b'\n_START_ARTICLE_\nMetaf\xc3\xadsica de la pres\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nLa metaf\xc3\xadsica de la pres\xc3\xa8ncia \xc3\xa9s una consideraci\xc3\xb3 important en la filosofia de la desconstrucci\xc3\xb3. Aquests fil\xc3\xb2sofs mantenen que es tracta d\'un prejudici metaf\xc3\xadsic impl\xc3\xadcit en la cultura occidental. Tim Woods la defineix com la creen\xc3\xa7a o la necessitat d\'"una estructura o fonament absolut o que es certifica a si mateix, situat m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de l\'operaci\xc3\xb3 del llenguatge". La interpretaci\xc3\xb3 desconstructivista palesa que la hist\xc3\xb2ria sencera de la filosofia occidental, el seu llenguatge i tradicions han posat l\'\xc3\xa8mfasi sobre l\'acc\xc3\xa9s immediat al significat, i per tant Occident s\'ha constru\xc3\xaft una metaf\xc3\xadsica o ontoteologia al voltant de la noci\xc3\xb3 de pres\xc3\xa8ncia, privilegiada en comparaci\xc3\xb3 amb la idea oposada, la d\'abs\xc3\xa8ncia.\n_START_SECTION_\nCr\xc3\xadtica a la metaf\xc3\xadsica de la pres\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nEls pensadors desconstructivistes, com Jacques Derrida, descriuen la seva tasca filos\xc3\xb2fica com el q\xc3\xbcestionament o desconstrucci\xc3\xb3 d\'aquesta tend\xc3\xa8ncia metaf\xc3\xadsica. La base de la seva proposta es basa en gran manera en la primera obra del fil\xc3\xb2sof alemany Martin Heidegger, que en L\'\xc3\xa9sser i el temps apuntava a la naturalesa parasit\xc3\xa0ria de l\'actitud te\xc3\xb2rica sobre la pura pres\xc3\xa8ncia, mentre que revelava una actitud filos\xc3\xb2fica primerenca en la cultura m\xc3\xa9s involucrada amb el m\xc3\xb3n i conceptes com el ser-a-la-m\xc3\xa0 o el ser-amb. Friedrich Nietzsche n\'\xc3\xa9s una altra influ\xc3\xa8ncia clara, tot i que m\xc3\xa9s llunyana.  _NEWLINE_La pres\xc3\xa8ncia de la qual Heidegger parla \xc3\xa9s una pres\xc3\xa8ncia en tant que existeix en un "ara", a la vegada que es tracta d\'una pres\xc3\xa8ncia eterna, sempre present, que hom associa tant amb D\xc3\xa9u o a les lleis "eternes" de la ci\xc3\xa8ncia. Aquesta creen\xc3\xa7a subjacent en la primacia de la pres\xc3\xa8ncia \xc3\xa9s atacada per noves idees fenomenol\xc3\xb2giques, com la idea que la pres\xc3\xa8ncia en si mateixa no \xc3\xa9s quelcom subsistent sin\xc3\xb3 que apareix primordialment mitjan\xc3\xa7ant la nostra projecci\xc3\xb3 de futur, la nostra descoberta de la finitud (o en concret, la mort), i l\'acceptaci\xc3\xb3 o rebuig de les nostres tradicions sobre el temps._NEWLINE_En la seva obra del 1967, De la gramatologia, Jacques Derrida explica la metaf\xc3\xadsica de la pres\xc3\xa8ncia com la motivaci\xc3\xb3 darrere d\'all\xc3\xb2 que ell anomena el logocentrisme d\'Occident, que idealitza i desitja trobar un "significat transcendental". La prefer\xc3\xa8ncia de la tradici\xc3\xb3 occidental per la paraula oral com all\xc3\xb2 primigeni es detecta des dels inicis de la filosofia, com en la cita d\'Arist\xc3\xb2til seleccionada per Derrida en Sobre la gramatologia: "Els mots parlats s\xc3\xb3n els s\xc3\xadmbols de l\'experi\xc3\xa8ncia mental i els mots escrits s\xc3\xb3n els s\xc3\xadmbols dels mots parlats"._NEWLINE_Amb el nom de "significat transcendental", Derrida designa el significat que transcendeix la resta de significats (el terme antag\xc3\xb2nic a "significant"), un significat que transcendeix tots els s\xc3\xadmbols. Aquest constructe hist\xc3\xb2ric del pensament pot ser repensat mitjan\xc3\xa7ant una recerca dels pressup\xc3\xb2sits de la metaf\xc3\xadsica de la pres\xc3\xa8ncia. El seu origen est\xc3\xa0 en el joc mutu de la construcci\xc3\xb3 de sentit dels termes pres\xc3\xa8ncia i abs\xc3\xa8ncia, l\'un respecte de l\'altre. En \xc3\xbaltim terme, Derrida explica aquesta relaci\xc3\xb3 com la diff\xc3\xa9rance, terme encunyat per ell que designa alhora la qualitat de ser "diferent" i la d\'estar "diferit". \xc3\x89s la condici\xc3\xb3 necess\xc3\xa0ria per a tractar el problema de la representaci\xc3\xb3 de la difer\xc3\xa8ncia entre abs\xc3\xa8ncia i pres\xc3\xa8ncia, o l\'espai entre llenguatge i parla, o significat intern i representaci\xc3\xb3 externa.\n_START_SECTION_\nCr\xc3\xadtica a la po\xc3\xa8tica de la pres\xc3\xa8ncia\n_START_PARAGRAPH_\nAlguns grups de poetes nord-americans de la d\xc3\xa8cada del 1970, com el dels "poetes del llenguatge" (Lyn Hejinian, Ron Silliman, Robert Grenier, Clark Coolidge, Bob Perelman, Barrett Watten, Charles Bernstein, Leslie Scalapino, Michael Davidson, Bruce Andrews, Susan Howe, Carla Harryman o Steve McCaffery) compten entre els primers que aplicaren de manera conscient la terminologia i les q\xc3\xbcestions concretes de la filosofia del moment a una poesia basada en principis influ\xc3\xafts per la po\xc3\xa8tica de Gertrude Stein, Louis Zukofsky, els poetes objectivistes, els constructivistes russos i els poetes de Black Mountain. La voluntat d\'aquesta tend\xc3\xa8ncia liter\xc3\xa0ria i intel\xc2\xb7lectual \xc3\xa9s "fer-nos veure la forma en la qual els mitjans de comunicaci\xc3\xb3 de masses influeixen els \xc3\xa0mbits m\xc3\xa9s privats de les nostres vides ps\xc3\xadquiques", aix\xc3\xad com la voluntat de retirar del llenguatge la imposici\xc3\xb3 de formes donades, "b\xc3\xa0rdiques" i criticar les tend\xc3\xa8ncies m\xc3\xadstiques de la poesia de la generaci\xc3\xb3 beat i de la d\xc3\xa8cada del 1960. Aix\xc3\xad doncs, un dels pilars d\'aquest grup de poetes \xc3\xa9s l\'atac a l\'equivalent de la metaf\xc3\xadsica de la pres\xc3\xa8ncia en literatura, o po\xc3\xa8tica de la pres\xc3\xa8ncia. Els poetes del llenguatge tenien la voluntat de desconstruir aquesta depend\xc3\xa8ncia de la llengua liter\xc3\xa0ria en la paraula oral, i recercar la relaci\xc3\xb3 entre all\xc3\xb2 literari i la paraula escrita.'