b"\n_START_ARTICLE_\nEnrique Gil Gilbert\n_START_SECTION_\nVida i obra\n_START_PARAGRAPH_\nEnrique Gil Gilbert va n\xc3\xa9ixer el 8 de juliol de 1912, fill d'Enrique Gil Quezada i de Mercedes Gilbert Pont\xc3\xb3n. Curs\xc3\xa0 els seus estudis a Guayaquil, la seva ciutat natal, on es va graduar de batxiller en el col\xc2\xb7legi Vicente Rocafuerte. A Guayaquil es va relacionar i va fer amistat amb diversos intel\xc2\xb7lectuals de la seva \xc3\xa8poca, moment en qu\xc3\xa8 inicia una estreta amistat amb Joaqu\xc3\xadn Gallegos Lara i Demetrio Aguilera Malta. En aquella \xc3\xa8poca, tamb\xc3\xa9, es va introduir al Partit Comunista de l'Equador al costat de Pedro Saad. _NEWLINE_Va pert\xc3\xa0nyer al Grup de Guayaquil, tamb\xc3\xa9 anomenat \xc2\xablos cinco como un pu\xc3\xb1o\xc2\xbb, al costat d'Alfredo Pareja Diezcanseco, Demetrio Aguilera Malta, Jos\xc3\xa9 de la Cuadra i Joaqu\xc3\xadn Gallegos Lara. El 1930 publica l'obra Los que se van juntament amb Demetrio Aguilera Malta i Joaqu\xc3\xadn Gallegos Lara, un recull de relats breus que es considera una de les obres inicials del realisme social a l'Equador. El 1933 publica el conte \xc2\xabYunga\xc2\xbb amb uns plantejaments propers al socialisme. El 1939 es publica la novel\xc2\xb7la Relatos de Emmanuel i, el 1942, Nuestro pan. Aquesta \xc3\xbaltima obra descriu amb un llenguatge bastant natural la vida dels camperols a la costa i li va valdre el segon premi en el concurs continental de novel\xc2\xb7les in\xc3\xa8dites llatinoamericanes, que es va realitzar a Nova York. Dins del g\xc3\xa8nere dels contes, una de les seves obres m\xc3\xa9s importants \xc3\xa9s el relat titulat \xc2\xabLa cabeza de un ni\xc3\xb1o en el tacho de basura\xc2\xbb (\xe2\x80\x98El cap d'un nen en el cubell de la brossa\xe2\x80\x99), que va ser publicat en 1967. _NEWLINE_Va morir el 23 de novembre de 1972 a la seu de la Casa de la Cultura d'Ambato, a causa d'un infart.\n_START_SECTION_\nActivitat pol\xc3\xadtica\n_START_PARAGRAPH_\nA partir de l'any 1932 va iniciar una activa milit\xc3\xa0ncia comunista que no abandonaria mai, que el va dur a patir persecucions i empresonaments, com el 1935 durant la dictadura Federico P\xc3\xa1ez, el 1946 durant la dictadura de Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Velasco Ibarra i el 1959 durant el govern de Camilo Ponce Enr\xc3\xadquez. Va estar afiliat al Partit Comunista de l'Equador, amb el qual va participar en la revoluci\xc3\xb3 del 28 de maig de 1944 en qu\xc3\xa8 es va enderrocar el president Carlos Arroyo del R\xc3\xado. Posteriorment, va ser membre de la comissi\xc3\xb3 de redacci\xc3\xb3 de la Constituci\xc3\xb3 de l'Equador de 1945. Tamb\xc3\xa9 va ser diputat en els anys 1944, 1945, 1947 i 1948, a m\xc3\xa9s d'haver format part del Tribunal de Garanties Constitucionals i del Consell Mundial de la Pau."