b'\n_START_ARTICLE_\nPartit pol\xc3\xadtic\n_START_PARAGRAPH_\nUn partit pol\xc3\xadtic \xc3\xa9s una organitzaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica que s\'adscriu a una ideologia determinada i/o representa algun grup en particular amb l\'objectiu de participar en algun tipus d\'elecci\xc3\xb3 o sufragi. Tamb\xc3\xa9 es poden formar entorn algun tema d\'inter\xc3\xa8s especial. Els partits pol\xc3\xadtics en una democr\xc3\xa0cia solen informar l\'opini\xc3\xb3 p\xc3\xbablica dels seus plans i prop\xc3\xb2sits. Els partits pol\xc3\xadtics constitueixen unitats organitzatives a les quals se\'ls reconeix el dret de participar en un proc\xc3\xa9s d\'elecci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica per mitj\xc3\xa0 de la presentaci\xc3\xb3 de candidats i programes d\'acci\xc3\xb3 o govern._NEWLINE_En els sistemes parlamentaris de govern, la majoria dels partits pol\xc3\xadtics elegeixen un cap (o m\xc3\xa9s); si el partit pol\xc3\xadtic obt\xc3\xa9 majoria en les eleccions, el cap del partit es converteix en el cap de govern. Per contra, en els sistemes presidencialistes, el partit pot seleccionar al seu cap com a candidat, per\xc3\xb2, el president electe, sovint, ha de renunciar totes les connexions amb el seu partit tan bon punt comenci la seva gesti\xc3\xb3._NEWLINE_L\xe2\x80\x99aparici\xc3\xb3 dels partits de masses, des de la fi del segle\xc2\xa0xix i la import\xc3\xa0ncia que han aconseguit al darrer ter\xc3\xa7 del segle\xc2\xa0xx, els partits d\xe2\x80\x99ampli abast ideol\xc3\xb2gic i social, els atribueixen un paper primordial en el funcionament dels r\xc3\xa8gims pol\xc3\xadtics.\n_START_SECTION_\nAproximacions te\xc3\xb2riques als partits pol\xc3\xadtics\n_START_PARAGRAPH_\nUn gran nombre d\'obres i articles cient\xc3\xadfics sobre l\'origen dels partits pol\xc3\xadtics, citen com a autors cl\xc3\xa0ssics m\xc3\xa9s importants a Maurice Duverger, Anthony Downs, Giovanni Sartori, Seymour Martin Lipset i Stein Rokkanque els quals han servit de punt de partida i han marcat en bona part de l\'agenda de recerca en aquest \xc3\xa0mbit. Les seves aportacions, a pesar que han sofert nombroses cr\xc3\xadtiques i reelaboracions, suposen l\'anclavatge dels elements fonamentals en l\'an\xc3\xa0lisi dels partits pol\xc3\xadtics.\n_START_SECTION_\nAnthony Downs\n_START_PARAGRAPH_\nLa teoria moderna sobre els partits pol\xc3\xadtics t\xc3\xa9 en el treball d\'Anthony Downs un dels seus principals exponents. Downs utilitza una aproximaci\xc3\xb3 espacial dels partits pol\xc3\xadtics, que competeixen electoralment entre ells posicionant-se en diversos eixos (dreta-esquerra, catalanisme-espanyolisme, etc.) que els diferencien ideol\xc3\xb2gicament els uns dels altres. Downs parteix d\'uns sup\xc3\xb2sits basats en l\'elecci\xc3\xb3 racional, en qu\xc3\xa8 els actors defineixen uns objectius i actuen de la manera m\xc3\xa9s eficient possible per tal d\'assolir-los, i elabora un seguit d\'axiomes sobre el comportament i les funcions de partits i electors. Els partits pol\xc3\xadtics en democr\xc3\xa0cia formulen la seva pol\xc3\xadtica estrictament com a mitj\xc3\xa0 per a obtenir vots i les pol\xc3\xadtiques que desenvolupen estan orientades a perpetuar-se el seu poder i servir els seus interessos (. La funci\xc3\xb3 social del govern, consistent en l\'elaboraci\xc3\xb3 i aplicaci\xc3\xb3 de pol\xc3\xadtiques, es pot considerar, doncs, com un subproducte d\'aquestes motivacions privades. Per tant, el govern i els partits pol\xc3\xadtics sempre actuaran per maximitzar els vots, ja que \xc3\xa9s l\'instrument per mitj\xc3\xa0 del qual poden fer efectius els seus interessos._NEWLINE_La ciutadania tamb\xc3\xa9 t\xc3\xa9 un comportament racional en relaci\xc3\xb3 amb la pol\xc3\xadtica i els partits. Aix\xc3\xad, en el moment d\'exercir el seu dret a vot fa un c\xc3\xa0lcul del benefici de les accions que espera de cada opci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica, tenint en compte si aquest arriba a governar, i a partir d\'aquesta avaluaci\xc3\xb3 decideix el vot. Aquesta avaluaci\xc3\xb3 la fa tenint en compte l\'acci\xc3\xb3 passada del partit en el govern comparant-la amb la que hauria rebut si els partits opositors haguessin governat, \xc3\xa9s a dir, \xc3\xa9s una avaluaci\xc3\xb3 d\'expectatives basades principalment en l\'experi\xc3\xa8ncia passada. Els sup\xc3\xb2sits que fa servir la teoria de l\'elecci\xc3\xb3 racional que utilitza Downs parteixen d\'una reducci\xc3\xb3 de la realitat a un seguit de sup\xc3\xb2sits sobre el comportament dels individus, el que permet una an\xc3\xa0lisi de la realitat que no impedeixi la construcci\xc3\xb3 de models explicatius. _NEWLINE_El model de Downs tamb\xc3\xa9 t\xc3\xa9 en compte com influeix el sistema electoral en el sistema de partits i en la manera en qu\xc3\xa8 competeixen m\xc3\xbatuament, tal com ja deia Duverger. Per a Downs, en els sistemes bipartidistes, caracter\xc3\xadstics dels sistemes d\'elecci\xc3\xb3 majoritaris, els partits intenten ocupar les posicions centrals basant-se en la prefer\xc3\xa8ncia mitjana dels electors, cosa que genera un eix de competici\xc3\xb3 unidimensional en qu\xc3\xa8 tendeixen a convergir amb posicionaments similars sobre un seguit d\'assumptes tamb\xc3\xa9 compartits. En canvi, en els sistemes multipartidistes, que podr\xc3\xadem relacionar amb els sistemes electorals proporcionals, els partits tendeixen a divergir, ja que fan l\'esfor\xc3\xa7 de diferenciar-se per a ocupar un espai propi, cosa que genera un espai multidimensional en qu\xc3\xa8 trobem m\xc3\xa9s pluralitat d\'eixos tant en l\'\xc3\xa0mbit ideol\xc3\xb2gic com d\'elaboraci\xc3\xb3 de pol\xc3\xadtiques.\n_START_SECTION_\nGiovanni Sartori\n_START_PARAGRAPH_\nGiovanni Sartori desenvolupar la teoria sobre els sistemes de partits proposant una tipologia que distingia entre dos grans sistemes, el sistema bipartidista o pluralisme moderat i sistemes pluralistes polaritzats. Els "pols" representen en l\'aportaci\xc3\xb3 de Sartori els elements entorn dels quals els partits es posicionen i competeixen. Partint del sup\xc3\xb2sit que els partits s\xc3\xb3n actors socials que tenen per objectiu assolir el suport de l\'electorat, i conseq\xc3\xbcent el major nombre de vots possibles, traslladen la dimensi\xc3\xb3 ideol\xc3\xb2gica al sistema pol\xc3\xadtic introduint assumptes a l\'agenda pol\xc3\xadtica i a la seva acci\xc3\xb3 que els benefici\xc3\xaf electoralment. Sartori situa els partits en un eix esquerra-dreta des del qual es produeix la competici\xc3\xb3 electoral._NEWLINE_Aix\xc3\xad, doncs, per a dibuixar i caracteritzar el sistema de partits en la tipologia proposada per Sartori, cal tenir en compte dos conceptes b\xc3\xa0sics: la polaritzaci\xc3\xb3, referent al nombre de pols ideol\xc3\xb2gics (dos o m\xc3\xbaltiples), i la fragmentaci\xc3\xb3, que fa refer\xc3\xa8ncia al nombre de partits pol\xc3\xadtics presents en el sistema pol\xc3\xadtic.\n_START_SECTION_\nAltres definicions des del punt de vista de la sociologia\n_START_PARAGRAPH_\nEntre els molts soci\xc3\xb2legs i polit\xc3\xb2legs que han estudiat i teoritzat sobre els partits pol\xc3\xadtics, hi ha Ostrogorsky, Robert Michels, Maurice Duverger, Max Weber i Nilda Viana. _NEWLINE_Segons Nilda Viana, els partits pol\xc3\xadtics s\xc3\xb3n organitzacions on predomina la burocr\xc3\xa0cia i la seua estructura es basa en la ideologia de la representaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica i no de la gent en l\'acc\xc3\xa9s directe a les decisions pol\xc3\xadtiques, tenen com a objectiu guanyar el poder pol\xc3\xadtic de l\'Estat, i s\xc3\xb3n expressions d\'una oligarquia pol\xc3\xadtica econ\xc3\xb2mica o tradicional. _NEWLINE_La difer\xc3\xa8ncia entre Michels i Nilda Viana \xc3\xa9s el fet que Michels, influenciat per Weber, considera que el predomini de la burocr\xc3\xa0cia en els partits pol\xc3\xadtics, especialment els partits feixistes, nazis, socialistes i comunistes, \xc3\xa9s una necessitat t\xc3\xa8cnica, mentre que en Nilda Viana, la burocratitzaci\xc3\xb3 de les parts es deriva d\'un complex proc\xc3\xa9s social i pol\xc3\xadtic que condueix a l\'expansi\xc3\xb3 d\'una nova classe social, la "burocr\xc3\xa0cia". _NEWLINE_Aix\xc3\xad Nilda Viana i Robert Michels, coincideixen a afirmar que la burocr\xc3\xa0cia de partits \xc3\xa9s una fracci\xc3\xb3 d\'aquesta nova classe social. Aquesta burocr\xc3\xa0cia, sovint va m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de la seua funci\xc3\xb3 d\'assessorar el pol\xc3\xadtic i passa a dictar normes sobre els partits pol\xc3\xadtics.\n_START_SECTION_\nRelaci\xc3\xb3 amb l\'Estat\n_START_PARAGRAPH_\nEl desenvolupament dels partits moderns coincideix amb la incorporaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica de les masses a final del segle\xc2\xa0xix. No obstant fins despr\xc3\xa9s de la Primera Guerra Mundial no es comen\xc3\xa7a a recon\xc3\xa8ixer a aquests el paper que desenvolupen. Aix\xc3\xad les nombroses noves constitucions que es donen despr\xc3\xa9s de la primera guerra mundial comencen a recon\xc3\xa8ixer el paper d\'aquests i els atorga un lloc i un estatut jur\xc3\xaddic._NEWLINE_En diversos Estats els partits, sense tenir encara un reconeixement jur\xc3\xaddic-constitucional expl\xc3\xadcit, comencen a jugar un rol de primer ordre en el funcionament del marc institucional en el que s\'organitzen els poders p\xc3\xbablics de l\'Estat de Dret: estableixen llistes de candidats, supervisen les operacions electorals, intervenen en les eleccions i, fins i tot, participen en la nominaci\xc3\xb3 dels \xc3\xb2rgans parlamentaris i jurisdiccionals. No obstant aix\xc3\xb2, no es produeix el reconeixement constitucional d\'aquests fins despr\xc3\xa9s de la Segona Guerra Mundial._NEWLINE_\xc3\x89s en el final d\'aquesta guerra quan els partits assoleixen el seu reconeixement institucional: les constitucions aprovades amb posterioritat a aquest contenen, pr\xc3\xa0cticament sense excepcions, preceptes espec\xc3\xadficament dedicats als partits pol\xc3\xadtics. Dits preceptes, amb diverses formulacions i graus d\'intensitat, v\xc3\xa9nen a recon\xc3\xa8ixer la centralitat del paper d\'aquests partits en el funcionament dels mecanismes democr\xc3\xa0tics._NEWLINE_D\'aquesta manera la Constituci\xc3\xb3 italiana de 1947, la llei Fonamental de la Rep\xc3\xbablica Federal d\'Alemanya de 1949 i la Constituci\xc3\xb3 francesa de 1958, incorporen els partits pol\xc3\xadtics com a instrument fonamentals en la intermediaci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica entre la societat i les institucions pol\xc3\xadtiques._NEWLINE_Aix\xc3\xad mateix ho fan aquells pa\xc3\xafsos que construeixen els seus r\xc3\xa8gim democr\xc3\xa0tics en els anys setanta, despr\xc3\xa9s de la caiguda de les darreres dictadures de l\'Europa occidental: Gr\xc3\xa8cia el 1975, Portugal el 1976 i Espanya el 1978, els quals inclouen els partits pol\xc3\xadtics en la seva nova estructura constitucional._NEWLINE_Finalment, els pa\xc3\xafsos de l\'Europa central i de l\'est que, a partir de la caiguda dels r\xc3\xa8gims comunistes el 1989, han incorporat tamb\xc3\xa9 el reconeixement dels partits pol\xc3\xadtics en les seves normes fonamentals, contraposant l\'exist\xc3\xa8ncia d\'una pluralitat de partits al que havia estat el monopoli d\'un \xc3\xbanic partit, en moltes ocasions tamb\xc3\xa9 reconegut en les seves anteriors constitucions de car\xc3\xa0cter totalitari i no democr\xc3\xa0tic.'