b"\n_START_ARTICLE_\nNik\xc3\xb3laos G. Politis\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa n\xc3\xa0ixer en Kalamata en 1852 i va publicar els seus primers estudis sobre folklore als tretze anys, en revistes d'Atenes. Als catorze va comen\xc3\xa7ar a col\xc2\xb7laborar en la revista Pandora, on va veure la llum el seu primer article cient\xc3\xadfic. Va estudiar Filosofia i Dret en la Universitat d'Atenes i en 1876 es va despla\xc3\xa7ar, amb una beca, a Alemanya, on va completar els seus estudis. Va ser professor de Mitologia Grega i Arqueologia i col\xc2\xb7laborador de les revistes de filologia m\xc3\xa9s importants de la seua \xc3\xa8poca, com E\xc3\xb3n, Parn\xc3\xa0s i Hestia. Va fundar en 1908 la Societat de Folklore, en 1909 la revista Laografia ('Folklore') i en 1918 l'Arxiu de Folklore, que actualment es troba en l'Acad\xc3\xa8mia d'Atenes._NEWLINE_La seua visi\xc3\xb3 del folklore neohel\xc2\xb7l\xc3\xa8nic se centra en les perviv\xc3\xa8ncies que es donen en el mateix de les creences pr\xc3\xb2pies de la Gr\xc3\xa8cia antiga, les quals donen, al seu judici, fe de la continu\xc3\xaftat \xc3\xa8tnica i cultural entre els pobladors actuals del pa\xc3\xads i els d'\xc3\xa8poques pret\xc3\xa8rites. Ell mateix defineix com fique \xc2\xabcercar (i trobar) en la Gr\xc3\xa8cia moderna l'Antiguitat\xc2\xbb (Mitologia neohel\xc2\xb7l\xc3\xa8nica , p. 3). Politis responia aix\xc3\xad a la tesi de l'investigador alemany Jacob Philipp Fallmerayer, per a qui els grecs del segle XIX tenien un fort component eslau i no podien considerar-se leg\xc3\xadtims hereus de la cultura cl\xc3\xa0ssica._NEWLINE_La seua obra fonamental sobre el tema \xc3\xa9s Mitologia neohel\xc2\xb7l\xc3\xa8nica, publicada en dos toms en 1871 i 1874, un tractat en el qual recorre exhaustivament les creences populars de la seua \xc3\xa8poca, comparant-les amb les de la Gr\xc3\xa8cia antiga i altres cultures._NEWLINE_Politis va fer tamb\xc3\xa9 un notable treball de recopilaci\xc3\xb3 de materials tradicionals. Els seus llibres Refranys (1899-1902), Tradicions (1904), i Can\xc3\xa7ons del poble grec (selecci\xc3\xb3) (1914) constitueixen el repertori cl\xc3\xa0ssic dels seus respectius camps."