b"\n_START_ARTICLE_\nJos\xc3\xa9 Luis Guarner\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nFill del tinent coronel Josep Guarner i Vivancos i nebot del coronel Vicen\xc3\xa7 Guarner, republicans que hagueren d'exiliar-se a M\xc3\xa8xic, estudi\xc3\xa0 filosofia i lletres a la Universitat de Barcelona. \xc3\x89s considerat el millor cr\xc3\xadtic de cinema que ha tingut mai l'Estat espanyol. Aviat s'interess\xc3\xa0 pel fet cinematogr\xc3\xa0fic a trav\xc3\xa9s d'una activitat militant en cineclubs com el Monterols. Tamb\xc3\xa9 comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a publicar en revistes com \xe2\x80\x9cFilm Ideal\xe2\x80\x9d, amb textos que han deixat empremta com ara Las gafas de Parm\xc3\xa9nides (Algunas reflexiones acerca de la cr\xc3\xadtica y su ejercicio) (1962); \xe2\x80\x9cDocumentos Cinematogr\xc3\xa1ficos\xe2\x80\x9d, de la qual fou un dels principals responsables; \xe2\x80\x9cFotogramas\xe2\x80\x9d, des de la d\xc3\xa8cada del 1960 sobre cine i televisi\xc3\xb3; \xe2\x80\x9cArchivos de la Filmoteca\xe2\x80\x9d: \xe2\x80\x9cOtro Cine\xe2\x80\x9d; \xe2\x80\x9cMovie\xe2\x80\x9d (Gran Bretanya) i \xe2\x80\x9cFilmcritica\xe2\x80\x9d (It\xc3\xa0lia). Tamb\xc3\xa9 col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 en premsa a \xe2\x80\x9cCatalunya Expr\xc3\xa9s\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9cMundo Diario\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9cAvui\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9cEl Peri\xc3\xb3dico de Catalunya\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9cEl Temps\xe2\x80\x9d i \xe2\x80\x9cLa Vanguardia\xe2\x80\x9d, en qu\xc3\xa8 escriv\xc3\xad des del 1983 fins a la seva mort. A partir del 1959 form\xc3\xa0 part de l'equip directiu de la Setmana Internacional de Cinema en Color de Barcelona (SICCB), que dirig\xc3\xad del 1979 al 1986; posteriorment fou president del Festival de Cinema de Barcelona fins al 1990, i assist\xc3\xad als festivals m\xc3\xa9s importants d'Europa, que relatava en cr\xc3\xb2niques period\xc3\xadstiques exemplars. Fou tamb\xc3\xa9 el primer president de l'Associaci\xc3\xb3 Catalana de Cr\xc3\xadtics i Escriptors Cinematogr\xc3\xa0fics (1989). El seu vessant m\xc3\xa9s erudit el desenvolup\xc3\xa0 en els nombrosos llibres que public\xc3\xa0: La nueva frontera del color (1962), amb Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Otero; 30 a\xc3\xb1os de cine en Espa\xc3\xb1a (1972); Marilyn revisitada (1971), amb Joaquim Jord\xc3\xa0; Buster contra la infecci\xc3\xb3n sentimental (1972) i Di\xc3\xa1logos casi socr\xc3\xa1ticos con Roberto Rossellini (1972), ambd\xc3\xb3s amb Jos Oliver; Roberto Rossellini (1970, en angl\xc3\xa8s, 1973, en castell\xc3\xa0), model de monografia que marc\xc3\xa0 una pauta; Homenaje a Nicholas Ray (1974), amb J. Iliver i J. Romaguera; Pasolini (1977); Conocer Visconti y su obra (1978); King Vidor (1981); Muerte y transfiguraci\xc3\xb3n. Historia del cine americano (1961-1992) (1993), i Los so\xc3\xb1adores despiertos. Una aproximaci\xc3\xb3n a los cineastas europeos en Hollywood (1993). En el camp del cinema col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 en el gui\xc3\xb3 de Los cien caballeros/I cento cavalieri (1964, Vittorio Cottafavi); dirig\xc3\xad un \xc3\xbanic curt, constitu\xc3\xaft per sis episodis breus de ficci\xc3\xb3, Cr\xc3\xb3nica de Rondibilis (1974); i la s\xc3\xa8rie televisiva Espa\xc3\xb1a, historia inmediata (1981-83, TVE), a banda de col\xc2\xb7laborar del 1992 fins a la seva mort en el programa setmanal \xe2\x80\x9cD\xc3\xadas de cine\xe2\x80\x9d (TVE). En morir es public\xc3\xa0 Autorretrato del cronista (1994), una \xc3\xa0mplia selecci\xc3\xb3 de textos a cura de L.Bonet-Mojica, J.Oliver, E.Riambau i C.Torreiro, amb el pr\xc3\xb2leg \xe2\x80\x9cDon Guarner\xe2\x80\x9d del seu amic \xc3\xadntim Guillermo Cabrera Infante. El premi de Cinematografia de la Generalitat 1993 el mencion\xc3\xa0 per \xe2\x80\x9cla seva obra realitzada i la seva personalitat com a cr\xc3\xadtic de cinema\xe2\x80\x9d; obtingu\xc3\xa9 a t\xc3\xadtol p\xc3\xb2stum el Nacional de Cinematografia del Ministeri de Cultura, i el jurat dels Sant Jordi de Cinematografia 1994 li atorg\xc3\xa0 un guard\xc3\xb3 especial per \xe2\x80\x9c\xc3\xa9sser la persona que m\xc3\xa9s es disting\xc3\xad per la seva aportaci\xc3\xb3 al fet cinematogr\xc3\xa0fic\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nFons\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu fons personal es conserva a la Filmoteca de Catalunya. Inclou la correspond\xc3\xa8ncia de J.L. Guarner amb diversos amics, personatges importants del m\xc3\xb3n del cinema, festivals de cinema, associacions, editorials, etc. Tamb\xc3\xa9 consta de les cr\xc3\xadtiques cinematogr\xc3\xa0fiques que ell va escriure i va publicar en diverses revistes."