b'\n_START_ARTICLE_\nEs Migjorn Gran\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl poble es form\xc3\xa0 durant la segona dominaci\xc3\xb3 brit\xc3\xa0nica a partir de la capella de Sant Crist\xc3\xb2fol, dins el lloc de Binicodrellet, que l\'any 1769 edific\xc3\xa0 Crist\xc3\xb2fol Barber i Ametller, en honor al seu sant patr\xc3\xb3. De 1912 a 1913 s\'hi va publicar el quinzenal Llum Nova, una de les primeres butlletins en la llengua de l\'illa. Fins a l\'any 1988 encara el poble s\'anomenava oficialment com l\'esgl\xc3\xa9sia (San Crist\xc3\xb3bal). No fou fins al 1989 quan el poble adquir\xc3\xad el rang de municipi en segregar-se des Mercadal.\n_START_SECTION_\nEconomia\n_START_PARAGRAPH_\nLes platges i cales del municipi des Migjorn Gran ocupen uns 2.250 metres quadrats, dels quals 900 pertanyen a la platja de sant Tom\xc3\xa0s, on molt a prop hi ha una urbanitzaci\xc3\xb3 amb el mateix nom. Les activitats econ\xc3\xb2miques predominants des Migjorn Gran s\xc3\xb3n el turisme i la construcci\xc3\xb3, encara que tamb\xc3\xa9 es troben en actiu algunes explotacions agr\xc3\xa0ries. L\'activitat tur\xc3\xadstica, que suposa m\xc3\xa9s del 50% del PIB de Menorca, t\xc3\xa9 lloc entre els mesos d\'abril i octubre.\n_START_SECTION_\nCultura popular\n_START_PARAGRAPH_\nUna de les llegendes m\xc3\xa9s famoses d\'Es Migjorn Gran \xc3\xa9s la de "Sa dona de penya marbre qui seu". Diu la llegenda que era una geganta enamorada d\'un gegant de la tribu enemiga. Quan els pares d\'ell l\'hi donaren mort tirant-lo des d\'un barranc, el dolor la convert\xc3\xad en pedra. Abans de ser destru\xc3\xafda per un raig, la pedra semblava realment una dama asseguda. I asseguren que a les nits de vent sortien d\'ella uns sons, semblants a laments.'