b'\n_START_ARTICLE_\nAdjectiu\n_START_PARAGRAPH_\nL\'adjectiu \xc3\xa9s una de les categories que compr\xc3\xa8n la morfologia tradicional. Un adjectiu \xc3\xa9s la paraula que explica com s\xc3\xb3n les coses, persones, idees o qualsevol entitat que pugui ser designada amb un nom substantiu. Com a categoria independent, \xc3\xa9s una de les m\xc3\xa9s tardanes a apar\xc3\xa8ixer, ja que abans es considerava un tipus de nom i durant segles se\'l relacionava amb el verb (pels participis). Antigament es classificava el determinant com un tipus d\'adjectiu.\n_START_SECTION_\nCaracter\xc3\xadstiques\n_START_PARAGRAPH_\nEn catal\xc3\xa0, l\'adjectiu t\xc3\xa9 flexi\xc3\xb3 de g\xc3\xa8nere i nombre; \xc3\xa9s per aix\xc3\xb2 que hi ha adjectius de dues terminacions (com alt - alta) i uns altres d\'invariables, que tenen la mateixa forma per al mascul\xc3\xad que per al femen\xc3\xad (com amable). Tamb\xc3\xa9 hi ha adjectius que tenen una sola terminaci\xc3\xb3 en singular i dues en plural (com vora\xc3\xa7 - vora\xc3\xa7os - voraces). _NEWLINE_Tradicionalment, s\'ha considerat que l\'adjectiu t\xc3\xa9 tres graus: positiu o pur, quan l\'adjectiu est\xc3\xa0 usat en la seva forma ordin\xc3\xa0ria; comparatiu, quan s\'usa per contrastar dues realitats (cas de major, per exemple); grau superlatiu, quan expressa el punt m\xc3\xa0xim o m\xc3\xadnim d\'una gradaci\xc3\xb3 (com \xc3\xb2ptim o divertid\xc3\xadssim, per exemple). En algunes lleng\xc3\xbces, els graus de l\'adjectiu suposen paraules diferents, com en angl\xc3\xa8s; en d\'altres, el grau s\'expressa mitjan\xc3\xa7ant construccions determinades, com el castell\xc3\xa0. _NEWLINE_Pel que fa a la sintaxi, l\'adjectiu pot fer de complement del nom (la funci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s usual), d\'atribut o de complement predicatiu, actuant com a nucli d\'un sintagma adjectival. Si est\xc3\xa0 substantivat mitjan\xc3\xa7ant un determinant, llavors pot adquirir les funcions pr\xc3\xb2pies del nom.\n_START_SECTION_\nClassificaci\xc3\xb3 sem\xc3\xa0ntica\n_START_PARAGRAPH_\nEls adjectius es poden classificar sem\xc3\xa0nticament segons el seu significat inherent o segons com modifiquin el sentit del nom. Si s\'at\xc3\xa9n al significat del mateix adjectiu, poden ser objectivables o valoratius. Dins dels primers, es troben els posicionals (que es col\xc2\xb7loquen \xc3\xa9s una escala d\'apreciaci\xc3\xb3 de qualitats f\xc3\xadsiques, com "gran"), els gradatius (que fan refer\xc3\xa8ncia a processos, com "madur") i els de classe (que al\xc2\xb7ludeixen a etiquetes culturals, com ara "neocl\xc3\xa0ssic"). Dins dels adjectius valoratius, es troben els adjectius centr\xc3\xadpets (depenen totalment de la valoraci\xc3\xb3 del subjecte, com "important") i els centr\xc3\xadfugs, que inclouen els que fan refer\xc3\xa8ncia a caracter\xc3\xadstiques est\xc3\xa8tiques o ps\xc3\xadquiques del nom. _NEWLINE_Si, per contra, es considera l\'adjectiu respecte al nom a qu\xc3\xa8 acompanya, es pot parlar d\'adjectius explicatius i especificatius. Els explicatius descriuen qualitats que ja estan contingudes de manera natural, com quan es diu "cel blau", mentre que els especificatius indiquen propietats que no es poden deduir del sentit del nom, com "abric blau" (podria ser de qualsevol altre color). En catal\xc3\xa0, hi ha m\xc3\xa9s tend\xc3\xa8ncia a col\xc2\xb7locar els adjectius especificatius darrere del nom, mentre que hi ha m\xc3\xa9s llibertat de posici\xc3\xb3 en els adjectius explicatius, que poden funcionar com a ep\xc3\xadtet si hi van davant, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 es poden adjuntar despr\xc3\xa9s del nom.'