b"\n_START_ARTICLE_\nCipriano Damiano Gonz\xc3\xa1lez\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu pare, Federico Damiano i Silva, capat\xc3\xa0s de l\xc3\xadnies d\xe2\x80\x99Obres P\xc3\xbabliques, va ser destinat a la prov\xc3\xadncia M\xc3\xa1laga on va con\xc3\xa8ixer a la que seria la seva mare, Consuelo Gonz\xc3\xa1lez Fern\xc3\xa1ndez. En 1922 el seu pare va morir a causa d\xe2\x80\x99un c\xc3\xa0ncer d\xe2\x80\x99est\xc3\xb3mag. Degut a la dif\xc3\xadcil situaci\xc3\xb3 econ\xc3\xb2mica derivada de la malaltia, la seva mare es va veure for\xc3\xa7ada a traslladar-se a la ciutat de M\xc3\xa1laga, on Cipriano va ser ingressat juntament amb el seu germ\xc3\xa0 menor a la Casa de la Misericordia durant dos anys. Quan encara era un nen va comen\xc3\xa7ar a treballar a M\xc3\xa1laga venent llaminadures y diari, com a aprenent de sabater o com a mosso en la construcci\xc3\xb3 per ajudar a la seva fam\xc3\xadlia; per aquest motiu la seva formaci\xc3\xb3 es va desenvolupar al m\xc3\xb3n laboral i a trav\xc3\xa9s de la lectura autodidacta. _NEWLINE_El 1931, amb nom\xc3\xa9s 14 anys, es va afiliar a la Confederaci\xc3\xb3 Nacional del Treball (CNT) despr\xc3\xa9s de con\xc3\xa8ixer l\xe2\x80\x99aixecament de Jaca del desembre de 1930 I l\xe2\x80\x99afusellament dels capitans Gal\xc3\xa1n I Garc\xc3\xada Hern\xc3\xa1ndez, que el van afectar molt. El 16 de maig de 1931 va patir la primera de les moltes detencions que va patir al llarg de la seva vida; fins al 1937 ja portava tres anys de pres\xc3\xb3 i en va sumar un total de vint-i-dos al llarg de la seva vida: va ser detingut 10 vegades i va passar per 4 batallons de treball i camps de concentraci\xc3\xb3, va arribar a entrar 12 vegades a pres\xc3\xb3 (tres de les quals durant la Rep\xc3\xbablica) aconseguint fugir en 9 ocasions, una d\xe2\x80\x99elles de la Prefectura de la Policia de Barcelona a Via Laietana. \xc2\xa0 _NEWLINE_Va ser un dels fundadors de les Joventuts Llibertaries de M\xc3\xa0laga, de la Federaci\xc3\xb3 Local de la qual va ser secretari per m\xc3\xa9s tard exercir el mateix c\xc3\xa0rrec a la Federaci\xc3\xb3 Provincial alternant el c\xc3\xa0rrec amb el de secretari del Sindicat \xc3\x9anic de la Alimentaci\xc3\xb3 de la CNT. _NEWLINE_El 1935 va militar al grup d\xe2\x80\x99afinitat malagueny \xe2\x80\x9cLos Amantes de la Luz\xe2\x80\x9d juntament amb Laya, Antonillo, El Ch\xc3\xb3fer, Roa, Juan Santana Calero y Antonio El Carbonero. En 1936 va fundar el setmanari anarquista malagueny Faro (1936-1937) i va col\xc2\xb7laborar en diversos diaris (Emancipaci\xc3\xb3n, de Almer\xc3\xada, Fragua Social, Hombres Libres de Guadix, Orto i Umbral). Alternant aix\xc3\xad durant un temps la secretar\xc3\xada del Comit\xc3\xa8 Provincial de les Joventuts Llibertaries amb la tasca de relacions externes i administratives del Faro i amb visites espor\xc3\xa0diques al front, fins que M\xc3\xa1laga va caure el 6 de febrer del 37 i va haver de fugir cap al nord. Va rec\xc3\xb3rrer a peu els 223 kil\xc3\xb2metres que separen M\xc3\xa1laga d\xe2\x80\x99Almer\xc3\xada i all\xc3\xa0 es va retrobar amb Isabel V\xc3\xa1zquez R\xc3\xados qui va ser la seva esposa i mare del seu \xc3\xbanic fill, Cipriano Damiano Jr. Amb ella va viatjar fins a Val\xc3\xa8ncia on li van donar un c\xc3\xa0rrec a la secci\xc3\xb3 de Propaganda del Comit\xc3\xa8 Regional de Joventuts de Llevant que va mantenir fins que al m\xc3\xa9s de maig el van nombrar secretari general en un congr\xc3\xa9s de les joventuts llibertaries de la regi\xc3\xb3 andalusa. Un cop va retornar a Andalusia, es va incorporar a la brigada de Maroto on juntament amb Santana Calero i Antonio Moraes Guzm\xc3\xa1n van decidir fundar la revista Nervio per formar als soldats i dotar a la brigada d\xe2\x80\x99un \xc3\xb2rgan d\xe2\x80\x99expressi\xc3\xb3. Despres de la derrota va poder arribar fins al port d\xe2\x80\x99Alacant, per\xc3\xb2 va ser detingut i va passar pels camps de concentraci\xc3\xb3 de Els Ametllers i Albatera, per la pres\xc3\xb3 de Porta Coeli de Val\xc3\xa8ncia i pel castell lleidat\xc3\xa0 de Gardeny, on es va incorporar al Batall\xc3\xb3 de Treball n\xc3\xbamero 26 amb el que va rec\xc3\xb3rrer Ivars d\xe2\x80\x99Ugell, Tudela de Duero i Valladolid, des d\xe2\x80\x99on va aconseguir arribar a M\xc3\xa0laga i entrar a Gibraltar. _NEWLINE_La seva popularitat arrenca de les seves activitats clandestines: emparat en una identitat falsa, va aconseguir un c\xc3\xa0rrec burocr\xc3\xa0tic en la Comissi\xc3\xb3 T\xc3\xa8cnica de Fortificaci\xc3\xb3 de la Costa Sur, que actua en el sector que va d\xe2\x80\x99Algesires, per Tarifa, Barbate, Cadis i Jerez, a Sevilla i va servir d\xe2\x80\x99enlla\xc3\xa7 amb Jos\xc3\xa9 Pi\xc3\xb1ero, en els seus contactes amb el Comit\xc3\xa8 Nacional i Gibraltar, i al que va facilitar documentaci\xc3\xb3 i vehicles. De la mateixa manera, va oferir suport a la guerrilla fins que va ser localitzat, quan servia a la Comand\xc3\xa0ncia Militar d\xe2\x80\x99Obres de Cadis, va fuigir nedant de platja en platja al llarg de la costa de l'Estret de Gibraltar. Despr\xc3\xa9s de mesos de viatge, va arribar a Barcelona i es va incorporar al Comit\xc3\xa8 Nacional de Miguel Vallejo, del que en va ser designat vicesecretari el 1949 i accedeix al c\xc3\xa0rrec de secretari quan Vallejo va fugir el 1951, any en qu\xc3\xa8 tamb\xc3\xa9 va tenir un paper important en la vaga de tramvies de Barcelona que va ser una de les primeres manifestacions massives contra el franquisme. Va mantenir el c\xc3\xa0rrec de secretari general fins a la seva detenci\xc3\xb3 el 6 de juny de 1953 a Madrid. Va ser condemnat a 15 anys en consell de guerra celebrat a Madrid el 5 de febrer de 1954, pena que va complir a Carabanchel i Guadalajara, i durant la que va aprofitar per estudiar batxillerat. Va sortir en llibertat el febrer de 1959 al cap de 6 anys, fa contacte amb la milit\xc3\xa0ncia madrilenya i es va traslladar a Barcelona, on va treballar en una empresa de publicitat, de la qual va arribar a ser cap de mitjans i pressupostos. A Barcelona es va relacionar amb nombrosos militants catalans i amb alguns d\xe2\x80\x99aquests va fundar el grup \xe2\x80\x9cRenacer\xe2\x80\x9d, sempre \xc2\xa0 treballant en la reorganitzaci\xc3\xb3 de la molt d\xc3\xa8bil CNT, primer a Catalunya i despr\xc3\xa9s a Llevant i Andalusia, aix\xc3\xb2 el va portar a ser detingut en dues ocasions. Fruit d\xe2\x80\x99aquest esfor\xc3\xa7 organitzatiu va sorgir el comit\xc3\xa8 Nacional de Francisco Calle Mansilla i quan aquest Comit\xc3\xa8 va caure, Cipriano va passar a encap\xc3\xa7alar el Comit\xc3\xa8 Nacional d\xe2\x80\x99abril de 1964 a 27 d\xe2\x80\x99abril de 1965, despr\xc3\xa9s d'una reuni\xc3\xb3 al consulat americ\xc3\xa0 va ser detingut una altra vegada i traslladat a la Prefectura de la Policia de Barcelona d'on va aconseguir escapar per Via Laietana d\xe2\x80\x99una manera espectacular, i va fugir a Fran\xc3\xa7a on va passar uns anys en rebel\xc2\xb7lia. _NEWLINE_Va tornar de Fran\xc3\xa7a amb la identitat falsa d\xe2\x80\x99Antonio Gonz\xc3\xa1lez Gonz\xc3\xa1lez, i es va traslladar a Madrid on es va oposar al moviment del Cincpuntisme, tot i que pr\xc3\xa8viament havia donat suport a l\xe2\x80\x99ASO i mantingut nombrosos contactes internacionals, entre ells el sindicat suec SAC i el conegut anarcosindicalista alemany Helmut R\xc3\xbcdiger. La seva est\xc3\xa0ncia a Madrid culmina amb una nova detenci\xc3\xb3, el primer d\xe2\x80\x99abril de 1970 per la qual va romandre 5 anys a la pres\xc3\xb3 i no va aconseguir la seva llibertat definitiva fins el mar\xc3\xa7 de 1975. _NEWLINE_Un cop fora de la pres\xc3\xb3 i instal\xc2\xb7lat a Barcelona, va treballar per la revista Intervi\xc3\xba i va col\xc2\xb7laborar a Actual, El Correo Catal\xc3\xa1n, Diario de Barcelona, Mundo, Sindicalismo, entre altres publicacions. Va intervenir a les Jornades Llibertaries de Barcelona (juliol de 1977) i es va inhibir de la milit\xc3\xa0ncia org\xc3\xa0nica despr\xc3\xa9s dels conflictes del Congr\xc3\xa9s de la Casa de Camp. Despr\xc3\xa9s va col\xc2\xb7laborar amb el Centre de Documentaci\xc3\xb3 Hist\xc3\xb2trico-Social (CDHS) de Barcelona, va escriure a La Hora de Ma\xc3\xb1ana i Pol\xc3\xa9micos, i va dirigir durant un temps Solidaritad Obrera. Ha utilitzat diversos pseud\xc3\xb2nims (Segundo Canillo, El Ni\xc3\xb1o, Cigad\xc3\xb3n, Devenir, Paco, Le\xc3\xb3n, Antonio Gonz\xc3\xa1lez, Yayo) i 12 personalitats suposades pel que va ser conegut com \xe2\x80\x9cl\xe2\x80\x99home de les mil cares\xe2\x80\x9d per la seva facilitat per caracteritzar-se i passar a la clandestinitat. _NEWLINE_Cipriano Damiano va morir el 17 d\xe2\x80\x99abril de 1986 a Sabadell."