b"\n_START_ARTICLE_\nMichael Crawford\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nCrawford va n\xc3\xa9ixer Michael Patrick Dumbell-Smith a Salisbury, Wiltshire (Anglaterra). Des de ben jove, demostr\xc3\xa0 actituds per a la com\xc3\xa8dia i una veu excepcional per a cantar. Amb 7 anys, particip\xc3\xa0 com a corista a la catedral de Saint Paul, per\xc3\xb2 no va durar gaire temps al cor._NEWLINE_Va fer la seva primera aparici\xc3\xb3 en escena en el paper de Sammy The Little Sweep en la producci\xc3\xb3 escolar de Let's Make an Opera, de Benjamin Britten; per\xc3\xb2 el seu debut professional no va ser fins que Britten l'escoll\xc3\xad per fer de Sammy en una nova producci\xc3\xb3, aquest cop al Scala Theatre de Londres. Poc despr\xc3\xa9s, durant la seva participaci\xc3\xb3 en Noye's Fludde, tamb\xc3\xa9 de Britten, fou quan pens\xc3\xa0 seriosament a dedicar-se a l'escena. Tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s en aquesta \xc3\xa8poca quan, despr\xc3\xa9s de saber que hi havia un altre Michael Ingram (nom del marit de la seva mare), canvi\xc3\xa0 el seu nom art\xc3\xadstic al de Michael Crawford._NEWLINE_El 1962, amb 19 anys, va participar en la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula The War Lover, amb Steve McQueen, i torn\xc3\xa0 despr\xc3\xa9s al teatre. Poc despr\xc3\xa9s, el director brit\xc3\xa0nic Richard Lester l'escolliria per participar en la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula The Knack...and How to Get It, a la qual li seguirien l'adaptaci\xc3\xb3 cinematogr\xc3\xa0fica del musical de Stephen Sondheim A Funny Thing Happened on the Way to the Forum, amb Zero Mostel, Jack Gilford, Buster Keaton i Phil Silvers; The Jokers, amb Oliver Reed, i How I Won the War amb Roy Kinnear i John Lennon. El 1965, es cas\xc3\xa0 amb Gabrielle Lewis, amb la qual va tenir dues filles, Emma i Lucy._NEWLINE_El 1967, va debutar a Broadway amb la com\xc3\xa8dia Black Comedy/White Lies. Mentre que hi treballava, Gene Kelly el crid\xc3\xa0 per a una audici\xc3\xb3 per prendre part en l'adaptaci\xc3\xb3 cinematogr\xc3\xa0fica del musical Hello, Dolly!._NEWLINE_Si b\xc3\xa9 Hello, Dolly! va funcionar b\xc3\xa9 en la taquilla, les seves pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules posteriors van ser fracassos, tot i que Les aventures d'Al\xc3\xadcia al Pa\xc3\xads de les Meravelles, en qu\xc3\xa8 Crawford feia del conill Blanc va tenir un cert \xc3\xa8xit al Regne Unit. Durant aquest per\xc3\xadode, el seu matrimoni es va enfonsar, i es divorci\xc3\xa0 el 1975. Tamb\xc3\xa9 en aquesta \xc3\xa8poca les ofertes de feina disminueixen, i arrib\xc3\xa0 a treballar com a oficinista en una empresa d'electricitat.\n_START_SECTION_\nN'hi ha que neixen estrellats\n_START_PARAGRAPH_\nLa seva carrera se salv\xc3\xa0 quan la BBC li ofer\xc3\xad protagonitzar una com\xc3\xa8dia de televisi\xc3\xb3 sobre un pobre home maldestre i amb malastrugan\xc3\xa7a, que ocasiona desastres all\xc3\xa0 on va. Crawford no va ser la primera elecci\xc3\xb3 per a donar vida a en Franc Spencer en N'hi ha que neixen estrellats; primer, els ho havien ofert a Ronnie Barker i a Norman Wisdom, que declinaren el paper. Juntament amb l'actriu Michele Dotrice en el paper de Betty, la soferta esposa de Frank, la s\xc3\xa8rie s'estren\xc3\xa0 el 1973, i esdevingu\xc3\xa9 una de les s\xc3\xa8ries m\xc3\xa9s populars de televisi\xc3\xb3._NEWLINE_Paral\xc2\xb7lelament a N'hi ha que neixen estrellats, Crawford va protagonitzar el musical Billy, encara que no havia cantat mai en p\xc3\xbablic._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de final de N'hi ha que neixen estrellats, Crawford protagonitz\xc3\xa0 el fracassat en el paper de Flowers for Algernon (1979), en el paper de Charly Gurdon, basat en el llibre del mateix t\xc3\xadtol; Barnum (1981), de Cy Coleman.\n_START_SECTION_\nAltres produccions teatrals\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1995, Crawford protagonitz\xc3\xa0 EFX a Las Vegas, per\xc3\xb2 va tenir un accident caient des de 12 peus d'al\xc3\xa7ada, havent de deixar l'espectacle. El 2002, torn\xc3\xa0 breument a Broadway com el Comte von Krolock en el musical de curta durada (i frac\xc3\xa0s econ\xc3\xb2mic) Tanz Der Vampire. Molts fans de la versi\xc3\xb3 original alemanya culparen Crawford perqu\xc3\xa8 el xou va ser un desastre._NEWLINE_Els productors van voler reescriure l'espectacle des d'un punt de vista m\xc3\xa9s c\xc3\xb2mic, en lloc d'adaptar simplement la versi\xc3\xb3 original austr\xc3\xadaca, tot i el seu \xc3\xa8xit; i contractaren el guionista David Ives perqu\xc3\xa8 reescrigu\xc3\xa9s el llibret, que posteriorment va ser revisat per Crawford, que tenia el control creatiu. Crawford tamb\xc3\xa9 estava d'acord que havia de tenir un punt de vista m\xc3\xa9s c\xc3\xb2mic, a l'estil de Mel Brooks. Jim Steinman, escriptor original del musical, rebutj\xc3\xa0 assistir a l'estrena com a protesta (nom\xc3\xa9s es represent\xc3\xa0 en 61 pr\xc3\xa8vies i 56 funcions oficials)._NEWLINE_Al setembre de 2004, torn\xc3\xa0 al West End londinenc amb el musical d'Andrew Lloyd Webber The Woman in White, protagonitzat per Maria Friedman. Crawford interpret\xc3\xa0 el comte Fosco; per\xc3\xb2 va haver-ho de deixar 3 mesos despr\xc3\xa9s per malaltia, i fou substitu\xc3\xaft per Michael Ball."