b'\n_START_ARTICLE_\nLa llama (Usandizaga)\n_START_SECTION_\nContext\n_START_PARAGRAPH_\nEl llibret de l\'\xc3\xb2pera \xc3\xa9s obra de Maria de la O Lej\xc3\xa1rraga, esposa de l\'escriptor Gregorio Mart\xc3\xadnez Sierra, que era qui signava els treballs de tots dos. Maria fou tamb\xc3\xa9 l\'autora del llibret d\'una altra sarsuela d\'Usandizaga, Las golondrinas, una obra que fou arranjada com a \xc3\xb2pera pel germ\xc3\xa0 del compositor, tamb\xc3\xa9 m\xc3\xbasic, Ramon Usandizaga. Aquest germ\xc3\xa0 fou tamb\xc3\xa9 l\'encarregat d\'acabar La llama, despr\xc3\xa9s que a la mort de Jos\xc3\xa9 Maria, ocorreguda el 5 d\'octubre de 1915, l\'obra qued\xc3\xa9s inacabada. L\'anomenada "Sociedad Fomento de San Sebasti\xc3\xa1n", propiet\xc3\xa0ria del Teatre Vict\xc3\xb2ria Eug\xc3\xa8nia va decidir posar en escena l\'obra, contractant la companyia del m\xc3\xbasic barcelon\xc3\xad Artur Baratta i contactant la fam\xc3\xadlia d\'Usandizaga i al llibretista Mart\xc3\xadnez Sierra._NEWLINE_L\'argument \xc3\xa9s senzill, un drama amb un final predicible amb quatre personatges, dues dones i dos homes, que giren al voltant de l\'amor de dos d\'ells, els joves Adri\xc3\xa1n i Tamar. D\'una altra banda, les narracions de captivitats en entorns isl\xc3\xa0mics eren for\xc3\xa7a habituals a l\'\xc3\xa8poca de la composici\xc3\xb3 de l\'obra, amb una llarga tradici\xc3\xb3 en la literatura, el drama i la l\xc3\xadrica, en aquest cas amb dos exemples ben coneguts: El rapte del serrall de Mozart i L\'italiana in Algeri de Rossini. La incorporaci\xc3\xb3 d\'elements fant\xc3\xa0stics a l\'argument, com l\'Esperit de l\'Aigua, l\'Oracle i la Mort, no fan sin\xc3\xb3 afegir un color d\'exotisme molt propi d\'aquella \xc3\xa8poca._NEWLINE_L\'obra fou estrenada per la Companyia d\'\xc3\x92pera Italiana del m\xc3\xbasic barcelon\xc3\xad Artur Baratta al Teatre Vict\xc3\xb2ria Eug\xc3\xa8nia de Sant Sebasti\xc3\xa0 en la nit del 30 de gener de 1918, repetint-se la representaci\xc3\xb3 els dies 1 i 3 de febrer en sessi\xc3\xb3 de tarda. Va col\xc2\xb7laborar en l\'estrena l\'Orfe\xc3\xb3n Donostiarra. La direcci\xc3\xb3 d\'escena va ser a c\xc3\xa0rrec de Lloren\xc3\xa7 Malvet. Va constituir tot un \xc3\xa8xit, potser augmentat per tractar-se d\'una obra p\xc3\xb2stuma i d\'anunciar-se com "l\'esperat homenatge al malaguanyat i eminent compositor donostiarra Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Usandizaga". Per tal d\'evitar una possible cancel\xc2\xb7laci\xc3\xb3 o un endarreriment en l\'estrena, van estudiar els papers principals, participant en els assajos, la soprano D\'Ruzzi i el tenor Salvatori._NEWLINE_L\'obra es va presentar al Gran Teatre de Madrid el 30 de mar\xc3\xa7 de 1918. Al Gran Teatre del Liceu de Barcelona es va presentar el 3 de mar\xc3\xa7 de 1932, sota la direcci\xc3\xb3 de Josep Sabater i amb el mateix director d\'escena de l\'estrena absoluta, Lloren\xc3\xa7 Malvet. Nom\xc3\xa9s un cantant va repetir paper: Josep Jord\xc3\xa0 com a Sult\xc3\xa0. L\'any 2015 va ser interpretada parcialment en versi\xc3\xb3 concert amb motiu de la celebraci\xc3\xb3 del centenari de la mort del compositor, el 24 de mar\xc3\xa7 de 2015, a l\'Auditori i Palau de Congressos Baluarte de Pamplona.\n_START_SECTION_\nPr\xc3\xb2leg de l\'acte 1\n_START_PARAGRAPH_\nPoblat \xc3\xa0rab. Un grup d\'homes, dones i nens envolten una dona, la Narradora, que els explica un conte que veu al fum d\'unes brases (aquesta narraci\xc3\xb3 \xc3\xa9s l\'argument de l\'\xc3\xb2pera). Explica que Adri\xc3\xa1n, el fill d\'un rei, es troba en guerra amb els turcs. El jove aprofita les ombres de la nit per anar a visitar la seva n\xc3\xb2via, Tamar, que viu a la muntanya i all\xc3\xa0 l\'espera. Ell, per anunciar la seva arribada, va encenent torxes al cam\xc3\xad de la muntanya. Tot just quan arriba, els turcs enemics apareixen en el cam\xc3\xad de la muntanya. En arribar a aquest punt de la narraci\xc3\xb3, la Narradora s\'inquieta, s\'agita, no veu m\xc3\xa9s. L\'auditori impacient, li demana que continu\xc3\xaf la seva hist\xc3\xb2ria. La Narradora afegeix aleshores m\xc3\xa9s encens al foc, de manera que el fum produ\xc3\xaft tot ho omple i tot desapareix dins el fum. Quan escampa el fum tots han desaparegut. Comencen els actes de l\'\xc3\xb2pera.\n_START_SECTION_\nQuadre \xc3\xbanic de l\'acte 1\n_START_PARAGRAPH_\nTamar espera l\'arribada d\'Adri\xc3\xa1n. Lisa, una noia amiga de Tamar, entra en escena amb una de les torxes del jove, qui entra amb molta preocupaci\xc3\xb3 perqu\xc3\xa8 creui que els turcs el persegueixen. De sobte, els turcs entren i el capturen. Tamar el vol defensar i es tamb\xc3\xa9 capturada pels turcs, que marxen amb ella de l\'escena.\n_START_SECTION_\nPr\xc3\xb2leg de l\'acte 2\n_START_PARAGRAPH_\nUna estreta gruta que forma l\'antre de l\'Oracle. Entre les roques que formen la gruta, brolla un filet d\'aigua d\'una deu. L\'Oracle \xc3\xa9s un anci\xc3\xa0 amb un aspecte que recorda als antics druides, vestit amb una llarga t\xc3\xbanica i portant una corona formada per branques de vesc. La meditaci\xc3\xb3 de l\'Oracle s\'interromp amb la cristal\xc2\xb7lina veu de l\'aigua. L\'Esperit de l\'Aigua explica al mag un secret, que ser\xc3\xa0 l\'assumpte del segon acte de l\'\xc3\xb2pera. L\'Oracle escolta la veu de l\'aigua, pren un vas, s\'acosta a la font, omple el vas, i vessant l\'aigua sobre una gran pedra que li serveix d\'ara, conjura l\'Esperit de l\'Aigua. La cova aleshores s\'enfosqueix i l\'Esperit de l\'Aigua explica el que ha passat (el jove Adri\xc3\xa1n \xc3\xa9s presoner i la seva estimada Tamar \xc3\xa9s ara una esclava) i el que ha de passar: el Sult\xc3\xa0, enemic d\'Adri\xc3\xa1n, s\'ha d\'enamorar de Tamar i aquest amor el far\xc3\xa0 patir. Desapareix l\'Esp\xc3\xa8rit de l\'Aigua, l\'Oracle vessa el vas sobre la roca i l\'escena s\'enfosqueix totalment, donant pas al seg\xc3\xbcent quadre.\n_START_SECTION_\nQuadre \xc3\xbanic de l\'acte 2\n_START_PARAGRAPH_\nUna pla\xc3\xa7a a una ciutat turca, amb un basar i un mercat d\'esclaves. Entre les esclaves en venda es troba Tamar. Lisa, que l\'ha seguit, s\'acosta a ella i intenta consolar-la. Al lluny se senten les trompetes del Sult\xc3\xa0, qui s\'acosta amb el seu seguici. Ha triomfat en la seva guerra contra Adri\xc3\xa1n i passeja el seu triomf en brillant seguici. El poble acull l\'anunci de l\'arribada del Sult\xc3\xa0 amb fren\xc3\xa8tiques aclamacions. Passa un grup de guerrers turcs, que obren la marxa; passen despr\xc3\xa9s un grup de joglars nans que canten i ballen, entre els aplaudiments de la multitud. Apareixen llavors els presoners, entre ells l\'Adri\xc3\xa1n. La gent acull els presoners amb rialles i burles, aquests responen als insults amb desesperaci\xc3\xb3 i \xc3\xa0nsia de venjan\xc3\xa7a. Tamar, en sentir la veu dels presoners amaga el rostre entre les mans i sanglota, per\xc3\xb2 Lisa l\'obliga a aixecar el cap i llavors, veient l\'Adri\xc3\xa1n, corre als seus bra\xc3\xa7os. El mercader d\'esclaves i els soldats els separen._NEWLINE_Adri\xc3\xa1n s\'allunya amb el grup de presoners i Tamar cau a terra desesperada. El seguici torna a posar-se en marxa: per fi apareix el Sult\xc3\xa0, i tots es tiren a terra en senyal de respecte. Tamar, en la seva desesperaci\xc3\xb3, s\'aixeca abans que puguin detenir-la i es llan\xc3\xa7a als peus del Sult\xc3\xa0: ha planejat enamorar-lo per a aconseguir que la porti a palau per tal de ser a prop d\'Adri\xc3\xa1n. El Sult\xc3\xa0, sorpr\xc3\xa8s, s\'atura: ella dansa i canta davant seu, tot fingint amor. El Sult\xc3\xa0, afalagat, demana que portin Tamar al palau. Marxa el seguici.\n_START_SECTION_\nPrimer quadre\n_START_PARAGRAPH_\nUna cova amb una gran reixa tancada al fons, darrere la qual es veuen els jardins de l\'harem del Sult\xc3\xa0. Adri\xc3\xa1n, encadenat i estirat a terra, dorm amb son inquiet. En el seu somni se li apareix la Mort, que li pronostica la trista fi que el dest\xc3\xad reserva al seu amor i a la seva vida. Quan la Mort desapareix, Adri\xc3\xa1n desperta i canta una desesperada roman\xc3\xa7a. S\'obre una porta del calab\xc3\xb3s i entra un nan Carceller, amb un llum, i obre els porticons de la reixa. Despr\xc3\xa9s surt, tancant la porta. Se senten al jard\xc3\xad les rialles de dones. Adri\xc3\xa1n mirar cap al jard\xc3\xad, pel qual ara passen unes quantes odalisques. Aquestes s\'acosten a la reixa d\'Adri\xc3\xa1n i rient es burlen d\'ell. Despr\xc3\xa9s s\'allunyen corrent i burlant-se, per\xc3\xb2 quan totes s\'han allunyat, torna Aisa, que anava amb elles, i li diu a Adri\xc3\xa1n que alg\xc3\xba el salvar\xc3\xa0. Quan marxa Aisa, apareixen en el fons del jard\xc3\xad Tamar i el Sult\xc3\xa0. Ell es mostra enamorat i ella lleugerament esquiva, per\xc3\xb2 fingint coqueteria d\'amor. Adri\xc3\xa1n reconeix Tamar i es desespera creient que li traeix._NEWLINE_Quan marxen el Sult\xc3\xa0 i Tamar, s\'obre a poc a poc la porta de la pres\xc3\xb3 i apareix Aisa amb una llum a la m\xc3\xa0. Ella li proposa l\'alliberament a canvi del seu amor. Adri\xc3\xa1n, desesperat, rebutja l\'amor d\'aquella dona desconeguda, per\xc3\xb2 veient en la seva llibertat una possibilitat de venjar-se de Tamar i del Sult\xc3\xa0, acaba per acceptar la fugida que ella li proposa. Quan es disposen a fugir, apareix en la porta el nan Carceler. Aisa fereix amb un punyal al Carceller, que cau, i ella i Adri\xc3\xa1n fugen, mentre cau el tel\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nSegon quadre\n_START_PARAGRAPH_\nJard\xc3\xad \xc3\xa0rab en una terrassa sobre el mar, el mateix que es veia a trav\xc3\xa9s de la reixa de la pres\xc3\xb3. Tamar, embolicada en un gran vel, es queda mirant amb tristesa al mar: ha sentit el cant dels presoners i sap la seva sort. Surt Adri\xc3\xa1n disfressat amb el vestit que Aisa li va proporcionar, reconeix Tamar i s\'acosta a ella amb ira. Ella li reconeix tamb\xc3\xa9 i s\'omple de felicitat al trobar-lo: ell l\'acusa de tra\xc3\xafci\xc3\xb3 i la insulta, per\xc3\xb2 ella li explica com tot el seu fingit amor al Sult\xc3\xa0 ha estat un artifici per acostar-s\'hi i intentar salvar-lo. Canten en intens deliri d\'amor. Apareix Aisa, i tot veient Adri\xc3\xa1n i Tamar compr\xc3\xa8n que s\'estimen, i s\'enfurisme en veure el seu amor burlat. Les dues dones es disputen l\'amor d\'Adri\xc3\xa1n. Aisa es llan\xc3\xa7a contra Adri\xc3\xa1n amb un punyal a la m\xc3\xa0 i el fereix. Ell cau mort i sobre ell es llan\xc3\xa7a Tamar, mentre Aisa riu embogida._NEWLINE_Davant els crits de Tamar, apareixen en escena guerrers, dignataris, esclaus i el Sult\xc3\xa0. Aisa li explica que ha mort Adri\xc3\xa1n perqu\xc3\xa8 era, diu, el presoner que havia escapat de la pres\xc3\xb3 i pretenia fugir amb l\'esclava Tamar. Aquesta maleeix el Sult\xc3\xa0, manifestant el seu amor per Adri\xc3\xa1n. El Sult\xc3\xa0 ordena matar Tamar, per\xc3\xb2 ella esquiva a quins la volen prendre i es llan\xc3\xa7a al mar. Aisa es llan\xc3\xa7a desesperada sobre el cos d\'Adri\xc3\xa1n. Cau el tel\xc3\xb3 final.'