b"\n_START_ARTICLE_\nRadion\xc3\xbaclid\n_START_PARAGRAPH_\nUn nucleid radioactiu o radion\xc3\xbaclid \xc3\xa9s un nucleid inestable, i que per tant degenera emetent radiacions ionitzants. Malgrat que alguns f\xc3\xadsics de vegades empren vulgarment el mot radiois\xc3\xb2top per a designar aix\xc3\xb2, cal notar que al llenguatge estricte o formal de la f\xc3\xadsica i tecnologia nuclear \xc3\xa9s erroni, ja que un nucleid i un is\xc3\xb2top no s\xc3\xb3n el mateix. Quan un radion\xc3\xbaclid emet radioactivitat assoleix un estat m\xc3\xa9s estable, que requereix menys energia que abans, i en general es transforma en un altre nucleid diferent (o b\xc3\xa9 en el mateix, per\xc3\xb2 menys excitat, si ha em\xc3\xa8s radioactivitat gamma), que pot o no ser tamb\xc3\xa9 radioactiu. Aquest proc\xc3\xa9s radioactiu ocorre en principi de manera espont\xc3\xa0nia, per\xc3\xb2 l'\xc3\xa9sser hum\xc3\xa0 ha apr\xc3\xa8s a provocar-ho de manera artificial. En qualsevol dels dos casos la radioactivitat resultant t\xc3\xa9 exactament les mateixes caracter\xc3\xadstiques._NEWLINE_Els radion\xc3\xbaclids es caracteritzen per tenir una vida mitjana finita, que pot anar des de petites fraccions de segon a milers d'anys. De fet, alguns d'ells tenen una semivida tan llarga que encara no s'ha pogut quantificar experimentalment i fins i tot n'hi ha que s'havien considerat, i per a certes aplicacions pr\xc3\xa0ctiques encara se sol fer, estables. Dels nucleids coneguts actualment n'hi ha noranta te\xc3\xb2ricament estables i dos-cents cinquanta-cinc als quals no se'ls ha observat desintegrar-se. D'altra banda, hi ha gaireb\xc3\xa9 el doble, uns sis-cents cinquanta, als quals si se'ls ha observat radioactivitat i que tenen una vida mitjana d'almenys una hora. A la Terra es coneixen uns tres mil radion\xc3\xbaclids de vida mitjana superior a una hora, la major part dels quals (prop d'un 90%) s\xc3\xb3n antropog\xc3\xa8nics (produ\xc3\xafts pels humans), uns dos mil quatre-cents de vida mitjana inferior a una hora i encara d'altres tan inestables que la seva vida mitjana \xc3\xa9s curt\xc3\xadssima._NEWLINE_Els radion\xc3\xbaclids s'apliquen a la tecnologia nuclear per a obtenir energia el\xc3\xa8ctrica, a la ind\xc3\xbastria (controls de qualitat, etc.), a la medicina (radioter\xc3\xa0pia, etc.) i per a armament nuclear (b\xc3\xa0sicament a la propulsi\xc3\xb3 de vehicles i a eines per a matar). La seva utilitzaci\xc3\xb3 implica greus riscos ambientals (contaminaci\xc3\xb3 radioactiva) i de salut (radiotoxicitat, enverinament per radiacions, etc.), per aix\xc3\xb2 cal fer-ho amb extrema cura. Cal recordar que els radion\xc3\xbaclids d'origen natural, com l'urani o el plutoni, existeixen en quantitats finites a la Terra, per aix\xc3\xb2 cal usar-los d'una manera sostenible. D'altra banda, el seu \xc3\xbas genera residus radioactius, que poden ser molt perillosos i pels quals l'\xc3\xbanic tractament que se sol fer \xc3\xa9s cobrir-los fins que la seva radioactivitat sigui propera a la natural. Els possibles tractaments per als que trigarien m\xc3\xa9s d'una trentena d'anys en fer-ho (tot el combustible gastat de les centrals nuclears i per a fins militars, per exemple) encara es troben en fase de teoria, investigaci\xc3\xb3 o experimentaci\xc3\xb3."