b"\n_START_ARTICLE_\nTript\xc3\xb2fan sintetasa\n_START_SECTION_\nEstructura\n_START_PARAGRAPH_\nSubunitats: La tript\xc3\xb2fan sintetasa existeix normalment com un complex \xce\xb1-\xce\xb2\xce\xb2-\xce\xb1. Les subunitats\xc2\xa0\xce\xb1 i \xce\xb2 tenen masses moleculars de 27 i 43 kDa respectivament. La subunitat\xc2\xa0\xce\xb1 t\xc3\xa9 un conformaci\xc3\xb3 de barril TIM. La subunitat \xce\xb2 t\xc3\xa9 un lloc d'uni\xc3\xb3  per a cations monovalents que \xc3\xa9s adjacent al centre actiu.\xc2\xa0L'assemblatge de les subunitats per formar el complex comporta canvis estructurals que alhora activen ambdues subunitats. Hi ha dos mecanismes principals de comunicaci\xc3\xb3 entre les subunitats. El\xc2\xa0domini COMM de la subunitat \xce\xb2 i el loop 2 de la subunitat\xc2\xa0\xce\xb1. A m\xc3\xa9s, hi ha interaccions entre els residus\xc2\xa0\xce\xb1Gly181 i \xce\xb2Ser178. Els centres actius s\xc3\xb3n regulats al\xc2\xb7lost\xc3\xa8ricament i experimenten transicions entre els estats obert-inactiu, i tancat-actiu._NEWLINE_Lloc d'uni\xc3\xb3 del indol-3-glicerol : Vegeu imatge 1._NEWLINE_Lloc d'uni\xc3\xb3 d'indole i serina: Vegeu imatge 1._NEWLINE_Canal hidrof\xc3\xb2bic: Els centres actius \xce\xb1 i \xce\xb2 estan separats per un canal hidrof\xc3\xb2bic de 25 \xc3\xa0ngstroms de llarg a l'interior de l'enzim\xc2\xa0que permet la difusi\xc3\xb3 d'indole. Si el canal no exist\xc3\xads, l'indole format a un centre actiu \xce\xb1 difondria r\xc3\xa0pidament, allunyant-se de l'enzim, i es perdria en l'interior de la c\xc3\xa8l\xc2\xb7lula degut al fet que \xc3\xa9s hidrof\xc3\xb2bic i pot creuar membranes f\xc3\xa0cilment. Per aix\xc3\xb2, el canal \xc3\xa9s essencial per funci\xc3\xb3 de l'enzim.\n_START_SECTION_\nMecanisme d'acci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nReacci\xc3\xb3 en la subunitat \xce\xb1: La subunitat \xce\xb1 catalitza la formaci\xc3\xb3 d'indole i G3P a partir d'IGP mitjan\xc3\xa7ant una reacci\xc3\xb3 retro-ald\xc3\xb2lica. Es creu que els residus \xce\xb1Glu49 i \xce\xb1Asp60 estan directament implicats en la cat\xc3\xa0lisi. L'etapa limitant \xc3\xa9s la isomeritzaci\xc3\xb3 d'IGP. Vegeu la imatge 2._NEWLINE_Reacci\xc3\xb3 en la subunitat\xc2\xa0\xce\xb2: La subunitat \xce\xb2 catalitza la reacci\xc3\xb3 de substituci\xc3\xb3 en la qual l'indole i la serina condensen per formar tript\xc3\xb2fan en una reacci\xc3\xb3 depenent de piridoxal fosfat (PLP). Es creu que els residus \xce\xb2Lys87, \xce\xb2Glu109, i \xce\xb2Ser377 estan directament implicats en la cat\xc3\xa0lisi.\xc2\xa0Tanmateix, el mecanisme exacte no ha estat determinat. Vegeu imatge 2._NEWLINE_Reacci\xc3\xb3: Vegeu imatge 3.\n_START_SECTION_\nFunci\xc3\xb3 biol\xc3\xb2gica\n_START_PARAGRAPH_\nEl\xc2\xa0tript\xc3\xb2fan\xc2\xa0\xc3\xa9s un dels vint-i-dos amino\xc3\xa0cids est\xc3\xa0ndards i un dels nou amino\xc3\xa0cids essencials pels \xc3\xa9ssers humans. Per aix\xc3\xb2, el tript\xc3\xb2fan \xc3\xa9s un component necessari en la dieta humana.\n_START_SECTION_\nEvoluci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEs creu que a l'inici de la seva evoluci\xc3\xb3 el gen  trpB2 va ser duplicat. Una c\xc3\xb2pia, anomenada trpB2i, va passar a formar part de l'oper\xc3\xb3 trp\xc2\xa0permetent la seva expressi\xc3\xb3 conjunta amb el gen trpA. El producte TrpB2i formava complexos transitoris amb el TrpA activant aquest \xc3\xbaltim de manera unidireccional. L'altra c\xc3\xb2pia, anomenada trpB2o, va quedar a\xc3\xafllada va complint una funci\xc3\xb3 pr\xc3\xa8viament existent o b\xc3\xa9 obtenint-ne una de nova com podria la retenci\xc3\xb3 d'indole per part d'aquesta prote\xc3\xafna. El trpB2i va evolucionar a TrpB1, el qual formava complexos permanents amb trpA resultant en una activaci\xc3\xb3 bidireccional. L'avantatge de la retenci\xc3\xb3 d'indole per part de la prote\xc3\xafna va declinar i el gen trpB2o es va perdre. Finalment, els gens TrpB1 i TrpA es van fusionar resultant en la formaci\xc3\xb3 de l'enzim bifuncional.\n_START_SECTION_\nImport\xc3\xa0ncia hist\xc3\xb2rica\n_START_PARAGRAPH_\nLa tript\xc3\xb2fan sintetasa va ser el primer enzim identificat amb dues capacitats catal\xc3\xadtiques que eren \xc3\xa0mpliament estudiades. Tamb\xc3\xa9 va ser el primer enzim identificat que feia servir canalitzaci\xc3\xb3 de substrat. Per aix\xc3\xb2, aquest enzim ha estat estudiat extensament i \xc3\xa9s un tema de gran inter\xc3\xa8s."