b"\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x9e\n_START_SECTION_\nLing\xc3\xbc\xc3\xadstica\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x9e es fa servir per transcriure el so d'una consonant Fricativa dental sorda (com la \xce\xb8 grega de \xce\x98\xce\xb5\xcf\x8c\xcf\x82). Es va utilitzar en l'angl\xc3\xa8s antic._NEWLINE_La forma sonora d'aquesta consonant tamb\xc3\xa9 fou transcrita al passat amb aquesta lletra, per\xc3\xb2 el seu \xc3\xbas \xc3\xa9s restringit a la lletra \xc3\x90 en island\xc3\xa8s.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nLa lletra \xc3\x9e prov\xc3\xa9 de la runa \xc3\x9eurs._NEWLINE_Es va utilitzar aquesta lletra en l'angl\xc3\xa8s mitj\xc3\xa0 abans de la invenci\xc3\xb3 de la impremta. William Caxton, el primer impressor d'Anglaterra, aporta amb ell un joc de car\xc3\xa0cters que provenien d'Europa continental, on no hi havia les lletres \xc3\x9e, \xc8\x9c i \xc3\x90. Ell va substituir la \xc3\x9e per Y, referint-se a diversos manuscrits del segle XV on aquestes dues lletres eren tra\xc3\xa7ades de forma id\xc3\xa8ntica. A Escandin\xc3\xa0via, \xc3\x9e es va utilitzar durant l'edat mitjana, per\xc3\xb2 fou reempla\xc3\xa7ada m\xc3\xa9s tard per th. A Isl\xc3\xa0ndia, \xc3\x9e hi perdur\xc3\xa0 fins al 2009."