b"\n_START_ARTICLE_\nPante\xc3\xb3 de Roma\n_START_SECTION_\nEl Pante\xc3\xb3 d'Adri\xc3\xa0\n_START_PARAGRAPH_\nEn els temps d'Adri\xc3\xa0 l'edifici va ser completament reconstru\xc3\xaft. El seu nom no apareix a les inscripcions a causa que aquest emperador no volia que el seu nom figurara a les obres dutes a terme sota el seu mandat, ben al contrari que el seu predecessor Traj\xc3\xa0._NEWLINE_Les marques de f\xc3\xa0brica trobades a les rajoles corresponen als anys 123\xe2\x80\x93125, la qual cosa permet suposar que el temple va ser inaugurat per l'emperador durant la seua estada a la capital entre el 125 i el 128. Tot i que no se sap amb certesa qui en va ser l'arquitecte, el projecte se sol atribuir a Apol\xc2\xb7lodor de Damasc._NEWLINE_Es va canviar l'orientaci\xc3\xb3 respecte del Pante\xc3\xb3 precedent, ja que es va col\xc2\xb7locar la fa\xc3\xa7ana principal cap al nord. L'edifici va quedar compost per una columnata a manera de pronaos, una \xc3\xa0mplia cel\xc2\xb7la redona i una estructura prism\xc3\xa0tica interm\xc3\xa8dia. El gran pronaos i l'estructura d'uni\xc3\xb3 amb la cel\xc2\xb7la van ocupar completament l'espai del temple anterior, mentre que la rotonda va ser constru\xc3\xafda sobre l'espai de la pla\xc3\xa7a aug\xc3\xbastia que separava el Pante\xc3\xb3 de la bas\xc3\xadlica de Nept\xc3\xba. Davant del temple es va edificar una pla\xc3\xa7a porticada en tres dels seus costats i pavimentada amb lloses de travert\xc3\xad.\n_START_SECTION_\nCaracter\xc3\xadstiques\n_START_PARAGRAPH_\nLa inserci\xc3\xb3 d'una \xc3\xa0mplia sala rodona adossada al p\xc3\xb2rtic d'un temple cl\xc3\xa0ssic \xc3\xa9s una innovaci\xc3\xb3 en l'arquitectura romana. El model d'espai circular cobert per una volta s'havia utilitzat a la mateixa \xc3\xa8poca en les grans sales termals, per\xc3\xb2 era una novetat usar-lo en un temple. L'efecte de sorpresa en creuar el llindar de la porta devia ser notable._NEWLINE_La construcci\xc3\xb3 d'una c\xc3\xbapula semiesf\xc3\xa8rica sobre una estructura circular era un tret t\xc3\xadpic de l'arquitectura de l'\xc3\xa8poca. S'observa en la Vil\xc2\xb7la Adriana a T\xc3\xadvoli, a les termes d'Agripa i les de Caracal\xc2\xb7la i, en general, a les sales dels primers temps de l'Imperi. Les petxines no es generalitzarien fins a una \xc3\xa8poca m\xc3\xa9s tardana, en temps de Diocleci\xc3\xa0._NEWLINE_L'espai intern de la rotonda est\xc3\xa0 constitu\xc3\xaft per un cilindre cobert per una semiesfera. El cilindre t\xc3\xa9 una altura igual al radi, i l'altura total \xc3\xa9s igual al di\xc3\xa0metre, per la qual cosa es pot inscriure una esfera completa en l'espai interior. El di\xc3\xa0metre de la c\xc3\xbapula \xc3\xa9s de 43,34 m, la qual cosa la converteix en la major c\xc3\xbapula de f\xc3\xa0brica de la hist\xc3\xb2ria. La c\xc3\xbapula de la bas\xc3\xadlica de Sant Pere va ser constru\xc3\xafda un poc m\xc3\xa9s petita per respecte a aquesta.\n_START_SECTION_\nEl pronaos\n_START_PARAGRAPH_\nEl pronaos oct\xc3\xa0stil, amb vuit columnes a la fa\xc3\xa7ana i quatre als laterals, t\xc3\xa9 unes dimensions de 34,20 x 15,62 m, i es troba 1,32 m sobre el nivell de la pla\xc3\xa7a, de manera que s'hi accedeix pujant cinc esglaons. L'altura total de l'ordre \xc3\xa9s de 14,15 m, i els fustos tenen un di\xc3\xa0metre d'1,48 m a la base._NEWLINE_El fris cont\xc3\xa9 la inscripci\xc3\xb3 d'Agripa en lletres de bronze. A l'arquitrau es va gravar posteriorment una segona inscripci\xc3\xb3 relativa a la restauraci\xc3\xb3 realitzada en temps de Septimi Sever. El front\xc3\xb3 havia d'estar decorat amb est\xc3\xa0tues de bronze, subjectades amb perns, i avui perdudes. Per la posici\xc3\xb3 dels orificis s'especula que va poder ser la figura d'una \xc3\xa0guila amb les ales desplegades._NEWLINE_A l'interior, dues files de quatre columnes divideixen l'espai en tres naus, amb la central i m\xc3\xa9s \xc3\xa0mplia que condueix a la gran porta d'acc\xc3\xa9s a la cel\xc2\xb7la, mentre que les dues laterals acaben en dos amplis n\xc3\xadnxols que havien d'albergar est\xc3\xa0tues de C\xc3\xa8sar August i de Marc Vipsani Agripa, traslladades des de l'antic edifici._NEWLINE_El fust de les columnes era de granit gris (a la fa\xc3\xa7ana) o roig, provinents de les pedreres d'Egipte. Tamb\xc3\xa9 els p\xc3\xb2rtics que rodejaven la pla\xc3\xa7a eren de granit roig, encara que de menor dimensi\xc3\xb3. Els capitells corintis, les bases i els elements d'enlla\xc3\xa7 s\xc3\xb3n de marbre pent\xc3\xa8lic, provinent de Gr\xc3\xa8cia. L'\xc3\xbaltima columna del lateral oriental, perduda en el segle XV, va ser substitu\xc3\xafda per una altra de granit gris en temps d'Alexandre VII. La columna de l'extrem oriental de la fa\xc3\xa7ana va ser igualment substitu\xc3\xafda amb un fust de granit roig sota el pontificat d'Urb\xc3\xa0 VIII. D'aquesta manera es va modificar l'alternan\xc3\xa7a de colors original._NEWLINE_La coberta a dues aig\xc3\xbces est\xc3\xa0 suportada per cintres de fusta, recolzades sobre una estructura de mur que es recolza per mitj\xc3\xa0 d'arcs a les columnes. La coberta original estava formada per cintres de bronze, amb perfils en forma d'U, segons les va descriure Andrea Palladio. Van ser espoliades pel papa Urb\xc3\xa0 VII, que les va fer fondre per a fabricar cent canons per al castell de Sant'Angelo. El paviment \xc3\xa9s de peces de marbre de color, col\xc2\xb7locades formant cercles i quadrats.\n_START_SECTION_\nCos intermedi\n_START_PARAGRAPH_\nEl cos intermedi que connecta el pronaos amb la cel\xc2\xb7la est\xc3\xa0 constru\xc3\xaft en opera latericia i consta de dos grans pilars adossats a la cel\xc2\xb7la. Els pilars flanquegen el pas d'acc\xc3\xa9s a la rotonda, que \xc3\xa9s la prolongaci\xc3\xb3 de la nau central del pronaos. D'altra banda, entre els pilars i la cel\xc2\xb7la queda un espai residual en qu\xc3\xa8 s'ubiquen dues escales d'acc\xc3\xa9s a la part superior de la c\xc3\xbapula._NEWLINE_A l'exterior, l'estructura t\xc3\xa9 la mateixa altura del cilindre de la rotonda, i havia de tenir un revestiment d'estuc i morter avui desaparegut. Sobre aquest cos hi ha un segon front\xc3\xb3 de rajola, d'una altura major que la del p\xc3\xb2rtic d'entrada, i que es preveia que es vei\xc3\xa9s nom\xc3\xa9s des de gran dist\xc3\xa0ncia. Les l\xc3\xadnies de cornisa, que recorren l'exterior de la rotonda marcant els pisos, continuen en aquest cos sense soluci\xc3\xb3 de continu\xc3\xaftat._NEWLINE_La difer\xc3\xa8ncia de nivell entre els dos frontons ha fet suposar que estava previst un pronaos de majors dimensions, amb columnes de 50 peus d'alt (14,80 m), m\xc3\xa9s grans fins i tot que les de l'acc\xc3\xa9s nord del f\xc3\xb2rum de Traj\xc3\xa0. El projecte va haver de ser modificat, en no poder-se subministrar columnes de tan grans dimensions.\n_START_SECTION_\nInterior de la rotonda\n_START_PARAGRAPH_\nAl nivell inferior s'obrin vuit \xc3\xa0mplies exedres, de planta trapezial i semicircular alternativament. Els n\xc3\xadnxols estan emmarcats per un ordre de pilastres i de columnes, amb un entaulament corregut en tot el per\xc3\xadmetre, excepte en l'exedra de l'eix principal. En aquestes, cobertes mitjan\xc3\xa7ant voltes, l'entaulament s'interromp, ja que les columnes interm\xc3\xa8dies no s\xc3\xb3n necess\xc3\xa0ries. Entre les exedres, als fragments de mur intermedis, apareixen edicles amb peralts triangulars i circulars alternats._NEWLINE_En un segon nivell, des de l'entaulament fins a la imposta de la volta, hi ha una fila de finestres. Aquestes finestres, que obrin a una galeria superior, coincideixen en vertical amb els n\xc3\xadnxols i els edicles. La decoraci\xc3\xb3 romana original va ser substitu\xc3\xafda en el segle XVIII per la que s'hi pot veure actualment, realitzada probablement entre els anys 1747-1752. El sector sud-occidental ha patit diverses restauracions, no del tot apropiades, que n'han alterat l'aspecte inicial._NEWLINE_El paviment de la rotonda \xc3\xa9s lleugerament convex, amb la part central 30\xc2\xa0cm m\xc3\xa9s alta que el per\xc3\xadmetre, perqu\xc3\xa8 la pluja que entre per l'\xc3\xb2cul flu\xc3\xafsca cap al canal situat en tot el per\xc3\xadmetre. El revestiment \xc3\xa9s de taulells, amb un disseny de quadrats en els quals s'inscriuen alternativament quadrats i cercles m\xc3\xa9s petits.\n_START_SECTION_\nC\xc3\xbapula\n_START_PARAGRAPH_\nLa c\xc3\xbapula (de 43,34 m de di\xc3\xa0metre) est\xc3\xa0 decorada a l'interior amb cinc files de caselles de dimensions cada vegada menors, i al centre presenta un \xc3\xb2cul de 8,9 m de di\xc3\xa0metre. L'\xc3\xb2cul estava rodejat per una cornisa de bronze fixada a la c\xc3\xbapula en l'\xc3\xbaltima fila de cassetons. Els buits a la f\xc3\xa0brica suggereixen que tant les caselles com l'espai intermedi estaven folrats de bronze._NEWLINE_A l'exterior, la c\xc3\xbapula arranca d'una sobre-elevaci\xc3\xb3 del mur, a 8,40 m per damunt de l'arrancada interior de la volta. Es troba articulada per mitj\xc3\xa0 de set anells superposats, l'inferior dels quals conserva encara el revestiment de marbre. La resta es trobava cobert per planxes de bronze daurat, avui perdut a excepci\xc3\xb3 del per\xc3\xadmetre de l'\xc3\xb2cul, encara al seu lloc. Les planxes de bronze van ser arrencades l'any 663 per ordre de Constant\xc3\xad II, emperador rom\xc3\xa0, i s'hi va col\xc2\xb7locar una coberta nova de plom l'any 735.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xa8cnica constructiva\n_START_PARAGRAPH_\nLes t\xc3\xa8cniques constructives romanes han perm\xc3\xa8s a la c\xc3\xbapula resistir dinou segles sense necessitat de reformes o refor\xc3\xa7os. S\xc3\xb3n diversos els factors t\xc3\xa8cnics responsables que la c\xc3\xbapula haja arribat fins als nostres dies en perfectes condicions._NEWLINE_La c\xc3\xbapula es recolza sobre un gros anell murari d'opera latericia (formig\xc3\xb3 amb parets de rajola), en la qual es van practicar obertures que es corresponen amb els tres nivells compositius. En part, aquestes obertures eren funcionals, ja que formaven les exedres, per\xc3\xb2 sobretot eren estructurals, perqu\xc3\xa8 formaven un esquelet intern d'arcs de desc\xc3\xa0rrega. Aquests arcs, resistents i flexibles, formen una carcassa que \xc3\xa9s visible a la paret posterior ara que s'ha perdut el revestiment original. Auguste Choisy descriu detalladament aquest proc\xc3\xa9s constructiu._NEWLINE_Pel que fa a la composici\xc3\xb3 del formig\xc3\xb3 rom\xc3\xa0, el ciment es mesclava en petites quantitats drenant d'aquesta manera l'aigua sobrant. En el formig\xc3\xb3 modern, com m\xc3\xa9s aigua s'empra en el pastat, major \xc3\xa9s la porositat una vegada que l'aigua s'evapora, reduint-se la capacitat resistent. Aix\xc3\xad s'aconseguia eliminar de manera parcial o total les bombolles d'aire que normalment es formen durant el forjat, amb qu\xc3\xa8 es conferia al material una resist\xc3\xa8ncia notable. El formig\xc3\xb3 s'abocava en capes primes alternant-les amb filades horitzontals de pedra. En ser col\xc2\xb7locat en petites quantitats, es redueix la retracci\xc3\xb3 del ciment, i per tant la possibilitat d'assentaments o clivellaments._NEWLINE_D'altra banda, es va cercar reduir el pes de la c\xc3\xbapula per dos mitjans: alleugerint els materials (en comptes del travert\xc3\xad emprat en la fonamentaci\xc3\xb3, a la c\xc3\xbapula es va utilitzar pedra tosca) i reduint gradualment la gross\xc3\xa0ria de la corfa del mur cap amunt (des de 5,90 m inicialment fins a 1,50 m). A m\xc3\xa9s, els n\xc3\xadnxols, les galeries i les finestres practicades als murs, aix\xc3\xad com els cassetons i l'\xc3\xb2cul de la volta, disposats entre els arcs principals, alleugereixen la construcci\xc3\xb3 a les zones de farciment.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria posterior\n_START_PARAGRAPH_\nSe sap d'una reparaci\xc3\xb3 realitzada per Anton\xc3\xad Pius. D'altra banda, una inscripci\xc3\xb3 de menors dimensions recorda una altra restauraci\xc3\xb3 a c\xc3\xa0rrec de Septimi Sever l'any 202._NEWLINE_L'edifici es va salvar de la destrucci\xc3\xb3 al principi de l'edat mitjana, perqu\xc3\xa8 ja l'any 608 l'emperador rom\xc3\xa0 d'Orient Focas el va donar al papa Bonifaci IV, que el va transformar en esgl\xc3\xa9sia cristiana (Santa Maria dels M\xc3\xa0rtirs). \xc3\x89s el primer cas d'un temple pag\xc3\xa0 convertit al culte cristi\xc3\xa0. Per aquesta ra\xc3\xb3 va ser l'\xc3\xbanic edifici de l'Antiga Roma que va romandre intacte i en \xc3\xbas ininterromput._NEWLINE_Al segle XV, el pante\xc3\xb3 \xc3\xa9s enriquit amb frescs: el m\xc3\xa9s notable el de L'Anunciaci\xc3\xb3 de Melozzo da Forl\xc3\xac, col\xc2\xb7locat a la primera capella a la dreta de l'entrada. El 1435 es du a terme la demolici\xc3\xb3 de les construccions medievals annexes. A partir del Renaixement el Pante\xc3\xb3 \xc3\xa9s utilitzat com a seu de l'Acad\xc3\xa8mia dels Virtuosos de Roma i servir\xc3\xa0 de sepulcre a grans artistes italians com Rafael o Vignola. Al segle\xc2\xa0xvii es van afegir als costats del front\xc3\xb3 dos campanars, obra de Gian Lorenzo Bernini, batejats popularment com les orelles d'ase, i eliminats l'any 1893._NEWLINE_El rei V\xc3\xadctor Manuel II, el seu fill Humbert I i la seua esposa Margarida reposen en una de les capelles del Pante\xc3\xb3. Aquestes tombes s\xc3\xb3n mantingudes per voluntaris d'organitzacions mon\xc3\xa0rquiques. Hi ha cont\xc3\xadnues pol\xc3\xa8miques sobre si haurien de traslladar-se les restes, a causa del comportament de la Casa de Savoia en el curs de les dues guerres mundials._NEWLINE_Tot i que les despeses de conservaci\xc3\xb3 del Pante\xc3\xb3 s\xc3\xb3n a c\xc3\xa0rrec del Ministeri de B\xc3\xa9ns Culturals d'It\xc3\xa0lia, continua sent una esgl\xc3\xa9sia en qu\xc3\xa8 se celebren misses i sobretot casaments. L'any 1980, el centre hist\xc3\xb2ric de Roma, incl\xc3\xb2s el Pante\xc3\xb3, va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\n_START_SECTION_\nInflu\xc3\xa8ncia posterior\n_START_PARAGRAPH_\nEl Pante\xc3\xb3 ha tingut una enorme transcend\xc3\xa8ncia en l'arquitectura occidental. Durant el Renaixement, els artistes i arquitectes que van inspirar-se en l'antiguitat cl\xc3\xa0ssica no podien obviar un dels edificis m\xc3\xa9s bells i millor conservats de tot Roma. Brunelleschi va estudiar el Pante\xc3\xb3 per a la construcci\xc3\xb3 de la c\xc3\xbapula del Duomo de Flor\xc3\xa8ncia, punt de partida de l'arquitectura renaixentista. Bramante i Miquel \xc3\x80ngel el van recrear en obres com el templet de San Pietro in Montorio o la bas\xc3\xadlica de Sant Pere del Vatic\xc3\xa0._NEWLINE_Durant el neoclassicisme itali\xc3\xa0, Antonio Canova va projectar un temple a Possagno, la seua ciutat natal, basant-se en el disseny del Pante\xc3\xb3._NEWLINE_La seua influ\xc3\xa8ncia es deixa notar a Anglaterra i Am\xc3\xa8rica del Nord, sobretot gr\xc3\xa0cies a Andrea Palladio, que va ser molt imitat fins al segle\xc2\xa0xix. Moltes sales c\xc3\xadviques, universitats i biblioteques reutilitzen la forma de c\xc3\xbapula amb p\xc3\xb2rtic: l'esgl\xc3\xa9sia del cementiri monumental de Staglieno, l'esgl\xc3\xa9sia de Sant Francesc de Paula a N\xc3\xa0pols, la vil\xc2\xb7la Capra de Vicenza, la rotonda de Thomas Jefferson de la Universitat de Virg\xc3\xadnia, la biblioteca de la Universitat de Col\xc3\xbambia o la Biblioteca Estatal de Vict\xc3\xb2ria a Melbourne."