b"\n_START_ARTICLE_\nSon Magraner\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nDes del 1600 es troba documentada i n'era propiet\xc3\xa0ria la fam\xc3\xadlia Puigdorfila. El 1661 pertanyia a Gaspar de Puigdorfila, cavaller de l'Orde de Sant Jaume i algutzir major de la Santa Inquisici\xc3\xb3 de Mallorca. Confrontava amb el cam\xc3\xad de Valldemossa i el torrent d\xe2\x80\x99en Barbar\xc3\xa0. Tenia cases i tafona. Era dedicada a oliverars, garroverars i conreu de cereals. Hi havia una guarda d\xe2\x80\x99ovelles i produ\xc3\xafa llana i formatge. El 1785, pertanyia a Jordi de Puigdorfila i de Vilallonga, donzell i algutzir major del Sant Ofici de la Inquisici\xc3\xb3. Tenia tafona i mol\xc3\xad de sang. Hi havia morers de fulla i ametlers. El 1817 era de Gaspar de Puigdorfila, tenia una superf\xc3\xadcie de 121 quarterades (14 de sementers, 7 de pastures i 100 d'oliverar). El 1842, Felip Fuster de Puigdorfila inici\xc3\xa0 l\xe2\x80\x99establiment de Son Magraner, que don\xc3\xa0 origen, juntament amb els establits de Son Espanyol (iniciats el 1845), al barri de Son Espanyol. Una de les finques resultants d\xe2\x80\x99aquest proc\xc3\xa9s fou Son Lled\xc3\xb3, formada per 20 establits de Son Magraner adquirits per Miquel Lled\xc3\xb3 Amor\xc3\xb3s entre 1857-58. El nucli primitiu de Son Magraner, amb les cases, el compr\xc3\xa0 Josep Villalonga Jord\xc3\xa0 el 1857. El 1884 Josep Villalonga Jord\xc3\xa0 vengu\xc3\xa9 el nucli primitiu de Son Magraner a Gabriela Pujol Alemany. Les segregacions continuaren i actualment les cases estan situades en una parcel\xc2\xb7la d'11 quarterades i mitja.\n_START_SECTION_\nConstruccions\n_START_PARAGRAPH_\nEl conjunt arquitect\xc3\xb2nic, de 1017 m\xc2\xb2, consta d\xe2\x80\x99una s\xc3\xa8rie de cossos articulats al voltant d\xe2\x80\x99una clastra. La casa principal se situa al costat de ponent, i est\xc3\xa0 formada per dos cossos de planta rectangular adossats per les fa\xc3\xa7anes de ponent i llevant, respectivament, tots dos amb coberta de teulada, un a tres vessants i l\xe2\x80\x99altre a dos. La fa\xc3\xa7ana principal \xc3\xa9s la de ponent, que t\xc3\xa9 un portal que d\xc3\xb3na acc\xc3\xa9s a un jard\xc3\xad-hort tancat de paret, on hi ha un safareig. T\xc3\xa9 tres plantes d\xe2\x80\x99al\xc3\xa7at: planta baixa, pis i porxo. S'accedeix al conjunt pel portal for\xc3\xa0, situat a la fa\xc3\xa7ana de xaloc, d\xe2\x80\x99arc d\xe2\x80\x99ansa de paner adovellat, que d\xc3\xb3na acc\xc3\xa9s a la clastra, empedrada, amb un coll de cisterna al mig. Unes columnes sostenen un emparralat. La clastra est\xc3\xa0 tancada per tots els costats: a xaloc, pel cos que cont\xc3\xa9 el portal for\xc3\xa0, d\xe2\x80\x99una planta i coberta de terrat; a llebeig, per la casa principal, i a la resta, per diversos cossos adossats de diferents al\xc3\xa7ades, volums i cobertes. Les parets mestres s\xc3\xb3n de pedres en verd, amb cantonades i obertures de mar\xc3\xa8s. Ha patit nombroses modificacions, fruit de diverses reformes que han desfigurat els edificis originals."