b'\n_START_ARTICLE_\nPowhatan\n_START_SECTION_\nDemografia\n_START_PARAGRAPH_\nCap al 1570 eren entre 15 i 20.000 individus, per\xc3\xb2 la verola els redu\xc3\xad el 1608 a uns 9.000 individus. Cap al 1660 havien estat redu\xc3\xafts a 2.100, i el 1700 nom\xc3\xa9s en quedaven uns 1.000, molt barrejats amb negres i blancs. Cap al 1970 es calcula que eren uns 3.000 individus, repartits per la costa de Virg\xc3\xadnia, i molt mestissats amb els negres i blancs. El mateix nombre es calculava el 1980. Pel 1992 hi havia a Virg\xc3\xadnia 300 nansemond, 750 rappahannock, 1.000 chickahominy, 100 mattapony, 500 monacan i potser 3.000 pamunkey, en total el 0,2% de la poblaci\xc3\xb3 de Virg\xc3\xadnia._NEWLINE_Segons el cens dels EUA del 2000 hi havia censats 6.163 powhatan (776 pamunkey, 1.727 powhatan, 1.358 chickahominy, 812 mattapony, 394 rappahannock i 1.096 monocan).\n_START_SECTION_\nCostums\n_START_PARAGRAPH_\nEls confederats es donaven suport militar i pagaven impostos en menjar, perles, coure i pells._NEWLINE_Els llogarrets consistien en cases comunals de 7,30 X 30 metres de longitud, i refugis allargats coberts d\xe2\x80\x99escor\xc3\xa7a o canyes i envoltats per una estacada. Molt a la vora tenien els camps de conreu (p\xc3\xa8sols, carabasses, moresc, tabac i d\'altres) dirigits per les dones, mentre els homes ca\xc3\xa7aven i feien la guerra. Duien tatuatges i collars._NEWLINE_A les viles hi manaven els weromance (cabdill mascul\xc3\xad) o les weronsqua (si eren dones), el c\xc3\xa0rrec era hereditari i amb successi\xc3\xb3 matrilinial, assistits sovint pels cockerouse, consellers._NEWLINE_Els quiyoughcosuck eren una mena de capellans tribals i assistents dels caps que s\'afaitaven la meitat del cap. Tenien un cap suprem de la confederaci\xc3\xb3, anomenat mamanatowick "gran rei"; el cap dels chickahominy el deien munguy "gran home". _NEWLINE_Religiosament, creien en els manitu (esperits) i en Okewas, d\xc3\xa9u amb imatge que era traslladat als combats dalt d\'un catafalc. Tamb\xc3\xa9 celebraven la huskenaw, cerim\xc3\xb2nia d\'iniciaci\xc3\xb3 per als homes, on prenien narc\xc3\xb2tics i tenien visions.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nD\'antuvi era una confederaci\xc3\xb3 de sis tribus, a les quals se n\'hi uniren 24 m\xc3\xa9s, que ocupaven 128 viles a l\'Est de Virg\xc3\xadnia, entre els rius Potomac i James fins Albermarle Sound, a Maryland. Aquestes tribus, unides nom\xc3\xa9s per la llengua algonquina i la seva situaci\xc3\xb3 a la badia de Chesapeake. Se sap poc d\'ells abans del 1600._NEWLINE_El 1566 una expedici\xc3\xb3 espanyola arribaria a Virg\xc3\xadnia; uns anys abans, havien atrapat un indi, batejat com a Luis de Velasco, qui els parl\xc3\xa0 del seu pa\xc3\xads, Ajacan. El 1570 hi tornaria amb el Jesu\xc3\xafta Juan Bautista de Segura, qui fou mort el 1571 pels powhatan. _NEWLINE_El 1584 Sir Walter Raleigh intent\xc3\xa0 establir-se a Virg\xc3\xadnia; el 1587 tres vaixells amb 117 homes dirigits per John White fundaren la vila de Roanoke, i potser contactaren amb ells, per\xc3\xb2 la seva col\xc3\xb2nia desaparegu\xc3\xa9 el 1590 sense deixar-ne rastre. _NEWLINE_Visitats per John Smith l\'abril del 1607, qui desembarc\xc3\xa0 amb 160 colons a Chesapeake i fund\xc3\xa0 Newport._NEWLINE_Afirm\xc3\xa0 que comprenien uns 200 llogarrets dirigits pel poder\xc3\xb3s cabdill Wahunsonacock, anomenat Powhatan pels anglesos. El 27 d\'abril l\'expedici\xc3\xb3 de George Percy arribaria a la vila de Kecoughtan (20 cases).\n_START_SECTION_\nLa primera guerra anglo-powhatan\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer cap de la confederaci\xc3\xb3 fou Wahunsonacock (1550-1618) del 1606 al 1618, savi i orgull\xc3\xb3s, qui accept\xc3\xa0 la sobirania brit\xc3\xa0nica i el 1609 fou reconegut com a cap pel comandant angl\xc3\xa8s Christopher Newport i coronat amb una corona de coure; per tal de cimentar les bones relacions i mantenir una pau duradora, permet\xc3\xa9 el matrimoni de la seva filla Matoaka, dita Rebecca Pocahontas (1595-1617) amb el ric angl\xc3\xa8s John Rolfe. Tanmateix, quan la fam del 1610 molts blancs foren admesos dins la tribu, i quan el governador els reclam\xc3\xa0 que tornessin i aquests s\'hi negaren, atacaren, mataren 15 indis, cremaren les cases i tallaren el moresc, llen\xc3\xa7aren els fills del rei al mar i la reina la mataren a ganivetades. _NEWLINE_A la seva mort, els seus tres fills ocuparien diversos c\xc3\xa0rrecs: Pochino el de weromance, Parahunt cap dels powhatan i Tatacoope el de quiyoughcohannock. Per\xc3\xb2 per damunt d\'ells hi havia el mamanatowick ("gran rei"), que ocuparien successivament els tres germans de Wahunsonacock, que alhora eren caps dels pamunkey. El succe\xc3\xafren els seus germans Opichapam o Itoyatin i Kekataugh, del 1618 al 1622. El 1619 foren atacats per Samuel Argall, governador de Virg\xc3\xadnia, qui els va prendre part de les seves terres._NEWLINE_El darrer cap, el seu germ\xc3\xa0 petit Opechankanough (1566-1646), cap del 1622 al 1644, va atacar Jamestown el 1622 per tal d\'evitar que s\'apoderessin de llurs camps de tabac, i mat\xc3\xa0 347 blancs. El 1628 va establir una treva amb intercanvi de presoners, merc\xc3\xa8s als oficis del seu ajudant i traductor Nenemattanaw. Per\xc3\xb2 el 1632 revolt\xc3\xa0 novament pamunkeys i chickahominys i aconseguiria destruir tots els assentaments blancs llevat Jamestown.\n_START_SECTION_\nLa segona guerra anglo-powhatan\n_START_PARAGRAPH_\nEl 18 d\'abril del 1644 inici\xc3\xa0 una nova guerra amb un nou raid a Jamestown, on mat\xc3\xa0 500 dels 8.000 colons que ja hi vivien, per\xc3\xb2 el 1646 fou capturat i executat._NEWLINE_El setembre del 1646, el nou cap, Necotowance, fou obligat a signar un tractat de submissi\xc3\xb3 als anglesos i se\xe2\x80\x99ls impos\xc3\xa0 un tribut anyal de 20 pells de castor per al governador, aix\xc3\xad com ajudar-los contra els enemics i cedir-los les terres entre els rius James i York. El 1649 reberen 5.000 acres com a agra\xc3\xafment per mantenir la pau, i el 1651 rebien diners per matar llops. _NEWLINE_Aquesta guerra els havia deixat for\xc3\xa7a delmats, tot i que encara els quedaren forces per sumar-se el 1676 a la revolta contra el governador Roger Bacon dels conestoga i occaneechi, que acab\xc3\xa0 amb la presa de la vila dels Pamunkey. El maig del 1677 la reina pamunkey Cockacoeske fou obligada a signar un nou tractat, pel qual se\'ls imposava un nou tribut de 20 pells i 3 fletxes._NEWLINE_D\'aquesta manera, pel 1680 nom\xc3\xa9s restaven com a grups els pamunkey; els weansek i appamatock (expulsats del SE de Virg\xc3\xadnia cap a les plantacions de William Byrd, on despr\xc3\xa9s s\'unirien als nottoway), els chickahominy (15 fam\xc3\xadlies el 1722, quan els prengueren la reserva) i els nansemond (els cinc darrers demanaren la ciutadania el 1792).\n_START_SECTION_\nDel segle XVIII fins a l\'actualitat\n_START_PARAGRAPH_\nPel 1705 un grup de nansatics mat\xc3\xa0 la fam\xc3\xadlia de John Rowley; com a venjan\xc3\xa7a, de 49 indis, 5 foren penjats i els altres 44 deportats a les Antilles. Endem\xc3\xa9s, decidiren aplicar-los els Black Codes i se\'ls prohib\xc3\xad de vendre\'ls terres. Endem\xc3\xa9s, el 1722 foren atacats per la Confederaci\xc3\xb3 iroquesa, la qual cosa els redu\xc3\xad i dispers\xc3\xa0 encara m\xc3\xa9s._NEWLINE_El 1748 es cre\xc3\xa0 la Reserva Pamunkey a King William\xe2\x80\x99s County, dividida en dues parcel\xc2\xb7les; el 1759 es fund\xc3\xa0 la capital, Indiantown, on els nens foren educats i cristianitzats. Les parles powhatan s\'extingiren vers el 1757, encara que el 1834 es recoll\xc3\xad un petit vocabulari, recordat per dues ancianes pamunkey._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 es barrejaren amb els negres fugits el 1831 quan la revolta de Nat Turner, cosa que provoc\xc3\xa0 certa repressi\xc3\xb3. El 1843 demanaren a les autoritats virginianes ser assimilats als mulatos, i cap al 1840 se\'ls uniren alguns catawba dispersos. _NEWLINE_El govern confederat abol\xc3\xad la seva reserva el 1852. Alguns chickahominy ajudaren la Uni\xc3\xb3 i marxaren al Canad\xc3\xa0 amb els ojibway. En acabar, endem\xc3\xa9s, se\'ls aplic\xc3\xa0 les lleis de segregaci\xc3\xb3 racial igual que als negres._NEWLINE_El seu cap George Major Cook (1885-1930), dels pamunkey, rellan\xc3\xa7\xc3\xa0 l\'economia i els costums de la tribu. Durant els anys posteriors, endem\xc3\xa9s, s\'agruparen en diverses divisions eclesi\xc3\xa0stiques: el 1865 es cre\xc3\xa0 la Pamunkey Indian Baptist Church, el 1901 la Samaria Indian Baptist Church (per als chickahominy, qui ja el 1900 demanaren oficialment el seu reconeixement com a tribu) i el 1932 la Mattapony Indian Baptist Church._NEWLINE_El 1893 s\'aprovaren les Lleis Tribals Pamunkey, i cap al 1898 reberen la visita d\'alguns antrop\xc3\xb2legs i curiosos. El 1919 els mattapony i chickahominy tamb\xc3\xa9 foren reconeguts com a tribus per l\'Estat de Virg\xc3\xadnia, i el 1923 l\'Organitzaci\xc3\xb3 Nansemond tamb\xc3\xa9._NEWLINE_El 1932 es fund\xc3\xa0 l\'Escola de Terrissa Pamunkey; el 1941 lluitaren a la Segona Guerra Mundial en les mateixes unitats que els negres._NEWLINE_El 1961 comen\xc3\xa7aren els lligams intertribals merc\xc3\xa8s als estudiants de la Universitat de Chicago. Aix\xc3\xad, destacaren Jacob Vincent Costalow "Thundercloud" (mort el 1982), cap dels mattapony, el seu successor Webster Custalow, Captain Nelson, cap dels rappahanock, i Emeritius Olivier Adkins "Long Eagle", cap dels chickahominy. Tots ells participaren en la creaci\xc3\xb3 el 1971 de la Coalition of Eastern Native Americans. _NEWLINE_El 1855 les companyies de ferrocarril els havien expropiat il\xc2\xb7legalment 20 acres de terres. En compensaci\xc3\xb3, el 1972 en reberen set acres i 100.000 $. I el gener del 1983 el govern de Virg\xc3\xadnia establ\xc3\xad un State Council per als indis.'