b"\n_START_ARTICLE_\nSe\xc3\xa1n MacBride\n_START_SECTION_\nJoventut i pertinen\xc3\xa7a a l'IRA\n_START_PARAGRAPH_\nNasqu\xc3\xa9 a la ciutat de Par\xc3\xads el 26 de gener de 1904, fill de John MacBride i Maud Gonne, revolucionaris irlandesos. Va romandre a Fran\xc3\xa7a fins a la mort del seu pare durant l'Aixecament de Pasqua el 1916. En aquell moment fou enviat a l'escola de St. Benet, al comtat de Wexford. Posteriorment s'allist\xc3\xa0 volunt\xc3\xa0riament a la Guerra anglo-irlandesa i el 1921 s'opos\xc3\xa0 al Tractat anglo-irland\xc3\xa8s._NEWLINE_El 1924 va treballar de periodista a Par\xc3\xads i Londres, per retornar a Dubl\xc3\xadn el 1936. Estudi\xc3\xa0 Dret i va ingressar a l'Ex\xc3\xa8rcit Republic\xc3\xa0 Irland\xc3\xa8s, convertint-se en cap de reclutament. Va dimitir de l'IRA quan la Constituci\xc3\xb3 d'Irlanda fou aprobada, creant-se aix\xc3\xad l'Estat Lliure d'Irlanda, i pass\xc3\xa0 a defendre els presos pol\xc3\xadtics de l'organitzaci\xc3\xb3 terrorista.\n_START_SECTION_\nVida pol\xc3\xadtica\n_START_PARAGRAPH_\nMacBride va fundar el 1946 el partit pol\xc3\xadtic Clann na Poblachta, partit republic\xc3\xa0 i socialista. El 1947 aconsegu\xc3\xad entrar al D\xc3\xa1il \xc3\x89ireann (Parlament irland\xc3\xa8s). A les eleccions de l'any seg\xc3\xbcent, tot i els pocs escons aconseguits al Parlament, aconsegu\xc3\xad formar un govern de coalici\xc3\xb3 i MacBride fou nomenat Ministre d'Afers Exteriors._NEWLINE_En el seu c\xc3\xa0rrec pol\xc3\xadtica particip\xc3\xa0 en la redacci\xc3\xb3 de la Convenci\xc3\xb3 europea dels Drets Humans, promoguda pel Consell d'Europa. Gr\xc3\xa0cies al seu possicionament, Irlanda no ingress\xc3\xa0 a l'OTAN. Aix\xc3\xad mateix fou un dels art\xc3\xadfexs principals de la Declaraci\xc3\xb3 de la Rep\xc3\xbablica d'Irlanda el 1949, aconseguint el 18 d'abril del mateix any que l'Estat Lliure d'Irlanda abandon\xc3\xa9s la Commonwealth i esdevingu\xc3\xa9s la Rep\xc3\xbablica d'Irlanda. Fou reelegit membre del Parlament el 1954, per\xc3\xb2 perd\xc3\xa9 el seu esc\xc3\xb3 el 1957 i tampoc l'aconsegu\xc3\xad el 1961, retirant-se aix\xc3\xad de la pol\xc3\xadtica activa.\n_START_SECTION_\nDrets Humans\n_START_PARAGRAPH_\nA partir dels anys 60 MacBride pass\xc3\xa0 a defendre la causa Irlandesa al Tribunal Europeu dels Drets Humans. El 1961 fou un dels cofundadors d'Amnistia Internacional, esdevenint un dels seus caps m\xc3\xa9s visibles fins al 1974. Aix\xc3\xad mateix presid\xc3\xad la Comissi\xc3\xb3 Internacional de Juristes entre 1963 i 1970, i entr\xc3\xa0 a formar part el 1968 de l'Oficina Internacional per la Pau, esdevenint el seu president entre 1974 i 1985._NEWLINE_El 1973 fou nomenat per l'Assemblea General de l'ONU Comissionat per Nam\xc3\xadbia amb el c\xc3\xa0rrec d'Assistent al Secretari General de les Nacions Unides._NEWLINE_El 1974 fou recompensat, al costat del japon\xc3\xa8s Eisaku Sato, amb el Premi Nobel de la Pau per la mobilitzaci\xc3\xb3 de la consci\xc3\xa8ncia del m\xc3\xb3n en la lluita contra la injust\xc3\xadcia._NEWLINE_Va proposar un pla per eliminar la discriminaci\xc3\xb3 contra els cat\xc3\xb2lics pels patrons d'Irlanda del Nord, per la qual cosa reb\xc3\xa9 el suport dels Estats Units i del Sinn F\xc3\xa9in. Els principis de MacBride van ser criticats pels governs d'Irlanda i del Regne Unit com a irrealitzable i inefica\xc3\xa7._NEWLINE_Se\xc3\xa1n MacBride va morir el 15 de gener de 1988 a Dubl\xc3\xadn."