b"\n_START_ARTICLE_\nAntonio de R\xc3\xados Rosas\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nR\xc3\xados Rosas era llicenciat en Dret per la Universitat de Granada i va accedir per primera vegada a les Corts Generals com a Diputat per la prov\xc3\xadncia de M\xc3\xa0laga el 1836. Contrari a les maniobres del General Espartero durant la Reg\xc3\xa8ncia de Maria Cristina, se li va oposar frontalment a partir de 1840. Amb la caiguda del general i la majoria d'edat d'Isabel II, va ser nomenat membre del Consell Reial._NEWLINE_Al llarg dels anys va evolucionar cap a posicions menys absolutistes i m\xc3\xa9s properes al moderantismo democr\xc3\xa0tic, oposant-se tamb\xc3\xa9 a Narv\xc3\xa1ez en la D\xc3\xa8cada Moderada, si b\xc3\xa9 tamb\xc3\xa9 es va oposar fermament a les modificacions constitucionals que es proposaven des del Govern del Bienni Progressista, m\xc3\xa9s proper a la vella doctrina de la sobirania compartida entre la Corona i les Corts. Amb l'arribada de Leopoldo O'Donnell al poder en els governs de la Uni\xc3\xb3 Liberal, se li va encarregar la redacci\xc3\xb3 de l'Acta Addicional per tal de fer m\xc3\xa9s liberal la restaurada Constituci\xc3\xb3 de 1845 i va ser nomenat Ministre de Governaci\xc3\xb3 el 14 de juliol de 1856 al primer govern, encara que va cessar a l'octubre del mateix any. Jurista de gran prestigi, el 1852 ingressa en la Reial Acad\xc3\xa8mia de Jurisprud\xc3\xa8ncia i Legislaci\xc3\xb3._NEWLINE_Posteriorment va ser ambaixador d'Espanya a Roma i va portar el pes de les negociacions per restablir les relacions diplom\xc3\xa0tiques amb la Santa Seu i posar de nou en vigor el Concordat de 1851. A partir de 1861 es va separant de la l\xc3\xadnia d'O'Donnell i el 1863 fou nomenat President del Congr\xc3\xa9s dels Diputats en els moments m\xc3\xa9s cr\xc3\xadtics de la Uni\xc3\xb3 Liberal, ingressant a la Reial Acad\xc3\xa8mia Espanyola i sent escollit President de l'Ateneo de Madrid. Durant dos anys fou bandejat per Narv\xc3\xa1ez a Can\xc3\xa0ries._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la caiguda de la monarquia, durant el Sexenni Democr\xc3\xa0tic va ser nomenat membre del Consell d'Estat i es va mantenir dins dels moderats allunyat de les temptacions republicanes i va recolzar l'elecci\xc3\xb3 d'Amadeu de Savoia com a Rei d'Espanya. Per\xc3\xb2 el frac\xc3\xa0s d'aquesta experi\xc3\xa8ncia i l'adveniment de la primera rep\xc3\xbablica el van apropar a les tesis d'Emilio Castelar (republicanisme unitari) enfront de les de Francesc Pi i Margall (republicanisme federal), molt m\xc3\xa9s radicals; encara que en discrepava pel que fa a les q\xc3\xbcestions religioses. Va morir a Madrid mancat de recursos."