b'\n_START_ARTICLE_\nVaga general de 1855\n_START_SECTION_\nContext pol\xc3\xadtic\n_START_PARAGRAPH_\nLa vaga es produeix en el context de l\'anomenat Bienni Progressista durant el regnat d\'Isabel II que s\'inicia amb la revoluci\xc3\xb3 de 1854 que engloba el pronunciament del 28 de juny i el cop d\'estat del General O\'Donnell, amb el suport de Fran\xc3\xa7a i Gran Bretanya que donar\xc3\xa0 pas al govern de Baldomero Espartero del Partit Progressista. El bienni es considera acabat amb la cessi\xc3\xb3 del govern al mateix O\'Donnell. _NEWLINE_Els governs seg\xc3\xbcents, de Leopoldo O\'Donnell, Ram\xc3\xb3n Mar\xc3\xada Narv\xc3\xa1ez i Luis Gonz\xc3\xa1lez Bravo, aguditzaran la reacci\xc3\xb3 contrarrevolucion\xc3\xa0ria.\n_START_SECTION_\nOrigen de la vaga: maquinisme en la ind\xc3\xbastria t\xc3\xa8xtil\n_START_PARAGRAPH_\nEls treballadors inicialment s\'havien mobilitzat contra el maquinisme en l\'anomenat conflicte de les selfactines (per la introducci\xc3\xb3 de la selfactina (de l\'angl\xc3\xa8s self-acting, "d\'acci\xc3\xb3 autom\xc3\xa0tica"), que mecanitzava una part important de treball del filat._NEWLINE_Per\xc3\xb2 el desencadenant de la vaga general i suport massiu i solidari d\'altres obrers va ser l\'ordre cursada pel Capit\xc3\xa0 General de Catalunya Juan Zapatero y Navas el 24 de juliol dissolent les associacions obreres il\xc2\xb7legals, i posant sota el control militar totes les associacions de socors mutus permeses. Tamb\xc3\xa9 se sotmetia a la llei marcial a tot el que directament o indirecta s\'ultrapassi en coartar la voluntat d\'un altre perqu\xc3\xa8 obri les seves f\xc3\xa0briques o concorri treballar en elles, si no accedeix a les exig\xc3\xa8ncies que col\xc2\xb7lectivament es pretengui imposar.\n_START_SECTION_\nDesenvolupament i durada de la vaga: 2 a l\'11 de juliol de 1855\n_START_PARAGRAPH_\nLa vaga general va durar del 2 a l\'11 de juliol de 1855 i fou seguida massivament.\n_START_SECTION_\nPa i treball - Associaci\xc3\xb3 o mort\n_START_PARAGRAPH_\nEl lema de la vaga era \xc2\xabassociaci\xc3\xb3 o mort\xc2\xbb. Les exig\xc3\xa8ncies van ser, a m\xc3\xa9s de la llibertat d\'associaci\xc3\xb3, la reducci\xc3\xb3 de la jornada de treball i l\'augment del salari. La \xc2\xabUni\xc3\xb3 de classes\xc2\xbb va publicar un Manifest en el qual, dirigint-se a la classe obrera de Catalunya, la hi exhortava a sumar-se a l\'acci\xc3\xb3 vaguista.\n_START_SECTION_\nEntrevista amb Espartero a Madrid i repressi\xc3\xb3 a Barcelona\n_START_PARAGRAPH_\nUna Comissi\xc3\xb3 de Treballadors va ser a Madrid per reunir-se el Regent, el general Espartero, amb l\'objectiu que es reconegu\xc3\xa9s el dret d\'associaci\xc3\xb3. El general Espartero no va rebre la Comissi\xc3\xb3._NEWLINE_A Barcelona, mentrestant, l\'autoritat militar aplicava sancions amb gran severitat: entre elles, pres\xc3\xb3, deportaci\xc3\xb3, c\xc3\xa0stigs corporals, i amenaces de pena de mort. El 8 de juliol, la fragata \xc2\xabJulia\xc2\xbb va salpar amb rumb a l\'Havana amb 70 militants obrers deportats.\n_START_SECTION_\nPresa de Barcelona pels militars: fi de la vaga\n_START_PARAGRAPH_\nEl 9 de juliol de 1855, Barcelona va ser presa militarment. El general Espartero va enviar al seu ajudant, Sanabria, amb un document ple de vagues promeses. La vaga general es va extingir l\'11 de juliol.'