b"\n_START_ARTICLE_\nCrescenci II\n_START_SECTION_\nAntecendents\n_START_PARAGRAPH_\nEl col\xc2\xb7lapse de l'Imperi carolingi a inicis del segle X signific\xc3\xa0 per a Roma l'inici d'una \xc3\xa8poca de greus desordres i d'inestabilitat, que don\xc3\xa0 origen al per\xc3\xadode conegut com el Segle de Ferro. En aquest segle unes poques fam\xc3\xadlies rivals, entre les quals destaquen els Alberics o Tusculans (dels quals van provenir els pr\xc3\xadnceps Colonna) i els Crescencis. Aquestes fam\xc3\xadlies controlaven l\xe2\x80\x99elecci\xc3\xb3 dels diferents papes i, com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, es produ\xc3\xad la proclamaci\xc3\xb3 de molts papes de moralitat dubtosa, la mort violenta d'alguns pont\xc3\xadfexs i l'exist\xc3\xa8ncia simult\xc3\xa0nia de dos o m\xc3\xa9s papes rivals. L\xe2\x80\x99any 962 el Papa Joan XII demana ajuda al rei d\xe2\x80\x99Alemanya Ot\xc3\xb3 I contra la invasi\xc3\xb3 dels seus estat i el corona com a emperador a Roma el 2 de febrer del 962. Aquest acte d\xc3\xb3na origen del Sacre Imperi Romanogerm\xc3\xa0nic. Els acords signats entre el Papa i Ot\xc3\xb3 I establien que l'emperador esdevenia el garant de la independ\xc3\xa8ncia dels Estats Pontificis per\xc3\xb2 a la vegada passava a ser determinant en l\xe2\x80\x99elecci\xc3\xb3 dels nous papes. Aquesta invasi\xc3\xb3 no va ser ben tolerada per diferents fam\xc3\xadlies nobles romanes que conspiraren per imposar el Papa i un dels l\xc3\xadders d\xe2\x80\x99aquesta facci\xc3\xb3 va ser Crescenci I i va ser un dels protagonistes de la deposici\xc3\xb3 de Joan XII o la mort de Benet VI per tal de fer imposar a Bonifaci VII que en una primera etapa de papat nom\xc3\xa9s va durar sis setmanes abans d\xe2\x80\x99haber de fugir a Constantinoble.\n_START_SECTION_\nControl de Roma\n_START_PARAGRAPH_\nLes aspiracions de l\xe2\x80\x99aristocr\xc3\xa0cia romana no desaparegueren amb la mort de Crescenci. Aquest va deixar un fill, Crescenci el jove, que va prendre les regnes del poder a Roma. Per tal d\xe2\x80\x99imposar de nou a Bonifaci VII va engarjolar i deixar morir de fam el seu antecessor Joan XIV. Poc temps despr\xc3\xa9s Bonifaci VII es va enemistar amb Crescenci el qual va incitar el poble contra seu. El Papa va morir linxat al carrer i el seu cad\xc3\xa0ver nu i mutilat va ser penjat pels peus de l\xe2\x80\x99est\xc3\xa0tua de Marc Aureli. Despr\xc3\xa9s de la mort de Bonifaci VII, les circumst\xc3\xa0ncies eren particularment favorables per a Crescenci: l\xe2\x80\x99Emperador Ot\xc3\xb3 III (985-96) era encara un nen i la seva mare, l\xe2\x80\x99Emperadriu Te\xc3\xb2fana (morta quan l\xe2\x80\x99emperador tenia 11 anys), ni la seva \xc3\xa0via, que actuaren com a regents, no eren a Roma. Crescenci va prendre el t\xc3\xadtol de Patricius Romanorum.  El t\xc3\xadtol venia a significar que era la m\xc3\xa0xima autoritat romana tot i que depenent de l\xe2\x80\x99autoritat imperial; es considerava com el lloctinent de l\xe2\x80\x99Emperador. Es creu que \xc3\xa9s bastant probable que tingu\xc3\xa9s influ\xc3\xa8ncia en l\xe2\x80\x99elecci\xc3\xb3 del successor de Bonifaci VII, el Papa Joan XV (985-996). En alguns del documents oficials de l\xe2\x80\x99\xc3\xa8poca signats pel papa, el nom de Crescenci i el seu t\xc3\xadtol de Patricius apareix junt al nom de Joan XV; i durant alguns anys Crescenci va exercir la seva autoritat sense aparent oposici\xc3\xb3, limitant severament l\xe2\x80\x99autonomia del Papa.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xa8rdua del poder\n_START_PARAGRAPH_\nL\xe2\x80\x99any 994 el jove emperador Ot\xc3\xb3 III va assumir les regnes del govern, i al 996 va fer el seu primer viatge a It\xc3\xa0lia, indu\xc3\xaft sobretot per les crides del Papa Joan XV a recuperar el poder perdut a Roma, d\xe2\x80\x99on havia estat expulsat. No obstant aix\xc3\xb2, abans que Ot\xc3\xb3 III arrib\xc3\xa9s a Roma el Papa havia mort (abril del 996). Els romans, liderats per Crescenci, no van imposar en aquell moment un nou papa i van enviar una delegaci\xc3\xb3 a Ot\xc3\xb3 per tal que propos\xc3\xa9s un candidat adequat. Un cop a Roma, va preparar l\xe2\x80\x99elecci\xc3\xb3 del seu cos\xc3\xad Bruno de Car\xc3\xadntia, jove eclesi\xc3\xa0stic de 23 anys, com a Papa Gregori V, primer Papa alemany.  Poques setmanes despr\xc3\xa9s (21 de maig del 996), Ot\xc3\xb3 III va ser coronat pel nou papa a la Bas\xc3\xadlica de Sant Pere. Crescenci es va tancar a la fortalesa de la seva fam\xc3\xadlia, el Castell de Sant'Angelo, per evitar repres\xc3\xa0lies._NEWLINE_El 25 de maig del 996, Ot\xc3\xb3 III i el Papa convocaren un s\xc3\xadnode per tal que actu\xc3\xa9s com a cort suprema de just\xc3\xadcia (al qual assist\xc3\xad tamb\xc3\xa9 el comte Ermengol I d\xe2\x80\x99Urgell). En ell es va encausar els principals caps rebels, incl\xc3\xb2s Crescenci, sobre els fets ocorreguts en els darrers anys i com a resultat, una part dels encausats van ser desterrats de Roma. De totes maneres, Gregori V, que desitjava comen\xc3\xa7at el seu papat amb accions de gr\xc3\xa0cia, va intercedir pels culpables i Ot\xc3\xb3 els va perdonar. Crescenci va perdre el seu t\xc3\xadtol de Patricius per\xc3\xb2 se li va permetre viure una vida retirada a Roma.\n_START_SECTION_\nRevolta\n_START_PARAGRAPH_\nLa influ\xc3\xa8ncia de l\xe2\x80\x99Emperador sobre els assumptes del papat va esdevenir molt m\xc3\xa9s gran que no pas en l\xe2\x80\x99\xc3\xa8poca d\xe2\x80\x99Ot\xc3\xb3 I. Ara, l\xe2\x80\x99Emperador, no nom\xc3\xa9s tenia el dret de vetar un candidat sin\xc3\xb3 havia nominat i instal\xc2\xb7lat el seu propi candidat. Els romans tamb\xc3\xa9 trobaven ofensiu el fet d\xe2\x80\x99haver de tenir un Papa estranger amb molts oficials estrangers instal\xc2\xb7lats en els estats pontificis donat que tradicionalment el dret de nominar el nou papa requeia sobre ells. Aix\xc3\xb2 va fer que les tensions i ressentiments de la noblesa romana no disminu\xc3\xafssin tot i el perd\xc3\xb3._NEWLINE_Ben aviat Ot\xc3\xb3 va abandonar Roma per dirigir-se a Aquisgr\xc3\xa0 i pocs mesos despr\xc3\xa9s de la seva marxa es va encendre la revolta de nou a Roma i Gregori V va ser for\xc3\xa7at a abandonar Roma (setembre del 996). Al febrer del 997 el Papa convoca un s\xc3\xadnode a Pavia on pronuncia la sent\xc3\xa8ncia d\xe2\x80\x99excomuni\xc3\xb3 per a Crescenci. Aquest, lluny de sentir-se afectat per aquest fet completa la seva rebel\xc2\xb7li\xc3\xb3 nomenant un com a papa Joan Filagatos, arquebisbe de Piacenza i antic conseller de Te\xc3\xb2fana. Aquest antipapa agafa el nom de Joan XVI (abril 997). _NEWLINE_El febrer del 998 Ot\xc3\xb3 III retorna a Roma amb el Papa Gregori V i pren possessi\xc3\xb3 de la ciutat sense massa dificultats. Joan XVI fuig de Roma i Crescenci es refugia al Castell de Sant'Angelo. Joan XVI \xc3\xa9s capturat pels emissaris de l\xe2\x80\x99Emperador el qual ordena que se li arrequin els ulls i la llengua i que se li talli el nas i les orelles i \xc3\xa9s deportat al monestir de Fulda, a Alemanya on mor al voltant de l\xe2\x80\x99any 1001.  Vers l\xe2\x80\x99abril del 998, despr\xc3\xa9s d\xe2\x80\x99una forta resist\xc3\xa8ncia, les forces de l\xe2\x80\x99Emperador prenen Sant\xe2\x80\x99Angelo i capturen Crescenci. Aquest va ser decapitat i el seu cad\xc3\xa0ver fou penjat d\xe2\x80\x99un pat\xc3\xadbul erigit al Monte Mario. Posteriorment va ser enterrat a l\xe2\x80\x99esgl\xc3\xa9sia de San Pancrazio al Jan\xc3\xadcul."