b'\n_START_ARTICLE_\nGiovanni Ricordi\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nGiovanni Ricordi fou fill de Gianbatista Ricordi, un vidrier, i Angiola de Medici. Va estudiar viol\xc3\xad des de petit i, per un temps curt, va esdevenir concertino i director del petit teatre de titelles Fiando. El 1803 va crear una copisteria a Mil\xc3\xa0, treballant com a copista de m\xc3\xbasica i comerciant m\xc3\xbasica impresa i instruments amb el Teatre Carcano, inaugurat aquell mateix any, i amb el Teatre Lentasio. El 1807 va anar a estudiar a Leipzig, a la companyia Breitkopf & H\xc3\xa4rtel, on va aprendre t\xc3\xa8cniques de gravat i impressi\xc3\xb3. En retornar a Mil\xc3\xa0, a comen\xc3\xa7aments de 1808, va fundar la seva pr\xc3\xb2pia empresa editorial, inicialment amb un soci que va abandonar l\'empresa al cap de pocs mesos._NEWLINE_Segons assenyala Richard MacNutt, durant la seva primera d\xc3\xa8cada, la companyia Ricordi va comen\xc3\xa7ar produint unes 30 publicacions cada any, per\xc3\xb2 en la seva segona d\xc3\xa8cada, aquest nombre va augmentar a 300 despr\xc3\xa9s de 1814, quan Giovanni Ricordi va tancar un seguit de contractes, incloent-hi un en aquell any que li permetia publicar tot la m\xc3\xbasica interpretada a l\'\xc3\xb2pera de La Scala, un contracte que el lligava al teatre com a apuntador i copista en exclusiva. Quan va comen\xc3\xa7ar a adquirir un nombre important de manuscrits provinents dels teatres i dels copistes existents, va afegir una cl\xc3\xa0usula als seus contractes segons la qual es permetia que, al final d\'una s\xc3\xa8rie d\'actuacions d\'una \xc3\xb2pera, la societat podia adquirir els drets sobre l\'obra per a les presentacions successives en qualsevol altre teatre. Aix\xc3\xb2 va permetre reunir un cat\xc3\xa0leg significatiu de m\xc3\xbasica, el qual va esdevenir la base de l\'empresa Ricordi._NEWLINE_Va ser gr\xc3\xa0cies a l\'adquisici\xc3\xb3 gradual dels drets de control dels arxius ja existents de La Scala, aix\xc3\xad com el de les \xc3\xb2peres que es van anar produint posteriorment, que va ser capa\xc3\xa7 de passar per alt les limitacions en la publicaci\xc3\xb3 de les partitures completes, i -segons assenyala Philip Gossett- "no var ser el seu empleat [de La Scala], sin\xc3\xb3 una empresa privada emprenedora a la qual els teatres llogaven el seu material". Per contra, molts dels competidors de Ricordi van editar manuscrits aproximatius, en cap manera basats en els originals dels compositors._NEWLINE_Als 1840s, i a trav\xc3\xa9s de tota la d\xc3\xa8cada, Casa Ricordi havia crescut fins al punt de ser l\'editor de m\xc3\xbasica m\xc3\xa9s gran de Europa del sud i, el 1842, l\'empresa va crear la revista musical Gazzetta Musicale di Milano._NEWLINE_Les seves pr\xc3\xa0ctiques van canviar radicalment el mercat de l\'edici\xc3\xb3 musical, assegurant que els compositors rebessin ingressos no nom\xc3\xa9s en el moment de lliurar la composici\xc3\xb3, sin\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 per a les produccions posteriors, en qualsevol altre lloc. En 1825 va adquirir la totalitat dels manuscrits que pertanyien al Teatre alla Scala, i va comen\xc3\xa7ar a fer circular c\xc3\xb2pies manuscrites en modalitat de lloguer, que juntament amb la venda de les reduccions per a solistes i piano, van produir un nou tipus de demanda._NEWLINE_A m\xc3\xa9s, l\'\xc3\xbas de t\xc3\xa8cniques d\'impressi\xc3\xb3 noves per part de Ricordi, com la litografia i el rotogravat, va ser capa\xc3\xa7 de reduir costos i augmentar les tirades. Finalment, l\'empresa va produir partitures per a veu._NEWLINE_Ricordi va ser amic de molts dels m\xc3\xa9s importants compositors oper\xc3\xadstics italians del seu temps, incloent-hi Rossini, Bellini, Donizetti i Verdi, i va publicar les seves obres. La correspond\xc3\xa8ncia entre Ricordi i Verdi ha estat \xc3\xa0mpliament estudiada com a fons de l\'activitat del compositor.'