b"\n_START_ARTICLE_\nChanson\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nLa Chanson com a g\xc3\xa8nere es constitueix sobre la base d'un terreny viu i ric, tamb\xc3\xa9 pel que fa als seus or\xc3\xadgens musicals: s'ancora en les formes de la m\xc3\xbasica cl\xc3\xa0ssica prenent prestades certes petites formes a formats musicals m\xc3\xa9s importants. \xc3\x89s el cas, per exemple, d'una can\xc3\xa7\xc3\xb3 d'\xc3\xa8xit dels anys trenta, Couches dans le hoin composta per Mireille per a una opereta, que despr\xc3\xa9s s'extreu d'aquesta opereta per esdevenir un \xc3\xa8xit. _NEWLINE_Altres cantants d'\xc3\xa8xit procedeixen directament de les formes cl\xc3\xa0ssiques d'expressi\xc3\xb3 l\xc3\xadrica: Luis Mariano ve de l'opereta, Tino Rossi \xc3\xa9s un tenor l\xc3\xadric cl\xc3\xa0ssic, i el progr\xc3\xa9s t\xc3\xa8cnic com l'\xc3\xbas del micr\xc3\xb2fon a l'escenari per primera vegada per Jean Sablon, o la fabricaci\xc3\xb3 i difusi\xc3\xb3 del disc fonogr\xc3\xa0fic, permet que noves figures entrin dins l'escenari naixent de la Chanson. La can\xc3\xa7\xc3\xb3 francesa tamb\xc3\xa9 es difon a trav\xc3\xa9s d'altres llocs on poder-se relaxar sense la forta pressi\xc3\xb3 social i les desigualtats, com el cabaret, que esdev\xc3\xa9 el terreny on els compositors poden difondre les seves obres, i assolir fama (Aristide Bruant, per exemple, al conegut Le Chat noir). El cabaret t\xc3\xa9 el seu equivalent anglic\xc3\xa0 en el terme \xc2\xabmusic-hall\xc2\xbb o sala de concerts, literalment una gran sala dedicada a la interpretaci\xc3\xb3 musical. \xc3\x89s un lloc m\xc3\xa9s gran que el cabaret, on es desenvolupen espectacles anomenats vari\xc3\xa9t\xc3\xa9, oferint moltes representacions en una funci\xc3\xb3, una mica com el model del circ, que inclouen interpretacions vocals i can\xc3\xa7ons. \xc3\x89s aix\xc3\xad doncs, en la conjugaci\xc3\xb3 d'aquests llocs nous i lliures favorables a la creaci\xc3\xb3 i a una cultura musical m\xc3\xa9s cl\xc3\xa0ssica, heretada de les formes cultes per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 populars de l'art l\xc3\xadric, que naixer\xc3\xa0 i creixer\xc3\xa0 la tradici\xc3\xb3 de la can\xc3\xa7\xc3\xb3 francesa i la figura del cantant, i que donar\xc3\xa0 lloc a llegats musicals ex\xc3\xb2gens com el tango, el cabaret de Berl\xc3\xadn, el pasdoble, samba o bossa nova, entre d'altres. Entre les grans figures tutelars de principi del segle\xc2\xa0xx hi ha Charles Cros, Gaston Cout\xc3\xa9, Pierre-Jean de B\xc3\xa9ranger, Aristide Bruant o Vincent Scotto. Un altre tipus de chanson, anomenat chanson r\xc3\xa9aliste (can\xc3\xa7\xc3\xb3 realista), va ser un g\xc3\xa8nere musical popular a Fran\xc3\xa7a, principalment a partir de la d\xc3\xa8cada de 1880 fins acabat la Segona Guerra Mundial. Nascuda tanmateix en els caf\xc3\xa8s-concerts i cabarets del barri de Montmartre de Par\xc3\xads, i influenciada pel realisme literari i els moviments naturalistes de la literatura i el teatre francesos, la chanson r\xc3\xa9aliste \xc3\xa9s un estil musical interpretat principalment per dones, entre les que es poden esmentar Damia, Fr\xc3\xa9hel o \xc3\x89dith Piaf, i centrat en la vida de les classes menys afavorides i els treballadors de Par\xc3\xads. _NEWLINE_ _NEWLINE_Es pot considerar que els poetes Baudelaire, Paul Verlaine (una obra del qual es titula justament La Bonne Chanson) i Arthur Rimbaud constitueixen tres fonts liter\xc3\xa0ries essencials per a la can\xc3\xa7\xc3\xb3 francesa moderna. En primer lloc, a trav\xc3\xa9s del seu treball sobre la musicalitat de les paraules i el format curt de moltes de les seves lletres inventen, com a \xc2\xabm\xc3\xbasics sense guitarra\xc2\xbb, un format que es convertir\xc3\xa0 en el de la Chanson. En els seus poemes hi ha textos en qu\xc3\xa8 apareix la paraula chanson: chanson d'automne (can\xc3\xa7\xc3\xb3 de tardor) o chanson d'apr\xc3\xa8s-midi can\xc3\xa7\xc3\xb3 de tarda. A m\xc3\xa9s, la seva est\xc3\xa8tica po\xc3\xa8tica privilegia la musicalitat i la sonoritat de les paraules, com testifica la coneguda frase de Verlaine \xc2\xabDe la musique avant toute chose\xc2\xbb (\xc2\xabLa m\xc3\xbasica abans que tot\xc2\xbb). Aquests poetes van ser cantats per nombrosos artistes, el primer dels quals va ser L\xc3\xa9o Ferr\xc3\xa9. La seva obra ha contribu\xc3\xaft en gran manera a la persist\xc3\xa8ncia de l'aura popular d'aquests poetes i al seu atractiu dins la Chanson o can\xc3\xa7\xc3\xb3 francesa contempor\xc3\xa0nia._NEWLINE__NEWLINE_Si b\xc3\xa9 Verlaine, Rimbaud o Baudelaire poden considerar-se les fonts originals base del g\xc3\xa8nere, els segueixen els escriptors Louis Aragon, amb nombrosos poemes musicats principalment per L\xc3\xa9o Ferr\xc3\xa9 (Les Chansons d'Aragon, 1961) i Jean Ferrat. Tamb\xc3\xa9 cal esmentar l'artista Georges Brassens, que va posar m\xc3\xbasica a poemes d'Arag\xc3\xb3 (Il n'y a pas d'amour heureux), Verlaine, V\xc3\xadctor Hugo, Fran\xc3\xa7ois Villon (La Ballade des dames du temps jadis), Alphonse de Lamartine (Pens\xc3\xa9e des morts), Antoine Pol (Les Passantes), Paul Fort (Le Petit Cheval) o Francis Jammes entre d'altres poetes. La tradici\xc3\xb3 liter\xc3\xa0ria en el seu conjunt ofereix molts altres exemples de reescriptures po\xc3\xa8tiques. Nom\xc3\xa9s cal pensar, per exemple, en Jean de la Fontaine, interpretat per Pierre Perret o Thomas Fersen, amb la marcada pres\xc3\xa8ncia d'un meravell\xc3\xb3s bestiari dins les seves composicions, preses sens dubte del gran autor cl\xc3\xa0ssic: la can\xc3\xa7\xc3\xb3 titulada Les Malheurs du lion sembla inspirar-se en la faula Le Lion et li Moucheron._NEWLINE_En els anys 1990 es va donar un \xc2\xabrenaixement de la Chanson\xc2\xbb amb un retorn als textos de la literatura po\xc3\xa8tica francesa, g\xc3\xa8nere conegut com a Nouvelle Chanson, malgrat va ren\xc3\xa9ixer abans que s'invent\xc3\xa9s aquesta expressi\xc3\xb3, i que es va nodrir de la crisi de la ind\xc3\xbastria discogr\xc3\xa0fica, dels compromisos est\xc3\xa8tics dels mitjans de comunicaci\xc3\xb3, del retorn dels artistes damunt els escenaris i de l'espectacle. Caracteritzat per menys so i m\xc3\xa9s significat de les lletres en les can\xc3\xa7ons, aquest renaixement va sorgir com a reacci\xc3\xb3 dels seus int\xc3\xa8rprets contra una certa deriva musical que consideraven massa \xc2\xablleugera\xc2\xbb, la deriva cap a la vari\xc3\xa9t\xc3\xa9. En aquest sentit artistes com Dominique A, Mano Solo o Miossec van sorgir reivindicant alhora influ\xc3\xa8ncies anglosaxones com de Velvet Underground, per exemple, i rebutjant categ\xc3\xb2ricament el clix\xc3\xa9. Aquesta actitud est\xc3\xa8tica radical tamb\xc3\xa9 va contribuir a l'aparici\xc3\xb3 d'universos musicals particulars, que tanmateix van influir en la percepci\xc3\xb3 d'una particularitat francesa de la Chanson durant la d\xc3\xa8cada."