b'\n_START_ARTICLE_\nJueus a Espanya\n_START_PARAGRAPH_\nEls Jueus a Espanya, tamb\xc3\xa9 coneguts com a sefardites (de l\'hebreu \xd7\xa1\xd7\xa4\xd7\xa8\xd7\x93\xd7\x99\xd7\x9d Sefarad, pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica) fou una de les m\xc3\xa9s importants comunitats de la di\xc3\xa0spora jueva._NEWLINE_Els jueus van constituir en l\'Espanya medieval una de les comunitats m\xc3\xa9s pr\xc3\xb2speres de la seva hist\xc3\xb2ria, tant sota el domini musulm\xc3\xa0 com, posteriorment, en els regnes cristians, abans que en 1492 fossin expulsats pels Reis Cat\xc3\xb2lics. En l\'actualitat nom\xc3\xa9s uns pocs milers de jueus viuen a Espanya, per\xc3\xb2 els descendents dels jueus espanyols, els sefardites, constitueixen aproximadament un cinqu\xc3\xa8 de la poblaci\xc3\xb3 jueva mundial.\n_START_SECTION_\nOr\xc3\xadgens de la pres\xc3\xa8ncia jueva a Espanya\n_START_PARAGRAPH_\nAlguns associen el pa\xc3\xads de Tarsis, esmentat en els llibres d\'Isa\xc3\xafes, Jeremiess, Ezequiel, Abdies, Primer dels Reis i Jon\xc3\xa0s, amb l\'antiga civilitzaci\xc3\xb3 de Tartessos o, almenys, amb algun lloc de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica. Si aquesta identificaci\xc3\xb3 f\xc3\xb3ra correcta, el contacte dels jueus amb la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica es remuntaria a l\'\xc3\xa8poca de Salom\xc3\xb3._NEWLINE_Sembla clar, en qualsevol cas, que el regne d\'Israel va mantenir relacions comercials amb un lloc anomenat Tarsis. Aix\xc3\xad es diu a Ezequiel 27:12: "Tarsis comerciava amb tu per l\'abund\xc3\xa0ncia de totes les teves riqueses, amb plata, ferro, estany i plom a canvi de les teves mercaderies." Tamb\xc3\xa9 es fa refer\xc3\xa8ncia a aquest comer\xc3\xa7 a Primer dels Reis 10:22, on es diu que "una vegada cada tres anys la flota de Tarsis venia i portava or, plata, ivori, micos i paons". En descriure l\'imperi comercial de Tir, d\'oest a est, Tarsis \xc3\xa9s el primer lloc que se cita (Ezequiel, 27:12-14) i \xc3\xa9s aix\xc3\xad mateix el pa\xc3\xads lluny\xc3\xa0 al que Jon\xc3\xa0s vol anar per escapar a Hashem (Jon\xc3\xa0s, 1:3), la qual cosa suggereix que el pa\xc3\xads de Tarsis es trobava en l\'extrem occidental del Mediterrani. Els fenicis, aliats dels israelites en l\'\xc3\xa8poca de Salom\xc3\xb3, van mantenir a m\xc3\xa9s una estreta relaci\xc3\xb3 comercial amb la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica (la fundaci\xc3\xb3 de Gades (Cadis) sol datar-se l\'any 1100 aC). Tot aix\xc3\xb2 deixa oberta la possibilitat que arrib\xc3\xa9s a haver-hi relaci\xc3\xb3 entre els israelites i la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica al comen\xc3\xa7ament de l\'I mil\xc2\xb7lenni aC., per\xc3\xb2 no ofereix cap prova que ho demostri. A Cadis es va trobar un segell que data dels segles VIII o VII aC, en el qual hi ha una inscripci\xc3\xb3 que segons alguns autors seria antic hebreu, per\xc3\xb2 la majoria dels investigadors consideren que es tracta de fenici._NEWLINE_Existeixen tradicions molt tardanes, segons les quals els primers jueus van arribar a Espanya despr\xc3\xa9s de la caiguda del Primer Temple, en 586 aC, per\xc3\xb2 manquen de base hist\xc3\xb2rica i estaven encaminades sobretot a demostrar que els jueus espanyols no van ser culpables de la mort de Jes\xc3\xbas.\n_START_SECTION_\n\xc3\x88poca romana\n_START_PARAGRAPH_\nLes primeres evid\xc3\xa8ncies de pres\xc3\xa8ncia jueva a la Pen\xc3\xadnsula daten de l\'\xc3\xa8poca romana. No es coneix la data exacta en qu\xc3\xa8 les primeres comunitats jueves es van instal\xc2\xb7lar a Hisp\xc3\xa0nia. A l\'Ep\xc3\xadstola als romans, Saule de Tars manifesta la seva intenci\xc3\xb3 d\'anar a Hisp\xc3\xa0nia a predicar l\'evangeli (Romans, 15:24-28), la qual cosa podria ser un indici que existien llavors all\xc3\xad comunitats jueves._NEWLINE_Algunes proves materials de la pres\xc3\xa8ncia jueva en la Pen\xc3\xadnsula s\xc3\xb3n dues inscripcions jueves triling\xc3\xbces (hebreu, llat\xc3\xad i grec) trobades a Tarragona. i a Tortosa, la dataci\xc3\xb3 del qual varia segons els autors entre els segles II aC i VI dC. Del segle III data probablement la inscripci\xc3\xb3 sepulcral trobada a Abdera (actual Adra) d\'una nena jueva, dita Salomonula. A l\'illa d\'Eivissa s\'ha trobat una \xc3\xa0mfora amb car\xc3\xa0cters hebreus que data almenys del segle I._NEWLINE_Un document incontestable que prova l\'exist\xc3\xa8ncia de comunitats jueves a Hisp\xc3\xa0nia s\xc3\xb3n els c\xc3\xa0nons del concili d\'Iliberis, celebrat pels cristians de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica a Iliberis al comen\xc3\xa7ament del segle IV. En aquests c\xc3\xa0nons es demostra no sols que ja existien comunitats jueves a Hisp\xc3\xa0nia, sin\xc3\xb3 que es tractava de comunitats pr\xc3\xb2speres i que practicaven un actiu proselitisme. La religi\xc3\xb3 judaica es presenta com una seriosa competidora del cristianisme, que no \xc3\xa9s encara la religi\xc3\xb3 oficial de l\'Imperi, i el concili es proposa combatre activament els seus avan\xc3\xa7os. Quatre dels 81 c\xc3\xa0nons es refereixen als jueus: els nombres 16, 49, 50 i 78. En el c\xc3\xa0non 16 es prohibeix als cristians contreure matrimoni amb dones jueves sota pena d\'excomuni\xc3\xb3 de cinc anys. En el 49 s\'amena\xc3\xa7a amb l\'excomuni\xc3\xb3 perp\xc3\xa8tua als cristians que facin beneir les seves terres per jueus, i el 50 prohibeix que membres de les dues religions se senten a una mateixa taula. Finalment, el c\xc3\xa0non 78 sanciona amb cinc anys d\'excomuni\xc3\xb3 al cristi\xc3\xa0 que cometi adulteri amb una dona jueva.\n_START_SECTION_\n\xc3\x88poca visigoda\n_START_PARAGRAPH_\nAl comen\xc3\xa7ament del segle VI es consolida en la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica el domini visigot. Els visigots, cristians arrians, no van mostrar inicialment cap inter\xc3\xa8s per perseguir als jueus. El primer document de la Hisp\xc3\xa0nia visigoda en qu\xc3\xa8 se\'ls esmenta \xc3\xa9s el Breviari d\'Alaric, compilat a les Gal\xc2\xb7lies per ordre de rei Alaric II i promulgat a Tolosa de Llenguadoc el 506. Aquest cos legislatiu, recopilatori de dret rom\xc3\xa0, imposava als jueus les mateixes restriccions que les lleis romanes, de l\'Imperi ja cat\xc3\xb2lic, dels segles IV i V: se\'ls prohibien els matrimonis mixts, l\'edificaci\xc3\xb3 de noves sinagogues o la possessi\xc3\xb3 d\'esclaus cristians, entre moltes altres coses, i es castigava durament al cristi\xc3\xa0 que es convert\xc3\xads al judaisme. No obstant aix\xc3\xb2, les lleis visigodes eren relativament tolerants, ja que se\'ls permetia restaurar les sinagogues ja existents i mantenir els seus propis tribunals per resoldre assumptes religiosos, i fins i tot civils. A m\xc3\xa9s, molts historiadors creuen que aquestes lleis no van ser aplicades amb rigor._NEWLINE_La situaci\xc3\xb3 va canviar quan el rei Recared es va convertir al catolicisme, desitjant l\'homogene\xc3\xaftzaci\xc3\xb3 religiosa de tota la pen\xc3\xadnsula. Durant tot el segle VII la monarquia visigoda, en estreta col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb l\'Esgl\xc3\xa9sia cat\xc3\xb2lica, va adoptar una actitud bel\xc2\xb7ligerant contra les comunitats jueves. Durant el regnat de Sisebut, les lleis antijueves es van endurir significativament, i es van produir nombroses conversions for\xc3\xa7oses, la qual cosa va motivar que gran nombre de jueus abandonessin el regne, instal\xc2\xb7lant-se al nord d\'\xc3\x80frica._NEWLINE_En els anys seg\xc3\xbcents, la situaci\xc3\xb3 es va fent cada vegada m\xc3\xa9s dif\xc3\xadcil per als jueus. Cap als conversos, nombrosos des de les persecucions de Sisebut, existia una gran desconfian\xc3\xa7a, i en 638, durant el regnat de Kh\xc3\xadntila, van haver de fer un jurament especial, denominat placitum, rebutjant p\xc3\xbablicament la seva antiga religi\xc3\xb3. La pressi\xc3\xb3 sobre els jueus que es mantenien fidels a la seva religi\xc3\xb3 va ser fent-se cada vegada m\xc3\xa9s dura. El rei \xc3\x88gica, invocant una suposada conspiraci\xc3\xb3, va dictaminar en el XVII Concili de Toledo, en 694, l\'esclavitud de jueus i conversos, i va perseguir amb ferotgia ambdues minories fins a la seva mort, en 702.\n_START_SECTION_\nEls jueus a Al-Andalus\n_START_PARAGRAPH_\nMolts autors han insistit en la idea que els musulmans van ser rebuts com a alliberadors pels jueus de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica, que fins i tot van ajudar activament, igual que els seguidors cristians de Witiza, a l\'\xc3\xa8xit de la invasi\xc3\xb3. Sens dubte, la seva situaci\xc3\xb3 va millorar notablement pel que fa a la persecuci\xc3\xb3 gaireb\xc3\xa9 cont\xc3\xadnua que havien sofert en \xc3\xa8poca visigoda, especialment despr\xc3\xa9s de la conversi\xc3\xb3 de Recared._NEWLINE_Els musulmans, seguint els ensenyaments de l\'Alcor\xc3\xa0, consideraven que els cristians i jueus, com a "gents del Llibre", no havien de ser convertits per for\xc3\xa7a a l\'Islam i eren mereixedors d\'un tracte especial, la dhimma. Els dhimmi (en \xc3\xa0rab \xd8\xb0\xd9\x85\xd9\x91\xd9\x8a, "protegits") tenien garantides la vida, la propietat dels seus b\xc3\xa9ns i la llibertat de culte, aix\xc3\xad com un alt grau d\'autonomia jur\xc3\xaddica, que els permetia, per exemple, acudir als seus propis tribunals per dirimir els assumptes de les seves comunitats. Com a contrapartida, estaven subjectes a impostos extraordinaris, havien d\'acceptar una situaci\xc3\xb3 social inferior i sotmetre\'s a discriminacions diverses, tenint negat l\'acc\xc3\xa9s a la major part dels c\xc3\xa0rrecs p\xc3\xbablics: no podien, en concret, accedir a funcions militars ni pol\xc3\xadtiques que tinguessin jurisdicci\xc3\xb3 sobre musulmans. El valor en tribunals musulmans del testimoniatge dels dhimmis era inferior, igual que la indemnitzaci\xc3\xb3 en els casos de venjances de sang. Les acusacions de blasf\xc3\xa8mia contra els dhimmis eren habituals i el c\xc3\xa0stig era la mort. Com que no podien atestar en un tribunal per defensar-se, havien de convertir-se per salvar la vida. El tab\xc3\xba matrimonial contra els dhimm\xc3\xads homes, que eren castigats amb la mort si mantenien relacions sexuals o es casaven amb una musulmana, a m\xc3\xa9s de les her\xc3\xa8ncies, les discriminacions en el vestit, en l\'\xc3\xbas d\'animals o en certs oficis, s\xc3\xb3n altres exemples d\'aquesta discriminaci\xc3\xb3 institucionalitzada en assumptes rellevants. No obstant aix\xc3\xb2, l\'aplicaci\xc3\xb3 rigorosa de la dhimma va variar en funci\xc3\xb3 de les \xc3\xa8poques i no sempre es va complir amb rigidesa, com ho il\xc2\xb7lustra que molts jueus aconseguissin rangs prominents en els Estats andalusins._NEWLINE_L\'autonomia jur\xc3\xaddica que, com s\'ha dit, van gaudir els jueus d\'Al-Andalus es va concretar en l\'organitzaci\xc3\xb3 de les seves comunitats en aljames. Les aljames eren les entitats aut\xc3\xb2nomes en les quals s\'agrupaven les comunitats jueves de les diferents localitats. Tenien els seus propis magistrats i es regien per les seves pr\xc3\xb2pies normes jur\xc3\xaddiques, basades en l\'Halac\xc3\xa0. La instituci\xc3\xb3 de l\'aljama es traslladaria despr\xc3\xa9s a l\'Espanya cristiana i romandria vigent fins al moment de l\'expulsi\xc3\xb3._NEWLINE_La situaci\xc3\xb3 dels jueus a Al-Andalus no va anar sempre igual. En general, es distingeixen dos per\xc3\xadodes ben diferenciats: abans i despr\xc3\xa9s del comen\xc3\xa7ament de les invasions almor\xc3\xa0vits (entorn de 1086)._NEWLINE_La primera etapa coincideix amb l\'emirat independent (756-912), el califat de C\xc3\xb2rdova (912-1031) i els primers regnes de taifes (1031-1086). Va ser el per\xc3\xadode d\'esplendor de la pres\xc3\xa8ncia jueva en l\'Espanya musulmana, especialment a partir de l\'\xc3\xa8poca de Abd-ar-Rahman III. Nombrosos jueus van aconseguir un alt grau de rellev\xc3\xa0ncia econ\xc3\xb2mica i social, i la cultura hebrea, molt influ\xc3\xafda per l\'\xc3\xa0rab, va tenir una veritable edat d\'or._NEWLINE_Amb els almor\xc3\xa0vits i, sobretot, amb els almohades, la situaci\xc3\xb3 va canviar radicalment. Aquestes dinasties, d\'origen afric\xc3\xa0, tenien una concepci\xc3\xb3 de l\'Islam molt m\xc3\xa9s rigorosa, per la qual cosa es van mostrar molt menys tolerants cap als jueus. A partir del segle XII, la poblaci\xc3\xb3 jueva va iniciar un \xc3\xa8xode massiu: els majors contingents es van refugiar en els regnes cristians del nord, els monarques del qual estaven en plena activitat repobladora i necessitaven el concurs dels nouvinguts.\n_START_SECTION_\nEls jueus en els regnes cristians\n_START_PARAGRAPH_\nA les corts cristianes esdevenien fets que demostren el paper dels jueus. Per exemple, el rei d\'Arag\xc3\xb3, Jaume II, escrivia a la seva filla: "Filla, rebem la vostra carta... per ra\xc3\xb3 del fill que has parit... Mes, filla, non fagades, com auedes acostumat, de criar-lo a consell de jueus..."_NEWLINE_D\'altra banda, una inscripci\xc3\xb3 hebrea en la sinagoga del Tr\xc3\xa0nsit, de Toledo, resa aix\xc3\xad:_NEWLINE_"El rei de Castella ha engrandit i exaltat Samuel Lev\xc3\xad; i ha elevat el seu tron per sobre de tots els pr\xc3\xadnceps que estan amb ell... Sense comptar amb ell, ning\xc3\xba aixeca m\xc3\xa0 ni peu."_NEWLINE_I m\xc3\xa9s encara, el rei Ferran III el Sant, despr\xc3\xa9s de la presa de Sevilla, s\'afirmava com a rei de tres religions, cosa que cap altre rei europeu podia afirmar._NEWLINE_En el pl\xc3\xa0nol cultural, el paper del jueu dins de les corts castellanes va ser el de transmissor dels coneixements \xc3\xa0rabs. Gr\xc3\xa0cies a ell, en corts com la d\'Alfons X de Castella, juntament amb col\xc2\xb7laboradors \xc3\xa0rabs, es va poder dur a terme l\'enorme obra de recopilaci\xc3\xb3, traducci\xc3\xb3 i divulgaci\xc3\xb3 de tot el saber hum\xc3\xa0 de l\'\xc3\xa8poca._NEWLINE_Un altre dels camps en el qual la pres\xc3\xa8ncia jueva va ser indispensable va ser el de la Medicina. En efecte, seria inusitat trobar l\'esment d\'un metge de la casa real que no fos jueu. Aix\xc3\xb2 no va impedir, no obstant aix\xc3\xb2, que es redactessin decrets prohibint als cristians valer-se de metges jueus, l\'incompliment dels quals, comen\xc3\xa7ant pel rei mateix, era notori._NEWLINE_Els jueus eren a m\xc3\xa9s els encarregats de recaptar tributs i el tresor estatal. La seva posici\xc3\xb3 prop del rei i dels nobles, aix\xc3\xad com dels prelats, era clau, la qual cosa explicaria el buit posterior quan va oc\xc3\xb3rrer l\'expulsi\xc3\xb3. Aquesta posici\xc3\xb3 va ser la m\xc3\xa9s delicada i dif\xc3\xadcil de mantenir, perqu\xc3\xa8 si b\xc3\xa9 el jueu era indispensable per a la classe alta, era vist, en canvi, com a explotador per la classe baixa i s\'atreia el seu odi, la qual cosa podia ser aprofitada f\xc3\xa0cilment pel clergat per deslligar persecucions antisemites. Els reis van defensar la import\xc3\xa0ncia del jueu dins de l\'economia estatal, i fins i tot el mateix Ferran el Cat\xc3\xb2lic (per les venes del qual corria sang jueva), els recolzava en 1481, dient que lleis que prohibissin alguna cosa als jueus era com prohibir-li-ho a ell._NEWLINE_Avan\xc3\xa7at el segle XV, la persecuci\xc3\xb3 contra els jueus va comen\xc3\xa7ar a adquirir trets de ferocitat, i els reis es trobaven impotents per detenir-la, doncs es jugaven la seva popularitat. A m\xc3\xa9s, la noblesa havia emparentat, per motius econ\xc3\xb2mics principalment, amb els jueus i la seva posici\xc3\xb3 s\'havia afeblit. En el segle XVI apareixen dos llibres, el Llibre verd d\'Arag\xc3\xb3 i El tiz\xc3\xb3n de la nobleza de Espa\xc3\xb1a, on es demostra que, pr\xc3\xa0cticament, tota la noblesa espanyola tenia algunes o moltes gotes de sang jueva.\n_START_SECTION_\nEls jueus a l\'Espanya contempor\xc3\xa0nia (segles XIX, XX i XXI)\n_START_PARAGRAPH_\nMalgrat no haver comptat amb una comunitat jueva durant segles, l\'antisemitisme va estar latent en la cultura d\'Espanya. La imatge estereotipada del jueu es va mantenir present en gran manera producte de la pol\xc3\xadtica judeof\xc3\xb2bica de l\'Esgl\xc3\xa9sia. Institucions com la Inquisici\xc3\xb3 i els estatuts de neteja de sang no van desapar\xc3\xa8ixer oficialment fins a dates molt tardanes. La Inquisici\xc3\xb3 va ser abolida en 1813 per les Corts de Cadis, per\xc3\xb2 restaurada posteriorment per Ferran VII, i no va desapar\xc3\xa8ixer per complet fins al 15 de juliol de 1834, durant la reg\xc3\xa8ncia de Maria Cristina. Els estatuts de neteja de sang no van desapar\xc3\xa8ixer per complet fins a la llei de 15 de maig de 1865, a pesar que ja la Constituci\xc3\xb3 de 1837 afirmava que tots els espanyols podien ser nomenats per ocupar c\xc3\xa0rrecs p\xc3\xbablics. Per fi, en 1869, l\'article 21 de la nova Constituci\xc3\xb3 reconeixia la llibertat de culte._NEWLINE_Durant els anys 20, el govern espanyol va iniciar una pol\xc3\xadtica d\'acostament a la comunitat sefardita, la qual va ser continuada, amb alts i baixos, pels successius governs fins a la caiguda de la Segona Rep\xc3\xbablica Espanyola. Durant la dictadura de Primo de Rivera, un decret de 20 de desembre de 1924 va oferir als membres d\'aquesta comunitat la possibilitat d\'adquirir la nacionalitat espanyola, encara que nom\xc3\xa9s uns pocs jueus, sobretot de Sal\xc3\xb2nica, van poder acollir-se a aquesta oferta. Anys m\xc3\xa9s tard, durant la Segona Guerra mundial, aquest decret va ser usat per l\'ambaixador espanyol franquista a Hongria, \xc3\x81ngel Sanz-Briz, qui va actuar independentment del govern franquista per al rescat de centenars de jueus, emparant-se a l\'origen espanyol, tot i que la majoria d\'ells no ho eren._NEWLINE_El retorn de la democr\xc3\xa0cia, per\xc3\xb2, no va garantir la desaparici\xc3\xb3 de la judeof\xc3\xb2bia en la cultura espanyola. Si b\xc3\xa9 el nombre de membres de la comunitat jueva a Espanya \xc3\xa9s molt redu\xc3\xaft tant en quantitat com en percentatge relatiu a la poblaci\xc3\xb3 total, l\'antisemitisme segueix viu en amplis sectors de la societat, fomentat moltes vegades des dels diferents mitjans de comunicaci\xc3\xb3. La crisi econ\xc3\xb2mica que viu Espanya des de 2009 va agreujar encara m\xc3\xa9s aquesta situaci\xc3\xb3; resultats de diferents enquestes demostren que un ter\xc3\xa7 dels espanyols sent rebuig cap als jueus.'