b'\n_START_ARTICLE_\nMaurice Thorez\n_START_SECTION_\nInf\xc3\xa0ncia i joventut\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa9t de Cl\xc3\xa9ment Baudry, miner socialista (guesdista) de Noyelles-Godault, delegat obrer a la caixa de socors, que ser\xc3\xa0 fins a la seva mort a l\'abril de 1931, l\'animador de la secci\xc3\xb3 de la CGT dels retirats de Noyelles-Godault, Maurice no coneixer\xc3\xa0 mai al seu pare biol\xc3\xb2gic, el fill d\'un pastisser su\xc3\xafcidat en 1914._NEWLINE_Reconegut a l\'edat de dos anys i mig per Louis Thorez, un miner que l\'educa com al seu propi fill, no coneix sin\xc3\xb3 tardanament el secret del seu naixement. Cl\xc3\xa9mence, filla de Cl\xc3\xa9ment Baudry, i Louis Thorez tindran altres quatre fills als quals eduquen en un habitatge propietat de la Companyia minera de Dourges. Louis Thorez sofreix d\'una malaltia professional. Encara que la fam\xc3\xadlia de Maurice no fos practicant, Maurice fa la seva primera comuni\xc3\xb3 i actua com a escol\xc3\xa0. D\'altra banda, \xc3\xa9s un excel\xc2\xb7lent alumne a l\'escola p\xc3\xbablica i obt\xc3\xa9 el seu certificat d\'estudis en 1912. _NEWLINE_Segons Robrieux, el seu professor hauria intervingut davant l\'empresa minera perqu\xc3\xa8 Maurice Thorez fos emprat com ajudant, comen\xc3\xa7ant una carrera administrativa, encara que en la seva fitxa autobiogr\xc3\xa0fica Maurice Thorez declara: \xc2\xabVaig ser emprat com recollidor de pedres en la fossa n\xc3\xbamero n\xc2\xb0 4\xc2\xbb, afirmaci\xc3\xb3 que apareix en la seva fitxa autobiogr\xc3\xa0fica comunicada a la direcci\xc3\xb3 de la Internacional Comunista. Segons Claude Pennetier, no hi ha dubtes respecte que el 1919-1921, treballa durant 306 dies com a miner al fons de la fossa nombre 4._NEWLINE_El 30 de setembre de 1914, Maurice ha de fugir al costat del seu pare de l\'avan\xc3\xa7 alemany. Despr\xc3\xa9s d\'un mes de errancia, s\xc3\xb3n finalment evacuats al departament de Creuse i enviats a Clugnat, on s\xc3\xb3n ben acollits. Maurice pot seguir els seus estudis, per\xc3\xb2 declina la proposta de preparar-se per a l\'Escola Normal, ja que prefereix ser emprat com ajudant en la granja d\'un agricultor socialista, el \xc2\xabpare M\xc3\xa9nager\xc2\xbb, encara que es dedica a la lectura: Victor Hugo, Jules Verne, Eug\xc3\xa8ne Le Roy, Jules Vall\xc3\xa8s i Alexandre Dumas. Al mar\xc3\xa7 de 1917, Maurice i el seu avi abandonen el departament de Creuse para dirigir-se a Amiens, on treballen en una serreria i es converteixen en batelers al Somme. Despr\xc3\xa9s de la guerra, Maurice es retroba amb la seva fam\xc3\xadlia i torna a Noyelles-Godault, on treballa en la reconstrucci\xc3\xb3 del ferrocarril i, posteriorment, el 16 d\'abril de 1919, com a miner en el fons de la mina. El 15 de mar\xc3\xa7 de 1920, comen\xc3\xa7\xc3\xa0 el seu servei militar.\n_START_SECTION_\nEls inicis en el partit (1920-1924)\n_START_PARAGRAPH_\nAl mar\xc3\xa7 de 1919, Maurice Thorez s\'havia afiliat a la Confederaci\xc3\xb3 General del Treball de Fran\xc3\xa7a i al Partit Socialista. Dos mesos m\xc3\xa9s tard, entusiasmat per la Revoluci\xc3\xb3 Russa, s\'uneix al Comit\xc3\xa8 per a l\'adhesi\xc3\xb3 a la III Internacional, allunyant-se aix\xc3\xad del seu avi, que es mant\xc3\xa9 com seguidor de L\xc3\xa9on Blum. Ser\xc3\xa0 durant el seu servei militar quan la proposada "Cachin-Frossard" (redactada per Loriot i Souvarine) resultar\xc3\xa0 triomfadora en el Congr\xc3\xa9s de Tours. El partit socialisme SFIO canvia el seu nom per SFIC (Secci\xc3\xb3 Francesa de la Internacional Comunista) i m\xc3\xa9s tard Partit Comunista. No \xc3\xa9s sin\xc3\xb3 en 1943 que s\'adoptar\xc3\xa0 el nom definitiu de Partit Comunista Franc\xc3\xa8s. _NEWLINE_Com els obrers revolucionaris de l\'\xc3\xa8poca, Maurice Thorez es mant\xc3\xa9 com a simple soldat. \xc3\x89s inicialment magatzemista, m\xc3\xa9s tard secretari del cap, el que li permet consagrar una part del seu temps a la lectura i a les discussions pol\xc3\xadtiques amb els seus camarades. Durant un perm\xc3\xads, al discutir amb el diputat socialista del seu circumscripci\xc3\xb3, pren consci\xc3\xa8ncia dels seus dots d\'orador. Al seu retorn del servei militar en la primavera de 1922, la mina rebutja la seva reincorporaci\xc3\xb3. Exerceix llavors una s\xc3\xa8rie de petits treballs, mantenint-se com militant ardent de les Joventuts Comunistes i del sindicat unitari dels miners. Contreu matrimoni amb Aurore Memboeuf, n\xc3\xa9ta del secretari de la Federaci\xc3\xb3 Comunista del Pas-de-Calais. A l\'octubre de 1922, Maurice Thorez assisteix al II Congr\xc3\xa9s del PCF a Par\xc3\xads. Anteriorment s\'havia decantat per la l\xc3\xadnia del "Front \xc3\x9anic", mantinguda per la Internacional Comunista i donada suport per Frossard i Souvarine. Durant la preparaci\xc3\xb3 del Congr\xc3\xa9s, en una reuni\xc3\xb3 de la tend\xc3\xa8ncia, Souvarine havia notat la pres\xc3\xa8ncia del jove militant del Pas-de-Calais, s\xc3\xb2lid, l\xc3\xadmpido, que sabia analitzar amb facilitat una situaci\xc3\xb3 concreta.\n_START_SECTION_\nLa irresistible ascensi\xc3\xb3 d\'un jove obrer comunista (1924-1930)\n_START_PARAGRAPH_\nMaurice Thorez inicia llavors una ascensi\xc3\xb3 espectacular en el si del nou partit comunista: Secretari de propaganda en el seu departament al gener de 1923, es converteix en secretari permanent aquesta mateixa primavera. \xc3\x89s un dels joves obrers que el partit vol formar i promoure cap a c\xc3\xa0rrecs de responsabilitat. Thorez impressiona igualment als militants del Pas-de-Calais, els quals li envien com delegat al Congr\xc3\xa9s Nacional a Li\xc3\xb3, al gener de 1924, on \xc3\xa9s escollit membre suplent del Comit\xc3\xa8 Directiu. En la primavera de 1924, el Comit\xc3\xa8 Directiu, Souvarine estava enfrontat amb la nova majoria aconseguida per Albert Treint i amb suport de la Internacional Comunista dirigida per Grigori Zin\xc3\xb3viev. En la Conferenccia se secretaris federals, Thorez, sempre unit a Souvarine, vota contra les tesis de la majoria, donant suport igualment el projecte de Souvarine d\'editar una traducci\xc3\xb3 del pamflet de Trotski "Nou Curs", arrossegant amb ell a la Comissi\xc3\xb3 Executiva del Pas-de-Calais. \xc3\x89s necessari l\'enviament per la Internacional Comunista de Guralski al Pas-de-Calais para aconseguir de la seva Comissi\xc3\xb3 Executiva un vot favorable a les tesis de la Internacional. Thorez, a\xc3\xafllat, es refugia en l\'abstenci\xc3\xb3. _NEWLINE_En els mesos seg\xc3\xbcents, Souvarine ser\xc3\xa0 expulsat i Thorez decideix unir-se a la pol\xc3\xadtica d\'Albert Treint i Suzanne Girault. Al novembre, Thorez es converteix en secretari adjunt permanent de la regi\xc3\xb3 Nord-Pas de Calais. Delegat en el Congr\xc3\xa9s Nacional de Clichy, \xc3\xa9s escollit all\xc3\xad membre titular del Comit\xc3\xa8 Central, i el 28 de gener de 1925, entra en la Comissi\xc3\xb3 d\'Organitzaci\xc3\xb3. \xc3\x89s aix\xc3\xad com participa a Moscou, al mar\xc3\xa7 de 1925, en la Confer\xc3\xa8ncia d\'Organitzaci\xc3\xb3 de la Internacional Comunista, clausurada amb una trobada col\xc2\xb7lectiva amb Stalin. El 13 de juliol de 1925, Suzanne Girault li coopta com membre del Bureau Pol\xc3\xadtic del partit franc\xc3\xa8s. Thorez \xc3\xa9s llavors encarregat de l\'acci\xc3\xb3 contra la guerra del Marroc. En el si del Bureau Pol\xc3\xadtic, Thorez s\'oposa a Treint, a qui retreu el seu sectarisme. \xc3\x89s partidari, al costat de Pierre S\xc3\xa9mard, d\'una pol\xc3\xadtica de Front \xc3\x9anic. Mentre que la influ\xc3\xa8ncia de Zin\xc3\xb3viev declina, Thorez i S\xc3\xa9mard reben el suport de Manuilsky contra Treint, Girault i Doriot._NEWLINE_Al febrer de 1926, en el 6\xc3\xa9 Ple de la Internacional Comunista, en Moscou, Thorez es pronuncia contra el reingr\xc3\xa9s de Souvarine. En el Congr\xc3\xa9s Nacional de Lilla, al juny de 1926, Thorez est confirmat en el Bureau pol\xc3\xadtic, entre altres 12 membres, incloent al secretari en funcions, Pierre S\xc3\xa9mard. Thorez, que es mant\xc3\xa9 com secretari d\'Organitzaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s un dels homes forts d\'aquest equip. El 22 d\'abril de 1927, Albert Sarraut, ministre de l\'Interior, havia anunciat a Alger: "Li communisme voil\xc3\xa0 l\'ennemi" (El nostre enemic \xc3\xa9s el comunisme). Thorez havia estat ja condemnat a multes per les seves activitats contra la guerra del Marroc. El 30 de juliol, uns inspectors de Policia intenten interrogar-lo davant la seu del PCF, al carrer Lafayette, per\xc3\xb2 assoleix escapar, passant a la clandestinitat. \xc3\x89s en aquest moment quan la Internacional reclama als diferents partits nacionals la necessitat d\'efectuar un gir pol\xc3\xadtic, abandonant el "Front \xc3\xbanic" per una nova pol\xc3\xadtica de "classe contra classe". Thorez intenta resistir-se fins a setembre, per\xc3\xb2 acaba per sotmetre\'s, convertint-se en el campi\xc3\xb3 d\'aquesta nova l\xc3\xadnia pol\xc3\xadtica, en contra de l\'opini\xc3\xb3 de Pierre S\xc3\xa9mard i d\'altres dirigents empresonats en la pres\xc3\xb3 de la Sant\xc3\xa9. _NEWLINE_En 1928, Maurice Thorez \xc3\xa9s un dels principals dirigents del Partit Comunista, i desitja ancorar-se en una circumscripci\xc3\xb3, triant per a aix\xc3\xb2 Ivry-sur-Seine, una comuna de la banlieue rouge, el cintur\xc3\xb3 vermell de Par\xc3\xads, on es presenta com a candidat a diputat, encara que sense poder fer campanya per mantenir-se en la clandestinitat. El seu resultat \xc3\xa9s bo, per\xc3\xb2 \xc3\xa9s derrotat, com la majoria dels candidats comunistes que paguen aix\xc3\xad l\'a\xc3\xafllament que comporta la pol\xc3\xadtica de "classe contra classe". Activament buscat per la Policia, es dirigeix a Brussel\xc2\xb7les, participant en el VI Congr\xc3\xa9s de la Internacional Comunista, on segueix defensant una postura "esquerrana". Pierre S\xc3\xa9mard, el secretari general en funcions, es veu llavors afeblit per la falta d\'entusiasme que demostra cap a la l\xc3\xadnia oficial. El c\xc3\xa0rrec de secretari general \xc3\xa9s suprimit. _NEWLINE_Thorez apareix un temps com el principal dirigent del partit, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s del VI Congr\xc3\xa9s Nacional en Saint-Denis al mar\xc3\xa7 de 1929, el poder passa a les mans d\'un equip ultraesquerr\xc3\xa0 compost per dos dirigents de les Joventuts Comunistes, Henri Barb\xc3\xa9 i Pierre C\xc3\xa9lor, i per Marcel Gitton (encarregat del control pol\xc3\xadtic de la CGTU) que es recolza en els responsables procedents de les Joventuts. Els enfrontaments es van multiplicar amb els dirigents m\xc3\xa9s experimentats, com Vassart i Ferrat. El conflicte va rebre l\'arbitratge la Internacional Comunista al juny de 1930. D\'aqu\xc3\xad va sortir una nova direcci\xc3\xb3 composta per Thorez, Barb\xc3\xa9 et Frachon, tenint com a objectiu la rectificaci\xc3\xb3 d\'errors sectaris. Pos aquesta \xc3\xa8poca Thorez passa onze mesos a la pres\xc3\xb3. \xc3\x89s detingut el 9 de juny de 1929. Al febrer de 1930, Thorez podua accedir a la seva llibertat si pagava una multa, el que \xc3\xa9s contrari a les normes internes del partit. Sol\xc2\xb7licita al Bureau pol\xc3\xadtic una derogaci\xc3\xb3, cosa rebutjada per unanimitat. Sense fer-los cas, Thorez paga la multa de 500 francs francesos i recupera la seva llibertat el 23 d\'abril. Aquest acte d\'indisciplina li sortir\xc3\xa0 car, ja que la Internacional Comunista pren partit contra el Bureau Pol\xc3\xadtic i Barb\xc3\xa9 es veu obligat a realitzar una autocr\xc3\xadtica. L\'equip directiu es dirigeix llavors a Moscou, on la Internacional Comunista, que encara no ha renunciat oficialment a l\'estrat\xc3\xa8gia de la "classe contra classe" i a la den\xc3\xbancia del "socialfeixisme" exigeix ara a Thorez preparar un gir en sentit contrari. Durant aquest viatge a Moscou, Thorez coneix a una jove obrera t\xc3\xa8xtil que realitza all\xc3\xad el seu aprenentatge, Jeannette Vermeersch, que es convertir\xc3\xa0 primer en la seva companya i despr\xc3\xa9s en la seva esposa.\n_START_SECTION_\nL\'acc\xc3\xa9s a la Secretaria General (1930-1935)\n_START_PARAGRAPH_\nAL seu retorn de Moscou, a principis de juliol, Thorez \xc3\xa9s pr\xc3\xa0cticament el nou secretari general del partit, encara que el c\xc3\xa0rrec en si mateix encara no ha estat oficialment tornat a crear. Durant alguns mesos encara ha de seguir formant equip amb Barb\xc3\xa9, fins a abril de 1931. El 8 de maig, refor\xc3\xa7at pel suport de la Internacional Comunista, representada a Par\xc3\xads per l\'eslovac Eugen Fried, Thorez anuncia al Bureau Pol\xc3\xadtic que assumeix la funci\xc3\xb3 de secretari general, amb la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 de Jacques Duclos i Beno\xc3\xaet Frachon. De fet, est\xc3\xa0 lluny de tenir la seguretat del suport total de la Internacional fins que al juliol envia una carta a la Internacional en la qual li comunica el seu descoratjament i presenta la seva dimissi\xc3\xb3. _NEWLINE_La resposta arriba a l\'agost sota la forma de l\'arribada a Par\xc3\xads de Manuilsky, el responsable de la Internacional que controla al Partit franc\xc3\xa8s des de temps enrere. Designa al grup dels joves, Barb\xc3\xa9, C\xc3\xa9lor i Lozeray com responsables dels dolents resultats del partit. Amb la complicitat de Fried, Thorez marca dist\xc3\xa0ncies amb la l\xc3\xadnia sect\xc3\xa0ria en la qual, no obstant aix\xc3\xb2, ha participat plenament des de 1928. El 13 d\'octubre, declara en un m\xc3\xadting en la sala Bullier: "Desitgem que cada membre del partit pugui lliurement i sense temor exposar la seva opini\xc3\xb3, criticar a l\'adre\xc3\xa7a, la disciplina necess\xc3\xa0ria \xc3\xa9s \xc3\xbanicament conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia de la convicci\xc3\xb3 i de la submissi\xc3\xb3 a les decisions regularment preses pels \xc3\xb2rgans qualificats per a aix\xc3\xb2, despr\xc3\xa9s de la deguda discussi\xc3\xb3" La l\xc3\xadnia sectaria havia suposat p\xc3\xa8rdues apreciables per al partit, ja que entre 1927 i 1931, la milit\xc3\xa0ncia havia descendit de 55.000 a 25.000 militants. En les legislatives de 1932, el Partit Comunista cau al seu nivell m\xc3\xa9s baix, el 6,8% dels vots. La majoria dels dirigents s\xc3\xb3n derrotats, sent Thorez l\'excepci\xc3\xb3, al conservar pels p\xc3\xa8ls la circumscripci\xc3\xb3 d\'Ivry-sud-Seine. Aquesta vict\xc3\xb2ria li atorga per fi un basti\xc3\xb3 en el mitj\xc3\xa0 obrer, el que li ser\xc3\xa0 especialment \xc3\xbatil per a derrotar el seu rival Jacques Doriot, que no ha renunciat a disputar-li la primacia i que ha estat igualment reelegit en altre basti\xc3\xb3 obrer, Saint-Denis. Al setembre de 1932, durant el 12\xc3\xa8 Ple de la Internacional Comunista, ambd\xc3\xb3s arriben a les mans en un carrer de Moscou._NEWLINE_El "regnat" de Thorez sobre el partit durar\xc3\xa0 m\xc3\xa9s de 30 anys. La seva ascensi\xc3\xb3 fins a les m\xc3\xa9s altes funcions en el si del partit \xc3\xa9s conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia tant de les seves qualitats personals que s\'imposen davant tots com d\'una perfecta disciplina davant la Internacional Comunista les posicions de la qual ha defensat sempre. La seva perman\xc3\xa8ncia al capdavant del partit al llarg de diversos decennis ser\xc3\xa0 tamb\xc3\xa9 la d\'un equip directiu en el qual sempre estan presents Jacques Duclos i Beno\xc3\xaet Frachon. Fins a la Segona Guerra Mundial, Eugen Fried, que es va convertir en amic personal de Thorez, \xc3\xa9s igualment un element clau en l\'equip. A partir de febrer de 1934, la vida en com\xc3\xba amb Jeannette Vermeersch contribueix a equilibrar la vida pol\xc3\xadtica i afectiva de Maurice Thorez, que arriba a reservar les matinades per a la lectura, l\'estudi o l\'escriptura, sovint en el seu despatx a la Cambra dels diputats. Mant\xc3\xa9 sempre unes certes dist\xc3\xa0ncies amb la resta de membres de la direcci\xc3\xb3. _NEWLINE_Els anys 1932-1934 v\xc3\xa9nen marcats, a nivell internacional, per l\'arribada al poder de Hitler, i en Fran\xc3\xa7a, per t\xc3\xadmides temptatives de l\'equip Thorez de treure al partit del seu a\xc3\xafllament. Al gener de 1933, Thorez i Doriot mantenen una trobada amb membres de la SFIO. La Internacional Comunista condemna aquest acostament, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s de la presa del poder per Hitler demana a tots els partits nacionals la ren\xc3\xbancia als atacs contra les organitzacions socialistes "durant l\'acci\xc3\xb3 comuna contra l\'ofensiva del capital i contra el feixisme". Thorez envia un telegrama a la Internacional Comunista per a sol\xc2\xb7licitar-li entrar en contacte amb la Internacional Socialista. El partit franc\xc3\xa8s es veu llavors violentament desautoritzat per la Internacional Comunista. El desembre de 1933, Thorez i Frachon es traslladen a Moscou, on Andr\xc3\xa9 Marty, delegat permanent a la Komintern no cessa de denunciar les il\xc2\xb7lusions democr\xc3\xa0tiques de la direcci\xc3\xb3 francesa. Han de fer la seva autocr\xc3\xadtica i acceptar que Marty passi a controlar L\'Humanit\xc3\xa9. _NEWLINE_A l\'arribada dels disturbis del 6 de febrer de 1934, Thorez es trobava molt afeblit en la direcci\xc3\xb3 del partit. Doriot es convertia en el campi\xc3\xb3 de la pol\xc3\xadtica de "Front \xc3\xbanic", sent cada vegada m\xc3\xa9s receptius a aquest discurs els membres del Bureau pol\xc3\xadtic. Per\xc3\xb2 Thorez aguanta. Per raons de seguretat, s\'oculta a Barbizon i ni tan sols apareix en la manifestaci\xc3\xb3 unit\xc3\xa0ria del 12 de febrer. El seu nom no reapareix a L\'Humanit\xc3\xa9 fins al 8 de mar\xc3\xa7. "El Partit Comunista, escriu, "no tolerer\xc3\xa1 mai una pol\xc3\xadtica d\'acords en el cim, una pol\xc3\xadtica de reculada i d\'abdicaci\xc3\xb3 davant el socialfeixisme." Durant la reuni\xc3\xb3 del Comit\xc3\xa8 Central del 14 de mar\xc3\xa7, Thorez es veu atacat per Renaud-Jean i Doriot. Aquest \xc3\xbaltim dimiteix llavors del seu c\xc3\xa0rrec d\'alcalde de Seine-Saint-Denis per a fer-se reelegir triomfalment el 6 de maig per tres quartes parts dels seus electors. Davant aquest acte de manifesta indisciplina, ni Thorez, ni la Internacional Comunista no provoquen la ruptura, i Manuilsky convida a Moscou Thorez i Doriot perqu\xc3\xa8 cadascun d\'ells presenti les seves posicions. Doriot, ja encarrilat per mitj\xc3\xa0 de la ruptura, declina la invitaci\xc3\xb3, i Thorez inicia sol el viatge el 26 d\'abril. _NEWLINE_El 16 de maig, en una reuni\xc3\xb3 del Presidium de la Internacional, Manuilsky fixa com a objectiu la reconquesta de Saint-Denis i l\'a\xc3\xafllament de Doriot, per\xc3\xb2 els mitjans que indica per a assolir-lo, una pol\xc3\xadtica de Front \xc3\xbanic dirigida als obrers socialistes, implica de fet practicar la pol\xc3\xadtica de Doriot. L\'11 de juny, els socialistes Blum i Zyromski sostenen una trobada amb els comunistes Frachon, Gitton i el mateix Thorez. En la Confer\xc3\xa8ncia Nacional de juny de 1934 a Ivry, Thorez proposa la unitat d\'acci\xc3\xb3 i la unitat indical a qualsevol preu. La via del antifascismo s\'havia iniciat, i la ruta cap al Front Popular estava expedita. Thorez havia frenat aquest gir cap a la pol\xc3\xadtica de Front \xc3\xbanic, per\xc3\xb2 a partir de juny de 1934, animat per Fried, es decideix a avan\xc3\xa7ar-se diversos mesos a les consignes de la Komintern. El 9 de desembre, defensa la seva pol\xc3\xadtica davant el Presidium de la Internacional, assolint impressionar Manuilsky.\n_START_SECTION_\nEl Front Popular i la preguerra mundial (1935-1939)\n_START_PARAGRAPH_\nA Fran\xc3\xa7a, despr\xc3\xa9s dels anys de declivi, les organitzacions comunistes reaccionen i recuperen el seu dinamisme. Thorez \xc3\xa9s l\'encarnaci\xc3\xb3 dels nous valors del partit: l\'antimilitarisme dels anys 20 ha estat oblidats, i en certa manera tamb\xc3\xa9 l\'anticolonialisme, en favor de valors m\xc3\xa9s tradicionals i de l\'adopci\xc3\xb3 de mites i s\xc3\xadmbols nacionals com la bandera tricolor o Joana d\'Arc. Els camarades del partit s\xc3\xb3n convidats a deixar de ser revolucionaris professionals i interessar-se per les seves fam\xc3\xadlies. Aquesta pol\xc3\xadtica \xc3\xa9s confirmada a l\'abril i maig de 1936 per excel\xc2\xb7lents resultats electorals. El 17 d\'abril de 1936, durant una locuci\xc3\xb3 per r\xc3\xa0dio, Thorez esten la m\xc3\xa0 als cat\xc3\xb2lics i als Croix-de-feu. Al juny de 1936, segons Claude Pennetier, va tenir un paper destacat en les vagues i la seva intervenci\xc3\xb3 (\xc2\xabCal saber acabar una vaga quan s\'ha obtingut satisfacci\xc3\xb3\xc2\xbb), determinant en la seva finalitzaci\xc3\xb3. Sense participar en el Govern, s\'entrevista cada setmana amb L\xc3\xa9on Blum. A l\'agost de 1936, proposa eixamplar cap a la dreta el Front Popular, convertint-lo, sobre la base de l\'antifeixisme, en un "Front dels Francesos". _NEWLINE_Aix\xc3\xb2 no impedeix al Partit Comunista denunciar la pol\xc3\xadtica de no-intervenci\xc3\xb3 en Espanya i implicar-se massivament en el suport a l\'Espanya republicana. En aquesta \xc3\xa8poca, Thorez, a imatge del model de Stalin en l\'URSS, instaura en el si del partit un cert culte a la personalitat. per a refor\xc3\xa7ar la seva imatge personal, publica en 1937, una autobiografia, "Fils du peuple" (fill del poble), escrita de fet per Jean Fr\xc3\xa9ville, que havia estat contractat per a escriure-la; La popularitat de Thorez arriba a llavors el seu nivell m\xc3\xa9s alt. El 24 de juny de 1937, es va poder sentir els manifestants cridant, en la pla\xc3\xa7a de la Naci\xc3\xb3, "Thorez au pouvoir" (Thorez al poder). Despr\xc3\xa9s del Pacte de Munic, l\'any 1939 es presenta sota el signe de l\'amena\xc3\xa7a de guerra. En la Confer\xc3\xa8ncia Nacional de Gennevilliers, al gener, Thorez consagra gran part del seu informe a la q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 camperola. Participa igualment en Ivry en la commemoraci\xc3\xb3 de la Revoluci\xc3\xb3 francesa en ocasi\xc3\xb3 del 150 aniversari. Al febrer, durant una gira per Alg\xc3\xa8ria, evoca al "poble algeri\xc3\xa0 unit a Fran\xc3\xa7a" afegint "Hi ha una naci\xc3\xb3 algeriana constitu\xc3\xafda, ella tamb\xc3\xa9, per la barreja de vint races."\n_START_SECTION_\nLa Segona Guerra Mundial (1939-1944)\n_START_PARAGRAPH_\nL\'anunci del Pacte germano-sovi\xc3\xa8tic, el 23 d\'agost de 1939, i la declaraci\xc3\xb3 de guerra, el 3 de setembre, suposen un canvi dr\xc3\xa0stic en la situaci\xc3\xb3 del Partit Comunista. Sembla que Thorez, que es trobava de vacances als Alps, no va ser posat al corrent de la signatura del pacte. El mateix Fried coneixer\xc3\xa0 la not\xc3\xadcia a Brussel\xc2\xb7les, lloc de trobada de la Internacional Socialista en cas de crisi. A Par\xc3\xads, L\'Humanit\xc3\xa9 \xc3\xa9s segrestat des del 25 d\'agost de 1939. L\'1 de setembre, el grup parlamentari comunista reunit sota la presid\xc3\xa8ncia de Thorez decideix votar a favor dels cr\xc3\xa8dits de guerra per a combatre l\'agressi\xc3\xb3 hitleriana. El 3 de setembre de 1939, Thorez respon a l\'ordre de mobilitzaci\xc3\xb3 general i s\'incorpora al seu regiment a Arr\xc3\xa0s, ja que els homes estaven subjectes a mobilitzaci\xc3\xb3 fins als 40 anys d\'edat. _NEWLINE_Des de mitjans de setembre, la Internacional Comunista distribu\xc3\xafx consignes exigint clarament la den\xc3\xbancia d\'una guerra el car\xc3\xa0cter imperialista de la qual es denuncia. El partit comunista va ser prohibit el 26 de setembre. El secretari de la Internacional Comunista, Dimitrov envia un telegrama comminant al secretari general del Partit franc\xc3\xa8s a desertar. Mounette Dutilleul, en companyia de Jeannette Vermeersch, embarassada, dur\xc3\xa0 el missatge a Chauny, on Maurice Thorez est\xc3\xa0 de guarnici\xc3\xb3. "Qu\xc3\xa8 pensaran Beno\xc3\xaet i Jacques?" (Frachon i Duclos), hauria preguntat Thorez, que se sotmet no obstant aix\xc3\xb2 a la decisi\xc3\xb3 de la Internacional, com ho ha fet tota la seva carrera. La parella Thorez-Vermeersch s\'embarca en una 11 CV del militant Pelayo, passa a B\xc3\xa8lgica abans d\'arribar a Moscou via Estocolm, algunes setmanes m\xc3\xa9s tard, convertit legalment en desertor. Thorez arriba a Moscou el 8 de novembre de 1939. S\'instal\xc2\xb7la en les proximitats de Moscou, al costat d\'altres "clandestins", deixa cr\xc3\xa9ixer la seva barba i es fa dir Ivanov. _NEWLINE_Oficialment, Thorez es queda a Fran\xc3\xa7a fins a 1943, data en la qual s\'hauria traslladat a Moscou per a la dissoluci\xc3\xb3 de la International. Aquesta versi\xc3\xb3 de la hist\xc3\xb2ria va ser mantinguda pel PCF fins a fins dels anys 1960. Es retroba amb un altre dirigent franc\xc3\xa8s, Andr\xc3\xa9 Marty, ben vist pels sovi\xc3\xa8tics i pels responsables de la Komintern, sempre disposada a criticar al partit franc\xc3\xa8s. Fins a juny de 1941, almenys, Thorez es mant\xc3\xa9 en contacte amb la direcci\xc3\xb3 clandestina del partit que ha quedat a Fran\xc3\xa7a. A la tardor de 1941, l\'ofensiva alemanya provoca l\'evacuaci\xc3\xb3 dels Thorez a Uf\xc3\xa0, als Urals. No t\xc3\xa9 pr\xc3\xa0cticament res a fer, ha de mantenir-se en la clandestinitat i viu un dels per\xc3\xadodes m\xc3\xa9s ombr\xc3\xadvols de la seva exist\xc3\xa8ncia. Suporta amb dificultat que de Gaulle autoritzi Marty a traslladar-se a Alger per a posar-se al capdavant de la delegaci\xc3\xb3 comunista mentre que ell, Thorez, segueix considerat personna non grata per la seva deserci\xc3\xb3. _NEWLINE_El 20 de gener de 1944, \xc3\xa9s rebut per la delegaci\xc3\xb3 en Moscou de la Fran\xc3\xa7a Lliure. Els conta que es va mantenir "en el seu lloc de combat", a Fran\xc3\xa7a, fins a maig de 1943 i demana que s\'accepti el seu trasllat a Alger. De Gaulle respon algunes setmanes m\xc3\xa9s tard que la condemna de Thorez per la seva deserci\xc3\xb3 segueix vigent. Despr\xc3\xa9s de la instal\xc2\xb7laci\xc3\xb3 a Par\xc3\xads el 31 d\'agost de 1944 del Govern provisional, que inclou dos ministres comunistes, el PCF inicia una campanya per a exigir la tornada de Thorez, que envia aix\xc3\xad mateix un telegrama a de Gaulle, el 17 d\'octubre. El 28 d\'octubre, el Consell de ministres d\xc3\xb3na la seva opini\xc3\xb3 favorable al retorn de Thorez, al mateix temps que emet l\'ordre de dissoluci\xc3\xb3 de les mil\xc3\xadcies patri\xc3\xb2tiques. El 6 de novembre, pocs dies abans del viatge de de Gaulle a Moscou, Thorez es beneficia d\'un indult individual i regressa a Fran\xc3\xa7a el 27 de novembre.\n_START_SECTION_\nEl retorn a Fran\xc3\xa7a i els inicis de la Guerra Freda (1944-1950)\n_START_PARAGRAPH_\nDe retorn a Fran\xc3\xa7a, Maurice Thorez recupera sense problemes el seu lloc en primera fila del PCF, que \xc3\xa9s, despr\xc3\xa9s de la dissoluci\xc3\xb3 de la Internacional Comunista, l\'\xc3\xbanic nom oficial de la Secci\xc3\xb3 Francesa de la Internacional Comunista. La popularitat que havia arribat a en el per\xc3\xadode anterior a la guerra segueix intacta. Es beneficia igualment del prestigi com a resistent, ja que el secretari general del "partit dels afusellats" no pot sin\xc3\xb3 haver estat ell mateix un resistent _NEWLINE_A fins de 1944, amb el retorn de Thorez a Fran\xc3\xa7a, el PCF gira l\'esquena a les temptacions d\'insurreccions revolucion\xc3\xa0ries a l\'acceptar la dissoluci\xc3\xb3 de les mil\xc3\xadcies patri\xc3\xb2tiques. Al setembre de 1944, en nom de la CGT, Frachon havia llan\xc3\xa7at la "batalla per la producci\xc3\xb3". El 21 de juliol de 1945, Maurice Thorez puja el llist\xc3\xb3 al declarar a Waziers, en la conca hullera, davant els obrers impacients per veure la millora en les seves condicions: "Produir, \xc3\xa9s avui la forma m\xc3\xa9s elevada del deure classe, del deure els francesos. Ahir, la nostra arma era el sabotatge, l\'acci\xc3\xb3 armada contra l\'enemic; avui, l\'arma \xc3\xa9s la producci\xc3\xb3 per a fer fracassar els plans de la reacci\xc3\xb3." _NEWLINE_A la tardor de 1944, poc despr\xc3\xa9s del retorn de Thorez a Fran\xc3\xa7a, de Gaulle s\'havia trobat amb Stalin a Moscou, i aquest \xc3\xbaltim li havia declarat respecte de Thorez: "No es molesti pel meu indiscreci\xc3\xb3n? em permeto dir-li que conec a Thorez, i que, al meu entendre, \xc3\xa9s un bon franc\xc3\xa8s; si estigu\xc3\xa9s en el seu lloc, no li empresonaria? almenys no ara com ara?". Charles de Gaulle hauria respost: "El Govern franc\xc3\xa8s tracta als francesos segons els serveis que s\'espera d\'ells." _NEWLINE_A la tardor de 1945, havia doncs arribat el moment para Thorez de prendre responsabilitats de Govern. Despr\xc3\xa9s de les eleccions a l\'Assemblea constituent d\'octubre de 1945, que van atorgar el 26,1% dels vots als comunistes, va fer la seva entrada en el Govern de de Gaulle com a ministre de la Funci\xc3\xb3 P\xc3\xbablica, al costat d\'altres quatre ministres comunistes, amb rang de ministre d\'estat. En el Govern de F\xc3\xa9lix Gouin, al gener de 1946, ser\xc3\xa0 vicepresident dle Consell. Al novembre de 1946, despr\xc3\xa9s dels millors resultats electorals en la hist\xc3\xb2ria del partit, un 28,6%, que fan del PCF "el primer partit de Fran\xc3\xa7a", Thorez reivindica la presid\xc3\xa8ncia del Consell. Afirma llavors, en una entrevista per a Times de 18 de novembre que existeixen per a anar cap al socialisme "altres vies diferents de les seguides pels comunistes russos". Finalment, \xc3\xbanicament 261 sobre 579 votants l\'escullen. Seguint com vicepresident del Consell, Thorez no abandon\xc3\xa0 el Govern Ramadier sin\xc3\xb3 al maig de 1947, amb els altres quatre ministres comunistes. _NEWLINE_Durant la seva estada en el Govern, Thorez, que sempre havia sabut ser un bon alumne a ulls de Manuilsky o de Stalin, sap igualment mostrar-se bon alumne. Els seus companys, de Charles de Gaulle a Jules Moch descriuen un ministre efica\xc3\xa7, no desprove\xc3\xaft de sentit d\'Estat. Condueix b\xc3\xa9 la reforma de la Funci\xc3\xb3 P\xc3\xbablica i l\'Estatut de la Funci\xc3\xb3 P\xc3\xbablica li sobreviur\xc3\xa0 fins al segle XXI. Els historiadors situen en 1947 la data d\'inici de la Guerra Freda. Tanmateix, en aquest moment aix\xc3\xb2 no apareixia tan clar, ja que Thorez plntea el Congr\xc3\xa9s d\'Estrasburg, al juny de 1947, en la perspectiva de la reconquesta pel PCF del seu paper de "partit de Govern". Les coses nom\xc3\xa9s es clarifiquen el 22 de setembre de 1947, en la confer\xc3\xa8ncia de Szklarska-Poreba, a Pol\xc3\xb2nia, que els partits franc\xc3\xa8s i itali\xc3\xa0 s\xc3\xb3n acusats davant la Kominform (mque m\xc3\xa9s o enys reempla\xc3\xa7a a la desapareguda Komintern). _NEWLINE_Amb l\'arribada de la Guerra freda, Thorez dirigeix cada vegada m\xc3\xa9s el partit de forma personal. Amb Jeannette Vermeersch, forma gaireb\xc3\xa9 un matrimoni de "monarques". Arran del affaire Lyssenko, aprova la teoria de les dues ci\xc3\xa8ncies, la burgesa i la prolet\xc3\xa0ria, davant les queixes de Marcel Prenant, el mateix que li havia consagrat pocs anys abans com resistent.\n_START_SECTION_\nLa malaltia (1950-1956)\n_START_PARAGRAPH_\nL\'any 1950 veu la culminaci\xc3\xb3 del culte a Stalin i a Thorez en ocasi\xc3\xb3 dels seus respectius 70 i 50 aniversaris. Estant aix\xc3\xad en ple apogeu l\'autoritat exercida per Thorez sobri el PCF, \xc3\xa9s v\xc3\xadctima d\'una malaltia que durant diversos anys li apartar\xc3\xa0 de la vida pol\xc3\xadtica francesa, al mateix temps que far\xc3\xa0 possibles les lluites pel poder en el seno del partit. V\xc3\xadctima d\'un atac d\'hemiplegia el 10 d\'octubre de 1950, viatge al dia 12 de novembre a l\'URSS per a ser objecte d\'atenci\xc3\xb3 m\xc3\xa8dica, delegant en Jacques Duclos, igual que en 1940, el seguiment dels temes del partit. Duclos mai va intentar aprofitar la situaci\xc3\xb3 per a suplantar al seu camarada. \xc3\x89s Duclos qui soluciona les marxes del partit de Marty i de Tillon, i Thorez no regressa a Fran\xc3\xa7a fins al 10 d\'abril de 1953, despr\xc3\xa9s de la mort de Stalin, encara que de nou surt cap a l\'URSS, deixant de nou a Duclos solucionar el tema de l\'expulsi\xc3\xb3 d\'Auguste Lecoeur, l\'estrella ascendent del PCF des del per\xc3\xadode de la Resist\xc3\xa8ncia. Segueix sent dif\xc3\xadcil afirmar si l\'affaire Lecoeur va ser tan sols un assumpte intern del PCF, al tenir moltes presses Lecoeuren succeir a Thorez, o si, com pensa l\'historiador Marc Lazar, Lecoeur havia estat encarregat per Suslov de transmetre al PCF les cr\xc3\xadtiques contra Stalin, mentre que Thorez, juntament amb Molotov, se situava en actituds de resist\xc3\xa8ncia a la desestalinitzaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nEl final del regnat de Thorez (1956-1964)\n_START_PARAGRAPH_\nAl febrer de 1956, Maurice Thorez dirigeix la delegaci\xc3\xb3 francesa al XX Congr\xc3\xa9s del PCUS. \xc3\x89s l\'\xc3\xbanic, juntament amb Mao, a citar el nom de Stalin en el seu discurs introductori. En la nit del 25 al 26 de febrer, rep una c\xc3\xb2pia en rus d\'un informe secret redactat per Nikita Khrusxov i destinat als partits germans. Aquest informe \xc3\xa9s immediatament tradu\xc3\xaft per Georges Cogniot en pres\xc3\xa8ncia de Jacques Duclos i Pierre Doize. A la fi de mar\xc3\xa7, Thorez visita Togliatti, el secretari del Partit Comunista Itali\xc3\xa0, per a buscar suports contra Khrusxov, per\xc3\xb2, segons l\'historiador Philippe Robrieux, "Togliatti, encara que deplorant els m\xc3\xa8todes utilitzats pel l\xc3\xadder rus, havia clarament manifestat la seva elecci\xc3\xb3 en sentit contrari." Aix\xc3\xb2 comportar\xc3\xa0 la ruptura entre els dirigents d\'ambd\xc3\xb3s partits, els m\xc3\xa9s potents d\'Europa occidental. _NEWLINE_El p\xc3\xbablic franc\xc3\xa8s coneixer\xc3\xa0 l\'exist\xc3\xa8ncia d\'aquest informe a trav\xc3\xa9s de la premsa "burgesa", ja que Thorez inicialment havia preferit dissimilar la seva exist\xc3\xa8ncia. Dintre del partit es fan notar tensions, ja que molts dels seus dirigents se senten m\xc3\xa9s pr\xc3\xb2xims a les tesis de Togliatti que a les de Thorez. A fins de 1956, el tema d\'Hongria permet a Thorez reprendre el control, ja que les violentes manifestacions anticomunistes que es produ\xc3\xafxen davant les seus del partit desperten el "patriotisme de partit": Thorez d\xc3\xb3na suport Khrusxov i la repressi\xc3\xb3 de la Insurrecci\xc3\xb3 de Budapest, alhora que en el si del PCF, tots s\'alineen amb Thorez que, d\'altra banda, aliat amb Mao, segueix frenant la desestalinitzaci\xc3\xb3 en el moviment comunista. _NEWLINE_El 1959, Thorez plant\xc3\xa0 cara als khruixovians de Laurent Casanova i Marcel Servin, propers a les posicions del Partit Comunista Itali\xc3\xa0. Per\xc3\xb2 a partir de 1961, Thorez d\xc3\xb3na suport Khrusxov contra Mao i els albanesos. El maig de 1964, afeblit per la malaltia, fa nomenar Waldeck Rochet, tamb\xc3\xa9 proper a les tesis de Khrusxov, com a secretari general del PCF durant el XVII Congr\xc3\xa9s, conservant ell mateix el c\xc3\xa0rrec de president. Al voltant de 1960 Thorez d\xc3\xb3na suport a la seva esposa, Jeannette Vermeersch, quan ella s\'expressa, mentre que vicepresidenta de la Uni\xc3\xb3n de Dones Franceses, contra el "control dels naixements": "El \xc2\xabBirth control\xc2\xbb, la maternitat volunt\xc3\xa0ria, \xc3\xa9s una enganyifa per a les masses populars, per\xc3\xb2 \xc3\xa9s una arma en mans de la burgesia contra les lleis socials". Aquesta postura va en contra de l\'opini\xc3\xb3 de molts militants, especialment en el medi sanitari. Thorez pren partit per Jeannette en condemnar les tesis neomalthusianes. El 12 de juliol de 1964, mor\xc3\xad en el mar Negre, a bord d\'un vaixell en el qual es trobava de vacances a l\'URSS, com cada estiu. El PCF li organitza uns grandiosos funerals el 16 de juliol a Par\xc3\xads.'