b'\n_START_ARTICLE_\nJuan Ignacio Gorriti\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nEra fill de Ignacio de Gorriti, un gran terratinent de Jujuy; Va estudiar a la Universitat de C\xc3\xb2rdova, on es va doctorar en teologia el 1791 i va ser ordenat sacerdot. El seu primer c\xc3\xa0rrec va ser als pobles indis de Cochinoca i Casabindo, a la Puna, per passar despr\xc3\xa9s a ser capell\xc3\xa0 i vicari de l\'esgl\xc3\xa9sia matriu de San Salvador de Jujuy al 1804, c\xc3\xa0rrec que exerciria durant vint-i-un anys. Va destacar com a orador sagrat i patri\xc3\xb2tic; En assabentar-se de la invasi\xc3\xb3 napole\xc3\xb2nica a Espanya, va escriure un "Al\xc2\xb7legat de Dret P\xc3\xbablic", per a demostrar que el poder havia de tornar al poble de les col\xc3\xb2nies._NEWLINE_A mitjans del 1810, el cabildo de Jujuy el va nombrar diputat a la Junta Grande _NEWLINE_, a la qual es va incorporar al desembre. Reiteradament va demanar la separaci\xc3\xb3 de Jujuy de la prov\xc3\xadncia de Salta, on va fer el primer discurs p\xc3\xbablic d\'una voluntat autonomista, que despr\xc3\xa9s derivaria en federalisme. Com a curiositat, Jujuy va ser la \xc3\xbaltima de les catorze prov\xc3\xadncies argentines del segle XIX a separar-se de la seva capital (el 1834) i el propi Gorriti militaria m\xc3\xa9s tard en l\'unitarisme._NEWLINE_Va donar suport al president de la Junta, Cornelio Saavedra, i va ser durant varis mesos secretari del president. Juntament amb els altres diputats de l\'interior, va ser expulsat pel Primer Triumvirat a finals del 1811; Va ser Gorriti qui m\xc3\xa9s va protestar per aquest fet, i va advertir a les prov\xc3\xadncies que en el futur haurien de protegir-se contra la prepot\xc3\xa8ncia de Buenos Aires. Tot un pron\xc3\xb2stic del futur del pa\xc3\xads._NEWLINE_Va tornar a Jujuy, on va col\xc2\xb7laborar amb l\'Ex\xc3\xa8rcit del Nord, especialment quan Manuel Belgrano en va ser comandant. A petici\xc3\xb3, va beneir la primera bandera nacional el 25 de maig del 1812, i va ser capell\xc3\xa0 titular de l\'Ex\xc3\xa8rcit del Nord. Va ser nomenat canonge de la Catedral de Salta, vicari i governador del bisbat vacant._NEWLINE_Les seves relacions amb el governador G\xc3\xbcemes es van anar tensant durant la segona meitat del 1810. El seu germ\xc3\xa0 Jos\xc3\xa9 Ignacio va ser diputat al Congr\xc3\xa9s de Tucum\xc3\xa1n i va destacar com un dels millors oficials a les seves ordres. Un altre dels seus germans, \xe2\x80\x9cPachi\xe2\x80\x9d Gorriti, era considerat el millor llancer del nord._NEWLINE_Va donar suport a la pol\xc3\xadtica del seu germ\xc3\xa0. Va ser governador dos cops despr\xc3\xa9s de la mort de G\xc3\xbcemes, i va ser diputat provincial durant el seu govern. El 1824 va ser diputat electe al Congr\xc3\xa9s de Buenos Aires , on es va mantenir independent entre les tend\xc3\xa8ncies federal i unit\xc3\xa0ria. Va votar a favor de la presid\xc3\xa8ncia de Rivadavia i en contra de totes les iniciatives dels federals, per\xc3\xb2 va rebutjar la constituci\xc3\xb3 unit\xc3\xa0ria del 1826._NEWLINE_Despr\xc3\xa9s de la caiguda de Rivadavia, va tornar a Salta, on va ser president de la legislatura provincial, representant a Jujuy, i va ser nomenat governador de la di\xc3\xb2cesi._NEWLINE_Va ser federal. La seva oposici\xc3\xb3 als partidaris de G\xc3\xbcemes i la seva amistat amb els unitaris el van unir a aquest partit, igual que al seu germ\xc3\xa0. No obstant, el seu germ\xc3\xa0 menor, Francisco Gorriti, va militar al partit federal. Es va unir a la Lliga de l\'Interior dirigida pel general Paz, i va ser governador de Salt al mar\xc3\xa7 del 1829 (substituint al seu germ\xc3\xa0 que era general). Al gener del 1832, el partit unitari va ser derrotat a Ciutadella. Com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia va signar un tractat de pau amb els representants del general Facundo Quiroga i va presentar la seva renuncia._NEWLINE_Va emigrar junt amb els seus germans a Bol\xc3\xadvia. Mentre estava a\xc2\xa0Cochabamba va escriure una "Mem\xc3\xb2ria i Autobiografia", i unes "Reflexions sobre les Causes Morals de les Convulsions dels Estats Americans". Els b\xc3\xa9ns de la seva fam\xc3\xadlia van ser embargats pel governador Latorre, de forma que va haver de passar els seus \xc3\xbaltims anys dedicat a l\'ensenyament a la Universitat de Charcas._NEWLINE_Va morir a la ciutat de Sucre al 1842, i va ser enterrat a l\'Esgl\xc3\xa9sia de San Miguel d\'aquesta ciutat; Les seves restes van ser repatriades al 2005 i enterrades al costat del seu germ\xc3\xa0 Jos\xc3\xa9 Ignacio a l\'entrada de la Catedral de Jujuy.'