b'\n_START_ARTICLE_\nMarilyn Monroe\n_START_SECTION_\nInfantesa\n_START_PARAGRAPH_\nMarilyn va n\xc3\xa9ixer a Los Angeles County Hospital i va ser la tercera filla de Gladys Pearl Baker (1902\xe2\x80\x931984). Encara que Marilyn mai no va esmentar el nom del seu pare, se sap que la seva mare va tenir diverses parelles mentre va treballar com a talladora de negatius en la productora de cinema RKO. Entre ells, el m\xc3\xa9s conegut \xc3\xa9s Martin E. Mortenson, un immigrant noruec de qui Marilyn reb\xc3\xa9 el cognom i, per tant, porta a deduir que ell n\'era el pare._NEWLINE_Degut a problemes emocionals de la seva mare, Marilyn va ser lliurada en adopci\xc3\xb3 de manera intermitent, des de les 6 setmanes de n\xc3\xa9ixer fins als 7 anys d\'edat, quan la seva mare la va portar a una petita casa que havia comprat. Un any m\xc3\xa9s tard Gladys va ser internada en un centre psiqui\xc3\xa0tric per possibles tend\xc3\xa8ncies su\xc3\xafcides, la qual cosa va heretar del seu pare, que va morir en circumst\xc3\xa0ncies similars. Marilyn va viure obsessionada amb la idea d\'haver heretat aquesta malaltia, especialment despr\xc3\xa9s de ser internada en diverses ocasions a causa de les seves crisis de parella. Durant les crisis psiqui\xc3\xa0triques de la seva mare, la jove Norma Jean va viure amb el matrimoni Bolender, amb uns ve\xc3\xafns de la seva \xc3\xa0via, en un orfenat o amb alguna fam\xc3\xadlia adoptiva. Fins que finalment va sobrevenir la separaci\xc3\xb3 definitiva l\'any 1934._NEWLINE_El novembre de 1938, als 12 anys, Monroe va compartir habitaci\xc3\xb3 amb Edith Ana Lower, la seva amiga i la tia de la seva mare adoptiva, a la qual estimava profundament i que va ser la seva consellera.\n_START_SECTION_\nMatrimoni prematur\n_START_PARAGRAPH_\nAls 16 anys, i segons la mateixa Monroe, animada per la seva amiga Edith, va decidir casar-se per poder abandonar l\'orfenat. El marit va ser James E. Dougherty, irland\xc3\xa8s de 21 anys, empleat d\'una f\xc3\xa0brica d\'avions. Monroe es va lliurar a la tasca de ser una bona mestressa de casa, fins que va esclatar la Segona Guerra Mundial, que va desequilibrar aquesta aparent felicitat familiar. El seu marit es va incorporar a les forces navals i va ser enviat com a instructor a l\'illa Catalina, davant la ciutat de Los Angeles. Marilyn va acompanyar-l\'hi uns mesos. En ser una de les poques dones que viuen a la base, les seves sortides es converteixen en un veritable esdeveniment p\xc3\xbablic. La seva bellesa va creixent dia a dia real\xc3\xa7ada convenientment per un perfecte maquillatge -art en el qual va arribar a ser una gran mestra- i un vestuari adequat. Als balls de cap de setmana, els seus moviments de malucs embadocaven molts dels assistents que, desitjosos de sexe, s\'agombolaven al seu voltant._NEWLINE_Uns mesos despr\xc3\xa9s Jim es va haver d\'embarcar i fou enviat a Austr\xc3\xa0lia. Ella va anar a viure amb la fam\xc3\xadlia d\'en Jim i va comen\xc3\xa7ar a treballar amb la seva sogra en una f\xc3\xa0brica de paracaigudes. Aquesta separaci\xc3\xb3 marcar\xc3\xa0 la fi d\'una experi\xc3\xa8ncia juvenil. A partir d\'aleshores li espera un futur brillant. Tot i que per aconseguir-ho hagu\xc3\xa9 de lluitar amb afany i sense desanimar-se durant quasi 8 anys. Es va divorciar de Jim al final de la guerra, l\'any 1946. La jove esposa es convertiria en una rossa exuberant i comen\xc3\xa7aria la seva carrera de gran seductora.\n_START_SECTION_\nL\'inici de la seva carrera\n_START_PARAGRAPH_\nEn aquella \xc3\xa8poca t\xc3\xa9 lloc un episodi decisiu i premonitori en la vida de Norma Jean: la seva trobada amb les c\xc3\xa0meres. Un fot\xc3\xb2graf de l\'armada, Henrik Manukyan, visita la f\xc3\xa0brica on ella treballava amb la seva sogra, per a fer un reportatge sobre la feina de les dones durant la guerra. Ella \xc3\xa9s l\'escollida per sortir a les fotos, i per sorpresa de tots no necessita cap lli\xc3\xa7\xc3\xb3 de com ha de posar. No en va, ha apr\xc3\xa8s a poc a poc els seus moviments i coneix a la perfecci\xc3\xb3 les reaccions que aquests provoquen entre els obrers, camioners i militars. Despr\xc3\xa9s d\'aquest fet decideix abandonar la f\xc3\xa0brica i dedicar-se de ple a la feina de model. La revista Yanko li proposa de convertir-se en model; recomanada pel seu descobridor, coneix Emmeline Snively, de l\'ag\xc3\xa8ncia de models Blue Book, i comen\xc3\xa7a a anar a classes nocturnes. El seu somriure radiant comen\xc3\xa7a a apar\xc3\xa8ixer a les portades de Laff, Peek i See. Snively li aconsella que es tenyeixi el cabell d\'un ros plat\xc3\xad i l\'anima perqu\xc3\xa8 sigui una gran seductora per al p\xc3\xbablic. Per a perfeccionar els seus trets, Marilyn s\'afina les celles i s\'opera el nas._NEWLINE_Al llarg del 1945 apareix a la portada de m\xc3\xa9s de 30 revistes. Era coneguda com \xc2\xabel somni dels fot\xc3\xb2grafs\xc2\xbb. El juliol d\'aquell mateix any, Ben Lyon, el cap de repartiment de la 20th Century Fox accedeix a entrevistar-la i hi queda fascinat. Poc despr\xc3\xa9s la contracta per 125 d\xc3\xb2lars la setmana. Li canvia el nom pel de \xc2\xabMarilyn Monroe\xc2\xbb; va triar \xc2\xabMarilyn\xc2\xbb en honor a una actriu anterior, Marilyn Miller i \xc2\xabMonroe\xc2\xbb perqu\xc3\xa8 era el cognom de soltera de sa mare._NEWLINE_Coneix el fot\xc3\xb2graf de moda hongar\xc3\xa8s Andr\xc3\xa9 de Dienes, amb el qual fa un viatge a l\'oest, on es fotografia en id\xc3\xadl\xc2\xb7lics escenaris naturals. Andr\xc3\xa9 va perdre el cap per ella i el que va comen\xc3\xa7ar sent un viatge de feina va esdevenir una lluna de mel anticipada. Les fotos es varen publicar a U.S. Camera, Pageant i Parade, varen causar sensaci\xc3\xb3 i varen contribuir a formar el seu prestigi professional com a model. Dienes va haver de tornar a Nova York i durant aquest temps va embogir per culpa d\'ella, per\xc3\xb2 de tornada a Los Angeles va trencar el seu comprom\xc3\xads. Tot i que va dir que Norma havia canviat molt, la veritat \xc3\xa9s que la va fer espiar i va descobrir que sortia amb altres homes. M\xc3\xa9s tard, una vegada ja consagrada, la mateixa Norma va recon\xc3\xa8ixer aquest comportament: "Pertanyo al p\xc3\xbablic, el qual \xc3\xa9s la meva \xc3\xbanica fam\xc3\xadlia"._NEWLINE_Possiblement \xc3\xa9s en aquests anys quan Marilyn voreja el subm\xc3\xb3n de la prostituci\xc3\xb3. Marlon Brando asseguraria, d\xc3\xa8cades despr\xc3\xa9s, que la va con\xc3\xa8ixer als carrers de Nova York, quan ella hi vagava cercant alg\xc3\xba que li don\xc3\xa9s menjar a canvi de sexe. Devia ser llavors quan va gravar un curtmetratge pornogr\xc3\xa0fic, encobert per la CIA, on practicava una fel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 a un home desconegut. Un fan de l\'estrella va comprar la c\xc3\xb2pia d\'aquest film que va sortir a la venda el 2008 per 1,5 milions de d\xc3\xb2lars amb la promesa de no difondre-la mai.\n_START_SECTION_\nPrimers papers d\'actriu\n_START_PARAGRAPH_\nEmmeline Snively conven\xc3\xa7 Norma perqu\xc3\xa8 s\'aclareixi el color del cabell i despr\xc3\xa9s envia una falsa not\xc3\xadcia a Hedda Hopper i a Louella Parsons, importants columnistes de rumors del m\xc3\xb3n del cinema, en la qual relaciona la seva desconeguda model amb el magnat bisexual del cinema Howard Hughes. L\'endem\xc3\xa0 el personal dels estudis es preguntava qui podria ser aquella "Norma Jean, la noia que surt aquest mes a la portada de la revista Laff". Per arrodonir la feina, Emmeline li busca un agent a Hollywood. La maquin\xc3\xa0ria estava en marxa. Nom\xc3\xa9s quedava que algun estudi hi piqu\xc3\xa9s. Va apar\xc3\xa8ixer Ben Lyon, antic actor convertit en director de repartiment de la FOX, el qual li ofereix de fer una prova, en color i sense so, dirigida per Walter Lang i la fotografia de Leon Shamroy. La futura Marilyn es va limitar a passejar una mica per despr\xc3\xa9s seure en un tamboret, encendre una cigarreta i mirar a c\xc3\xa0mera. Va ser suficient. Lang i Shamroy varen quedar impressionats pel fort impacte sexual de la noia. Despr\xc3\xa9s, en visionar els resultats varen emmudir de cop. Aix\xc3\xad ho explicava el c\xc3\xa0mera al bi\xc3\xb2graf de Marilyn, Maurice Zootow: "Vaig sentir com una esgarrifan\xc3\xa7a. Aquesta noia tenia alguna cosa que jo no veia des de les pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules del cinema mut. Tenia una mena de bellesa fant\xc3\xa0stica com la de Gloria Swanson, quan les estrelles de cinema havien de veure\'s boniques i en un sol tros de pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula irradiar tant sexe com Jean Harlow." Darryl Zanuck, president de la Fox, va dir immediatament a Lyon: "Contracta-la". El 26 d\'agost de 1946 va firmar el contracte._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s d\'interpretar un paper poc destacat d\'una telefonista en un musical amb Betty Grable, The Shocking Miss Pilgrim (1947), interpreta dues petites escenes, posteriorment tallades durant el muntatge, a Scudda Hoo! Scudda Hay! (1948), on apareix una mica desenfocada saludant Natalie Wood. El segon paper acreditat el fa a Dangerous Years (1947), on interpreta una cambrera de cafeteria. Per\xc3\xb2 cap d\'aquestes aparicions no atrau gaire l\'atenci\xc3\xb3 i, despr\xc3\xa9s d\'un any, Marilyn torna al seu ofici de model._NEWLINE_Sense uns ingressos regulars, comen\xc3\xa7a a freq\xc3\xbcentar festes privades de productors on, com altres estrelles, fa bons contactes. \xc3\x89s el productor Joe Schenk qui es fixa en ella i li ofereix un contracte semestral amb la Columbia Pictures. Ell li aconsegueix el seu primer paper d\'import\xc3\xa0ncia, el d\'una ballarina de repartiment anomenada Peggy, a la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula musical Ladies of the Chorus (1948), on balla i canta. Durant la filmaci\xc3\xb3, coneix una professora de dicci\xc3\xb3 anomenada Natasha Lytess, en qui confia plenament, ja que en ella troba suport per superar una malsana inseguretat cap a si mateixa que sempre la paralitza. Marilyn decideix de no subestimar-se i pren la determinaci\xc3\xb3 de perseguir el seu projecte d\'actriu i enfrontar-se als seus propis l\xc3\xadmits i superar-los. La seva veu entonada i original genera algunes cr\xc3\xadtiques positives de la premsa especialitzada. Malgrat tot, l\'estudi no li renova el contracte i es queda un altre cop sense feina._NEWLINE_El 1949 Monroe es trobava molt necessitada de diners, per la qual cosa es contacta amb el fot\xc3\xb2graf Tom Kelley, amb qui ja havia fet un anunci per a la cervesa Pabst, que havia resultat molt apreciada pels clients. D\'aquesta manera accepta posar sense roba per a un calendari que m\xc3\xa9s tard seria l\'impuls definitiu a la seva consagraci\xc3\xb3. Coneix Johnny Hyde, que se n\'enamora i es dedica a organitzar-li la carrera. \xc3\x89s un home madur i un adinerat ca\xc3\xa7atalents que, a m\xc3\xa9s, en percep la fragilitat i la protegeix. Amb el seu suport, Marilyn obt\xc3\xa9 per fi un paper en una pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula de qualitat, fent d\'Angela, l\'amant d\'un advocat corrupte, a La jungla d\'asfalt (1950) de John Huston. Tot seguit aconsegueix un altre paper secundari important a Tot sobre Eva (1950), interpretant una jove actriu. El gran \xc3\xa8xit de cr\xc3\xadtica i p\xc3\xbablic d\'aquesta darrera pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula li \xc3\xa9s molt benefici\xc3\xb3s; el productor Darryl Zanuck en pren nota i la Fox li ofereix un contracte de llarga durada._NEWLINE_L\'Studio System, en crisi, s\'oposa al fet que, amb la nova fiscalitat, les estrelles s\'enriqueixin m\xc3\xa9s amb produccions independents; per aix\xc3\xb2, el 1950 Marilyn firma un contracte de set anys, molt dif\xc3\xadcil de renegociar. En els propers anys els papers que li ofereixen s\xc3\xb3c poc rellevants: a The Fireball (1950) interpreta la promesa d\'un patinador a la qual no li falta res; a Righ Cross (1950), \xc3\xa9s la noia de Dick Powell, i a Home Town Story (1951) fa de secret\xc3\xa0ria. S\xc3\xb3n intervencions petites en pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules que no passaran a la hist\xc3\xb2ria._NEWLINE_El desembre de 1950, Johnny mor d\'un infart. La seva exesposa ataca Marilyn, li pren els vestits i altres regals del productor i l\'a\xc3\xaflla professionalment. Fins i tot l\'acusa d\'haver destru\xc3\xaft l\'home que estimava. La situaci\xc3\xb3 empeny l\'actriu a un intent de su\xc3\xafcidi. \xc3\x89s una \xc3\xa8poca molt dif\xc3\xadcil per a ella, perqu\xc3\xa8 ha participat en una desena de pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules i tanmateix no ha pogut consolidar la seva carrera. El febrer de 1951 s\'inscriu a classes nocturnes d\'art i literatura a la Universitat de Calif\xc3\xb2rnia. Era una estudiant tranquil\xc2\xb7la i seriosa, per\xc3\xb2 alguns dels seus companys la reconeixen i es veu obligada a abandonar els estudis.\n_START_SECTION_\nCarrera triomfal\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1951, obt\xc3\xa9 un bon paper i participa a Clash by Night, una hist\xc3\xb2ria dirigida per Fritz Lang i escrita per Clifford Odets. En aquesta ocasi\xc3\xb3, l\'actriu acudeix com cedida a la RKO, rep la categoria d\'estrella i el seu nom apareix entre els actors principals en els t\xc3\xadtols de cr\xc3\xa8dit. A la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula representa un paper dram\xc3\xa0tic al costat de Barbara Stanwyck. La seg\xc3\xbcent de la Fox posa a prova Marilyn en la interpretaci\xc3\xb3 d\'una cangur assass\xc3\xad a Boira a l\'\xc3\xa0nima (1952), al costat de Richard Widmark. En aquesta ocasi\xc3\xb3 interpreta per primera i \xc3\xbanica vegada un personatge psic\xc3\xb2tic, greument pertorbat des del punt de vista emocional. En aquest rol reviu un trastorn ps\xc3\xadquic que li \xc3\xa9s proper, el de la seva mare. L\'interpreta amb molta intensitat emotiva. Anne Bancroft, que debutava en aquesta pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula, coment\xc3\xa0: "Era tan real... M\'ha commogut fins al punt de fer-me plorar"._NEWLINE_Per\xc3\xb2 els estudis no s\'enriqueixen amb resultats qualitatius: el film no obt\xc3\xa9 un gran \xc3\xa8xit comercial i es recondueix l\'actriu cap a papers de com\xc3\xa8dia lleugera, com No estem casats (1952), amb Ginger Rogers i Zsa Zsa Gabor, on Marilyn fa de mestressa de casa que participa en el concurs "Miss Am\xc3\xa8rica". El guionista, Nunnally Johnson, li escriu dues escenes en vestit de bany a fi d\'oferir-li una intervenci\xc3\xb3 interessant, ja que el seu paper al principi no estava previst i es va afegir per aprofitar la seva popularitat que anava en augment._NEWLINE_Poc despr\xc3\xa9s treballa en una altra com\xc3\xa8dia, Em sento rejovenir (1952), de Howard Hawks, interpretant l\'\xc3\xbanic personatge assenyat d\'una colla formada per Ginger Rogers i Cary Grant. Tamb\xc3\xa9 aqu\xc3\xad el seu paper s\'afegeix en el darrer moment. Durant el rodatge d\'aquesta pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula salta l\'esc\xc3\xa0ndol del calendari de 1949 on apareixia nua. Durant aquells anys, la patronal cinematogr\xc3\xa0fica incorporava una cl\xc3\xa0usula moral en els contractes dels actors que permetia poder acomiadar els artistes que es veiessin embolicats en esc\xc3\xa0ndols. Quan havia firmat un bon contracte, Marilyn es troba a punt de perdre-ho tot; tanmateix, no segueix els suggeriments de l\'estudi, que volia difondre un desmentiment, i s\'anticipa als esdeveniments oferint una entrevista en exclusiva al periodista Aline Mosby, en la qual confessa que el 1949 havia de saldar uns deutes i el calendari era l\'\xc3\xbanica forma de guanyar diners amb rapidesa, afirmant no tenir res de qu\xc3\xa8 avergonyir-se. Els mitjans de comunicaci\xc3\xb3 es posen de part seva i el calendari es reedita una vegada i una altra, fins a assolir els quatre milions d\'exemplars._NEWLINE_El desembre de 1953 va apar\xc3\xa8ixer a la portada del primer n\xc3\xbamero de Playboy sent, per tant, la primera noia del mes de la revista, amb la famosa fotografia Somnis daurats, on mostrava les seves mesures de 94-58-92 m._NEWLINE_La carrera de Monroe agafa impuls i la Fox construeix al voltant seu una producci\xc3\xb3 de prestigi, tot i que ser\xc3\xa0 una pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula m\xc3\xa9s aviat mediocre. Rodada en technicolor, Ni\xc3\xa0gara (1953), de Henry Hathaway. Interpreta un paper d\'una esposa que projecta l\'homicidi del marit, interpretat per Joseph Cotten. Aquest paper desencadena les ires del Women\'s Club d\'Am\xc3\xa8rica per la seva manera massa sexy d\'exhibir-se, entre una can\xc3\xa7\xc3\xb3 xiuxiuejada i un passeig en una brusa negra, prolongat a la pantalla m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de les exig\xc3\xa8ncies del gui\xc3\xb3._NEWLINE_El salt de qualitat es produeix a la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula seg\xc3\xbcent, Els senyors prefereixen les rosses (1953), de Howard Hawks, paper pensat inicialment per a Betty Grable. I \xc3\xa9s Hawks, el director, qui suggereix la contractaci\xc3\xb3 de Marilyn. Un dels motius va ser que ella li costava a l\'estudi 15.000 d\xc3\xb2lars, mentre que Betty pujava la xifra fins als 150.000 d\xc3\xb2lars. Es posa en evid\xc3\xa8ncia l\'estrat\xc3\xa8gia comercial de la Fox. Aquesta pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula ens mostra a una Marilyn en un paper bastant popular en els anys 30, una bonica noia a la cacera d\'un marit ric, la dona independent i fingidament complaent, un personatge que li va com un guant on mostra la seva capacitat de resultar sexy i, alhora, c\xc3\xb2mica. L\'argument gira al voltant d\'una parella de coristes, Marilyn i Jane Russell, que realitzen un viatge transatl\xc3\xa0ntic cap a Par\xc3\xads. La pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula repr\xc3\xa8n la famosa novel\xc2\xb7la escrita per Anita Loos als anys 20, amb la genial invenci\xc3\xb3 del personatge de Lorelei Lee. La interpretaci\xc3\xb3 de Marilyn del n\xc3\xbamero musical Diamonds Are a Girl\'s Best Friends es converteix en un cl\xc3\xa0ssic dels musicals. Les preses s\'agiliten per la bona relaci\xc3\xb3 que estableix la diva amb Jane, la qual aconsegueix ajudar-la a superar el p\xc3\xa0nic que sent abans de sortir a escena i que la porta a tancar-se al camerino, maquillant-se i desmaquillant-se, buscant una perfecci\xc3\xb3 que mai la satisf\xc3\xa0._NEWLINE_L\'\xc3\xa8xit que acompany\xc3\xa0 Marilyn es reflecteix en dos reconeixements: el 1952 apareix a la portada de la revista Life, i el 1953 va immortalitzar les seves empremtes en el ciment de l\'entrada a Hollywood Boulevard, junt amb Jane Russell. Tamb\xc3\xa9 el 1953 \xc3\xa9s elegida com "l\'actriu m\xc3\xa9s popular de l\'any" per la revista Photoplay i el diari dels empresaris la nomena a m\xc3\xa9s la "diva d\'un rendiment comercial m\xc3\xa9s gran"; aquest darrer reconeixement el rebria successivament el 1954 i el 1956.\n_START_SECTION_\nDarreres grans pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules\n_START_PARAGRAPH_\nPer rodar Riu sense retorn (1954), d\'Otto Preminger, Marilyn va haver de despla\xc3\xa7ar-se al Canad\xc3\xa0 i fer front a un tipus de western at\xc3\xadpic, en el qual interpreta una cantant que es troba un granger, Robert Mitchum, amb un fill, i viuen junts diverses perip\xc3\xa8cies, inclosos uns descensos en canoa pels r\xc3\xa0pids d\'un riu. Les preses de la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s aviat inc\xc3\xb2modes per la seva dificultat i perilloses per a la seva integritat f\xc3\xadsica, i per la tensi\xc3\xb3 entre el director i Natasha Lytess, que terroritzava el nen actor Tommy Rettig. A m\xc3\xa9s, el petit revela a Marilyn que els seus pares, atemorits per la seva fama escandalosa, li han imposat no donar-li cap confian\xc3\xa7a durant la filmaci\xc3\xb3. Aquest rebuig l\'entristeix molt, perqu\xc3\xa8 ella, en canvi, cerc\xc3\xa0 la companyia i la simpatia dels nens._NEWLINE_El 1955 participaria en la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula The Seven Year Itch on apareix la famosa escena que duu posat un vestit blanc voleiant mentre ella el subjecta somrient._NEWLINE_Encara que Monroe irradiava sensualitat i davant de les c\xc3\xa0mares apareixia com a una dona segura, en realitat patia una inseguretat patol\xc3\xb2gica. Aquesta inseguretat i els seus retards i abs\xc3\xa8ncies provocaven grans p\xc3\xa8rdues als productors, que comen\xc3\xa7aven a exasperar-se. El 1954 va comen\xc3\xa7ar a estudiar arts esc\xc3\xa8niques amb Lee Strasberg a Nova York, director del prestigi\xc3\xb3s Actor\'s Studio. Aquell mateix any va crear la productora Marilyn Monroe Productions al costat del fot\xc3\xb2graf Milton Green, per aconseguir aix\xc3\xad un control m\xc3\xa9s gran sobre els seus contractes._NEWLINE_La seva nova empresa va produir Bus Stop (1957) i El pr\xc3\xadncep i la corista (1957), aquesta \xc3\xbaltima dirigida i coprotagonitzada per Laurence Olivier. El 1955 Fox li interposa una demanda per incompliment de contracte, per\xc3\xb2 aquell mateix any firma un nou contracte amb l\'estudi, rebent finalment 8 milions de d\xc3\xb2lars per un total de set pel\xc2\xb7l\xc3\xadcules._NEWLINE_El 1956, Monroe es va casar amb el dramaturg Arthur Miller, que va escriure especialment per a Monroe el gui\xc3\xb3 de The Misfits. Aquesta seria la seva \xc3\xbaltima pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula completa. Encara casada amb Arthur Miller, Monroe es va enamorar de Yves Montand, marit de Simone Signoret, amb qui compartia cartell a El multimilionari. Monroe i Arthur Miller es van divorciar el 1961._NEWLINE_En 1960 Monroe va ser guardonada amb el Globus d\'Or a la millor actriu de com\xc3\xa8dia. El 1961 \xc3\xa9s internada a la cl\xc3\xadnica psiqui\xc3\xa0trica Payne de Nova York per una crisi depressiva. L\'any seg\xc3\xbcent va comprar la seva casa a Santa M\xc3\xb3nica, a Los Angeles. Aquell any comen\xc3\xa7a el rodatge de la seva \xc3\xbaltima pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula, la inacabada Something\'s Got to Give,[1] coprotagonitzada per Dean Martin i dirigida per George Cukor. La Fox confiava en aquest projecte per sanejar la seva economia, ja que l\'empresa passava per greus problemes, a causa de les desmesurades despeses que estava generant la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula Cle\xc3\xb2patra. No en va Monroe havia estat durant una d\xc3\xa8cada l\'estrella m\xc3\xa9s rendible de la Fox des de Shirley Temple. Per\xc3\xb2 Monroe estava delicada de salut, amb freq\xc3\xbcents sinusitis, bronquitis, i s\xc3\xadmptomes cada vegada m\xc3\xa9s marcats d\'inseguretat. Les seves abs\xc3\xa8ncies van fer que la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula es retard\xc3\xa9s cada vegada m\xc3\xa9s, i la Fox no es podia permetre m\xc3\xa9s p\xc3\xa8rdues._NEWLINE_El 1962 va tenir lloc, a Nova York, la gala per l\'aniversari del president John F. Kennedy, en la qual Monroe li va cantar el Happy Birthday Mr. President (Aniversari feli\xc3\xa7), que seria tan c\xc3\xa8lebre. Per acudir a aquesta gala, Monroe es va absentar durant 7 dies del rodatge, malgrat que la Fox li va exigir que es qued\xc3\xa9s per complir amb el seu treball. En 1962 la Fox li rescindeix el contracte a causa de les seves repetides abs\xc3\xa8ncies i retards, acomiadant-la del rodatge de Something\'s Got to Give, que dirigia George Cukor. La Fox intenta completar la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula utilitzant una altra actriu, per\xc3\xb2 Dean Martin s\'hi oposa i l\'empresa no t\xc3\xa9 altre remei que readmetre Monroe.\n_START_SECTION_\nMort en estranyes circumst\xc3\xa0ncies\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1962 va apar\xc3\xa8ixer l\'\xc3\xbaltima entrevista de Monroe a la revista Life. El 4 d\'agost d\'aquell mateix any se l\'havia vist molt contenta. A les 9 de la nit va donar la bona nit a la seva criada, Eunice Murray. A les 10:30 hores una ambul\xc3\xa0ncia es va estacionar a prop del lloc. L\'actriu encara era viva; no s\'explica, per tant, qu\xc3\xa8 feia aquesta ambul\xc3\xa0ncia en aquell lloc, unes 5 hores abans de la mort de l\'actriu._NEWLINE_Abans de la seva mort, segons es diu, havia viscut un roman\xc3\xa7 amb Robert F. Kennedy i John F. Kennedy, i la sobtada decisi\xc3\xb3 d\'aquest \xc3\xbaltim d\'abandonar-la podria haver-la impulsat a consumir una sobredosi de barbit\xc3\xbarics._NEWLINE_El fet \xc3\xa9s que el clan Kennedy mai no va acceptar que John i Robert Kennedy es relacionessin amb ella, primordialment per la intervenci\xc3\xb3 de J. Edgar Hoover, qui sospitava que l\'actriu sostenia perilloses relacions amb comunistes de l\'\xc3\xa8poca, que van augmentar mentre sostenia la seva amistat amb els Kennedy. Ella, suposadament, tenia informaci\xc3\xb3 que podia afectar-los greument._NEWLINE_La seva defunci\xc3\xb3 es va cobrir d\'un halo de misteri. Va ser trobada sense vida per la seva criada, estesa sobre el llit nua i de cap per avall, amb el tel\xc3\xa8fon despenjat (mai no es va saber a qui volia trucar), al seu dormitori el 5 d\'agost de 1962 a les 3 i mitjana de la matinada. Tenia 36 anys. De l\'ambul\xc3\xa0ncia, que portava estacionada 5 hores, van sortir infermers, que van entrar escortats per personatges del govern i van ser els primers a entrar al departament. Una assessora del departament va creure recon\xc3\xa8ixer Robert Kennedy. L\'informe policial va qualificar l\'esdeveniment com a probable su\xc3\xafcidi, si b\xc3\xa9 s\'han estudiat altres possibilitats, inclosa la de l\'assassinat. Un testimoni va afirmar que, mentre era retirat el cos, un dels presumptes infermers va aplicar una injecci\xc3\xb3 entre els pits de l\'actriu ja morta. Moltes conjectures d\'assassinat han apuntat a la fam\xc3\xadlia Kennedy i a J. Edgar Hoover. L\'aut\xc3\xb2psia mai no va revelar el menor rastre de barbit\xc3\xbarics (concretament Nembutal era el medicament del qual hi havia un pot sobre la seva tauleta de nit i que havia estat prescrit pel seu psiquiatre en diverses ocasions) a l\'est\xc3\xb3mac de l\'actriu, i els seus \xc3\xb2rgans vitals, que van ser extrets per a una an\xc3\xa0lisi m\xc3\xa9s detallada, van desapar\xc3\xa8ixer misteriosament._NEWLINE_Tres dies despr\xc3\xa9s, Joe DiMaggio, el seu segon marit, va fer el funeral en privat. Lee Strasberg va pronunciar les seg\xc3\xbcents paraules de comiat: \xc2\xabNo puc dir ad\xc3\xa9u a Marilyn, mai no li agradava dir ad\xc3\xa9u. Per\xc3\xb2, adoptant la seva particular manera de canviar les coses per a aix\xc3\xad poder enfrontar-se a la realitat, dir\xc3\xa9 \'fins aviat\'. Perqu\xc3\xa8 tots visitarem algun dia el pa\xc3\xads cap on ella ha partit\xc2\xbb._NEWLINE_Les seves restes es troben al Cementiri Westwood Village Memorial Park de Los Angeles, Calif\xc3\xb2rnia.\n_START_SECTION_\nLa Veritable mort de Marilyn\n_START_PARAGRAPH_\nNorman Hogdes, de 78 anys \xc3\xa9s un agent de la CIA retirat, i  confessa una cosa sorprenent: va assassinar a Marilyn Monroe despr\xc3\xa9s de fer el mateix durant 41 anys de servei -entre 1959 i 1972- amb altres 36 persones, entre pol\xc3\xadtics, activistes sindicals i un llarg etc\xc3\xa8tera. Hodges afirma que va entrar a la seva habitaci\xc3\xb3 mentre dormia i li va injectar una dosi massiva d\'hidrat de cloral, barrejat amb Nembutal._NEWLINE_Marilyn Monroe va morir entre la mitjanit i la 1 del mat\xc3\xad del 5 agost 1962._NEWLINE_Donada l\'absoluta depend\xc3\xa8ncia de la medicaci\xc3\xb3 en qu\xc3\xa8 es trobava la "sex - symbol" en aquell per\xc3\xadode, va ser f\xc3\xa0cil presentar la seva mort com un ab\xc3\xbas de la medicaci\xc3\xb3, o, com es va arribar a especular, amb un su\xc3\xafcidi.\n_START_SECTION_\nEl mite\n_START_PARAGRAPH_\nEl magnetisme de Marilyn, unit a les circumst\xc3\xa0ncies t\xc3\xa8rboles de la seva vida i a la seva primerenca mort, la van convertir en un mite, com havia succe\xc3\xaft amb James Dean, la qual cosa va apaivagar les objeccions que q\xc3\xbcestionaven la seva qualitat com a actriu. Etiquetada en vida com una persona ing\xc3\xa8nua o simple, i coneguda per alguns rodatges conflictius, Marilyn no va rebre cap reconeixement art\xc3\xadstic rellevant i va ser despr\xc3\xa9s de la seva mort quan la seva v\xc3\xa0lua va comen\xc3\xa7ar a reivindicar-se._NEWLINE_D\'altra banda, les seves relacions amb els germans Kennedy, bastant ben documentades encara que no confessades, han projectat tota mena de sospites i llegendes sobre la seva mort._NEWLINE_El rostre de Marilyn va esdevenir una verdadera icona pop quan Andy Warhol, poc despr\xc3\xa9s de la seva mort, va recuperar una fotografia seva de la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula Niagara i va pintar successives Marilyns, s\xc3\xadmbol del pop art. Ja a mitjans de la d\xc3\xa8cada del 1980, Madonna va ser la primera d\'una llarga llista d\'estrelles musicals que es van inspirar en la imatge de Marilyn per reprendre una est\xc3\xa8tica seductora, la de la femme fatale d\'antany._NEWLINE_Brian Hugh Warner, m\xc3\xa9s ben conegut com a Marilyn Manson, construeix el seu nom art\xc3\xadstic amb la combinaci\xc3\xb3 del nom de Monroe i el cognom del convicte Charles Manson.'