b"\n_START_ARTICLE_\nGuglielmo Koerner\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEs doctor\xc3\xa0 en qu\xc3\xadmica a l'Institut polit\xc3\xa8cnic de Gie\xc3\x9fen el 1860, on hi romangu\xc3\xa9 durant tres anys fins que el 1864 an\xc3\xa0 a Gant per seguir a August Kekul\xc3\xa9. Treball\xc3\xa0 a B\xc3\xa8lgica durant dos anys fins que Kekul\xc3\xa9 pass\xc3\xa0 a la universitat de Bonn. En el 1867 an\xc3\xa0 treballar a Palerm, It\xc3\xa0lia, com ajudant de Stanislao Cannizzaro. En el 1870 fou nomenat catedr\xc3\xa0tic de qu\xc3\xadmica org\xc3\xa0nica de la Scuola Superiore di Agricoltura de Mil\xc3\xa0, c\xc3\xa0tedra que mantingu\xc3\xa9 fins al 1922. L'any 1900 reb\xc3\xa9 la Medalla Davy.\n_START_SECTION_\nObra\n_START_PARAGRAPH_\nL'obra cient\xc3\xadfica de Koerner est\xc3\xa0 relacionada amb la teoria de Kekul\xc3\xa9 sobre l'estructura dels compostos arom\xc3\xa0tics. Estudi\xc3\xa0 nombrosos derivats del benz\xc3\xa8. Tamb\xc3\xa9 s'interess\xc3\xa0 per productes naturals presents en el piante (resveratrol, \xc3\xa0cid asp\xc3\xa0rtic, \xc3\xa0cid fum\xc3\xa0ric, \xc3\xa0cid van\xc3\xadl\xc2\xb7lic, orcina, leucina, etc.). Amb Angelo Menozzi en el 1887 sintetitz\xc3\xa0 l'asparagina."