b"\n_START_ARTICLE_\nSant Quint\xc3\xad d'en Bas\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89s un petit temple rural d'estil rom\xc3\xa0nic del segle XIII, que es va ampliar a la primera meitat del segle XVIII per la banda de ponent, cosa que va fer que es dobl\xc3\xa9s la seva llarg\xc3\xa0ria. La part rom\xc3\xa0nica \xc3\xa9s a llevant amb un cos d'edifici molt petit que t\xc3\xa9 l'\xc3\xa0bside carrada. Es creu que aquesta \xc3\xa0bside hauria estat inicialment, a l'interior, semicircular. L'\xc3\xa0bside t\xc3\xa9 al mig una finestra de doble esqueixada amb arc de mig punt. A l'interior, un arc former de mig punt marca la separaci\xc3\xb3 entre la part rom\xc3\xa0nica i l'ampliaci\xc3\xb3.  Al costat de migdia hi ha, en la part rom\xc3\xa0nica, una altra finestra que d\xc3\xb3na llum al presbiteri. Pel que fa a l'ampliaci\xc3\xb3 del segle XVIII, es tracta d'un cos m\xc3\xa9s alt que la part rom\xc3\xa0nica i que t\xc3\xa9 a ponent la porta d'entrada amb dovelles que formen un arc de mig punt. Sobre aquesta porta hi ha una finestra quadrada destinada a facilitar els precs devocionals quan l'esgl\xc3\xa9sia est\xc3\xa0 tancada. El campanar \xc3\xa9s d'espadanya d'un sol ull. S'hi venera una imatge, que \xc3\xa9s una talla de fusta de l'escultor Modest Fluvi\xc3\xa0, que es pot veure a trav\xc3\xa9s de la finestreta, ja que l'ermita roman tancada.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nL'esgl\xc3\xa9sia surt esmentada en una butlla del papa Gregori V de l'any 998, on s'indica que pass\xc3\xa0 a dependre de la can\xc3\xb2nica augustiniana de Sant Gen\xc3\xads i Sant Miquel de Besal\xc3\xba (posterior Santa Maria de Besal\xc3\xba). L'esgl\xc3\xa9sia havia estat donada pel comte de Besal\xc3\xba Bernat Tallaferro (amb reatificaci\xc3\xb3 feta l'any 1000) a l'esmentada can\xc3\xb2nica. Durant els segles XVI, XVII i XVIII consta documentalment que la feligresia era formada tan sols pel Mercadal. L'any 1776 ja ser\xc3\xa0 sufrag\xc3\xa0nia._NEWLINE_Fou esgl\xc3\xa9sia parroquial i consta que tenia cementiri i fonts baptismals. A finals del segle XVI presentava un estat de conservaci\xc3\xb3 for\xc3\xa7a dolent i el 1633 el bisbe Gregori Parcero va manar que les repar\xc3\xa9s la teulada. El nomenament del rector el feia el prior de Santa Maria de Besal\xc3\xba, si b\xc3\xa9 en donava possessi\xc3\xb3 el bisbe de Girona. Normalment, els rectors residien fora de la parr\xc3\xb2quia, la qual cosa tamb\xc3\xa9 el donava el 1722 quan el bisbe Josep Taverner va manar que el rector pass\xc3\xa9s a residir-hi. El 1766 el bisbe Tom\xc3\xa0s de Lorenzana va suprimir la parr\xc3\xb2quia que prengu\xc3\xa9 la condici\xc3\xb3 de capella i qued\xc3\xa0 unida a la parr\xc3\xb2quia de Sant Esteve de Bas. L'estiu de 1980 es feren obres de restauraci\xc3\xb3 a l'esgl\xc3\xa9sia que van suposar eliminar la sagristia que havia estat ubicada en la part de la cap\xc3\xa7alera de l'edifici."