b'\n_START_ARTICLE_\nPrograma Saliut\n_START_PARAGRAPH_\nEl programa Saliut (en rus \xd0\xa1\xd0\xb0\xd0\xbb\xd1\x8e\xd1\x82, Sal\'ut, \xc2\xabSalutaci\xc3\xb3\xc2\xbb) va ser el primer programa sovi\xc3\xa8tic en envolar estacions espacials. Consistia en una s\xc3\xa8rie de nou estacions formades per un sol m\xc3\xb2dul que es varen llan\xc3\xa7ar entre entre el 1971 i el 1982. Aquest era un projecte que estava pensat per portar a terme investigacions de llarga durada sobre els problemes de viure a l\'espai i una gran varietat d\'experiments astron\xc3\xb2mics, biol\xc3\xb2gics o sobre recursos terrestres. Aquest programa va permetre a la tecnologia de les estacions espacials evolucionar des d\'una posici\xc3\xb3 d\'enginyeria experimental cap a una m\xc3\xa9s madura. L\'experi\xc3\xa8ncia adquirida de les estacions Saliut va facilitar el cam\xc3\xad a les estacions espacials multi-modulars com la Mir i l\'Estaci\xc3\xb3 Espacial Internacional cadascuna de les quals empra com a nucli un m\xc3\xb2dul derivat de les Saliut al sur centre._NEWLINE_El programa va consistir en una s\xc3\xa8rie de sis (6) estacions de recerca cient\xc3\xadfica (tipus DOS) i tres estacions de reconeixement militar (tipus OPS) llan\xc3\xa7ades com a part de la programa secret Almaz. Durant el seu desenvolupament es van batre un gran nombre de r\xc3\xa8cords entre els quals s\'inclouen r\xc3\xa8cords de duraci\xc3\xb3, el primer trasp\xc3\xa0s de poders d\'una estaci\xc3\xb3 entre dos tripulacions, l\'estada m\xc3\xa9s llarga d\'una dona a l\'espai i diversos r\xc3\xa8cords de passejos espacials.\n_START_SECTION_\nEstacions\n_START_PARAGRAPH_\nEl programa estava compost d\'estacions civils DOS i estacions militars OPS. Ambdues eren adaptacions del disseny original Almaz OPS creat per en Vlad\xc3\xadmir Txelomei. Pel model militar OPS les modificacions no van ser gaires i principalment centrades en el port d\'atracament posterior per les naus Soiuz. Els canvis que es van realitzar al model civil DOS van ser molts m\xc3\xa9s, incloent un nombre superior de panells solars i ports d\'atracament davant i darrere preparats per les naus Soiuz, TKS i altres m\xc3\xb2duls.\n_START_SECTION_\nSaliut 1\n_START_PARAGRAPH_\nLa Saliut 1 (DOS-1) va ser llan\xc3\xa7ada el 19 d\'abril del 1971, convertint-se aix\xc3\xad en la primera estaci\xc3\xb3 espacial en orbitar la terra. La primera tripulaci\xc3\xb3, volant en la Soiuz 10 no va poder entrar-hi a causa d\'una falla en el sistema d\'atracament. La segona tripulaci\xc3\xb3, llan\xc3\xa7ada amb la Soiuz 11 no va tenir problemes per atracar i va romandre a l\'estaci\xc3\xb3 durant 23 dies. Desgraciadament en el viatge de tornada, una v\xc3\xa0lvula de la c\xc3\xa0psula de reentrada de la Soiuz 11 es va obrir abans d\'hora provocant la mort dels seus tres ocupants. L\'estaci\xc3\xb3 Saliut 1 va reentrar a l\'atmosfera terrestre l\'11 d\'octubre del 1971.\n_START_SECTION_\nDOS-2\n_START_PARAGRAPH_\nLa DOS-2 va ser llan\xc3\xa7ada el 29 de juliol del 1972. Tenia un disseny molt similar al de la Saliut 1. Malauradament, durant l\'ascens, la segona etapa del coet Proton va fallar provocant que aquesta segona estaci\xc3\xb3 espacial no arrib\xc3\xa9s mai a l\'\xc3\xb2rbita planificada. Minuts despr\xc3\xa9s del llan\xc3\xa7ament es va estavellar a l\'oce\xc3\xa0 Pac\xc3\xadfic.\n_START_SECTION_\nSaliut 2\n_START_PARAGRAPH_\nLa Saliut 2 (OPS-1) va ser llan\xc3\xa7ada el 4 d\'abril del 1973. Tot i que ho semblava, aquest vol no formava part del mateix programa al qual pertanyien les anteriors estacions, realment es tractava d\'un prototip altament secret d\'una estaci\xc3\xb3 espacial militar Almaz. Se li va donar la denominaci\xc3\xb3 de Saliut 2 per tal d\'ocultar a occident la seva naturalesa real. Tot i que el llan\xc3\xa7ament va ser totalment satisfactori, passats un parell de dies, l\'estaci\xc3\xb3 (que encara no tenia tripulants) va comen\xc3\xa7ar a perdre pressi\xc3\xb3 i els sistemes de control de vol van fallar. Les fallides van ser provocades per les peces de metralla que va dispersar la darrera etapa del coet Proton que va posar l\'estaci\xc3\xb3 en \xc3\xb2rbita en esclatar en les proximitats. L\'11 d\'abril del 73 (11 dies despr\xc3\xa9s del llan\xc3\xa7ament) un inexplicable accident va arrencar els quatre panells solars de l\'estaci\xc3\xb3 deixant-la sense cap mena de subministrament el\xc3\xa8ctric. L\'estaci\xc3\xb3 va reentrar a l\'atmosfera el 29 de maig del mateix any.\n_START_SECTION_\nCosmos 557\n_START_PARAGRAPH_\nL\'estaci\xc3\xb3 Saliut que havia substitu\xc3\xaft l\'espacial militar Almaz (que s\'havia d\'anomenar DOS-3) va ser llan\xc3\xa7ada a l\'espai l\'11 de maig del 1973, tres dies abans del llan\xc3\xa7ament de l\'americana Skylab. Per\xc3\xb2, a causa d\'errors en els sistemes de control de vol mentre estava fora de l\'abast del control terrestre, l\'estaci\xc3\xb3 va encendre els seus motors de control d\'\xc3\xb2rbita fins a esgotar tot el fuel completament. Com que la nau, completament perduda, ja estava en \xc3\xb2rbita i havia estat detectada pels radars occidentals, els sovi\xc3\xa8tics van batejar el llan\xc3\xa7ament com "Cosmos 557" i la van deixar reentrar i cremar-se a l\'atmosfera una setmana despr\xc3\xa9s. Nom\xc3\xa9s molts anys despr\xc3\xa9s s\'ha sabut que realment aquest llan\xc3\xa7ament pertanyia al programa Saliut.\n_START_SECTION_\nSaliut 3\n_START_PARAGRAPH_\nLa Saliut 3 (OPS-2) es va llan\xc3\xa7ar el 25 de juny del 1974. Es tractava d\'una altra estaci\xc3\xb3 espacial militar Almaz, que aquest cop es va aconseguir orbitar correctament. Des d\'ella es van aconseguir de provar una gran varietat de sensors de reconeixement, que retornava un contenidor amb la pel\xc2\xb7l\xc3\xadcula per analitzar-la posteriorment. El 25 de gener del 75 es van realitzar proves amb un can\xc3\xb3 aeri Nudelmann de 23mm (tot i que altres fonts afirmen que es tractava d\'un Nudelmann NR de 30mm) en rangs d\'entre 3000 i 500 metres. Els cosmonautes van confirmar que el sat\xc3\xa8l\xc2\xb7lit objectiu havia estat destru\xc3\xaft durant les proves, tal com s\'esperava. L\'endem\xc3\xa0 es va donar l\'ordre per desorbitar el complex. Durant la seva estada en \xc3\xb2rbita, nom\xc3\xa9s una de les tres tripulacions en principi projectades van aconseguir entrar i habitar l\'estaci\xc3\xb3. Aquesta va ser la que anava amb la Soiuz 14. La Soiuz 15 que va intentar portar una segona tripulaci\xc3\xb3 no va poder atracar al complex.\n_START_SECTION_\nSaliut 4\n_START_PARAGRAPH_\nLa Saliut 4 (DOS-4) va enlairar-se el 26 de desembre del 1974. Era essencialment una c\xc3\xb2pia de la DOS-3 que es va perdre, per\xc3\xb2 en aquest cas va ser un complet \xc3\xa8xit. Tres tripulacions van fer estada en aquesta estaci\xc3\xb3 espacial (Soiuz 17, Soiuz 18 i Soiuz 21) i una d\'elles va durar 63 dies. Una c\xc3\xa0psula no tripulada Soiuz va romandre fixa a l\'estaci\xc3\xb3 durant tres mesos, demostrant la durabilitat del sistema a llarg termini. La maniobra de desorbitaci\xc3\xb3 de la Saliut 4 va iniciar-se el 2 de febrer del 1977 i va reentrar a l\'atmosfera l\'endem\xc3\xa0.\n_START_SECTION_\nSaliut 5\n_START_PARAGRAPH_\nLa Saliut 5 (OPS-3) va ser llan\xc3\xa7ada el 22 de juny del 1976. Es tractava de la tercera i \xc3\xbaltima estaci\xc3\xb3 espacial militar Almaz. El llan\xc3\xa7ament i la posterior missi\xc3\xb3 de l\'estaci\xc3\xb3 van rutllar perfectament. De les tres tripulacions que es van llan\xc3\xa7ar a continuaci\xc3\xb3, dues van poder-hi fer estada (Soiuz 21 i Soiuz 24) mentre que la Soiuz 23 no va poder atracar i es va haver d\'abortar. Despr\xc3\xa9s d\'aquesta missi\xc3\xb3 els militars sovi\xc3\xa8tics van considerar que els avantatges t\xc3\xa0ctics que els oferien aquest tipus de missions no compensaven el seu cost i es van retirar. L\'objectiu principal de les futures Salut seria buscar el prestigi internacional i la investigaci\xc3\xb3 civil. La Saliut 5 va reentrar el 8 d\'agost del 1977.\n_START_SECTION_\nSaliut 6\n_START_PARAGRAPH_\nLa Saliut 6 (DOS-5) va volar cap a l\'espai el 29 de setembre del 1977. Tot i que s\'assemblava bastant a les estacions espacials pr\xc3\xa8vies en el seu disseny global, aquesta inclo\xc3\xafa una s\xc3\xa9rie millores revolucion\xc3\xa0ries, entre les quals destaquen un segon moll d\'atracament on podia ancorar una c\xc3\xa0psula de c\xc3\xa0rrega no tripulada que permetia reabastir l\'estaci\xc3\xb3. Entre els anys 1977 i 1982 la Saliut 6 va ser visitada per 5 tripulacions de llarga durada i 11 de curta durada que inclo\xc3\xafen tripulants d\'altres pa\xc3\xafsos pertanyents al Pacte de Vars\xc3\xb2via. La primera tripulaci\xc3\xb3 de llarga durada de la Saliut 6 va batre el r\xc3\xa8cord d\'estada en \xc3\xb2rbita aconseguit per la tripulaci\xc3\xb3 del Skylab posant-lo en 96 dies, tot i que posteriors tripulacions van arribar fins als 185 dies. La quarta tripulaci\xc3\xb3 va desplegar un radiotelescopi que va pujar una astronau de c\xc3\xa0rrega no tripulada. Un cop finalitzades les missions tripulades el 1981, aquesta plataforma encara va ser \xc3\xbatil per provar m\xc3\xa8todes d\'atracament fent servir una astronau pesada anomenada TKS que s\'havia constru\xc3\xaft amb les sobres del programa Almaz cancel\xc2\xb7lat anys abans. La Saliut 6 va ser desorbitada el 29 de juliol del 1982.\n_START_SECTION_\nSaliut 7\n_START_PARAGRAPH_\nLa Saliut 7 (DOS-6) va enlairar-se el 19 d\'abril del 1982. Era en realitat el vehicle de recanvi de la Saliut 6 i per tant tenia les mateixes capacitats i equipament, si b\xc3\xa9 se li van afegir algunes millores. va romandre en \xc3\xb2rbita quatre anys i dos mesos, durant els quals la van visitar 10 tripulacions en 6 missions principals i 4 vols secundaris que van incloure un astronauta franc\xc3\xa8s i un d\'indi. A part dels molts experiments i observacions realitzats, aquesta estaci\xc3\xb3 tamb\xc3\xa9 va servir per provar atracaments i estudiar el funcionament de grans m\xc3\xb2duls en una estaci\xc3\xb3 en \xc3\xb2rbita. Els m\xc3\xb2duls anomenats "M\xc3\xb2duls C\xc3\xb2smics pesants" van ajudar als enginyers a desenvolupar la tecnologia necess\xc3\xa0ria per construir la Mir posteriorment. La Saliut 7 va reentrar a l\'atmosfera de la terra el 7 de febrer del 1991.\n_START_SECTION_\nDOS-7\n_START_PARAGRAPH_\nPrimerament estava previst que dues estacions m\xc3\xa9s (DOS-7 i DOS-8) volessin dins del programa Saliut. Aquestes darreres anirien equipades amb quatre ports d\'atracament, dos als extrems del m\xc3\xb2dul i dos m\xc3\xa9s d\'addicionals, un a cada costat d\'una esfera d\'amarratge situada al frontal de l\'estaci\xc3\xb3. La DOS-7 finalment va continuar sent evolucionada fins a arribar a ser el m\xc3\xb2dul central de l\'estaci\xc3\xb3 Mir disposant de millors ordinadors, panells solars actualitzats, allotjament per dos cosmonautes (disposant cadascun de la seva pr\xc3\xb2pia cabina) i sis ports d\'atracament.\n_START_SECTION_\nDOS-8\n_START_PARAGRAPH_\nLa DOS-8 va transformar-se primerament en el que havia de ser l\'inici del projecte Mir-2 pensat per substituir a l\'estaci\xc3\xb3 espacial Mir. Finalment, despr\xc3\xa9s de la reconversi\xc3\xb3 del projecte, aquest m\xc3\xb2dul va acabar formant part de l\'Estaci\xc3\xb3 Espacial Internacional (ISS) en el que avui en dia es coneix com a m\xc3\xb2dul de servei Zvezd\xc3\xa0.'