b'\n_START_ARTICLE_\nRicard Maria Carles i Gord\xc3\xb3\n_START_SECTION_\nEstudis i ordenaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xa9u els estudis primaris a l\'escola de les Teresianes i els secundaris a la de Sant Josep dels Pares Jesu\xc3\xaftes, ambdues de la seva ciutat natal. Ingressa al Seminari Major de Val\xc3\xa8ncia i alhora al Col\xc2\xb7legi del Corpus Christi, tamb\xc3\xa9 anomenat "del Patriarca"._NEWLINE_El 29 de juny de 1951 \xc3\xa9s ordenat sacerdot i dos anys despr\xc3\xa9s es llicencia en dret can\xc3\xb2nic a la Universitat Pontif\xc3\xadcia de Salamanca. El mateix 1953 \xc3\xa9s nomenat rector i arxipreste de Tavernes de la Valldigna (la Safor), i el 1967 \xc3\xa9s traslladat a la parr\xc3\xb2quia de Sant Ferran de la ciutat de Val\xc3\xa8ncia. Actua com a conseller de la JOC i responsable de la formaci\xc3\xb3 dels diaques, i posteriorment \xc3\xa9s nomenat delegat episcopal per al clergat i conseller dioces\xc3\xa0 de pastoral familiar.\n_START_SECTION_\nBisbe de Tortosa\n_START_PARAGRAPH_\nEl 3 d\'agost de 1969 \xc3\xa9s consagrat bisbe de Tortosa el (Baix Ebre). A la Confer\xc3\xa8ncia Episcopal Espanyola \xc3\xa9s president de la subcomissi\xc3\xb3 per a la Fam\xc3\xadlia i president de la comissi\xc3\xb3 per als Seminaris i les Universitats. Va convocar l\'\xc3\xbanic s\xc3\xadnode dioces\xc3\xa0 celebrat al post-concili a les di\xc3\xb2cesis catalanes, amb l\'objectiu de potenciar la participaci\xc3\xb3 de laics, homes i dones, i tamb\xc3\xa9 de sacerdots, religiosos de tot el bisbat en els assumptes de la di\xc3\xb2cesi. El resultat foren les Constitucions sinodals, unes conclusions per revitalitzar la vida cristiana amb valor normatiu.\n_START_SECTION_\nArquebisbe de Barcelona\n_START_PARAGRAPH_\nEl 23 de mar\xc3\xa7 de 1990 \xc3\xa9s nomenat arquebisbe de Barcelona, on crea un Institut de Teologia Espiritual. Va crear les demarcacions diocesanes per descentralitzar el bisbat, situant com a responsables de cada territori els nous bisbes auxiliars que es nomenen a Barcelona entre 1991 i 1993. Carles Soler, Joan Carrera, Joan-Enric Vives, Jaume Traserra i Pere Tena. En una segona etapa, ref\xc3\xa0 i modernitza els organismes de la c\xc3\xbaria diocesana amb un nou equip amb el bisbe Joan Carrera i el jesu\xc3\xafta Enric Puig al capdavant._NEWLINE_El 26 de novembre de 1994 fou creat cardenal del t\xc3\xadtol de Santa Maria Consolatrice al Tiburtino. Particip\xc3\xa0 en diversos organismes vaticans com la congregaci\xc3\xb3 per a l\'Educaci\xc3\xb3 Cat\xc3\xb2lica, la Comissi\xc3\xb3 de Just\xc3\xadcia i Pau, el consell per a l\'estudi dels problemes organitzatius de la Santa Seu i la prefectura d\'Assumptes Econ\xc3\xb2mics. Tamb\xc3\xa9 fou vicepresident de la Confer\xc3\xa8ncia Episcopal Espanyola entre 1999 i el 2002. Algunes biografies destaquen que es va oposar al catalanisme dins l\'Esgl\xc3\xa9sia._NEWLINE_Entre 1995 i 1997 va ser acusat de blanquejar diner negre del tr\xc3\xa0fic d\'armes a It\xc3\xa0lia, en el cas conegut amb el nom de la ciutat napolitana de Torre Annunziata. El cas es va arxivar per manca de proves.\n_START_SECTION_\nJubilaci\xc3\xb3 i \xc3\xbaltims dies\n_START_PARAGRAPH_\nL\'any 2001, i d\'acord all\xc3\xb2 que preveu el dret can\xc3\xb2nic, va presentar la dimissi\xc3\xb3 del c\xc3\xa0rrec arquebisbal, que no li fou acceptada fins al 15 de juny de 2004. El mateix dia, el papa Joan Pau II divid\xc3\xad l\'arquebisbat de Barcelona en tres di\xc3\xb2cesis: una de metropolitana i dues de sufrag\xc3\xa0nies: a Terrassa i a Sant Feliu del Llobregat. Tamb\xc3\xa9 el 2004 va al\xc3\xa7ar la veu contra la COPE. "Desautoritzo actituds com la d\'aquesta emissora cap a Catalunya, que no s\xc3\xb3n les que vol l\'Esgl\xc3\xa9sia", va declarar._NEWLINE_Va assistir, com a cardenal, al conclave de 2005 que va elegir el papa Benet XVI. Quan Carles va complir vuitanta anys, l\'any seg\xc3\xbcent, va perdre la condici\xc3\xb3 de cardenal elector._NEWLINE_El cardenal va ser ingressat a l\'Hospital Mare de D\xc3\xa9u de la Cinta de Tortosa el 25 de novembre de 2013 amb simptomatologia neurol\xc3\xb2gica, possiblement per haver tingut una feridura i mor\xc3\xad tres setmanes m\xc3\xa9s tard.  Per decisi\xc3\xb3 pr\xc3\xb2pia, fou enterrat a Val\xc3\xa8ncia, a la Bas\xc3\xadlica de la Mare de D\xc3\xa9u dels Desemparats.\n_START_SECTION_\nAficions i publicacions\n_START_PARAGRAPH_\nDurant tota la vida va mantenir el muntanyisme com una passi\xc3\xb3 que segons les pr\xc3\xb2pies paraules l\'apropava a D\xc3\xa9u. Tamb\xc3\xa9 fou afeccionat a l\'espeleologia, i les falles valencianes. Va jugar a futbol, va ser actor de teatre, solista en una coral i col\xc2\xb7leccionista de f\xc3\xb2ssils._NEWLINE_Va publicar els llibres Fe i cultura. Escrits Pastorals (1990), Cartes de la vida estant (1994, recull d\'articles publicats a la premsa), La fam\xc3\xadlia, l\'amor i la vida (1998) i Cartas a una mujer de hoy (1999).'