b'\n_START_ARTICLE_\nPietro Yon\n_START_SECTION_\nTrasllat a Am\xc3\xa8rica\n_START_PARAGRAPH_\nA la primavera de 1907, el pare John B. Young, pastor de l\'esgl\xc3\xa9sia de "St. Francis Xavier" a Manhattan, es trobava a Roma al voltant del Vatic\xc3\xa0 i, a m\xc3\xa9s, cercava el reempla\xc3\xa7ament del seu organista Gaston Dethier, que se\'n havia anat a seguir una carrera de concertista. En sentir tocar Yon, el pare Young rest\xc3\xa0 prou impressionat per oferir-li un contracte de tres anys. Aix\xc3\xad, Yon, als 21 anys, va arribar als Estats Units, acompanyat del seu amic tamb\xc3\xa9 m\xc3\xbasic Carlo Giorgio Garofalo (1886-1962) i, on des del 1907 fins al 1926 va ser organista de l\'esgl\xc3\xa9sia de Sant Francesc Xavier. Es va unir al seu germ\xc3\xa0 S. Constantino Yon, que l\'ha precedit i va ocupar una posici\xc3\xb3 similar a l\'esgl\xc3\xa9sia de Sant Vicent Ferrer._NEWLINE_En 1914, Pietro i Constantino Yon van obrir els "Yon Music Studios" al Carnegie Hall, un conservatori per a m\xc3\xbasics lit\xc3\xbargics aspirants que utilitzaven un petit nombre de monitors que respectaven el treball. Pietro encap\xc3\xa7alaria el departament d\'orgue mentre Constantino era el responsable dels vocalistes._NEWLINE_L\'any 1919, quan Yon es va casar amb Francesca Pesagno, l\'organista per a l\'ocasi\xc3\xb3 va ser un dels m\xc3\xa9s nous amics de Yon, el virtu\xc3\xb3s belga-americ\xc3\xa0 Charles M. Courboin, que havia estat escollit per rededicar a l\'"Organe de Wanamaker" a Filad\xc3\xa8lfia, ampliat a 17.000 tubs i que segueix sent l\'\xc3\xb2rgue operatiu m\xc3\xa9s gran del m\xc3\xb3n. En 1920, Yon compartiria l\'escenari a "Wanamaker" amb Courboin, Leopold Stokowski i l\' Orquestra de Filad\xc3\xa8lfia en un dels recitals d\'\xc3\xb2rgue de gala que es van presentar a la botiga a trav\xc3\xa9s dels anys vint._NEWLINE_Yon es va convertir en ciutad\xc3\xa0 nord-americ\xc3\xa0 el 1921. L\'1 de gener de 1922 Yon va ser nomenat "organitzador titular del Vatic\xc3\xa0", un honor singular i sense precedents. El nomenament pressiona les autoritats de les esgl\xc3\xa9sies de Nova York per promocionar Yon a una posici\xc3\xb3 m\xc3\xa9s prestigiosa.\n_START_SECTION_\nCatedral de Sant Patrici\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1926, es va convertir en l\'ajudant organista de la Catedral de Sant Patrici de Nova York. Poc despr\xc3\xa9s de la seva arribada, les autoritats de l\'esgl\xc3\xa9sia van comen\xc3\xa7ar a discutir la possibilitat de substituir els seus \xc3\xb2rgues existents de Jardine i Odell, que s\'havien instal\xc2\xb7lat quan es va construir la catedral. L\'any jubilar de 1929 de la Catedral estava a punt i es van disposar de fons per millorar-los._NEWLINE_En 1927, es va anunciar que la signatura "Kilgen" de St. Louis, Missouri, havia estat seleccionada per construir els orgues del cor, la galeria i l\'eco (triforium), amb Courboin com a dissenyador tonal. L\'instrument resultant va ser llavors i continua sent l\'opus de magnitud de la firma de Kilgen i un dels millors orgues del m\xc3\xb3n._NEWLINE_Carnegie Hall tamb\xc3\xa9 va acudir al 1927 a Yon per ajudar a reempla\xc3\xa7ar el seu antic orgue "Hillgreen, Lane", amb un instrument de 4 manuals de 59 rang, tamb\xc3\xa9 per Kilgen i amb Courboin com a director de tonalitat. I es va construir un instrument de 3 manuals de Kilgen per als "Yon Music Studios"._NEWLINE_El treball es va desenvolupar r\xc3\xa0pidament a l\'orgue de la capella de la catedral i, al gener de 1928, l\'instrument havia estat instal\xc2\xb7lat (encara sense l\'elaborat cas d\'orgue). L\'organista associat Yon va presidir el recital de dedicaci\xc3\xb3 el 30 de gener de 1928. La consola d\'orgues va ser traslladada al santuari per a la representaci\xc3\xb3, que va ser un important esdeveniment social i musical amb 5.000 inscrits._NEWLINE_L\'1 de maig de 1928, Yon va ser promogut a director musical en substituci\xc3\xb3 de James C. Ungerer, que havia estat a la catedral durant 36 anys. El 1933, quan la posici\xc3\xb3 d\'Organista Associat a la Catedral va quedar vacant, Yon va triar com a reempla\xc3\xa7ant a Edward J. Rivetti, un dels seus propis estudiants. Tot i que Rivetti mai no es va convertir en organista principal, va servir com a ajudant de Yon i successor de Courboin fins a 1970. A la primavera de 1938, Pietro i Constantino Yon van ser nomenats Cavallers de Sant Silvestre pel cardenal Patrick Hayes, que moriria en el termini d\'un mes despr\xc3\xa9s del nomenament. Pietro tamb\xc3\xa9 va rec\xc3\xb3rrer el pa\xc3\xads donant recitals.\n_START_SECTION_\nMalaltia i mort\n_START_PARAGRAPH_\nEl 9 d\'abril de 1943, Yon va patir un cop massiu que paralitzava tot el costat dret. Com a resultat, no va poder complir les seves obligacions a la catedral de Sant Patrici i va ser substitu\xc3\xaft temporalment per l\'assistent de llarga data Edward Rivetti._NEWLINE_Al principi, Yon va ser enviat a l\'Hospital de Columbia. Finalment, es va decidir traslladar-lo a la casa d\'un amic a Long Island, on es pensava que es recuperaria millor. Mentrestant, la Catedral va mantenir la seva pla\xc3\xa7a coberta i va rebutjar la sol\xc2\xb7licitud dels organistes que volien substituir-lo._NEWLINE_Amb el temps, es va fer evident que Yon trigaria molt de temps a recuperar-se si fos aix\xc3\xad. Courboin estava disponible com a substitut "per la durada de la malaltia de Pietro Yon". Va estar molt comprom\xc3\xa8s amb una carrera docent i de recital, a m\xc3\xa9s de consultar en molts organistes nous i realitzar emissions de r\xc3\xa0dio a WOR. El 2 d\'octubre de 1943, Courboin va ser nomenat organista provisional mentre Yon estava malalt._NEWLINE_Yon va morir a Huntington, Nova York el 22 de novembre de 1943, precisament festivitat de Santa Cec\xc3\xadlia. El seu funeral, que va tenir lloc el dia 25, va comptar amb la participaci\xc3\xb3 de 1.300 assistents, inclosos Toscanini. Courboin va dirigir el cor a la missa de Requiem de Yon.'