b'\n_START_ARTICLE_\nTempesta el\xc3\xa8ctrica\n_START_PARAGRAPH_\nUna tempesta el\xc3\xa8ctrica \xc3\xa9s un fenomen meteorol\xc3\xb2gic caracteritzat per la pres\xc3\xa8ncia de llamps i els seus efectes sonors a l\'atmosfera terrestre denominats trons. El tipus de n\xc3\xbavols meteorol\xc3\xb2gics que caracteritzen les tempestes el\xc3\xa8ctriques s\xc3\xb3n els cumulonimbes. Les tempestes el\xc3\xa8ctriques en general estan acompanyades per forts vents, pluja copiosa i de vegades neu, calamarsa, o sense cap precipitaci\xc3\xb3. Aquelles que produeixen calamarsa s\xc3\xb3n denominades calamarsades o pedregades. Les tempestes el\xc3\xa8ctriques fortes o severes poden rotar, en el que s\'anomena supercel\xc2\xb7les. Mentre que la majoria de les tempestes el\xc3\xa8ctriques es desplacen amb la velocitat de despla\xc3\xa7ament mitjana del vent en la capa de la troposfera que ocupen, talls de vent verticals poden causar una desviaci\xc3\xb3 en el seu curs de despla\xc3\xa7ament en direcci\xc3\xb3 perpendicular a la direcci\xc3\xb3 de tall del vent.\n_START_SECTION_\nOrigen\n_START_PARAGRAPH_\nPer a la formaci\xc3\xb3 d\'aquest tipus de tempestes \xc3\xa9s necessari que es produeixi una elevaci\xc3\xb3 d\'aire humit en una atmosfera inestable. L\'atmosfera es torna inestable quan les condicions s\xc3\xb3n tals que una bombolla ascendent d\'aire calent pot seguir pujant perqu\xc3\xa8 continua m\xc3\xa9s calenta que l\'aire de l\'ambient. L\'elevaci\xc3\xb3 d\'aire calent \xc3\xa9s un mecanisme que intenta restaurar l\'estabilitat. De la mateixa manera, l\'aire m\xc3\xa9s fred tendeix a descendir sempre que sigui m\xc3\xa9s fred que l\'aire que l\'envolta. Si l\'elevaci\xc3\xb3 de l\'aire \xc3\xa9s prou forta, l\'aire es refreda (adiab\xc3\xa0tica) a temperatures per sota del punt de rosada i es condensa, alliberant la calor latent, la qual cosa promou l\'elevaci\xc3\xb3 de l\'aire i "alimenta"  la tempesta. Es formen cumulonimbes a\xc3\xafllats amb desenvolupament vertical (fins a 10 o 18 mil metre d\'altitud), alimentats pels corrents d\'aire ascendent._NEWLINE_Les tempestes poden formar-se dins de les masses d\'aire (a partir de l\'elevaci\xc3\xb3 de l\'aire per convecci\xc3\xb3, un fet com\xc3\xba en les tardes d\'estiu, quan l\'escalfament de la superf\xc3\xadcie ateny el seu cim - i sobre el mar a les matinades d\'hivern, quan les aig\xc3\x9ces estan relativament calentes); per l\'efecte orogr\xc3\xa0fic (a sobrevent a les grans muntanyes) poden estar associats als fronts, i s\xc3\xb3n m\xc3\xa9s intenses en el cas dels fronts freds._NEWLINE_Les tempestes m\xc3\xa9s fortes es generen quan l\'aire c\xc3\xa0lid i humit s\'eleva r\xc3\xa0pidament, amb velocitats que poden arribar 160 quil\xc3\xb2metres per hora, fins a altituds m\xc3\xa9s altes i m\xc3\xa9s fredes. A cada moment hi ha de l\'ordre de 2.000 tempestes el\xc3\xa8ctriques que tenen lloc a la superf\xc3\xadcie de la Terra. Els llamps es produeixen quan les part\xc3\xadcules de gel o la neu comencen a caure d\'un n\xc3\xbavol a gran al\xc3\xa7ada cap a la superf\xc3\xadcie i corresponen a l\'alliberament d\'energia a causa de la difer\xc3\xa8ncia de c\xc3\xa0rrega entre les part\xc3\xadcules.\n_START_SECTION_\nFases d\'una tempesta el\xc3\xa8ctrica\n_START_PARAGRAPH_\nEn la vida d\'una tempesta ordin\xc3\xa0ria (formada per convecci\xc3\xb3 d\'una massa d\'aire) en general es presenten tres fases (cadascuna dura normalment de 15 a 30 minuts):\n_START_SECTION_\nNaixement\n_START_PARAGRAPH_\nEls corrents d\'aire ascendent causen la formaci\xc3\xb3 de cumulonimbes. Es produeixen les primeres c\xc3\xa0rregues d\'aigua, per\xc3\xb2 no es produeix cap llamp. A la part superior del n\xc3\xbavol el proc\xc3\xa9s de creixement de cristalls de gel comen\xc3\xa7a a produir grans part\xc3\xadcules de precipitaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nMaduresa\n_START_PARAGRAPH_\nEl creixement vertical arriba al seu m\xc3\xa0xim i els n\xc3\xbavols s\'acoblen amb la forma caracter\xc3\xadstica d\'una enclusa. En general aix\xc3\xb2 succeeix quan el corrent d\'aire ascendent troba una inversi\xc3\xb3 de temperatura estable (per exemple, l\'aire m\xc3\xa9s calent de la tropopausa). Els vents predominants en l\'altitud comencen a estendre els cirrus des de la part superior dels n\xc3\xbavols. Les bases frontals descendeixen i comencen a apar\xc3\xa8ixer llampecs en tota l\'extensi\xc3\xb3 dels n\xc3\xbavols. Dins dels n\xc3\xbavols, la turbul\xc3\xa8ncia \xc3\xa9s intensa i irregular, amb un equilibri entre els corrents ascendents i descendents. El pes de les part\xc3\xadcules de la precipitaci\xc3\xb3 \xc3\xa9s suficient per contrarestar el corrent ascendent i comencen a caure, arrossegant l\'aire que l\'envolta. A mesura que les part\xc3\xadcules de precipitaci\xc3\xb3 cauen a les parts m\xc3\xa9s calentes del n\xc3\xbavol, hi ha aire sec de l\'ambient que entra al n\xc3\xbavol i pot originar l\'evaporaci\xc3\xb3 d\'aquestes part\xc3\xadcules. L\'evaporaci\xc3\xb3 refreda l\'aire i el torna m\xc3\xa9s dens i " pesat". Tot aquest aire fred que cau a trav\xc3\xa9s del n\xc3\xbavol com a precipitaci\xc3\xb3 que forma el corrent d\'aire descendent, quan arriba a la superf\xc3\xadcie es pot propagar per formar un front de r\xc3\xa0fegues, que despla\xc3\xa7a i substitueix l\'aire m\xc3\xa9s calent de la superf\xc3\xadcie. En aquesta etapa, la tempesta produeix forts vents, llampecs i pluges intenses\n_START_SECTION_\nDissipaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEls n\xc3\xbavols comencen a estendre\'s cap als costats per capes. I els corrents descendents freds es tornen predominants. L\'aire fred reempla\xc3\xa7a l\'aire m\xc3\xa9s calent de la superf\xc3\xadcie, \'apagant\' el moviment vertical dins de la tempesta. En aquesta fase, nom\xc3\xa9s hi ha corrents febles i descendents de poca pluja. Nom\xc3\xa9s hi ha molts altostratus i cirrostratus que pot fins i tot contribuir, amb la seva ombra, a frenar l\'escalfament de la superf\xc3\xadcie.\n_START_SECTION_\nMesurar la seva dist\xc3\xa0ncia\n_START_PARAGRAPH_\nAt\xc3\xa8s que el so i la llum es mouen a trav\xc3\xa9s de l\'atmosfera a velocitats molt diferents, es pot estimar la dist\xc3\xa0ncia d\'una tempesta a trav\xc3\xa9s de la difer\xc3\xa8ncia de temps entre el llampec (llum) i el tro (so). La velocitat del so en l\'aire \xc3\xa9s d\'aproximadament 343 m/s. La velocitat de la llum \xc3\xa9s tan alta (\xc2\xb1 300.000 quil\xc3\xb2metres / segon) que la transmissi\xc3\xb3 de la llum pot ser considerada instant\xc3\xa0nia. Per tant, multiplicant 343 pel nombre de 343 segons de difer\xc3\xa8ncia entre el llamp i el tro s\'obt\xc3\xa9 la dist\xc3\xa0ncia de la tempesta en metres. _NEWLINE_Exemple:_NEWLINE_Difer\xc3\xa8ncia hor\xc3\xa0ria entre el llampec i el tro: 3 segons. Dist\xc3\xa0ncia entre l\'observador i la tempesta: 3 \xc3\x97 343 = 1029 metres = aproximadament 1 km de dist\xc3\xa0ncia'