b'\n_START_ARTICLE_\nSanta Maria de Gualta\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEsgl\xc3\xa9sia d\'una nau, capelles laterals i cap\xc3\xa7alera carrada, orientada vers el nord. Els diferents espais s\xc3\xb3n coberts amb voltes de llunetes, amb cornises motllurades. L\'interior presenta un remolinat modern._NEWLINE_Al frontis hi ha la portalada d\'arc rebaixat ornada amb pilastres, ressalts i motllures. Sobre la llinda hi ha una forn\xc3\xadcula, ara orfe d\'imatge; al centre del mur un roset\xc3\xb3. Al sud-est de l\'edifici es dre\xc3\xa7a el campanar de torre, quadrangular i amb arcs escarsers. La construcci\xc3\xb3 \xc3\xa9s a base de grans rebles desbastats travats amb morter i lligat amb carreus angulars.\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nL\'esgl\xc3\xa9sia de "Sancte Marie de Aqualta" \xc3\xa9s citada en el testament d\'Ermengol Bernat a favor de la Can\xc3\xb2nica de la Seu de Girona a la qual pertany\xc3\xa9 de l\'any 1046. L\'any 1058 la comtessa Ermessenda de Barcelona restitu\xc3\xad al bisbe Berenguer Guifr\xc3\xa9 de Girona aquesta esgl\xc3\xa9sia de "Acualta". \xc3\x89s citada a les "Rationes Decimarum" dels anus 1279 i 1280 i als nomencl\xc3\xa0tors diocesans del segle XIV i posteriors com a parroquial.'