b'\n_START_ARTICLE_\nHist\xc3\xb2ria de Ben\xc3\xadn\n_START_PARAGRAPH_\nAquest article cobreix l\'hist\xc3\xb2ria del territori actual de Ben\xc3\xadn des del segle XVI.\n_START_SECTION_\nEls Reialmes africans\n_START_PARAGRAPH_\nEls tres regnes d\'Allada, de Porto Novo i de D\xc3\xa3 Hom\xc3\xa8 - dins el regne del rei D\xc3\xa3 - foren fundats pels Fons, que ocupen el sud del pa\xc3\xads (el nom de Dahomey va ser donat al conjunt del pa\xc3\xads despr\xc3\xa9s de la conquesta francesa). Segons la llegenda, la filla del rei de la ciutat de Tado (a la ribera del riu Mono (riu)) fou fecundada per un lleopard. El fill que ella va portar al m\xc3\xb3n va \xc3\xa9sser el fundador de la dinastia. Els seus descendents van fundar un reialme a Allada al segle XVI. El segle sovint, tres germans es van disputar el tro. El primer, Kopkon, es queda amb el regne d\'Allada; el segon, Do-Aklin, funda Abomey; i el tercer funda Adjatch\xc3\xa9 (que despr\xc3\xa9s esdevindr\xc3\xa0 Porto Novo. El reialme d\'Abomey fou fundat el 1625, per\xc3\xb2 esdevindr\xc3\xa0 important entre el 1645 i el 1685. El rei Houegbadja, n\xc3\xa9t de Do-Aklin volgu\xc3\xa9 anexar un regne ve\xc3\xad, el rei del qual, D\xc3\xa3, el desafi\xc3\xa0 que s\'instal\xc2\xb7l\xc3\xa9s en el seu ventre. D\xc3\xa3 fou decapitat a Abomey i en el seu ventre Houegbadja hi va instal\xc2\xb7lar el centre del seu palau reial. _NEWLINE_Al segle XVIII, Allada i Ouidah foren anexionats. Els europeus constru\xc3\xafren una s\xc3\xa8rie de fortins a la costa per a imposar a les nacions costaneres una amena\xc3\xa7a militar perqu\xc3\xa8 els prove\xc3\xafssin d\'esclaus. El rei Gh\xc3\xa9zo va consolidar el regne atacant regularment els iorubes de l\'actual Nig\xc3\xa8ria per a obtenir esclaus. El seu successor, el rei Gl\xc3\xa9l\xc3\xa9 irrit\xc3\xa0 els francesos per la seva actitud bel\xc2\xb7licosa i no conformista. Aquest, mitjan\xc3\xa7ant el tractat de 1863, autoritz\xc3\xa0 que els francesos s\'instal\xc2\xb7lesin a Cotonou. Per\xc3\xb2 la pres\xc3\xa8ncia d\'aquests va irritar el rei Gb\xc3\xaa han zit (B\xc3\xa9hanzin que considerava que els francesos amena\xc3\xa7aven la sobirania del reialme. Avui, a la ciutat d\'Abomey hi ha una est\xc3\xa0tua gegant d\'aquest rei que il\xc2\xb7lustra aquesta lluita contra l\'invasor. Gb\xc3\xaa han zin \xc3\xa9s avui en dia una figura de resist\xc3\xa8ncia que \xc3\xa9s estimat per tota l\'\xc3\x80frica Negra. El rei B\xc3\xa9nanzin va guerrejar contra els francesos, per\xc3\xb2 no va ser l\'\xc3\xbanic dels 12 reis que va lluitar contra els invasors. El Tractat d\'Ouidah, que pos\xc3\xa0 Porto-Novo i Cotonou sota la tutela francesa es va signar el 1890. Aquest mateix tractat contemplava que Fran\xc3\xa7a havia de pagar el rei de Dahomey una pensi\xc3\xb3. El rei B\xc3\xa9hanzin va ser deportat pels francesos a les Antilles i Abomey va esdevenir un protectorat franc\xc3\xa8s. Allada i Porto-Novo fan formar la col\xc3\xb2nia de Dahomey, juntament amb Abomey.\n_START_SECTION_\nLa col\xc3\xb2nia de Dahomey\n_START_PARAGRAPH_\nLa col\xc3\xb2nia de Dahomey va patir dues guerres: La Primera guerra de Dahomey i la Segona guerra de Dahomey._NEWLINE_A principis del segle XX, els tres reialmes deixaren d\'\xc3\xa9sser aut\xc3\xb2noms i foren confosos dins una sola entitat dividida en cercles gestionats per administradors i cantons gestionats pels caps africans. Durant la Primera Guerra Mundial esclataren problemes al nord del pa\xc3\xads, despr\xc3\xa9s de l\'enviament de tropes aut\xc3\xb2ctones al front europeu. Al final de la guerra, es va estructurar la col\xc2\xb7l\xc3\xb2nia; es van desenvolupar els mitjans de comunicaci\xc3\xb3, es racionalitza la producci\xc3\xb3 agr\xc3\xa0ria i augmenta l\'escolaritzaci\xc3\xb3 (tant per part d\'ensenyament religi\xc3\xb3s de les missions com de l\'ensenyament laic). Els dahomeians, integrats dins l\'\xc3\x80frica occidental francesa (AOF), van entrar dins la funci\xc3\xb3 p\xc3\xbablica i serviren tamb\xc3\xa9 a altres territoris de la federaci\xc3\xb3. El pa\xc3\xads, a partir de llavors, es consider\xc3\xa0 com el Barri llat\xc3\xad de l\'\xc3\x80frica.\n_START_SECTION_\nLa confer\xc3\xa8ncia de Brazzaville\n_START_PARAGRAPH_\nEl 8 de febrer de 1944 s\'acab\xc3\xa0 a Brazzaville una confer\xc3\xa8ncia que va reunir a divuit governadors de l\'\xc3\x80frica Occidental Francesa, de la Somalil\xc3\xa0ndia francesa (actual Djibouti, de Madagascar i de l\'Illa de la Reuni\xc3\xb3. Sota la presid\xc3\xa8ncia de Ren\xc3\xa9 Pleven, comissari de les Col\xc2\xb7l\xc3\xb2nies del Comite Franc\xc3\xa8s d\'Alliberaci\xc3\xb3 Nacional. Aquesta reuni\xc3\xb3 tenia la missi\xc3\xb3 d\'emetre recomanacions sobre la futura legislaci\xc3\xb3 colonial. La pres\xc3\xa8ncia del General Charles de Gaulle i el fet de fer la reuni\xc3\xb3 despr\xc3\xa9s de la final de la guerra mostrava l\'inter\xc3\xa8s de Fran\xc3\xa7a de continuar posseint les col\xc2\xb7l\xc3\xb2nies. En la confer\xc3\xa8ncia es va dir que s\'afavoriria a la participaci\xc3\xb3 de la poblaci\xc3\xb3 africana a la vida pol\xc3\xadtica i el desig d\'abandonar els r\xc3\xa8gims d\'excepcions com el codi de l\'indigenat.\n_START_SECTION_\nLes reformes i les eleccions de 1945-1947\n_START_PARAGRAPH_\nPer tres decrets publicats a l\'agost i al setembre de 1945, el govern provisional fixa en 63 el nombre de diputats de les Depend\xc3\xa8ncies d\'ultramar franceses sobre un total de cinc-cents vint-i-dos diputats. Es generalitz\xc3\xa0 el doble col\xc2\xb7legi: el primer el votaven els ciutadans francesos i el segon, els individus de l\'Imperi colonial franc\xc3\xa8s. L\'escrutini era uninominal en els dos. El territori de Dahomey i el de Togo formaven una sola circumscripci\xc3\xb3 que tenia dos seients al Congr\xc3\xa9s._NEWLINE_Des de la primera volta de les eleccions del 21 d\'octubre de 1945, Sourou Migan Apithy, el candidat dels Comit\xc3\xa8s electorals, aconsegu\xc3\xad la seu del segon col\xc2\xb7legi. Francis Aupiais (candidat dels mateixos comit\xc3\xa8s electorals) va guanyar la pla\xc3\xa7a del primer col\xc2\xb7legi. Per\xc3\xb2 aquest comit\xc3\xa8 electoral no tenia una orienteci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica clara. Aix\xc3\xad, Apithy es va inscriure dins del grup de la Secci\xc3\xb3 Francesa de la Internacional Obrera i Aupiais es va incriure al Mouvement R\xc3\xa9publicain Populaire. La mort d\'aquest \xc3\xbaltim, el 15 de desembre va provocar unes eleccions parcials el 10 de febrer de 1946, a les que es va presentar un \xc3\xbanic candidat, el pare Jacques Bertho, que va formar part del mateix grup que el seu antecessor. L\'11 d\'abril (Llei Houphou\xc3\xabt-Boigny) va abolir el treball obligatori i el 30 de maig es va estendre el codi penal franc\xc3\xa8s a les col\xc3\xb2nies. El mateix any es va aprovar la ciutadania francesa de la gent dels territoris colonials. _NEWLINE_El 13 d\'octubre de 1946 es va adoptar per refer\xc3\xa8ndum la Constituci\xc3\xb3 de la Quarta Rep\xc3\xbablica Francesa. Aquest refer\xc3\xa8ndum va ser limitat nom\xc3\xa9s al primer col\xc2\xb7legi._NEWLINE_A partir d\'aqu\xc3\xad s\'organitzen les estructures pol\xc3\xadtiques i apareixen les primeres oposicions. A nivell federal, l\'any 1946 \xc3\xa9s marcat pel congr\xc3\xa9s fundador del Rassemblement d\xc3\xa9mocratique africain (RDA) a Bamako. Sourou Migan Apithy, Emile Derlin Zinsou i Louis-Ignacio Pinto van formar la delegaci\xc3\xb3 de Dahomey. Apithy fou elegit vicepresident del nou partit i sign\xc3\xa0 el manifest. Pinto fou elegit president de la comissi\xc3\xb3 de pol\xc3\xadtica general, per\xc3\xb2 Zinsou refus\xc3\xa0 el lloc de secretari general perqu\xc3\xa8 la RDA es va afiliar al Partit Comunista Franc\xc3\xa8s (PCF), l\'\xc3\xbanic partit metropolit\xc3\xa0 invitat a Bamako. _NEWLINE_Apithy fou tornat a elegir diputat a la primera legislatura de la Quart Rep\xc3\xbablica Francesa, tot i que va perdre el monopoli de l\'espai pol\xc3\xadtic dahomeienc, ja que es va crear el Bloc Populaire Africain._NEWLINE_Abans de les eleccions al Consell general, els comit\xc3\xa8s electorals es van transformar en un part\xc3\xadt pol\xc3\xadtic que va prendre el nom d\'Union progressiste dahom\xc3\xa9enne (UPD). L\'UPD va obtenir la majoria dels escons al Consell General de Dahomei el 1946._NEWLINE_Una s\xc3\xa8rie d\'eleccions al llarg de l\'any 1947 va permetre la designaci\xc3\xb3 pel Consell General dels representants de Dahomei al Conseil de la R\xc3\xa9publique, al Gran Consell de l\'\xc3\x80frica Occidental Francesa i a l\'Assemblea de la Union fran\xc3\xa7aise. Al gener, Emile Poisson (BPA) i Louis-Ignacio Pingo (UPD) van ser elegits pel primer i segon col\xc2\xb7legi respectivament. Al setembre, s\'eleg\xc3\xad a Apithy (UPD), Justin Ahomadegbe (BPA), Pierre Bartoli (UPD), Hubert Maga (UPD) i de Gaston N\xc3\xaagre (UPD) al Gran Consell de l\'AOF. I al novembre, dos membres de l\'UPD, Emile Derlin Zinsou i Paul Hazoum\xc3\xa9 van ser elegits com a representants a l\'Assemblea de la Uni\xc3\xb3 Francesa.\n_START_SECTION_\n1948-1952\n_START_PARAGRAPH_\nLa vida pol\xc3\xadtica va ser marcada per les sessions del Consell General i per les eleccions. Per\xc3\xb2 el fet que els pol\xc3\xadtics m\xc3\xa9s importants visquessin lluny (Par\xc3\xads o Dakar) va provocar que la pol\xc3\xadtica entr\xc3\xa9s en un estat let\xc3\xa0rgic._NEWLINE_El primer episodi electoral d\'aquest per\xc3\xadode fou les eleccions del novembre del 1948 per al Consell General. Els elegits van ser Albert Marescaux (RPF) i Louis-Ignacio Pinto (UPD). El primer fou substitu\xc3\xaft el febrer de l\'any seg\xc3\xbcent per Emile Poisson (RPF)._NEWLINE_Al maig de 1951 la circumscripci\xc3\xb3 de Dahomey obt\xc3\xa9 un segon esc\xc3\xb3 a l\'Assemblea nacional. Per\xc3\xb2 la instauraci\xc3\xb3 d\'un escrutini per llista provoca una doble ruptura a l\'UPD. La direcci\xc3\xb3 vol devaluar a Apithy al segon lloc de la llista per\xc3\xb2 aquest ho refusa i fa una llista independent que es diu d\'Union Fran\xc3\xa7aise, a la qual es posa al capdamunt. i l\'acompanyen la majoria dels membres de la UPD del Nord. El 17 de juny de 1951, Hubert Maga (Llista del Groupement ethnique du Nord Dahomey, GEND) i Sourou Migan Apithy (Union Fran\xc3\xa7aise) s\xc3\xb3n elegits diputats a la segona legislatura de la Quarta Rep\xc3\xbablica. El primer s\'inscriu al grup dels Ind\xc3\xa9pendants d\'Outre-mer (IOM), i el segon als Ind\xc3\xa9pendants et paysans d\'action sociale (PAS). Aix\xc3\xb2 va marcar la seva separaci\xc3\xb3 de l\'IOM, grup del qual era un dels fundadors. _NEWLINE_Al setembre, Apithy funda el seu propi partit, el Parti r\xc3\xa9publicain du Dahomey (PRD), en vista de les eleccions a l\'Assemblea territorial. La gran vict\xc3\xb2ria d\'aquest partit a les eleccions del mar\xc3\xa7 de 1952 i la implantaci\xc3\xb3 del GEND posen en perill l\'exist\xc3\xa8ncia de l\'UPD, ja que cap pol\xc3\xadtic d\'aquest partit resulta elegit.\n_START_SECTION_\n1953-1957\n_START_PARAGRAPH_\nMoribund, l\'UPD rep el cop de gr\xc3\xa0cie el 10 d\'octubre de 1953, despr\xc3\xa9s de la designaci\xc3\xb3 dels representants del territori per a l\'Assemblea de la Uni\xc3\xb3 Francesa. L\'UPD es va aliar amb la BPA per a barrar el cam \xc3\xad al PRD, per\xc3\xb2 aquest s\'ali\xc3\xa0 amb el Mouvement D\xc3\xa9mocratique du Dahomey (MDD), un nou partit creat per Hubert Maga i que agafava el lloc del GEND. I guany\xc3\xa0 aquesta \xc3\xbaltima coalici\xc3\xb3. _NEWLINE_La fi de l\'UPD, el partit nacional hist\xc3\xb2ric i les dificultats del BPA, la base electoral del qual \xc3\xa9s al sud-oest del pa\xc3\xads sembla que fa apar\xc3\xa8ixer la doble dominaci\xc3\xb3 del PRD del sud i del MDD del nord. La vict\xc3\xb2ria dels l\xc3\xadders dels dos partits s\xc3\xb3n els triats a les eleccions legislatives del 2 de gener de 1956._NEWLINE_El mar\xc3\xa7 de 1957, les eleccions a l\'Assemblea territorial donen una \xc3\xa0mplia vict\xc3\xb2ria al PRD, que obt\xc3\xa9 la majoria dels escons. L\'UDD queda en segona posici\xc3\xb3, seguit del MDD per\xc3\xb2 a aquest s\'hi afegeixen independents i fan que esdevingui la segona for\xc3\xa7a pol\xc3\xadtica de Dahomey, cosa que es confirm\xc3\xa0 a les eleccions del 15 de maig._NEWLINE_El 17 d\'agost, el MDD es passa a dir Rassemblement d\xc3\xa9mocratique dahom\xc3\xa9en (RDD). Es convert\xc3\xad en l\'\xc3\xbanica for\xc3\xa7a pol\xc3\xadtica del nord del pa\xc3\xads.\n_START_SECTION_\n1958-1960\n_START_PARAGRAPH_\nEl setembre de 1958 Dahomey va votar si al refer\xc3\xa8ndum que institu\xc3\xafa la Communaut\xc3\xa9 fran\xc3\xa7aise. El 4 de desembre es va proclamar la Rep\xc3\xbablica de Dahomey i Sourou Migan Apithy va esdevenir el president del Consell de govern. Va obtenir una gran majoria amb el Parti progressiste dahom\xc3\xa9en (PPD), fundat el mar\xc3\xa7 del mateix any i que aglutinava membres del PRD, el RDD i antics membres de l\'UDD que s\'oposaven a l\'afiliciaci\xc3\xb3 del seu partit a l\'RDA. Per\xc3\xb2 el 17 de gener de 1959, la creaci\xc3\xb3 de la Federaci\xc3\xb3 de Mali a la que van participar els parlamentaris del PPD va provocar el seu trencament. Maga i Apithy es van oposar al projecte de la Federaci\xc3\xb3 i van reconstituir els seus respectius partits pol\xc3\xadtics, el RDD i el PRD. Aix\xc3\xb2 provoca eleccions a l\'Assemblea nacional dahom\xc3\xa9enne a l\'abril. Per\xc3\xb2 a les seg\xc3\xbcents eleccions, cap partit va aconseguir la majoria i es form\xc3\xa0 un govern d\'uni\xc3\xb3 nacional amb Apithy al capdamunt. La RDD, el tercer partit en disc\xc3\xb2rdia, es va convertir en l\'\xc3\xa0rbitre entre Apithy i Justin Ahomadegb\xc3\xa9, que no es podien aliar degut a renc\xc3\xbanies personals. _NEWLINE_El 21 de maig del mateix any, Apithy va dimitir i va ser reempla\xc3\xa7at per Hubert Maga. Aquest, pressionat per l\'ala esquerra del partit, va proposar la fusi\xc3\xb3 amb l\'UDD, que el seu cap va refusar i els membres del qual van deixar el govern. Maga es va mantenir amb un poder en minoria. A les eleccions al President de la Rep\xc3\xbablica de Dahomey, va entrar a l\'escena el Partit dels Nacionalistes de Dahomey (PND), que reegrup\xc3\xa0 el PPD de Zinsou i el PRD d\'Apithy, per\xc3\xb2 l\'UDD-RDA van promocionar la candidatura d\'Hubert Maga que va ser elegit primer president de Dahomey el juliol de 1960 i proclam\xc3\xa0 la independ\xc3\xa8ncia de Dahomey l\'1 d\'agost.\n_START_SECTION_\nDahomey independent (1960-1972) - Rep\xc3\xbablica de Dahomey\n_START_PARAGRAPH_\nCom molts estats africans, Dahomey va accedir a la independ\xc3\xa8ncia el 1960. Es va adoptar una nova constituci\xc3\xb3 i el cap de govern, Hubert Maga va esdevenir primer president de la nova Rep\xc3\xbablica. Per evitar els efectes nefastos d\'un tripartidisme dahomeienc, es form\xc3\xa0 un partit \xc3\xbanic (Parti dahom\xc3\xa9en de l\'Unit\xc3\xa9) per\xc3\xb2 els problemes socials i pol\xc3\xadtics van provocar el cop d\'Estat militar del coronel Soglo (28 d\'octubre de 1963). _NEWLINE_Al gener de 1964 el pa\xc3\xads torn\xc3\xa0 a la gesti\xc3\xb3 civil. Primer fou president Apithy, i despr\xc3\xa9s Justin Ahomadegbe, per\xc3\xb2 una nova crisi pol\xc3\xadtica va fer que els militars tornessin a assumir el poder. El general Soglo presid\xc3\xad un Comit\xc3\xa9 de renovaci\xc3\xb3 nacional que intent\xc3\xa0 arreglar l\'economia i les finances de l\'estat, per\xc3\xb2 el 1967 hi va haver manifestacions. El 17 de desembre va prendre el govern el comandant Maurice Kouandete, que organit\xc3\xa0 un comit\xc3\xa8 revolucionari encarregat de supervisar l\'acci\xc3\xb3 del govern provisional, de constituir una comissi\xc3\xb3 constitucional i de controlar els b\xc3\xa9ns dels antics governants. El 31 de mar\xc3\xa7 de 1968 s\'aprov\xc3\xa0 una nova Constituci\xc3\xb3 que va establir un r\xc3\xa8gim de tipus presidencialista. Emile Derlin Zinsou va esdevenir president, per\xc3\xb2 fou tret del poder per un nou cop d\'Estat que el va reempla\xc3\xa7ar per una direcci\xc3\xb3 militar el 10 de desembre de 1968. El 7 de maig de 1970 es va instaurar un Consell presidencial compost pels tres partits tradicionals, que va ser encarregat de fer una organitzaci\xc3\xb3 que havia de permetre la cohabitaci\xc3\xb3 dels tres caps dels partits tradicionals.\n_START_SECTION_\nLa Rep\xc3\xbablica Popular del Ben\xc3\xadn (1972-1990)\n_START_PARAGRAPH_\nPer\xc3\xb2 el 26 d\'octubre de 1972, el comandant Mathieu K\xc3\xa9r\xc3\xa9kou va prendre el poder i establ\xc3\xad un govern militar revolucionari. L\'estat va esdevenir la Rep\xc3\xbablica popular del Ben\xc3\xadn, s\'adher\xc3\xad al marxisme-leninisme va crear el Partit de la Revoluci\xc3\xb3 Popular del Ben\xc3\xadn (PRPB). K\xc3\xa9r\xc3\xa9kou va esdevenir coronel i es va adoptar una nova Constituci\xc3\xb3 el 9 de setembre de 1977, que rest\xc3\xa0 en vigor fins al 1990. L\'Estat dirigia tots els sectors de l\'economia, condu\xc3\xad la reforma agr\xc3\xa0ria i desenvolup\xc3\xa0 la industrialitzaci\xc3\xb3. L\'antic president, Zinsou caracteritz\xc3\xa0 el Ben\xc3\xadn de despr\xc3\xa9s d\'aquests disset anys com un "estat sense ind\xc3\xbastria per\xc3\xb2 governat en nom de la classe obrera", de "Romania sense exportacions, de Boh\xc3\xa8mia sense f\xc3\xa0briques, de Pol\xc3\xb2nia sense carb\xc3\xb3 i de Pr\xc3\xbassia sense disciplina".\n_START_SECTION_\nLa Rep\xc3\xbablica de Ben\xc3\xadn (despr\xc3\xa9s de 1991)\n_START_PARAGRAPH_\nAl febrer de 1990, una Confer\xc3\xa8ncia nacional va crear una nova Constituci\xc3\xb3 i noves institucions per a un per\xc3\xadode de transici\xc3\xb3: crearen el lloc de Primer Ministre, s\'abandon\xc3\xa0 la refer\xc3\xa8ncia ""Populaire" en la denominaci\xc3\xb3 de l\'Estat i limitaren l\'edat dels candidats a president als 70 anys per a impedir la candidatura dels antics presidents._NEWLINE__NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de l\'elecci\xc3\xb3 presidencial del mar\xc3\xa7 de 1996, Nic\xc3\xa9phore Soglo va reempla\xc3\xa7ar a Mathieu K\xc3\xa9r\xc3\xa9kou com a president de la Rep\xc3\xbablica. Aquest \xc3\xbaltim fou reelegit el mar\xc3\xa7 del 2001. _NEWLINE_Al mar\xc3\xa7 de 2006, Thomas Yayi Boni, antic director de la BOAD fou elegit president del Ben\xc3\xadn i actualment dirigeix l\'estat.'