalasunta va romandre a It\xc3\xa0lia fins i tot despr\xc3\xa9s de la mort del seu fill, el 534. Llavors, va intentar guanyar-se un aliat en la figura del seu cos\xc3\xad Te\xc3\xb2dat, amb qui es va casar. Poc despr\xc3\xa9s, per\xc3\xb2, Te\xc3\xb2dat la va fer exiliar i executar, l\'any 535.\n_START_SECTION_\nPreparatius de Justini\xc3\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nJa el 533, aprofitant una disputa din\xc3\xa0stica, Justini\xc3\xa0 I havia enviat Belisari, el seu millor general, a recuperar les prov\xc3\xadncies d\'\xc3\x80frica que estaven en mans dels v\xc3\xa0ndals. La guerra que va seguir va donar als romans una inesperada i contundent vict\xc3\xb2ria i, probablement, va refor\xc3\xa7ar l\'ambici\xc3\xb3s pla de Justini\xc3\xa0 per recuperar les prov\xc3\xadncies d\'Occident. Durant el conflicte, Amalasunta va permetre que la flota romana empr\xc3\xa9s els ports de Sic\xc3\xadlia, part del Regne ostrogot d\'It\xc3\xa0lia, com a base d\'operacions. A canvi, Justini\xc3\xa0 va intentar salvar-la quan Te\xc3\xb2dat va ordenar el seu exili, per\xc3\xb2 sense \xc3\xa8xit. En qualsevol cas, l\'execuci\xc3\xb3 d\'Amalasunta li va proporcionar una excusa perfecta per declarar la guerra als gots. Com Procopi deix\xc3\xa0 escrit: "tan aviat com va saber la dissortada sort d\'Amalasunta, en el nov\xc3\xa8 any del seu regnat, es va preparar per a la guerra."_NEWLINE_Belisari fou nomenat comandant en cap (strat\xc4\x93gos avtokrat\xc5\x8dr) de l\'expedici\xc3\xb3 contra It\xc3\xa0lia, al davant de 7.500 soldats, mentre Mundus, magister militum per Illyricum, tenia per missi\xc3\xb3 ocupar la prov\xc3\xadncia g\xc3\xb2tica de Dalm\xc3\xa0cia. Sorprenentment, el nombre de guerrers a les ordres de Belisari era molt menor a l\'ex\xc3\xa8rcit que havia liderat contra els v\xc3\xa0ndals, un enemic molt m\xc3\xa9s feble que els ostrogots. Els preparatius per a la guerra es dugueren en total secret, mentre Justini\xc3\xa0 intentava assegurar la neutralitat dels francs a canvi d\'or.\n_START_SECTION_\nCaiguda de Sic\xc3\xadlia i Dalm\xc3\xa0cia\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer moviment de Belisari va ser desembarcar a Sicilia, estrat\xc3\xa8gicament situada entre la recent reconquerida \xc3\x80frica i It\xc3\xa0lia, i on la poblaci\xc3\xb3 estava ben predisposada cap a l\'imperi. L\'illa va ser ocupada r\xc3\xa0pidament i nom\xc3\xa9s Panormus (moderna Palerm), va resistir fins a desembre. Veient que Belisari es preparava per creuar cap a It\xc3\xa0lia, Te\xc3\xb2dat va enviar emissaris a Justini\xc3\xa0, primer oferint-li Sic\xc3\xadlia i despr\xc3\xa9s oferint-li It\xc3\xa0lia sencera. Al mateix temps, Mundus havia conquerit r\xc3\xa0pidament Dalm\xc3\xa0cia i havia capturat la capital, Salona, per\xc3\xb2 un gran ex\xc3\xa8rcit g\xc3\xb2tic retorn\xc3\xa0 per reclamar la prov\xc3\xadncia i en una batussa amb les tropes romanes, el fill de Mundus caigu\xc3\xa9 mort. Enrabiat per la p\xc3\xa8rdua del seu fill, Mundus va liderar els seus soldats contra els gots i va infligint-los una severa derrota, per\xc3\xb2 ell mateix fou mortalment ferit. Sense general, els romans decidiren retirar-se i abandonaren tota Dalm\xc3\xa0cia, excepte Salona, als gots._NEWLINE_Davant d\'aquests fets, Te\xc3\xb2dat se sent\xc3\xad m\xc3\xa9s fort i va manar fer empresonar els emissaris de Justini\xc3\xa0, acabant amb qualsevol possibilitat d\'arribar a un acord de pau. L\'emperador va enviar un nou magister militum per Illyricum, Constant\xc3\xad, per recuperar Dalm\xc3\xa0cia i va ordenar a Belisari que ocup\xc3\xa9s It\xc3\xa0lia. Constant\xc3\xad va avan\xc3\xa7ar r\xc3\xa0pidament, obligant Gripas, el general g\xc3\xb2tic, a abandonar Salona poc despr\xc3\xa9s d\'ocupar-la. Per aquells temps, la ciutat tenia les defenses molt delmades i la poblaci\xc3\xb3 era clarament partid\xc3\xa0ria de l\'imperi. Constant\xc3\xad va alliberar la ciutat i va comen\xc3\xa7ar a reconstruir els murs i les defenses. Nom\xc3\xa9s set dies m\xc3\xa9s tard, l\'ex\xc3\xa8rcit g\xc3\xb2tic es retirava cap a It\xc3\xa0lia i per juny, Dalm\xc3\xa0cia tornava a ser prov\xc3\xadncia romana.\n_START_SECTION_\nArribada al poder de Vitig\xc3\xa8s, primer setge de Roma\n_START_PARAGRAPH_\nEn la primavera del 536, Belisari va creuar les seves tropes a It\xc3\xa0lia i de seguida va capturar Rhegium. Va saquejar N\xc3\xa0pols despr\xc3\xa9s d\'un llarg setge i el desembre entrava a Roma sense trobar resist\xc3\xa8ncia. La rapidesa de Belisari va prendre els gots totalment per sorpresa i la passivitat de Te\xc3\xb2dat va causar que els cabdills gots el deposessin del tron i escollissin Vitig\xc3\xa8s com a nou rei. El nou monarca es va despla\xc3\xa7ar cap a Ravenna, on es va casar amb la filla d\'Amalasunta, Matasunta, i va comen\xc3\xa7ar a reunir tropes per enfrontar-se a la invasi\xc3\xb3. Un cop es va veure amb prou forces, es va dirigir cap a Roma, on Belisari havia establert el seu ex\xc3\xa8rcit, conscient que no tenia prou soldats per a enfrontar-se als gots en camp obert. Aquest setge de Roma fou el primer dels tres que patiria la ciutat durant la guerra i va durar un any, des de mar\xc3\xa7 del 537 al mar\xc3\xa7 del 538. Amb l\'arribada de refor\xc3\xa7os enviats per Constantinoble (1.600 eslaus i huns l\'abril del 537 i 5.000 soldats m\xc3\xa9s el novembre del 537), els romans passaren a l\'ofensiva. La cavalleria de Belisari va ocupar alguns pobles situats a la rereguarda dels gots, dificultant la seva situaci\xc3\xb3 i amena\xc3\xa7aven els civils. Amb la caiguda d\'Ariminum (moderna Rimini), nom\xc3\xa9s a un dia de marxa de Ravenna, Vitig\xc3\xa8s es va veure obligat a retirar el setge i fugir.\n_START_SECTION_\nSetge d\'Ariminum, arribada de Nars\xc3\xa8s\n_START_PARAGRAPH_\nMentre Vitig\xc3\xa8s es retirava cap al nord-est, va anar refor\xc3\xa7ant els fortins que deixava enrere per protegir la seva rereguarda abans de girar cap a Ariminum. La for\xc3\xa7a que defensava la pla\xc3\xa7a era de 2.000 dels millors genets de la cavalleria de Belisari, aix\xc3\xad que aquest decid\xc3\xad reempla\xc3\xa7ar-los per una for\xc3\xa7a d\'infanteria i aix\xc3\xad poder disposar de la cavalleria fora de la pla\xc3\xa7a. Malgrat tot, el comandant de la cavalleria, Joan, va desobeir les ordres i va romandre a Ariminum. Tan bon punt els gots arribaren a les portes de la ciutat, hi posaren setge despr\xc3\xa9s d\'un primer assalt que va fracassar. Al mateix temps, un altre contingent atacava Ancona i derrotava els romans a camp obert, si b\xc3\xa9 no pogueren prendre les fortificacions de la ciutat. _NEWLINE_Per la seva part, Belisari es reunia a Picenum amb noves tropes foederati de refor\xc3\xa7: 2.000 h\xc3\xa8ruls comandats per l\'eunuc Nars\xc3\xa8s. Malgrat tot, quan els dos generals es reuniren per decidir la millor estrat\xc3\xa8gia, no es posaren d\'acord. Nars\xc3\xa8s volia atacar les forces que assetjaven Ariminum mentre que Belisari era partidari d\'una campanya m\xc3\xa9s cauta. L\'arribada d\'una carta de Joan, anunciant la imminent caiguda de la ciutat, finalment va afavorir l\'opci\xc3\xb3 de Nars\xc3\xa8s. Belisari va dividir les seves tropes en tres seccions; una for\xc3\xa7a naval sota el seu fidel lloctinent Ildiger, una segona for\xc3\xa7a liderada per Mart\xc3\xad, que avan\xc3\xa7aria des del sud, i una tercera sota el mateix Belisari i Nars\xc3\xa8s, avan\xc3\xa7ant des del nord-oest. Quan Vitig\xc3\xa8s fou informat d\'aquests moviments, davant de la possibilitat de veure\'s envoltat, va aixecar el setge i es retir\xc3\xa0 a Ravenna.\n_START_SECTION_\nDesacords entre Belisari i Nars\xc3\xa8s\n_START_PARAGRAPH_\nHavent aconseguit la vict\xc3\xb2ria sense vessament de sang, Nars\xc3\xa8s va veure refor\xc3\xa7ada la seva influ\xc3\xa8ncia davant dels generals romans, especialment Joan. Aix\xc3\xad, en el consell militar que va seguir l\'alliberament d\'Ariminum, quan Belisari va proposar atacar el fort\xc3\xad got d\'Auximum (modern Osimo) i trencar el setge de Mediolanum, Nars\xc3\xa8s s\'hi opos\xc3\xa0, planejant una campanya en la prov\xc3\xadncia d\'Aemilia. Belisari no va permetre que aquest desacord an\xc3\xa9s m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 i va ordenar que tot l\'ex\xc3\xa8rcit avanc\xc3\xa9s plegat cap a Urbinum. Malgrat tot, les dues faccions aixecaren campaments separats i, al cap de pocs dies, Nars\xc3\xa8s, conven\xc3\xa7ut que la pla\xc3\xa7a estava ben defensada i amb prou provisions per a resistir un setge, va ordenar recollir el seu camp i va retornar a Ariminum. Des d\'all\xc3\xad va ordenar a Joan que ataqu\xc3\xa9s Aemilia, que va ser r\xc3\xa0pidament subjugada. Malgrat tot, la fortuna va somriure a Belisari quan l\'\xc3\xbanica font d\'aigua d\'Urbinum es va assecar i la ciutat es va rendir.\n_START_SECTION_\nSetge i saqueig de Mediolanum\n_START_PARAGRAPH_\nL\'abril de 538, Belisari va escoltar les peticions dels representants de Mediolanum (Mil\xc3\xa0), llavors la segona ciutat m\xc3\xa9s poblada i rica d\'It\xc3\xa0lia despr\xc3\xa9s de Roma, i envi\xc3\xa0 1.000 soldats a la ciutat. El seu cap, Mundilas, va assegurar amb \xc3\xa8xit la ciutat i la major part de Lig\xc3\xbaria, excepte Ticinum (Pavia). Malgrat tot, Vitig\xc3\xa8s va demanar ajuda als francs i, inesperadament, una for\xc3\xa7a de 10.000 burgundis van creuar els Alps i juntament amb els gots comandats per Uraias posaren setge a la ciutat, que estava alhora mancada de recursos i defenses, ja que les tropes romanes es trobaven disperses pels fortins dels voltants. Belisari va enviar de seguit tropes de refor\xc3\xa7, per\xc3\xb2 els seus comandants, Mart\xc3\xad i Uliaris, no van fer cap esfor\xc3\xa7 per ajudar els assetjats. En lloc d\'aix\xc3\xb2, van demanar m\xc3\xa9s refor\xc3\xa7os a Joan i Just\xc3\xad, el magister militum per Illyricum, per\xc3\xb2 aquests, evidenciant la divisi\xc3\xb3 existent entre els generals romans, es negaren a actuar sense ordres directes de Nars\xc3\xa8s. Totes aquestes demores foren fatals per a la ciutat, on el poble estava al l\xc3\xadmit de les seves forces. Conscients de la fam que assetjava la ciutat, els gots oferiren a Mundilas que obr\xc3\xads les portes de la ciutat a canvi de salvar la vida dels seus soldats, per\xc3\xb2 aquest rebutj\xc3\xa0 l\'oferta perqu\xc3\xa8 no garantia la vida dels civils. El mar\xc3\xa7 del 539, per\xc3\xb2, els seus fam\xc3\xa8lics soldats l\'obligaren a acceptar els termes i Mundilas i les tropes abandonaren Mil\xc3\xa0, que pat\xc3\xad un terrible saqueig a mans dels gots, que massacraren la poblaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nEls francs envaeixen el nord d\'It\xc3\xa0lia, p\xc3\xa8rdua d\'Auximum i Faesulae\n_START_PARAGRAPH_\nDavant del desastre de Mil\xc3\xa0, a Nars\xc3\xa8s se li va ordenar que torn\xc3\xa9s a Bizanci, confirmant aix\xc3\xad la figura de Belisari com a cap suprem de les tropes romanes a It\xc3\xa0lia. Per la seva part, Vitig\xc3\xa8s havia enviat emissaris a l\'Imperi sass\xc3\xa0nida, intentant conv\xc3\xa8ncer-los perqu\xc3\xa8 tornessin a fer la guerra als romans. D\'aquesta manera, esperava que Justini\xc3\xa0 es vei\xc3\xa9s obligat a concentrar les seves tropes a l\'Orient i li donarien descans. Els seus esfor\xc3\xa7os, de fet, tingueren \xc3\xa8xit, per\xc3\xb2 la guerra a l\'Orient arrib\xc3\xa0 massa tard per a ell. Belisari estava determinat a posar fi al conflicte ocupant la ciutat forta dels gots, Ravenna, per\xc3\xb2 abans havia de conquerir els fortins d\'Auximum i Faesulae (Fiesole). Mart\xc3\xad i Joan empenyeren els gots liderats per Uraias m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 del riu Po. Just\xc3\xad posava setge a Faesulae, i el mateix Belisari envoltava la ciutat d\'Auximum. Per\xc3\xb2 mentre assetjava la ciutat, un gran ex\xc3\xa8rcit de francs sota el rei Teodobert I va creuar els Alps, topant-se tant amb els gots com els romans que acampaven als dos costats del riu Po. Els gots, pensant-se que els francs eren aliats, foren presos per sorpresa i derrotats f\xc3\xa0cilment. Els romans foren aix\xc3\xad mateix derrotats i es retiraren cap a la Tusc\xc3\xa0nia. Aquesta invasi\xc3\xb3 franca, que podria haver canviat el curs de la guerra, pat\xc3\xad inesperadament un brot de disenteria que provoc\xc3\xa0 moltes baixes entre els soldats, fins al punt que es veieren obligats a retirar-se. Belisari va reaccionar r\xc3\xa0pidament i va reprendre el setge de les dues ciutats, que, v\xc3\xadctimes de la fam, es rendiren en octubre o novembre de 539.\n_START_SECTION_\nCaptura de Ravenna i marxa de Belisari\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s d\'aquests \xc3\xa8xits i d\'haver assegurat la seva rereguarda, i un cop rebuts nous refor\xc3\xa7os de Dalm\xc3\xa0cia, Belisari es va posar en moviment cap a Ravenna. Aviat es prengueren posicions al voltant de la ciutat i la flota patrullava l\'Adri\xc3\xa0tic per tallar les l\xc3\xadnies de provisions. Dins de la capital g\xc3\xb2tica, Vitig\xc3\xa8s va rebre una delegaci\xc3\xb3 dels francs que li proposaven una alian\xc3\xa7a, per\xc3\xb2 amb el record fresc del que havia succe\xc3\xaft a Mil\xc3\xa0, va rebutjar l\'oferta. Poc despr\xc3\xa9s, arribava una nova ambaixada, aquest cop de Constantinoble. Justini\xc3\xa0, ansi\xc3\xb3s per concentrar totes les seves forces disponibles contra els perses, oferia als gots la partici\xc3\xb3 d\'It\xc3\xa0lia: les terres al sud del Po quedarien integrades a l\'imperi, mentre les del nord quedarien en mans dels gots. Sense demora, els gots acceptaren els termes de pau, per\xc3\xb2 Belisari s\'hi va oposar amb for\xc3\xa7a, jutjant que aquell tractat no era sin\xc3\xb3 una tra\xc3\xafci\xc3\xb3 a tot all\xc3\xb2 que tant li havia costat aconseguir, aix\xc3\xad que va rebutjar signar. Frustrats, els gots idearen una altra alternativa i oferiren a Belisari coronar-lo com a emperador d\'Occident. Belisari no tenia intenci\xc3\xb3 d\'acceptar l\'oferta, per\xc3\xb2 va veure que se li obria una possibilitat de capturar la ciutat, aix\xc3\xad que va fingir estar-hi d\'acord i aix\xc3\xad va introduir les seves tropes a Ravenna el maig de 540. La ciutat no fou saquejada i els ciutadans foren respectats. Amb la caiguda de la capital, molts fortins g\xc3\xb2tics es rendiren, encara que d\'altres continuaren resistint, com Ticinum, en mans d\'Uraias, i Verona, en mans d\'Ildibad._NEWLINE_Poc despr\xc3\xa9s, Justini\xc3\xa0, gel\xc3\xb3s del seu general, li orden\xc3\xa0 que torn\xc3\xa9s a Constantinoble i li va negar un triomf. Vitig\xc3\xa8s fou nomenat patrici i convidat a prendre un pl\xc3\xa0cid retir, mentre els captius gots passaren a les files de l\'ex\xc3\xa8rcit imperial.\n_START_SECTION_\nPrimers \xc3\xa8xits\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xb2tila vei\xc3\xa9 afavorides les seves intencions de restaurar el Regne g\xc3\xb2tic gr\xc3\xa0cies a tres factors: el brot de la gran plaga que va devastar i despoblar l\'Imperi rom\xc3\xa0 el 542, l\'inici d\'una nova Guerra romanopersa, i la incompet\xc3\xa8ncia i desuni\xc3\xb3 entre els generals romans a It\xc3\xa0lia. No va ser sin\xc3\xb3 sota la pressi\xc3\xb3 de Justini\xc3\xa0, que els generals romans Constant\xc3\xad i Alexandre combinaren finalment les seves forces i avan\xc3\xa7aren cap a Verona. All\xc3\xad i gr\xc3\xa0cies a la tra\xc3\xafci\xc3\xb3, capturaren una de les portes de la muralla de la ciutat, per\xc3\xb2 tant s\'entretingueren discutint davant la perspectiva del bot\xc3\xad, que els gots recapturaren la porta i els obligaren a retirar-se. T\xc3\xb2tila atac\xc3\xa0 el campament rom\xc3\xa0 a prop de Faventia i amb 5.000 soldats va destruir l\'ex\xc3\xa8rcit rom\xc3\xa0 durant la batalla. T\xc3\xb2tila va continuar al sud cap a la Tusc\xc3\xa0nia, assetjant Flor\xc3\xa8ncia. Els generals romans Joan, Bessas i Cipri\xc3\xa0 s\'uniren per alliberar la ciutat, per\xc3\xb2 les seves tropes, encara que m\xc3\xa9s nombroses, foren derrotades i dispersades a Mucellium.\n_START_SECTION_\nExpedici\xc3\xb3 al sud d\'It\xc3\xa0lia i caiguda de N\xc3\xa0pols\n_START_PARAGRAPH_\nEn lloc de quedar-se a It\xc3\xa0lia central, on les seves tropes eren poc nombroses i una sola derrota podia ser fatal, T\xc3\xb2tila va marxar cap al sud, on els fortins romans eren m\xc3\xa9s febles. Va rodejar Roma i ben aviat les prov\xc3\xadncies del sud eren for\xc3\xa7ades a recon\xc3\xa8ixer la seva autoritat. Aquesta campanya il\xc2\xb7lustra \xc3\xa0mpliament la seva estrat\xc3\xa8gia: moviments r\xc3\xa0pids per a capturar els camps, deixant els romans a\xc3\xafllats en els seus fortins per ser redu\xc3\xafts m\xc3\xa9s tard. Quan un d\'aquests fortins queia, T\xc3\xb2tila destru\xc3\xafa les muralles, de manera que el lloc perdia la seva v\xc3\xa0lua militar. Els gots tractaren b\xc3\xa9 els seus presoners i sovint els convidaven a rendir-se, en un intent de guanyar-se el favor de la poblaci\xc3\xb3. A m\xc3\xa9s, les seves r\xc3\xa0tzies estaven afectant profundament el sistema fiscal imperial, ja que els impostos acabaven en les mans de T\xc3\xb2tila, privant els soldats romans dels seus sous. _NEWLINE_Les tropes de T\xc3\xb2tila arribaren finalment a N\xc3\xa0pols, on hi havia un contingent rom\xc3\xa0 de 1.000 soldats. El nou magister militum Demetri va organitzar un considerable ex\xc3\xa8rcit per ajudar la ciutat salpant des de Sic\xc3\xadlia, per\xc3\xb2 les seves naus foren interceptades i destru\xc3\xafdes per les naus de guerra dels gots. Demetri va intentar-ho un segon cop, per\xc3\xb2 aquesta vegada les naus foren v\xc3\xadctimes de forts vents i encallaren a la platja, on foren atacats i anorreats per l\'ex\xc3\xa8rcit g\xc3\xb2tic. Sense ajut exterior, N\xc3\xa0pols accept\xc3\xa0 l\'oferta de rendici\xc3\xb3 de T\xc3\xb2tila i la ciutat li obria les portes l\'abril de 543.\n_START_SECTION_\nBelisari retorna a It\xc3\xa0lia\n_START_PARAGRAPH_\nAprofitant que l\'imperi havia signat una treva de cinc anys amb els perses, Belisari fou enviat de nou a It\xc3\xa0lia al capdavant de 200 naus el 544, trobant que la situaci\xc3\xb3 era totalment diferent de com l\'havia deixat a la seva parten\xc3\xa7a. No va poder evitar la caiguda de Roma quan fou assetjada per T\xc3\xb2tila el 546, encara que la va recuperar un any m\xc3\xa9s tard, el 547. Malgrat tot, la seva segona campanya a It\xc3\xa0lia no va tenir gens d\'\xc3\xa8xit, principalment per la mancan\xc3\xa7a de refor\xc3\xa7os i provisions dictada per la gelosia de Justini\xc3\xa0. Roma encara seria sotmesa a un tercer setge el 549 i capturada per T\xc3\xb2tila, que va oferir sense \xc3\xa8xit ofertes de pau a l\'emperador.\n_START_SECTION_\nNars\xc3\xa8s conquereix It\xc3\xa0lia, 551\xe2\x80\x93554\n_START_PARAGRAPH_\nEl 550, Germ\xc3\xa0 (nebot de Justini\xc3\xa0) va organitzar una nova i final campanya a It\xc3\xa0lia. Germ\xc3\xa0 era molt respectat entre les seves tropes i va preparar a consci\xc3\xa8ncia la invasi\xc3\xb3 d\'It\xc3\xa0lia, i arrib\xc3\xa0 a prendre com a segona esposa Malasunta, antiga reina dels gots i v\xc3\xaddua de Vitig\xc3\xa8s. Malgrat tot, va caure malalt poc abans que les naus es fessin a la mar i moria el 551. En el seu lloc, Nars\xc3\xa8s fou designat comandant en cap, i retorn\xc3\xa0 a It\xc3\xa0lia 12 anys despr\xc3\xa9s de la seva partida. Al capdavant de 30.000 soldats, es dirig\xc3\xad cap a It\xc3\xa0lia per desembarcar a Ancona, on la flota de T\xc3\xb2tila havia estat destru\xc3\xafda poc abans en la Batalla naval de Sena Gallica. _NEWLINE_Un cop desembarcat a It\xc3\xa0lia i amb l\'ajuda del veter\xc3\xa0 general Joan, bon coneixedor del terreny, Nars\xc3\xa8s va dirigir l\'ex\xc3\xa8rcit contra el de T\xc3\xb2tila, a qui finalment va derrotar i matar en la Batalla de Taginae. Despr\xc3\xa9s d\'aquesta vict\xc3\xb2ria, Nars\xc3\xa8s va capturar Roma despr\xc3\xa9s d\'un curt setge i des d\'all\xc3\xad es va poder dedicar a posar fi als nuclis de resist\xc3\xa8ncia liderats per Teia, darrer rei dels ostrogots, a qui va derrotar finalment en la Batalla del mont Lactarius, l\'octubre de 553.\n_START_SECTION_\nBatalles finals\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s de la derrota dels gots, els francs intentaren envair les terres reconquerides pels romans, liderats pels germans Leutharis i Buccillinus. Durant els seg\xc3\xbcents anys, Nars\xc3\xa8s va creuar el pa\xc3\xads restablint el poder de Bizanci, per\xc3\xb2 davant del nombre creixent de francs creuant els Alps, va decidir reagrupar les seves tropes a Roma i finalment marxar contra l\'enemic amb l\'arribada de la primavera._NEWLINE_Els dos ex\xc3\xa8rcits s\'enfrontaren en la Batalla de Casilinum, i Nars\xc3\xa8s hi aconsegu\xc3\xad una vict\xc3\xb2ria aclaparadora. La guerra, per\xc3\xb2, no es va donar per acabada, ja que uns set mil gots resistiren a prop de N\xc3\xa0pols fins a la primavera del 555. Aix\xc3\xad mateix, els darrers forts de Verona i Brixia no es rendiren fins al 562.\n_START_SECTION_\nConseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies\n_START_PARAGRAPH_\nL\'Imperi Rom\xc3\xa0 d\'Orient va obtenir una vict\xc3\xb2ria p\xc3\xadrrica en la Guerra g\xc3\xb2tica d\'It\xc3\xa0lia, perqu\xc3\xa8 hi dedic\xc3\xa0 tropes i recursos que necessitava imperiosament per a fer front a les amenaces d\'Orient. La guerra va causar un terrible daltabaix en la societat urbana d\'It\xc3\xa0lia i moltes ciutats foren abandonades. El pa\xc3\xads caigu\xc3\xa9 en un llarg per\xc3\xadode de crisi. El conseg\xc3\xbcent empobriment d\'It\xc3\xa0lia va provocar que per a Bizanci fos impossible retenir els territoris que tant havien costat reconquerir. Nom\xc3\xa9s tres anys despr\xc3\xa9s de la mort de Justini\xc3\xa0, els territoris italians queien en mans d\'una altra tribu germ\xc3\xa0nica, els llombards, i nom\xc3\xa9s l\'exarcat de Ravenna (una banda de territori que s\'estenia per It\xc3\xa0lia central fins a la mar Tirrena i el sud de N\xc3\xa0pols) i parts del sud d\'It\xc3\xa0lia quedaren en mans de l\'imperi. Poques d\xc3\xa8cades m\xc3\xa9s tard, l\'imperi tamb\xc3\xa9 perdia en mans dels germ\xc3\xa0nics els seus dominis al sud d\'Hisp\xc3\xa0nia. Acabades les guerres g\xc3\xb2tiques, l\'imperi perdria les seves ambicions de recuperar les prov\xc3\xadncies occidentals i nom\xc3\xa9s Roma quedaria sota el seu control quan els llombards aboliren l\'exarcat de Ravenna. El sud d\'It\xc3\xa0lia seria administrat per Constantinoble fins al segle XI.'