b'\n_START_ARTICLE_\nGp120\n_START_PARAGRAPH_\nLa gp120 \xc3\xa9s una glicoprote\xc3\xafna situada a la superf\xc3\xadcie de l\'estructura de l\'HIV. El nombre 120 fa refer\xc3\xa8ncia al seu pes molecular de 120 kilodaltons. La gp120 \xc3\xa9s essencial per l\'entrada de virus a les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules. Aix\xc3\xad, juga un paper vital en la recerca de receptors espec\xc3\xadfics per l\'entrada de mol\xc3\xa8cules. Fou descoberta l\'any 1988 per investigadors de la Universitat Harvard._NEWLINE_L\'estructura de cristall de gp120, forma complex amb D1D2 i CD4 i un antic\xc3\xb2s Fab i va ser proposada per Peter Wo Kwong el 1988. Est\xc3\xa0 organitzada amb un dominini extern i un d\'intern, aquest \xc3\xbaltim amb plegament beta. El gen de la gp120, l\'env, t\xc3\xa9 una llargada aproximada de 1.5kb (quilobases) i codifica al voltant de 500 amino\xc3\xa0cids. Tres gp120s, s\'uneixen en forma d\'heterod\xc3\xadmer cap a la glicoprote\xc3\xafna transmembrana. Es creu que la gp41 es combina en un tr\xc3\xadmer per formar la punta de l\'embolcall, la qual est\xc3\xa0 relacionada en la uni\xc3\xb3 virus-c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula._NEWLINE_El virus de la immunodefici\xc3\xa8ncia adquirida (VIH) pot mutar freq\xc3\xbcentment una gran regi\xc3\xb3 de l\'estructura del seu genoma propera als seus punts d\'uni\xc3\xb3. La glicoprote\xc3\xafna gp120 est\xc3\xa0 ancorada a la membrana viral, o l\'embolcall, per enlla\xc3\xa7os no covalents amb la prote\xc3\xafna transmembrana gp41. Est\xc3\xa0 relacionada amb l\'entrada a les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules per uni\xc3\xb3 amb el receptor CD4, particularment c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules T-"helper" (tamb\xc3\xa9 anomenades c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules T auxiliars o col\xc2\xb7laboradores). L\'enlla\xc3\xa7 amb la CD4 \xc3\xa9s b\xc3\xa0sicament electroest\xc3\xa0tic, encara que tamb\xc3\xa9 hi participen enlla\xc3\xa7os de forces febles com s\xc3\xb3n els de Van Der Waals i els ponts d\'hidrogen.\n_START_SECTION_\nLa variabilitat de la gp120\n_START_PARAGRAPH_\nL\'evoluci\xc3\xb3 de la gp120 \xc3\xa9s d\'especial inter\xc3\xa9s, ja que juga un paper vital en l\'habilitat del virus VIH per entrar a la c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula. Les seves caracter\xc3\xadstiques li permeten creuar la barrera hematoencef\xc3\xa0lica i afectar les c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules del cervell. Molts anticossos s\'uneixen a llocs situats en regions variables de la gp120, aix\xc3\xad, les mutacions en aquests punts seran m\xc3\xa9s significatives. . La diversitat de "env" ha estat demostrat que ha augmentat entre 1-2% per any en el VIH-1 grup M i hi ha forces unitats variables per canvis r\xc3\xa0pids en seq\xc3\xbc\xc3\xa8ncies d\'amino\xc3\xa0cids. L\'increment de variabilitat de gp120 provoca elevats nivells de replicaci\xc3\xb3 viral. Aix\xc3\xb2 ens indica un augment de la resist\xc3\xa8ncia viral en individus infectats per diferents variants de VIH-1. Estudis posteriors han demostrat que la variabilitat en llocs "N-linked" glicosilats (Potential N-linked Glycosylation Sites o PNGSs) tamb\xc3\xa9 desemboca en un augment de la resist\xc3\xa8ncia viral. Els PNGSs permeten unions des de cadenes llargues de carbohidrats fins a regions de gran variabilitat de gp120. Aix\xc3\xad, els autors fan la hip\xc3\xb2tesi que el nombre de PNGSs en "env" podria afectar la resist\xc3\xa8ncia viral donant-li al virus m\xc3\xa9s o menys sensibilitat a la neutralitzaci\xc3\xb3 d\'anticossos. La pres\xc3\xa8ncia de cadenes de carbohidrats llargues en la gp120 podria ser que imped\xc3\xads la coberta d\'anticossos. La relaci\xc3\xb3 entre la gp120 i els anticossos neutralitzadors \xc3\xa9s un exemple de din\xc3\xa0mica revolucion\xc3\xa0ria "Reina vermella". Aquesta hip\xc3\xb2tesi afirma la necessitat d\'una millora continua de l\'esp\xc3\xa8cie per tal de mantenir l\'statu quo. Per la coberta proteica del virus \xc3\xa9s necess\xc3\xa0ria una cont\xc3\xadnua adaptaci\xc3\xb3 evolucionaria per mantenir la resist\xc3\xa8ncia relativa per poder continuar les evolucions que puguin ser adaptatives de l\'hoste immune neutralitzant anticossos i vice-versa formant un sistema coevolutiu. Estudis in silico indiquen que aquesta notable capacitat d\'adaptaci\xc3\xb3 de la gp120 \xc3\xa9s clau per entendre el mecanisme que permet al VIH aixecar la camisa a les quimiocines i als receptors d\'infecci\xc3\xb3 CD4.\n_START_SECTION_\nLes vacunes diana de gp120\n_START_PARAGRAPH_\nJa que la uni\xc3\xb3 al receptor CD4 \xc3\xa9s el pas clau en la infecci\xc3\xb3 per VIH, la gp120 ha estat des del seu coneixement de la seva exist\xc3\xa8ncia una de les primeres dianes en la recerca sobre el sida. S\'han fet esfor\xc3\xa7os per desenvolupar vacunes a la diana gp120 per al VIH. De totes maneres, l\'estudi no ha estat f\xc3\xa0cil degut a les dificultats que presenta l\'estructura qu\xc3\xadmica de la gp120 la qual fa dif\xc3\xadcil als anticossos unir-s\'hi. La gp120 tamb\xc3\xa9 pot escapar-se de la superf\xc3\xadcie del virus i ser capturada per c\xc3\xa8l\xc2\xb7lules T degut a la p\xc3\xa8rdua de la uni\xc3\xb3 amb la gp41. S\'ha identificat una regi\xc3\xb3 conservada en la glicoprote\xc3\xafna gp120 relacionada en l\'inestable "attachment" d\'ella amb CD4 gr\xc3\xa0cies a un antic\xc3\xb2s neutralitzador general (b12)._NEWLINE_La recerca presentada a la International AIDS Conference celebrada a Ciutat de M\xc3\xa8xic el 2008 va proporcionar la possibilitat d\'una nova vacuna basada en anticossos que hidrolitza o parteix la gp120, tornant-se aix\xc3\xad incapa\xc3\xa7 d\'unir-se al limf\xc3\xb2cit. Aquesta uni\xc3\xb3 \xc3\xa9s el primer pas en el proc\xc3\xa9s d\'infecci\xc3\xb3 per VIH. L\'antic\xc3\xb2s, IgA, \xc3\xa9s present en tots els sers humans. El seu potencial per combatre el VIH va ser per primer cop reconegut en pacients amb lupus, els quals presentaven tant resist\xc3\xa8ncia anormal al VIH com una concentraci\xc3\xb3 anormal alt\xc3\xadssima de IgA.\n_START_SECTION_\nCompetici\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa prote\xc3\xafna gp120 \xc3\xa9s necess\xc3\xa0ria durant l\'enlla\xc3\xa7 inicial del VIH amb la seva c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula diana. En conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, qualsevol cosa que s\'uneixi a les dianes gp120 pot bloquejar-les d\'unir-se a una c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula siguent f\xc3\xadsicament al mig del seu cam\xc3\xad. Estem parlant de t\xc3\xb2xics del sist\xc3\xa8ma immunitari com ara l\'antic\xc3\xb2s anti CD4 monoclonal OKT4. Aquests mecanismes de bloqueig s\xc3\xb3n uns dels camps de treball dels investigadors de l\'Institut de Recerca de la Sida i del Programa HIVACAT._NEWLINE_El EGCG (en angl\xc3\xa8s: Epigallocatechin gallate) \xc3\xa9s un flavonoide que trobem en el te verd i s\'uneix al mateix receptor CD4 que la gp120, competint positivament per aquest receptor. Les concentracions de EGCG de 0.2mmols/L -quantitat que trobem en una o dos tasses de te verd, uns 71 mg per tassa- redueixen temporalment les unions de gp120 amb CD4 en un 40%. De totes maneres s\xc3\xb3n necessaris m\xc3\xa9s estudis per confirmar-ho i observar possibles efectes pr\xc3\xa0ctics. Per exemple, unint-se a CD4, la subst\xc3\xa0ncia flavonoide podria disminuir la progressi\xc3\xb3 de la SIDA per\xc3\xb2 podria alhora atraure una resposta d\'anticossos contra la flavonoide no humana que podria destruir el sistema immunitari. Un aspecte important dels EGCG \xc3\xa9s que, a difer\xc3\xa8ncia de les drogues antivirals, poden penetrar la BHE i podrien ajudar a prevenir la dem\xc3\xa8ncia relacionada amb el SIDA.'