b"\n_START_ARTICLE_\nGroenland\xc3\xa8s\n_START_SECTION_\nPros\xc3\xb2dia\n_START_PARAGRAPH_\nL'accentuaci\xc3\xb3 no constitueix una categoria aut\xc3\xb2noma de la pros\xc3\xb2dia del groenland\xc3\xa8s. \xc3\x89s determinada pel to i per la durada. La quantitat sil\xc2\xb7l\xc3\xa0bica influeix en l'entonaci\xc3\xb3 pros\xc3\xb2dica: les s\xc3\xadl\xc2\xb7labes dures (les que contenen una vocal llarga o que es troben davant d'un grup conson\xc3\xa0ntic) es pronuncien d'una manera que es pot percebre com accentuada. En els mots de menys de quatre s\xc3\xadl\xc2\xb7labes que no contenen ni vocal llarga, ni grup conson\xc3\xa0ntic, \xc3\xa9s l'\xc3\xbaltima s\xc3\xadl\xc2\xb7laba la que \xc3\xa9s accentuada. En els mots de m\xc3\xa9s de quatre s\xc3\xadl\xc2\xb7labes on cap no \xc3\xa9s dura, \xc3\xa9s l'avant\xc3\xbaltima la que \xc3\xa9s accentuada. En els mots que contenen moltes s\xc3\xadl\xc2\xb7labes per\xc3\xb2 cap dura, \xc3\xa9s l'avant\xc3\xbaltima la que \xc3\xa9s accentuada. En els mots que contenen moltes s\xc3\xadl\xc2\xb7labes dures, les que tenen una vocal llarga es consideren com m\xc3\xa9s dures que les que es troben davant d'un grup conson\xc3\xa0ntic._NEWLINE_En les proposicions afirmatives, l'entonaci\xc3\xb3 puja generalment a l'avantpen\xc3\xbaltima s\xc3\xadl\xc2\xb7laba, descendeix a l'avant\xc3\xbaltima abans de tornar a pujar a l'\xc3\xbaltima. En les proposicions interrogatives, l'entonaci\xc3\xb3 puja a l'avantpen\xc3\xbaltima i baixa a l'\xc3\xbaltima.\xc2\xa0\xc2\xb7 _NEWLINE_La durada de pronunciaci\xc3\xb3 de les consonants geminades correspon si fa no fa al doble de la durada de pronunciaci\xc3\xb3 de les consonants simples.\n_START_SECTION_\nGram\xc3\xa0tica\n_START_PARAGRAPH_\nEl groenland\xc3\xa8s \xc3\xa9s una llengua polisint\xc3\xa8tica, que afegeix s\xc3\xa8ries d'afixos (gaireb\xc3\xa9 \xc3\xbanicament sufixos) a les arrels per formar mots m\xc3\xa9s llargs. No hi ha l\xc3\xadmit te\xc3\xb2ric de la llarg\xc3\xa0ria d'un mot, per\xc3\xb2 \xc3\xa9s rar de trobar m\xc3\xa9s de sis sufixos en el mateix mot, i la majoria de mots compten entre tres i cinc morfemes. Hi ha al voltant de 318 sufixos flexionals, i entre 400 i 500 sufixos derivacionals._NEWLINE_La llengua t\xc3\xa9 quatre persones, dos nombres, vuit modes i vuit casos. Els verbs concorden alhora amb el subjecte i amb l'objecte. Els sintagmes nominals possessius concorden amb el possessor a m\xc3\xa9s de la flexi\xc3\xb3 casual.\n_START_SECTION_\nCoordinaci\xc3\xb3 i subordinaci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nLa coordinaci\xc3\xb3 i la subordinaci\xc3\xb3 es construeixen juxtaposant els predicats conjugats en un mode no-subordinat (indicatiu, interrogatiu, imperatiu o optatiu) amb predicats conjugats en un mode subordinat (condicional, causatiu, contemporatiu o participi). El contemporatiu pot fer una funci\xc3\xb3 coordinadora o subordinadora, en funci\xc3\xb3 del context. L'ordre de les proposicions en la frase \xc3\xa9s relativament lliure i sobretot dictat per la pragm\xc3\xa0tica.\n_START_SECTION_\nEl verb\n_START_PARAGRAPH_\nLa morfologia del verb \xc3\xa9s complexa i compr\xc3\xa8n mecanismes de flexi\xc3\xb3 i de derivaci\xc3\xb3. La morfologia flexional compr\xc3\xa8n les flexions de mode, persona i veu, per\xc3\xb2 no de temps, ni d'aspecte.\xc2\xa0\xc2\xb7 \xc2\xa0\xc2\xb7  La morfologia derivacional permet modificar el significat dels verbs com ho fan els adverbis en altres lleng\xc3\xbces, amb l'ajut de centenars de sufixos diferents. Aquests sufixos amb sem\xc3\xa0ntica \xc2\xabdura\xc2\xbb, que poden expressar conceptes com \xc2\xabtenir\xc2\xbb, \xc2\xabser\xc2\xbb, \xc2\xabdir\xc2\xbb o \xc2\xabpensar\xc2\xbb, s\xc3\xb3n tan corrents que de vegades s'anomenen postarrels, sobretot en les ling\xc3\xbc\xc3\xadstiques americanes. El verb es construeix de la manera seg\xc3\xbcent: arrel + sufix (o postarrel) derivacional + sufix flexional. El temps i l'aspecte s\xc3\xb3n marcats per sufixos opcionals, que s'afegeixen entre els sufixos derivacionals i flexionals."