b"\n_START_ARTICLE_\nErmengol Amill i Moliner\n_START_SECTION_\nCarrera militar\n_START_PARAGRAPH_\nA partir del 1705 inici\xc3\xa0 la carrera militar, que mantingu\xc3\xa9 fins al final dels seus dies, ja exiliat de primer a \xc3\x80ustria i Hongria, i posteriorment al regle de N\xc3\xa0pols, on mor\xc3\xad._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de l'aixecament austriacista esdevingu\xc3\xa9 el coronel d'un regiment de fusellers de muntanya voluntaris, popularment anomenats miquelets, batejat despr\xc3\xa9s com a Regiment de Fusellers Voluntaris Sant Raimon de Penyafort (o Sant Ramon). Fou un dels principals caps militars del Front Exterior. Home dotat d'una gran capacitat d'organitzaci\xc3\xb3 i lideratge, es destac\xc3\xa0 en la guerra irregular i les tasques d'espionatge i contraespionatge, qualificat d'aut\xc3\xa8ntic heroi per la seva intensa activitat entre el 1712 i el 1714 lluitant al costat d'altres militars il\xc2\xb7lustres com Josep Moragues, Antoni Desvalls o Rafael Nebot. Va lluitar a les comarques del Maresme, Osona, Moian\xc3\xa8s, Llu\xc3\xa7an\xc3\xa8s, els dos Vall\xc3\xa8s, el Llobregat, el Bages, i al setge de Barcelona. Quan el 1713 els Reg\xc3\xa0s, Antoni de Cortada i d'altres vigatans ja havien abandonat la lluita, ell prossegu\xc3\xad la guerra per la Llibertat de la P\xc3\xa0tria, tal com qued\xc3\xa0 testimoniat._NEWLINE_El gener del 1714 es pos\xc3\xa0 sota les ordres d'Antoni Desvalls i de Verg\xc3\xb3s, marqu\xc3\xa8s del Poal, que havia estat encarregat d'organitzar l'ex\xc3\xa8rcit catal\xc3\xa0 de l'interior, i combat\xc3\xa9 al Maresme, Vall\xc3\xa8s, Moian\xc3\xa8s, Llu\xc3\xa7an\xc3\xa8s, Bages, Baix Llobregat i Pened\xc3\xa8s._NEWLINE_Finalment el 18 de setembre del 1714 es va veure obligat a capitular a Cardona, juntament amb els seus companys d'armes, i, tot i que li havien prom\xc3\xa8s la llibertat a canvi d'allistar-se a l'ex\xc3\xa8rcit espanyol, els castellans incompliren la paraula i l'empresonaren. Pogu\xc3\xa9 escapar de la pres\xc3\xb3 de Girona tot fugint cap a Fran\xc3\xa7a i despr\xc3\xa9s cap a Viena, on va continuar al servei de Carles III comandant una companyia de cavalleria._NEWLINE_Des d'aleshores va participar de les guerres contra l'Imperi Otom\xc3\xa0. De fet, lluitant contra l'Imperi Otom\xc3\xa0, fou fet presoner i torturat. El 1718 obtingu\xc3\xa9 la llibertat, per\xc3\xb2 segurament amb la salut malmesa. Se'l nomen\xc3\xa0 governador del castell de Crotona al Regne de N\xc3\xa0pols fins a l'any 1730, moment en qu\xc3\xa8, segurament per problemes de salut, va subrogar el c\xc3\xa0rrec formal de governador del castell de Crotona.\n_START_SECTION_\nDarrers anys\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser nomenat governador de Crotona el 1730 fins al 1732, any de la seva mort. Va morir als 67 anys el dia 4 de setembre de 1732 i va ser enterrat a la cel\xc2\xb7la del monestir dels M\xc3\xadnims de Sant Francesc de Crotona. La seva tomba ja no existeix despr\xc3\xa9s que l'esgl\xc3\xa9sia del mateix nom fos enderrocada a mitjan segle XIX."