b'\n_START_ARTICLE_\nTinnunculita\n_START_SECTION_\nCaracter\xc3\xadstiques\n_START_PARAGRAPH_\nLa tinnunculita \xc3\xa9s una subst\xc3\xa0ncia org\xc3\xa0nica de f\xc3\xb3rmula qu\xc3\xadmica C\xe2\x82\x85H\xe2\x82\x84N\xe2\x82\x84O\xe2\x82\x83\xc2\xb72H\xe2\x82\x82O. Va ser aprovada com a esp\xc3\xa8cie v\xc3\xa0lida per l\'Associaci\xc3\xb3 Mineral\xc3\xb2gica Internacional l\'any 2015. Cristal\xc2\xb7litza en el sistema monocl\xc3\xadnic. \xc3\x89s un dihidrat d\'uricita (\xc3\xa0cid \xc3\xbaric) d\'origen natural, del qual \xc3\xa9s visualment molt similar. \xc3\x89s tamb\xc3\xa9 un component poc freq\xc3\xbcent de l\'orina. Qu\xc3\xadmicament (C-H-N-O), \xc3\xa9s similar a altres minerals org\xc3\xa0nics: guanina, uracil, acetamida i kladno\xc3\xafta._NEWLINE_Segons la classificaci\xc3\xb3 de Nickel-Strunz, la tinnunculita pertany a "10.CA - Miscel\xc2\xb7l\xc3\xa0nia de minerals org\xc3\xa0nics" juntament amb els seg\xc3\xbcents minerals: refikita, flagstaffita, hoelita, abelsonita, kladno\xc3\xafta, guanina, urea i uricita.\n_START_SECTION_\nFormaci\xc3\xb3 i jaciments\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser descoberta al mont Rasvumchorr, al mass\xc3\xads de Jibiny, Prov\xc3\xadncia de M\xc3\xbarmansk (Districte Federal del Nord-oest, R\xc3\xbassia). Tamb\xc3\xa9 ha estat descrita a les mines de zinc de Glomsrudkollen, a \xc3\x85mot (Noruega), a Varana (Em\xc3\xadlia-Romanya, It\xc3\xa0lia), i a dues localitats austr\xc3\xadaques: a H\xc3\xbcttwinklache, a la vall de H\xc3\xbcttwinkl, i a Sportgastein, a la vall de Gastein, totes dues a l\'estat de Salzburg.'