b'\n_START_ARTICLE_\nJosep de Ribera\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEl 17 de febrer de 1591 \xc3\xa9s batejat en l\'Esgl\xc3\xa9sia de Santa Tecla de la ciutat de X\xc3\xa0tiva, Joan Josep de Ribera \xc3\xa9s fill de Sim\xc3\xb3 i Margarida._NEWLINE_No se sap res de la seua infantesa i primera joventut, ni de la seua educaci\xc3\xb3 art\xc3\xadstica, tot i que hom creu que va ser deixeble de Francesc Ribalta o va ser seguidor del mestre en els anys de la seua formaci\xc3\xb3 (sense proves concloents). Tanmateix, en un estudi m\xc3\xa9s atent a l\'evoluci\xc3\xb3 de Ribalta, pot comprovar-se que les seues obres estan impregnades de la tradici\xc3\xb3 escorialenca mentre que les primeres obres conegudes de Ribera transmeten un aspre naturalisme._NEWLINE_L\'any 1616 va visitar la cort dels Farnesio a Parma, per cobrar el llen\xc3\xa7 de "Sant Mart\xc3\xad partint la seua capa amb el pobre" i es va interessar per l\'obra de Correggio. L\'any 1613 es troba a Roma on va ingressar en l\'Acad\xc3\xa8mia de Sant Lluc. A Roma romandr\xc3\xa0 fins al 1616, ja que nom\xc3\xa9s es va anotar la seua pres\xc3\xa8ncia en els registres parroquials de Santa Maria de P\xc3\xb3polo des d\'abril de 1615 fins a mar\xc3\xa7 de 1616. El pintor residia en la Via Margutta, carrer on s\'ubicaven els artistes, en companyia d\'altres pintors desconeguts i en la "casa del flamenc", la qual cosa pot explicar el seu contacte amb la important col\xc3\xb2nia d\'artistes flamencs i holandesos residents a Roma._NEWLINE_Al maig de 1616, el trobem lliurant a l\'Acad\xc3\xa8mia de Sant Lluc "l\'almoina promesa diverses vegades" i al juliol d\'aquest mateix any rebr\xc3\xa0 a N\xc3\xa0pols un pagament pel seu llen\xc3\xa7 de Sant Marc. D\'aquesta manera, \xc3\xa9s protegit pels Farnesio despertant les enveges dels artistes locals. El seu prestigi es va estendre malgrat portar una vida una mica llicenciosa, gastant m\xc3\xa9s del que guanyava i contraient deutes que l\'obliguen a partir cap a N\xc3\xa0pols._NEWLINE_En aquesta ciutat \xc3\xa9s on va desenvolupar tota la seua carrera pict\xc3\xb2rica, a m\xc3\xa9s contraur\xc3\xa0 matrimoni al novembre amb Catalina Azzolino, filla d\'un acabalat marxant i pintor, amb la qual va tindre almenys cinc fills. Va gaudir de la protecci\xc3\xb3 dels virreis. Aquesta protecci\xc3\xb3 estava lligada a un afer: se suposa que amb l\'arribada del nou virrei va haver-hi una concentraci\xc3\xb3 multitudin\xc3\xa0ria en la pla\xc3\xa7a del Palau per\xc3\xb2 no per a rebre el virrei sin\xc3\xb3 perqu\xc3\xa8 Ribera va exposar el seu quadre de Sant Bartomeu. Tamb\xc3\xa9 va gaudir de la protecci\xc3\xb3 de diverses congregacions religioses, que el van adoptar com a pintor de cambra. Aquest fet acredita la seua vinculaci\xc3\xb3 als estaments oficials i la creixent estimaci\xc3\xb3. Per tot aix\xc3\xb2 el pintor s\'assenta en la ciutat, on rep enc\xc3\xa0rrecs i treballa activament._NEWLINE_Aquesta intensa activitat va ser aconseguida no tan sols per la seva qualitat, sin\xc3\xb3 per les accions d\'extorsi\xc3\xb3 i sabotatge que, els coneguts com "el clan de N\xc3\xa0pols", format per Bellisario Corenzio, Giambattista Caracciolo i el mateix Ribera feien als artistes que no eren de l\'escola de Caravaggio. El primer era grec i originalment un alumne d\'Arpino; el segon, un napolit\xc3\xa0 i devot de l\'escola de Caravaggio. Entre les v\xc3\xadctimes de les seves intrigues es trobaven Annibale Carracci, Giuseppe Cesari, Guido Reni i Domenichino._NEWLINE_La mort, el 3 de setembre de 1652, el va sorprendre al barri de Mergelina, en un extrem del golf, al qual s\'havia traslladat buscant, potser, descans, lluny del rebombori de la ciutat, ensanguinada per la repressi\xc3\xb3. Est\xc3\xa0 soterrat a l\'esgl\xc3\xa9sia de Santa Maria del Parto a Mergellina.\n_START_SECTION_\nEstil\n_START_PARAGRAPH_\nRibera \xc3\xa9s una de les figures cabdals de la pintura europea del segle XVII i, certament una de les m\xc3\xa9s influents, ja que les seues formes i models s\'estenen per tot It\xc3\xa0lia, centre d\'Europa i a l\'Holanda de Rembrandt, aix\xc3\xad com per Espanya._NEWLINE_Per\xc3\xb2 l\'especial circumst\xc3\xa0ncia de ser un estranger a It\xc3\xa0lia ha fet que siga vist com una persona aliena a la seua tradici\xc3\xb3 i als seus gustos. Tanmateix, tot i ser valenci\xc3\xa0 per naixen\xc3\xa7a, Ribera ha de ser considerat com un pintor itali\xc3\xa0, i pot inserir-se perfectament la seua obra en els corrents italians del seu temps._NEWLINE_A la seua arribada a It\xc3\xa0lia est\xc3\xa0 en tot el seu apogeu la novetat caravaggesca, en tensi\xc3\xb3 amb la renovaci\xc3\xb3 romano-bolonyesa que revivia el classicisme. Ribera va adoptar el tenebrisme dels flamencs i holandesos presents a Roma, per\xc3\xb2 no va deixar de veure i assimilar les aportacions del m\xc3\xb3n classicista. Va completar la seua formaci\xc3\xb3 enriquint-se amb altres fets de cultura italiana que aviat li s\xc3\xb3n familiars. Abans que res, l\'estudi de la gran pintura del renaixement. En l\'educaci\xc3\xb3 de Ribera hi ha un altre element que el distancia dels artistes espanyols, \xc3\xa9s l\'estudi de l\'antiguitat cl\xc3\xa0ssica (fonamentada pel barroc europeu). Al llarg de les seues obres, s\'hi pot veure que Ribera no ser\xc3\xa0 un pintor amb un \xc3\xbanic registre, superant el tenebrisme inicial, tornar\xc3\xa0 als intensos contrasts de llum i d\'ombra quan l\'assumpte ho exigisca o quan la iconografia ho reclame._NEWLINE_Va posseir la capacitat de crear imatges palpitants de passi\xc3\xb3 veritable al servei d\'una exaltaci\xc3\xb3 religiosa, que no \xc3\xa9s nom\xc3\xa9s espanyola, sin\xc3\xb3 de tota la Contrareforma cat\xc3\xb2lica i mediterr\xc3\xa0nia; la seua mestria colorista, que recull tota l\'opul\xc3\xa8ncia sensual de Ven\xc3\xa8cia i de Flandes, alhora que \xc3\xa9s capa\xc3\xa7 d\'acordar les m\xc3\xa9s refinades gammes impregnades del m\xc3\xa9s contingut lirisme; i la seua inesgotable capacitat d\'"inventor" de tipus human\xc3\xadstics que presten la seua severa realitat a sants i fil\xc3\xb2sofs antics amb id\xc3\xa8ntica gravetat, fan d\'ell un dels cims del seu segle._NEWLINE_En els \xc3\xbaltims trenta anys s\'han realitzat molts estudis sobre la seua figura, dels quals han sorgit exposicions celebrades l\'any 1992 a N\xc3\xa0pols, Madrid i Nova York.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xa8cada del 1620\n_START_PARAGRAPH_\nA aquest per\xc3\xadode corresponen la majoria dels seus gravats, t\xc3\xa8cnica que va conrear amb mestria. En les seues primeres obres mostra el seu gust pels models de la vida quotidiana, de ruda pres\xc3\xa8ncia, amb pinzellades atape\xc3\xafdes i delimitadores semblants als models caravagistes n\xc3\xb2rdics, els quals van exercir gran influ\xc3\xa8ncia en les seues obres en haver-ne mantingut contactes. Va deixar algunes estampes de bellesa i qualitat excepcionals. Hi ha abundants obres datades a partir de 1626 que donen testimoni de la seua mestria. _NEWLINE_Entre els anys 1626 i 1632 va realitzar les seues obres m\xc3\xa9s rotundes que mostren la seua fase m\xc3\xa9s tenebrista. S\xc3\xb3n aquelles composicions severes de grans diagonals lluminoses que omplin la superf\xc3\xadcie, subratllant sempre la solemne monumentalitat del conjunt amb elements de poderosa horitzontalitat, com grosses l\xc3\xa0pides de pedra o enormes troncs._NEWLINE_L\'any 1629 el Duc d\'Alcal\xc3\xa1 \xc3\xa9s el nou virrei, i esdevindr\xc3\xa0 el seu nou mecenes, encarregant-li obres com la Dona Barbuda (1631) o una s\xc3\xa8rie de fil\xc3\xb2sofs, en qu\xc3\xa8 deixa testimoni del seu naturalisme m\xc3\xa9s radical: models d\'una vulgaritat quasi feridora, tradu\xc3\xafts amb una al\xc2\xb7lucinant veritat intens\xc3\xadssima.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xa8cada del 1630\n_START_PARAGRAPH_\nEl mandat del Comte de Monterrey (1631-1637), va suposar per al pintor uns anys de gloriosa activitat, at\xc3\xa8s que el virrei va patrocinar obres que li van donar ocasi\xc3\xb3 per a una transformaci\xc3\xb3 del seu estil, abandonant subtilment el seu tenebrisme radical i donant entrada a un pictoricisme extraordinari. S\'obri a un concepte pict\xc3\xb2ric m\xc3\xa9s lluminista i una major preocupaci\xc3\xb3 pel color, amb tons d\'argent, daurats i rosats, i transformant les seues pinzellades modeladores amb un toc m\xc3\xa9s lleuger i vibrant. Tal canvi es deu a la seua pr\xc3\xb2pia reinterpretaci\xc3\xb3 de la pintura de Tici\xc3\xa0 i Paolo Veronese, aix\xc3\xad com a la influ\xc3\xa8ncia que rep de la pintura de Giovanni Lanfranco i al seu coneixement de la pintura flamenca, en tenir acc\xc3\xa9s a obres de van Dyck i Rubens presents en diferents col\xc2\xb7leccions privades napolitanes. Aix\xc3\xad, en El somni de Jacob o en La Magdalena datades el 1639 i el 1640 respectivament (Museo del Prado), destaquen els seus t\xc3\xadpics cels blaus d\'aquesta segona etapa i la recerca d\'un concepte de perspectiva a\xc3\xa8ria plena de lluminositat i formes vibrants.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xa8cada del 1640\n_START_PARAGRAPH_\nLa d\xc3\xa8cada del 1640, amb les interrupcions degudes a la seua malaltia (tot i que no no va trencar l\'activitat del taller), va suposar una s\xc3\xa8rie d\'obres d\'un cert classicisme en la composici\xc3\xb3, sense renunciar a les energies de certs rostres individuals tot i que en la seua obra tamb\xc3\xa9 s\'experimenta novament un canvi estil\xc3\xadstic que el fa tornar, en certa manera, a les composicions tenebristes de la seua primer a etapa; les causes van ser les seues desgraciades circumst\xc3\xa0ncies personals, La crisi econ\xc3\xb2mica que va succeir a la revolta de Masaniello a N\xc3\xa0pols (1647) va afectar la producci\xc3\xb3 pict\xc3\xb2rica de Ribera. _NEWLINE_A m\xc3\xa9s, per a sufocar la revolta, van acudir a N\xc3\xa0pols les tropes espanyoles sota el comandament de Joan Josep d\'\xc3\x80ustria, fill natural de Felip IV d\'Espanya. Una de les filles de Ribera, Margarida, va ser sedu\xc3\xafda per Joan Josep. Despr\xc3\xa9s de la revolta i aquest afer familiar, un Ribera malalt va reduir considerablement el seu treball. El seu taller va reduir el nombre d\'oficials. Dos d\'ells van fugirs de N\xc3\xa0pols per temor a les repres\xc3\xa0lies. Per\xc3\xb2 malgrat tots aquests problemes, Ribera encara va firmar alguna de les seues obres mestres el mateix any de la seua mort i va donar fi a cicles llargament meditats. S\xc3\xb3n exemples d\'este moment La Immaculada Concepci\xc3\xb3 (1650, Museu del Prado) i Sant Jeroni penitent (1652, Museo del Prado).'