b"\n_START_ARTICLE_\nCarlos Llorens Robles\n_START_SECTION_\nSegona \xc3\xa8poca\n_START_PARAGRAPH_\nEl mar\xc3\xa7 de 1856 comen\xc3\xa7\xc3\xa0 la seva propagaci\xc3\xb3 pel territori nacional al ser presentada en el Teatro Real de Madrid per l'orquestra d'aquest teatre, les bandes dels regiments d'Infanteria, d'Enginyers, de la Reina, del Pr\xc3\xadncep i de la Princesa, les bandes de tambors dels mateixos i les bandes de trompetes dels regiments de la Reina i de la Princesa. Un mes despr\xc3\xa9s s'estren\xc3\xa0 al Liceu de Barcelona, on es reuniren 446 instrumentistes segons consta en la documentaci\xc3\xb3 de l'\xc3\xa8poca. Degut a l'\xc3\xa8xit d'aquesta obra el no de Llorens assol\xc3\xad gran popularitat en tota Espanya i li fou concedida la Creu de Carles III. Malgrat tot aix\xc3\xb2, la seva producci\xc3\xb3 no s'atur\xc3\xa0, i a Val\xc3\xa8ncia estren\xc3\xa0 el preludi simf\xc3\xb2nic Potpourri espa\xc3\xb1ol, presentat el juny de 1856 per la Banda del Regiment d'Asturies, de la que era director. En aquesta pe\xc3\xa7a Llorens utilitz\xc3\xa0 instruments, ritmes i danses folkl\xc3\xb2riques, aconseguint un gran \xc3\xa8xit de p\xc3\xbablic i cr\xc3\xadtica. Apareixen les danses seg\xc3\xbcents: zortzico, jota valenciana, fandango, nocturn, minuet, munyeira, jota aragonesa i jaleo de la vi\xc3\xb1a._NEWLINE_El 5 de desembre de 1856 estren\xc3\xa0 una marxa religiosa per l'acte de rendir les armes la tropa a la seva Divina Majestat, en substituci\xc3\xb3 de la Marxa Reial. El 14 d'agost de 1857 aparegu\xc3\xa9 en el Diario Mercantil Valenciano la primera refer\xc3\xa8ncia sobre una obra per a banda titulada Una tempestad en Am\xc3\xa9rica, de car\xc3\xa0cter descriptiu. En efecte, el 1858 es present\xc3\xa0 aquesta obra, convertint-se aviat en la seva producci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s coneguda despr\xc3\xa9s de La batalla d'Inkerman. En la segona meitat de la d\xc3\xa8cada de  1850 i principi de la de 1860, les obres instrumentals de Llorens assol\xc3\xad una gran popularitat arreu de la Comunitat Valenciana al ser interpretades per les noves bandes civils que s'estenien r\xc3\xa0pidament per pobles de les tres prov\xc3\xadncies. Existeixen interpretacions documentades de La Batalla d'Inkerman en les viles alacantines d'Oriola i Albaida, i en la prov\xc3\xadncia de Val\xc3\xa8ncia.\n_START_SECTION_\n\xc3\x88poca final\n_START_PARAGRAPH_\nAl final de la seva vida Llorens, torn\xc3\xa0 a insistir en el g\xc3\xa8nere descriptiu amb La toma de Tetu\xc3\xa1n, episodi l\xc3\xadric-dram\xc3\xa0tic estrenat en el Teatro Novedades de Madrid el 9 de febrer de 1860. Un altre aspecte que desenvolup\xc3\xa0 en la seva carrera fou la pedagogia, ja que l'octubre de 1853 aparegu\xc3\xa9 un anunci en la premsa valenciana presentant una Acad\xc3\xa8mia de M\xc3\xbasica Vocal i Instrumental dirigida per Carlos Llorens, que prometia ensenyar m\xc3\xbasica o instrument en quatre mesos seguint un m\xc3\xa8tode alemany. Per acabar, es podria resumir la traject\xc3\xb2ria de Carlos Llorens indicant que \xc3\xa9s protot\xc3\xadpica de la del m\xc3\xbasic espanyol de la primera meitat del segle XIX: direcci\xc3\xb3 de bandes militars, participant en l'educaci\xc3\xb3 musical, creaci\xc3\xb3 d'obres l\xc3\xadriques influ\xc3\xafdes per l'italianisme en la d\xc3\xa8cada 1850 i producci\xc3\xb3 de m\xc3\xbasica descriptiva, que el convert\xc3\xad en un dels m\xc3\xbasics valencians m\xc3\xa9s coneguts de l'\xc3\xa8poca. El prestigi de Llorens tingu\xc3\xa9 molt a veure amb el referma-me'n de les bandes militars i l'auge de les civils."