b"\n_START_ARTICLE_\nXulio Prieto Nespereira\n_START_SECTION_\nEstil\n_START_PARAGRAPH_\nPrieto Nespereira va continuar la tradici\xc3\xb3 iniciada per Castro Gil, que el va influenciar en el rigor del dibuix i la fermesa de la incisi\xc3\xb3 en els aiguaforts, especialment en les seves evocacions monumentals. Despr\xc3\xa9s llan\xc3\xa7a la seva l\xc3\xadnia i comen\xc3\xa7a a jugar amb ritmes de corbes, amb la idea de xarxes, d'un estil barroc personal m\xc3\xa9s creatiu i pl\xc3\xa0stic. A la s\xc3\xa8rie de Peces rotos (Peixos trencats) arriba a l'abstracci\xc3\xb3 pura._NEWLINE_Com a pintor, \xc3\xa9s un expressionista experimentat, de vegades prop del post-cubisme, que tamb\xc3\xa9 influeix a la seva escultura.\n_START_SECTION_\nTraject\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nVa fer la primera exposici\xc3\xb3 de pintura a l'oli el 1912, a la seva ciutat natal, i dibuixa en els diaris gallecs. Al comen\xc3\xa7ar la Primera Guerra Mundial va viatjar a Catalunya i va quedar impressionat pel treball d'Isidre Nonell i Joaquim Mir. Va arribar a Madrid el 1917 i va visitar amb freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia el Museu del Prado. Va guanyar l'oposici\xc3\xb3 per residir en la Cort i va participar en la Gran Mostra d'Art Gallec a La Corunya._NEWLINE_El 1918 va iniciar classes de pintura amb Fernando \xc3\x81lvarez de Sotomayor, amb el qual va continuar fins al 1921. Va dibuixar al Museu de Reproduccions Art\xc3\xadstiques i va col\xc2\xb7laborar en revistes gallegues com Alfar i N\xc3\xb3s._NEWLINE_El 1922 va enviar per primera vegada gravats a l'Exposici\xc3\xb3 Nacional de Belles Arts. El 1924 va obtenir una bossa de viatge que li va permetre visitar Portugal. Les medalles en aquesta gran mostra van comen\xc3\xa7ar a arribar: en 1926 la tercera, en 1930 la segona i en 1932 la primera. Al llarg de la seva vida va guanyar molts altres premis. El 1926 va ser convidat a la Biennal de Ven\xc3\xa8cia. L'any seg\xc3\xbcent a la Triennal de Flor\xc3\xa8ncia i a la Internacional de Gravadores. El 1928 travessa l'Atl\xc3\xa0ntic per visitar Buenos Aires i Montevideo, on exposa la seva obra. Al seu retorn a Espanya va fundar el grup de gravaci\xc3\xb3 \xc2\xabLos veinticuatro\xc2\xbb (Els vint-i-quatre). Va assistir a la Internacional de Barcelona i va visitar Par\xc3\xads per primera vegada, ja el 1929. Un any despr\xc3\xa9s va obtenir el premi honor\xc3\xadfic a l'Exposici\xc3\xb3 Hispanoamericana de Sevilla. El 1932, amb la primera medalla a les Belles Arts Nacionals, va competir a la Internacional de Filadelfia. Aquest mateix any va ser elegit president de l'Associaci\xc3\xb3 Espanyola d'Artistes Gravadors i se li va retre un homenatge a Madrid._NEWLINE_Va ser nomenat professor de gravat art\xc3\xadstic a l'Escola Nacional d'Arts Gr\xc3\xa0fiques el 1934 i, un any despr\xc3\xa9s, va guanyar el premi Duque de Alba en el concurs nacional organitzat pel C\xc3\xadrculo de Bellas Artes. Va dirigir exposicions gravadors anglesos i francesos al Museu d'Art Modern de Madrid. Poc abans de l'inici de la guerra civil, va rebre el premi nacional de gravat._NEWLINE_Els anys de la guerra els va passar a Val\xc3\xa8ncia i a Barcelona. Va tenir compet\xc3\xa8ncies de restauraci\xc3\xb3 del patrimoni espanyol durant la guerra civil, junt amb Ram\xc3\xb3n Stolz Viciano, i l'arquitecte del Museu del Prado Jos\xc3\xa9 Lino Vaamonde._NEWLINE_Com a canceller del Ministeri d'Assumptes Exteriors, viatj\xc3\xa0 a Uruguai (1947) i a Brasil (1948). Va ser amfitri\xc3\xb3 oficial a Montevideo, on va exhibir 140 gravats, que tamb\xc3\xa9 es van mostrar a Rio de Janeiro, S\xc3\xa3o Paulo i Santos, aix\xc3\xad com a Punta del Este i Buenos Aires, on es va relacionar amb Espilinbergo, Quinquela Mart\xc3\xadn, i Portinari._NEWLINE_Continuen les seves exposicions a Espanya. Viatja cap al nord d'\xc3\x80frica. El 1951 va organitzar l'exposici\xc3\xb3 \xc2\xabGoya i el gravat espanyol\xc2\xbb, que recorre Am\xc3\xa8rica de nord a sud, Filipines, Jap\xc3\xb3 i Orient Mitj\xc3\xa0. El 1953 va representar a Espanya a la segona Biennal Hispanoamericana i va obtenir la medalla d'or de l'Associaci\xc3\xb3 de Gravadors de Cuba. Va ser nomenat membre de l'Acad\xc3\xa8mia de les Arts i les Lletres de l'Havana._NEWLINE_Fins a 1955 va conrear un estil figuratiu. M\xc3\xa9s endavant va evolucionar el seu concepte pl\xc3\xa0stic i en 1956 el va donar a con\xc3\xa8ixer a Praga, Par\xc3\xads i Hamburg. Va viatjar per Fran\xc3\xa7a i B\xc3\xa8lgica i va organitzar certamens per donar a con\xc3\xa8ixer nous valors. El 1960 fou nomenat vicerector de l'Escola Nacional d'Arts Gr\xc3\xa0fiques i, el 1961, va obtenir el premi de la Fundaci\xc3\xb3 March._NEWLINE_Alternant el gravat amb la pintura, el 1966 va realitzar una antologia al Museu d'Art Modern de Madrid, on va exposar per primera vegada les seves famoses s\xc3\xa8ries d'art com Homes del mar, Dones del camp gallec i Peixos trencats. A proposta seva, s'aprova la creaci\xc3\xb3 del Museu Nacional de Gravat Contemporani i Sistemes d'Estampaci\xc3\xb3 el 1967, del qual \xc3\xa9s nomenat director entre 1967 i 1968. El 1968 va ser nomenat Museu Nacional d'Art Contemporani i Sistemes d'Estampaci\xc3\xb3._NEWLINE_La seva obra va continuar recorrent el m\xc3\xb3n. Va exposar a Nova York. El 1971 fou nomenat vocal del patronat del Museu Espanyol d'Art Contemporani, i el 1974 va obtenir la Medalla d'or al M\xc3\xa8rit en Belles Arts. El 1976 obt\xc3\xa9 el premi honorari a la Biennal del Gravat Hispano-Argent\xc3\xad de Mendoza. Un any m\xc3\xa9s tard va fer una exposici\xc3\xb3 a Ourense, on la Diputaci\xc3\xb3 va organitzar un cicle de confer\xc3\xa8ncies a c\xc3\xa0rrec d'Otero Pedrayo i Filgueira Valverde._NEWLINE_Els reis d'Espanya li van lliurar el 1980 el diploma i la medalla centen\xc3\xa0ria del C\xc3\xadrculo de Bellas Artes. El Museu Provincial de Lugo va inaugurar una sala monogr\xc3\xa0fica de l'artista, i la ciutat li va dedicar un carrer. El gran conjunt de la seva obra va arribar a Ourense, amb gravats, dibuixos i pintures. Va ser nomenat fill predilecte de la seva ciutat natal el 1984. El Concello de Pontedeume el va convertir en fill adoptiu de la ciutat el 1986. Els \xc3\xbaltims anys de la seva vida va passar organitzant exposicions dels seus gravats. Malgrat la seva avan\xc3\xa7ada edat, va treballar gaireb\xc3\xa9 fins al mateix dia de la seva mort, que va arribar el 5 d'agost de 1991._NEWLINE_De forma p\xc3\xb2stuma, la Biennal Internacional de Gravat porta el seu nom, i la patrocina la Xunta de Gal\xc3\xadcia._NEWLINE_Va rebre nombroses distincions: l'Ordre del M\xc3\xa8rit de l'Equador, l'Ordre d'Isabel la Cat\xc3\xb2lica, la medalla d'or del C\xc3\xadrculo de Bellas Artes, i la medalla d'or al M\xc3\xa8rit en Treball. Tamb\xc3\xa9 va ser membre de la Reial Acad\xc3\xa8mia de Belles Arts de la Corunya, de la Real Academia Galega i membre honorari de nombroses entitats de Madrid, Barcelona i Am\xc3\xa8rica."