b"\n_START_ARTICLE_\nC\xc3\xa8ntul II de Bigorra\n_START_SECTION_\nFiliaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa majoria dels autors coincideixen en l'afirmaci\xc3\xb3 que C\xc3\xa8ntul II era el fill del vescomte C\xc3\xa8ntul V de B\xc3\xa9arn i de la comtessa Beatriu I de Bigorra, el germ\xc3\xa0 i successor de Bernat III de Bigorra i el germanastre (consanguini) de Gast\xc3\xb3 IV de Bearn. Per\xc3\xb2 la Foundation for Medieval Genealogy, tanmateix fiable en general, indica que era fill de Bernat III  tot precisant que la font que permet establir la filiaci\xc3\xb3 no est\xc3\xa0 identificada. Indica un germ\xc3\xa0 de Bernat III anomenat C\xc3\xa8ntul, que \xc3\xa9s citat en una carta del 8 de juliol de 1117: Gasto vicecommes Bearnensis et Centullus frater eius.... \xc3\x89s possible que, com el C\xc3\xa8ntul d'aquesta carta de 1117 no \xc3\xa9s mencionat com a comte de Bigorra, mentre que C\xc3\xa8ntul II va succeir a Bernat III el 1113, la Fundaci\xc3\xb3 no ha volgut considerar els dos C\xc3\xa8ntuls com una \xc3\xbanica persona. _NEWLINE_En suport de la tesi de manera comuna acceptada, hi ha la successi\xc3\xb3 del Fesenzac: Anicel\xc2\xb7la de Fesenzac, filla i hereva d'Astanove II, comte de Fesenzac, es va casar en primeres noves amb el comte Bernat III de Bigorra. V\xc3\xaddua, es va casar de nou amb el comte Guerau III d'Armanyac. Quan Anicel\xc2\xb7la va morir, poc despr\xc3\xa9s de 1160, fou el seu fill Bernard IV d'Armagnac qui el va succeir; si Anicel\xc2\xb7la hagu\xc3\xa9s tingut almenys un fill del seu primer matrimoni, es comprendria malament per qu\xc3\xa8 el Fesenzac seria heretat per un fill del segon matrimoni i no pel del primer o els seus descendents, el que fa m\xc3\xa9s probable que C\xc3\xa8ntul dos un germ\xc3\xa0 del seu primer marit. Hi ha igualment elements cronol\xc3\xb2gics a favor d'aquesta tesi: si C\xc3\xa8ntul II fos fill de Bernat III i d'Anicel\xc2\xb7la, no va poder n\xc3\xa9ixer m\xc3\xa9s que despr\xc3\xa9s de 1110, data del matrimoni dels seus pares. Com que Bernat III va morir el 1113, l'hauria succe\xc3\xaft a l'edat de tres anys, el que implica una reg\xc3\xa8ncia que no est\xc3\xa0 de cap manera confirmada per les actes conegudes. Bernat III, nascut cap a 1080 i casat amb Anicel\xc2\xb7la el 1110, si tenia aproximadament 30 anys, s'hauria pogut haver casat abans amb una altra dona (el que resoldria els problemes de la successi\xc3\xb3 de F\xc3\xa9zensac) per\xc3\xb2 C\xc3\xa8ntul II hauria estat comte de Bigorre a l'edat d'onze o dotze anys, el que implica igualment una reg\xc3\xa8ncia._NEWLINE_En conclusi\xc3\xb3, la tesi \xc2\xabC\xc3\xa8ntul II fill de Bernat III i d'una primera esposa\xc2\xbb pot ser sostingut, per\xc3\xb2 \xc3\xa9s preferible considerar que C\xc3\xa8ntul II i Bernat III eren germans, tesi que requereix menys elements desconeguts (M\xc3\xa8tode de la navalla d'Occam).\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu pare fou assassinat a la vall de Tena el 1090 i no tenia llavors m\xc3\xa9s de nou anys. Bernat III, de nom\xc3\xa9s uns deu anys, va succeir al seu pare, sota la reg\xc3\xa8ncia de la seva mare. Poc despr\xc3\xa9s els habitants de la vall de Bar\xc3\xa8ge es revoltaren, prohibiren l'acc\xc3\xa9s de la vall a la comtessa i a la seva fam\xc3\xadlia, despr\xc3\xa9s feren empresonar C\xc3\xa8ntul. Amb l'ajuda dels habitants d'una vall ve\xc3\xafna, Beatriu aconsegu\xc3\xad reprimir la rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3._NEWLINE_Es diu que es va introduir en la primera croada el 1097 en el seguici del seu germanastre Gast\xc3\xb3 IV de Bearn. Gran d'aproximadament setze anys, simple fill segon sense terra i patge del seu germanastre, no \xc3\xa9s citat en els testimoniatges, per\xc3\xb2 la cosa \xc3\xa9s possible. S'haurien unit a la croada despr\xc3\xa9s de la presa d'Antioquia, participant en la presa de Jerusalem i despr\xc3\xa9s a la batalla d'Ascal\xc3\xb3._NEWLINE_Va succeir al seu germ\xc3\xa0 Bernat III el 1113 i va haver de sotmetre al seu vassall San\xc3\xa7 Garcia d'Aure, que es negava a retre-li homenatge. Llavors San\xc3\xa7 Garcia es revoltar\xc3\xa0 diverses vegades, sostingut per Bernat de Comenge, comte de Commenge-Foix, enemic de C\xc3\xa8ntul II._NEWLINE_El 1114, va acompanyar a Gast\xc3\xb3 IV de B\xc3\xa9arn a la Marca Superior de l'\xc3\x80ndalus, per lluitar contra els moros  en l'anomenada reconquesta. En efecte, el Cid havia mort poc abans i la ciutat de Val\xc3\xa8ncia acaba de ser represa. Diversos senyors occitans es reagruparen sota la bandera d'Alfons I, rei d'Arag\xc3\xb3 i assetjaren Saragossa. Els almor\xc3\xa0vits intentaren posar fi al setge per\xc3\xb2 no van poder impedir la presa de la ciutat el desembre de 1118. Gast\xc3\xb3 IV fou nomenat governador de Saragossa, i C\xc3\xa8ntul II va obtenir privilegis sobre la ciutat. Per\xc3\xb2 contr\xc3\xa0riament a Gast\xc3\xb3 IV, prou fort per conservar la seva independ\xc3\xa8ncia, C\xc3\xa8ntul va haver de retre homenatge al rei catal\xc3\xa0 d'Arag\xc3\xb3 per la Bigorra."