b'\n_START_ARTICLE_\nGuerra prehist\xc3\xb2rica\n_START_PARAGRAPH_\nLes guerres prehist\xc3\xb2riques o guerres primitives s\xc3\xb3n aquelles guerres pr\xc3\xb2pies de la prehist\xc3\xb2ria o de societats primitives de qualsevol \xc3\xa8poca, fins i tot actual. Amb l\'aparici\xc3\xb3 de l\'escriptura i les grans entitats sociopol\xc3\xadtiques (estats), a partir de l\'edat de bronze i de les primeres civilitzacions (Sumer, antic Egipte, l\'\xc3\x8dndia i la Xina antigues, civilitzacions amer\xc3\xadndies) es parla ja de "guerres hist\xc3\xb2riques", no solament perqu\xc3\xa8 es poden estudiar per fonts escrites, sin\xc3\xb3 perqu\xc3\xa8 es lliuren entre ex\xc3\xa8rcits pr\xc3\xb2piament dits (guerra antiga, edat antiga) i en societats caracteritzades per l\'exist\xc3\xa8ncia d\'una elit militar dominant, absent de les societats primitives._NEWLINE_El moment en qu\xc3\xa8 es poden datar els primers enfrontaments b\xc3\xa8l\xc2\xb7lics entre societats humanes \xc3\xa9s una mat\xc3\xa8ria de debat de l\'antropologia i la historiografia. La resposta a aquesta q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 dep\xc3\xa9n de la definici\xc3\xb3 del concepte de "guerra", i de l\'enteniment de quin paper exerceix la viol\xc3\xa8ncia i el conflicte grupal en la naturalesa i la cultura humanes. Per a algunes interpretacions, la guerra apareix en dates protohist\xc3\xb2riques, a partir del 4000 ae, quan s\'hauria originat de manera independent en diferents parts del m\xc3\xb3n. Altres localitzen la "ca\xc3\xa7a de caps" i altres pr\xc3\xa0ctiques de lluita end\xc3\xa8mica en les societats agr\xc3\xa0ries que es disputen la terra aprofitable, excloent-les de les ca\xc3\xa7adores recol\xc2\xb7lectores. Per a altres, la suposici\xc3\xb3 d\'un passat pac\xc3\xadfic per a la humanitat \xc3\xa9s una idealitzaci\xc3\xb3 mitificadora (el "bon salvatge"), mentre que l\'observaci\xc3\xb3 del comportament de micos antropomorfs com els ximpanz\xc3\xa9s permet deduir que els conflictes b\xc3\xa8l\xc2\xb7lics han estat presents des de l\'origen de l\'Homo sapiens.\n_START_SECTION_\nGuerra end\xc3\xa8mica\n_START_PARAGRAPH_\nLes comunitats humanes que s\'han mantingut com a societats tribals fins a l\'\xc3\xa8poca contempor\xc3\xa0nia, de manera que han pogut ser objecte d\'estudi amb metodologia antropol\xc3\xb2gica, sovint assalten grups ve\xc3\xafns i prenen per for\xc3\xa7a territoris, dones i b\xc3\xa9ns d\'altres grups. Una caracter\xc3\xadstica comuna entre els grups m\xc3\xa9s violents \xc3\xa9s que la guerra \xc3\xa9s altament ritualitzada, amb tab\xc3\xbas i pr\xc3\xa0ctiques que limiten el nombre de v\xc3\xadctimes i la durada de l\'enfrontament. Les societats tribals implicades en guerres end\xc3\xa8miques generaci\xc3\xb3 rere generaci\xc3\xb3 (feud, enemistat, venjan\xc3\xa7a), poden preservar els seus antics conflictes fins a convertir-los en guerres modernes les causes de les quals poden atribuir-se a la pressi\xc3\xb3 demogr\xc3\xa0fica o a la disputa de recursos, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 a altres q\xc3\xbcestions de dif\xc3\xadcil comprensi\xc3\xb3._NEWLINE__NEWLINE_Els ianomami (Amaz\xc3\xb2nia) s\xc3\xb3n denominats "el poble fero\xc3\xa7" en un pol\xc3\xa8mic estudi antropol\xc3\xb2gic. Pobles de cultures molt semblants habiten les Highlands de Nova Guinea (baruya, maring, papues). Al Pac\xc3\xadfic sud, els maoris de Nova Zelanda es caracteritzen per la construcci\xc3\xb3 de centenars de fortificacions que augmenten el prestigi de cada grup en una lluita quasi cont\xc3\xadnua. En una era anterior a les armes de setge s\'havien desenvolupat fins a un gran nivell de complexitat tecnol\xc3\xb2gica. Quan els atacants tenien recursos i temps limitat per participar en les batalles, les fortificacions eren un bon m\xc3\xa8tode de seguretat per a la poblaci\xc3\xb3 i el bestiar contra invasors, tot i que els camps i habitatges probablement serien saquejats. Aquestes fortificacions mostren una considerable organitzaci\xc3\xb3 social en les societats prehist\xc3\xb2riques. \xc3\x89s un corol\xc2\xb7lari indirecte de l\'evid\xc3\xa8ncia de gran capacitat per organitzar les guerres.\n_START_SECTION_\nPaleol\xc3\xadtic i mesol\xc3\xadtic\n_START_PARAGRAPH_\nS\'ha suposat que la densitat de poblaci\xc3\xb3, en les societats d\'economia ca\xc3\xa7adora recol\xc2\xb7lectora d\'Homo ergaster, era prou baixa com per evitar qualsevol conflicte armat; potser perqu\xc3\xa8 el desenvolupament de la llan\xc3\xa7a juntament amb el de t\xc3\xa8cniques d\'emboscades de ca\xc3\xa7a, feren de qualsevol possible conflicte violent entre grups un acte molt cost\xc3\xb3s, i aix\xc3\xb2 obligava a eludir els conflictes i que cada grup es despla\xc3\xa7ara al m\xc3\xa9s lluny possible dels restants grups per pal\xc2\xb7liar la competici\xc3\xb3 pels recursos. Aquest comportament, conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia de la prevenci\xc3\xb3 de conflictes, podria haver facilitat la migraci\xc3\xb3 fora d\'\xc3\x80frica fa 1,8 milions d\'anys._NEWLINE_No hi ha evid\xc3\xa8ncia arqueol\xc3\xb2gica coneguda de lluites a gran escala fins ben entrat l\'aurinyaci\xc3\xa0. Aquest per\xc3\xadode de \xc2\xabpaleol\xc3\xadtic pac\xc3\xadfic\xc2\xbb hauria persistit fins molt despr\xc3\xa9s de l\'arribada de l\'Homo sapiens fa uns 0,2 milions d\'anys, i finalitzat nom\xc3\xa9s amb els canvis en l\'organitzaci\xc3\xb3 social posteriors al paleol\xc3\xadtic superior, que durien al sedentarisme i estimularien el saqueig per part de bandes d\'assaltants. En les pintures rupestres del paleol\xc3\xadtic superior no es representen persones atacant altres persones; l\'\xc3\xbanica mostra d\'art rupestre de grups ca\xc3\xa7adors recol\xc2\xb7lectors que ha estat interpretada com a representaci\xc3\xb3 d\'una escena violenta entre humans es localitza al nord d\'Austr\xc3\xa0lia i s\'ha datat amb una antiguitat aproximada de 10.000 anys. El jaciment de Nataruk (Turkana, actual Kenya), d\'una antiguitat de 10.000 anys, evidencia l\'exist\xc3\xa8ncia de conflictes intergrupals entre ca\xc3\xa7adors recol\xc2\xb7lectors n\xc3\xb2mades._NEWLINE_El primer registre arqueol\xc3\xb2gic que podria contenir evid\xc3\xa8ncies de guerra prehist\xc3\xb2rica \xc3\xa9s el jaciment mesol\xc3\xadtic de Djebel Sahaba ("cementeri 117"), de 14.340 i 13.140 anys d\'antiguitat, localitzat al Nil prop de la frontera Egipte-Sudan. S\'hi ha trobat un gran nombre de cossos amb signes de viol\xc3\xa8ncia, molts amb puntes de fletxa incrustades. La seua interpretaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s debatuda perqu\xc3\xa8, at\xc3\xa8s que els cossos s\'han acumulat durant moltes d\xc3\xa8cades, podria tractar-se no tant de les conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies d\'una batalla com de la successiva mort d\'intrusos. El fet que prop de la meitat dels cossos siguen de dones tamb\xc3\xa9 es pot interpretar com la conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia d\'una guerra a gran escala._NEWLINE__NEWLINE_Sobre el 12000 ae, els enfrontaments es transformaren pel desenvolupament d\'armes com l\'arc, la ma\xc3\xa7a i la fona. L\'arc sembla l\'arma m\xc3\xa9s important en el desplegament de la guerra primerenca, ja que permetia usar-se amb menys risc per a l\'atacant comparat amb el del combat cos a cos. Tot i que no hi ha pintures rupestres que representen lluites entre persones armades amb garrots, el desenvolupament de l\'arc \xc3\xa9s simultani a les primeres representacions conegudes de guerres organitzades consistents en clares il\xc2\xb7lustracions de dues o m\xc3\xa9s grups de guerrers atacant-se. Aquestes figures s\xc3\xb3n presentades en l\xc3\xadnies i columnes, i es distingeix un l\xc3\xadder al capdavant, pel vestit. En algunes pintures fins i tot es reconeixen t\xc3\xa0ctiques militars com flanqueigs i encerclaments.\n_START_SECTION_\nNeol\xc3\xadtic\n_START_PARAGRAPH_\nEl neol\xc3\xadtic fou un per\xc3\xadode del creixement de la tecnologia el comen\xc3\xa7ament de la qual es considera lligat a l\'adveniment de l\'agricultura i que acaba amb la popularitzaci\xc3\xb3 de les eines met\xc3\xa0l\xc2\xb7liques; aquestes  transformacions (la denominada "revoluci\xc3\xb3 neol\xc3\xadtica") es produ\xc3\xafren en diferents moments i en diversos llocs per tot el m\xc3\xb3n. Comparat amb les edats del bronze i del ferro, el neol\xc3\xadtic es caracteritza per petits poblats, una tecnologia l\xc3\xadtica encara no met\xc3\xa0l\xc2\xb7lica, i l\'abs\xc3\xa8ncia de jerarquia social. Els poblats no solen estar fortificats sin\xc3\xb3 constru\xc3\xafts en llocs dif\xc3\xadcils d\'atacar. Tot i que no \xc3\xa9s habitual que els esquelets i les restes funer\xc3\xa0ries associades a jaciments neol\xc3\xadtics presenten proves de morts violentes, s\xc3\xad n\'hi ha alguns casos._NEWLINE_Una de les proves m\xc3\xa9s primerenques de guerra en el neol\xc3\xadtic europeu \xc3\xa9s la fossa comuna de Thalheim, Neckar, Alemanya, on els arque\xc3\xb2legs assignen una antiguitat de 7.500 anys a una massacre d\'una tribu rival. Aproximadament 34 persones foren lligades i executades mitjan\xc3\xa7ant un cop a la templa esquerra._NEWLINE_Els estudis gen\xc3\xa8tics mostren que fa 7.000 anys que es produ\xc3\xad un "coll d\'ampolla" en la poblaci\xc3\xb3 masculina de manera que la proporci\xc3\xb3 entre homes i dones seria de 1/17; i l\'explicaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s plausible n\'\xc3\xa9s les guerres entre clans patriarcals...\n_START_SECTION_\nEdat dels metalls, guerra protohist\xc3\xb2rica i hist\xc3\xb2rica\n_START_PARAGRAPH_\nEl comen\xc3\xa7ament de l\'eneol\xc3\xadtic es caracteritza per l\'aparici\xc3\xb3 en el registre arqueol\xc3\xb2gic de dagues, destrals i altres objectes de coure. En la majoria dels casos aquestes armes eren massa cares i mal\xc2\xb7leables per ser eficients, i els investigadors els assignen, en la  major part, un rol d\'instrument cerimonial. En canvi, l\'edat del bronze es caracteritza per l\'extensi\xc3\xb3 de l\'\xc3\xbas d\'armes clarament eficients realitzades amb aquest aliatge._NEWLINE__NEWLINE_L\'estudi del jaciment d\'Hamoukar (des de les excavacions de 2005 i 2006 fins a les de 2008 i 2010) palesa la primera destrucci\xc3\xb3 b\xc3\xa8l\xc2\xb7lica d\'una ciutat del Pr\xc3\xb2xim Orient antic, cap al 3500 ae._NEWLINE_La documentaci\xc3\xb3 hist\xc3\xb2rica constata que, des de comen\xc3\xa7aments del III mil\xc2\xb7lenni ae, les conquestes militars expandiren les ciutats estat fins a convertir-les en imperis: en fou el cas de les ciutats sum\xc3\xa8ries esteses per Mesopot\xc3\xa0mia amb l\'Imperi accadi de Sargon d\'Accad (2270 ae), al qual seguiren el babil\xc3\xb2nic, l\'assiri i l\'hittita (centrat a Anat\xc3\xb2lia); un proc\xc3\xa9s semblant ocorregu\xc3\xa9 en l\'antic Egipte, on Narmer (3150 ae) unific\xc3\xa0 la vall del Nil, que continuaren controlant els seus successors, els faraons de l\'Imperi antic, domini territorial que m\xc3\xa9s endavant s\'expand\xc3\xad fins a N\xc3\xbabia i el llevant mediterrani._NEWLINE_El carro de guerra, aparegut al s. XX ae, esdevingu\xc3\xa9 una arma significativa dels enfrontaments b\xc3\xa8l\xc2\xb7lics en l\'antic Orient Pr\xc3\xb2xim des del s. XVII ae. Les invasions dels hikses i els cassites hi marcaren la transici\xc3\xb3 al bronze final. Amosis I derrot\xc3\xa0 els hikses i restabl\xc3\xad el control egipci de N\xc3\xbabia i Canaan, territoris que  defens\xc3\xa0 de nou Rams\xc3\xa9s II en la batalla de Cadeix (1274 ae), la major batalla de carros de guerra de la hist\xc3\xb2ria. Les incursions dels anomenats "pobles de la mar" i la desintegraci\xc3\xb3 d\'Egipte en el tercer per\xc3\xadode intermedi marcaren el final de l\'edat de bronze (el violent col\xc2\xb7lapse de l\'edat de bronze, entre 1206 i 1150 ae). Algun dels diferents nivells de destrucci\xc3\xb3 de la ciutat de Troia (potser Troia VII, ca. 1184 ae) poden correspondre a la m\xc3\xadtica guerra que es recull en els poemes hom\xc3\xa8rics (historicitat de la Il\xc3\xadada)._NEWLINE_A la conca de la Mediterr\xc3\xa0nia i Europa, els fets b\xc3\xa8l\xc2\xb7lics de comen\xc3\xa7aments de l\'edat del ferro (finals del II mil\xc2\xb7lenni i inici del I mil\xc2\xb7lenni ae), com la invasi\xc3\xb3 d\xc3\xb2rica, les colonitzacions grega i fen\xc3\xadcia i les seues interaccions amb etruscs i pobles preromans (com els celtes), s\xc3\xb3n protohist\xc3\xb2riques, se situen en la transici\xc3\xb3 entre cultures i per\xc3\xadodes prehist\xc3\xb2rics i hist\xc3\xb2rics, amb testimoniatges escrits (que, encara que no provinguen d\'aquests pobles, registren la seua relaci\xc3\xb3 amb les cultures hist\xc3\xb2riques de la Mediterr\xc3\xa0nia oriental)._NEWLINE_Els societats guerreres germ\xc3\xa0niques de l\'\xc3\xa8poca de les invasions (segle III al VIII de) es trobaven en situaci\xc3\xb3 de guerra end\xc3\xa8mica. Les guerres anglosaxones s\xc3\xb3n a la vora de la historicitat i el seu estudi recau en el camp de l\'arqueologia amb l\'\xc3\xbanic ajut de relats escrits fragmentaris.\n_START_SECTION_\nEsports i guerra primitiva\n_START_PARAGRAPH_\nS\'ha proposat que els jocs o esports col\xc2\xb7lectius s\xc3\xb3n una adaptaci\xc3\xb3 cultural desenvolupada pels grups ca\xc3\xa7adors recol\xc2\xb7lectors com a preparaci\xc3\xb3 per a la guerra. Aquests jocs s\'han detectat en 46 grups culturals dels 100 catalogats com a ca\xc3\xa7adors recol\xc2\xb7lectors en l\'Atles etnogr\xc3\xa0fic de Murdock. En 39 d\'aquests la semblan\xc3\xa7a dels jocs o esports \xc3\xa9s molt alta (quatre o m\xc3\xa9s dels vuit patrons identificats en l\'estudi: "c\xc3\xb3rrer, colpejar, atrapar, esquivar, agafar, potejar, parar i llan\xc3\xa7ar").'