b'\n_START_ARTICLE_\nTransatlantic\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nInicialment la intenci\xc3\xb3 era comptar amb Jim Matheos, guitarrista de Fates Warning. Per\xc3\xb2 al no estar disponible, Morse i Portnoy contacten amb al guitarrista i vocalista de The Flower Kings, Roine Stolt. La banda es completa amb el baixista Pete Trewavas, de Marillion, veterana banda brit\xc3\xa0nica de la qual Mike Portnoy n\'era fan._NEWLINE_El nom del grup inicialment havia de ser "Second Nature" (Segona Naturalesa), per\xc3\xb2 Per Nordin, artista que va dissenyar les portades, va suggerir canviar-lo a Transatlantic._NEWLINE_El primer disc, SMPT:e (de l\'any 2000), va obtenir excel\xc2\xb7lents cr\xc3\xadtiques. Es fa fer una petita gira pels Estats Units, i en va sortir un CD doble, anomenat Live in America, i un v\xc3\xaddeo amb el mateix nom. La banda, en directe, toca covers de The Beatles ("Strawberry Fields Forever"), aix\xc3\xad com un popurri de Genesis\' que inclo\xc3\xafa "Watcher of the Skies" i "Firth of Fifth", mostrant aix\xc3\xad les seves influ\xc3\xa8ncies._NEWLINE_Tot i que el treball SMPT:e cont\xc3\xa9 la pe\xc3\xa7a "All of the Above" (que dura 31 minuts), el segon disc en estudi del grup Bridge Across Forever (2001), presenta al grupo tocant temes de duraci\xc3\xb3 considerable. Aix\xc3\xad, doncs, el CD cont\xc3\xa9 nom\xc3\xa9s 4 temes: "Duel With the Devil" (26 minuts), "Suite Charlotte Pike" (14 minuts), "Bridge Across Forever" (de "nom\xc3\xa9s" 5 minuts), i "Stranger in Your Soul" (26 minuts). La seg\xc3\xbcent gira es fa per Europa, i d\xc3\xb3na lloc a la publicaci\xc3\xb3 d\'un altre treball en directe el 2003, Live in Europa. Novament, l\'admiraci\xc3\xb3 per The Beatles queda palesa amb el medley que fan de "Suite Charlotte Pike" amb el disc Abbey Road de la m\xc3\xadtica banda brit\xc3\xa0nica. En aquesta gira els acompanya damunt els escenaris Daniel Gildenl\xc3\xb6w de Pain of Salvation, tocant teclats, guitarra, percussi\xc3\xb3 i fent cors. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la gira, Transatlantic es separa per la retirada de Neal Morse per llen\xc3\xa7ar la seva carrera com a m\xc3\xbasic cristi\xc3\xa0, abandonant tamb\xc3\xa9 la seva altra banda Spock\'s Beard, quan es trobava en un dels moments m\xc3\xa9s dol\xc3\xa7os. _NEWLINE_Durant aquests anys, Mike Portnoy col\xc2\xb7labora en els treballs en solitari de Neal Morse._NEWLINE_El 2009, la banda torna a reunir-se per treure el seu tercer disc en estudi: The Whirlwind (Octubre, 2009). Es compon d\'una \xc3\xbanica pe\xc3\xa7a musical de 78 minuts separada en 12 fragments o can\xc3\xa7ons, on es torna a fer evident la sinergia que es crea quan aquests quatre grans m\xc3\xbasics estan junts. Hi ha una edici\xc3\xb3 doble que inclou un CD amb 4 temes addicionals i 4 versions de temes de Genesis, The Beatles/America, Procol Harum i Santana. Aquest disc ha estat considerat per a molts com a millor disc del 2009._NEWLINE_L\'abril del 2010 comen\xc3\xa7a una gira de presentaci\xc3\xb3 de The Whirlwind titulada An Evening With TRANSATLANTIC "Whirld Tour 2010", que torna a comptar amb Daniel Gildenl\xc3\xb6w, i que els du per Estats Units i Europa en una s\xc3\xa8rie de 23 concerts on interpreten el darrer disc sencer, a part d\'alguns dels cl\xc3\xa0ssics de la banda. _NEWLINE_Al maig del 2013 es reuneixen novament a Nashville, a casa de Neal Morse, per gravar el que ser\xc3\xa0 el seu quart treball en estudi. Aquest disc, que dur\xc3\xa0 per nom Kaleidoscope, apareixer\xc3\xa0 el 27 de gener del 2014. Tot seguit comen\xc3\xa7ar\xc3\xa0 una nova gira que els dur\xc3\xa0 per Am\xc3\xa8rica i Europa. En aquesta ocasi\xc3\xb3 en directe els acompanya Ted Leonard (Enchant, Spock\'s Beard), ja que Daniel Gildenl\xc3\xb6w no pot per causes m\xc3\xa8diques. L\'11 de Setembre de 2014, Kaleidoscope guanya el premi al Disc de l\'Any en la tercera edici\xc3\xb3 dels premis anuals Progressive Music Awards.'