b"\n_START_ARTICLE_\nMontserrat Roig i Fransitorra\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa n\xc3\xa9ixer el 13 de juny de 1946 a Barcelona, en el si d'una fam\xc3\xadlia burgesa liberal de la dreta de l'Eixample, sent la sisena filla de set: Maria Isabel, Maria Rosa, Gl\xc3\xb2ria, Joan Ramon, Maria Albina, ella i Carmina. Va estudiar prim\xc3\xa0ria a l'escola Divina Pastora de l'Eixample i despr\xc3\xa9s va cursar secund\xc3\xa0ria a l'Institut Montserrat de Sant Gervasi. El seu pare, Tom\xc3\xa0s Roig i Llop, fou advocat i escriptor. La seva mare, Albina Fransitorra i Aleny\xc3\xa0, es llicenci\xc3\xa0 en filologia el 1970 i tamb\xc3\xa9 fou escriptora. L'any 1961 ingressa a l'Escola d'Art Dram\xc3\xa0tic Adri\xc3\xa0 Gual, on va con\xc3\xa8ixer Maria Aur\xc3\xa8lia Capmany, amb qui va establir una amistat que duraria tota la vida. L'any 1968 es va llicenciar en Filosofia i Lletres a la Universitat de Barcelona, carrera que havia comen\xc3\xa7at l'any 1963, i es va doctorar el 1970. Es va casar als vint anys amb l'arquitecte Albert Puigdom\xc3\xa8nech, un dels dirigents del SDEUB i amb qui va tenir el seu primer fill: Roger. Se'n separ\xc3\xa0 al cap de tres anys i l'any 1972 enceta una relaci\xc3\xb3 sentimental amb Joaquim Sempere i Carreras, director de la revista Treball del PSUC, amb qui va tenir, l'any 1975, el seu segon fill, Jordi.\n_START_SECTION_\nComprom\xc3\xads pol\xc3\xadtic i c\xc3\xadvic\n_START_PARAGRAPH_\nDes de ben jove, va participar en els moviments de protesta d'estudiants que es feien a les darreries del franquisme a Barcelona. Als inicis dels estudis a la Universitat de Barcelona, va ser membre d'Universitat Popular UP, branca juvenil i estudiantil de l'organitzaci\xc3\xb3 For\xc3\xa7a Socialista Federal FSF; en dissoldre's aquest partit, es va afiliar al PSUC un cop acabada la carrera. Participar\xc3\xa0, entre d'altres, en dos esdeveniments importants de la lluita contra la dictadura franquista d'aquells anys. El primer, la Caputxinada, l'assemblea constituent del Sindicat Democr\xc3\xa0tic d'Estudiants de la Universitat de Barcelona SDEUB, que va tenir lloc el mar\xc3\xa7 de 1966 al convent dels Caputxins de Sarri\xc3\xa0, on la policia va mantenir encerclat el convent durant tres dies. El segon, la participaci\xc3\xb3 en la tancada de 250 intel\xc2\xb7lectuals a l'abadia de Montserrat el desembre de 1970, en protesta contra el proc\xc3\xa9s de Burgos, consell de guerra sumar\xc3\xadssim contra 16 militants bascos d'ETA. L'\xc3\xa8xit de participaci\xc3\xb3 i la repercussi\xc3\xb3 p\xc3\xbablica propici\xc3\xa0 la creaci\xc3\xb3 de l'Assemblea Permanent d'Intel\xc2\xb7lectuals Catalans, plataforma a la qual es vincula i participa activament. Tamb\xc3\xa9 el 1970 abandona el PSUC coincidint amb el trencament del seu matrimoni i l'inici m\xc3\xa9s seri\xc3\xb3s de la seva carrera liter\xc3\xa0ria. Torna a afiliar-s'hi en aprovar-se la llei antiterrorista, participa en encontres intel\xc2\xb7lectuals i trobades obertes, i esdev\xc3\xa9 candidata per la circumscripci\xc3\xb3 de Barcelona en la llista del seu partit a les eleccions a corts espanyoles del 1977._NEWLINE_L'any 1976 va entrar a formar part de la junta de l'Ateneu Barcelon\xc3\xa8s com a vocal. Es tractava d'una junta no oberta a eleccions democr\xc3\xa0tiques i amb membres afins al r\xc3\xa8gim franquista presidida per Andreu Brugu\xc3\xa9s i Llobera. Roig, juntament amb Josep Maria Prim Serentill i Joan Alegret Llorens, varen for\xc3\xa7ar un gir en la forma de participaci\xc3\xb3 i van aconseguir entrar com a vocals.\n_START_SECTION_\nTraject\xc3\xb2ria liter\xc3\xa0ria\n_START_PARAGRAPH_\nVa ser lectora de castell\xc3\xa0 a la Universitat de Bristol el curs 1972-1973. A partir del 1971 \xe2\x80\x93any en qu\xc3\xa8 guanya el premi V\xc3\xadctor Catal\xc3\xa0 amb el recull de narracions Molta roba i poc sab\xc3\xb3... i tan neta que la volen\xe2\x80\x93 es dedica professionalment a la literatura; inicia un cicle novel\xc2\xb7l\xc3\xadstic que compr\xc3\xa8n obres com Ramona, ad\xc3\xa9u (1972), que retrata tres generacions de dones, \xc3\xa0via, mare i filla, que viuen les seves hist\xc3\xb2ries personals amb el rerefons dels moments clau de la hist\xc3\xb2ria del pa\xc3\xads, o El temps de les cireres (1977), obra protagonitzada pels mateixos personatges, amb la qual Roig obt\xc3\xa9 el premi Sant Jordi de novel\xc2\xb7la de 1976._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s destacable la seva tasca com a periodista, des de la qual manifesta la seva voluntat per construir una tradici\xc3\xb3 de periodisme culte, la seva lluita feminista amb obres com El Feminisme (1984) i Digues que m'estimes encara que sigui mentida (1991) amb la voluntat de recuperar la mem\xc3\xb2ria hist\xc3\xb2rica del pa\xc3\xads. Roig aconsegueix una gran popularitat amb les entrevistes publicades a les revistes Serra d'Or, Oriflama, Jano i Destino i que, posteriorment, publica en la s\xc3\xa8rie de llibres coneguda com a Retrats paral\xc2\xb7lels (1975 i 1976).   _NEWLINE_Una altra obra de gran ress\xc3\xb2 fou Els catalans als camps nazis (1977), premi Cr\xc3\xadtica Serra d'Or i document excepcional de testimoniatge del que, el 1978, apareixeria la versi\xc3\xb3 redu\xc3\xafda en castell\xc3\xa0, titulada Noche y niebla. Los catalanes en los campos nazis. Quan el 1973 Josep Benet, li va donar la idea d'escriure un llibre sobre el tema dels catalans als camps nazis perqu\xc3\xa8 li publiqu\xc3\xa9s Edicions Catalanes de Par\xc3\xads, Montserrat s'hi va resistir, ja que per escriure un llibre aix\xc3\xad li calien diners per a viatjar i buscar documents i testimonis. Benet la va ajudar econ\xc3\xb2micament al principi i posteriorment f\xc3\xb3ra Josep Andreu i Abell\xc3\xb2 qui la va ajudar.  _NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 el 1977 entra com a periodista a TV2, el canal catal\xc3\xa0 de Televisi\xc3\xb3 Espanyola, en qu\xc3\xa8 realitza un programa d'entrevistes, Personatges, amb un gran \xc3\xa8xit de p\xc3\xbablic i que tamb\xc3\xa9 d\xc3\xb3na nom a una s\xc3\xa8rie de dos llibres en els quals public\xc3\xa0 les converses. El 1978 rep el premi Mundo d'entrevistes per\xc3\xb2 la seva relaci\xc3\xb3 amb TVE no va arribar m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0, a causa de les censures i prohibicions que va rebre i que, fins i tot, van arribar al Congr\xc3\xa9s i al Senat.  _NEWLINE_L'any 1980 despr\xc3\xa9s de l'\xc3\xa8xit d'Els catalans als camps nazis, les edicions Progreso de Moscou li plantegen un enc\xc3\xa0rrec similar amb el setge que va patir Leningrad a mans dels nazis durant la Segona Guerra mundial. Roig va acceptar de seguida i, fruit del viatge d'investigaci\xc3\xb3 que va fer, va sortir el 1982, Mi viaje al bloqueo. Tres anys m\xc3\xa9s tard, el 1985, Montserrat publicaria L'agulla daurada, un relat del setge amb un fort segell personal i amb el que va guanyar el premi Nacional de Literatura Catalana de 1986._NEWLINE_L'hora violeta (1980) \xc3\xa9s la novel\xc2\xb7la que culmina el seu posicionament feminista. A partir d'aqu\xc3\xad, les seves novel\xc2\xb7les prenen un caire diferent: m\xc3\xa9s tard publica L'\xc3\xb2pera quotidiana (1982), La veu melodiosa (1987) i el recull de contes El cant de la joventut (1989). La darrera de les seves publicacions \xc3\xa9s Digues que m'estimes encara que sigui mentida (1991), en la qual l'autora confegeix una po\xc3\xa8tica personal a tall de testament literari._NEWLINE_Montserrat Roig va ser membre de l'Associaci\xc3\xb3 d'Escriptors en Llengua Catalana i vicepresidenta de la seva Junta Territorial del Principat de Catalunya (1989-1990). Mor\xc3\xad a la Cl\xc3\xadnica del Pilar de Barcelona el 1991, v\xc3\xadctima d'un c\xc3\xa0ncer de mama.\n_START_SECTION_\nFons personal\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu fons personal es conserva a l'Arxiu Nacional de Catalunya. El fons cont\xc3\xa9 la documentaci\xc3\xb3 generada i aplegada per Montserrat Roig; documentaci\xc3\xb3 personal i familiar; documentaci\xc3\xb3 de la seva activitat professional, tant liter\xc3\xa0ria com period\xc3\xadstica, i en destaca la produ\xc3\xafda com a novel\xc2\xb7lista (esborranys d'obres, manuscrits originals i material de treball) i la documentaci\xc3\xb3 sobre la seva obra (estudis i correspond\xc3\xa8ncia). Pel que fa a la seva activitat period\xc3\xadstica, el fons recull la documentaci\xc3\xb3 relacionada amb les seves col\xc2\xb7laboracions com a redactora (articles per a diverses seccions de la premsa i per a diverses editorials), i especialment la relacionada amb entrevistes a diversos personatges destacats del m\xc3\xb3n cultural i pol\xc3\xadtic (agrupada en dossiers) i amb la seva participaci\xc3\xb3 en programes de televisi\xc3\xb3 i r\xc3\xa0dio. Finalment, el fons conserva correspond\xc3\xa8ncia i un petit volum de documentaci\xc3\xb3 produ\xc3\xafda en funci\xc3\xb3 de les seves activitats pol\xc3\xadtiques i socials."