b"\n_START_ARTICLE_\nOdoacre\n_START_SECTION_\nInicis\n_START_PARAGRAPH_\nEra fill d'Edec\xc3\xb3, que fou ministre d'\xc3\x80tila i ambaixador d'aquest a Constantinoble. Era tamb\xc3\xa9 germ\xc3\xa0 d'Onulf, que tamb\xc3\xa9 fou un personatge notable. El seu origen \xc3\xa9s incert: es diu que era escirri i que va prendre la direcci\xc3\xb3 de les restes  d'aquest poble quan fou dispersat pels gots orientals (ostrogots); altres relats el fan rugi, h\xc3\xa8rul o turciling, que foren les nacions principals que van formar el seu ex\xc3\xa8rcit. El 463 Edec\xc3\xb3 va morir en la lluita dels escirris contra els ostrogots i Odoacre, amb les restes d'aquell poble, es va dedicar al bandolerisme a Pann\xc3\xb2nia i a N\xc3\xb2rica fins que va entrar a la gu\xc3\xa0rdia imperial.\n_START_SECTION_\nRei d'It\xc3\xa0lia\n_START_PARAGRAPH_\nEl 475 el cap de la gu\xc3\xa0rdia imperial, Orestes, va elevar al tron el seu propi fill, R\xc3\xb2mul Aug\xc3\xbastul, i els b\xc3\xa0rbars van demanar, com era tradici\xc3\xb3, un ter\xc3\xa7 de les terres d'It\xc3\xa0lia, cosa que Orestes no va voler concedir. El descontentament dels mercenaris b\xc3\xa0rbars el va aprofitar Odoacre, que va prometre donar el ter\xc3\xa7 reclamat si l'ajudaven a derrocar Orestes i R\xc3\xb2mul. Va seguir una guerra entre ambd\xc3\xb3s cabdills i Orestes, derrotat en diversos combats, es va retirar rere els murs de Pavia; Odoacre va prendre la ciutat per la for\xc3\xa7a i va executar Orestes. El germ\xc3\xa0 d'aquest, Pau, fou mort a Ravenna. R\xc3\xb2mul fou deposat i desterrat, i Odoacre va prendre el t\xc3\xadtol de rei d'It\xc3\xa0lia, per\xc3\xb2 no el d'emperador (476). De fet, l'Imperi Rom\xc3\xa0 d'Occident s'havia esva\xc3\xaft en mans de nombrosos poders regionals b\xc3\xa0rbars._NEWLINE_Odoacre va enviar ambaixadors a Zen\xc3\xb3, l'emperador d'Orient, per sol\xc2\xb7licitar-li el t\xc3\xadtol de patrici i el seu reconeixement com a regent de la di\xc3\xb2cesi d'It\xc3\xa0lia, demandes que Zen\xc3\xb3 va atendre, i d'acord amb les promeses que Odoacre havia fet, va repartir un ter\xc3\xa7 de les terres d'It\xc3\xa0lia entre els auxiliars b\xc3\xa0rbars (cosa f\xc3\xa0cil de fer, ja que It\xc3\xa0lia s'havia despoblat i moltes terres havien estat abandonades). Va establir la seva resid\xc3\xa8ncia a Ravenna._NEWLINE_El 480, despr\xc3\xa9s d'una breu lluita, va annexar Dalm\xc3\xa0cia al seu regne d'It\xc3\xa0lia. El 487 va conduir una campanya contra els rugis, que es volien independitzar a la N\xc3\xb2rica sota el rei Felet (Felethus), tamb\xc3\xa9 conegut com a Feba o Fava; el rei fou fet presoner amb els principals nobles i els rugis es van sotmetre a Odoacre.\n_START_SECTION_\nMort\n_START_PARAGRAPH_\nTeodoric, el rei ostrogot, molt probablement instigat per l'emperador Zen\xc3\xb3, va decidir apoderar-se d'It\xc3\xa0lia i la va atacar el 489. En una sagnant batalla a la riba del riu Isonzo (Isontius), prop d'Aquileia, el 28 d'agost del 489, els ostrogots van obtenir avantatge. Odoacre es va retirar a Verona i all\xc3\xad fou novament derrotat. Va fugir cap a Roma per intentar revoltar els seus habitants contra els ostrogots, per\xc3\xb2 la ciutat li va tancar les portes i Odoacre va retornar al nord i es va establir a Ravenna; des d'all\xc3\xad va efectuar una sortida sobtada en la qual va aconseguir derrotar els gots. Teodoric es va haver de refugiar rere els murs de Pavia, per\xc3\xb2 va aconseguir reagrupar les seves forces i va poder derrotar finalment Odoacre en una tercera batalla a la riba del riu Adda (490)._NEWLINE_El derrotat va retornar a Ravenna i Teodoric el va assetjar mentre els seus lloctinents dominaven la resta del regne. Odoacre hi va resistir quasi tres anys i, finalment, es va signar un acord pel qual Teodoric i Odoacre serien junts reis d'It\xc3\xa0lia (27 de febrer del 493). Teodoric no va trigar a trencar l'acord i el 5 de mar\xc3\xa7 seg\xc3\xbcent Odoacre fou assassinat per orde del seu rival i col\xc2\xb7lega."