b"\n_START_ARTICLE_\nLliga Catalana (partit)\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1933, arran dels suggeriments de Francesc Camb\xc3\xb3 i Batlle que desitjava tenir m\xc3\xa9s influ\xc3\xa8ncia a Madrid, la Lliga Regionalista adopt\xc3\xa0 el nom de Lliga Catalanista, quan es va reestructurar com a partit i hi incorpor\xc3\xa0 gent de la Dreta Liberal Republicana de Catalunya i el sector m\xc3\xa9s cat\xc3\xb2lic d'Acci\xc3\xb3 Catalana que es neg\xc3\xa0 a formar part del Partit Republic\xc3\xa0 Catal\xc3\xa0. Mostraren la seva fidelitat al nou r\xc3\xa8gim sorgit de la Segona Rep\xc3\xbablica Espanyola i pretenien ser l'alternativa oposada a l'Esquerra Republicana de Catalunya, de cara a les eleccions generals espanyoles de 1933, en les que van obtenir 413.700 vots i 24 escons al Congr\xc3\xa9s dels Diputats. _NEWLINE_Aix\xc3\xb2 provoc\xc3\xa0 que els sectors republicans i esquerrans es reorganitzessin per a les eleccions municipals del gener del 1934, on la Lliga sofr\xc3\xad un cert retroc\xc3\xa9s i una campanya d'agressions, que dugu\xc3\xa9 els seus representants a abandonar el Parlament de Catalunya en senyal de protesta. Aprofitant la seva abs\xc3\xa8ncia, els diputats esquerrans al Parlament aprovaren la llei de Contractes de Conreu, a la que la Lliga, que havia enfrontat l'Institut Agr\xc3\xadcola Catal\xc3\xa0 de Sant Isidre, contrari a la llei com la Lliga, al sindicat Uni\xc3\xb3 de Rabassaires._NEWLINE_La Lliga intent\xc3\xa0 d'oposar-se a la deriva de la dreta espanyola cap a posicions m\xc3\xa9s filofeixistes, a la qual s'hi adher\xc3\xad bona part del seu sector agrarista, per\xc3\xb2 no se'n va sortir. No particip\xc3\xa0 en els fets del sis d'octubre del 1934 i condemn\xc3\xa0 sense embuts la revolta, per\xc3\xb2 tot i que protestava t\xc3\xadmidament contra la retallada de compet\xc3\xa8ncies auton\xc3\xb2miques va participar en els governs de la Generalitat intervinguda des d'abril de 1935 a gener de 1936, a vegades amb governs formats per gent \xc3\xadntegrament del seu partit i presidit pel mallorqu\xc3\xad F\xc3\xa8lix Escalas i Chamen\xc3\xad. Per\xc3\xb2 la CEDA va intentar introduir-se en la pol\xc3\xadtica catalana creant Acci\xc3\xb3 Popular Catalana, filial seva a Catalunya. Aix\xc3\xb2 va moure la Lliga a trencar el pacte de col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 que tenien amb la CEDA i va minar el seu prestigi. A les eleccions del febrer del 1936 la Lliga va promoure la coalici\xc3\xb3 Front Catal\xc3\xa0 d'Ordre contra el Front d'Esquerres promogut per ERC i USC, per\xc3\xb2 el frac\xc3\xa0s electoral provoc\xc3\xa0 la defecci\xc3\xb3 del sector m\xc3\xa9s dret\xc3\xa0, cosa que la dugu\xc3\xa9 cap a posicions centristes i a la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb el novament restaurat Parlament de Catalunya amb els diputats empresonats arran dels fets de 1934, alhora que acceptava la llei de Contractes de Conreu.\n_START_SECTION_\nEl final de la Lliga\n_START_PARAGRAPH_\nL'esclat de la guerra civil espanyola de 1936-1939 la deix\xc3\xa0 en una situaci\xc3\xb3 ideol\xc3\xb2gica insostenible en el camp republic\xc3\xa0, molts dels seus membres van ser perseguits sospitosos de suport als rebels, i va desapar\xc3\xa8ixer. Molts dels seus dirigents se n'anaren a l'exili o, com Francesc Camb\xc3\xb3, donaren suport econ\xc3\xb2mic i ideol\xc3\xb2gic a Francisco Franco perqu\xc3\xa8 control\xc3\xa9s el desgavell social col\xc2\xb7laborant amb l'Oficina de Propaganda i Premsa a Par\xc3\xads; d'altres s'amagaren i es mantingueren al marge del conflicte. Alguns destacats col\xc2\xb7laboradors posteriors del r\xc3\xa8gim franquista, com Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada de Porcioles, militaren a la Lliga. Durant la transici\xc3\xb3 democr\xc3\xa0tica alguns partits fundats per antics militants, com Lliga Liberal Catalana i Lliga de Catalunya-Partit Liberal Catal\xc3\xa0, es presentaren a les eleccions generals espanyoles de 1977, per\xc3\xb2 cap d'ells va reeixir en obtenir representaci\xc3\xb3 a les cambres legislatives.\n_START_SECTION_\nLa Lliga fora d'Espanya\n_START_PARAGRAPH_\nFora d\xe2\x80\x99Espanya van viure tots els altres dirigents de la Lliga, durant un per\xc3\xadode m\xc3\xa9s o menys llarg, fins que es van incorporar a la zona nacional. J. Ventos i Calvell, de qui hem vist que segons Camb\xc3\xb3 havia treballat des del primer moment pel triomf de l'ex\xc3\xa8rcit, pass\xc3\xa0 gaireb\xc3\xa9 tota la guerra a Espanya <un de sus hijos muri\xc3\xb3 en las files del General Franco>. L'11 de setembre de 1936 escrivia F. Valls: <El que passa a casa nostra \xc3\xa9s espant\xc3\xb3s>. Aix\xc3\xad i tot, li dir\xc3\xa9 que potser hauria estat pitjor encara que s'hagu\xc3\xa9s anat desfent el pa\xc3\xads en un estat sense que es produ\xc3\xads una reacci\xc3\xb3 del cos social. Veurem com acaba, i en dir aix\xc3\xb2 em refereixo no solament en l'aspecte militar, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 en el sup\xc3\xb2sit que triomfessin els nostres, a l'acci\xc3\xb3 posterior, que haur\xc3\xa0 d'\xc3\xa9sser formidable i ben orientada per a reparar els estralls causats. Aix\xc3\xad i tot, no hi ha opci\xc3\xb3, i crec que tots hem de fer el possible, amb el desig i amb els actes, per aixafar les forces del desordre i de l'anarquia.>_NEWLINE_Dins d'aquesta l\xc3\xadnia de col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb el govern de Burgos van destacar, entre d'altres, Josep Maria Trias de Bes, assessor jur\xc3\xaddic del Ministeri d'Afers Exteriors, J. Casab\xc3\xb2 que <en Bruselas iba vestido de falangista y fue m\xc3\xa1s tarde secretario territorial de Falange a las \xc3\xb3rdenes de Eduardo Aun\xc3\xb3s>; Felip Bertran i G\xc3\xbcell, que serv\xc3\xad durant la campanya com a capit\xc3\xa0 d'enginyers a ferrocarrils i va escriure diversos llibres propagand\xc3\xadstics; Caudillos, profetes y soldados; Preparaci\xc3\xb3n y desarrollo del Alzamiento Nacional; i, ja acabada la guerra, Rutas de la victoria; Josep Maria Tallada; Francisco Bastos Ansart; etc._NEWLINE_En general, la incorporaci\xc3\xb3 dels elements de lliga Catalana al govern de Burgos fou total. J. M. Fontana addueix que Miquel Vidal i Guardiola <mantenia un cierto y discreto neutralisme frente a la guerra civil>, per\xc3\xb2, en realitat, a banda la posici\xc3\xb3 dubtosa de Joaquim Pellicena, nom\xc3\xa9s dues personalitats de la Lliga van discrepar de l'orientaci\xc3\xb3 general seguida pels l\xc3\xadders i la massa del partit: Felip de Sol\xc3\xa0, que el 1945 impuls\xc3\xa0, amb Modest Sabat\xc3\xa9, la represa de <La Veu de Catalunya> (de la qual com a m\xc3\xadnim en sortiren dos n\xc3\xbameros) i la reestructuraci\xc3\xb3 de Lliga Catalana a Fran\xc3\xa7a, i Joan Antoni G\xc3\xbcell i L\xc3\xb3pez comte de G\xc3\xbcell, marqu\xc3\xa8s de Comillas, ex-alcalde de Barcelona el 1930, que aconsegu\xc3\xad passar a Mallorca (com hi van passar, per exemple, Joan Vall\xc3\xa8s i Pujals, o Enric Mayn\xc3\xa9s) i, despr\xc3\xa9s d'haver estat testimoni i cronista de les vicissituds pol\xc3\xadtiques a la Zona Nacional, mor\xc3\xad a l'exili, no sense haver intentat pressionar per aconseguir el suport de les pot\xc3\xa8ncies aliades per al restabliment de la monarquia a Espanya. Tamb\xc3\xa9 dins aquesta l\xc3\xadnia neutralista es van mantenir dos elements eclesi\xc3\xa0stics de relleu, l'arquebisbe de Tarragona, Vidal i Barraquer i Carles Card\xc3\xb3._NEWLINE_Per\xc3\xb2 el suport dels dirigents de la Lliga a la causa nacionalista no deixava de tenir certes caracter\xc3\xadstiques que els impedien de mantenir una postura coherent. L'esquema pol\xc3\xadtic que sostenien no solament no coincidia amb les seves aspiracions program\xc3\xa0tiques (si b\xc3\xa9 satisfeia les seves necessitats m\xc3\xadnimes de classe), sin\xc3\xb3 que impedia d'actuar-hi sense la pr\xc3\xa8via ren\xc3\xbancia a la seva postura ideol\xc3\xb2gica catalanista. La intervenci\xc3\xb3 en el govern d'Espanya ara entrava clarament en conflicte amb el catalanisme. En la conformaci\xc3\xb3 ideol\xc3\xb2gica del nou bloc no hi havia lloc per al catalanisme; en la conformaci\xc3\xb3 social del nou bloc hom retornava al poder social a canvi de no ostentar directament el poder."