b'\n_START_ARTICLE_\nJean Chiappe\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa entrar el 1899 al ministeri de l\'Interior despr\xc3\xa9s d\'estudis de dret i va fer tota la seva carrera al ministeri de l\'Interior, on va entrar com secretari de l\'administraci\xc3\xb3 penitenciaria. Era recognoscible perqu\xc3\xa8 portava sempre una faixa blanca i perqu\xc3\xa8 era de petita talla._NEWLINE_Esdevingu\xc3\xa9 a continuaci\xc3\xb3 cap del gabinet del secretari general del ministeri (1909), secretari general del ministeri l\'any 1925,i director de la Seguretat general de 1924 a 1927._NEWLINE_El 1927 obtingu\xc3\xa9 la pla\xc3\xa7a de prefecte de policia de Par\xc3\xads, on reprim\xc3\xad les manifestacions comunistes, i va fer amistats entre els cercles d\'extrem-dreta entre els quals l\'Acci\xc3\xb3 francesa i Maurici Pujo i el setmanari nacionalista Gringoire, del qual el director, Horace de Carbuccia, era el seu gendre. Gran amic del radical Louis Malvy, molt popular en els cercles conservadors (s\'entenia molt b\xc3\xa9 amb Andr\xc3\xa9 Tardieu, diverses vegades president del Consell, aix\xc3\xad com amb Maurici Pujo, fundador dels Camelots del rei ) era igualment popular entre els policies per haver-hi millorat les seves condicions de treball i de vida. Aix\xc3\xad va facilitar la feina de les esposes de policies com conserges als immobles de Par\xc3\xads. Va crear igualment una clinica que existeix encara actualment i que es nomena "Casa de Salut dels Guardians de la Pau". La influ\xc3\xa8ncia del prefecte de policia en aquesta \xc3\xa8poca era considerable: el 1934, Chiappe \xc2\xabmanava aproximadament quinze mil homes o sigui m\xc3\xa9s d\'un quart de la totalitat dels efectius de policia i de gendarmeria operant sobre el conjunt del territori\xc2\xbb. Nom\xc3\xa9s Louis L\xc3\xa9pine va tenir tanta influ\xc3\xa8ncia com Chiappe entre els prefectes de la Tercera Rep\xc3\xbablica ._NEWLINE_Diversos governs successius temptaran vanament de eliminar aquest alt funcionari pr\xc3\xb2xim dels cercles mon\xc3\xa0rquics. El 1930, va estar a l\'origen de la censura de la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula l\'Edat d\'or de Bu\xc3\xb1uel; m\xc3\xa9s tard, aquest \xc3\xbaltim far\xc3\xa0 corejar el nom de Chiappe en el seu Diari d\'una camarera\xc2\xa0 en l\'escena d\'una manifestaci\xc3\xb3 d\'extrema-dreta._NEWLINE_Els socialistes van posar com condici\xc3\xb3 pel seu suport al govern la revocaci\xc3\xb3 del prefecte i el radical \xc3\x89douard Daladier, nou president del Consell, el va cessar el 3 de febrer de 1934, acusant-lo tanmateix d\'haver frenat la instrucci\xc3\xb3 de l\'afer Stavisky, implicant al diputat-alcalde radical de Baiona, Dominique-Joseph Garat en l\'esc\xc3\xa0ndol dels falsos bons de caixa del cr\xc3\xa8dit municipal. Per evitar l\'aparen\xc3\xa7a d\'una decisi\xc3\xb3 partidista, Daladier li va proposar la pla\xc3\xa7a de resident general al Marroc, una de les places m\xc3\xa9s prestigioses de la III Rep\xc3\xbablica, que Chiappe va refusar. En protesta contra el seu cessament que es va concretar amb l\'entrada en\xc2\xa0 funcions com a nou prefecte de policia del prefecte de Sena i Oise Adrien Bonnefoy-Sibour, tres ministres (Jean Fabry, Fran\xc3\xa7ois Pi\xc3\xa9tri i Jean-Marc Doussain) van dimitir aix\xc3\xad com el prefecte del departament del Sena, \xc3\x89douard Guineu ._NEWLINE_Les lligues  antiparlementaries (Creu de Foc del coronel de la Rocque, Acci\xc3\xb3 Francesa, Camelots del rei, Solidaritat Francesa, Joventuts Patriotes) organitzaren pel seu costat una gran manifestaci\xc3\xb3 de suport el 6 de febrer de 1934, que va degenerar r\xc3\xa0pidament en aldarulls contra la rep\xc3\xbablica i el govern i va suposar la caiguda de Daladier, afeblit per la dimissi\xc3\xb3 dels ministres de centre-dreta en suport al prefecte de Policia, que va reprendre el seu antic c\xc3\xa0rrec._NEWLINE_Jean Chiappe fou elegit, el 24 de juny de 1935, president del Consell Municipal de Par\xc3\xads. A les legislatives de 1936, la seva elecci\xc3\xb3 per Ajaccio fou invalidada, per\xc3\xb2 va poder ser elegit diputat del departament del Sena i es va unir al grup conservador dels Independents Republicans._NEWLINE_El 10 de juliol de 1940, no va prendre part al vot que va donar plens poders al marsical P\xc3\xa9tain, que el va nomenar el 25 de novembre seg\xc3\xbcent alt comissionat de Fran\xc3\xa7a al Llevant. L\'avi\xc3\xb3 d\'Air France que el portava al L\xc3\xadban i a S\xc3\xadria, condu\xc3\xaft per Henri Guillaumet, el c\xc3\xa8lebre pioner de l\'A\xc3\xa9ropostale sobrevivent llegendari dels Andes  fou abatut el 27 de novembre sobre la mar Mediterr\xc3\xa0nia, entre Sardenya i l\'\xc3\x80frica del nord, per l\'aviaci\xc3\xb3 italiana llavors compromesa en una batalla aeronaval contra els brit\xc3\xa0nics. Pierre Laval, vicepresident del Consell, va protestar als brit\xc3\xa0nics als que va acusar, com certs peri\xc3\xb2dics italians, d\'haver-hi abatut l\'aparell (aquesta tesi ha estat sempre discutida fins avui dia encara; Chiappe podia haver representat una amena\xc3\xa7a pels interessos brit\xc3\xa0nics al Pr\xc3\xb2xim Orient).Guillaumet, aix\xc3\xad com els altres membres del equipatge entre els quals Marcel Reine i dos passatgers, Jean Chiappe i el seu director de gabinet, van morir. Fou llavors citat a l\'ordre de la Naci\xc3\xb3 pel mariscal P\xc3\xa9tain._NEWLINE_A Par\xc3\xads, una part de l\'avinguda Henri-Martin al districte XVI de la ciutat va prendre el nom d\'avinguda Jean-Chiappe el 1941 abans d\'esdevenir l\'avinguda Georges-Mandel el 1945. El tribunal d\'honor de la prefectura de policia de Par\xc3\xads va agafar el nom de Jean-Chiappe abans de ser rebatejat "tribunal del 19 d\'agost" despr\xc3\xa9s de l\'alliberament.'