b'\n_START_ARTICLE_\nDisc fonogr\xc3\xa0fic\n_START_PARAGRAPH_\nUn disc fonogr\xc3\xa0fic, normalment anomenat simplement disc i de vegades vinil, \xc3\xa9s un suport d\'enregistrament de so anal\xc3\xb2gic que consisteix en un disc pla amb un solc modulat gravat en forma d\'espiral que comen\xc3\xa7a prop de la perif\xc3\xa8ria i acaba prop del centre del disc. T\xc3\xa9 un forat circular al seu centre, de di\xc3\xa0metre variable segons el format del disc. Els discs van ser la tecnologia principal de reproducci\xc3\xb3 de m\xc3\xbasica personal durant la major part del segle XX; van reempla\xc3\xa7ar el cilindre de fonogr\xc3\xa0f de primers de segle i, tot i que la seva popularitat va minvar considerablement en apar\xc3\xa8ixer el disc compacte des de 1981 del mateix segle, al comen\xc3\xa7ament del segle XXI encara es continuen fabricant i venent, encara que cada vegada en un nombre menor. Encara que per molts sigui un article obsolet, roman un del formats d\'\xc3\xa0udio m\xc3\xa9s utilitzat pels discj\xc3\xb2queis gr\xc3\xa0cies a la seva gran qualitat de so respecte noves tecnologies que surten a la venda i s\'imposen en el mercat com s\xc3\xb3n els CD\'s._NEWLINE_Els registres de fon\xc3\xb2graf es descriuen generalment pel seu di\xc3\xa0metre en polzades (12 polzades, 10 polzades, 7 polzades), la velocitat de rotaci\xc3\xb3 en revolucions per minut (rpm) en qu\xc3\xa8 es juguen (8 1/3, 16 2 / 3, 33 1/3, 45, 78), [6] i la seva capacitat de temps, determinada pel seu di\xc3\xa0metre i velocitat (LP [joc llarg], disc de 12 polzades, 33 1/3 rpm; SP [\xc3\xbanic] , Disc de 10 polzades, 78 rpm o disc de 7 polzades, 45 rpm; EP [play est\xc3\xa8s], disc de 12 polzades, 33 1/3 o 45 rpm); la seva qualitat reproductiva o el nivell de fidelitat (alta fidelitat, ortof\xc3\xb2nica, \xc3\xa0mplia gamma, etc.); i la quantitat de canals d\'\xc3\xa0udio (mono, est\xc3\xa8reo, quad, etc.)._NEWLINE_Els registres de vinil poden estar ratllats o deformats si s\'emmagatzemen de manera incorrecta, per\xc3\xb2 si no estan exposats a calor elevat, manipulats o trencats descuidats, un registre de vinil t\xc3\xa9 el potencial per durar segles._NEWLINE_La coberta gran (i les m\xc3\xa0nigues interiors) s\xc3\xb3n valorades per col\xc2\xb7lectors i artistes per l\'espai destinat a l\'expressi\xc3\xb3 visual, especialment pel que fa al llarg vinil LP.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nTot i que el material amb qu\xc3\xa8 es fabricaven els discs va anar canviant, durant for\xc3\xa7a temps es va utilitzar un tipus de resina; els discs fabricats amb aquest material eren r\xc3\xadgids i molt fr\xc3\xa0gils, i es reprodu\xc3\xafen a 78 rpm (revolucions per minut), de manera que la seva durada era for\xc3\xa7a curta. M\xc3\xa9s endavant es va comen\xc3\xa7ar a utilitzar el clorur de polivinil o PVC i aquest material va esdevenir l\'est\xc3\xa0ndard, fins a l\'extrem que vinil va esdevenir un sin\xc3\xb2nim de disc._NEWLINE_Cap als anys 60 del segle XX la popularitat del disc va anar augmentant r\xc3\xa0pidament, i fins i tot es va encunyar el terme "microsolc" per a referir-s\'hi. Els aparells necessaris per a reproduir-los, anomenats tocadiscs, ja eren gaireb\xc3\xa9 a totes les llars, i alguns dels models d\'aquella \xc3\xa8poca podien funcionar a 16, 33\xe2\x85\x93, 45 i 78 rpm, per b\xc3\xa9 que r\xc3\xa0pidament els formats de disc van quedar establerts en 45 rpm per als discs senzills (de l\'angl\xc3\xa8s singles) i en 33\xe2\x85\x93 rpm per als LP (de l\'angl\xc3\xa8s long play, llarga durada). _NEWLINE_Al comen\xc3\xa7ament, els discs senzills contenien quatre pistes, dues per cara, per\xc3\xb2 despr\xc3\xa9s van passar a incloure\'n solament una per cara, amb una durada m\xc3\xa0xima d\'uns 5 minuts cadascuna; a m\xc3\xa9s, la can\xc3\xa7\xc3\xb3 de la cara A era la principal i m\xc3\xa9s coneguda, mentre que la de la cara B era normalment un tema menys conegut o una versi\xc3\xb3 diferent de l\'anterior. Depenent de la popularitat de l\'artista i de l\'\xc3\xa0lbum, d\'un mateix LP es podien arribar a editar 3, 4 o fins i tot m\xc3\xa9s discs senzills. Pel que fa als LP, depenent del tipus d\'\xc3\xa0lbum contenia entre una i diverses pistes per cara, amb una durada m\xc3\xa0xima d\'uns 25 minuts cadascuna._NEWLINE_Des del 1975 van apar\xc3\xa8ixer els maxi-singles, que eren una mescla entre els discs senzills i els LP: tenien la mida i aparen\xc3\xa7a d\'un elap\xc3\xa9, per\xc3\xb2 sense la seva durada, malgrat ser superior a la d\'un senzill, i es reprodu\xc3\xafen a 45 rpm. Normalment, a la primera cara s\'hi trobava una versi\xc3\xb3 ampliada (m\xc3\xa9s llarga) del tema que donava t\xc3\xadtol al disc, i a la segona una altra versi\xc3\xb3 (o diverses versions) del mateix tema. La dist\xc3\xa0ncia entre solcs del maxi-single era superior a la dels discs senzills, la qual cosa proporcionava una qualitat de so lleugerament m\xc3\xa9s alta.\n_START_SECTION_\nVelocitats primerenques\n_START_PARAGRAPH_\nLes primeres gravacions de disc van ser produ\xc3\xafdes en una varietat de velocitats que van des de 60 a 130 rpm i una varietat de mides. Ja a principis de 1894, l\'empresa Gramophone dels Estats Units d\'Emile Berliner venia discs d\'una sola cara de 7 polzades amb una velocitat est\xc3\xa0ndard anunciada de "prop de 70 rpm". _NEWLINE_Un manual d\'enregistrament d\'\xc3\xa0udio est\xc3\xa0ndard descriu els reguladors de velocitat, o els governadors, com a part d\'una onada de millora introdu\xc3\xafda r\xc3\xa0pidament despr\xc3\xa9s de 1897. Una imatge d\'un 1898 Berliner Gramphone mostra un governador. Diu que les unitats de primavera reemplacen les unitats de m\xc3\xa0. Pren nota que:_NEWLINE_El regulador de velocitat es va subministrar amb un indicador que mostrava la velocitat quan la m\xc3\xa0quina s\'executava perqu\xc3\xa8 els registres, a la reproducci\xc3\xb3, podrien girar a la mateixa velocitat ... La literatura no revela per qu\xc3\xa8 es va triar 78 rpm per a la ind\xc3\xbastria fonogr\xc3\xa0fica , pel que sembla, aix\xc3\xb2 nom\xc3\xa9s va passar a ser la velocitat creada per una de les m\xc3\xa0quines primerenques i, per qualsevol altra ra\xc3\xb3, es va seguir utilitzant _NEWLINE_El 1925, la velocitat del registre es va estandarditzar a un valor nominal de 78 rpm. Tanmateix, l\'est\xc3\xa0ndard difereix entre els llocs amb subministrament el\xc3\xa8ctric de corrent altern a 60 Hz (cicles per segon, Hz) i els de 50 Hz. Quan la xarxa el\xc3\xa8ctrica era de 60 Hz, la velocitat real era de 78.26 rpm: la d\'un estroboscopi de 60 Hz que il\xc2\xb7lumina marques de calibratge de 92 bar. On era 50 Hz, era de 77,92 rpm: el d\'un estroboscopi de 50 Hz que il\xc2\xb7luminava marques de calibratge de 77 bar.\n_START_SECTION_\nEnregistrament ac\xc3\xbastic\n_START_PARAGRAPH_\nEls primers enregistraments es van fer de manera ac\xc3\xbastica, el so recollit per una banya i canonada a un diafragma, que vibrava el llapis de tall. La sensibilitat i el rang de freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies eren pobres, i la resposta a la freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia era molt irregular, donant-los enregistraments ac\xc3\xbastics una qualitat tonal reconeguda a l\'instant. Un cantant pr\xc3\xa0cticament havia de posar la seva cara a la banya d\'enregistrament. Els instruments orquestrals m\xc3\xa9s baixos com els violoncels i els dobles basses sovint es van duplicar (o substituir) per instruments m\xc3\xa9s forts, com ara tubes. Els violins est\xc3\xa0ndard en conjunts orquestrals van ser substitu\xc3\xafts per violins Stroh, que es van fer populars amb els estudis de gravaci\xc3\xb3. _NEWLINE_Fins i tot els tambors, si es planifiquen i es col\xc2\xb7loquen correctament, podrien registrar-se i escoltar-se de forma efectiva fins i tot en els primers enregistraments de banda jazz\xc3\xadstica i militar. Els instruments m\xc3\xa9s forts com els tambors i les trompetes es posicionaven m\xc3\xa9s allunyats de la banya de recollida. Lillian Hardin Armstrong, membre de la King Jazz Band de King Oliver, gravat a Gennett Records en 1923, va recordar que, en un primer moment, Oliver i la seva segona trompeta, Louis Armstrong, estaven al costat dels altres i la banya d\'Oliver no podia escoltar-se. "Van posar a Louis a uns quinze peus a la cantonada, mirant a tots tristos".\n_START_SECTION_\nEnregistrament el\xc3\xa8ctric\n_START_PARAGRAPH_\nDurant la primera meitat de la d\xc3\xa8cada de 1920, els enginyers de Western Electric, aix\xc3\xad com els inventors independents, com ara l\'Orlando Marsh, van desenvolupar tecnologia per capturar so amb un micr\xc3\xb2fon, amplificar-la amb tubs de buit, i despr\xc3\xa9s utilitzar el senyal amplificat per conduir un cap d\'enregistrament electromec\xc3\xa0nic. Les innovacions de Western Electric van donar lloc a una resposta de freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia m\xc3\xa9s \xc3\xa0mplia i suau, que va produir un enregistrament dram\xc3\xa0ticament m\xc3\xa9s complet, m\xc3\xa9s clar i m\xc3\xa9s natural. Ara es podien capturar sons suaus o distants que abans no podien registrar-se. El volum nom\xc3\xa9s estava limitat per l\'espaiat de la ranura en el registre i l\'amplificaci\xc3\xb3 del dispositiu de reproducci\xc3\xb3. Victor i Columbia van llicenciar el nou sistema el\xc3\xa8ctric de Western Electric i van comen\xc3\xa7ar a emetre discos durant la primavera de 1925. La primera gravaci\xc3\xb3 cl\xc3\xa0ssica feta el\xc3\xa8ctricament va ser "Impromptus" de Chopin i "Litanei" de Schubert interpretat per Alfred Cortot per a Victor._NEWLINE__NEWLINE_Un anunci de Wanamaker de 1926 a The New York Times ofereix registres "pel recent proc\xc3\xa9s de gravaci\xc3\xb3 el\xc3\xa8ctrica de Victor". Va ser reconegut com un avan\xc3\xa7; el 1930, un cr\xc3\xadtic musical de The Times va declarar:_NEWLINE_... ha arribat el moment de serioses cr\xc3\xadtiques musicals per tenir en compte les actuacions de gran m\xc3\xbasica reprodu\xc3\xafdes mitjan\xc3\xa7ant els registres. Per a afirmar que els registres han tingut \xc3\xa8xit en la reproducci\xc3\xb3 exacta i completa de tots els detalls de les interpretacions simf\xc3\xb2niques o oper\xc3\xa0tiques ... seria extravagant ... [per\xc3\xb2] l\'article d\'avui \xc3\xa9s tan avan\xc3\xa7at com les m\xc3\xa0quines antigues, ja que dif\xc3\xadcilment s\'admet la classificaci\xc3\xb3 sota el mateix nom. L\'enregistrament i la reproducci\xc3\xb3 el\xc3\xa8ctrica s\'han combinat per mantenir la vitalitat i el color en els recitals per poder. _NEWLINE_Els reproductors de discos amplificats el\xc3\xa8ctricament eren inicialment cars i lents per ser adoptats. El 1925, l\'empresa Victor va introduir tant l\'Orthophonic Victrola, un reproductor ac\xc3\xbastic que va ser dissenyat per tocar discos gravats el\xc3\xa8ctricament i la Electrola amplificada el\xc3\xa8ctricament. L\'Ortof\xc3\xb2nica ac\xc3\xbastica tenia un preu de US $ 95 a $ 300, depenent dels gabinets. No obstant aix\xc3\xb2, el m\xc3\xa9s barat Electrola va costar 650 d\xc3\xb2lars, en una \xc3\xa8poca en qu\xc3\xa8 el preu d\'un nou Ford Model T era inferior a 300 d\xc3\xb2lars i els treballs clericals pagaven al voltant de $ 20 per setmana._NEWLINE_L\'ortof\xc3\xb2nic tenia una banya exponencial doblegada interior, un disseny sofisticat informat per la teoria de la correspond\xc3\xa8ncia d\'imped\xc3\xa0ncia i la l\xc3\xadnia de transmissi\xc3\xb3, i dissenyat per proporcionar una resposta de freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia relativament plana. La seva primera demostraci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica va ser not\xc3\xadcies de primera plana a The New York Times, que va informar:_NEWLINE_El p\xc3\xbablic va aplaudir ... John Philip Sousa [va dir]: \'[Senyors], que \xc3\xa9s una banda. Aquesta \xc3\xa9s la primera vegada que he sentit m\xc3\xbasica amb cap \xc3\xa0nima produ\xc3\xafda per una m\xc3\xa0quina mec\xc3\xa0nica parlant "... El nou instrument \xc3\xa9s una prova de les matem\xc3\xa0tiques i la f\xc3\xadsica. No \xc3\xa9s el resultat d\'innombrables experiments, per\xc3\xb2 s\'ha treballat en paper abans de ser constru\xc3\xaft al laboratori ... La nova m\xc3\xa0quina t\xc3\xa9 un rang de 100 a 5.000 [cicles], o cinc i mitja octaves ... El \xc2\xabto de fon\xc3\xb2graf\xc2\xbb s\'elimina amb el nou proc\xc3\xa9s d\'enregistrament i reproducci\xc3\xb3. _NEWLINE_A poc a poc, la reproducci\xc3\xb3 el\xc3\xa8ctrica va entrar a la llar. El motor de la molla va ser reempla\xc3\xa7at per un motor el\xc3\xa8ctric. L\'antiga caixa de so amb el seu diafragma lligat a l\'agulla va ser reempla\xc3\xa7at per una recollida electromagn\xc3\xa8tica que convertia les vibracions d\'agulla en un senyal el\xc3\xa8ctric. El bra\xc3\xa7 tonal ara servia per dur a terme un parell de cables, no d\'ones sonores, al gabinet. La trompa exponencial va ser reempla\xc3\xa7ada per un amplificador i un altaveu._NEWLINE_Les vendes de registres van disminuir precipitadament durant la Gran Depressi\xc3\xb3 de la d\xc3\xa8cada de 1930. RCA, que va comprar la companyia Victor Talking Machine el 1929, va introduir una plataforma girat\xc3\xb2ria econ\xc3\xb2mica anomenada Duo Jr., que estava dissenyada per connectar-se als seus conjunts de r\xc3\xa0dio. Segons Edward Wallerstein (director general de la divisi\xc3\xb3 de Victor RCA), aquest dispositiu era "instrumental per revitalitzar la ind\xc3\xbastria".\n_START_SECTION_\nMaterials del 78 rpm\n_START_PARAGRAPH_\nEls registres de disc m\xc3\xa9s antics (1889-1894) es van fer de diversos materials, incloent-hi el cautx\xc3\xba dur. Al voltant de 1895, es va introduir un material basat en la goma de l\xc3\xa0tex i es va convertir en est\xc3\xa0ndard. Les f\xc3\xb3rmules per a la barreja van variar pel fabricant al llarg del temps, per\xc3\xb2 normalment es tractava d\'aproximadament un ter\xc3\xa7 de farcit mineral de goma i dos ter\xc3\xa7os (pissarra fina o pedra calc\xc3\xa0ria), amb fibres de cot\xc3\xb3 per afegir resist\xc3\xa8ncia a la tracci\xc3\xb3, negre de carboni per a color (sense el qual tendia per ser un color gris o marr\xc3\xb3 "brut" poc atractiu, i una quantitat molt petita d\'un lubricant per facilitar l\'alliberament de la premsa manufacturera. Columbia Records va utilitzar un disc laminat amb un nucli de material m\xc3\xa9s gruixut o fibra. La producci\xc3\xb3 de registres de xocolata va continuar durant tota l\'\xc3\xa8poca de 78 rpm que va durar fins a la d\xc3\xa8cada de 1950 en les nacions industrialitzades, per\xc3\xb2 fins als anys 60 en d\'altres. Es van desenvolupar formulacions menys abrasives durant els seus anys m\xc3\xa9s baixos i exemples molt tardans en condicions similars poden tenir nivells de soroll tan baixos com el vinil. _NEWLINE_Alguns fabricants van introduir alternatives flexibles i irrompibles al shellac durant l\'\xc3\xa8poca de 78 rpm. A partir de 1904, Nicole Records del Regne Unit va revestir cel\xc2\xb7luloide o una subst\xc3\xa0ncia similar en un disc central de cartr\xc3\xb3 durant uns anys, per\xc3\xb2 van ser sorollosos. Als Estats Units, Columbia Records va introduir preses flexibles de "Marconi Velvet Tone Record" en 1907, per\xc3\xb2 la seva longevitat i les seves superf\xc3\xadcies relativament silenci\xc3\xb3s depenien de l\'\xc3\xbas de Marconi Needles, d\'or, i el producte no va tenir \xc3\xa8xit. Els r\xc3\xa8cords de pl\xc3\xa0stic prims i flexibles, com el Phonycord alemany i els registres brit\xc3\xa0nics Filmophone i Goodson, van apar\xc3\xa8ixer al voltant de 1930 per\xc3\xb2 no per molt de temps. El Path\xc3\xa9 Cellodiscs franc\xc3\xa8s contemporani, d\'un pl\xc3\xa0stic negre molt prim, semblant a les insercions de la vinil de la revista "sonora" de l\'\xc3\xa8poca de 1965-1985, van ser igualment de curta durada. Als Estats Units, els registres Hit of the Week es van introduir a principis de 1930. Estaven fabricats amb un pl\xc3\xa0stic transl\xc3\xbacid patentat anomenat Durium revestit sobre una base de paper marr\xc3\xb3 pesat. Es va estrenar un nou n\xc3\xbamero setmanal, que es va vendre als quioscs com una revista. Encara que van ser econ\xc3\xb2mics i comercials al comen\xc3\xa7ament, van ser v\xc3\xadctimes de la Gran Depressi\xc3\xb3 i la producci\xc3\xb3 dels EUA va acabar el 1932. Els registres de Durium es van seguir fent al Regne Unit i fins a 1950 a It\xc3\xa0lia, on el nom "Durium" va sobreviure a l\'era LP com una marca de discos de vinil. Malgrat aquestes innovacions, el shellac va continuar usant-se per la gran majoria de registres comercials de 78 rpm durant tota la vida del format._NEWLINE_El 1931, RCA Victor va introduir Victrolac de vinil basat en pl\xc3\xa0stic com a material per a registres de format inusual i de prop\xc3\xb2sit especial. Un d\'ells va ser un registre de 16 polzades, 33 1/3 rpm utilitzat pel sistema de cinema de so en disc Vitaphone. El 1932, RCA va comen\xc3\xa7ar a usar Victrolac en un sistema de gravaci\xc3\xb3 domicili\xc3\xa0ria. A final de la d\xc3\xa8cada de 1930, el pes lleuger, la for\xc3\xa7a i el baix soroll de superf\xc3\xadcie del vinil l\'havien convertit en el material preferit per a la programaci\xc3\xb3 de r\xc3\xa0dio pre-gravada i altres aplicacions cr\xc3\xadtiques. Tanmateix, per a registres ordinaris de 78 rpm, el cost molt m\xc3\xa9s elevat del pl\xc3\xa0stic sint\xc3\xa8tic, aix\xc3\xad com la seva vulnerabilitat a les pesades capes i les agulles d\'acer produ\xc3\xafdes a gran escala utilitzades en els reproductors de discos, van fer que la substituci\xc3\xb3 general del shellac no fos pr\xc3\xa0ctica en aquell moment. Durant la Segona Guerra Mundial, les Forces Armades dels Estats Units van produir milers de discos V de vinil de 78 polzades de 12 polzades per a l\'\xc3\xbas de tropes a l\'estranger. Despr\xc3\xa9s de la guerra, l\'\xc3\xbas del vinil es va fer m\xc3\xa9s pr\xc3\xa0ctic a mesura que proliferaven nous reproductors de discos amb pastilles de vidre lleuger i estils de precisi\xc3\xb3 de zafiro o una aliatge d\'osmio ex\xc3\xb2tic. A la fi de 1945, RCA V\xc3\xadctor va comen\xc3\xa7ar a oferir "De Luxe" premses de vinil vermell transparent d\'alguns segles xilens de Classic Seal, a un preu de luxe. M\xc3\xa9s tard, Decca Records va introduir Deccalite de vinil 78, mentre que altres discogr\xc3\xa0fiques utilitzaven formulacions de vinil comercialitzades com Metrolite, Merco Plastic i Sav-o-flex, per\xc3\xb2 es van utilitzar principalment per produir registres infantils "irrompibles" i premses especials de vinil DJ primes per a l\'enviament a estacions de r\xc3\xa0dio.\n_START_SECTION_\nMides del 78 rpm\n_START_PARAGRAPH_\nEn la d\xc3\xa8cada de 1890, els formats d\'enregistrament dels primers discs (joguines) eren majorit\xc3\xa0riament de 12,5 cm (nominalment 5 polzades) de di\xc3\xa0metre; a mitjans de la d\xc3\xa8cada de 1890, els discos solien ser de 7 polzades (nominalment 17,5 cm) de di\xc3\xa0metre._NEWLINE_El 1910, el r\xc3\xa8cord de 10 polzades (25,4 cm) va ser, amb difer\xc3\xa8ncia, l\'est\xc3\xa0ndard m\xc3\xa9s popular, mantenint al voltant uns 3 minuts (180 s) de m\xc3\xbasica o d\'un altre entreteniment._NEWLINE_A partir de 1903, tamb\xc3\xa9 es van vendre comercialment registres de 12 polzades (30,5 cm) comercialment, majorit\xc3\xa0riament de m\xc3\xbasica cl\xc3\xa0ssica o de selecci\xc3\xb3 oper\xc3\xadstica, de 4 a 5 minuts (240 a 300 s) de m\xc3\xbasica per banda. V\xc3\xadctor, Brunswick i Columbia tamb\xc3\xa9 van emetre medalles populars de 12 polzades, generalment destacant una puntuaci\xc3\xb3 de l\'espectacle de Broadway._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 van apar\xc3\xa8ixer altres mides. Els discos de vuit polzades (20 cm) amb una etiqueta de 2 polzades de di\xc3\xa0metre (51 mm) es van fer populars durant aproximadament una d\xc3\xa8cada. A Gran Bretanya, per\xc3\xb2 no es poden jugar en la seva totalitat en la majoria dels reproductors de discs moderns, ja que el bra\xc3\xa7 de to No es pot jugar prou al mig sense modificar l\'equip. El 1903, V\xc3\xadctor va oferir una s\xc3\xa8rie de registres "Deluxe Special" de 14 polzades (35,5 cm), que es venen per dos d\xc3\xb2lars i van jugar a 60 rpm. Es van emetre menys de cinquanta t\xc3\xadtols i la s\xc3\xa8rie es va reduir el 1906 a causa de les baixes vendes. El 1906, una empresa brit\xc3\xa0nica de curta durada anomenada Neophone comercialitza una s\xc3\xa8rie de registres d\'un sol costat de 20 polzades (50 cm), que ofereixen representacions completes d\'algunes obertures oper\xc3\xa0tiques i peces m\xc3\xa9s curtes. Pathe tamb\xc3\xa9 va emetre registres de 14 polzades (35,5 cm) i 20 polzades (50 cm) al voltant del mateix per\xc3\xadode.\n_START_SECTION_\nTemps de gravaci\xc3\xb3 de 78 rpm\n_START_PARAGRAPH_\nEl temps d\'un registre de fon\xc3\xb2graf dep\xc3\xa8n de la longitud de la ranura disponible, dividida per la velocitat del tocadiscs. La longitud total de la ranura, al seu torn, dep\xc3\xa8n del grau de separaci\xc3\xb3 de les ranures, a m\xc3\xa9s del di\xc3\xa0metre del registre. A principis del segle XX, els primers discs van jugar durant dos minuts, igual que els registres de cilindres.  El disc de 12 polzades, introdu\xc3\xaft per V\xc3\xadctor en 1903, va augmentar el temps de joc a tres minuts i mig [23]. Com que el r\xc3\xa8cord est\xc3\xa0ndard de 78 polzades de 78 polzades podria contenir uns tres minuts de so per costat, els enregistraments m\xc3\xa9s populars es van limitar a aquesta durada. [24] Per exemple, quan King Oliver\'s Creole Jazz Band, incloent Louis Armstrong en els seus primers enregistraments, va gravar 13 cares a Gennett Records a Richmond, Indiana, el 1923, un costat era 2:09 i quatre costats eren 2: 52-2: 59. [25]_NEWLINE_Al gener de 1938, Milt Gabler va comen\xc3\xa7ar a gravar per Commodore Records, i va permetre realitzar actuacions continuades m\xc3\xa9s llargues, va gravar uns discs de 12 polzades. Eddie Condon va explicar: "Gabler es va adonar que una sessi\xc3\xb3 de jam sessions necessita espai per al desenvolupament". Les primeres dues gravacions de 12 polzades no van aprofitar la seva capacitat: "Carnegie Drag" era de 3m 15s; "Carnegie Jump", 2m 41s. Per\xc3\xb2 a la segona sessi\xc3\xb3, el 30 d\'abril, els dos enregistraments de 12 polzades van ser m\xc3\xa9s llargs: "Echebrable You" va ser de 4m 05s; "Serenata a un Shylock", 4m 32s. Una altra manera de superar la limitaci\xc3\xb3 del temps era emetre una selecci\xc3\xb3 que s\'estenia a banda i banda d\'un sol registre. Les estrelles de Vaudeville, Gallagher i Shean, van gravar "el Sr. Gallagher i el Sr. Shean", escrits per ells mateixos o, suposadament, per Bryan Foy, com a dues cares d\'un de 10 polzades en 1922 per a Victor. Es van llan\xc3\xa7ar peces musicals m\xc3\xa9s llargues com un conjunt de registres. El 1903 HMV a Anglaterra va fer el primer enregistrament complet d\'una \xc3\xb2pera, l\'Ernani de Verdi, en 40 discos d\'un sol costat. En 1940, Commodore va llan\xc3\xa7ar Eddie Condon i la seva banda de "Good Man Is Hard to Find" en quatre parts, emeses a ambd\xc3\xb3s costats de dos 78 polzades de 12 polzades. La durada limitada dels enregistraments va persistir des de la seva arribada fins a la introducci\xc3\xb3 del disc LP el 1948. En la m\xc3\xbasica popular, el l\xc3\xadmit de 3 1/2 minuts en un registre de 78 polzades de 78 polzades va significar que els cantants poques vegades van gravar peces llargues. Una excepci\xc3\xb3 \xc3\xa9s l\'enregistrament de Frank Sinatra de Rodgers i "Soliloquy" de Hammerstein, de Carousel, fet el 28 de maig de 1946. At\xc3\xa8s que va superar els 7 m 57, m\xc3\xa9s de les dues cares d\'un r\xc3\xa8cord est\xc3\xa0ndard de 78 rpm de 10 polzades, va ser llan\xc3\xa7at a Masterwork de Columbia etiqueta (la divisi\xc3\xb3 cl\xc3\xa0ssica) com a dues cares d\'un registre de 12 polzades. El mateix va succeir amb l\'actuaci\xc3\xb3 de John Raitt de la can\xc3\xa7\xc3\xb3 a l\'\xc3\xa0lbum original del carrusel de Carousel, que havia estat publicat en un \xc3\xa0lbum de 78 rpm establert per American Decca el 1945._NEWLINE_A l\'\xc3\xa8poca del 78, els articles de m\xc3\xbasica cl\xc3\xa0ssica i de paraula parlada generalment es van alliberar en els 78 segons m\xc3\xa9s llargs de 12 polzades, uns 4-5 minuts per costat. Per exemple, el 10 de juny de 1924, quatre mesos despr\xc3\xa9s del primer premi del 12 de febrer de Rhapsody in Blue, George Gershwin va enregistrar una versi\xc3\xb3 abreujada del treball de disset minuts amb Paul Whiteman i His Orchestra. Va ser llan\xc3\xa7at a dues cares de Victor 55225 i va c\xc3\xb3rrer per 8m 59s.\n_START_SECTION_\n\xc3\x80lbums discogr\xc3\xa0fics\n_START_PARAGRAPH_\nEls registres de 78 rpm solen vendre\'s individualment en paper marr\xc3\xb3 o m\xc3\xa0nigues de cartr\xc3\xb3 que eren simples, o de vegades impreses per mostrar al productor o al nom del venedor. En general, les m\xc3\xa0nigues tenien un retall circular que exposava l\'etiqueta de gravaci\xc3\xb3 per veure. Els registres es podien col\xc2\xb7locar en un prestatge horitzontalment o es trobaven en una vora, per\xc3\xb2 per la seva fragilitat, el trencament era com\xc3\xba._NEWLINE_La companyia discogr\xc3\xa0fica alemanya Odeon va ser pionera a l\'\xc3\xa0lbum el 1909 quan va publicar la suite Trencanous de Tchaikovsky en 4 discos de doble cara en un paquet especialment dissenyat.No obstant aix\xc3\xb2, l\'any anterior, Deutsche Grammophon havia produ\xc3\xaft un \xc3\xa0lbum per a la seva gravaci\xc3\xb3 completa de l\'\xc3\xb2pera Carmen. La pr\xc3\xa0ctica d\'emetre \xc3\xa0lbums no va ser adoptada per altres discogr\xc3\xa0fiques durant molts anys. Una excepci\xc3\xb3, HMV, va produir un \xc3\xa0lbum amb una portada pict\xc3\xb2rica per a la seva gravaci\xc3\xb3 de 1917 de The Mikado (Gilbert & Sullivan)._NEWLINE_Cap a 1910, es van vendre col\xc2\xb7leccions de m\xc3\xa0nigues buides amb cartr\xc3\xb3 o coberta de cuir, semblant a un \xc3\xa0lbum de fotografia, que es van vendre com a \xc3\xa0lbums discogr\xc3\xa0fics que els clients podien utilitzar per emmagatzemar els seus discs (el terme "disc de disc" es va imprimir en alguns cobertes). Aquests \xc3\xa0lbums van tenir t\xc3\xadtols de 10 polzades i 12 polzades. Les cobertes d\'aquests llibres enquadernats eren m\xc3\xa9s amples i m\xc3\xa9s alts que els registres a l\'interior, permetent que l\'\xc3\xa0lbum discogr\xc3\xa0fic es col\xc2\xb7loqu\xc3\xa9s en un prestatge vertical, com un llibre, que suspenia els fragils registres sobre la plataforma i els protegia._NEWLINE_En la d\xc3\xa8cada de 1930, les companyies de discos van comen\xc3\xa7ar a emetre col\xc2\xb7leccions de 78 rpm per un int\xc3\xa8rpret o d\'un tipus de m\xc3\xbasica en \xc3\xa0lbums especialment muntats, generalment amb obres d\'art en la portada i notes de l\xc3\xadnia a la part posterior o interior. La majoria d\'\xc3\xa0lbums van incloure tres o quatre registres, amb dos costats, fent sis o vuit can\xc3\xa7ons per \xc3\xa0lbum. Quan la vinil LP de 12 polzades es va iniciar l\'any 1948, cada disc podria contenir un nombre similar de can\xc3\xa7ons com un \xc3\xa0lbum t\xc3\xadpic dels 78, aix\xc3\xad que encara es coneixien com a "\xc3\xa0lbum", com ho s\xc3\xb3n avui.\n_START_SECTION_\nProc\xc3\xa9s de reproducci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl proc\xc3\xa9s de reproducci\xc3\xb3 del disc de vinil consisteix en la conversi\xc3\xb3 mec\xc3\xa0nica del moviment que pateix l\'agulla al seguir el solc, en un senyal el\xc3\xa8ctric que presenta les mateixes variacions que aquests petits solcs, formant aix\xc3\xad una ona anal\xc3\xb2gica. En els equips est\xc3\xa8reo els moviments laterals representen la suma de les canals est\xc3\xa8reo i els moviments verticals representen la resta d\'ambd\xc3\xb3s senyals. Els senyals el\xc3\xa8ctrics poden ser generats de diferents maneres, si b\xc3\xa9 \xc3\xa9s m\xc3\xa9s habitual mitjan\xc3\xa7ant un conjunt aimant-bobina units al plan\xc3\xa7\xc3\xb3 de l\'agulla._NEWLINE_El senyal anal\xc3\xb2gic que produeix l\'agulla amb les vibracions en passar pels solcs del disc de vinil \xc3\xa9s m\xc3\xa9s precisa que la que produeix un CD (senyal digital), ja que no es menysprea cap informaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nLimitacions\n_START_PARAGRAPH_\nEl vinil es carrega electroest\xc3\xa0ticament amb molta facilitat per la qual cosa atreu pols que \xc3\xa9s dif\xc3\xadcil de retirar. La pols i les rascades causen "clics i pops" audibles i podien fer que l\'agulla salt\xc3\xa9s cap a l\xc3\xadnies m\xc3\xa9s avan\xc3\xa7ades del solc o, pitjor encara, que salt\xc3\xa9s a l\xc3\xadnies que ja havia recorregut creant un cicle que es repeteix indefinidament. Aquesta anomal\xc3\xada, era molt freq\xc3\xbcent en els primers discs fonogr\xc3\xa0fics, incl\xc3\xbas es produ\xc3\xada en les transmissions de radio. _NEWLINE_Els discs de vinil poden ser deformats per la calor, l\'emmagatzematge incorrecte, exposici\xc3\xb3 a llum solar o per defectes de f\xc3\xa0brica com el pl\xc3\xa0stic d\'embolcall excessivament estret en la coberta de l\'\xc3\xa0lbum. Un grau petit de deformaci\xc3\xb3 era com\xc3\xba i els bra\xc3\xa7os dels tocadiscs estaven dissenyats per tolerar-ho. Les variacions en el to de l\'\xc3\xa0udio eren producte de la deformaci\xc3\xb3 del disc. La pr\xc3\xa0ctica est\xc3\xa0ndard per a la cura dels LPs era emmagatzemar el disc en una funda de paper o pl\xc3\xa0stic dins de la funda original, aix\xc3\xb2 redu\xc3\xafa l\'entrada de pols al solc. Els senzills, amb algunes excepcions, venien amb cobertes simples de paper per\xc3\xb2 sense cap coberta interna addicional._NEWLINE_Una altra limitaci\xc3\xb3 del disc gramof\xc3\xb2nic \xc3\xa9s que la fidelitat es redueix conforme avan\xc3\xa7a la reproducci\xc3\xb3, aix\xc3\xb2 \xc3\xa9s perqu\xc3\xa8 hi ha m\xc3\xa9s vinil per segon disponible per a la reproducci\xc3\xb3 de freq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies altes en les parts m\xc3\xa9s llunyanes del centre que al final del solc. A l\'inici del solc d\'un LP com\xc3\xba hi ha 510 mm de vinil per segon que passen per l\'agulla mentre que al final del solc s\xc3\xb3n nom\xc3\xa9s de 200 a 210 mm de vinil per segon (la meitat de la resoluci\xc3\xb3 lineal)._NEWLINE_Un altre problema sorgeix del fet de la geometria del bra\xc3\xa7 tonal. Els enregistraments m\xc3\xa0ster s\xc3\xb3n tallats en un torn de gravaci\xc3\xb3 on una agulla de safir es mou radialment a trav\xc3\xa9s del blanc, suspesa en una pista recta i dirigida per un cargol guia. La majoria dels tocadiscs fa servir un bra\xc3\xa7 que pivota introduint errors de forces laterals i de to i azimut, i com a resultat hi ha distorsi\xc3\xb3 en el senyal de reproducci\xc3\xb3. Es van crear diversos mecanismes per compensar aix\xc3\xb2 que variaven en el seu grau d\'\xc3\xa8xit.'