b"\n_START_ARTICLE_\nEmirat de Kano\n_START_PARAGRAPH_\nL'Emirat de Kano \xc3\xa9s un antic estat afric\xc3\xa0 i actualment estat tradicional de Nig\xc3\xa8ria centrat a la ciutat i regi\xc3\xb3 de Kano a l'estat de Kano. Des de 1963 l'emir \xc3\xa9s Ado Bayero i el seu palau \xc3\xa9s el Gidam Rumfa. Aquest emir va adoptar la bandera actual de l'emirat; la bandera del 1807 fins vers el 1965 fou totalment verda, de vegades amb el nom de l'estat o de l'emir brodat en blanc en car\xc3\xa0cter \xc3\xa0rabs.\n_START_SECTION_\nEmirat fulani independent\n_START_PARAGRAPH_\nKano fou dominada pels que havien escoltat la crida a la djihad del cap fulbe o fulani Osman Dan Fodio el mar\xc3\xa7 del 1807; el darrer rei va morir i el cap local de la djihad, Sulayman fill d'Abahama fou proclamat sarkin Kano (rei de Kano), encara que generalment anomenat emir, i va governar fins a la seva mort el 22 d'agost de 1819._NEWLINE_La l\xc3\xadnea din\xc3\xa0stica actual va arrancar amb el seu successor, un fam\xc3\xb3s guerrer de nom Ibrahim Dabo conegut com a Ci gari (Conqueridor de la vila), que va morir el 9 de febrer de 1846. Tots dos emirs van haver de fer front als atacs que peri\xc3\xb2dicament feien els membres de la dinastia deposada, i van fer atacs al seu torn contra els pagans ningi que dominaven les terres al sud de l'emirat._NEWLINE_Sota el seu fill Usman o Usmana (1846-1855) el pa\xc3\xads fou visitat per l'explorador alemany Heinrich Barth que va deixar una descripci\xc3\xb3 de la ciutat qualificada de prospera amb un mercat ben prove\xc3\xaft amb productes locals, nord-africans i fins i tot europeus, amb una poblaci\xc3\xb3 estimada de trenta mil persones; Barth va dibuixar un mapa de la ciutat. Usmana va morir el 26 d'agost de 1855 i va pujar al tron el seu germ\xc3\xa0 Abd Allahi mort el 8 de setembre de 1882, donant pas al seu germ\xc3\xa0 Muhamman Bello que va morir al cap de poc m\xc3\xa9s d'un any, el 25 de novembre de 1893 i el va succeir el seu fill Muhamman Tukur, que tenia el suport del sult\xc3\xa0 de Sokoto (per\xc3\xb2 poc suport popular)._NEWLINE_Tukur va enfrontar la revolta del seu cos\xc3\xad Yusufu (1893-1894), que amb el suport dels esclaus reials es va imposar i va reclamar el t\xc3\xadtol d'emir per\xc3\xb2 va morir el 19 d'agost de 1894 i el va substituir Ali Yu Baba, fill d'Abd Allahi. Tukur va morir finalment en la lluita el 16 de mar\xc3\xa7 de 1895 assolint el seu rival el tron.\n_START_SECTION_\nProtectorat brit\xc3\xa0nic\n_START_PARAGRAPH_\nA finals del segle la ciutat va rebre la visita del missioner brit\xc3\xa0nic C. H. Robinson, i en comen\xc3\xa7ar el segle\xc2\xa0xx hi va anar un grup entre els quals hi havia W. Miller. Tots dos, separadament, van presentar informes molt negatius per l'islam local, el que va decantar a l'opini\xc3\xb3 p\xc3\xbablica anglesa en favor de l'ocupaci\xc3\xb3. Vers el 1902 l'emir Aliya va donar asil a Magajin Keffi que havia assassinat al capit\xc3\xa0 Moloney, emissari de Sir Frederick Lugard. Aquest va aprofitar el fet com excusa i va ocupar Kano el 3 de febrer de 1903 despr\xc3\xa9s de derrotar una petita resist\xc3\xa8ncia._NEWLINE_Dos mesos despr\xc3\xa9s (3 d'abril) els brit\xc3\xa0nics van posar al tron a un germ\xc3\xa0 d'Aliya, de nom Muhammadu Abbas dan Abd Allahi que va governar sota autoritat brit\xc3\xa0nica i amb poders limitats fins a la seva mort l'1 de maig de 1919; va pujar llavors al tron un altre germ\xc3\xa0, Usmana II fins a la seva mort el 1926 quan fou proclamat el seu nebot Abd Allahi Bayaro, fill de Muhammadu Abbas que va morir el 25 de desembre de 1953._NEWLINE_La confraria dominant a Kano era la Kadiriyya per\xc3\xb2 com que aquesta tenia el suport de Sokoto, i la poblaci\xc3\xb3 no simpatitzava amb aquest sultanat, va prendre volada la confraria Tidjaniyya de la que el seg\xc3\xbcent emir, el fill del difunt, anomenat Muhammadu Sanusi, va esdevenir cap a tota la Nig\xc3\xa8ria Septentrional. En aquests anys (fins a la independ\xc3\xa8ncia de Nig\xc3\xa8ria el 1960) es van formar els partits pol\xc3\xadtics i la Kadiriyya va constituir el conservador Congr\xc3\xa9s dels Pobles del Nord (NPC Northern People's Congress) dirigit per Alhaji Ahmadu Bello (des de 1959 Alhaji Sir Ahmadu Bello), descendent de la fam\xc3\xadlia reial de Sokoto, mentre la Tidjaniyya donava suport al NEPU, el partit d'oposici\xc3\xb3 que va dirigir Malam Aminu Kano. Encara que els interessos din\xc3\xa0stics de Kano aconsellaven sostenir el NPC, la rivalitat amb Sokoto era tant viva que Sanusi donava suport a l'oposici\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nPoder tradicional dins la Nig\xc3\xa8ria independent\n_START_PARAGRAPH_\nEls conflictes pol\xc3\xadtics van provocar finalment la dimissi\xc3\xb3 de l'emir Sanusi el 1963 sota pressi\xc3\xb3 del govern regional del Nord que estava dirigit (1954-1966) per Alhaji Sir Ahmadu Bello del NPC com a primer ministre. _NEWLINE_Aquest fet va provocar el naixement d'un moviment per un estat de Kano separat. Muhammadu Inuwa Abbas fill de Muhammadu Abbas (l'emir mort el 1953) va pujar al tron per\xc3\xb2 va morir al cap de poc (8 d'octubre de 1963) i el va succeir Ado Bayaro, germ\xc3\xa0 de Sanusi representant del poder emergent de Kano enfront del poder de car\xc3\xa0cter div\xc3\xad de Sokoto derivat de la djihad. L'estat de Kano fou creat el 27 de maig de 1967, sobre el que l'emir mant\xc3\xa9 una notable influ\xc3\xa8ncia."