b'\n_START_ARTICLE_\nMas Salion\xc3\xa7\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nL\'estructura principal de l\'edificaci\xc3\xb3 actual \xc3\xa9s la torre de defensa, de planta quadrada i tres pisos, amb merlets i m\xc3\xa8nsules, que podria datar del segle XVI. Immediatament adossada a la torre, hi ha l\'habitatge molt m\xc3\xa9s tardana, concretament del segle XIX, de planta rectangular que consta de planta baixa i pis superior. Paral\xc2\xb7lelament s\'han constru\xc3\xaft nous cossos i depend\xc3\xa8ncies en la part posterior, adaptant-se aix\xc3\xad a la morfologia f\xc3\xadsica i a les caracter\xc3\xadstiques intr\xc3\xadnseques del territori. Despr\xc3\xa9s que la masia va estar molts anys en des\xc3\xbas i abandonada, des de fa poc l\'han adquirit uns anglesos els quals, en l\'actualitat, estan duent a terme les obres de rehabilitaci\xc3\xb3 i condicionament, a nivell integral, en tot l\'edifici. Unes obres que es perllongaran \xc3\xa0mpliament, ja que ara mateix tan sols s\'ha concretat l\'obra exterior, mentre que tots els interiors resten totalment per redefinir.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEn una carta prec\xc3\xa0ria del 13 de gener de 1420 l\'abat de Ripoll, fra Dalmau de Cartell\xc3\xa0 i Despou, atorgava a Joan Pere de Salions (o Salion\xc3\xa7) "la casa-torre, vi\xc3\xb1a, huerto, bosque, molino y otras pertenencias suyas, cuyas cosas, todas contiguas estaban dentro el termino del castillo de Tossa; dici\xc3\xa9ndose all\xc3\xad que afrantabanm todas juntas, por Este con el torrente llamado de Vallprehona, a Sur con el mar". D\'aquesta manera Tossa limit\xc3\xa0 amb Sant Feliu de Gu\xc3\xadxols fins a una data interm\xc3\xa8dia entre 1163 i 1355. Despr\xc3\xa9s limit\xc3\xa0 amb Salion\xc3\xa7._NEWLINE_A la donaci\xc3\xb3 de l\'alou de Tossa feta el 20 de desembre de 966 pels marmessors del comte Mir\xc3\xb3 ja s\'esmenta l\'esgl\xc3\xa9sia de Sant Lions. Aquesta esgl\xc3\xa9sia, la ubicaci\xc3\xb3 exacta de la qual es desconeix va cedir el seu nom a una cala, un puig, un mas i a la fam\xc3\xadlia que l\'habitava. El mas hauria superat la crisi de la baixa edat mitjana car es conserva una carta prec\xc3\xa0ria de renovaci\xc3\xb3 d\'establiment emfit\xc3\xa8utic a favor de Joan-pere de Salions signada el 1420 pel notari. A. Ferran, de Ripoll que descriu el mas com una casa-torre amb vinya, hort, bosc, un mol\xc3\xad i altres pertinences que en conjunt afrontava a l\'est amb el torrent de Vallprahona, al sud amb el mar i amb els honors de Joan Bosch, a l\'oest amb els masos Sans i Salvador de la Creu i al nord amb el Puig de Sang Grau. Tamb\xc3\xa9 apareix esmentat en la llista de focs remences (Guerau de Senlions), en el fogatge de 1497 (Sant Lions) i en el de 151 (Grau Sant Lions del mas). En el mateix fogatge s\'esmenta a "Moss Dalmau prevere beneficiat en la iglesia de Valldareu que te la casa que es diu Salio e vuy habita en la vila de Tossa per haver fet manament lo Sor. B Bisbe que no stigue en dita vall"._NEWLINE_El capbreu de 1639 el descriu com un mas "cum domibus & turri amb quintana, vinyes, bosc, terres i un mol\xc3\xad fariner derru\xc3\xaft". Afrontava amb Vallpresonar (l\xc3\xadmit del terme de Tossa), amb el mar i amb honors dels masos Sans i Salvador de la Creu fins a arribar al puig de Sant Grau. Segons aquest mateix capbreu el mas havia pertangut a Jaume Salions, hereu d\'Antoni Salions, ia la seva esposa Marianna fins al 30 d\'agost de 1617. aquell any Caterina i Jaume Salions veneren el domini directe del seu mas a l\'Abat Sentjust -qui feu \xc3\xbas del dret de fadiga- per 500 lliures i aquest el va establir a la Universitat de Tossa perqu\xc3\xa8 serv\xc3\xads per a dotar un benifet que en aquell mateix moment es fundava a la capella de Sant Grau d\'Ardenya. A partir d\'aquell moment la hist\xc3\xb2ria del mas Salions anir\xc3\xa0 lligada a la del Santuari de Sant Grau._NEWLINE_El 17 d\'agost del 1621, La Universitat de Tossa f\xc3\xa9u donaci\xc3\xb3 del mas al prevere Jaume Vidal i als pescadors Salvi Prats i Grau Prats com a operaris de la capella de Sant Grau. A partir de llavors sempre fou na propietat vinculada al capella de Sant Grau i per aquesta ra\xc3\xb3 a principis del XIX hi hagueren intents de desamortitzar-la per part de l\'estat.'