b"\n_START_ARTICLE_\nEdat antiga\n_START_SECTION_\nAntic Orient\n_START_PARAGRAPH_\nEn l'antic Orient \xc3\xa9s on va sorgir l'escriptura i, amb aquesta, la hist\xc3\xb2ria pr\xc3\xb2piament dita. La cultura es va centrar sobretot a les valls dels grans rius de l'\xc3\x80sia (com ara el riu Groc, el Ganges, el Tigris i l'Eufrates) i al Nil._NEWLINE_Tant els pa\xc3\xafsos de l'Extrem Orient (\xc3\x8dndia, Tibet, Xina) com els del Pr\xc3\xb2xim Orient (Egipte, Imperi Persa, Mesopot\xc3\xa0mia) van desenvolupar una gran varietat de cultures, amb molts idiomes (i sistemes d'escriptura), religions, sistemes pol\xc3\xadtics, etc.\n_START_SECTION_\nLlegat\n_START_PARAGRAPH_\nLa cultura i els monuments de l'antic Egipte han deixat un darrer llegat al m\xc3\xb3n. El culte de la dea Isis, per exemple, va esdevenir popular a l'Imperi Rom\xc3\xa0, mentre els obeliscs i altres rel\xc3\xadquies es transportaven de cam\xc3\xad a Roma. Els romans tamb\xc3\xa9 importaven materials de construcci\xc3\xb3 d'Egipte per a erigir estructures d'estil egipci. Historiadors antics com Her\xc3\xb2dot, Estrab\xc3\xb3 i Diodor de Sic\xc3\xadlia van estudiar i escriure sobre la terra que es va veure com un lloc de misteri. Durant l'edat mitjana i el Renaixement, la cultura eg\xc3\xadpcia pagana estava en decad\xc3\xa8ncia despr\xc3\xa9s de l'esplendor del cristianisme i l'islam, per\xc3\xb2 l'inter\xc3\xa8s en l'antiguitat eg\xc3\xadpcia va continuar en els escrits d'estudiosos medievals com Dhul-Nun al-Misri i Ahmad al-Maqrizi._NEWLINE_Als segles XVII i XVIII, els viatgers i turistes europeus portaven antiguitats i escrivien hist\xc3\xb2ries dels seus viatges, menant a una onada d'egiptomania per tota Europa. Aquest inter\xc3\xa8s renovat va enviar col\xc2\xb7leccionistes a Egipte, que van prendre, comprar, o se'ls hi regalaven moltes antiguitats importants. Tot i que l'ocupaci\xc3\xb3 colonial europea d'Egipte va destruir una porci\xc3\xb3 significativa del llegat hist\xc3\xb2ric de l'estat, alguns estrangers tenien resultats m\xc3\xa9s positius. Napole\xc3\xb3, per exemple, va organitzar els primers estudis en egiptologia quan va portar uns 150 cient\xc3\xadfics i artistes per estudiar i documentar la hist\xc3\xb2ria natural d'Egipte, que es va publicar en la Descripci\xc3\xb3 de l'Egipte. Al segle XIX, el govern egipci i diversos arque\xc3\xb2legs van recon\xc3\xa8ixer la import\xc3\xa0ncia del respecte i la integritat cultural en les excavacions. El Consell Suprem de les Antiguitats Eg\xc3\xadpcies ara aprova i vigila totes les excavacions, que s\xc3\xb3n dirigides a trobar informaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s que no pas tresors. El consell tamb\xc3\xa9 supervisa els programes de reconstrucci\xc3\xb3 de museus i monuments dissenyats per preservar el llegat hist\xc3\xb2ric d'Egipte.\n_START_SECTION_\nFonts d'estudi per a l'edat antiga\n_START_PARAGRAPH_\nEls primers documents s\xc3\xb3n restes molt valuoses per a l'estudi d'aquesta edat. L'arqueologia, per\xc3\xb2, \xc3\xa9s la font principal, ja que l'escriptura no estava tan estesa com ho estaria m\xc3\xa9s endavant i no recollia tots els aspectes de la vida d'aquell temps. Troballes importants s\xc3\xb3n les pir\xc3\xa0mides d'Egipte o la ciutat de Pompeia, entre d'altres."