b'\n_START_ARTICLE_\nNovel\xc2\xb7la morisca\n_START_PARAGRAPH_\nLa novel\xc2\xb7la morisca \xc3\xa9s un g\xc3\xa8nere de novel\xc2\xb7la conreat especialment al segle XVI (amb una revifalla al segle XIX) que narra hist\xc3\xb2ries d\'amor on apareix una conviv\xc3\xa8ncia pac\xc3\xadfica entre cristians i musulmans, amb tocs d\'exotisme. Les seves caracter\xc3\xadstiques s\xc3\xb3n el final feli\xc3\xa7, un estil que recorda al classicisme per la cerca de la bellesa de les paraules i un punt de vista realista en el tractament dels personatges (encara que estiguin idealitzats responen a tipus existents o figures hist\xc3\xb2riques i es defuig de la m\xc3\xa0gia o elements sobrenaturals per a la resoluci\xc3\xb3 de la trama). Poden considerar-se una variaci\xc3\xb3 tardana de la novel\xc2\xb7la cavalleresca per la barreja d\'elements de guerra i passi\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria del g\xc3\xa8nere literari\n_START_PARAGRAPH_\nL\'element morisc apareix en subg\xc3\xa8neres com el roman\xc3\xa7 morisc conreat per escriptors com Lope de Vega i Luis de G\xc3\xb3ngora, inspirats per all\xc3\xb2 que George Cirot va batejar en el seu conjunt com a \xc2\xabmaurofilia\xc2\xbb existent en la societat espanyola del Renaixement, especialment a Andalusia. El repertori del g\xc3\xa8nere narratiu es redueix a tres obres emblem\xc3\xa0tiques: El Abencerraje d\'Alonso de Villegas, Ozm\xc3\xadn y Daraja de Mateo Alem\xc3\xa1n i Guerras civiles de Granada de Gin\xc3\xa9s P\xc3\xa9rez de Hita._NEWLINE_D\'alguna manera el g\xc3\xa8nere adapta l\'idealisme cavalleresc del roman\xc3\xa7 cort\xc3\xa8s i els llibres de cavalleries a la conjuntura hist\xc3\xb2rica de la Castella de la Reconquesta. Per\xc3\xb2 l\'idealisme renaixentista fa que all\xc3\xb2 que s\'hi representa no sigui una versi\xc3\xb3 fidedigna de les relacions veritables entre les dues cultures. Per a l\'hispanista Francisco M\xc3\xa1rquez Villanueva, El Abencerraje \xc3\xa9s un "al\xc2\xb7legat formal en pro de la toler\xc3\xa0ncia basat en la virtus neoestoica aplicable a tota mena de cristians nous (judeoconversos i moriscs), entre els que s\'observa una alian\xc3\xa7a sociopol\xc3\xadtica: la literatura \xc3\xa9s, per tant, una disfressa per explicar la hist\xc3\xb2ria dels ven\xc3\xa7uts enmig dels vencedors ". Es mantenen, amb tot, la cavallerositat, la cortesia i l\'amor idealitzat dels llibres de cavalleries rejovenits per l\'afany de trobar una via a una necessitat d\'expressi\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica, de manera que "el substrat de fantasia i meravella dels llibres de cavalleries deixa pas a un rerefons real i hist\xc3\xb2ric". El g\xc3\xa8nere es va consolidar amb l\'obra de P\xc3\xa9rez d\'Hita i es va desestructurar en la novel\xc2\xb7la intercalada en la Primera Part de Guzm\xc3\xa1n d\'Alfarache.\n_START_SECTION_\nLlegat\n_START_PARAGRAPH_\nEl g\xc3\xa8nere va revifar posteriorment, durant el romanticisme del segle XIX, tant en la literatura castellana com en l\'europea. Aix\xc3\xad, Nicasio \xc3\x81lvarez Cienfuegos amb La Zoraida; Aben Humeya de Mart\xc3\xadnez de la Rosa o el poema Granada de Jos\xc3\xa9 Zorrilla. A Fran\xc3\xa7a, Chateaubriand va produir Le dernier Avencerrage (1826). Finalment, pot esmentar-se tamb\xc3\xa9 a Washington Irving, amb les seves obres The Camasutra i The Alhambra.'