b"\n_START_ARTICLE_\nAmos Burn\n_START_SECTION_\nBiografia i resultats destacats en competici\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nBurn va n\xc3\xa9ixer el 31 de desembre de 1848, a Hull. Essent un adolescent, va anar a Liverpool on hi va fer d'aprenent en una societat d'armadors. No va aprendre a jugar als escacs fins als setze anys. M\xc3\xa9s tard, va rebre lli\xc3\xa7ons del futur campi\xc3\xb3 del m\xc3\xb3n Wilhelm Steinitz a Londres, i, com ell, es va fer conegut per la seva solidesa defensiva. Aron Nimzowitsch considerava en Burn com un dels millors jugadors defensius._NEWLINE_Tot i que mai va ser un jugador professional d'escacs, Burn va desenvolupar una llarga carrera en torneigs. El seu primer torneig, el 1867-1868, va ser un torneig (amb h\xc3\xa0ndicap) al club d'escacs de Liverpool. Preclassificat a la segona categoria, rebia avantatge de pe\xc3\xb3 i jugada dels quatre millors jugadors, i donava avantatge de cavall als altres jugadors. Burn va guanyar f\xc3\xa0cilment, i va anotar 24 punts de 25 possibles._NEWLINE_El seu primer gran torneig va ser la tercera copa de la Federaci\xc3\xb3 Brit\xc3\xa0nica d'Escacs, jugat a Londres el 1870, on hi va sorprendre els millors, en acabar empatat en primer lloc ex \xc3\xa6quo amb John Wisker, per davant de Joseph Henry Blackburne, tot i que va perdre el matx de desempat contra Wisker. El seu \xc3\xbaltim torneig va ser el 1912 a Breslau, on va acabar 12\xc3\xa8 de 18 jugadors, anotant 7\xc2\xbd punts de 17 possibles._NEWLINE_Els seus millors resultats en torneig foren la vict\xc3\xb2ria a Nottingham 1886 (per davant d'Emil Schallopp), un primer lloc ex \xc3\xa6quo al Congr\xc3\xa9s de la BCF a Londres 1887 amb Isidor Gunsberg (davant de Joseph Henry Blackburne i Johannes Zukertort), un primer lloc a Amsterdam 1889 (davant un jove Emanuel Lasker), un segon lloc a Breslau 1889 (rere Siegbert Tarrasch) i un primer lloc al Campionat d'Alemanya (Congr\xc3\xa9s de la DSB) a Col\xc3\xb2nia 1898 (davant Rudolf Charousek, Mikha\xc3\xafl Txigorin, Carl Schlechter, David Janowski i Steinitz). Va participar en el Torneig d'escacs de Hastings 1895, el torneig d'escacs m\xc3\xa9s fort del segle XIX, i hi acab\xc3\xa0 12\xc3\xa8 ex \xc3\xa6quo amb 9\xc2\xbd punts de 21. Va participar tamb\xc3\xa9 al Torneig de Viena de 1898, on hi competia tota l'elit del moment, i on hi fou 7\xc3\xa8 (el campi\xc3\xb3 va ser Siegbert Tarrasch). El 1911 particip\xc3\xa0 en el fort\xc3\xadssim torneig de Carlsbad, on hi acab\xc3\xa0 en 17a posici\xc3\xb3 (el campi\xc3\xb3 fou Richard Teichmann)_NEWLINE_El 1913, va succeir en Leopold Hoffer (quan aquest va morir), com a editor de la principal columna d'escacs de la Gran Bretanya, a la revista The Field. Es va traslladar a Londres on va ocupar el c\xc3\xa0rrec fins que va morir el 1925.\n_START_SECTION_\nContribuci\xc3\xb3 a la teoria dels escacs\n_START_PARAGRAPH_\nBurn ha donat el seu nom a una variant de la defensa francesa (1.e4 e6 2.d4 d5 3.Cc3 Cf6 4.Ag5 dxe4), una l\xc3\xadnia que havia estat pr\xc3\xa8viament jugada per Albert Clerc contra Adolf Anderssen a Par\xc3\xads el 1878. La seva primera partida coneguda amb aquesta variant fou contra Charles Locock a Bradford el 1888. No obstant aix\xc3\xb2, Burn ser el primer a jugar la variant de manera regular, amb bons resultats, aconseguint nou vict\xc3\xb2ries, cinc derrotes i un empat amb aquesta obertura."