b'\n_START_ARTICLE_\nNicolau Battestini i Galup\n_START_SECTION_\nInf\xc3\xa0ncia i joventut (1895-1917).\n_START_PARAGRAPH_\nEls or\xc3\xadgens familiars de Nicolau Battestini i Galup s\xc3\xb3n m\xc3\xbaltiples. Per la l\xc3\xadnia paterna, els dos avis exercien de mestres a Puerto Rico. L\'avi, originari de C\xc3\xb2rsega, s\'havia hagut d\'exiliar a l\'illa. Un dels fills de la parella fou Nicol\xc3\xa1s Battestini Borr\xc3\xa0s, pare del biografiat. Nicol\xc3\xa1s inici\xc3\xa0 la carrera de Medicina, per\xc3\xb2 arran de la seva participaci\xc3\xb3 en uns aldarulls estudiantils, hagu\xc3\xa9 de marxar de l\'illa. Establert a Barcelona, treball\xc3\xa0 d\'escrivent als Jutjats. Per la l\xc3\xadnia materna, l\'avi era un mariner polon\xc3\xa8s a qui un temporal f\xc3\xa9u naufragar a les costes de Calella. Casat i establert en aquest municipi del Maresme, desaparegu\xc3\xa9 en un altre temporal. L\'\xc3\xbanica filla, Josepa Galup i Serra, mare del biografiat, es trasllad\xc3\xa0 a Barcelona, a la recerca de treball._NEWLINE_Nicol\xc3\xa1s i Josepa, casats i instal\xc2\xb7lats al Poble Sec, de Barcelona, tingueren tres fills: Isabel, Rafael i Nicolau. Val a dir que en les fonts d\'arxiu la data exacta de naixement de Nicolau balla alguns dies, per\xc3\xb2 que la fam\xc3\xadlia la fixa en el 28 de juny de 1895, a Barcelona._NEWLINE_El pare parlava el catal\xc3\xa0 amb dificultat, per\xc3\xb2 els fills el tingueren ja com a llengua pr\xc3\xb2pia. Nicolau, el germ\xc3\xa0 petit, f\xc3\xa9u els seus primers estudis en una escola del barri i el batxillerat a l\'Institut de la ciutat._NEWLINE_El 1911 ingress\xc3\xa0 a la Universitat de Barcelona per a estudiar Medicina, una carrera que pr\xc3\xa8viament ja havia seguit el seu germ\xc3\xa0 Rafael i de la qual n\'obtingu\xc3\xa9 la llicenciatura el 1917. En la seva promoci\xc3\xb3 de 1911-17, coincid\xc3\xad amb Salvador Armendares i Torrent, Llu\xc3\xads Barraquer i Ferr\xc3\xa9 i Santiago Dexeus i Font, entre d\'altres. Estigu\xc3\xa9 adscrit al Laboratori que dirigia August Pi i Sunyer, convertint-se, per concurs oposici\xc3\xb3, en intern dels departaments de Cirurgia, Radiologia, Anatomia i Fisiologia._NEWLINE_Igual que el seu germ\xc3\xa0, combin\xc3\xa0 els estudis amb el treball a l\'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, del qual era alumne intern per oposici\xc3\xb3, i fou membre actiu de l\'Acad\xc3\xa8mia Laboratori de Ci\xc3\xa8ncies M\xc3\xa8diques de Catalunya i Balears.\n_START_SECTION_\nEl jove metge (1918-1931)\n_START_PARAGRAPH_\nJa com a jove metge, aprov\xc3\xa0 les oposicions per al cos m\xc3\xa8dic municipal de Barcelona i treball\xc3\xa0 a l\'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, al Servei de Medicina General, que dirigia el doctor Pere Esquerdo, i al Servei d\'Aparell Digestiu, dirigit pel doctor Francesc Gallart. Coneixedor d\'altres lleng\xc3\xbces, com el franc\xc3\xa8s, l\'alemany i l\'angl\xc3\xa8s, el 1923 viatj\xc3\xa0 per Europa i f\xc3\xa9u un curs d\'ampliaci\xc3\xb3 d\'estudis a Berl\xc3\xadn. El 1925 obr\xc3\xad la seva consulta privada al carrer Villarroel i pass\xc3\xa0 a exercir simult\xc3\xa0niament la medicina privada i la p\xc3\xbablica._NEWLINE_Tingu\xc3\xa9 un paper destacat en l\'associacionisme professional. Va ser un dels fundadors del Sindicat de Metges de Catalunya (1920) i membre actiu als anys seg\xc3\xbcents. Ocup\xc3\xa0 diversos c\xc3\xa0rrecs en la junta directiva de l\'Acad\xc3\xa8mia Laboratori de Ci\xc3\xa8ncies M\xc3\xa8diques de Catalunya i Balears i fou redactor en cap de la seva revista, els Annals de Ci\xc3\xa8ncies M\xc3\xa8diques (1923-25). El 1925 va ser fundador de la revista Ars Medica, que dirig\xc3\xad (1926-32). Fou tamb\xc3\xa9 vocal de la Junta del Col\xc2\xb7legi de Metges de Barcelona (1929-1931)._NEWLINE_En l\'\xc3\xa0mbit m\xc3\xa9s personal, el 1926 es cas\xc3\xa0 amb Dolors Pons i Sala, membre d\'una fam\xc3\xadlia benestant de Sant Gervasi, amb qui tingu\xc3\xa9 dos fills: Nicolau i Rafael. El seu germ\xc3\xa0 Rafael guany\xc3\xa0 el 1923 i per oposici\xc3\xb3 el c\xc3\xa0rrec de director de l\'Hospital de Santa Tecla, de Tarragona, que sota la seva direcci\xc3\xb3 pass\xc3\xa0 de ser un asil de benefic\xc3\xa8ncia a convertir-se en un hospital modern i ben equipat._NEWLINE_Identificat ja des de la seva etapa d\'estudiant amb el catalanisme pol\xc3\xadtic, el 1922 ell i el seu germ\xc3\xa0 Rafael ingressaren a Acci\xc3\xb3 Catalana. A mitjan anys vint presid\xc3\xad el Casal Catal\xc3\xa0 de Gr\xc3\xa0cia. Va ser dels impulsors d\'Acci\xc3\xb3 Catalana Republicana, com a organitzaci\xc3\xb3 separada d\'Acci\xc3\xb3 Catalana, i el 1930 form\xc3\xa0 part del seu consell central i de la comissi\xc3\xb3 d\'organitzaci\xc3\xb3 i propaganda. Col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 a La Nau, peri\xc3\xb2dic dirigit per Antoni Rovira i Virgili. A principis de 1931, es desmarc\xc3\xa0 del proc\xc3\xa9s de conflu\xc3\xa8ncia entre ACR i l\'organitzaci\xc3\xb3 de la qual provenia i acab\xc3\xa0 marxant del partit. Integrat a Estat Catal\xc3\xa0, el mar\xc3\xa7 de 1931 va ser un dels secretaris de la mesa de la Confer\xc3\xa8ncia d\'Esquerres de la qual en sort\xc3\xad Esquerra Republicana de Catalunya.\n_START_SECTION_\nActuaci\xc3\xb3 durant la Rep\xc3\xbablica i la Guerra Civil (1931-1939)\n_START_PARAGRAPH_\nOrador molt actiu en actes pol\xc3\xadtics del nou partit, a les eleccions municipals de l\'abril seg\xc3\xbcent fou candidat en les llistes d\'Esquerra i la Uni\xc3\xb3 Socialista de Catalunya pel districte tercer de Barcelona, per\xc3\xb2 no obtingu\xc3\xa9 l\'elecci\xc3\xb3. A les eleccions indirectes de maig-juny per a formar la Diputaci\xc3\xb3 Provisional de la Generalitat de Catalunya, va ser elegit diputat per Barcelona en les llistes d\'Esquerra. A la Diputaci\xc3\xb3, form\xc3\xa0 part de les comissions d\'Economia i Treball i de Sanitat i Assist\xc3\xa8ncia Social._NEWLINE_Refus\xc3\xa0 de conc\xc3\xb3rrer a les seg\xc3\xbcents eleccions, les generals espanyoles de juny del mateix any, per\xc3\xb2 en canvi accept\xc3\xa0 de participar en la candidatura d\'Esquerra a les eleccions de novembre de 1932, per a constituir el Parlament de Catalunya, i obtingu\xc3\xa9 l\'elecci\xc3\xb3 per Barcelona-ciutat. Com a diputat, fou membre de diverses comissions permanents (Presid\xc3\xa8ncia, Governaci\xc3\xb3 i Sanitat, Govern Interior, Sanitat i Assist\xc3\xa8ncia Social), de la Comissi\xc3\xb3 Especial d\'Actes i membre suplent de la Diputaci\xc3\xb3 Permanent. Destac\xc3\xa0 pel seu treball com a membre de la comissi\xc3\xb3 parlament\xc3\xa0ria i com a orador en lleis de l\'\xc3\xa0mbit sanitari: la Llei de salinitat de les aig\xc3\xbces, aprovada l\'agost 1933 i que regulava els abocaments de residus en els corrents p\xc3\xbablics d\'aig\xc3\xbces; la Llei de coordinaci\xc3\xb3 i control sanitaris p\xc3\xbablics, aprovada el juny de 1934 i que posava els fonaments per a una major efic\xc3\xa0cia del sistema sanitari; i la Llei de sanejament de poblacions, aprovada el juny de 1936 i que preveia millores sanit\xc3\xa0ries i higi\xc3\xa8niques en el teixit urb\xc3\xa0 insalubre._NEWLINE_Tingu\xc3\xa9 un paper destacat en la direcci\xc3\xb3 d\'Esquerra. Fou dirigent de l\'Ateneu Nacionalista Republic\xc3\xa0 de la Bonanova i president del Casal d\'Esquerra Estat Catal\xc3\xa0 de Gr\xc3\xa0cia, vicepresident de la Federaci\xc3\xb3 de Barcelona d\'Esquerra i membre del Comit\xc3\xa8 Executiu del partit. En el I Congr\xc3\xa9s Nacional Ordinari d\'Esquerra, de febrer de 1932, fou secretari de la pon\xc3\xa8ncia de Sanitat. Col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 a La Humanitat, L\'Opini\xc3\xb3, La Nau i La Campana de Gr\xc3\xa0cia. Molt proper al president Maci\xc3\xa0, l\'acompany\xc3\xa0 en diversos actes oficials._NEWLINE_Va ser membre de la junta de govern de les Cases de Caritat i de Maternitat de Barcelona i tamb\xc3\xa9 del Patronat de l\'Institut d\'Assist\xc3\xa8ncia Social de Barcelona (1933-34), fins que fou destitu\xc3\xaft arran dels fets d\'octubre de 1934. Despr\xc3\xa9s del par\xc3\xa8ntesi institucional provocat per aquests, l\'abril de 1936 va ser nomenat vocal del Comit\xc3\xa8 Central del "Segell Pro Inf\xc3\xa0ncia", l\'organisme d\'assist\xc3\xa8ncia social que amb els ingressos procedents de la venda d\'aquests segells impulsava actuacions en l\'\xc3\xa0mbit de la sanitat infantil._NEWLINE_Iniciada la Guerra Civil, represent\xc3\xa0 la Generalitat en les emissores de r\xc3\xa0dio confiscades i pass\xc3\xa0 a presidir el "Segell Pro Inf\xc3\xa0ncia". El 1937 guany\xc3\xa0 l\'oposici\xc3\xb3 a director de l\'Hospital General de Catalunya (l\'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau) i prengu\xc3\xa9 possessi\xc3\xb3 del c\xc3\xa0rrec a principis de 1938, amb el doctor Armendares com a president del consell administratiu. Fou tamb\xc3\xa9 membre de la Comissi\xc3\xb3 de Govern Interior del Parlament._NEWLINE_Durant la guerra, els seus fills estigueren a Cabrils, a casa dels oncles. Cap al final de la guerra tingu\xc3\xa9 seriosos problemes de salut. En el darrer moment, emprengu\xc3\xa9 el cam\xc3\xad de Fran\xc3\xa7a, sense la fam\xc3\xadlia.\n_START_SECTION_\nL\'exili (1939-1946)\n_START_PARAGRAPH_\nInici\xc3\xa0 el seu exili al camp de concentraci\xc3\xb3 del Vol\xc3\xb3. En ser soci corresponsal de la Societ\xc3\xa9 Languedocienne de M\xc3\xa9dicine, va ser nomenat director d\'un petit hospital creat a Seta per a l\'atenci\xc3\xb3 de refugiats malalts. Mentre, les noves autoritats de Cabrils negaren la cartilla de racionament a l\'esposa i els fills, per la qual cosa retornaren a Barcelona. La consulta de Battestini del carrer Villarroel va ser confiscada, incloent els aparells m\xc3\xa8dics. D\'altra banda, el seu germ\xc3\xa0 Rafael va ser jutjat en un consell de guerra, condemnat a mort i afusellat a Tarragona, l\'abril de 1939._NEWLINE_Un cop tancat l\'hospital de Seta, Battestini s\'instal\xc2\xb7l\xc3\xa0 a Montpeller, compartint pis amb altres exiliats catalans. A la tardor de 1940, l\'esposa i els fills es reuniren amb ell. Acabada la Segona Guerra Mundial, va treballar com a lector d\'espanyol a la Facultat de Lletres de la Universitat de Montpeller. Refus\xc3\xa0 un oferiment del Govern mexic\xc3\xa0 d\'instal\xc2\xb7lar-se en aquell pa\xc3\xads i de ser cap de serveis d\'un hospital mexic\xc3\xa0. El 1945 va ser un dels metges catalans exiliats que fund\xc3\xa0 a Tolosa l\'Agrupament de Metges Catalans Pro-Renovaci\xc3\xb3 de la Medicina.\n_START_SECTION_\nEl retorn i la nova etapa a Barcelona (1946-1981)\n_START_PARAGRAPH_\nL\'estiu de 1946 la fam\xc3\xadlia pogu\xc3\xa9 tornar a Barcelona. Battestini no va patir condemna, per\xc3\xb2 s\'havia de presentar sovint a comissaria. El seu fill Nicolau segu\xc3\xad la carrera d\'Enginyeria Industrial, mentre que Rafael f\xc3\xa9u Medicina. Ell exerc\xc3\xad com a metge, tot refent una petita clientela. A finals dels anys cinquanta obtingu\xc3\xa9 una pla\xc3\xa7a a la Seguretat Social, als serveis del SOE (l\'asseguran\xc3\xa7a obligat\xc3\xb2ria per malaltia), que exerc\xc3\xad durant els anys seg\xc3\xbcents. Es jubil\xc3\xa0 el 1965._NEWLINE_No tingu\xc3\xa9 noves intervencions en la pol\xc3\xadtica activa i mor\xc3\xad a Barcelona el 1981, als 86 anys. El seu enterrament va ser presidit per Heribert Barrera, president del Parlament de Catalunya.'