b"\n_START_ARTICLE_\nOrde de Sant Jaume\n_START_SECTION_\nDeclivi\n_START_PARAGRAPH_\nAmb el pas del temps i la finalitzaci\xc3\xb3 o l'alentiment de la Reconquesta, l'orde de Sant Jaume es va veure implicada en les lluites internes del Regne de Castella. Al mateix temps, els immensos b\xc3\xa9ns de l'orde, la van obligar moltes vegades a sostenir les oposades pretensions de la corona. Tamb\xc3\xa9, sent el c\xc3\xa0rrec de gran mestre de tanta influ\xc3\xa8ncia, les lluites internes eren freq\xc3\xbcents per a arribar a tal dignitat. Fins a tal punt havien desacreditat a l'orde aquests esc\xc3\xa0ndols, que a la mort del gran mestre Alonso de C\xc3\xa1rdenas, en 1493, els Reis Cat\xc3\xb2lics van trobar excusa per a demanar als Estats Pontificis una provid\xc3\xa8ncia capa\xc3\xa7 de posar terme als esc\xc3\xa0ndols al mateix temps que subratllaven les grans despeses que la guerra de Granada havia suposat a la Corona. Aix\xc3\xad, els reis van suplicar al papa Alexandre VI que els conced\xc3\xads l'administraci\xc3\xb3 del gran mestrat de l'orde, mesura que podia considerar-se com de necessitat i al mateix temps com una esp\xc3\xa8cie de recompensa dels seus grans sacrificis per la fe cat\xc3\xb2lica. El papa va accedir a la demanda, i amb butlla del mateix any va donar als Reis Cat\xc3\xb2lics l'administraci\xc3\xb3 de la suprema dignitat de l'orde de Sant Jaume. _NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la mort de Ferran II d'Arag\xc3\xb3, va succeir en l'administraci\xc3\xb3 l'emperador Carles I, en el temps del qual el papa Adri\xc3\xa0 VI va unir per a sempre a la corona d'Espanya els mestrats de Sant Jaume, Calatrava i Alc\xc3\xa1ntara (1523). Fins aleshores, el gran mestre de Sant Jaume era triat pel consell dels tretze, aix\xc3\xad anomenat perqu\xc3\xa8 el componien tretze cavallers designats d'entre els governadors i comanadors de l'orde."