b'\n_START_ARTICLE_\nCompost qu\xc3\xadmic\n_START_SECTION_\nComposts org\xc3\xa0nics\n_START_PARAGRAPH_\nOrigin\xc3\xa0riament, parlar de composts org\xc3\xa0nics era parlar dels composts produ\xc3\xafts pels \xc3\xa9ssers vius. Arran de la caiguda en des\xc3\xbas de la teoria de la for\xc3\xa7a vital, l\'\xc3\xa0mbit d\'estudi dels composts org\xc3\xa0nics s\'ampli\xc3\xa0 tamb\xc3\xa9 a les subst\xc3\xa0ncies artificials, sintetitzades als laboratoris. Actualment, hi ha milions de composts org\xc3\xa0nics coneguts. El fet que pugui existir un nombre tan extraordinari de combinacions a partir d\'un nombre d\'elements qu\xc3\xadmics redu\xc3\xaft (carboni, hidrogen, oxigen, hal\xc3\xb2gens, nitrogen, sofre i f\xc3\xb2sfor, principalment), a difer\xc3\xa8ncia del que ocorre en el camp de la qu\xc3\xadmica inorg\xc3\xa0nica, es fonamenta, d\'una banda, en la possibilitat que presenta l\'\xc3\xa0tom de carboni d\'establir enlla\xc3\xa7os covalents amb altres \xc3\xa0toms del mateix element per a formar cadenes i xarxes, i de l\'altra, en l\'exist\xc3\xa8ncia de molts diversos grups funcionals, en els quals intervenen el carboni i els elements restants que apareixen en els composts org\xc3\xa0nics. Aquest fet condiciona una visi\xc3\xb3 del compost org\xc3\xa0nic en la qual hom pot considerar per separat l\'estructura b\xc3\xa0sica o esquelet carbonat i el conjunt de grups funcionals ancorat sobre aquest._NEWLINE_Quan els composts s\xc3\xb3n formats \xc3\xbanicament per carboni i hidrogen, s\xc3\xb3n anomenats hidrocarburs. Te\xc3\xb2ricament, i sovint tamb\xc3\xa9 en la pr\xc3\xa0ctica, els composts org\xc3\xa0nics poden \xc3\xa9sser considerats com a derivats dels hidrocarburs per substituci\xc3\xb3 d\'\xc3\xa0toms d\'hidrogen per altres \xc3\xa0toms o grups. El correcte coneixement de l\'estructura dels composts org\xc3\xa0nics arrenca de la formulaci\xc3\xb3 de les teories estructurals de Kekul\xc3\xa9-Couper i de Aleksandr Mikhailovich Butlerov, les quals donaren una visi\xc3\xb3 fonamental de la natura de les cadenes carbonades, i en particular pel que fa a la dels composts arom\xc3\xa0tics. Posteriorment, la noci\xc3\xb3 d\'estereoqu\xc3\xadmica, derivada de les idees sobre la isomeria geom\xc3\xa8trica i l\'\xc3\xa0tom de carboni asim\xc3\xa8tric degut a Jacobus Henricus van \'t Hoff i a Joseph Achille Le Bel, la introducci\xc3\xb3 del concepte d\'enlla\xc3\xa7 covalent, amb el paper rellevant que aquest t\xc3\xa9 en la qu\xc3\xadmica dels composts org\xc3\xa0nics, i la formulaci\xc3\xb3 de les teories qu\xc3\xa0ntiques de l\'enlla\xc3\xa7 han proporcionat un coneixement gaireb\xc3\xa9 perfecte del problema de l\'estructura molecular dels composts org\xc3\xa0nics.\n_START_SECTION_\nClassificaci\xc3\xb3 per grups funcionals dels composts org\xc3\xa0nics\n_START_PARAGRAPH_\nD\'altra banda, els distints grups funcionals confereixen als composts que els contenen propietats f\xc3\xadsiques i qu\xc3\xadmiques molt relacionades, la qual cosa justifica una classificaci\xc3\xb3 dels composts org\xc3\xa0nics segons aquest criteri. Aix\xc3\xad, hom sol parlar d\'alcans, alquens, alquins, derivats halogenats, nitrils, alcohols, fenols, quinones, \xc3\xa8ters, aldehids, cetones, \xc3\xa0cids carbox\xc3\xadlics, \xc3\xa8sters, anh\xc3\xaddrids d\'\xc3\xa0cid, amines, amides, sulfones, etc.\n_START_SECTION_\nComplexos\n_START_PARAGRAPH_\nUn complex \xc3\xa9s un compost qu\xc3\xadmic que cont\xc3\xa9 un \xc3\xa0tom o un i\xc3\xb3 central, generalment d\'un metall de transici\xc3\xb3, acceptador d\'electrons, envoltat d\'un grup d\'ions o de mol\xc3\xa8cules neutres (els lligands), donadors d\'electrons._NEWLINE_La c\xc3\xa0rrega el\xc3\xa8ctrica del complex \xc3\xa9s la suma algebraica de les c\xc3\xa0rregues de l\'i\xc3\xb3 central i dels lligands i\xc3\xb2nics, i hi ha complexos neutres, cati\xc3\xb2nics o ani\xc3\xb2nics._NEWLINE_La teoria de la coordinaci\xc3\xb3 d\'Alfred Werner (1893) don\xc3\xa0 la primera interpretaci\xc3\xb3 de la natura d\'aquests composts i postul\xc3\xa0 per als elements met\xc3\xa0l\xc2\xb7lics una val\xc3\xa8ncia prim\xc3\xa0ria (avui designada com a "estat d\'oxidaci\xc3\xb3") i unes val\xc3\xa8ncies secund\xc3\xa0ries (avui, "\xc3\xadndex de coordinaci\xc3\xb3"), dirigides cap a posicions definides en l\'espai, les quals val\xc3\xa8ncies, segons Sidgwick, s\xc3\xb3n capaces de compartir parelles d\'electrons aportats pels lligands i formar, amb aquests, enlla\xc3\xa7os covalents datius o coordinats. Amb la teoria d\'enlla\xc3\xa7 de val\xc3\xa8ncia de Linus Pauling (1940), primerament, i amb les del camp cristal\xc2\xb7l\xc3\xad i del camp dels lligands (1951), despr\xc3\xa9s, hom aconsegu\xc3\xad d\'explicar b\xc3\xa9 la natura d\'aquestes val\xc3\xa8ncies secund\xc3\xa0ries en funci\xc3\xb3 dels orbitals buits disponibles de l\'i\xc3\xb3 met\xc3\xa0l\xc2\xb7lic central, i les propietats estereoqu\xc3\xadmiques, magn\xc3\xa8tiques i \xc3\xb2ptiques dels complexos. El modern tractament per orbitals moleculars permet d\'afinar els \xc3\xbaltims detalls de la interpretaci\xc3\xb3._NEWLINE_Segons que el lligand s\'uneixi a l\'i\xc3\xb3 central per un sol dels seus \xc3\xa0toms o per uns quants, \xc3\xa9s qualificat de monodentat, bidentat, etc., i, en general, de polidentat, que saturen m\xc3\xa9s d\'una posici\xc3\xb3 de coordinaci\xc3\xb3 del metall i formen estructures c\xc3\xadcliques que hom anomena de quelat. Segons el nombre d\'ions centrals presents, el complex \xc3\xa9s mononuclear, dinuclear, etc., o polinuclear (s\xc3\xb3n polinuclears, per exemple, els isopoli\xc3\xa0cids i els heteropoli\xc3\xa0cids i llurs sals). En alguns casos, els lligands contenen sistemes d\'electrons \xcf\x80 m\xc3\xa9s o menys deslocalitzats, que es poden unir amb metalls formant els complexos \xcf\x80 (com els de tipus sandvitx, com el ferroc\xc3\xa8). Tamb\xc3\xa9 hi ha complexos dits de transfer\xc3\xa8ncia de c\xc3\xa0rrega, que s\xc3\xb3n d\'enlla\xc3\xa7 d\xc3\xa8bil, correntment moleculars, caracteritzats per passar, per absorci\xc3\xb3 de llum visible, a un estat excitat amb una transfer\xc3\xa8ncia de c\xc3\xa0rrega, que d\xc3\xb3na lloc a un augment de la participaci\xc3\xb3 de la forma amb coval\xc3\xa8ncia dativa en l\'h\xc3\xadbrid de resson\xc3\xa0ncia._NEWLINE_Segons que l\'equilibri de la reacci\xc3\xb3 de formaci\xc3\xb3 d\'un complex a partir dels seus constituents estigui m\xc3\xa9s o menys despla\xc3\xa7at cap al complex, hom diu que aquest \xc3\xa9s m\xc3\xa9s o menys estable; segons que les reaccions de substituci\xc3\xb3 dels lligands siguin m\xc3\xa9s o menys lentes, hom diu que el complex \xc3\xa9s inert o l\xc3\xa0bil._NEWLINE_Els complexos tenen formes geom\xc3\xa8triques definides segons el nombre i el tipus dels orbitals de l\'i\xc3\xb3 met\xc3\xa0l\xc2\xb7lic que participen en l\'enlla\xc3\xa7. Les m\xc3\xa9s corrents s\xc3\xb3n la quadrada (hibridaci\xc3\xb3 dsp\xc2\xb2) i la tetra\xc3\xa8drica (hibridaci\xc3\xb3 sp\xc2\xb3), per als metalls d\'\xc3\xadndex de coordinaci\xc3\xb3 4, i l\'octa\xc3\xa8drica (hibridaci\xc3\xb3 d\xc2\xb2sp\xc2\xb3) per als d\'\xc3\xadndex 6. Aquestes estructures permeten, en molts casos, l\'exist\xc3\xa8ncia d\'is\xc3\xb2mers geom\xc3\xa8trics i d\'is\xc3\xb2mers \xc3\xb2ptics._NEWLINE_Les propietats qu\xc3\xadmiques dels complexos no s\xc3\xb3n les de constituents separats, sin\xc3\xb3 unes altres de pr\xc3\xb2pies de la nova unitat. Si els complexos s\xc3\xb3n estables i inerts, tals propietats desapareixen del tot; el proc\xc3\xa9s \xc3\xa9s l\'emmascarament, d\'utilitat en la ind\xc3\xbastria i en l\'an\xc3\xa0lisi qu\xc3\xadmica per a evitar els efectes nocius de determinats metalls. La formaci\xc3\xb3 de complexos modifica les propietats acido-b\xc3\xa0siques dels constituents, en general exaltant la for\xc3\xa7a \xc3\xa0cida dels lligands; tamb\xc3\xa9 modifica els potencials normals de reducci\xc3\xb3, de manera que molts estats d\'oxidaci\xc3\xb3 anormals dels metalls s\xc3\xb3n estabilitzats. Aquesta propietat confereix a alguns complexos una gran activitat catal\xc3\xadtica, manifestada particularment en reaccions d\'oxidaci\xc3\xb3-reducci\xc3\xb3, algunes d\'elles d\'inter\xc3\xa8s biol\xc3\xb2gic._NEWLINE_Molts complexos intervenen com a catalitzadors en fase homog\xc3\xa8nia, o com a intermedis en molts altres tipus de reaccions (per exemple, els catalitzadors de Ziegler i Natta per a la polimeritzaci\xc3\xb3 de l\'etil\xc3\xa8 s\xc3\xb3n complexos d\'alumini i titani). L\'inter\xc3\xa8s bioqu\xc3\xadmic dels complexos \xc3\xa9s molt gran, car molts enzims s\xc3\xb3n actius nom\xc3\xa9s en pres\xc3\xa8ncia de traces d\'ions met\xc3\xa0l\xc2\xb7lics, i una posici\xc3\xb3 de coordinaci\xc3\xb3 al metall \xc3\xa9s el centre actiu d\'aquells._NEWLINE_Els reactius org\xc3\xa0nics m\xc3\xa9s importants de la qu\xc3\xadmica anal\xc3\xadtica s\xc3\xb3n lligands formadors de complexos, generalment quelats; els caracteritza llur selectivitat o especificitat i llur sensibilitat, llur solubilitat en solvents org\xc3\xa0nics que en fa possible l\'extracci\xc3\xb3, o llur coloraci\xc3\xb3 intensa que permet la determinaci\xc3\xb3 absorciom\xc3\xa8trica de molts metalls.'