b"\n_START_ARTICLE_\nCastell de Llagostera\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl lloc de Llagostera ja era conegut el 855 quan el rei franc\xc3\xa8s Carles el Calb confirma un \xc2\xabSancti Felicis de Locustaria\xc2\xbb entre els b\xc3\xa9ns del monestir de Santa Maria de la Grassa. El lloc va registrar tamb\xc3\xa9 els top\xc3\xb2nims de \xc2\xabLagostera\xc2\xbb (993), \xc2\xabLagust\xc3\xa0ria\xc2\xbb (1016) i \xc2\xabLocustaria\xc2\xbb (1163). El 914 tamb\xc3\xa9 es t\xc3\xa9 not\xc3\xadcia de la \xc2\xabvalle que locant Locustaria\xc2\xbb, la meitat de la qual havia estat comprada per la comtessa Garsendis a Emo, per 500 sous. En comen\xc3\xa7ar el segle XI la comtessa Ermessenda de Carcassona, v\xc3\xaddua del comte de Barcelona Ramon Borrell, f\xc3\xa9u restituci\xc3\xb3, al bisbe de Girona, de diverses possessions, entre les quals \xc2\xabSti. Felicis de Locustaria\xc2\xbb. Pel maig de 1057, els comtes de Barcelona Ramon Berenguer I i Almodis parlaven del \xc2\xabnostre fisci Locustarie\xc2\xbb i el 1131, segons el testament de Ramon Berenguer III, aquest lloc seria la resid\xc3\xa8ncia de la seva filla Berenguera, muller d'Alfons VII de Lle\xc3\xb3 i Castella si aquesta enviud\xc3\xa9s i retorn\xc3\xa9s. Aix\xc3\xad, el 1187 i el 1197, el lloc s'enregistra com a propietat reial.  Al llarg del segle XII, Llagostera continu\xc3\xa0 com a propietat del sobir\xc3\xa0; l'any 1240, Jaume I  va concedir diverses franqueses. Consta que el 1266 l'infant Pere reconegu\xc3\xa9 a la seva muller que, per ra\xc3\xb3 de l'esponsalici, li havia assignat la vila de Llagostera. _NEWLINE_Pel que fa al castell, la primera not\xc3\xadcia documentada data del 1288, quan el rei Alfons el Franc el vengu\xc3\xa9 a carta de gr\xc3\xa0cia per 32.480 sous al vescomte Dalmau VI de Rocabert\xc3\xad. Uns quants anys m\xc3\xa9s tard el tenia Guerau de Rocabert\xc3\xad, a violari (pensi\xc3\xb3 vital\xc3\xadcia)  pel rei Jaume II; segons consta en una llista que es f\xc3\xa9u el 1315 de les rendes del patrimoni reial es diu que \xc2\xables rendes del castell de Llagostera ab los esdeveniments poden valer cascu  VI millia D solidos\xc2\xbb. Mort Guerau el 1323, la Corona va tornar a recuperar les rendes tot i que un any m\xc3\xa9s tard el rei Jaume II don\xc3\xa0 Llagostera a Ot de Montcada i de Pin\xc3\xb3s, que es cas\xc3\xa0 amb la filla de Roger de Ll\xc3\xbaria i fou padr\xc3\xad de bateig de Pere el Cerimoni\xc3\xb3s.  El 1375, Pere el Cerimoni\xc3\xb3s erig\xc3\xad Llagostera en baronia, a favor de Gast\xc3\xb3 de Montcada i de Lloria, primer bar\xc3\xb3 de Llagostera. Va succeir-lo Roger de Montcada, governador de Mallorca, que mor\xc3\xad sense fills i les seves baronies de Llagostera,  Caldes i Ca\xc3\xa7\xc3\xa0 passaren a Joan Bernat de Cru\xc3\xaflles. Al segle XV, en  la guerra dels remences  entre la Generalitat  i el rei, el castell de Llagostera estigu\xc3\xa9 al b\xc3\xa0ndol de la Generalitat i la noblesa, i  lluit\xc3\xa0 contra el seu propi bar\xc3\xb3 que era del b\xc3\xa0ndol reialista. El castell fou dels Cru\xc3\xaflles fins al 1512 quan el bar\xc3\xb3 Francesc de Cru\xc3\xaflles fou assassinat. Despr\xc3\xa9s pass\xc3\xa0 als Lanuza.\n_START_SECTION_\nPrimer recinte\n_START_PARAGRAPH_\nLlagostera t\xc3\xa9 dos recintes emmurallats que es conserven parcialment. El primer, un recinte interior, pentagonal d'uns 57 per 40 metres, englobava la part m\xc3\xa9s enlairada del tur\xc3\xb3, on hi havia l\xe2\x80\x99esgl\xc3\xa9sia, el cementiri, el castell i, probablement diversos habitatges. Se'n conserva actualment el sector oest i nord-oest, compost per tres llen\xc3\xa7os de mur de 5, 16 i 14 metres i dues torres, l'anomenada torre de la Pres\xc3\xb3 i la torre situada en l'actual edifici de l'Ajuntament.  La primera, situada al nord-oest, \xc3\xa9s de planta circular, d'uns 10 metres d'al\xc3\xa7ada conservada. En origen es tractava probablement d'una bestorre.  La segona torre, tamb\xc3\xa9 d'uns 10 metres, \xc3\xa9s de planta semicircular i podria incloure's al recinte pr\xc3\xb2piament del castell. El castell-palau corresponia un edifici de planta rectangular d'uns 19 per 9 metres, a l'interior del llen\xc3\xa7 occidental de la muralla interior. En el segle XIX va ser reformat i actualment \xc3\xa9s seu de l'Ajuntament. \xc3\x89s probable l'exist\xc3\xa8ncia d'altres edificacions del castell anteriors a aquest palau. El recinte tindria altres torres. Documentalment, es coneix l'anomenada torre del Cementiri.\n_START_SECTION_\nSegon recinte\n_START_PARAGRAPH_\nEl segon recinte, discorria a una cota m\xc3\xa9s baixa i protegia les cases, els carrers, els patis i els horts que s\xe2\x80\x99estenien als peus i a l\xe2\x80\x99exterior de la primera muralla. Tindria un per\xc3\xadmetre d'uns 400 m. i es conserva una llarga tramada al costat nord i quasi \xc3\xadntegra tot el seu per\xc3\xadmetre oest i sud-oest. Dels costats est i sud-est, tenim testimoniada la muralla gr\xc3\xa0cies a la documentaci\xc3\xb3 escrita. Diversos trams conservats assoleixen pr\xc3\xa0cticament els 10 metres d'al\xc3\xa7ada, amb una factura en tots ells pr\xc3\xa0cticament homog\xc3\xa8nia. Aquesta muralla disposava tamb\xc3\xa9 de diverses torres, de les que se'n coneixen l'anomenada torre de la Central, de planta circular de 5,90 de di\xc3\xa0metre i 10 metres d'al\xc3\xa7ada, i la torre Gemma, de planta quadrada, d'uns 4 metres de costat, 6 metres d'al\xc3\xa7ada i amb tres espitlleres. Tamb\xc3\xa9 existien diversos portals, dos d'ells ben coneguts: el d'en Saura, al sud, que estava flanquejat per dues torres, una enderrocada al segle XVII i l'altra a mitjan segle XIX, i el d'en Pi o d'en Nicolau, a l'est, tamb\xc3\xa9 amb dues torres.\n_START_SECTION_\nDataci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEls dos recintes emmurallats de Llagostera foren constru\xc3\xafts en \xc3\xa8poques diferents, el primer abans que el segon.  L\xe2\x80\x99obra dels murs i de les torres, de pedres de mida diversa lligades amb morter de cal\xc3\xa7, escairades per la cara vista i disposades formant a voltes filades molt irregulars i a voltes sense formar filades clares, no permet establir datacions precises ni diferenciades. En tot cas, el tipus de muralla amb torres o bestorres rodones for\xc3\xa7a properes \xe2\x80\x93com les de la Pres\xc3\xb3 i de l\xe2\x80\x99Ajuntament, per exemple\xe2\x80\x93 i sense tal\xc3\xbas, ens aproparien a una obra medieval plena o de principis de la baixa edat mitjana, situable a grans trets entre els segles XII i XIV. _NEWLINE_L\xe2\x80\x99evoluci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s probable de la Llagostera medieval podria ser la seg\xc3\xbcent. En un primer moment, al segle IX, en qu\xc3\xa8 ja es documenta l\xe2\x80\x99exist\xc3\xa8ncia de l\xe2\x80\x99esgl\xc3\xa9sia, tindr\xc3\xadem un petit poblament al capdamunt del tur\xc3\xb3 encara sense emmurallar o amb defenses constru\xc3\xafdes de poca entitat.  M\xc3\xa9s endavant el creixement del poble i la consolidaci\xc3\xb3 de la feudalitzaci\xc3\xb3, vers el segle XII, afavoririen la construcci\xc3\xb3 d\xe2\x80\x99un primer recinte emmurallat. A la baixa edat mitjana el creixement de la poblaci\xc3\xb3 fora del primer recinte afavoriria la creaci\xc3\xb3 d\xe2\x80\x99un segon recinte, m\xc3\xa9s extens, que deixaria el primer fora de servei i que, parcialment, comen\xc3\xa7aria ja \xe2\x80\x93 com hauria passat amb el tram nord\xe2\x80\x93 a enderrocar-se. El castell sembla que no es construiria fins aquest moment, potser lligat amb el pas del domini reial al domini senyorial dels Montcada, tot i que no podem rebutjar la idea de l\xe2\x80\x99exist\xc3\xa8ncia pr\xc3\xa8via d\xe2\x80\x99un edifici noble que hauria pogut fer algunes de les funcions administratives i residencials pr\xc3\xb2pies dels castells."