b'\n_START_ARTICLE_\nConflicte nord-irland\xc3\xa8s\n_START_SECTION_\nLa colonitzaci\xc3\xb3 anglesa\n_START_PARAGRAPH_\nAbans de la colonitzaci\xc3\xb3 brit\xc3\xa0nica, Irlanda no havia conegut mai una invasi\xc3\xb3, llevat d\'una petita incursi\xc3\xb3 dels v\xc3\xadkings, que foren r\xc3\xa0pidament assimilats, durant els segles VIII i IX El 1155, una butlla d\'Adri\xc3\xa0 IV d\xc3\xb3na Irlanda a Enric II d\'Anglaterra per tal de restablir les relacions preexistents entre l\'Esgl\xc3\xa9sia irlandesa i Roma. No obstant aix\xc3\xb2, el rei d\'Anglaterra no interv\xc3\xa9 en l\'illa fins al 1167 per sostenir Dermot Macmurrough. El 1175 \xc3\xa9s reconeguda oficialment l\'autoritat anglesa sobre Irlanda._NEWLINE_L\'assentament angl\xc3\xa8s se circumscriu en principi a la Palissada. L\'assimilaci\xc3\xb3 d\'aquests colons anglesos als costums irlandesos \xc3\xa9s percebuda com a degradant per la Corona, que fa votar, el 1366, els \xc2\xabEstatuts de Kilkenny\xc2\xbb, que estableix una segregaci\xc3\xb3 entre colons i ind\xc3\xadgenes. La verdadera colonitzaci\xc3\xb3 comen\xc3\xa7a amb la dinastia dels Tudors. Des de 1556 es confisquen terres per tal de crear col\xc3\xb2nies de poblaci\xc3\xb3, les \xc2\xabPlantacions\xc2\xbb, mentre que s\'assenta el poder brit\xc3\xa0nic sobre l\'illa._NEWLINE_En la segona meitat del s. XVIII, esclaten diverses revoltes, en part contra la constituci\xc3\xb3 de l\'esgl\xc3\xa9sia anglicana en religi\xc3\xb3 oficial el 1560. Hi donen suport els \xc2\xabVells anglesos\xc2\xbb i els \xc2\xabVells Escocesos\xc2\xbb, descendents de colons del s.XII i XIII, fidels al catolicisme. Malgrat el suport de Roma, les diferents rebel\xc2\xb7lions encallen. Les terres dels seus caps s\xc3\xb3n confiscades, llan\xc3\xa7ant aix\xc3\xad la Pol\xc3\xadtica de plantaci\xc3\xb3. Aquests nous colons (els \xc2\xabNous Anglesos\xc2\xbb, anglicans, i els \xc2\xabNous Escocesos\xc2\xbb, presbiterians s\'instal\xc2\xb7len en particular a la prov\xc3\xadncia del Nord-est, l\'Ulster. La conquesta cromwelliana d\'Irlanda i despr\xc3\xa9s la vict\xc3\xb2ria del pretendent protestant al tron d\'Anglaterra Guillem I d\'Orange-Nassau sobre el seu competidor cat\xc3\xb2lic Jaume II confirmen aquesta implantaci\xc3\xb3 brit\xc3\xa0nica._NEWLINE_Entre 1695 i 1727 es promulguen diverses legislacions, anomenades \xc2\xabLleis penals d\'Irlanda\xc2\xbb: un conjunt de discriminacions econ\xc3\xb2miques, socials i pol\xc3\xadtiques enfront dels cat\xc3\xb2lics. Una persecuci\xc3\xb3 religiosa, certament moderada, afecta cat\xc3\xb2lics i English Dissenter. El clergat cat\xc3\xb2lic organitza tanmateix un culte clandest\xc3\xad.\n_START_SECTION_\n1966-1969\xc2\xa0: Moviment dels drets civils, viol\xc3\xa8ncia lleialista i al\xc3\xa7ament dels guetos cat\xc3\xb2lics\n_START_PARAGRAPH_\nLa commemoraci\xc3\xb3 de la Insurrecci\xc3\xb3 de Pasqua el 1966 i l\'acostament entre els governs de les dues Irlandes, empenyen els legitimistes cap a l\'acci\xc3\xb3 paramilitar. El 1966, una desena d\'ells formen un grup armat anticat\xc3\xb2lic, l\'Ulster Volunteer Force (UVF), en un bar de Belfast. El 27 de maig, l\'organitzaci\xc3\xb3 signa all\xc3\xb2 que \xc3\xa9s de vegades considerat com el primer acte de viol\xc3\xa8ncia del conflicte, abatent un civil cat\xc3\xb2lic L\'UVF multiplica les agressions sect\xc3\xa0ries, de vegades mortals. Alguns dels seus atemptats amb bomba, no reivindicats, a finals dels anys 60 s\xc3\xb3n en aquell temps atribu\xc3\xafts a l\'IRA, tanmateix moribund._NEWLINE_Per defensar la poblaci\xc3\xb3 cat\xc3\xb2lica, v\xc3\xadctima de discriminacions econ\xc3\xb2miques, socials i pol\xc3\xadtiques, s\'organitza entre 1966 i 1968 un moviment dels drets c\xc3\xadvils, inspirat en la lluita dels negres als Estats Units, dut a terme per la Northern Ireland Civil Rights Association (NICRA). Les seves reivindicacions es basen essencialment en la reforma del codi electoral. Les manifestacions pac\xc3\xadfiques que organitzen s\xc3\xb3n plenes d\'enganxades amb els legitimistes i de c\xc3\xa0rregues de la Royal Ulster Constabulary (Ruc). El moviment pren un tomb obertament socialista amb l\'aparici\xc3\xb3 de grups com People\'s Democracy. El 5 d\'octubre de 1968,, a Derry, la repressi\xc3\xb3 d\'una marxa prohibida fa 77 ferits. El Primer Ministre d\'Irlanda del Nord Terence O\'neill \xc3\xa9s importunat entre les seves opinions liberals i el seu electorat lleialista que veu en el moviment dels drets civils una obra del \xc2\xabcomunisme i de l\'IRA\xc2\xbb. La nit del 4 de gener de 1969, despr\xc3\xa9s de l\'atac d\'una manifestaci\xc3\xb3 per legitimistes, el barri del Bogside, un gueto cat\xc3\xb2lic, \xc3\xa9s enva\xc3\xaft per la RUC. La poblaci\xc3\xb3 es revolta i erigeix barricades al voltant del seu barri, fundant Free Derry._NEWLINE_James Chichester-Clark, escollit l\'1 de maig de 1969 com a Primer Ministre d\'Irlanda del Nord, promet reformar el codi electoral.Les actuacions de la Royal Ulster Constabulary augmenten, tanmateix, en viol\xc3\xa8ncia. El 12 d\'agost, els Apprentices Boys of Derry, moviment juvenil de l\'Orde d\'Orange, desfilen prop de Bogside, desafiant la poblaci\xc3\xb3 del gueto, que r\xc3\xa0pidament \xc3\xa9s assetjat pel RUC. El barri es revolta de nou, posant en marxa la Batalla de Bogside, i replicant amb pedres i c\xc3\xb2ctels molotov a les porres, canons d\'aigua, vehicles blindats armats de metralladores Browning 30 i gasos lacrim\xc3\xb2gens, usats per primer cop a Gran Bretanya. Un cop feta una barricada, la poblaci\xc3\xb3 organitza la seva autodefensa mentre esclaten aixecaments en altres ciutats del pa\xc3\xads, atacades per forces combinades del Royal Ulster Constabulary, Ulster Special Constabulary i lleialistes. L\'ex\xc3\xa8rcit brit\xc3\xa0nic arriba el 14 d\'agost i prova d\'interposar-se entre les faccions enfrontades. Dos dies m\xc3\xa9s tard, surt a la llum el balan\xc3\xa7 dels disturbis: nou morts, tots ells civils, majorit\xc3\xa0riament republicans, 500 cases incendiades i 1820 fam\xc3\xadlies que han fugit de casa seva._NEWLINE_Cridada pels cat\xc3\xb2lics del Nord, Irlanda vacil\xc2\xb7la a intervenir, malgrat les manifestacions de suport a Dubl\xc3\xadn, i nom\xc3\xa9s proveir\xc3\xa0 d\'ajuda humanit\xc3\xa0ria, sense passar la frontera. Diversos membres del govern de Jack Lynch, amb el suport d\'\xc3\x89amonn de Valera, intenten secretament fer arribar armes als avalotadors, la qual cosa posa en marxa una crisi pol\xc3\xadtica. Patrick Hillery, llavors ministre d\'afers exteriors, porta a l\'ONU una den\xc3\xbancia contra la Gran Bretanya, per\xc3\xb2 el suport inesperat del Bloc de l\'Est l\'empeny a retirar-la_NEWLINE_Durant aquesta crisi, l\'IRA no juga m\xc3\xa9s que un paper extremadament menor. Havent enterrat les seves armes el 1962, no pot defensar els guetos El desembre de 1969, en el moment d\'una Convenci\xc3\xb3 general de l\'IRA, la direcci\xc3\xb3 del moviment presenta una l\xc3\xadnia exclusivament pol\xc3\xadtica, abandonant l\'abstencionisme que caracteritza el moviment, en vista d\'una uni\xc3\xb3 amb l\'extrema esquerra. Immediatament despr\xc3\xa9s un vot de ratificaci\xc3\xb3, els partidaris d\'un rearmament i d\'una l\xc3\xadnia principalment militarista s\'escindeixen per formar l\'IRA Provisional (IRA). Els partidaris d\'un tomb m\xc3\xa9s pol\xc3\xadtic es rebategen com IRA Oficial (OIRA)\n_START_SECTION_\n1970-1971\xc2\xa0: comen\xc3\xa7ament de la campanya militar de l\'IRA i internament\n_START_PARAGRAPH_\nL\'IRA Provisional no aplega, despr\xc3\xa9s de l\'escissi\xc3\xb3, m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de 500 membres, per\xc3\xb2 el nombre augmenta r\xc3\xa0pidament, atenyent 2.000 en 1970. Les seves primeres accions es concentren en l\'autodefensa dels guetos cat\xc3\xb2lics. El 27 de juny de 1970, interv\xc3\xa9 per primera vegada en el moment de la Batalla de Saint-Matthew, cridat en efecte per la poblaci\xc3\xb3 per defensar l\'esgl\xc3\xa9sia de Saint-Matthew, situada al barri de Short Strand a Belfast, donat que un al\xc3\xa7ament lleialista la volia incendiar. Un membre de l\'IRA Provisional, el primer del conflicte, i dos protestants, moren. El 3 de juliol, a Lower Falls, un barri de Belfast, els dos IRA combaten per primera vegada l\'ex\xc3\xa8rcit brit\xc3\xa0nic, venint en ajuda d\'aixecaments que havien comen\xc3\xa7at despr\xc3\xa9s de perquisicions._NEWLINE_Al comen\xc3\xa7ament de l\'any 1971, l\'ex\xc3\xa8rcit brit\xc3\xa0nic parlamenta amb els dos IRA perqu\xc3\xa8 mantinguin l\'ordre a les zones republicanes. Com a verdaderes policies, ambd\xc3\xb3s IRA controlen els diferents guetos fins al mes de febre, quan l\'ex\xc3\xa8rcit, temer\xc3\xb3s d\'aquesta autoorganitzaci\xc3\xb3, recomen\xc3\xa7a les seves operacions de patrullatge. El 6 de febrer, l\'IRA Provisional abat un soldat brit\xc3\xa0nic, el primer mort en servei a Irlanda des de 1921. L\'acci\xc3\xb3 de l\'IRA Provisional es transforma, durant l\'any 1971, en una aut\xc3\xa8ntica guerrilla, a la vegada urbana i rural. Mentre que l\'IRA Oficial s\'adre\xc3\xa7a exclusivament a objectius militars i pol\xc3\xadtics, l\'IRA Provisional tracta d\'augmentar el cost de l\'ocupaci\xc3\xb3, tot atacant objectius econ\xc3\xb2mics. El 15 de maig de 1971 \xc3\xa9s fundada l\'Ulster Defence Association, uni\xc3\xb3, legal, de diferents grups d\'autodefensa protestants, que esdev\xc3\xa9 llavors el m\xc3\xa9s important grup paramilitar lleialista._NEWLINE_Amb el suport de Londres, els moderats (nacionalistes, republicans, membres del moviment per als drets c\xc3\xadvics) funden l\'agost de 1971 el Social Democratic and Labour Party. El 20 de mar\xc3\xa7 de 1971, Brian Faulkner, personatge proper als unionistes radicals, esdev\xc3\xa9 Primer Ministre d\'Irlanda del Nord. Aplicant l\'Special Powers Act de 1922, l\'ex\xc3\xa8rcit brit\xc3\xa0nic arresta m\xc3\xa9s de 300 homes, sospitosos de donar suport als republicans, el 9 d\'agost de 1971, en el que s\'anomenar\xc3\xa0 en el seu moment, Operaci\xc3\xb3 Demetrius. L\'operaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s un frac\xc3\xa0s, per\xc3\xb2 signa el comen\xc3\xa7ament de l\'internament sense proc\xc3\xa9s a Irlanda del Nord. En el moment dels interrogatoris com a les presons de Crumlin Road, de Magilligan i del Maze i al vaixell-pres\xc3\xb3 Maidstone, els presoners s\xc3\xb3n v\xc3\xadctimes de tortures i de maltractaments. De resultes dels atemptats del Saor \xc3\x89ire, el govern de Jack Lynch intenta introduir-lo al Sud. Entre el 9 d\'agost de 1971 i el 5 de desembre de 1975, 1.981 persones s\xc3\xb3n internades. D\'entre elles, 1.874 s\xc3\xb3n cat\xc3\xb2liques o republicanes._NEWLINE_Per b\xc3\xa9 que es presentava com una protecci\xc3\xb3, pel fet de mantenir converses amb els IRA i els comit\xc3\xa8s d\'autodefensa. l\'Operaci\xc3\xb3 Demetrius revolta els cat\xc3\xb2lics contra l\'ex\xc3\xa8rcit, i en endavant nom\xc3\xa9s es refiaran dels paramilitars per assegurar la seva defensa. El conjunt de partits unionistes declaren una vaga general. S\'organitzen r\xc3\xa0pidament comit\xc3\xa8s de suport als internats i a les seves fam\xc3\xadlies. . El juliol de 1971 el Social Democratic and Labour Party deixa l\'Assemblea d\'Irlanda del Nord per protestar contra l\'internament. Infiltrada pel Communist Party of Ireland i l\'IRA Oficial la Northern Ireland Civil Rights Association va perdre la seva influ\xc3\xa8ncia. Es va haver de conformar a donar suport, sense poder-s\'hi posar al capdavant, a la campanya de desobedi\xc3\xa8ncia civil llan\xc3\xa7ada pel Northern Resistance Movement, un grup creat pel Sinn F\xc3\xa9in Provisional i People\'s Democracy.\n_START_SECTION_\n1973-1974\xc2\xa0: Ressorgiment lleialista i tractat de Sunningdale\n_START_PARAGRAPH_\nAmb la introducci\xc3\xb3 del Direct Rule, el govern brit\xc3\xa0nic intenta establir un nou sistema a Irlanda del Nord. El 8 de mar\xc3\xa7 de 1973, un refer\xc3\xa8ndum planteja la possibilitat de la uni\xc3\xb3 amb la Rep\xc3\xbablica d\'Irlanda o el manteniment dins el Regne Unit. Boicotejat pels republicans i els nacionalistes, el resultat no t\xc3\xa9 discussi\xc3\xb3\xc2\xa0: 41% d\'abstenci\xc3\xb3, 99% de vot per al manteniment de l\'autoritat brit\xc3\xa0nica. Dotze dies m\xc3\xa9s tard \xc3\xa9s presentat un llibre blanc, el Northern Ireland Constitutional Proposals, que proposa la tornada a una representaci\xc3\xb3 proporcional en el marc d\'un repartiment del poder entre moderats (nacionalistes i unionistes) aix\xc3\xad com la creaci\xc3\xb3 d\'un Consell d\'Irlanda, un organisme oficial com\xc3\xba entre Irlanda i la Gran Bretanya. Al mes de juny, se celebren les eleccions de la nova Assemblea d\'Irlanda del Nord; els unionistes, oposats al llibre blanc, en surten vencedors, amb 27 escons sobre 78, per 22 escons dels unionistes que donen suport al projecte. Els governs d\'Irlanda i del Regne Unit signen l\'Acord de Sunningdale, un acord que tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s signat pels representants del Social Democratic and Labour Party, Partit Unionista de l\'Ulster i el Partit de l\'Alian\xc3\xa7a d\'Irlanda del Nord el 9 de desembre de 1973._NEWLINE_Des de les finals de 1972, els paramilitars legitimistes reprenen les seves campanyes d\'assassinats i d\'agressions sect\xc3\xa0ries de civils. Les relacions entre brit\xc3\xa0nics i legitimistes es deterioren, car aquests \xc3\xbaltims temen que hi hagi una voluntat de retirada de part de la Gran Bretanya. El 3 de febrer de 1973, s\'internen els primers legitimistes. L\'Ulster Defence Association i la Loyalist Association of Workers, llancen, com a resposta, una crida a la vaga general que fa set morts del costat cat\xc3\xb2lic._NEWLINE_Les execucions i els atemptats amb bomba sense av\xc3\xads previ de l\'Ulster Freedom Fighters i de l\'Ulster Volunteer Force es multipliquen en 1973 i 1974. El 22 d\'abril de 1974 es funda el sindicat Ulster Workers\' Council (coordinaci\xc3\xb3 dels diferents grups paramilitars legitimistes). El 14 de maig de 1974, les propostes de l\'acord de Sunningdale s\xc3\xb3n acceptades per l\'Assemblea nord-irlandesa. Immediatament, l\'Ulster Workers\' Council posa en marxa una vaga general mentre que l\'Ulster Defence Association aixeca barricades a Belfast i fa plegar per la for\xc3\xa7a les f\xc3\xa0briques i els tallers que no s\'han aturat. Mentre que l\'IRA Provisional acaba amb tota viol\xc3\xa8ncia durant la vaga, els atemptats i els homicidis legitimistes s\'intensifiquen. Un qu\xc3\xa0druple atemptat amb cotxe bomba a Irlanda, el m\xc3\xa9s assass\xc3\xad del conflicte, \xc3\xa9s reivindicat per l\'Ulster Volunteer Force el 1993, i sospit\xc3\xb3s d\'haver estat organitzat en col\xc2\xb7lusi\xc3\xb3 amb els serveis secrets brit\xc3\xa0nics, fa 28 morts i 258 ferits. El rebuig a intervenir de l\'ex\xc3\xa8rcit empeny el govern a cedir davant els vaguistes i suspendre les institucions de repartiment dels poders sortides de l\'Acord de Sunningdale. El 28 de maig, Brian Faulkner dimiteix, la qual comporta la reintroducci\xc3\xb3 del Direct Rule_NEWLINE_L\'IRA Provisional, i el moviment republic\xc3\xa0 al Nord en general, experimenten les mesures d\'internament i les execucions sum\xc3\xa0ries de l\'ex\xc3\xa8rcit brit\xc3\xa0nic a partir de 1972. Els \xc2\xabprovisionals\xc2\xbb reforcen tanmateix el seu arsenal, important armes, entre altres llocs, de L\xc3\xadbia i dotant-se de llan\xc3\xa7acoets i de detonadors a dist\xc3\xa0ncia (minimitzant aix\xc3\xad les p\xc3\xa8rdues civils). Per prevenir els possibles riscos de la repressi\xc3\xb3, l\'organitzaci\xc3\xb3 es va dividir en c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules L\'agost de 1973, posa en marxa una campanya de bombes incendi\xc3\xa0ries a Anglaterra. La repressi\xc3\xb3 d\'atemptats mort\xc3\xadfers de l\'IRA d\xc3\xb3na lloc a diversos errors judicials\xc2\xa0: Els Quatre de Guildford i els Set de Maguire, Judith Ward i els Sis de Birmingham._NEWLINE_Es revifa un moviment popular durant el mes de juliol de 1973, en el moment d\'una vaga de fam de dos dirigents de People\'s Democracy (empresonats per aldarulls), per tal d\'obtenir l\'estatut de presoner pol\xc3\xadtic. El Political Hostages Release Committee (Comit\xc3\xa8 per a l\'alliberament dels ostatges pol\xc3\xadtics) organitza manifestacions i es produeixen aldarulls. Malgrat l\'alliberament dels dos presoners, el moviment continua prenent amplitud Al comen\xc3\xa7ament de l\'any 1973, l\'IRA Provisional, sota la influ\xc3\xa8ncia de D\xc3\xa1ith\xc3\xad \xc3\xb3 Conaill i S\xc3\xa9amus Twomey, comen\xc3\xa7a un tomb cap a l\'esquerra i el socialisme El 1974, com a prova d\'apaivagament, el Sinn F\xc3\xa9in (al mateix temps que l\'Ulster Volunteer Force) \xc3\xa9s autoritzat a Irlanda del Nord i el juny, participa per primera vegada a les eleccions municipals. Gr\xc3\xa0cies a la mediaci\xc3\xb3 del clergat protestant, el desembre de 1974 s\'organitzen converses entre el govern brit\xc3\xa0nic i l\'IRA provisional. Aquest anuncia, el 22 de desembre, una treva per al per\xc3\xadode de Nadal.\n_START_SECTION_\n1975-1979\xc2\xa0: treva i criminalitzaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa treva havia de finalitzar el 2 de gener de 1975. El govern brit\xc3\xa0nic, mitjan\xc3\xa7ant el diplom\xc3\xa0tic James Allan i l\'agent de l\'MI6 Michael Oatley, i l\'IRA Provisional comencen negociacions secretes. Prometent alliberar els internats i mantenir converses en vista d\'una retirada militar, els brit\xc3\xa0nics obtenen de l\'IRA provisional una treva il\xc2\xb7limitada, anunciada el 8 de febrer. Els Truce Incident Centers (Centres de control de la treva), controlats pel Sinn F\xc3\xa9in, han de verificar el respecte de la treva. La viol\xc3\xa8ncia es repr\xc3\xa8n a poc a poc en el transcurs de l\'estiu del 1975. Hi participen unitats aut\xc3\xb2nomes i organitzacions testaferros de l\'IRA Provisional. Els Truce Incident Centers s\xc3\xb3n tancats el 12 de novembre i la treva, que no en tenia m\xc3\xa9s que el nom, finalitza, tot i que, secretament, continuen converse entre l\'IRA Provisional i el govern brit\xc3\xa0nic._NEWLINE_El desembre de 1974, l\'Irish Republican Socialist Party s\'escindeix del Partit dels Treballadors d\'Irlanda En resposta, l\'IRA Oficial posa en marxa a comen\xc3\xa7aments de 1975 una campanya d\'assassinats, de vegades amb col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb l\'Ulster Volunteer Force,contra els membres de la nova organitzaci\xc3\xb3._NEWLINE_A la tardor 1975, esclata un conflicte entre els "provisionals" i els "oficials", que fa diversos morts. L\'Irish National Liberation Army, branca armada de l\'Irish Republican Socialist Party, s\'acosta militarment a l\'IRA Provisional._NEWLINE_En el transcurs de l\'any 1977, el Provisional Irish Republican Army es reorganitza en c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules, sota l\'impuls de Gerry Adams i Martin McGuinness. El paper del Sinn F\xc3\xa9in tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s precisat\xc2\xa0: es tracta, d\'ara endavant, de fer-ne una organitzaci\xc3\xb3 de masses, tant al nord com al sud. Es crearan diverses unitats que actuaran a l\'estranger contra els interessos brit\xc3\xa0nics. El 1979, els provisionals maten Richard Sykes, l\'ambaixador brit\xc3\xa0nic als Pa\xc3\xafsos Baixos,Llu\xc3\xads Mountbatten, l\'oncle de la reina d\'Anglaterra Elisabeth II, mentre que l\'Irish National Liberation Army abat Airey Neave, un parent de Margaret Thatcher. Els paramilitars republicans apunten d\'ara endavant personalitats de primer pla._NEWLINE_Els \xc2\xablleialistes\xc2\xbb s\xc3\xb3n contraris a la treva i esperen fer-la fracassar atacant la poblaci\xc3\xb3 cat\xc3\xb2lica per tal del que l\'IRA Provisional reprengui les armes per defensar els guetos. Es funda una nova organitzaci\xc3\xb3 que coordina els diferents grups paramilitars, l\'Ulster Loyalist Central Co-ordinating Committee. _NEWLINE_Refor\xc3\xa7ats per la seva vict\xc3\xb2ria electoral de maig de 1975, els lleialistes es preparen per a una retirada brit\xc3\xa0nica i per a una presa militar del poder d\'una Irlanda del Nord independent tant d\'Irlanda com del Regne Unit, similar a la independ\xc3\xa8ncia de la Rep\xc3\xbablica de Rhod\xc3\xa8sia en 1965. El 2 de maig de 1977, el United Unionist Action Council, que reagrupa l\'Ulster Workers\' Council i altres grups paramilitars, llan\xc3\xa7a una nova crida a la vaga general, sobre el model de la de 1974. Per\xc3\xb2 la vaga fracassa i s\'atura onze dies m\xc3\xa9s tard. La multiplicaci\xc3\xb3 dels atemptats sectaris juga en contra dels lleialistes, i el novembre de 1975, l\'Ulster Volunteer Force \xc3\xa9s de nou prohibit. En la segona meitat dels anys 1970 s\'obren processos sobre les viol\xc3\xa8ncies lleialistes. Aix\xc3\xad, onze membres de la banda dels Shankill Butchers s\xc3\xb3n condemnats a quaranta-dues penes de pres\xc3\xb3 a perpetu\xc3\xaftat._NEWLINE_Les eleccions de maig de 1975, un esb\xc3\xb3s de soluci\xc3\xb3 pol\xc3\xadtica, s\xc3\xb3n un frac\xc3\xa0s. En haver cridat al boicot (d\'on en resulta un 40% d\'abstenci\xc3\xb3), els lleialistes obtenen una \xc3\xa0mplia vict\xc3\xb2ria. No obstant aix\xc3\xb2, es percep una voluntat de sortida de la crisi, tant en la poblaci\xc3\xb3 i els governs, com en els grups paramilitars. El desembre de 1976 \xc3\xa9s votada l\'Fair Employment Act (Acta de la feina justa), una temptativa d\'acabar amb la discriminaci\xc3\xb3 en la contractaci\xc3\xb3. L\'agost de 1976, la mort de tres nens fa n\xc3\xa9ixer un moviment pacifista espontani, que aviat es transformar\xc3\xa0 en Peace People per Mairead Corrigan i Betty Williams. Els paramilitars dels dos b\xc3\xa0ndols comencen converses de pau,al final de l\'any, sense el govern brit\xc3\xa0nic, per intermediaci\xc3\xb3 dels advocats Desmond Boal per als lleialistes i Se\xc3\xa1n MacBride per als republicans, per\xc3\xb2 el projecte fracassa al comen\xc3\xa7ament de l\'any seg\xc3\xbcent. Certes personalitats internacionals, com ara el president americ\xc3\xa0 Jimmy Carter el 1977 i el papa Joan Pau II el 1979 criden a la resoluci\xc3\xb3 del conflicte. El maig de 1979, els conservadors guanyen les eleccions brit\xc3\xa0niques, portant Margaret Thatcher al poder. L\'homicidi d\'un dels seus parents, Airey Neave, per l\'Irish National Liberation Army al mes de mar\xc3\xa7 explica en part la seva intransig\xc3\xa8ncia envers els republicans i els nacionalistes irlandesos. A partir de 1975, la pol\xc3\xadtica brit\xc3\xa0nica a Irlanda del Nord s\'organitza segons dos eixos\xc2\xa0: la criminalitzaci\xc3\xb3 i la \xc2\xabulsteritzaci\xc3\xb3\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\n1991-1998: proc\xc3\xa9s de pau\n_START_PARAGRAPH_\nDes del 7 de febrer de 1991, l\'IRA Provisional adverteix el nou Primer Ministre de la persist\xc3\xa8ncia del problema nord-irland\xc3\xa8s atacant amb morter la seva pr\xc3\xb2pia resid\xc3\xa8ncia, el 10 de Downing Street. Per\xc3\xb2, nombrosos actors comencen discussions tendents a portar la pau\xc2\xa0: els serveis secrets, partits pol\xc3\xadtics, membres del clergat, etc. Durant el 1992, el Social Democratic and Labour Party intenta d\'arribar a un acord amb els unionistes. i despr\xc3\xa9s el 1993 (per intermediaci\xc3\xb3 de John Hume, Martin McGuinness i Gerry Adams) amb el Sinn F\xc3\xa9in. El m\xc3\xa9s important suport als republicans ve, tanmateix, de m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 de l\'Atl\xc3\xa0ntic, quan el candidat dem\xc3\xb2crata Bill Clinton, en plena campanya per a les eleccions presidencials de 1992, critica la pol\xc3\xadtica brit\xc3\xa0nica a Irlanda del Nord._NEWLINE_Malgrat aquests aven\xc3\xa7os, la viol\xc3\xa8ncia continua per ambdues bandes. Els lleialistes (legitimistes) reprenen les seves campanyes d\'assassinats sectaris, per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 de membres del Sinn F\xc3\xa9in i de les seves fam\xc3\xadlies. L\'IRA Provisional llan\xc3\xa7a una campanya d\'atemptats amb bomba a Anglaterra (Atemptats de Warrington, atemptats a la City, etc.) Assumeix d\'altra banda un paper de policia, atacant el tr\xc3\xa0fic de drogues, i duu a terme verdaders raids. o fins i tot abatent traficants, com ara Martin CahillEl 15 de desembre de 1993, els Primers Ministres brit\xc3\xa0nic i irland\xc3\xa8s, John Major i Albert Reynolds, en la Downing Street Declaration, afirmen el dret a l\'autodeterminaci\xc3\xb3 per als nord-irlandesos. Conscient de l\'avan\xc3\xa7 del proc\xc3\xa9s de pau, l\'IRA Provisional decideix un alto el foc el 31 d\'agost de 1994. seguit per l\'Ulster Volunteer Force i l\'Ulster Freedom Fighters el 9 de setembre._NEWLINE_El gener de 1994, Bill Clinton concedeix un visat limitat per als Estats Units a Gerry Adams. S\'aixeca la prohibici\xc3\xb3 de l\'acc\xc3\xa9s als mitjans de comunicaci\xc3\xb3 brit\xc3\xa0nics als republicans, nacionalistes i lleialistes. Mentre els diferents grups paramilitars estudien les seves possibles evolucions en l\'esfera pol\xc3\xadtica despr\xc3\xa9s de la pau, les converses s\'encallen sobre la q\xc3\xbcesti\xc3\xb3 del desarmament, que \xc3\xa9s administrada per una comissi\xc3\xb3 internacional, l\'Independent International Commission on Decommissioning, reconeguda el 1997 pels governs brit\xc3\xa0nic i irland\xc3\xa8s. Al cap d\'un any i mig de treva, el 9 de febrer de 1996, l\'IRA Provisional, decebut per la manca d\'avan\xc3\xa7 del proc\xc3\xa9s de pau, romp l\'alto el foc, reprenent la seva campanya d\'atemptats a Anglaterra, mentre que es comencen a formar dissid\xc3\xa8ncies en el camp dels paramilitars republicans. A les activitats del l\'Irish National Liberation Army s\'hi afegeixen les del Continuity Irish Republican Army, branca armada del \'Sinn F\xc3\xa9in Republic\xc3\xa0._NEWLINE_L\'1 de maig de 1997, el laborista Tony Blair reempla\xc3\xa7a John Major al lloc de Primer Ministre, i endega r\xc3\xa0pidament converses amb el Sinn F\xc3\xa9in. El 20 de juliol, l\'IRA Provisional declara una nova treva i, el 9 de setembre, el Sinn F\xc3\xa9in anuncia la seva adhesi\xc3\xb3 a la no-viol\xc3\xa8ncia. i el Irish National Liberation Army, Continuity Irish Republican Army, Loyalist Volunteer Force (un grup dissident de l\'Ulster Volunteer Force) i Real Irish Republican Army (una nova escissi\xc3\xb3 de l\'IRA Provisional), continuen per\xc3\xb2 els seus atemptats, mentre que apareixen de nous grups d\'exist\xc3\xa8ncia ef\xc3\xadmera, com ara la Catholic Reaction Force o la Direct Action Against Drugs El 10 d\'abril de 1998 \xc3\xa9s signat l\'Acord del divendres sant per Tony Blair i David Trimble, pel Partit Unionista de l\'Ulster, John Hume pel Social Democratic and Labour Party i Gerry Adams pel Sinn F\xc3\xa9in Es posa fi a totes les reivindicacions d\'Irlanda sobre Irlanda del Nord (inscrites a la constituci\xc3\xb3 irlandesa i s\'estableixen les bases del futur govern consociatiu i s\'endega un programa de desarmament i d\'alliberament dels presoners. El 22 de maig, dos refer\xc3\xa8ndums (un al Nord i un al Sud) santifiquen aquest acord\xc2\xa0: 77,1% de s\xc3\xad al nord, 94,5% al Sud. La meitat de la poblaci\xc3\xb3 protestant i un 10% dels cat\xc3\xb2lics voten en contra. El 25 de juny de 1998 tenen lloc les primeres eleccions per a la nova Assemblea d\'Irlanda del Nord. El 15 d\'agost, el Real Irish Republican Army fa esclatar un cotxe bomba a Omagh, que causa 28 morts. Aquest atemptat \xc3\xa9s condemnat pel conjunt dels signataris de l\'acord i la poblaci\xc3\xb3. Dos dies m\xc3\xa9s tard, l\'Irish National Liberation Army aprova el pla de pau i declara un alto el foc. David Trimble i John Hume reben el Premi Nobel de la Pau.\n_START_SECTION_\n1999-2010: desarmament i dissidents\n_START_PARAGRAPH_\nEl 2 de desembre de 1999, es constitueix el nou govern sorgit de l\'Acord del divendres sant David Trimble n\'esdev\xc3\xa9 Primer ministre El Direct Rule \xc3\xa9s restablert moltes vegades durant el decenni pel Secretari d\'Estat per a Irlanda del Nord, principalment a causa de la manca d\'aven\xc3\xa7os en el proc\xc3\xa9s de pau En compliments dels acords de pau, la Royal Ulster Constabulary es transforma en Police Service of Northern Ireland el 4 de novembre de 2001, malgrat l\'oposici\xc3\xb3 dels unionistes. Els partits moderats experimenten un retroc\xc3\xa9s electoral i, el 8 de maig de 2007, Ian Paisley, del Partit Democr\xc3\xa0tic Unionista, esdev\xc3\xa9 Primer Ministre d\'Irlanda del Nord i Martin McGuinness, antic cap de l\'Estat major de l\'IRA Provisional i membre del Sinn F\xc3\xa9in, Vice-Primer Ministre. En dimitir l\'any seg\xc3\xbcent, Ian Paisley \xc3\xa9s reempla\xc3\xa7at en el c\xc3\xa0rrec per Peter Robinson, membre del mateix partit _NEWLINE_Els actes de viol\xc3\xa8ncia continuen malgrat l\'Acord de Belfast, per\xc3\xb2 en un grau ben menor. Diverses organitzacions dissidents dels grups part\xc3\xadcips en el proc\xc3\xa9s de pau continuen amb els atemptats i assassinats:Red Hand Defenders, Orange Volunteers, Continuity Irish Republican Army, etc. El 12 d\'octubre de 2001, l\'alto el foc de l\'Ulster Defence Association, dels Ulster Freedom Fighters i de la Loyalist Volunteer Force \xc3\xa9s considerat com a nul per part del govern brit\xc3\xa0nic._NEWLINE_Els ajustaments de comptes i els assassinats de traficants de droga formen el gruix de la viol\xc3\xa8ncia paramilitar del decenni, malgrat l\'activitat renovada contra la Gran Bretanya de grups dissidents republicans com el Real Irish Republican Army o el Continuity Irish Republican Army, que colpegen fins i tot Londres. El 28 de juliol del 2005 l\'IRA Provisional anuncia la fi de la seva activitat armada seguit l\'11 d\'octubre del 2009 per l\'Irish National Liberation Army_NEWLINE_El desarmament dels grups paramilitars progressa al llarg dels anys 2000. Si la Loyalist Volunteer Force ja havia tornat algunes de les seves armes el desembre de 1998, cal esperar juny de 2000 perqu\xc3\xa8 es lliurin els primers estocs d\'armes de l\'IRA Provisional. L\'Independent International Commission on Decommissioning s\'assegura del total desarmament del Provisional Irish Republican Army el 26 de setembre del 2005, de l\'Official Irish Republican Army i de l\'Irish National Liberation Army en 2010. L\'Ulster Volunteer Force i els Red Hand Commandos comencen a lliurar les seves armes a partir del 18 de juny del 2009, seguits per l\'Ulster Defence Association._NEWLINE_La viol\xc3\xa8ncia interconfessional, nogensmenys, no resta pas totalment extinta. I de fet es construeixen regularment Peace Walls per limitar el risc d\'enfrontaments i esclaten, regularment, disturbis, quan tenen lloc les paredes orangistes, en particular a Portadown o fins i tot al voltant d\'escoles cat\xc3\xb2liques situades en un barri protestant\n_START_SECTION_\nForces de seguretat oficials\n_START_PARAGRAPH_\nEl conflicte s\'est\xc3\xa9n, de vegades, fora d\'Irlanda del Nord, i implica diferents forces de seguretat (ex\xc3\xa8rcit, policia, serveis d\'informaci\xc3\xb3) arreu dle m\xc3\xb3n, com ara el Federal Bureau of Investigation o la policia de Dinamarca. Tanmateix, les principals forces de l\'ordre implicades s\xc3\xb3n les d\'Irlanda del Nord i, en un grau menor, les d\'Irlanda (les Forces irlandeses de Defensa i la Garda S\xc3\xadoch\xc3\xa1na na h\xc3\x89ireann) i les de la resta de la Gran Bretanya._NEWLINE_El Royal Ulster Constabulary (RUC), creat en 1922, \xc3\xa9s la principal for\xc3\xa7a de policia nord-irlandesa. El seu reclutament, principalment protestant, li comporta nombroses cr\xc3\xadtiques, que fan que sigui reempla\xc3\xa7ada per la Police Service of Northern Ireland en 2001 Dins la seva organitzaci\xc3\xb3, hi ha diverses branques especials, com ara l\'E4A o la Special Branch. Fundada en 1920, l\'Ulster Special Constabulary (B-Specials) \xc3\xa9s una for\xc3\xa7a complement\xc3\xa0ria de policia, per\xc3\xb2 el seu reclutament essencialment protestant i la seva participaci\xc3\xb3 en els fets violents de l\'estiu de 1969, comportar\xc3\xa0 la seva transformaci\xc3\xb3 en una unitat militar, l\'Ulster Defence Regiment (UDR)._NEWLINE_L\'Ex\xc3\xa8rcit brit\xc3\xa0nic interv\xc3\xa9 des de 1969 en el conflicte i \xc3\xa9s responsable de 316 morts durant el conflicte. El govern va reduir a poc a poc la seva pres\xc3\xa8ncia en benefici de l\'Ulster Defence Regiment, de reclutament local. Fundat el 1970, aquest regiment, compost, en la seva immensa majoria, per protestants, es troba implicat en afers de col\xc2\xb7lusi\xc3\xb3 amb els grups paramilitars lleialistes, la qual cosa conduir\xc3\xa0 a la seva dissoluci\xc3\xb3 el 1992, en el Royal Irish Regiment._NEWLINE_Diversos serveis d\'informaci\xc3\xb3 i forces especials brit\xc3\xa0niques es troben actives en el conflicte, sense actuar del tot directament a Irlanda del Nord: s\xc3\xb3n l\'MI5, MI6, Defense Intelligence Staff, Special Military Units, etc. L\'Special Air Service (SAS), for\xc3\xa7a d\'elit de l\'ex\xc3\xa8rcit brit\xc3\xa0nic, es troba actiu a partir de 1970 a Irlanda del Nord (tot i que oficialment no ser\xc3\xa0 enviat fins al 1976). Duu a terme operacions de desestabilitzaci\xc3\xb3 i d\'intoxicaci\xc3\xb3 (atemptats \xc2\xab\xc2\xa0operacions de falsa ensenya\xc2\xa0\xc2\xbb, falsos grups, etc.) i es trobar\xc3\xa0 implicat en una \xc2\xabpol\xc3\xadtica de tirar a matar\xc2\xbb._NEWLINE_Entre 1973 i 1998, les forces de seguretat utilitzen 125.000 bales de pl\xc3\xa0stic, que causen molts morts.\n_START_SECTION_\nGrups paramilitars lleialistes\n_START_PARAGRAPH_\nDiversos grups paramilitars lleialistes intervenen en el conflicte. Si b\xc3\xa9 l\'Ulster Defence Association (fundada en 1971) \xc3\xa9s l\'organitzaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s important pel que fa al seu nombre de membres (en el seu apogeu, en va arribar a tenir 30.000), l\'Ulster Volunteer Force (fundada en 1966) ho \xc3\xa9s pel seu grau de viol\xc3\xa8ncia, que far\xc3\xa0 426 morts durant el conflicte. Alguns grups coneixeran un per\xc3\xadode de legalitat (l\'Ulster Defence Association fins al 1992 i l\'Ulster Volunteer Force entre 1974 i 1975) i utilitzen, per reivindicar les seves accions, noms manllevats, com ara l\'Ulster Freedom Fighters a partir de 1973 per a l\'Ulster Defence Association. Apareixen moltes faccions de manera epis\xc3\xb2dica, durant els Troubles, de vegades sospitoses d\'\xc3\xa9sser dissidents o b\xc3\xa9 testaferros d\'altres grups: Red Hand Commandos (fundada en 1972), Orange Volunteers (fundada en els anys 1970), Ulster Service Corps (fundada en 1976), etc. Durant diverses vegades, els paramilitars lleialistes intenten federar-se: Ulster Army Council, Ulster Loyalist Central Co-ordinating Committee, United Unionist Action Council, Combined Loyalist Military Command, etc._NEWLINE_En el curs del proc\xc3\xa9s de pau, i en particular despr\xc3\xa9s de l\'Acord de Divendres Sant, apareixen noves organitzacions, algunes sospitoses d\'\xc3\xa9sser dissidents o testaferros d\'altres grups que havien donat suport a l\'acord: (Ulster Defence Association, Ulster Volunteer Force, Ulster Freedom Fighters)\xc2\xa0: Red Hand Defenders (fundada en 1998), Orange Volunteers (reapareguda en 1998), Loyalist Volunteer Force (fundada en 1996), Ulster Resistance (fundada en 1986), etc. En 2009-2010, l\'Ulster Defence Association, l\'Ulster Freedom Fighters, l\'Ulster Volunteer Force i els Red Hand Commandos comencen llur desarmament._NEWLINE_L\'arsenal d\'aquestes organitzacions est\xc3\xa0 compost de subfusells Uzi, fusells d\'assalt AK-47, diferents armes de foc curtes, armes artesanals, de vegades llan\xc3\xa7a-coets RPG-7 i explosius (principalment Powergel, de vegades artesanals)\n_START_SECTION_\nGrups paramilitars republicans\n_START_PARAGRAPH_\nSi fa no fa, tots els grups paramilitars republicans del conflicte tenen una filiaci\xc3\xb3 m\xc3\xa9s o menys directe amb l\'escissi\xc3\xb3 del 1922 de l\'Irish Republican Army. Despr\xc3\xa9s de la Batalla de Bogside en 1969, aquest esclata en dues organitzacions: la tend\xc3\xa8ncia militarista funda el Provisional Irish Republican Army, la tend\xc3\xa8ncia pol\xc3\xadtica l\'Official Irish Republican Army. Quan l\'Official Irish Republican Army declar\xc3\xa0 un alto-el-foc en 1972, el Provisional Irish Republican Army va esdevenir r\xc3\xa0pidament el principal grup paramilitar republic\xc3\xa0, i comptava, en el seu apogeu, segons les estimacions, amb un nombre de membres que oscil\xc2\xb7lava entre 1.500 i 6.000 i \xc3\xa9s responsable de 1.824 morts durant el conflicte. A continuaci\xc3\xb3 apareixen diversos grups, sovint sospitosos de representar l\'ala militar dels partits pol\xc3\xadtics, a la manera de l\'IRA i del Sinn F\xc3\xa9in\xc2\xa0: Irish National Liberation Army (fundat en 1975, sospit\xc3\xb3s d\'\xc3\xa9sser la branca militar del Irish Republican Socialist Party), Continuity Irish Republican Army (aparegut en 1996, potser la branca armada del Sinn F\xc3\xa9in Republic\xc3\xa0), Real Irish Republican Army (fundat en 1997, sospit\xc3\xb3s d\'\xc3\xa9sser la branca militar del Moviment per la Sobirania dels 32 Comtats), etc. La major part sembla estar formada per dissidents de l\'IRA Oficial o l\'IRA Provisional. Fins i tot Saor \xc3\x89ire, actiu principalment a Irlanda de 1967 a 1975, neix d\'una escissi\xc3\xb3 de l\'Irish Republican Army._NEWLINE_La implicaci\xc3\xb3 del Provisional Irish Republican Army en el proc\xc3\xa9s de pau fa apar\xc3\xa8ixer grups dissidents o sospitosos d\'\xc3\xa9sser simples testaferros: Continuity Irish Republican Army, Real Irish Republican Army, \xc3\x93glaigh na h\xc3\x89ireann, Direct Action Against Drugs, etc. A poc a poc, les principals organitzacions deposen les armes: el Provisional Irish Republican Army en 2005, l\'Official Irish Republican Army i l\'Irish National Liberation Army en 2010._NEWLINE_L\'arsenal dels grups republicans \xc3\xa9s format per fusells d\'assalt (AK-47, AR-15, AKM), metralladores (FN MAG, DShK), llan\xc3\xa7a-granades RPG-7,m\xc3\xadssils terra-aire SAM-7, llan\xc3\xa7aflames LPO-50,armes de foc curtes i moltes tones d\'explosiu Semtex. El Provisional Irish Republican Army utilitza tamb\xc3\xa9 nombroses armes i explosius artesanals._NEWLINE_Segons les estimacions del general James Glover en 1979, l\'IRA Provisional gasta cada any 950.000 lliures esterlines per al conflicte; les fonts de finan\xc3\xa7ament provenen sobretot dels botins de diversos robatoris a m\xc3\xa0 armada (550.000 lliures esterlines), l\'extorsi\xc3\xb3 (250.000 lliures esterlines) i l\'ajut de l\'estranger (120.000 lliures esterlines).\n_START_SECTION_\nUna guerra contra-subversiva\n_START_PARAGRAPH_\nEl conflicte nord-irland\xc3\xa8s \xc3\xa9s de vegades descrit com un \xc2\xabcamp de proves\xc2\xbb de la repressi\xc3\xb3 antiguerrilla. Les respostes pol\xc3\xadtiques, militars, socials com de seguretat brit\xc3\xa0niques a la crisi fan part d\'una estrat\xc3\xa8gia global de guerra contra-subversiva. Un dels seus \xc2\xabmestres de cerim\xc3\xb2nia\xc2\xbb \xc3\xa9s Frank Kitson, responsable militar de Belfast i autor d\'Operacions de feble intensitat - subversi\xc3\xb3, insurrecci\xc3\xb3 i manteniment de l\'ordre.\n_START_SECTION_\nManteniment de l\'ordre\n_START_PARAGRAPH_\nUn arsenal legislatiu d\xc3\xb3na suporta l\'acci\xc3\xb3 de les forces de seguretat, espec\xc3\xadficament a Irlanda del Nord (Special Powers Act, Northern Ireland (Emergency Provisions) Act 1973). A Irlanda hi ha una figura equivalent, coneguda com Offences against the State Acts. Aquestes lleis donen poders extensos a la policia i a la just\xc3\xadcia\xc2\xa0: empresonament sense motiu, perquisici\xc3\xb3 sense mandat, censura, prohibici\xc3\xb3 dels concentraci\xc3\xb3, tribunal sense jurat, detenci\xc3\xb3 preventiva prolongada, etc. La mesura m\xc3\xa9s emblem\xc3\xa0tica \xc3\xa9s l\'internament sense proc\xc3\xa9s prevista per l\'Special Powers Act a Irlanda del Nord i l\'Offences against the State Acts de 1939 a Irlanda._NEWLINE_L\'eix m\xc3\xa9s visible d\'aquesta estrat\xc3\xa8gia \xc3\xa9s la militaritzaci\xc3\xb3 de les operacions de manteniment de l\'ordre. L\'ex\xc3\xa8rcit obt\xc3\xa9 un paper de policia mentre s\'introdueixen noves tecnologies i t\xc3\xa0ctiques: Gas cs, Gas cn, despla\xc3\xa7ament de les poblacions, bales de pl\xc3\xa0stic, saturaci\xc3\xb3 dels guetos, \xc3\xbas de productes defoliants, identificaci\xc3\xb3 policial massiva de la poblaci\xc3\xb3, \xc3\xbas de carros de combat, etc._NEWLINE_Moltes vegades, el SAS, l\'MI5 i l\'MI6 intenten desestabilitzar els grups armats dels dos b\xc3\xa0ndols, en una \xc3\xb2ptica d\'estrat\xc3\xa8gia de tensi\xc3\xb3, creant falses organitzacions, jugant sobre les dissid\xc3\xa8ncies al si dels moviments republicans i lleialistes o fins i tot impedint acostaments entre aquestes dues tend\xc3\xa8ncies. ._NEWLINE_Les autoritats brit\xc3\xa0niques actuen de manera il\xc2\xb7legal a diversos nivells en la seva lluita contra els republicans. El govern \xc3\xa9s sovint acusat d\'haver establert una pol\xc3\xadtica de "tirar a matar" . Els assassinats de civils com ara membres de partits pol\xc3\xadtics i de grups paramilitars es multipliquen des del comen\xc3\xa7ament dels anys 1970. Al darrere d\'ells s\'hi troben els serveis secrets o el SAS o fins i tot lleialistes o g\xc3\xa0ngsters a sou d\'ells, com ho revela la detenci\xc3\xb3 el 1973 de Kenneth Littlejohn.\n_START_SECTION_\nTortura i maltractaments\n_START_PARAGRAPH_\nEn nombroses ocasions al llarg del conflicte, les forces de seguretat brit\xc3\xa0niques seran acusades d\'utilitzar la tortura contra presoners i sospitosos. En 1971, els interpel\xc2\xb7lats de l\'Operaci\xc3\xb3 Demetrius, que marca el principi de la pol\xc3\xadtica d\'internament, denuncien un \xc3\xbas sistem\xc3\xa0tic de la tortura, la qual cosa \xc3\xa9s negada per les autoritats. Els sacerdots cat\xc3\xb2lics Faul i Murray estableixen una llista de 25 t\xc3\xa8cniques de tortura que s\'haurien aplicat a les persones detingudes. Aquestes t\xc3\xa8cniques anirien des de la tortura psicol\xc3\xb2gica a l\'\xc3\xbas d\'\xc3\xa9lectroxocs, passant per l\'agressi\xc3\xb3 f\xc3\xadsica. El 1971, Amnistia Internacional va publicar un informe on denunciava l\'\xc3\xbas de la tortura per part de les forces de seguretat. L\'ONG en va publicar un altre el 1978. El mes de novembre de 1971, una comissi\xc3\xb3 d\'investigaci\xc3\xb3 brit\xc3\xa0nica, presidida per Edmund Compton, refusa el terme "tortura", per\xc3\xb2 admet \xc2\xabmaltractaments\xc2\xbb. Per ra\xc3\xb3 d\'una queixa presentada per Irlanda, el Tribunal Europeu de Drets Humans comen\xc3\xa7a una investigaci\xc3\xb3 sobre l\'\xc3\xbas de la tortura a Irlanda del Nord. Identifica fins a cinc t\xc3\xa8cniques d\'interrogatori, per\xc3\xb2 no les reconeix com a tortura sin\xc3\xb3 com a \xc2\xabtractes inhumans i degradants\xc2\xbb, tot i remarcar les violacions de la llei per part de les forces de l\'ordre. La comissi\xc3\xb3, tanmateix, remarca que l\'Special Branch de la Royal Ulster Constabulary va assistir a un curs sobre tortura l\'abril de 1971. Alguns historiadors, com ara Roger Faligot, consideren que la tortura va ser utilitzada en nombroses ocasions durant el conflicte.\n_START_SECTION_\nBatalla de la comunicaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl control de la informaci\xc3\xb3 es mant\xc3\xa9 en un lloc important dins de l\'esfor\xc3\xa7 brit\xc3\xa0nic en el conflicte. A partir de 1973, per ordre de l\'ex\xc3\xa8rcit, els mitjans de comunicaci\xc3\xb3 de la Gran Bretanya limiten les seves informacions sobre els Troubles Es col\xc2\xb7loquen membres de l\'MI5 i de l\'MI6 en nombroses redaccions. Cada dia a Belfast, un oficial de l\'ex\xc3\xa8rcit ofereix una confer\xc3\xa8ncia per a la premsa internacional. L\xe2\x80\x99Overseas Information Department, encarregat de la propaganda del Foreign Office i l\'MI6 s\'encarreguen, despr\xc3\xa9s de la mort de Bobby Sands, de difondre la seva versi\xc3\xb3 dels fets amb la premsa estrangeres i els diputats europeus aix\xc3\xad com de limitar-se l\'\xc3\xa8xit en els festivals del documental The Patriot Game d\'Arthur MacCaig El Political Warfare Executive, lligat a l\'MI6, l\'Information Policy, servei secret de l\'ex\xc3\xa8rcit brit\xc3\xa0nic i l\'Information Research Department del Foreign Office organitzen campanyes de propaganda i d\'intoxicaci\xc3\xb3 tant a Irlanda del Nord, a Anglaterra com al m\xc3\xb3n sencer.\n_START_SECTION_\nCol\xc2\xb7lusi\xc3\xb3 entre les forces de seguretat i els grups paramilitars lleialistes\n_START_PARAGRAPH_\nLa col\xc2\xb7lusi\xc3\xb3 entre els grups lleialistes i les forces de seguretat \xc3\xa9s denunciada des de principis dels anys 1970 per part dels republicans. Aquesta cooperaci\xc3\xb3 es fa a diversos nivells. La Royal Ulster Constabulary arma els avalotadors lleialistes. Membres de grups paramilitars participen en operacions brit\xc3\xa0niques dels serveis secrets o del SAS (ja sia en assassinats de membres de l\'IRA com de civils). Alguns soldats de l\'Ulster Defence Regiment s\xc3\xb3n tamb\xc3\xa9 membres de grups armats lleialistes (grups que s\'armen robant armes a l\'Ulster Defence Regiment)._NEWLINE_Un bon grapat d\'investigacions de la policia (com ara la de John Stevens) i d\'organismes m\xc3\xa9s o menys independents (Cory Collusion Inquiry, Lawyers Committee for Human Rights, Police Ombudsman for Northern Ireland, etc.) posen de manifest aquesta conclusi\xc3\xb3, la qual cosa ja era coneguda per l\'ex\xc3\xa8rcit des de 1972.\n_START_SECTION_\nAspectes pol\xc3\xadtics del conflicte\n_START_PARAGRAPH_\nSi b\xc3\xa9 comen\xc3\xa7a per reivindicacions socials, el conflicte nord-irland\xc3\xa8s consistir\xc3\xa0 en una \xc3\xa0mplia part en un afrontament entre diferents ideologies\xc2\xa0: l\'unionisme, el lleialisme, el republicanisme irland\xc3\xa8s, el nacionalisme irland\xc3\xa8s, etc. mentre que certs partits intenten superar aquestes separacions tradicionals.\n_START_SECTION_\nEls partits brit\xc3\xa0nics\n_START_PARAGRAPH_\nDurant el conflicte, sols dos partits, els m\xc3\xa9s importants de la Gran Bretanya, el Partit Laborista i el Partit Conservador se succeeixen al capdavant del govern. Tradicionalment, hi ha una norma no escrita entre aquests dos partits que prohibeix a l\'oposici\xc3\xb3 de criticar l\'acci\xc3\xb3 de govern a Irlanda del Nord (tanmateix, el Partit Laborista no la va complir el 1971, en criticar la pol\xc3\xadtica de l\'internament. Proper als unionistes, fins a 1974, el Partit Conservador, al poder entre 1970 i 1974 i despr\xc3\xa9s, de 1979 a 1997, comen\xc3\xa7a el proc\xc3\xa9s de pau implicant-hi els grups paramilitars al comen\xc3\xa7aments dels aanys 1990, un proc\xc3\xa9s que dur\xc3\xa0 a bon terme el Partit Laborista, fidel a la idea d\'una Irlanda unida, fins a l\'Acord de Divendres Sant en 1998.\n_START_SECTION_\nEls partits interconfessionals\n_START_PARAGRAPH_\nEl Partit de l\'Alian\xc3\xa7a d\'Irlanda del Nord (fundat el 1970) \xc3\xa9s proper als liberals dem\xc3\xb2crates. Accepta un govern consociatiu i d\xc3\xb3na suport a l\'Acord de Divendres Sant, per\xc3\xb2 durant el conflicte nom\xc3\xa9s tindr\xc3\xa0 un suport limitat. Fundat en 1968, People\'s Democracy, sorgit del moviment pels drets civils, \xc3\xa9s la principal organitzaci\xc3\xb3 d\'extrema esquerra que treballar per l\'apropament de les dues comunitats. Molts altres partits fora dels arquetips ideol\xc3\xb2gics tradicionals tracten de resoldre pol\xc3\xadticament el conflicte, per\xc3\xb2 sense aconseguir mai un suport real: New Ulster Movement, Coalici\xc3\xb3 de Dones d\'Irlanda del Nord, Partit Laborista d\'Irlanda del Nord, etc.\n_START_SECTION_\nUna societat dividida\n_START_PARAGRAPH_\nEls investigadors del Cost of the Troubles Study van observar que hi havia tres factors (el sexe, la religi\xc3\xb3 i el lloc de resid\xc3\xa8ncia) determinants per estudiar els individus que van participar en el conflicte o que eren v\xc3\xadctimes del conflicte. Una gran part de la poblaci\xc3\xb3 considera que la seva vida va canviar per causa de la viol\xc3\xa8ncia._NEWLINE_Si els protestants, en la seva immensa majoria, s\xc3\xb3n partidaris que Irlanda del Nord resti al Regne Unit, les opinions dels cat\xc3\xb2lics s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s dispars, malgrat que una majoria es decanta per la reunificaci\xc3\xb3 d\'Irlanda. Els protestants es descriuen m\xc3\xa9s sovint com brit\xc3\xa0nics i unionistes mentre que els cat\xc3\xb2lics es descriuen com irlandesos nacionalistes._NEWLINE_Els cat\xc3\xb2lics nom\xc3\xa9s s\'identifiquen amb l\'Esgl\xc3\xa9sia Cat\xc3\xb2lica i durant el conflicte s\xc3\xb3n entre el 34 i el 40% de la poblaci\xc3\xb3, mentre que els protestants pertanyen a diferents corrents, principalment l\'Esgl\xc3\xa9sia d\'Irlanda i el presbiterianisme (respectivament, al voltant del 16% i el 20% de la poblaci\xc3\xb3). La freq\xc3\xbcentaci\xc3\xb3 dels llocs de culte de les diferents religions \xc3\xa9s sensiblement m\xc3\xa9s alt a Irlanda del Nord que a Gran Bretanya. Els matrimonis es donen m\xc3\xa9s sovint entre persones de la mateixa comunitat religiosa a Irlanda del Nord que a Gran Bretanya._NEWLINE_L\'origen del conflicte, la discriminaci\xc3\xb3 social, econ\xc3\xb2mica i pol\xc3\xadtica que afecta la minoria cat\xc3\xb2lica, ha estat lentament superada per diferents lleis, com ara la Fair Employment Act i els acords de pau, per b\xc3\xa9 que encara persisteixen algunes disparitats.\n_START_SECTION_\nConseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies socio-patol\xc3\xb2giques dels Troubles\n_START_PARAGRAPH_\nLa poblaci\xc3\xb3 nord-irlandesa va tenir una pres\xc3\xa8ncia policia m\xc3\xa9s alta que la resta del Regne Unit. El 1994 hi havia un policia per cada 140 habitants. i aix\xc3\xb2 sense comptar la pres\xc3\xa8ncia militar. Segons diverses investigacions, governamentals i independents, els Troubles s\xc3\xb3n significativament responsables de l\'augment de la taxa de suicidis i de depressions., del consum d\'alcohol i de medicaments (antidepressius, somn\xc3\xadfers, sedants), aix\xc3\xad com de diferents problemes de salut, sentiments d\'inseguretat, nerviosisme, malsons, etc. Aix\xc3\xad, prop del 30% de les persones preguntades en el marc del Cost of the Troubles Study patien trastorns per estr\xc3\xa8s post-traum\xc3\xa0tic, m\xc3\xa9s alt entre els cat\xc3\xb2lics que entre els protestants. En aquest mateix estudi, entre l\'11 i el 13% de les persones preguntades, se sentien culpables d\'haver sobreviscut al conflicte\n_START_SECTION_\nHistoriografia del conflicte\n_START_PARAGRAPH_\nLes investigacions sobre el conflicte s\'han concentrat molt de temps en la viol\xc3\xa8ncia militar i paramilitar. Si el funcionament dels grups republicans (IRA Provisional i Irish National Liberation Army en particular) ha estat l\'objecte principal d\'estudi, l\'an\xc3\xa0lisi dels grups legitimistes s\'ha concentrat en les seves activitats purament criminals. L\'Ex\xc3\xa8rcit brit\xc3\xa0nic i la policia nord-irlandesa han estat estudiats tant des del punt de vista estructural i estrat\xc3\xa8gic com sobre les m\xc3\xbaltiples controv\xc3\xa8rsies que susciten. Amb la fi relativa del conflicte, s\'observa una baixada de l\'an\xc3\xa0lisi de la viol\xc3\xa8ncia militar i paramilitar en benefici d\'investigacions sobre l\'evoluci\xc3\xb3 d\'Irlanda del Nord despr\xc3\xa9s dels acords de pau. Les ci\xc3\xa8ncies socials s\'han afanyat per tal d\'explicar la viol\xc3\xa8ncia, les relacions entre les dues comunitats i la situaci\xc3\xb3 \xc2\xabpost-conflicte\xc2\xbb, segons diferents aproximacions (socioecon\xc3\xb2mica, geogr\xc3\xa0fica i identit\xc3\xa0ria). La segregaci\xc3\xb3 identit\xc3\xa0ria de la societat nord-irlandesa \xc3\xa9s un dels punts m\xc3\xa9s importants d\'an\xc3\xa0lisi del conflicte i del pa\xc3\xads.'