b"\n_START_ARTICLE_\nGuerra de l'Estret\n_START_SECTION_\nAntecedents\n_START_PARAGRAPH_\nLa presa de Q\xc3\xbartuba, Jayyan i Ixb\xc3\xadliya permetia a la Corona de Castella disposar de tres importants bases militars per a la conquesta de l'Emirat de Gharnata, El 1275 el sold\xc3\xa0 mar\xc3\xadnida Abu-Y\xc3\xbassuf Yaqub ibn Abd-al-Haqq va enviar dos cossos expedicionaris que van creuar l'Estret tot apoderant-se de Tarifa i Algesires i derrotant els castellans a la Batalla d'\xc3\x89cija, fet que va iniciar la Guerra de l'Estret. En 1278 les tropes van arribar a les portes de Sevilla i els cristians van haver de demanar una treva, que va durar fins a 1290._NEWLINE_El 21 de setembre de 1292 Tarifa fou conquerida als benimerins despr\xc3\xa9s d'un setge pel rei San\xc3\xa7 IV, la qual cosa va significar el trencament del pacte amb Muh\xc3\xa0mmad II al-Faqih, ja que no va cedir la pla\xc3\xa7a al regne nassarita. Alonso P\xc3\xa9rez de Guzm\xc3\xa1n fou nomenat governador. El 1294 els benimerins es van presentar a la ciutat i la van assetjar per\xc3\xb2 el setge va fracassar i va restar cristiana._NEWLINE_En 1329 els granadins havien recuperat la seva alian\xc3\xa7a amb els mar\xc3\xadnides, que van refermar la seva posici\xc3\xb3 a Algesires, Ronda i M\xc3\xa0laga. A l'abril les terres de la Procuraci\xc3\xb3 General d'Enll\xc3\xa0 Xixona, esperaven un atac dels 1.000 genets concentrats a Baza i el setembre es temia que o de les cinc galeres i tres llenys que s'havien armat a Vera. A princip\xc3\xacs de 1330 el Papa Joan XXII tres anys de delmes als reis d'Arag\xc3\xb3, Castella i Portugal amb l'obligaci\xc3\xb3 de fer almenys una expedici\xc3\xb3 a l'Emirat de Gharnata en la que havien d'acudir personalment._NEWLINE_El 1330, coincidint amb l'atac del Regne de Castella, amb 500 genets del Regne de Portugal a la frontera occidental, que acab\xc3\xa0 amb la batalla de Teba, es determin\xc3\xa0 endegar una r\xc3\xa0tzia a la frontera murcianoandalusina en el context de la croada contra l'emirat de Gharnata iniciada en 1330: amb la pres\xc3\xa8ncia d'Alfons XI de Castella al front occidental, les tropes castellanes i valencianes tractaren de causar tots els danys que pogueren a les poblacions de la part oriental, sortint de Llorca._NEWLINE_Amb la treva signada en 19 febrer de 1331 s'acab\xc3\xa0 la campanya d'Alfons XI de Castella, els granadins van poder concentrar les seves forces, consistents en dos mil cinc-cents homes a cavall i dotze mil a peu, comandats per Abu-l-Nuaym Ridwan ibn Abd Allah a la frontera amb la Corona d'Arag\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nLa guerra\n_START_PARAGRAPH_\nLa dinastia mar\xc3\xadnida projectava reunificar el Magrib, i el segle XIV va veure un progressiu augment de les flotes a mesura que la guerra a l'Estret es feia m\xc3\xa9s aferrissada. Els granadins, amb refor\xc3\xa7os arribats del Marroc, des de la seva base d'Algesires, prengueren Gibraltar i Xer\xc3\xa8s. Els granadins, encap\xc3\xa7alats per Abu-l-Nuaym Ridwan, amb un ex\xc3\xa8rcit de cinc mil homes a cavall, quinze mil peons, entre ells cinc mil ballesters, i algunes m\xc3\xa0quines de guerra que llan\xc3\xa7aven boles de foc, va entrar en el Regne de Val\xc3\xa8ncia per Oriola i en 18 d'octubre de 1331 s'establ\xc3\xad el setge i l'endem\xc3\xa0 Guardamar fou abatut i pres per complet, morint vint-i-dos dels soldats defensors, i la resta, sent capturats amb la resta de la poblaci\xc3\xb3._NEWLINE_L'ex\xc3\xa8rcit d'Abu-l-Nuaym Ridwan prengu\xc3\xa9 1.500 captius, i uns altres 1.500 moros de la vall d'Elda, for\xc3\xa7ats o volunt\xc3\xa0riament, per marxar amb ells a l'Emirat de Gharnata. Alguns foren autoritzats a retornar en els anys seg\xc3\xbcents. Tement que els granadins tornessin a atacar Oriola o Alacant, el rei va ordenar al portantveus del procurador reial Jofre Gilabert de Cru\xc3\xaflles reunir tots els cavallers i infants del territori a Alacant a finals d'octubre._NEWLINE_El 1332, Ridwan va atacar de nou la frontera i l'abril va posar setge a Elx, que va aixecar despr\xc3\xa9s de talar l'horta en saber que Alfons el Benigne s'acostava amb el seu ex\xc3\xa8rcit. Despr\xc3\xa9s de la retirada, els granadins, amb refor\xc3\xa7os benimerins van assetjar i prendre Gibraltar._NEWLINE_Jofr\xc3\xa9 Gilabert de Cru\xc3\xaflles, el comanador de l'orde de Montesa Xivert Dalmau de Cru\xc3\xaflles, l'adelantat don Joan Manuel i el bisbe de M\xc3\xbarcia acordaren, tots plegats, fer una entrada en terra de moros, la qual eixiria novament de Lorca a finals d'agost de 1333. El 1334 es va signar un tractat de pau entre el Marroc, Granada i Castella, el 1335 Gerba caigu\xc3\xa9 a mans d'Abu-Yahya Abu-Bakr II i el 1336 Pere el Cerimoni\xc3\xb3s va acceptar prorrogar la pau amb Granada, per\xc3\xb2 la pau no es podia mantenir gaire temps per les ambicions contraposades._NEWLINE_Els mar\xc3\xadnides prengueren Tilimsen el 1337, i la flota d'Alfons XI de Castella estava a l'Estret de Gibraltar des de la primavera de 1338 i va sol\xc2\xb7licitar ajuda a Pere el Cerimoni\xc3\xb3s per completar la flota de l'Estret, per la que els dos regnes es comprometien a ajudar-se per fer la guerra al Marroc i Granada mentre els mar\xc3\xadnides van fer el mateix amb els h\xc3\xa0fsides._NEWLINE_Jofre Gilabert de Cru\xc3\xaflles va sortir de Barcelona l'1 de juny de 1339 amb quatre galeres, per unir-se a Val\xc3\xa8ncia amb sis galeres m\xc3\xa9s i una galiota que des d'all\xc3\xa0 van posar rumb a l'Estret, derrotant una for\xc3\xa7a naval de tretze galeres marroquines i una genovesa a la Batalla naval de Ceuta, Els mar\xc3\xadnides van creuar l'Estret de Gibraltar sota la direcci\xc3\xb3 d'Abu-l-H\xc3\xa0ssan Al\xc3\xad i intentaren recuperar Tarifa el 1340. Llavors la flota catalana va derrotar a la mar\xc3\xadnida a la batalla del riu Palmones, el rei del Marroc fug\xc3\xad vers Algesires, des d'on retorn\xc3\xa0 al seu regne, i el de l'Emirat de Gharnata pass\xc3\xa0 a Marbella i despr\xc3\xa9s a la seva capital i els catalans sota la direcci\xc3\xb3 de Jordi Gilabert de Cruilles van fer un atac a Algesires. A Tarifa els castellans amb ajut de les forces de la Corona d'Arag\xc3\xb3 (que van desbloquejar la ciutat per mar) i portugueses (el rei Alfons IV de Portugal era cunyat d'Alfons XI de Castella), van enfrontar-se a la Batalla del riu Salado (30 d'octubre) que fou una greu derrota dels magrebins.\n_START_SECTION_\nConseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies\n_START_PARAGRAPH_\nLa presa d'Algesires tanc\xc3\xa0 la Guerra de l'Estret i supos\xc3\xa0 un pas decisiu en la Guerra de Granada, al dotar al Regne de Castella del principal port de la costa nord de l'Estret de Gibraltar i la ciutat seria a partir de llavors la base principal d'actuaci\xc3\xb3 dels ex\xc3\xa8rcits cristians."