b'\n_START_ARTICLE_\nEndevinaci\xc3\xb3 a l\'antiga Gr\xc3\xa8cia\n_START_PARAGRAPH_\nL\'endevinaci\xc3\xb3 a l\'antiga Gr\xc3\xa8cia \xc3\xa9s la intervenci\xc3\xb3 en el desig de les persones tant a l\'antiga Gr\xc3\xa8cia com als altres llocs de l\'antiguitat, que desitjaven con\xc3\xa8ixer la voluntat dels d\xc3\xa9us en el present i en el futur, saber anticipadament el que succeiria sobretot en el futur. En la religi\xc3\xb3 oficial es prega als d\xc3\xa9us i se\'ls ofereix sacrificis per a la prosperitat de la ciutat; en els cultes dels misteris es tractava d\'obtenir, mitjan\xc3\xa7ant la iniciaci\xc3\xb3, promeses de felicitat en l\'altra vida.\n_START_SECTION_\nTipus d\'endevinaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nIndica per si sola el lloc privilegiat que l\'endevinaci\xc3\xb3 ocupava en la religi\xc3\xb3 dels antics, ja que englobava etimol\xc3\xb2gicament totes les divinitats, \xc3\xa9s a dir, tot el que fa refer\xc3\xa8ncia als d\xc3\xa9us i l\'endevinaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s potser el m\xc3\xa9s viu en la religi\xc3\xb3 dels grecs en l\'Antiguitat i en la religi\xc3\xb3 jueva a l\'antiga Roma. _NEWLINE_En grec, un endev\xc3\xad s\'anomena mantis i l\'endevinaci\xc3\xb3 mantik\xc3\xa9. Aquesta paraula s\'aplica amb una major precisi\xc3\xb3 a l\'endevinaci\xc3\xb3 intu\xc3\xaftiva, inspirada, doncs sembla pert\xc3\xa0nyer a la mateixa fam\xc3\xadlia que mania (bogeria o \xc3\xa8xtasi) i main\xc3\xa1s (la M\xc3\xa8nada)._NEWLINE_Malgrat tot, els grecs coneixien tamb\xc3\xa9 l\'endevinaci\xc3\xb3 inductiva o artificial (\xc3\xa9ntecnos, tecnik\xc3\xa9), basada en l\'observaci\xc3\xb3, feta per l\'endev\xc3\xad, de diversos fen\xc3\xb2mens considerats signes evidents de la voluntat de D\xc3\xa9u._NEWLINE_L\'endevinaci\xc3\xb3 i la medecina primitiva tamb\xc3\xa9 tenien punts comuns en aquestes antigues civilitzacions: juntes van obrir el cam\xc3\xad a les ci\xc3\xa8ncies en general en l\'era cristiana.\n_START_SECTION_\nOnirom\xc3\xa0ncia\n_START_PARAGRAPH_\nPer\xc3\xb2 el mateix nom de mantik\xc3\xa9, amb el qual els grecs designaven qualsevol endevinaci\xc3\xb3, suggereix que, per a ells, els m\xc3\xa8todes m\xc3\xa9s v\xc3\xa0lids eren els de l\'endevinaci\xc3\xb3 inspirada, ext\xc3\xa0tica, mitjan\xc3\xa7ant la qual una persona rebia directament un missatge dels d\xc3\xa9us. _NEWLINE_L\'onirom\xc3\xa0ncia, endevinaci\xc3\xb3 pels somnis, \xc3\xa9s interm\xc3\xa8dia entre l\'endevinaci\xc3\xb3 inductiva i l\'endevinaci\xc3\xb3 intu\xc3\xaftiva. \xc3\x89s una creen\xc3\xa7a molt antiga, que no ha desaparegut encara, que veu en alguns somnis revelacions divines. En Homer abunden els somnis enviats pels d\xc3\xa9us, i tamb\xc3\xa9 es troben en la trag\xc3\xa8dia grega antiga, d\'on van passar sobretot a la trag\xc3\xa8dia francesa del segle XVII. Per\xc3\xb2 l\'onirocr\xc3\xadtica (interpretaci\xc3\xb3 dels somnis) \xc3\xa9s un art complicat, perqu\xc3\xa8 molts somnis s\xc3\xb3n molt enganyosos. _NEWLINE_Un gran santuari d\'Epidaure d\'Arg\xc3\xb2lida, molt pr\xc3\xb2sper al segle IV aC, era c\xc3\xa8lebre per les curacions miraculoses que s\'hi realitzaven. En arribar la nit, els pelegrins es ficaven al llit al p\xc3\xb2rtic d\'incubaci\xc3\xb3 (abaton, coimeterion) i dormien all\xc3\xa0. Es guarien mentre dormien, gaireb\xc3\xa9 sempre despr\xc3\xa9s d\'un somni en qu\xc3\xa8 veien Asclepi, el d\xc3\xa9u de la medicina, fill d\'Apol\xc2\xb7lo, que s\'atansava a ells, els tocava i tractava la part malalta del seu cos o \xc2\xabdictava una recepta\xc2\xbb que s\'apressaven a complir tan bon punt es despertaven. _NEWLINE_Les esteles d\'Epidaure han conservat els judicis de nombrosos miracles d\'aquesta classe: una dona b\xc3\xb2rnia recupera la vista per complet, un nen mut comen\xc3\xa7a de sobte a parlar, a un home se li guareix l\'\xc3\xbalcera, etc. _NEWLINE_Adormida, la persona es troba en un estat d\'inconsci\xc3\xa8ncia que afavoreix l\'acostament div\xc3\xad. La mort imminent tamb\xc3\xa9 desenvolupa les facultats endevinat\xc3\xb2ries, que no tota persona porta en germen dintre de si: en la Il\xc3\xadada, Patrocle i H\xc3\xa8ctor en el moment de morir prediuen les circumst\xc3\xa0ncies de la mort propera dels qui els maten, i tanmateix no s\xc3\xb3n endevins com Calcant o Helen.\n_START_SECTION_\nDafnom\xc3\xa0ncia\n_START_PARAGRAPH_\nDafnom\xc3\xa0ncia (paraula que procedeix del grec: \xce\x94\xce\xac\xcf\x86\xce\xbd\xce\xb7 o Daphne que significa llorer) \xc3\xa9s una forma d\'endevinaci\xc3\xb3 mitjan\xc3\xa7ant la que es pret\xc3\xa9n fer prediccions utilitzant les fulles i branques del llorer. Es descriuen dues formes de practicar la dafnom\xc3\xa0ncia, el procediment m\xc3\xa9s conegut consisteix en llan\xc3\xa7ar una branca de llorer al foc, se suposa que el pron\xc3\xb2stic ser\xc3\xa0 bo si en cremar la branca fa soroll, mentre que si es crema sense fer soroll el presagi ser\xc3\xa0 desfavorable.L\'altre m\xc3\xa8tode, un \xc3\xa0ugur mastegava unes fulles de llorer, a les quals s\'atribu\xc3\xafen efectes opiacis, i despr\xc3\xa9s d\'arribar a un estat de concentraci\xc3\xb3 responia a les consultes que se li plantejaven._NEWLINE__NEWLINE_Segons esmenta Francisco Jos\xc3\xa9 Folch en el seu llibre Sobre s\xc3\xadmbols, ambdues t\xc3\xa8cniques estaven relacionades i es practicaven al santuari de Delfos dedicat al d\xc3\xa9u Apol\xc2\xb7lo. Se suposa que el sacerdot o la pitonissa llan\xc3\xa7aven al foc les branques de llorer, si feien soroll les prediccions serien certes, per\xc3\xb2 si no ho feien, aleshores serien dubtoses. Posteriorment mastegaven les fulles de llorer, que es creia que atorgaven el do de la clarivid\xc3\xa8ncia, i sol\xc2\xb7licitaven que Apol\xc2\xb7lo els don\xc3\xa9s la resposta.\n_START_SECTION_\nFonts antigues\n_START_PARAGRAPH_\nA les fonts antigues hi ha moltes refer\xc3\xa8ncies sobre l\'endevinaci\xc3\xb3; alguns dels autors que en parlaven, fins i tot, la practicaven. S\'ha de tenir en compte, no obstant, que si un autor parlava d\'un m\xc3\xa8tode concret, no vol dir que no cregu\xc3\xa9s en els altres, o que cregu\xc3\xa9s en tots.\n_START_SECTION_\nRegistres\n_START_PARAGRAPH_\nDem\xc3\xb2crit era partidari de l\'endevinaci\xc3\xb3. Her\xc3\xb2dot explica casos de produccions prof\xc3\xa8tiques succe\xc3\xafdes a Delfos. Dicearc rebutja qualsevol noci\xc3\xb3 de veritat provinent de l\'endevinaci\xc3\xb3 en qualsevol cas tret dels somnis (r\xc3\xaave) i el frenes\xc3\xad. Arist\xc3\xb2fanes esmenta un oracle a la seva com\xc3\xa8dia Els cavallers. Arist\xc3\xb2til va escriure Sobre l\'endevinaci\xc3\xb3 al dormir, al voltant del 350 aC. Posidoni va intentar explicar la veritat, a partir de crear una teoria de l\'endevinaci\xc3\xb3; va preveure la visi\xc3\xb3 del futur com un cable que podria relaxar-se, essent la visualitzaci\xc3\xb3 del futur un proc\xc3\xa9s que nom\xc3\xa9s es pot realitzar dins la ment. Crisip va reclamar l\'evid\xc3\xa8ncia emp\xc3\xadrica de la veritat de l\'endivinaci\xc3\xb3. Plutarc defensava l\'endivinaci\xc3\xb3 grega, que era l\'oracle de Delfos. Plutarc pensava que la profecia entusiasta era possible quan l\'\xc3\xa0nima de l\'Oracle es fusionava amb Apol\xc2\xb7lo al v\xc3\xb2rtex interior del propi oracle. Cicer\xc3\xb3 va escriure De Divinatione (sobre l\'endevinaci\xc3\xb3). Xenofont explicava la seva pr\xc3\xb2pia experi\xc3\xa8ncia amb un endev\xc3\xad anomenat Eucleides, al cap\xc3\xadtol 7 de la seva obra An\xc3\xa0basi.\n_START_SECTION_\nPracticants\n_START_PARAGRAPH_\nEs diu que Pit\xc3\xa0gores havia practicat l\'endevinaci\xc3\xb3. S\xc3\xb2crates practicava i era ferm defensor de l\'endevinaci\xc3\xb3. Es creu que Xenofont era un endev\xc3\xad molt expert en l\'art dels sacrificis, atribuint bona part del m\xc3\xa8rit dels seus coneixements a S\xc3\xb2crates en la seva obra "El Comandant de Cavalleria".'