b"\n_START_ARTICLE_\nIsabel Vicente Garc\xc3\xada\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nTenia tres anys quan la seva fam\xc3\xadlia va emigrar a la recerca de feina a Barcelona. Era la gran de quatre germans i amb catorze anys va comen\xc3\xa7ar a treballar d'obrera t\xc3\xa8xtil a la f\xc3\xa0brica de Salvador Casacuberta, m\xc3\xa9s coneguda com La Sedeta, al barri de Gr\xc3\xa0cia. _NEWLINE_El 1936, amb l'esclat de la guerra civil, va ingressar a les Joventuts Socialistes Unificades de Catalunya (JSUC) i al Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC). Durant tota la guerra va continuar amb la seva feina a La Sedeta i alhora particip\xc3\xa0 activament en la rereguarda i en el suport al front. Va participar en la gestaci\xc3\xb3 de l\xe2\x80\x99Alian\xc3\xa7a Nacional de la Dona Jove. \xc3\x89s una de les barcelonines que el 26 de gener de 1939 van aixecar una barricada a la Pla\xc3\xa7a de la Bonanova per impedir que entressin a la ciutat les tropes de Franco. El 1938 s'havia casat amb l'obrer sindicalista Jaume Carbonell._NEWLINE_En caure Catalunya va emigrar a Fran\xc3\xa7a i va ser reclosa en els camps de refugiats de la Bretanya, primer a Le Pouliguen i despr\xc3\xa9s a Moisdon-la-Rivi\xc3\xa8re, on va coincidir amb les seves companyes de les JSUC Maria Salvo i Soledad Real, entre d'altres. En un d'aquests camps va donar a llum la seva filla N\xc3\xbaria, sense assist\xc3\xa8ncia m\xc3\xa8dica i ajudada per les seves companyes, el 12 de setembre de 1939. Al mes seg\xc3\xbcent totes elles van ser traslladades per for\xc3\xa7a \xe2\x80\x93deportades\xe2\x80\x93 a Espanya, per la frontera d'Hendaia, en aplicaci\xc3\xb3 del Decret Daladier sobre la Seguretat de l'Estat. _NEWLINE_Un cop a Barcelona, i acabada la guerra, va anar a demanar feina a la f\xc3\xa0brica en qu\xc3\xa8 havia treballat des dels 14 anys. No la van acceptar i es dedica a la confecci\xc3\xb3 de pantalons. Col\xc2\xb7labor\xc3\xa0 en el primer proc\xc3\xa9s de reorganitzaci\xc3\xb3 del PSUC i connect\xc3\xa0 amb militants clandestins per ajudar els presos. Al febrer de 1940 la detingueren en una batuda massiva de quadres i militants, juntament amb cinquanta companys, dels quals dotze eren dones. Jutjada i condemnada a dotze anys de pres\xc3\xb3 al mar\xc3\xa7 de 1941 romandr\xc3\xa0 a la pres\xc3\xb3 de Les Corts fins el 1947._NEWLINE_Quan en sort\xc3\xad es reincorpor\xc3\xa0 a la lluita clandestina i fou detinguda diverses vegades m\xc3\xa9s -una de les quals el 1951, quan ja l'havien readm\xc3\xa8s a La Sedeta- per les seves activitats en la vaga general. Torn\xc3\xa0 altre cop a les Corts, on pass\xc3\xa0 sis mesos empresonada. El 1958 va ingressar una altra vegada a la pres\xc3\xb3 -un pavell\xc3\xb3 per a dones habilitat a la pres\xc3\xb3 Model. _NEWLINE_El 1968 va participar en la fundaci\xc3\xb3 de Solidaritat, comit\xc3\xa8 d'ajuda als presos, i durant la d\xc3\xa8cada seg\xc3\xbcent de l'Associaci\xc3\xb3 Catalana d'Expresos Pol\xc3\xadtics. En les eleccions generals del 15 de juny de 1977 va ser candidata del PSUC per la circumscripci\xc3\xb3 de Barcelona. Despr\xc3\xa9s de la ruptura del partit va passar a militar en el Partit dels Comunistes de Catalunya (PCC). _NEWLINE_Poc abans de morir, el 21 de mar\xc3\xa7 de l\xe2\x80\x99any 2000, s'havia incorporat a l\xe2\x80\x99Associaci\xc3\xb3 Les Dones del 36.\n_START_SECTION_\nMem\xc3\xb2ria i reconeixement\n_START_PARAGRAPH_\nL'abril de 2018 la Plataforma pel Futur Monument a la Pres\xc3\xb3 de Dones de les Corts li feu homenatge. En el transcurs d'un acte organitzat per l\xe2\x80\x99EUROM \xe2\x80\x93Observatori Europeu de Mem\xc3\xb2ries\xe2\x80\x93 de la Universitat de Barcelona en col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb la conselleria Dona i Mem\xc3\xb2ria del Districte de Gr\xc3\xa0cia i la Comissi\xc3\xb3 G\xc3\xa8nere i Mem\xc3\xb2ria, i en el marc de les activitats de la Primavera Republicana de l\xe2\x80\x99Ajuntament de Barcelona, se li don\xc3\xa0 el seu nom a un passatge que dona acc\xc3\xa9s a l'escola Univers, al carrer de Bail\xc3\xa8n."