b"\n_START_ARTICLE_\nLa cala encantada\n_START_SECTION_\nContext hist\xc3\xb2ric i art\xc3\xadstic\n_START_PARAGRAPH_\nJoaquim Mir, nascut el 1873, representa en la pintura de paisatge una personalitat tan excepcional com la de Nonell en la figura, per\xc3\xb2, a difer\xc3\xa8ncia d'aquest, i malgrat la seua import\xc3\xa0ncia, no ha arribat a \xc3\xa9sser un mite perqu\xc3\xa8 va morir vell (1940) i reconegut oficialment. Inici\xc3\xa0 tamb\xc3\xa9 la seua activitat pict\xc3\xb2rica amb la visi\xc3\xb3 negra dels marginats, palesa en la famosa pintura La catedral dels pobres (1899), d'un naturalisme desesperat. Per\xc3\xb2 el 1900, davant el color llumin\xc3\xb3s de Mallorca, va entrar en una nova etapa de colorisme decoratiu i simb\xc3\xb2lic, interessat pels paisatges encesos i flamejants, que es prolong\xc3\xa0 fins al 1904 en un crescendo de solitud i exaltaci\xc3\xb3. Aquest any, arran d'una insolaci\xc3\xb3 i d'una greu caiguda al torrent de Pareis de Mallorca, fou traslladat a Reus i internat a l'Institut Mental Pere Mata, on rest\xc3\xa0 gaireb\xc3\xa9 dos anys. Un cop donat d'alta, s'instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 amb la seua mare i la seua germana al poblet de l'Aleixar, prop de Reus, on inici\xc3\xa0 una nova etapa en qu\xc3\xa8 f\xc3\xa9u de la taca de color l'ess\xc3\xa8ncia d'una pintura de paisatge quasi abstracta formada per ovals verticals d'intensa llum acolorida. Aquestes obres de l'Aleixar, posteriors al seu trastorn mental, s\xc3\xb3n considerades el millor de la seua producci\xc3\xb3, que, per les seues circumst\xc3\xa0ncies, recorda la de Vincent van Gogh. Mir no va \xc3\xa9sser un pintor de Par\xc3\xads, com la majoria dels seus companys, sin\xc3\xb3 de Madrid, on expos\xc3\xa0 moltes vegades i obtingu\xc3\xa9 diversos premis.\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nPint\xc3\xa0 tres versions de La cala encantada, la segona de les quals caus\xc3\xa0 gran impressi\xc3\xb3 en \xc3\xa9sser exposada a la Sala Par\xc3\xa9s. Mir descobr\xc3\xad aquest indret m\xc3\xa0gic durant la seua estada a Dei\xc3\xa0 el 1901, i l'interpret\xc3\xa0 com una visi\xc3\xb3 en qu\xc3\xa8 les fant\xc3\xa0stiques roques de formes que recorden \xc3\xa9ssers vius i els remolins escumosos de l'aigua emfasitzen l'aparen\xc3\xa7a d'un m\xc3\xb3n gaireb\xc3\xa9 irreal."