b"\n_START_ARTICLE_\nTeatre Principal (Val\xc3\xa8ncia)\n_START_SECTION_\nConstrucci\xc3\xb3 i reformes\n_START_PARAGRAPH_\nEl Teatre Principal va sorgir per iniciativa de l'Hospital General com a mitj\xc3\xa0 d'obtenir uns ingressos per a la seua activitat principal. Junt amb l'Ajuntament de Val\xc3\xa8ncia va constituir una Junta encarregada de la construcci\xc3\xb3 i explotaci\xc3\xb3 del teatre, que havia de substituir l'arcaica Botiga de la Balda, que junt amb el Corral de l'Olivera havien estat els dos locals teatrals tradicionals de la ciutat. S'hi van emprar els pl\xc3\xa0nols realitzats per l'arquitecte i escen\xc3\xb2graf itali\xc3\xa0 Felip Fontana l'any 1774 per a la construcci\xc3\xb3 d'un teatre al solar del Corral de l'Olivera i que posteriorment havien estat adquirits per l'Ajuntament. Evidentment el projecte va haver de ser revisat, at\xc3\xa8s que la ubicaci\xc3\xb3 era diferent. El projecte reformat va ser obra de Crist\xc3\xb2fol Sales i Salvador Escrich. Les obres es van iniciar l'any 1808 sota la direcci\xc3\xb3 de l'arquitecte Juan Marzo. A causa de l'inici de la Guerra del Franc\xc3\xa8s, se'n van haver d'aturar, i no van continuar fins a 25 anys despr\xc3\xa9s. El mateix Juan Marzo va modificar el projecte, reduint les dimensions originals tant en la planta com en l'al\xc3\xa7ada de l'edifici, amb l'eliminaci\xc3\xb3 del quart pis. Tamb\xc3\xa9 es va eliminar el clavicordi, una mena de soterrani, la funci\xc3\xb3 del qual era fer de caixa de resson\xc3\xa0ncia. _NEWLINE_El 24 de juliol de 1832, i amb el teatre inacabat, s'hi va donar la primera funci\xc3\xb3. El variat programa va consistir en un \xc2\xab\xc2\xa0rasgo\xc2\xa0\xc2\xbb po\xc3\xa8tic del Duque de Fr\xc3\xadas, l'obra de teatre Luis XIX el Grande i el segon acte de l'\xc3\xb2pera La Cenerentola de Gioacchino Rossini. Davant l'\xc3\xa8xit en l'aflu\xc3\xa8ncia de p\xc3\xbablic, que va superar tots els c\xc3\xa0lculs, l'any 1833 es va prendre la decisi\xc3\xb3 de bastir el quart pis que abans havia estat rebutjat, obra que es va fer amb tota celeritat amb un enginy\xc3\xb3s procediment que consistia a elevar el sostre per mitj\xc3\xa0 de gats i anar construint els nous murs._NEWLINE_L'obra va concloure l'any 1854 amb l'acabament de la fa\xc3\xa7ana principal al carrer de les Barques, obra de l'arquitecte Jos\xc3\xa9 Zacar\xc3\xadas Cama\xc3\xb1a, sobre pl\xc3\xa0nols de Sebasti\xc3\xa0 Monle\xc3\xb3n. La fa\xc3\xa7ana est\xc3\xa0 dividida en tres cossos verticals, els dels extrems amb balcons i \xc3\xb2culs semicirculars. El cos central, amb quatre columnes, disposa de tres balcons coronats per tres finestres rectangulars. El conjunt es remata amb l'escut d'armes de la Diputaci\xc3\xb3 de Val\xc3\xa8ncia._NEWLINE_L'any 1947 es va fer l'obra del vest\xc3\xadbul, amb marbre i decoraci\xc3\xb3 amb frescos del pintor valenci\xc3\xa0 Ramon Stolz Viciano.\n_START_SECTION_\nGesti\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nFins a l'any 1990 el model de gesti\xc3\xb3 del teatre va ser per arrendament o subhasta a companyies privades, a les quals se'ls exigien un m\xc3\xadnim de garanties sobre la funci\xc3\xb3 cultural que devia acomplir la sala, com per exemple assegurar una temporada d'\xc3\xb2pera; no obstant aquestes condicions no sempre es van respectar per part dels adjudicataris, el que va provocar per\xc3\xadodes de declivi en la qualitat dels espectacles que s'hi donaven. _NEWLINE_A partir de l'any 1990 la seua gesti\xc3\xb3 va passar a mans de l'organisme aut\xc3\xb2nom Teatres de la Generalitat Valenciana. Des d'aquest moment el teatre ha gaudit de nombroses intervencions per a la seua actualitzaci\xc3\xb3, com ara la modernitzaci\xc3\xb3 de l'escenari, l'ampliaci\xc3\xb3 del fossat de l'orquestra, la instal\xc2\xb7laci\xc3\xb3 de l'aire condicionat, la reforma de camerins i d'instal\xc2\xb7lacions administratives annexes al teatre i la restauraci\xc3\xb3 de la gran l\xc3\xa0mpada de la sala. Avui dia ofereix programaci\xc3\xb3 regular de setembre a juny amb espectacles de teatre i dansa.\n_START_SECTION_\nTeatre\n_START_PARAGRAPH_\nDurant el segle XIX l'escena del Principal va estar dominada pel repertori rom\xc3\xa0ntic i post-rom\xc3\xa0ntic espanyol, que va evolucionar a poc a poc a poc cap al teatre de car\xc3\xa0cter burg\xc3\xa8s, amb petites incursions en el teatre cl\xc3\xa0ssic. Figures com Manuel Bret\xc3\xb3n de los Herreros, Jos\xc3\xa9 Zorrilla, Hartzenbusch o Manuel Tamayo y Baus van ser els autors m\xc3\xa9s representats, junt a algun dramaturg estranger; com ara Scribe._NEWLINE_El teatre en catal\xc3\xa0 va tenir pres\xc3\xa8ncia al Teatre Principal des de la seua fundaci\xc3\xb3, principalment a trav\xc3\xa9s del sainet. Entre 1845 i 1877 es van representar m\xc3\xa9s de cinquanta obres valencianes d'autors com Rafael Maria Liern, Josep Bernat i Baldov\xc3\xad, Eduard Escalante, Joaquim Balader o Francesc Palanca i Roca entre altres. No obstant aix\xc3\xb2, la pres\xc3\xa8ncia de teatre valenci\xc3\xa0 va anar perdent impuls a les acaballes del segle XIX i les primeries del segle XX fins a desapar\xc3\xa8ixer totalment._NEWLINE_El principi de segle va veure el progessiu arraconament de les obres rom\xc3\xa0ntiques de car\xc3\xa0cter hist\xc3\xb2ric i fulletinesc per la com\xc3\xa8dia moderna burgesa i el teatre c\xc3\xb2mic. \xc3\x89s tamb\xc3\xa9 l'\xc3\xa8poca de les grans figures de l'escena, com ara Mar\xc3\xada Guerrero, Rosario Pino, o m\xc3\xa9s endavant Lola Membrives o Margarida Xirgu, que van introduir al Teatre Principal les obres dram\xc3\xa0tiques de Jacinto Benavente i dels escriptors de la Generaci\xc3\xb3 del 98 i de la Generaci\xc3\xb3 del 27. Destaca el lligam entre la Xirgu i Federico Garc\xc3\xada Lorca, autor que va ser representat per l'actriu al Principal, amb gran \xc3\xa8xit. El Teatre Principal esdev\xc3\xa9 una sala de pas per a companyies en gira, el que t\xc3\xa9 l'efecte negatiu d'eliminar la infraestructura art\xc3\xadstica de les companyies estables, per\xc3\xb2 per altra banda l'avantatge d'una renovaci\xc3\xb3 del repertori i l'obertura als nous aires i tend\xc3\xa8ncies teatrals, tant pel que fa a la interpretaci\xc3\xb3 com a l'escenografia._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la interrupci\xc3\xb3 causada per la guerra el Teatre Principal repr\xc3\xa8n una certa normalitat, que en les d\xc3\xa8cades immediatament posteriors al conflicte estar\xc3\xa0 marcada per la rutina, de la m\xc3\xa0 de les obres intrascendents o directament del \xc2\xab\xc2\xa0vaudeville\xc2\xa0\xc2\xbb o la revista. L'aparici\xc3\xb3 a nivell estatal de companyies teatrals amb una major ambici\xc3\xb3 i comprom\xc3\xads est\xc3\xa8tic, portar\xc3\xa0 a partir de la d\xc3\xa8cada del 1960 a t\xc3\xadmides incursions en el teatre modern, de la m\xc3\xa0 de figures com ara Adolfo Marsillach o N\xc3\xbaria Espert, actriu t\xc3\xb2tem del p\xc3\xbablic del Principal."