b"\n_START_ARTICLE_\nGeografia d'Alaska\n_START_SECTION_\nSituaci\xc3\xb3 i caracter\xc3\xadstiques principals\n_START_PARAGRAPH_\nAlaska limita amb el Yukon i la Col\xc3\xbambia Brit\xc3\xa0nica, Canad\xc3\xa0, a l'est, en una frontera que es perllonga durant 2.477\xc2\xa0km de llargada [nota francesa]; el golf d'Alaska, que es troba al nord de l'oce\xc3\xa0 Pac\xc3\xadfic, \xc3\xa9s el l\xc3\xadmit sud; el mar de Bering, l'estret de Bering i el mar dels Txuktxis la separen de R\xc3\xbassia a l'oest; i el mar de Beaufort i l'oce\xc3\xa0 \xc3\x80rtic al nord. T\xc3\xa9 m\xc3\xa9s quil\xc3\xb2metres de costa que tots els altres estats dels Estats Units junts. Uns 800\xc2\xa0km de territori canadenc separen Alaska de l'estat de Washington. Alaska \xc3\xa9s l'\xc3\xbanic estat on la capital nom\xc3\xa9s \xc3\xa9s accessible per vaixell o avi\xc3\xb3, ja que no hi ha carreteres que connectin Juneau amb la resta del continent._NEWLINE_Alaska \xc3\xa9s l'estat m\xc3\xa9s gran dels Estats Units, amb 1.717.854\xc2\xa0km\xc2\xb2 dels quals 1.481.305\xc2\xa0km\xc2\xb2 s\xc3\xb3n de terra, cosa que representa el 18,7% del territori estatunidenc i m\xc3\xa9s de tres cops la mida d'Espanya. Per si sol aquest estat \xc3\xa9s m\xc3\xa9s gran que la resta de nacions sobiranes del planeta a excepci\xc3\xb3 de 18. L'estat s'est\xc3\xa9n entre els 130 i 173\xc2\xb0 de longitud W i els 55 i 75 de latitud N, fent que a Alaska hi hagi els punts m\xc3\xa9s a l'oest (illa Attu) i al nord (Barrow) dels Estats Untis. L'estat acull m\xc3\xa9s de tres milions de llacs de m\xc3\xa9s de 20 acres (8,1 ha).  Els aiguamolls i el permafrost cobreixen quasi mig mili\xc3\xb3 de km\xc2\xb2, principalment en planes del nord, oest i sud-oest._NEWLINE_Segons un estudi del Bureau of Land Management de 1998, al voltant del 65% del territori \xc3\xa9s propietat del Govern Federal dels Estats Units, que administra els boscos, parcs nacionals i reserves naturals a Alaska. La resta pertany a l'Estat d'Alaska (25%) i a les organitzacions ind\xc3\xadgenes creades per l'Alaska Native Claims Settlement Act de 1971 (10%).\n_START_SECTION_\nLitoral i hidrologia\n_START_PARAGRAPH_\nLa costa d'Alaska \xc3\xa9s abrupta, amb nombroses serralades costaneres que es capbussen en l'oce\xc3\xa0. La transgressi\xc3\xb3 a la fi de la darrera glaciaci\xc3\xb3 va provocar un augment del nivell del mar i va formar enormes i profunds fiords. La navegaci\xc3\xb3 es fa dif\xc3\xadcil per la pres\xc3\xa8ncia de nombroses barreres permanents (illes, esculls) o temporals (icebergs)._NEWLINE_Alaska t\xc3\xa9 milers d'illes, especialment al sud, amb l'arxip\xc3\xa8lag Alexander; i l'oest, amb les illes Aleutianes, les quals s'estenen durant centenars de quil\xc3\xb2metres a continuaci\xc3\xb3 de la pen\xc3\xadnsula d'Alaska fins a tocar. Aix\xc3\xb2 explica que disposi de fins a 54.720\xc2\xa0km de l\xc3\xadnia costanera. L'illa m\xc3\xa9s gran de l'estat \xc3\xa9s l'illa del Pr\xc3\xadncep de Gal\xc2\xb7les, amb 6.675\xc2\xa0km\xc2\xb2._NEWLINE_El nombre de llacs s'estima en m\xc3\xa9s de tres milions, sent els m\xc3\xa9s grans l'Iliamna (2.622\xc2\xa0km\xc2\xb2) i el Becharof (1.170\xc2\xa0km\xc2\xb2). Les glaceres cobreixen uns 41.000\xc2\xa0km\xc2\xb2 terrestres i 3.100\xc2\xa0km\xc2\xb2 de zona marina. El complex de la glacera Bering, al l\xc3\xadmit amb el Yukon cobreix per si sol 5.827\xc2\xa0km\xc2\xb2.\n_START_SECTION_\nRelleu i geologia\n_START_PARAGRAPH_\nAlaska \xc3\xa9s una regi\xc3\xb3 amb una activitat s\xc3\xadsmica molt important. Alguns dels terratr\xc3\xa8mols m\xc3\xa9s forts que s'han registrat els darrers segles han tingut lloc en aquest estat, sent el que va tenir lloc el 27 de mar\xc3\xa7 de 1964 a l'estret del Pr\xc3\xadncep Guillem, amb una magnitud de 9,2 el m\xc3\xa9s gran de tots. Altres terratr\xc3\xa8mols destacats foren el de 1965 a les illes Rat, amb una magnitud de 8,7; o el de les illes Aleutianes i les illes Andreanof de 1946 i 1957 amb una magnitud de 8,6._NEWLINE_La pen\xc3\xadnsula d'Alaska, i per extensi\xc3\xb3 totes les illes Aleutianes, compten amb nombrosos volcans en actiu. Aquests volcans formen part del cintur\xc3\xb3 de foc del Pac\xc3\xadfic i entre ells destaquen el mont Shishaldin (2.857 m), el mont Pavlof (2.518 m), el mont Redoubt (3.108 m) o el mont Spurr (3.374 m). El 1912, una violenta explosi\xc3\xb3 va escap\xc3\xa7ar 600 metres del mont Katmai."