b"\n_START_ARTICLE_\nCroada de Despenser\n_START_SECTION_\nRevolta flamenca\n_START_PARAGRAPH_\nEl Comtat de Flandes, al qual pertanyia la ciutat de Gant, era un estat aliat de Fran\xc3\xa7a (part del territori era franc\xc3\xa8s i part era fidel al Sacre Imperi Romanogerm\xc3\xa0nic). La primera revolta esclat\xc3\xa0 el setembre del 1379 a Flandes, i en el parlament angl\xc3\xa8s, reunit a Northampton, es coment\xc3\xa0 el 1380, que no havien arribat ingressos procedents de la llana a causa de la revolta a Flandes. La llana era el principal producte que exportava Anglaterra i els telers flamencs eren els principals compradors. Els anys fiscals de 1381\xe2\x80\x9382 i 1382\xe2\x80\x9383 les exportacions d'aquest producte patiren una forta davallada, de 18.000 a 11.000 sacs. El 1382\xe2\x80\x9383, nom\xc3\xa9s 2.192 sacs passaren pel principal port amb dret d'emmagatzematge que era el de Calais, cosa que afavor\xc3\xad al seu competidor, Middelburg._NEWLINE_Quan els ciutadans de Gant es rebel\xc2\xb7laren contra el comte Llu\xc3\xads II el gener del 1382, demanaren ajut a Anglaterra. Llu\xc3\xads prov\xc3\xa0 de blocar l'arribada d'importacions angleses. Els flamencs, liderats per Felip von Artevelde, respongueren expulsant el comte Llu\xc3\xads en la batalla de Beverhoutsveld i prengueren la ciutat de Bruges. Llu\xc3\xads aviat aconsegu\xc3\xad un ex\xc3\xa8rcit de francesos que l'assist\xc3\xad i derrot\xc3\xa0 els revoltats en la batalla de Roosebeke el 27 de novembre, en qu\xc3\xa8 mor\xc3\xad Felip. La ciutat de Gant es vei\xc3\xa9 for\xc3\xa7ada a acceptar les condicions de Llu\xc3\xads: recon\xc3\xa8ixer  Climent com a papa leg\xc3\xadtim i ajudar-lo en la seva lluita contra els anglesos. La flota de Gant salp\xc3\xa0 cap a Anglaterra per traslladar-hi la guerra. Carles VI de Fran\xc3\xa7a entr\xc3\xa0 a Bruges i confisc\xc3\xa0 totes les mercaderies dels comerciants anglesos.\n_START_SECTION_\nEl debat parlamentari\n_START_PARAGRAPH_\nL'octubre del 1383, el parlament angl\xc3\xa8s acord\xc3\xa0 debatre el finan\xc3\xa7ament d'una croada. Una facci\xc3\xb3, liderada per Joan de Gant, demanava fer una croada per establir-lo en el tron de Castella, i obtingu\xc3\xa9 el suport de la cambra alta. Una altra facci\xc3\xb3, liderada pels Courtenay \xe2\x80\x93el comte d'Arundel i el comte de Buckingham\xe2\x80\x93, demanava d'anar en ajut de la ciutat de Gant i obtingu\xc3\xa9 el suport de la cambra baixa. En general es pensava que eren dues maneres nobles d'ajudar als amics del rei angl\xc3\xa8s, Ricard II: o b\xc3\xa9 al poble flamenc o b\xc3\xa9 als portuguesos que estaven en crisi success\xc3\xb2ria i un dels candidats era contrari a Climent. _NEWLINE_Joan de Gant havia presentat formalment la seva pretensi\xc3\xb3 al tron castell\xc3\xa0 des que el 30 de gener del 1372, reb\xc3\xa9 perm\xc3\xads reial per incloure l'emblema de Castella i Lle\xc3\xb3 al seu escut, pel seu matrimoni amb Constan\xc3\xa7a de Castella . Edmund de Langley, germ\xc3\xa0 del rei, comand\xc3\xa0 una desastrosa campanya militar per Portugal a favor de Joan de Gant el 1379. El gener o febrer del 1380, Ferran I de Portugal es declar\xc3\xa0 partidari del papa Climent, per\xc3\xb2 el 29 d'agost del 1381 es pass\xc3\xa0 al b\xc3\xa0ndol del papa Urb\xc3\xa0. El mar\xc3\xa7 del 1382, Urb\xc3\xa0 emet\xc3\xa9 la butlla Regimini sacrosancte, per condemnar el rei de Castella, Enric II de Castella, com a cism\xc3\xa0tic. Durant el debat parlamentari, John Gilbert, bisbe de Hereford, digu\xc3\xa9 que si lluitaven a favor dels flamencs s'haurien d'enfrontar tamb\xc3\xa9 a Fran\xc3\xa7a, que era un pa\xc3\xads que romania dins el si de l'Esgl\xc3\xa9sia Cat\xc3\xb2lica, mentre que si lluitaven a favor de les pretensions de Joan de Gant, estarien fent alhora una guerra santa, ja que el rei castell\xc3\xa0 havia estat excomunicat._NEWLINE_Per altra banda, ajudar els flamencs era m\xc3\xa9s barat i n'obtindrien una recompensa m\xc3\xa9s immediata, ja que el port de Calais, tan important per l'economia anglesa, deixaria d'estar bloquejat. Finalment el parlament aprov\xc3\xa0 la finan\xc3\xa7ament i nomen\xc3\xa0 Henry le Despenser, bisbe de Norwich, cap de la croada, tot i que sembla que al comen\xc3\xa7ament s'havia dit que el cap seria Joan de Gant o un altre dels oncles del rei. El bisbe refus\xc3\xa0 d'acceptar Arundel com a lloctinent i l\xc3\xadder secular de l'expedici\xc3\xb3. Alguns nobles criticaren la croada perqu\xc3\xa8 amena\xc3\xa7ava les pretensions de Ricard II sobre el tron franc\xc3\xa8s i posaven com a exemple la manera com Urb\xc3\xa0 VI havia provat de controlar N\xc3\xa0pols en resposta a l'expedici\xc3\xb3 militar efectuada el 1381 per Llu\xc3\xads d'Anjou, partidari de Climent.\n_START_SECTION_\nPapal i eclesi\xc3\xa0stica\n_START_PARAGRAPH_\nTemps abans, el 1378, el cardenal Pietro Pileo di Prata express\xc3\xa0 la seva esperan\xc3\xa7a que mitjan\xc3\xa7ant el matrimoni de Ricard II amb Anne de Boh\xc3\xa8mia, se'n podria forjar una alian\xc3\xa7a entre Anglaterra i l'Imperi Romanogerm\xc3\xa0nic contra Fran\xc3\xa7a. Els bohemis, per\xc3\xb2, refusaren anar a la guerra contra Fran\xc3\xa7a a no ser que tota la naci\xc3\xb3 fou excomunicada, una mesura que Urb\xc3\xa0 VI trob\xc3\xa0 massa extrema._NEWLINE_El 1379 Despenser public\xc3\xa0 la butlla Nuper cum vinea (6 de novembre del 1378) en qu\xc3\xa8 Urb\xc3\xa0 VI oferia indulg\xc3\xa8ncies plen\xc3\xa0ries als vius i als morts a canvi de contribuir ja fos de manera proporcional o amb una gran quantitat en b\xc3\xa9 de la croada contra Climent. Pel mar\xc3\xa7 del 1381, mitjan\xc3\xa7ant dues butlles, Urb\xc3\xa0 nomen\xc3\xa0 Despenser encarregat de la croada anglesa contra Climent i li don\xc3\xa0 el poder de concedir indulg\xc3\xa8ncies i de dispensar clergues que hi participessin. Aix\xc3\xb2 probablement fos el resultat del treball diplom\xc3\xa0tic del seu secretari, Henry Bowet, que an\xc3\xa0 a Roma en representaci\xc3\xb3 del rei el febrer del 1380. Encara se'n conserven diverses c\xc3\xb2pies de les dues butlles de Despenser, Dudum cum vinea Dei (23 de mar\xc3\xa7) i Dudum cumjilii Belial (25 de mar\xc3\xa7). Una altra butlla, Dignum censemus, del 15 de maig donava poder a Despenser per predicar la croada en les dues arxidi\xc3\xb2cesis angleses, la de Canterbury i la de York, i l'habilitava per prendre mesures contra els que s'oposessin al seu missatge._NEWLINE_Aquestes tres butlles arribaren a Anglaterra l'agost del 1381, i se'n distribu\xc3\xafren c\xc3\xb2pies per tot el pa\xc3\xads el 17 de setembre. Despenser immediatament, segons diu Ranulf Higdon en el seu Polychronicon, envi\xc3\xa0 recaptadors a repartir indulg\xc3\xa8ncies a canvi de donatius, els quals tingueren molt d'\xc3\xa8xit sobretot entre la gent del poble dedicats a la ramaderia, potser pel benefici que els aportaria restaurar l'ordre a Flandes. El 21 de desembre del 1382, en la catedral de Saint Paul de Londres, el bisbe de Norwich abra\xc3\xa7\xc3\xa0 la creu i formalment feu el vot per la croada. _NEWLINE_Alguns dels que van predicar la croada eren frares impostors que aprofitaven l'ocasi\xc3\xb3 per obtenir diners i altres veritables clergues es van negar a lliurar les donacions perqu\xc3\xa8 anaven destinades a pagar una guerra. La corrupci\xc3\xb3 inspir\xc3\xa0 les den\xc3\xbancies d'un te\xc3\xb2leg reformista anomenat John Wyclif. Tanmateix, Despenser, insitia en que aquesta croada nom\xc3\xa9s atacaria els que donaven suport al papa cism\xc3\xa0tic, i que: _NEWLINE_\xc2\xab...si durant aquell any arrib\xc3\xa9s a passar que el reialme de Fran\xc3\xa7a es convertia a la fe del veritable papa Urb\xc3\xa0, el bisbe es comprometia a fer-se enrere i desar l'estendard de la croada, i en endavant, servir al rei sota els seus colors.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nReial i parlament\xc3\xa0ria\n_START_PARAGRAPH_\nLa Tresoreria Reial (Exchequer) proporcion\xc3\xa0 arcs i fletxes. El finan\xc3\xa7ament p\xc3\xbablic estigu\xc3\xa9 supervisat pel comptable del bisbe Despenser, Robert Foulmere, i per un mercader de Londres, sir John Philpot, que actu\xc3\xa0 com a banquer i canvista de l'expedici\xc3\xb3. Philpot, amb diners propis, pag\xc3\xa0 una petita tropa per custodiar el transpot dels diners pel canal de la M\xc3\xa0nega.  _NEWLINE_Despenser nomen\xc3\xa0 capitans de la croada: Hugh Calveley, William Elmham, Thomas Tryvet, John Ferris, Hugh Despenser, William Ferinton i Matthew Reedman. La croada atrai\xc3\xa9 un gran nombre de voluntaris, alguns indesitjables segons la Westminster Chronicle com ara: monjos avorrits sense habilitats per la lluita, joves aprenents dels gremis de Londres que nom\xc3\xa9s buscaven aventura i proscrits que refiaven trobar el perd\xc3\xb3 pels seus crims i la reincorporaci\xc3\xb3 social. Els croats que havien fet el vot de manera oficial, duien una creu roja cosida a la seva vestimenta, s\xc3\xadmbol que es convertiria en l'emblema nacional d'Anglaterra. En el moment final, segons l'historiador Thomas Walsingham, s'intent\xc3\xa0 evitar la partida de la croada. El rei Ricard II, que anhelava la pau amb Fran\xc3\xa7a, orden\xc3\xa0 a Despenser que esper\xc3\xa9s l'arribada de William de Beauchamp, un general experimentat, per\xc3\xb2 el bisbe ignor\xc3\xa0 aquesta ordre.\n_START_SECTION_\nCampanya\n_START_PARAGRAPH_\nEls croats s'aplegaren a Sandwich el 27 d'abril i comen\xc3\xa7aren a salpar cap a Calais el 16 de maig del 1383. Des d'all\xc3\xa0, no van emprendre la marxa fins al 25 de maig, segons informa Despenser en una carta enviada a un altre prelat. El bisbe els men\xc3\xa0 a un atac reeixit a Gravelines. Aquell mes (maig del 1383), Thomas Depham de Norfolk fou empresonat per difondre informaci\xc3\xb3 falsa sobre les not\xc3\xadcies que arribaven a Anglaterra de la croada.\n_START_SECTION_\nEl setge d'Ypres\n_START_PARAGRAPH_\nLa croada s'un\xc3\xad als milicians de Gant el mes de juny. Hi hagu\xc3\xa9 una mena de debat sobre si atacar les ciutats flamenques de Bruges o Ypres, o si envair  Fran\xc3\xa7a, que acollia al papa cism\xc3\xa0tic. L'ex\xc3\xa8rcit decid\xc3\xad muntar setge a Ypres. _NEWLINE_A Ypres el problema dels soldats que encara no havien rebut la paga s'exacerb\xc3\xa0 fins al punt que Despenser don\xc3\xa0 ordre que aquells que esperaven cobrar tornessin a Anglaterra. Aquests elements indisciplinats, segons Walsingham, eren els que s'havien unit a la croada nom\xc3\xa9s per l'oportunitat de fer bot\xc3\xad. _NEWLINE_Des de Flandes, alguns dels capitans escrigueren al rei dient que la campanya estava fallant en part per manca d'un bon l\xc3\xadder i administrador. Segons la transcripci\xc3\xb3 del judici que hi hagu\xc3\xa9 despr\xc3\xa9s, el rei tingu\xc3\xa9 converses amb Arundel perqu\xc3\xa8 aplegu\xc3\xa9s sota el seu control soldats i arquers i an\xc3\xa9s a ajudar a Flandes, per\xc3\xb2 l'ambig\xc3\xbcitat de les cartes enviades per Despenser i la informaci\xc3\xb3 procedent dels que estaven amb ell, indicaven que el bisbe no acceptaria cap lloctinent. En saber que un ex\xc3\xa8rcit franc\xc3\xa8s arribava en suport dels assetjats, Despenser decid\xc3\xad abandonar el 8 d'agost, despr\xc3\xa9s de mantenir durant vuit setmanes el setge. Calveley sugger\xc3\xad anar a atacar la zona francesa que acollia a Climent, i llavors l'opini\xc3\xb3 dels croats es divid\xc3\xad. Un grup segu\xc3\xad a Despenser, el qual digu\xc3\xa9 en el seu judici que tan bon punt havia secundat la idea d'atacar Fran\xc3\xa7a es trob\xc3\xa0 amb l'oposici\xc3\xb3 de la majoria dels capitans, i marx\xc3\xa0 cap a Gravelines, on els capitans acceptaren suborn per tornar la ciutat que havien conquerit i tornar-se'n al seu pa\xc3\xads.\n_START_SECTION_\nTreva\n_START_PARAGRAPH_\nDespenser, prefer\xc3\xad calar foc a Gravelines a prendre'n la possessi\xc3\xb3,  despr\xc3\xa9s comen\xc3\xa7\xc3\xa0 tractes amb els francesos i al setembre envi\xc3\xa0 la croada de retorn a Anglaterra. M\xc3\xa9s tard justific\xc3\xa0 aquesta actuaci\xc3\xb3 dient que ho feia per b\xc3\xa9 dels 6.000 o 7.000 refugiats d'altres ciutats que s'havien rendit i que, un cop mancats de provisions, ja que el temps de treva acabaria en pocs dies, es veurien for\xc3\xa7ats a rendir-se. De fet havia rebut perm\xc3\xads reial per evacuar si estava esc\xc3\xa0s d'avituallament. _NEWLINE_Segons els oponents de Despenser, aquesta treva era deguda a la not\xc3\xadcia que el rei i Joan de Gant, venien a fer-se'n c\xc3\xa0rrec de la croada.\n_START_SECTION_\nDespr\xc3\xa9s de la croada\n_START_PARAGRAPH_\nAl seu retorn, Despenser i els seus capitans foren convocats pel canceller, Michael de la Pole, a donar raons davant el parlament, en una sessi\xc3\xb3 el 26 d'octubre.\n_START_SECTION_\nInterrogatori de Despenser\n_START_PARAGRAPH_\nAcabada la sessi\xc3\xb3 davant el parlament i el rei, el bisbe fou desposse\xc3\xaft dels seus b\xc3\xa9ns temporals durant dos anys i acusat de diverses q\xc3\xbcestions, per\xc3\xb2 en concret d'infringir quatre articles. Aquests quatre articles foren les principals al\xc2\xb7legacions presentades contra ell per De la Pole. Els dos primers eren que, encara que se li havia demanat servir al rei en les seves guerres a Fran\xc3\xa7a amb 2.500 soldats i igual nombre d'arquers enviats a Calais pel per\xc3\xadode d'un any, no havia complert amb aix\xc3\xb2, ja que l'ex\xc3\xa8rcit s'havia dispersat i havia tornat en menys de sis mesos.  Els altres dos articles l'acusaven de negar-se a acatar ordres i no voler escoltat el consells, encara m\xc3\xa9s havent-lo dotat dels millors capitans, havia enganyat el rei amb belles promeses nom\xc3\xa9s per la sup\xc3\xa8rbia de ser ell l'\xc3\xbanic comandant i negant-se a acceptar Arundel com a lloctinent. _NEWLINE_Despenser es defens\xc3\xa0 dient que el setge d'Ypres era una operaci\xc3\xb3 que havien aconsellat els homes de Gant, i que les p\xc3\xa8rdues ocasionades l'havien obligat a abandonar el setge i a fer una treva amb els francesos, que seria el preliminar d'un tractat de pau. Tamb\xc3\xa9 es justific\xc3\xa0 dient que no havia esperat a tenir tot l'ex\xc3\xa8rcit desembarcat a Calais, encara que lord Neville s'havia oferit a anar amb el rei, perqu\xc3\xa8 ja tenia una for\xc3\xa7a suficient per atacar Ypres. Admet\xc3\xa9 haver rebut a Flandes cartes del rei en qu\xc3\xa8 li demanava que accept\xc3\xa9s un lloctinent, per\xc3\xb2 respongu\xc3\xa9 que ell li havia contestat al rei que esperava que un consell nomen\xc3\xa9s el lloctinent. Despr\xc3\xa9s de ser declarat culpable, Despenser deman\xc3\xa0 al rei una audi\xc3\xa8ncia davant el parlament per poder presentar la seva defensa sense interrupcions, cosa que li fou concedida el 24 de novembre. En aquest al\xc2\xb7legat final, el bisbe prov\xc3\xa0 de desviar part de la culpa cap a alguns dels seus capitans, per\xc3\xb2 a Michael de la Pole se li don\xc3\xa0 l'oportunitat de r\xc3\xa8plica. La culpabilitat fou confirmada i, tot i que havia actuat en contra a l'obligaci\xc3\xb3 d'un prelat angl\xc3\xa8s envers l'estat, Ricard II el tract\xc3\xa0 amb la consideraci\xc3\xb3 d'un eclesi\xc3\xa0stic. Se li suspengu\xc3\xa9 el benefici dels b\xc3\xa9n temporals i se li impos\xc3\xa0 una multa pel cost p\xc3\xbablic de la croada, diners que pagaria amb els francs que havia portat de Fran\xc3\xa7a.\n_START_SECTION_\nC\xc3\xa0stigs dels capitans\n_START_PARAGRAPH_\nAls capitans de la croada se'ls deman\xc3\xa0 que justifiquessin l'acusaci\xc3\xb3 d'haver rebut suborns pel valor 18.000 francs d'or. Ells no negaren les acusacions per\xc3\xb2 al\xc2\xb7legaren que s'havien vist for\xc3\xa7ats a deixar enrere cavalls de molt valor i que aquests diners eren una compensaci\xc3\xb3. El tresorer, Foulmere, i cinc dels capitans (llevat de Calveley) foren empresonats i castigats amb una multa de 14.600 francs d'or. El 9 de gener del 1384, la Tresoreria Reial enregistr\xc3\xa0 l'entrada de 287 lliures 9 x\xc3\xadlings i 4 penics, de diners obtinguts amb l'expedici\xc3\xb3 a Flandes, pagats per un tal Henry Bowet en nom de Foulmere m\xc3\xa9s 770 lliures 16 x\xc3\xadlings i 8 penics, que eren el canvi dels 5.000 francs obtinguts il\xc2\xb7l\xc3\xadcitament d'ultrmar."