b'\n_START_ARTICLE_\nLa n\xc3\xa0usea\n_START_SECTION_\nResum de l\'argument\n_START_PARAGRAPH_\nEscrit en forma de diari, segueix la vida d\'Antoine Roquentin que, retornat d\'anys de viatge, s\'instal\xc2\xb7la a la francesa ciutat portu\xc3\xa0ria de ficci\xc3\xb3 de Bouville per acabar la seva investigaci\xc3\xb3 sobre la vida d\'una figura pol\xc3\xadtica del segle XVIII. No obstant aix\xc3\xb2, durant l\'hivern de 1932, una "malaltia dol\xc3\xa7a", com ell anomena la n\xc3\xa0usea, cada vegada afecta gaireb\xc3\xa9 tot el que fa o li agrada: el seu projecte de recerca, la companyia d\'un autodidacte que est\xc3\xa0 llegint tots els llibres a la biblioteca local en ordre alfab\xc3\xa8tic, una relaci\xc3\xb3 f\xc3\xadsica amb la propiet\xc3\xa0ria d\'un caf\xc3\xa8, anomenada Fran\xc3\xa7oise, els seus records d\'Anny, una noia anglesa que va estimar, fins i tot les seves pr\xc3\xb2pies mans i la bellesa de la natura._NEWLINE_Amb el temps, el seu disgust envers l\'exist\xc3\xa8ncia el for\xc3\xa7a a una quasi bogeria i odi a si mateix; encarna les teories de Sartre sobre angoixa existencial, i busca ansiosament el sentit de totes les coses que havien omplert la seva vida fins a aquest moment. Per\xc3\xb2, al final, arriba a una revelaci\xc3\xb3 sobre la naturalesa del seu \xc3\xa9sser. Antoine s\'enfronta a la naturalesa provisional i limitada de l\'exist\xc3\xa8ncia mateixa._NEWLINE_En la seva resoluci\xc3\xb3, al final del llibre, accepta la indifer\xc3\xa8ncia del m\xc3\xb3n f\xc3\xadsic a les aspiracions de l\'\xc3\xa9sser hum\xc3\xa0. \xc3\x89s capa\xc3\xa7 de veure la realitzaci\xc3\xb3 no sols com un lament, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 com una oportunitat. La gent \xc3\xa9s lliure de fer-se el seu propi significat: una llibertat que \xc3\xa9s tamb\xc3\xa9 una responsabilitat, perqu\xc3\xa8 sense aquest comprom\xc3\xads no hi haur\xc3\xa0 cap significat.\n_START_SECTION_\nG\xc3\xa8nere literari i estil\n_START_PARAGRAPH_\nCom moltes altres novel\xc2\xb7les modernistes, La n\xc3\xa0usea \xc3\xa9s una "ciutat novel\xc2\xb7la", encapsulant experi\xc3\xa8ncia dins la ciutat. \xc3\x89s amplament assumit que Bouville en la novel\xc2\xb7la \xc3\xa9s un retrat fictici de Le Havre, on Sartre va viure i on va donar classes en la d\xc3\xa8cada de 1930, que va ser quan tamb\xc3\xa9 la va escriure._NEWLINE_El cr\xc3\xadtic William V. Spanos va usar la novel\xc2\xb7la de Sartre com un exemple de "capacitat negativa", una presentaci\xc3\xb3 de la incertesa i el temor de l\'exist\xc3\xa8ncia humana, tan forta que la imaginaci\xc3\xb3 no pot comprendre._NEWLINE_The Cambridge Companion to the French Novel situa La n\xc3\xa0usea en una tradici\xc3\xb3 d\'activisme franc\xc3\xa8s: "A continuaci\xc3\xb3 d\'Andr\xc3\xa9 Malraux, Jean-Paul Sartre, Simone de Beauvoir, i Albert Camus entre d\'altres, eren capa\xc3\xa7os d\'utilitzar l\'escriptura de les novel\xc2\xb7les com una poderosa eina d\'exploraci\xc3\xb3 ideol\xc3\xb2gica." Tot i que novel\xc2\xb7listes com Sartre afirmen estar en rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 contra la novel\xc2\xb7la francesa del segle XIX, "de fet, li deuen molt, tant per la promoci\xc3\xb3 dels humils com pels aspectes ambigus o de po\xc3\xa8tica."_NEWLINE_En la seva obra Que \xc3\xa9s la literatura?, Sartre escrivia: \xc2\xabD\'una banda, l\'objecte literari no t\xc3\xa9 cap subst\xc3\xa0ncia excepte la subjectivitat del lector... Per\xc3\xb2, d\'altra banda, les paraules s\xc3\xb3n all\xc3\xa0 com trampes per provocar les nostres sensacions i reflectir-les cap a nosaltres... Aix\xc3\xad, l\'escriptor atreu la llibertat del lector de col\xc2\xb7laborar en la producci\xc3\xb3 del treball.\xc2\xbb_NEWLINE_La novel\xc2\xb7la \xc3\xa9s un model de consecuci\xc3\xb3 formal intricat sobre molta ficci\xc3\xb3 del segle XVIII, que es presentava com un "diari descobert entre els papers de..."._NEWLINE_Hayden Carruth es preguntava si no hi ha capes desconegudes d\'ironia i humor per sota la serietat de La n\xc3\xa0usea: \xc2\xabSartre, per a tot el seu f\xc3\xa0stic angoixat, pot jugar al pallasso tamb\xc3\xa9, i ha fet aix\xc3\xb2 prou sovint: una classe de ximplet al jutjat metaf\xc3\xadsic.\xc2\xbb'