b"\n_START_ARTICLE_\nMateu Llu\xc3\xads S\xc3\xadmon i Delitala\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEl seu pare era Bartomeu Simon, intendent del patrimoni reial a l'Alguer el 1767. Va estudiar amb els jesu\xc3\xaftes de l'Alguer, al col\xc2\xb7legi Canopoleno de S\xc3\xa0sser i a l'arquebisbat de C\xc3\xa0ller. El 1784 es llicenci\xc3\xa0 en filosofia i teologia i el 1787 en dret civil i can\xc3\xb2nic, i com que no tenia vocaci\xc3\xb3 religiosa va entrar a treballar en l'administraci\xc3\xb3 de la just\xc3\xadcia del Regne de Sardenya, on el 1793 arrib\xc3\xa0 a substitut del fiscal reial._NEWLINE_Durant el trienni revolucionari sard (1793-1796) fou diputat al Parlament sard, on es destac\xc3\xa0 per la seva lluita a favor d'una profunda reforma de les institucions locals d'antic r\xc3\xa8gim. Va donar suport la revolta de Giovanni Maria Angioy, qui intentava d'abolir el feudalisme i d'establir una rep\xc3\xbablica amb l'ajuda dels revolucionaris francesos. Aix\xc3\xb2 el va obligar a fugir el 1796 i torn\xc3\xa0 un breu per\xc3\xadode a l'Alguer. Partidari de Napole\xc3\xb3 Bonaparte, marx\xc3\xa0 a G\xc3\xa8nova, despr\xc3\xa9s a Toscana i finalment a Fran\xc3\xa7a, on va ocupar alguns c\xc3\xa0rrecs pol\xc3\xadtics, entre ells procurador imperial en el tribunal de Savona (1805), conseller a la Cort de G\xc3\xa8nova (1812) i president de la de Parma. El 1814 va adoptar la nacionalitat francesa i li fou concedida la Legi\xc3\xb3 d'Honor._NEWLINE_La seva obra consisteix en mem\xc3\xb2ries escrites en itali\xc3\xa0 i franc\xc3\xa8s sobre els fets esdevinguts a Sardenya durant els anys de la Revoluci\xc3\xb3 Francesa, i va restar in\xc3\xa8dita fins que fou publicada per Rafael Catardi entre 1964 i 1967. Hom creu que va publicar un poema en catal\xc3\xa0. En el seu manuscrit Prospetto dell'Isola di Sardegna afirma que a l'illa de Sardenya es parlen cinc idiomes: espanyol, sard, itali\xc3\xa0, alguer\xc3\xa8s i sassar\xc3\xa8s i que l'alguer\xc3\xa8s \xc3\xa9s el catal\xc3\xa0."