b'\n_START_ARTICLE_\nEl llop estepari\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nA principis de 1924, Hesse es va casar amb la seva segona esposa, la cantant Ruth Wenger. No obstant aix\xc3\xb2, despr\xc3\xa9s de diverses setmanes l\'escriptor va deixar la ciutat de Basilea per tornar a finals d\'any llogant un apartament separat. Despr\xc3\xa9s d\'un curt viatge a Alemanya junts, Hesse va decidir deixar definitivament de veure la seva dona, enmig d\'un creixent dolor produ\xc3\xaft per l\'a\xc3\xafllament i la incapacitat  psicol\xc3\xb2gica de relacionar-se amb el m\xc3\xb3n exterior, la qual cosa el va portar a tenir episodis de gran desesperaci\xc3\xb3 en els quals tenia pensaments propers al su\xc3\xafcidi._NEWLINE_Hesse va comen\xc3\xa7ar a treballar en la novel\xc2\xb7la a Basilea i va continuar a Zuric, publicant en 1926 un precursor d\'aquesta: un llibre de  poemes titulat La Crisi. La versi\xc3\xb3 definitiva de la novel\xc2\xb7la no va ser publicada fins a 1928.\n_START_SECTION_\nEl teatre M\xc3\xa0gic\n_START_PARAGRAPH_\nHermine tamb\xc3\xa9 presenta a Harry un saxofonista misteri\xc3\xb3s anomenat Pau, que sembla ser exactament el contrari del que Harry considera un home seri\xc3\xb3s i pensatiu. Despr\xc3\xa9s d\'assistir a un fastu\xc3\xb3s ball de m\xc3\xa0scares, Pau porta a Harry al seu metaf\xc3\xb2ric "teatre m\xc3\xa0gic", on les preocupacions i nocions que plagaron la seva \xc3\xa0nima es desintegren mentre participa en l\'eteri i fantasmag\xc3\xb2ric, alhora que experimenta les fantasies que existeixen en la seva ment. El teatre m\xc3\xa0gic \xc3\xa9s un passad\xc3\xads llarg en forma de ferradura, amb un mirall en un extrem i moltes portes grans de l\'altra. Harry entra en cinc d\'aquestes portes, que representen cadascuna un cap\xc3\xadtol diferent de la seva vida.\n_START_SECTION_\nCinema, TV o adaptacions de teatre\n_START_PARAGRAPH_\nLa novel\xc2\xb7la va ser adaptada en un  film del mateix nom el 1974. Protagonitzada per Max von Sydow i Dominique Sanda, va ser dirigida per Fred Haines.'