b"\n_START_ARTICLE_\nGonzalo Herralde\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nGonzalo Herralde, tot i ser aficionat al cinema, va comen\xc3\xa7ar estudiant Medicina. Al tercer any, quan anava a especialitzar-se en psiquiatria, ho va deixar a causa dels canvis ideol\xc3\xb2gics que va patir la facultat durant aquella \xc3\xa8poca. Aquest inter\xc3\xa8s per la psiquiatria, per\xc3\xb2, va influir en pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules com Raza, el esp\xc3\xadritu de Franco, El asesino de Pedralbes i V\xc3\xa9rtigo en Manhattan. Un cop ja havia deixat la universitat va decidir encaminar la seva vida cap a les arts estudiant teatre, hist\xc3\xb2ria de l\xe2\x80\x99art i cinema. Va comen\xc3\xa7ar a estudiar teatre a l\xe2\x80\x99Escola d\xe2\x80\x99Art Dram\xc3\xa0tic Adri\xc3\xa0 Gual. Aqu\xc3\xad s\xe2\x80\x99adon\xc3\xa0 que no estava fet per a la interpretaci\xc3\xb3 i va comen\xc3\xa7ar a estudiar hist\xc3\xb2ria de l\xe2\x80\x99art on va fer amistat amb Enrique Vila-Matas, Mario Gas i Cristina Fern\xc3\xa1ndez Cubas, qui m\xc3\xa9s endavant es convertirien en personalitats del m\xc3\xb3n del teatre, el periodisme i l\xe2\x80\x99escriptura._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de veure Pierrot le fou de Jean-Luc Godard (1965) va ser quan va decidir definitivament fer cinema. Va assistir a les classes No\xc3\xabl Burch al franc\xc3\xa8s Institut de Formation Cin\xc3\xa9matographique de Par\xc3\xads on nom\xc3\xa9s veien i analitzaven la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula de Robert Wiene, El gabinet del Dr. Caligari (1920). Molt m\xc3\xa9s va aprendre a l\xe2\x80\x99Escola de Cinema Aixel\xc3\xa0, on va poder filmar amb una s\xc3\xbaper-8 i muntar. Durant aquesta etapa d'aprenentatge va sorgir el seu primer curtmetratge, Cartel (1970), un assaig sobre els Aparells Ideol\xc3\xb2gics de l\xe2\x80\x99Estat fet conjuntament amb Gustau Hern\xc3\xa1ndez. Posteriorment, Herralde, va fer tres curtmetratges m\xc3\xa9s abans del seu primer llargmetratge. El B. va a Nueva York (1971), considerat un esborrany de V\xc3\xa9rtigo en Manhattan; Un cochero IMpertinente (1973), un curt relacionat amb el llenguatge; i Mi terraza (1974), projecte encarregat per un grup d'arquitectes que fa una radiografia de la ciutat i els diferents estatus de la societat filmant les terrasses de diferents zones de Barcelona i Catalunya._NEWLINE_L\xe2\x80\x99any 1974, juntament amb Oriol Reg\xc3\xa0s, Gonzalo Herralde funda la productora Producciones Septiembre amb la qual far\xc3\xa0 la seva primera pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula de llarga durada, La muerte del escorpi\xc3\xb3n (1975). Es tracta d\xe2\x80\x99un thriller que relata l\xe2\x80\x99embolic amor\xc3\xb3s entre una exactriu, el seu marit que \xc3\xa9s productor i un guionista. Dos anys m\xc3\xa9s tard, al 1977, i amb la mateixa productora, va realitzar el projecte Raza, el esp\xc3\xadritu de Franco (1977) amb la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 de Rom\xc3\xa0 Gubern. \xc3\x89s un documental que es va realitzar just despr\xc3\xa9s de la mort del dictador on apareixen entrevistes a Pilar Franco, la germana del general, i a Alfredo Mayo, actor que el va interpretar a la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula de Jos\xc3\xa9 Luis S\xc3\xa1enz de Heredia, Raza (1941)._NEWLINE_Per al seg\xc3\xbcent projecte es va centrar en l\xe2\x80\x99assassinat d\xe2\x80\x99un matrimoni de la zona alta de Barcelona. El asesino de Pedrables (1978) \xc3\xa9s un documental que s\xe2\x80\x99endinsa en la ment i la persona de Jos\xc3\xa9 Luis Cerveto, autor del crim i antic majordom de la fam\xc3\xadlia, mitjan\xc3\xa7ant entrevistes amb el mateix Cerveto des de la pres\xc3\xb3 d\xe2\x80\x99Osca. El film, que tamb\xc3\xa9 convida a anar m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 i reflexionar sobre els serveis penitenciaris de l\xe2\x80\x99estat, va tenir un gran reconeixement i va ser presentada a diversos festivals de cinema d'arreu del m\xc3\xb3n, com el de Nova York, Sant Sebasti\xc3\xa0 o San Francisco._NEWLINE_A principis de la d\xc3\xa8cada dels 80, Herralde es planteja encaminar el seu cinema cap a un p\xc3\xbablic m\xc3\xa9s internacional. Primer va anar a viure a Nova York, on va con\xc3\xa8ixer a Tom Luddy, director del Pacific Film Archive de Los Angeles que el va dur a diversos festivals de cinema independent. El seguit de viatges en avi\xc3\xb3 que va fer durant l\xe2\x80\x99estada de 3 anys a Nova York van donar-li la idea per a la seva seg\xc3\xbcent pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula Jet Lag o V\xc3\xa9rtigo en Manhattan (1980), un thriller on la descompensaci\xc3\xb3 hor\xc3\xa0ria causada per un vol de llarga dist\xc3\xa0ncia pren un rol clau a la hist\xc3\xb2ria d\xe2\x80\x99una dona que va a buscar a un antic amant._NEWLINE_El seg\xc3\xbcent projecte en el qual es va endinsar va ser l\xe2\x80\x99adaptaci\xc3\xb3 cinematogr\xc3\xa0fica de l\xe2\x80\x99obra de Juan Mars\xc3\xa9, \xc3\x9altimas tardes con Teresa (1984). Pep\xc3\xb3n Coromina, amic d\xe2\x80\x99Herralde i productor amb qui ja havia treballat a V\xc3\xa9rtigo en Manhattan i El asesino de Pedralbes, va aconseguir el gui\xc3\xb3 i va ajuntar a l\xe2\x80\x99autor i al director perqu\xc3\xa8 en fessin la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula. El t\xc3\xa0ndem Mars\xc3\xa9-Herralde no va acabar de funcionar, per\xc3\xb2 la rebuda del p\xc3\xbablic va ser suficientment bona._NEWLINE_Laura a la ciutat dels sants va ser la seg\xc3\xbcent novel\xc2\xb7la que Herralde va dur al cinema. Laura a la ciutat dels sants (1987) va esdevenir una bona adaptaci\xc3\xb3, tot i les difer\xc3\xa8ncies que presentaven novel\xc2\xb7la i film. Abans, per\xc3\xb2, va dur a terme un altre projecte: Proc\xc3\xa9s a l\xe2\x80\x99atzar (1985), un film que documentava la trobada de cient\xc3\xadfics que es va fer al teatre museu Dal\xc3\xad aquell mateix any i que va durar dos dies. Va ser produ\xc3\xaft per Trasbals, la productora que Herralde va fundar poc abans._NEWLINE_L\xe2\x80\x99\xc3\xbaltima pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula que va rodar Gonzalo Herralde va arribar sis anys despr\xc3\xa9s de Laura a la ciutat dels sants i va ser La febre d\xe2\x80\x99or (1993), adaptaci\xc3\xb3 de la novel\xc2\xb7la de Narc\xc3\xads Oller. La versi\xc3\xb3 per a la televisi\xc3\xb3 constava de 3 parts i una durada total de cinc hores, per\xc3\xb2 per motius de distribuci\xc3\xb3, la versi\xc3\xb3 per a cinema va haver de ser retallada fins a les dues hores i tres quarts. L\xe2\x80\x99acollida a taquilla tampoc va ser massa bona i Trasbals es va veure en perill. A partir d'aquest moment, des de la productora, es van dedicar a la distribuci\xc3\xb3 de v\xc3\xaddeos culturals. Van comen\xc3\xa7ar amb episodis del programa A fondo de Televisi\xc3\xb3 Espanyola i va seguir amb el programa de Pivot Apostrophes, Architectures de la cadena ARTE, entre d'altres."