b'\n_START_ARTICLE_\nJicarilles\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEls apatxes jicarilla s\xc3\xb3n un grup que parlava una de les lleng\xc3\xbces atapascanes que emigraren del Canad\xc3\xa0 cap al 1525, o potser centenars d\'anys abans, i vivien en el que ells consideraven la seva terra -delimitada per quatre rius sagrats al nord de Nou M\xc3\xa8xic i al sud de Colorado: R\xc3\xado Bravo, riu Pecos, riu Arkansas i riu Canadi\xc3\xa0-, en la qual hi ha cims i serralades que consideraven muntanyes sagrades. Un gran nombre d\'ells vivien tamb\xc3\xa9 al llarg del riu Cimarron i es movien en les planures del nord-oest de Texas i porcions occidentals d\'Oklahoma i Kansas.  Llur territori se superposava al d\'altres tribus. Se\'ls podia trobar a la vall de Chama, Nou M\xc3\xa8xic, i punts de l\'est cap el 1600. Abans de l\'arribada dels espanyols, els jicarilla van viure una exist\xc3\xa8ncia relativament pac\xc3\xadfica._NEWLINE_Culturalment, els jicarilla van ser fortament influenciats pels indis de les planures al seu est i els indis pueblo al seu oest, amb el resultat que la seva pr\xc3\xb2pia cultura exhibeix una combinaci\xc3\xb3 de la ca\xc3\xa7a n\xc3\xb2mada i de les caracter\xc3\xadstiques agr\xc3\xadcoles. Un dels trets de l\'indis de les planures prominents en la cultura jicarilla va fer \xc3\xa8mfasi en la incursi\xc3\xb3 i la guerra. Despr\xc3\xa9s del contacte espanyol els assalts van augmentar en freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia i intensitat amb l\'\xc3\xbas i la necessitat de cavallss  _NEWLINE_Des de 1600, els Jicarillas eren semin\xc3\xb2mades que practicaven de l\'agricultura de temporada que adoptaren dels pueblo i espanyola de Nova Espanya al llarg dels rius que flu\xc3\xafen a trav\xc3\xa9s del seu territori.  _NEWLINE_Els apatxes eren lligats a la cultura del riu Dismal de les planures occidentals, generalment atribu\xc3\xafda als apatxes de Paloma i Quartelejo (o Cuartelejo). Tamb\xc3\xa9 s\'ha trobal terrissa jicarilla a alguns llocs del complex riu Dismal. Alguns dels pobles de la cultura riu Dismal River s\'uniren als kiowa apatxe a les Black Hills de Dakota del Sud. Degut a la pressi\xc3\xb3 dels comanxes a l\'oest i dels pawnee i francesos a l\'est, els kiowes i les restes de la cultura de riu Dismal emigraren al sud on m\xc3\xa9s tard s\'uniren als lipans i jicarilles._NEWLINE_En el segle XIX plantaven al llarg dels rius, especialment al llarg de la part superior del riu Arkansas i els seus afluents, una varietat de cultius, de vegades usant el reg pel creixement de fesols, carabasses, melons, p\xc3\xa8sols, blat i blat de moro. Van trobar l\'agricultura a les muntanyes m\xc3\xa9s segura que a les planes obertes. Des del segle XVIII ca\xc3\xa7aven bisons i ant\xc3\xadlops i posteriorment c\xc3\xa9rvols, muflons, ants i b\xc3\xbafals. Lees dones recollien baies, atzavara, mel, cebes, patates, fruits secs i llavors.\n_START_SECTION_\nTerra sagrada i hist\xc3\xb2ria de la creaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nSegons la hist\xc3\xb2ria de la creaci\xc3\xb3 jicarilla, se\'ls va donar la terra delimitada pels quatre rius sagrats pel Creador amb certs llocs per a la comunicaci\xc3\xb3 amb el Creador i els esperits, rius i muntanyes sagrades que han de ser respectats i conservats, i els llocs molt espec\xc3\xadfics per a l\'obtenci\xc3\xb3 d\'elements pel ritual  cerimonial, com l\'argila blanca trobada 18 milles al sud-est de Taos, ocre vermell 20 milles al nord de Taos i ocre groc en una muntanya prop del Pueblo Picuris. Ells creuen que el "cor del m\xc3\xb3n" \xc3\xa9s a prop de Taos._NEWLINE_Les hist\xc3\xb2ries tradicionals de Dona Petxina Blanca Dona, Assass\xc3\xad dels Enemics, Nen de l\'Aigua i altres tenen llocs i persones properes especials per a ells, com el riu Gran Gorge, el Pueblo Picuris, la primavera i el pant\xc3\xa0 prop de El Prado, Hopewell Lake i en particular del Pueblo de Taos i els quatre rius sagrats. Els jicarilla crearen santuaris en els llocs que contenien un significat espiritual, compartint alguns dels llocs de la zona de Taos amb el poble de Taos. _NEWLINE_De la connexi\xc3\xb3 a Taos, el 1865 el Pare Antonio Jos\xc3\xa9 Mart\xc3\xadnez, un sacerdot de Nou M\xc3\xa8xic, va comentar que els jicarilla tenien una llarga hist\xc3\xb2ria de viure entre les muntanyes i els pobles i de la terrisseria com una important font d\'ingressos. L\'argila per la cer\xc3\xa0mica provenia de les zones dels Pueblos Taos i Picuris.\n_START_SECTION_\nPressions per la terra jicarilla\n_START_PARAGRAPH_\nDegut a l\'augment d\'altres poblacions, el Dest\xc3\xad Manifest i les Guerres \xc3\x8dndies, l\'estil de vida cultural i econ\xc3\xb2mica tradicional dels apatxes es va tornar tensa. Moltes persones van morir a causa de la fam, les Guerres \xc3\x8dndies, inclosa la batalla de Cieneguilla i les malalties no ind\xc3\xadgenes al continent americ\xc3\xa0 per a les que no tenien resist\xc3\xa8ncia._NEWLINE_A principis del segle XVIII, els jicarilla atacaren les tribus dels plans al seu est i utilitzaren els fruits dels seus \xc3\xa8xits comercials amb els indis pueblo i els espanyols._NEWLINE_Quan els comanxes, que havien obtingut armes dels francesos, amb els seus aliats propers i familiars els utes, els van emp\xc3\xa9nyer cap a fora dels plans, estaven saquejant els diversos pobles apatxes orientals (jicarilles, mescaleros i lipans) que ocupaven les planes del sud. A mesura que van ser expulsats de la plana, els jicarilles es va traslladar a les muntanyes i prop dels pueblos i  de lesmissions espanyoles buscant l\'alian\xc3\xa7a amb el pueblo i els colons espanyols. Per exemple, en 1724 diverses bandes apatxes van ser aniquilades pels comanxes, que els va obligar a "renunciar a la meitat de les seves dones i nens, i despr\xc3\xa9s van cremar diversos llogarets, matant a tots menys seixanta-nou homes, dues dones i tres nois". Els jicarilles es van veure obligats a buscar refugi a la regi\xc3\xb3 oriental de les muntanyes Sangre de Cristo i del Pueblo de Taos a Nou M\xc3\xa8xic. Alguns van optar per traslladar-se a la Pueblo Pecos a Nou M\xc3\xa8xic o s\'uniren a les bandes mescaleros i lipans de Texas. En 1779 una for\xc3\xa7a combinada de jicarilles, utes, pueblos i soldats espanyols derrotaren el comanxes, que, despr\xc3\xa9s de set anys i diverses campanyes militars m\xc3\xa9s, finalment van demanar la pau. A partir de llavors els jicarilles van ser capa\xc3\xa7os d\'establir-se al seu territori antic tribal al sud de Colorado.\n_START_SECTION_\nBatalla de Cieneguilla\n_START_PARAGRAPH_\nLa Batalla de Cieneguilla va ser un enfrontament entre un grup d\'apatxes jicarilla, llurs aliats utes i el Primer de Cavalleria dels Estats Units el 30 de mar\xc3\xa7 de 1854  vora de l\'actual Pilar (Nou M\xc3\xa8xic). _NEWLINE_Antecedents_NEWLINE_Cap a mitjans del segle XIX esclataren tensions entre els espanyols, m\xc3\xbaltiples nacions amer\xc3\xadndies i expansi\xc3\xb3 estatunidenca a l\'Oest arribaren a la zona nombrosos colons reclamant terres al sud-oest. Les malalties a les que els nadius americans no tenien immunitat "delmaren" les seves tribus, creant una major pressi\xc3\xb3 sobre les seves terres que els prendran. Mentre, les tensions dels nadius americans van cr\xc3\xa9ixer i es van fer nombrosos intents de reubicaci\xc3\xb3 de la seva terra de ca\xc3\xa7a tradicional i recol\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 i terres sagrades, els jicarilles es tornaren vegada m\xc3\xa9s hostil en els seus esfor\xc3\xa7os per protegir les seves terres. Pel 1850 els jicarilles formaven l\'amena\xc3\xa7a \xc3\xadndia m\xc3\xa9s seriosa per als viatgers en el cam\xc3\xad de Santa Fe a trav\xc3\xa9s del nord-est de Nou M\xc3\xa8xic i als colons de la frontera de la regi\xc3\xb3. L\'ex\xc3\xa8rcit dels Estats Units va desenvolupar un sistema de defensa de forts i tropes per restringir els atacs als viatgers cap a l\'oest. Fort Union va ser fundat, en part, per proporcionar protecci\xc3\xb3 contra els jicarilles. La interrupci\xc3\xb3 i les "incomprensions m\xc3\xbatues" interculturals van conduir a la guerra entre els espanyols, les nacions natives d\'Am\xc3\xa8rica i els americans._NEWLINE_Leo E. Oliva, autor de Fort Union and the Frontier Army in the Southwest, assenyala que: "Els tres grups culturals al sud-oest tenien diferents concepcions de la vida familiar, els valors personals, les relacions socials, la religi\xc3\xb3, els usos i la propietat de la terra i altres b\xc3\xa9ns, la millor manera d\'obtenir el que disposa la vida, i la guerra."_NEWLINE_Fort Union fou establit pel Coronel Edwin Vose Sumner qui orden\xc3\xa0 al Major James Henry Carleton de la Companyia K del 1r de Dragons el 2 d\'agost de 1851 protegir els viatgers cap a l\'oest entre Missouri i el Territori de Nou M\xc3\xa8xic en el Cam\xc3\xad de Santa Fe. El governador del Territori de Nou M\xc3\xa8xic William Carr Lane va fer tractats amb els jicarilla i altres tribus nadiues de Nou M\xc3\xa8xic per traslladar-se a les reserves i de manera pac\xc3\xadfica dedicar-se a l\'agricultura en noves terres i acordar pagaments com a compensaci\xc3\xb3 per la p\xc3\xa8rdua d\'acc\xc3\xa9s a la seva ca\xc3\xa7a, recol\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 i terres sagrades. El govern dels Estats Units, per\xc3\xb2, va abandonar el finan\xc3\xa7ament d\'aquest acord, traint els membres de les tribus americanes natives. Per complicar encara m\xc3\xa9s la situaci\xc3\xb3, tots els cultius de la tribu van fracassar i els jicarilles va seguir atacant per la superviv\xc3\xa8ncia._NEWLINE_La batalla i les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies_NEWLINE_El 30 de mar\xc3\xa7 de 1854, una for\xc3\xa7a combinada de m\xc3\xa9s de 250 apatxes i utes va lluitar contra els dragons dels Estats Units dirigit pel tinent John Wynn Davidson, prop de Pilar (Nou M\xc3\xa8xic), llavors conegut com a Cieneguilla. La batalla va durar de 2, a 4 hores segons el soldat supervivent James A. Bennett (o James Bronson).  Els jicarilla lluitaren amb rifles de pany i sagetes, i van matar-ne vint-i-dos i ferir-ne 36 dels seixanta dragons, que despr\xc3\xa9s es van retirar a  Ranchos de Taos amb 22 cavalls i la majoria dels subministraments de les tropes._NEWLINE_El tinent coronel Philip St. George Cooke del Segon Regiment de Dragons alhora va organitzar una expedici\xc3\xb3 per fustigar els jicarilla amb l\'ajuda dels Pueblo i exploradors mexicans al comandament del capit\xc3\xa0 James H. Quinn, amb Kit Carson com a principal guia. Despr\xc3\xa9s d\'una persecuci\xc3\xb3 a trav\xc3\xa9s de les muntanyes d\'hivern, Cooke es va trobar amb el jicarilla; el seu l\xc3\xadder, Flechas Rayada va oferir un acord de pau a canvi dels cavalls i les armes presos pels jicarilla durant la batalla, per\xc3\xb2 no va ser acceptat. El 8 d\'abril Cooke va combatre membres de la tribu en el seu campament en el can\xc3\xb3 d\'Ojo Caliente. Dispersats en petites bandes, els jicarilla va evadir m\xc3\xa9s persecucions, per\xc3\xb2 molts van morir pel fred sever.\n_START_SECTION_\nReserva Jicarilla\n_START_PARAGRAPH_\nArran d\'expansi\xc3\xb3 cap a l\'oest dels Estats Units i els impactes resultants als seus mitjans de vida, van comen\xc3\xa7ar a mitjans de la d\xc3\xa8cada de 1850 els intents de reubicar els jicarilles, que esdevingueren cada vegada m\xc3\xa9s hostil a aquestes pressions. A m\xc3\xa9s, les relacions amb els espanyols tamb\xc3\xa9 es van tornar hostils quan els espanyols capturaren i vengueren apatxes com a esclaus. Despr\xc3\xa9s d\'anys de guerres, tractats trencats, reubicacions i sent l\'\xc3\xbanica tribu del sud-oest sense reserva, les dues bandes jicarilla llaneros i olleros s\'uniren en 1873 i van enviar una delegaci\xc3\xb3 a Washington, D.C. a apel\xc2\xb7lar per una reserva. Finalment el president dels Estats Units Grover Cleveland va crear la reserva Jicarilla Apache a trav\xc3\xa9s d\'una ordre executiva signada l\'11 de febrer de 1887._NEWLINE_Tot i que els olleros i els llaneros s\'oposaven entre si per la ubicaci\xc3\xb3 de la reserva Jicarilla quan finalment havien d\'aconseguir-la, era espiritualment descoratjador adonar-se que ja no podrien vagar per les seves terres sagrades tradicionals i tenir acc\xc3\xa9s als llocs sagrats. Un cop instal\xc2\xb7lats, van ocupar \xc3\xa0rees separades de la reserva. Les animositats derivades d\'aquest per\xc3\xadode han persistit fins al segle XX, amb els olleros generalment identificats com a progressistes i els llaneros com a conservadors._NEWLINE_La terra a la reserva, a excepci\xc3\xb3 de la que era en poder dels membres no tribals, no era adequada per a l\'agricultura. Com a mitj\xc3\xa0 de superviv\xc3\xa8ncia es va vendre la fusta de la reserva. El 1907 la terra addicional va ser assegurada a la reserva, amb a un total de 742.315 hect\xc3\xa0rees, que era adequada per a la cria d\'ovelles i va comen\xc3\xa7ar a ser rendible el 1920. Fins a aquest moment, molta gent va sofrir de malnutrici\xc3\xb3 i fins al 90% dels membres de la tribu tenia tuberculosi el 1914; per la d\xc3\xa8cada de 1920 semblava probable que la naci\xc3\xb3 Jicarilla Apatxe poden extingir a causa del tracoma, la tuberculosi i altres malalties. Despr\xc3\xa9s de diversos per\xc3\xadodes de cria en granges dif\xc3\xadcils, molts dels anteriors pastors d\'ovelles es va traslladar a la seu tribal a Dulce (Nou M\xc3\xa8xic). Els jicarilles va patir a causa de la manca d\'oportunitats econ\xc3\xb2miques durant d\xc3\xa8cades.  _NEWLINE_L\'explotaci\xc3\xb3 de petroli i del gas es va iniciar a la reserva despr\xc3\xa9s de la Segona Guerra Mundial obtenint com a resultat fins a 1 mili\xc3\xb3 de d\xc3\xb2lars a l\'any, alguns dels quals es van destinar per a l\'escolaritzaci\xc3\xb3 tribal i desenvolupar les instal\xc2\xb7lacions de Stone Lake Lodge.   En 1982 la Cort Suprema dels Estats Units va dictaminar a Merrion v. Jicarilla Apache Tribe,  la tribu tenia l\'autoritat per imposar impostos d\'explotaci\xc3\xb3 a les empreses petrolieres que extreien petroli i gas natural en terres de la reserva._NEWLINE_Com a indemnitzaci\xc3\xb3 per les terres tribals perdudes, els jicarilla van rebre un pagament en la d\xc3\xa8cada de 1970 per 9 milions de d\xc3\xb2lars.'