b"\n_START_ARTICLE_\nJuan de Iriarte y Cisneros\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nAls onze anys va ser enviat a Par\xc3\xads per completar la seva educaci\xc3\xb3; dos anys despr\xc3\xa9s va passar a Rouen en companyia de monsieur Hely, amic del seu pare i antic c\xc3\xb2nsol de Fran\xc3\xa7a a les illes Can\xc3\xa0ries. Fou enviat de nou a Par\xc3\xads, al Liceu Louis-le-Grand, on li va tocar ser alumne de Voltaire i va passar els vuit seg\xc3\xbcents anys. En 1723 va abandonar el col\xc2\xb7legi i es va traslladar a Londres per completar els seus estudis, de manera que va acabar dominant el grec, el llat\xc3\xad, el franc\xc3\xa8s i l'angl\xc3\xa8s. Despr\xc3\xa9s va tornar a la seva illa natal, per\xc3\xb2 com es va trobar amb la defunci\xc3\xb3 del seu pare i aqu\xc3\xad els seus talents romanien desaprofitats, va marxar en 1724 a Madrid, on va obtenir la protecci\xc3\xb3 del jesu\xc3\xafta escoc\xc3\xa8s Guillermo Clarke, confessor i bibliotecari de Felip V; va ocupar c\xc3\xa0rrecs de confian\xc3\xa7a a palau i va ser nomenat en 1729 Oficial Escriv\xc3\xa0 de la recentment fundada Biblioteca Reial, i tres anys m\xc3\xa9s tard Bibliotecari de Seient. Va editar en 1729 una Regia Matritensis Bibliotheca Geographica et Chronologica, el primer cat\xc3\xa0leg publicat per la Biblioteca P\xc3\xbablica Reial. El Bibliotecari Major de la instituci\xc3\xb3 i historiador Juan de Ferreras y Garc\xc3\xada va fer possible que Iriarte fos designat preceptor dels fills dels Ducs de B\xc3\xa9jar i d'Alba (1725) i de l'infant Manuel de Portugal. Va prendre part en la redacci\xc3\xb3 del Diario de los Literatos (1737) com a cr\xc3\xadtic literari, al costat d'il\xc2\xb7lustrats de la talla de Gregori Maians i Siscar i Lorenzo Herv\xc3\xa1s y Panduro. Va escriure una Gram\xc3\xa1tica latina en vers amb comentari en prosa, la qual cosa li va valer elogis com humanista. Per aix\xc3\xb2 el ministre marqu\xc3\xa8s de Villarias va creure convenient nomenar-lo oficial traductor de la primera Secretaria d'Estat el 21 de febrer de 1742 i per ra\xc3\xb3 d'aquest c\xc3\xa0rrec va redactar despatxos llatins per a les diverses corts d'Europa, aix\xc3\xad com les inscripcions oficials posades a les tombes dels reis, palaus, convents, ponts i cal\xc3\xa7ades, fins al mateix moment de la seva mort. A l'any seg\xc3\xbcent \xc3\xa9s nomenat membre supernumerari de la Reial Acad\xc3\xa8mia Espanyola i de nombre el 21 de setembre de 1747. Tamb\xc3\xa9 fou nomenat acad\xc3\xa8mic de la Reial Acad\xc3\xa8mia de Belles Arts de Sant Ferran en 1752. El seu discurs d'entrada en la primera va versar Sobre la imperfecci\xc3\xb3n de los diccionarios que, juntament amb els seus treballs com a director del gran Diccionario lat\xc3\xadn-espa\xc3\xb1ol que el govern li havia manat redactar, \xc3\xa9s la seva principal contribuci\xc3\xb3 a la lexicografia. Va compondre a m\xc3\xa9s una Paleograf\xc3\xada griega i una Bibliotheca graeca en la qual descrivia no menys de cinquanta c\xc3\xb2dexs grecs de la Reial que va copiar el fam\xc3\xb3s Constant\xc3\xad L\xc3\xa0scaris i que estaven sota la seva cust\xc3\xb2dia. Els seus treballs bibliogr\xc3\xa0fics, no obstant aix\xc3\xb2, es van estendre m\xc3\xa9s lluny, i se li deu, a m\xc3\xa9s, una  Lista de los Principales Manuscritos de la Librer\xc3\xada de los Marqueses de Villena. Sacada de la Hijuela Authentica de los bienes que quedaron por muerte del Marqu\xc3\xa9s Don Andr\xc3\xa9s Pacheco, en 9 de octubre de 1748. Por la tarde por m\xc3\xad mismo, que es conserva a la Biblioteca de la Fundaci\xc3\xb3 Juan March. Tamb\xc3\xa9 va conv\xc3\xa8ncer al pare Enrique Fl\xc3\xb3rez, gran amic seu, perqu\xc3\xa8 comenc\xc3\xa9s la seva monumental Espa\xc3\xb1a sagrada. Va sobresortir, d'altra banda, com a poeta llat\xc3\xad (Tauromaquia matritensis, sive taurorum ludi, 1725), i en aquest camp els seus versos llatins van ser m\xc3\xa9s celebrats que els que tamb\xc3\xa9 va compondre en castell\xc3\xa0, encara que entre aquests \xc3\xbaltims els seus molt concisos epigrames, dels quals va compondre cent catorze, resulten memorables._NEWLINE_Com a gram\xc3\xa0tic va redactar tamb\xc3\xa9 Sobre los verbos reflexivos y rec\xc3\xadprocos, 1756; Advertencias sobre la sintaxis castellana, 1755 i una Gram\xc3\xa1tica latina en verso castellano, 1764, reimpresa poc despr\xc3\xa9s de la seva mort a cura del seu nebot Tom\xc3\xa1s. Les Obras sueltas de don Juan de Iriarte van sortir a costa de l'aristocr\xc3\xa0cia madrilenya en dos elegants toms en cambra major publicats en 1774 amb un retrat compost i dibuixat per Maella i gravat per Carmona."