b"\n_START_ARTICLE_\nTeodoret de Cir\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEra d'una fam\xc3\xadlia amb bones condicions econ\xc3\xb2miques i profundament religiosa. La seva mare, sobretot, tenia molt de respecte pels ermitans i els ascetes, un dels quals l'havia curada d'una malaltia dels ulls fent el senyal de la creu. Despr\xc3\xa9s de tretze anys de matrimoni est\xc3\xa8ril, que havien passat en oracions demanant un fill, un ermit\xc3\xa0 anomenat Macedoni va anunciar que se li concediria un fill, per\xc3\xb2 amb la condici\xc3\xb3 que hauria d'estar consagrat al servei de D\xc3\xa9u. Teodoret va n\xc3\xa9ixer tres anys despr\xc3\xa9s de l'anunci, i el seu nom (regal de D\xc3\xa9u) va estar relacionat amb el fet._NEWLINE_Va ser instru\xc3\xaft en religi\xc3\xb3 per la seva mare. Quan amb prou feines tenia 7 anys va ser enviat a un monestir proper a Antioquia on era hegumen (abat) Euprepi, i all\xc3\xad va estudiar durant quasi vint anys, adqurint tamb\xc3\xa9 una acurada formaci\xc3\xb3 cl\xc3\xa0ssica. Va tenir per instructors a Diodor de Tars (breument) i Teodor de Mopsu\xc3\xa8stia i altres eminents. En aquest temps el van nomenar primer lector i despr\xc3\xa9s diaca de l'esgl\xc3\xa9sia d'Antioquia pels patriarques Porfiri i Alexandre, i en els seus sermons es va oposar a arrians, macedonis, i apol\xc2\xb7linaristes, dels quals n'hi havia un gran nombre a la seva di\xc3\xb2cesi.\n_START_SECTION_\nBisbe de Cir\n_START_PARAGRAPH_\nEl prestigi obtingut li va valer ser nomenat bisbe. Teodot d'Antioquia, successor d'Alexandre, el va nomenar pel c\xc3\xa0rrec l'any  420 o potser el 423, segons diferents c\xc3\xa0lculs que s'han fet a partir dels seus escrits, com a bisbe de Cir (Cyrus o Cyrrhus) una pobre ciutat propera a l'Eufrates a uns dos dies de viatge d'Antioquia i capital del districte de la Cirr\xc3\xa8stica, amb una di\xc3\xb2cesi que inclo\xc3\xafa 800 parr\xc3\xb2quies._NEWLINE_Morts els seus pares, va heretar una fortuna que va repartir entre els pobres i al seu bisbat no tenia cap propietat ni tan sols una tomba. Amb una part del patrimoni o amb les rendes locals, va fer reformes a la ciutat (p\xc3\xb2rtics, dos ponts, banys p\xc3\xbablics i un aq\xc3\xbceducte) i va atreure a la zona a artistes i professionals, especialment metges. Va intercedir davant l'emperadriu Pulqu\xc3\xa8ria demanant que fossin redu\xc3\xafdes les taxes. Va acollir generosament a Celestiac de Cartago, expulsat d'\xc3\x80frica pels v\xc3\xa0ndals. Despr\xc3\xa9s de 25 anys de bisbe podia dir que mai va estar davant d'una cort de just\xc3\xadcia i que mai va rebre cap regal. Seguint el seu exemple el clergat es va comportar de manera semblant. A la di\xc3\xb2cesi eren importants els heretges marcionites als que va retornar a l'esgl\xc3\xa9sia abans del 449. Ell mateix diu que en va batejar deu mil. En tot el proc\xc3\xa9s de conversi\xc3\xb3 dels heretges va patir grans riscos, i m\xc3\xa9s d'un cop va estar a punt de ser lapidat, per\xc3\xb2 mai va demanat ajuda al poder temporal. Es deia que anaven amb ell un grup de monjos que l'ajudaven en la seva predicaci\xc3\xb3 (i el defensaven de les hostilitats), i creien que el diable estava present en els atacs soferts. Un dels monjos, anomenat Jacob, explicava l'aparici\xc3\xb3 de diables i sers sobrenaturals que el demanaven perqu\xc3\xa8 Teodoret perseguia Marci\xc3\xb3._NEWLINE_En aquests anys va compondre les seves obres exeg\xc3\xa8tiques i d'altra mena. Va donar suport a Nestori, amb qui havia estudiat al monestir d'Euprepi, per\xc3\xb2 no consta que adopt\xc3\xa9s de les seves doctrines. En tot cas va donar suport a Joan I d'Antioquia i al partit oriental, no tant en suport de Nestori com per oposar-se a la intoler\xc3\xa0ncia de Ciril d'Alexandria, i defensant la llibertat religiosa.\n_START_SECTION_\nControv\xc3\xa8rsia sobre Nestori\n_START_PARAGRAPH_\nEn una primera etapa de la controv\xc3\xa8rsia, l'any 430, va escriure als monjos de S\xc3\xadria i rodalia en resposta als dotze cap\xc3\xadtols de Ciril que condemnaven Nestori. Al concili d'Efes l'any 431 va arribar aviat i va demanar al concili d'esperar l'arribada dels bisbes orientals abans de condemnar Nestori. No va ser aix\xc3\xad i va participar en el s\xc3\xadnode posterior que es va celebrar per separat on es van condemnar els procediments del concili i va decretar la suspensi\xc3\xb3 de Ciril. L'emperador Teodosi II va abra\xc3\xa7ar la causa de Nestori breument fins que va caure sota influ\xc3\xa8ncia d'un monjo partidari de Ciril, i va convocar a set bisbes orientals i set africans per explicar els procediments del concili d'Efes. Teodoret va ser un dels delegats orientals i es va presentar a Calced\xc3\xb2nia on va esperar l'audi\xc3\xa8ncia imperial i mentrestant va ser excl\xc3\xb2s de l'esgl\xc3\xa9sia sota influ\xc3\xa8ncia del partit de Ciril. En arribar l'emperador va defensar la causa dels bisbes orientals amb eloq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia per\xc3\xb2 Teodosi II ja estava inclinat cap a Ciril i els delegats van ser enviats de retorn._NEWLINE_Al seu retorn a Cir, Teodoret va compondre els cinc llibres sobre l'Encarnaci\xc3\xb3 (\xcf\x80\xce\xb5\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb1\xce\xbb\xcf\x8c\xce\xb3\xce\xb9\xce\xbf\xce\xbd \xe1\xbc\x90\xce\xbd\xce\xb1\xce\xbd\xce\xb8\xcf\x81\xcf\x89\xcf\x80\xcf\x8e\xcf\x83\xce\xb5\xcf\x89\xcf\x82) per explicar el seu punt de vista i defensar-se de l'acusaci\xc3\xb3 de nestorianisme i exposar les tend\xc3\xa8ncies her\xc3\xa8tiques de Ciril i la seva injusta conducta al concili d'Efes. En l'obra va defensar tamb\xc3\xa9 al seu mestre Teodor de Mopsu\xc3\xa8stia, a qui Ciril acusava de proposar l'heretgia en els seus escrits. D'aquesta obra nom\xc3\xa9s en queden uns quants fragments transmesos en llat\xc3\xad per Marius Mercator, que creia que aquest llibre de Teodoret havia estat inspirat pel diable._NEWLINE_Durant un temps va acceptar les decisions de l'emperador i va intentar conv\xc3\xa8ncer als nestorians d'acceptar la deposici\xc3\xb3 de Nestori (sense deixar de protestar d'aquesta deposici\xc3\xb3) i quan el partit ortodox va assolir el control total l'any 435, es va erigir en en\xc3\xa8rgic opositor de Ciril. Quan Ciril va morir el 444 algunes fonts afirmen que Teodoret va tenir una gran joia.\n_START_SECTION_\nCondemna religiosa i reconeixement\n_START_PARAGRAPH_\nEl successor de Ciril, Di\xc3\xb2scor, va seguir la l\xc3\xadnia marcada pel seu antecessor i Teodoret amb gran amargor, es va veure obligat a oposar-s'hi. Di\xc3\xb2scor va donar suport al partit del monjo Eutiques a Constantinoble que va originar els eutiquians. L'emperador, influenciat pel nou bisbe, va ordenar a Teodoret que no es mogu\xc3\xa9s dels l\xc3\xadmits de la seva di\xc3\xb2cesi (448). Teodoret va obeir per\xc3\xb2 va enviar cartes als grans personatges de l'Imperi, reivindicant la seva conducta i m\xc3\xa9s tard en una segona carta va voler reconciliar-se amb Di\xc3\xb2scor, explicant les seves opinions i acceptant els principis teol\xc3\xb2gics de Ciril i Joan I. Per\xc3\xb2 Di\xc3\xb2scor va respondre amb un llenguatge violent i acusant-lo de nestorianisme. I en la seva contesta, Teodoret va fer encara m\xc3\xa9s concessions i declarava anatemes els que deien que la Verge no era mare de D\xc3\xa9u, i que Crist era nom\xc3\xa9s un home. Di\xc3\xb2scor va llen\xc3\xa7ar anatema contra Teodoret i poc despr\xc3\xa9s va reunir sota la seva responsabilitat, el Segon Concili d'Efes (anomenat el lladronici d'Efes) l'any 449 on Teodoret i els patriarques Flavi\xc3\xa0 de Constantinoble i Domne d'Antioquia (i altres bisbes, tots els quals havien condemnat Eutiques al s\xc3\xadnode de Constantinoble del 448) van ser deposats._NEWLINE_L'emperador, que havia influ\xc3\xaft per tal de qu\xc3\xa8 Teodoret fos deposat, li va ordenar que es retir\xc3\xa9s a un monestir a Apamea. Alguns proposaven el seu desterrament. Teodoret va escriure a qui potser era l'\xc3\xbanic que el podia ajudar, el papa Lle\xc3\xb3 III el Gran al que va demanar una entrevista per defensar la seva posici\xc3\xb3 i un concili a l'imperi Occidental per revisar els anatemes. Lle\xc3\xb3, que ja s'havia pronunciat contra els eutiquians, va acceptar la declaraci\xc3\xb3 de fe de Teodoret i el va absoldre de tot delicte eclesi\xc3\xa0stic, per\xc3\xb2 l'emperador es va oposar a la convocat\xc3\xb2ria d'un concili a It\xc3\xa0lia._NEWLINE_La sobtada mort de Teodosi II va canviar la situaci\xc3\xb3 l'any 450, ja que el seu successor Marci\xc3\xa0 i l'emperadriu Pulqu\xc3\xa8ria no eren favorables als eutiquians. Teodoret i els altres bisbes deposats van ser cridats de l'exili i podrien recuperar les seves seus despr\xc3\xa9s d'un concili que s'havia de fer i que es va reunir inicialment a Nicea de Bit\xc3\xadnia i despr\xc3\xa9s a Calced\xc3\xb2nia (Concili de Calced\xc3\xb2nia) el 451. A la vuitena sessi\xc3\xb3 d'aquest va reclamar ser retornat a la seva seu per\xc3\xb2 va ser escridassat pels seus enemics que encara eren nombrosos i acusat de nestori\xc3\xa0 i d'heretge. Llavors va presentar la seva declaraci\xc3\xb3 de fe acceptada pel papa i va ser aplaudit i, per vot un\xc3\xa0nime, restaurat a la seva seu."