b"\n_START_ARTICLE_\nCr\xc3\xa0ter secundari\n_START_PARAGRAPH_\nEls cr\xc3\xa0ters secundaris s\xc3\xb3n cr\xc3\xa0ters d'impacte\xc2\xa0formats per l'ejecci\xc3\xb3 que va ser llan\xc3\xa7ada fora d'un cr\xc3\xa0ter m\xc3\xa9s gran.\xc2\xa0De vegades es formen cadenes de cr\xc3\xa0ter radials.\xc2\xa0A m\xc3\xa9s a m\xc3\xa9s, els cr\xc3\xa0ters secundaris es veuen sovint com agrupacions o rajos que envolten cr\xc3\xa0ters primaris.\xc2\xa0L'estudi dels cr\xc3\xa0ters secundaris va explotar al voltant de mitjans del segle XX quan els investigadors que van estudiar els cr\xc3\xa0ters de la superf\xc3\xadcie per predir l'edat dels cossos planetaris es van adonar que els cr\xc3\xa0ters secundaris contaminaven les estad\xc3\xadstiques de cr\xc3\xa0ters del recompte de cr\xc3\xa0ter d'un cos.\n_START_SECTION_\nAutocr\xc3\xa0ter secundari\n_START_PARAGRAPH_\nEls cr\xc3\xa0ters autosecundaris s\xc3\xb3n aquells que es formen a partir de material ejectat d'un cr\xc3\xa0ter primari per\xc3\xb2 que s\xc3\xb3n expulsats en un angle tal que el material expulsat fa un impacte dins del propi cr\xc3\xa0ter primari.\xc2\xa0Els cr\xc3\xa0ters autosecundaris han causat molta controv\xc3\xa8rsia amb els cient\xc3\xadfics que excaven les superf\xc3\xadcies amb cr\xc3\xa0ters amb la intenci\xc3\xb3 d'identificar la seva edat basada en la composici\xc3\xb3 i el material de fusi\xc3\xb3.\xc2\xa0Una caracter\xc3\xadstica observada a\xc2\xa0Tycho ha estat interpretat com una morfologia autosecund\xc3\xa0ria del cr\xc3\xa0ter coneguda com a palimpsests.\n_START_SECTION_\nAspecte\n_START_PARAGRAPH_\nEls cr\xc3\xa0ters secundaris es formen al voltant de cr\xc3\xa0ters primaris. Quan es forma un cr\xc3\xa0ter primari despr\xc3\xa9s d'un impacte superficial, les ones de xoc de l'impacte causaran que l'\xc3\xa0rea superficial al voltant del cercle d'impacte s'accentu\xc3\xaf, formant una cresta circular externa al voltant del cercle d'impacte. Les ejeccions d'aquest impacte inicial \xc3\xa9s emp\xc3\xa8s cap amunt fora del cercle d'impacte en un angle cap a la zona circumdant de la cresta d'impacte.\xc2\xa0Aquesta [[manta ejectada]], o \xc3\xa0rea \xc3\xa0mplia d'impactes del material expulsat, envolta el cr\xc3\xa0ter.\n_START_SECTION_\nCadenes i grups\n_START_PARAGRAPH_\nEls cr\xc3\xa0ters secundaris poden apar\xc3\xa8ixer tan petits-scaled els cr\xc3\xa0ters singulars similars a un cr\xc3\xa0ter primari amb un radi m\xc3\xa9s petit, o tan cadenes i grups. Una cadena de cr\xc3\xa0ter secund\xc3\xa0ria \xc3\xa9s senzillament una fila o la cadena de cr\xc3\xa0ters secundaris va ratllar adjacent a un un altre. Aix\xc3\xad mateix, un grup \xc3\xa9s una poblaci\xc3\xb3 de secondaries proper a un un altre.\n_START_SECTION_\nEnergia d'impacte\n_START_PARAGRAPH_\nEls cr\xc3\xa0ters primaris es formen a partir d'impactes d'alta velocitat les ones de xoc fundacionals han d'excedir la velocitat del so en el material de destinaci\xc3\xb3. Els cr\xc3\xa0ters secundaris es produeixen a velocitats d'impacte m\xc3\xa9s baixes. No obstant aix\xc3\xb2, han de seguir passant a velocitats prou altes per subministrar estr\xc3\xa8s al cos objectiu i produir resultats de deformaci\xc3\xb3 que excedeixen els l\xc3\xadmits d'elasticitat, \xc3\xa9s a dir, que els projectils secundaris han de trencar la superf\xc3\xadcie._NEWLINE_Pot ser cada vegada m\xc3\xa9s dif\xc3\xadcil distingir cr\xc3\xa0ters primaris de cr\xc3\xa0ters secundaris quan el projectil es fractura i es desf\xc3\xa0 abans de l'impacte. Aix\xc3\xb2 dep\xc3\xa8n de les condicions en l'atmosfera, juntament amb la velocitat i la composici\xc3\xb3 del projectil. Per exemple, un projectil que colpeja a la lluna probablement es veur\xc3\xa0 intacte; Mentre que si colpeja la terra, ser\xc3\xa0 retardada i escalfada per l'entrada atmosf\xc3\xa8rica, possiblement trencant-se.  En aquest cas, els trossos m\xc3\xa9s petits, ara separats del cos impactant gran, poden impactar la superf\xc3\xadcie del planeta a la regi\xc3\xb3 fora del cr\xc3\xa0ter primari, que \xc3\xa9s on molts cr\xc3\xa0ters secundaris apareixen despr\xc3\xa9s de l'impacte superficial primari.\n_START_SECTION_\nAngle d'impacte\n_START_PARAGRAPH_\nPer als impactes primaris, basats en la geometria, l'angle d'impacte m\xc3\xa9s probable \xc3\xa9s 45\xc2\xb0 entre dos objectes, i la distribuci\xc3\xb3 cau r\xc3\xa0pidament fora del rang 30\xc2\xb0 - 60\xc2\xb0. It is observed that impact angle has little effect on the shape of primary craters, except in the case of low angle impacts, where the resulting crater shape becomes less circular and more elliptical._NEWLINE_L'angle d'impacte primari \xc3\xa9s molt m\xc3\xa9s influent en la morfologia (forma) dels impactes secundaris. Els experiments duts a terme des dels cr\xc3\xa0ters lunars suggereixen que l'angle d'ejecci\xc3\xb3 \xc3\xa9s m\xc3\xa9s alt per a les ejeccions de la primera etapa, que \xc3\xa9s expulsat de l'impacte primari en els seus moments m\xc3\xa9s primerencs i que l'angle d'ejecci\xc3\xb3 disminueix amb el temps per a les ejeccions de fase tardana. Per exemple, un impacte primari que \xc3\xa9s vertical a la superf\xc3\xadcie del cos pot produir angles d'expulsi\xc3\xb3 en la fase primerenca de 60\xc2\xb0 -70\xc2\xb0, i angles d'expulsi\xc3\xb3 en l'etapa tardana que tenen disminucions a gaireb\xc3\xa9 30\xc2\xb0.\n_START_SECTION_\nTipus d'objectiu\n_START_PARAGRAPH_\nLes propietats mec\xc3\xa0niques de la regolita\xc2\xa0d'un blanc (roques soltes existents) influiran en l'angle i la velocitat de les ejeccions dels impactes primaris. S'ha realitzat una investigaci\xc3\xb3 utilitzant simulacions que suggereixen que la regolita d'un cos diana disminueix la velocitat dels ejeccions. Les mides secundaris dels cr\xc3\xa0ters i la morfologia tamb\xc3\xa9 es veuen afectats per la distribuci\xc3\xb3 de les mides de les roques en la regolita del cos objectiu.\n_START_SECTION_\nTipus de projectil\n_START_PARAGRAPH_\nEls estudis del\xc2\xa0N\xc3\xb6rdlinger Ries a Alemanya i dels blocs d'ejeccions que circumden les vores dels cr\xc3\xa0ters lunars i marcians suggereixen que els fragments d'ejecci\xc3\xb3 que tenen una densitat similar expressarien la mateixa profunditat de penetraci\xc3\xb3, en oposici\xc3\xb3 a les ejeccions de densitats diferents creant impactes de profunditats variables, com ara impactadors primaris, \xc3\xa9s a dir,\xc2\xa0cometes i asteroides.\n_START_SECTION_\nMida i morfologia\n_START_PARAGRAPH_\nLa mida secund\xc3\xa0ria del cr\xc3\xa0ter est\xc3\xa0 dictat per la grand\xc3\xa0ria del seu cr\xc3\xa0ter primari parental. Els cr\xc3\xa0ters primaris poden variar de microsc\xc3\xb2pic a milers de quil\xc3\xb2metres d'ample. La morfologia dels cr\xc3\xa0ters primaris varia des bols fins conques grans i amples, on s'observen estructures de m\xc3\xbaltiples anells. Dos factors dominen les morfologies d'aquests cr\xc3\xa0ters: la for\xc3\xa7a material i la gravetat. La morfologia en forma de bol suggereix que la topografia est\xc3\xa0 suportada per la for\xc3\xa7a del material, mentre que la topografia dels cr\xc3\xa0ters en forma de conca \xc3\xa9s superada per forces gravitat\xc3\xb2ries i col\xc2\xb7lapsa cap a la planicitat.\xc2\xa0La morfologia i mida dels cr\xc3\xa0ters secundaris \xc3\xa9s limitada. Els cr\xc3\xa0ters secundaris exhibeixen un di\xc3\xa0metre m\xc3\xa0xim < 5% del seu cr\xc3\xa0ter primari parental. La mida d'un cr\xc3\xa0ter secundari tamb\xc3\xa9 dep\xc3\xa8n de la seva dist\xc3\xa0ncia del seu primari. La morfologia de les secund\xc3\xa0ries \xc3\xa9s simple per\xc3\xb2 distintiva. Els secundaris que es formen m\xc3\xa9s a prop dels seus primaris semblen m\xc3\xa9s el\xc2\xb7l\xc3\xadptiques amb profunditats m\xc3\xa9s superficials. Aquests poden formar rajos o cadenes de cr\xc3\xa0ters. Els secundaris m\xc3\xa9s distants semblen similars en la circularitat dels primaris dels pares, per\xc3\xb2 aquests sovint es veuen en una s\xc3\xa8rie d'agrupacions."