b"\n_START_ARTICLE_\nSant Lloren\xc3\xa7 de la Salanca\n_START_SECTION_\nEtimologia\n_START_PARAGRAPH_\nSant Lloren\xc3\xa7 \xc3\xa9s l'advocaci\xc3\xb3 de la parr\xc3\xb2quia de la vila, Salanca \xc3\xa9s el nom de la comarca natural on es troba. El top\xc3\xb2nim Salanca prov\xc3\xa9 del fet que \xc3\xa9s una zona d'antics aiguamolls, entre la mar Mediterr\xc3\xa0nia i els trams finals dels cursos del Tet i de l'Agl\xc3\xad. El terme Salanca \xc3\xa9s, encara segons Joan Coromines, un derivat del mot com\xc3\xba sal, amb l'afegit\xc3\xb3 del sufix probablement sorot\xc3\xa0ptic -anc. Es tractaria aix\xc3\xad, doncs, d'un terme aplicat a un terreny sal\xc3\xad.\n_START_SECTION_\nLa vila de Sant Lloren\xc3\xa7\n_START_PARAGRAPH_\nSituada a l'esquerra de l'Agl\xc3\xad, a l'extrem sud-occidental del seu terme comunal, el terme de Sant Lloren\xc3\xa7 de la Salanca es form\xc3\xa0 com una cellera a l'entorn de l'esgl\xc3\xa9sia parroquial de Sant Lloren\xc3\xa7. La vila \xc3\xa9s esmentada des del 981 (villa Sancti Laurentii), i el 1281 \xc3\xa9s conceptuada com a vila reial. El castell consta des del 1292 (quoddam cellarium intus cellariam domini regis in Castro de Sancto Laurencio). En un document del 1400 consta que el castell envoltava i fortificava el nucli de la cellera original, a l'entorn de l'esgl\xc3\xa9sia i del cementiri, situat al davant de l'esgl\xc3\xa9sia. Tres portes donaven acc\xc3\xa9s al clos: la porta de Torrelles, la del Mar i la d'Amunt._NEWLINE_Dins de la vila destaquen algunes construccions i indrets que s\xc3\xb3n testimoni de la hist\xc3\xb2ria de Sant Lloren\xc3\xa7 de la Salanca: la Cava Cooperativa, el Cementiri Vell, actualment Pla\xc3\xa7a d'Arag\xc3\xb3, el Cementiri actual, situat en el ter\xc3\xa7 sud-occidental de la vila, el Col\xc2\xb7legi Jean Mermoz, a l'extrem oest del centre de la poblaci\xc3\xb3, que acull estudiants de molt pobles de la Salanca, i la Cooperativa Hort\xc3\xadcola. Hi havia hagut dues cases amb cert valor hist\xc3\xb2ric, Casa Saniges i Casa Pradal, tot i que actualment s\xc3\xb3n noms ja desconeguts per una part dels lloren\xc3\xa7ans._NEWLINE_M\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 del nucli hist\xc3\xb2ric, la vila comen\xc3\xa7\xc3\xa0 a cr\xc3\xa9ixer a partir del barri de la Passejada, convertit despr\xc3\xa9s en tota una urbanitzaci\xc3\xb3, i les posteriors urbanitzacions de la Figuera, l'Hort\xc3\xb3, les Jardins de Salanque, le Mas Fleuri, la Palombi\xc3\xa8re, les Portes de la Mer, les Tamaris i les Terrasses del Canig\xc3\xb3._NEWLINE_La vila, cap de cant\xc3\xb3 i que com a tal t\xc3\xa9 un col\xc2\xb7legi d'ensenyament secundari, disposa tamb\xc3\xa9 d'una Zona artesanal, situada a l'extrem sud-oest del nucli de poblaci\xc3\xb3.\n_START_SECTION_\nLes barraques de Maratxel\xc2\xb7la\n_START_PARAGRAPH_\nAl nord del terme, a la Punta de Maratxel\xc2\xb7la, a la vora de l'Estany de Salses, hi havia hagut aquest petit barri de barraques, actualment desaparegut del tot.\n_START_SECTION_\nEls masos lloren\xc3\xa7ans\n_START_PARAGRAPH_\nEls masos que perduren avui dia en terme de Sant Lloren\xc3\xa7 de la Salanca s\xc3\xb3n el Mas Besombet, antigament Teuleria d'en Dalquer, Mas d'Agl\xc3\xad, actualment Casa de Jubilats, el Mas de l'Agl\xc3\xad, abans Teuleria d'en Riu, el Mas de la Torre, o Torre de Bell-lloc, abans Cortal de la Torre, el Mas de les Mames, el Mas d'en Pon\xc3\xa7, o Mas Pagnon, el Mas Jouer, el Mas Many\xc3\xa0 i el Mas Moragues. Tamb\xc3\xa9 hi havia hagut el Mas d'en Valeta i la Teuleria d'en Guiter, noms ara entrats en des\xc3\xbas.\n_START_SECTION_\nAer\xc3\xb2drom Militar de Sant Lloren\xc3\xa7 de la Salanca\n_START_PARAGRAPH_\nSituat al nord-est del nucli de poblaci\xc3\xb3, entre aquest i l'Estany de Salses a la zona de la Maratxel\xc2\xb7la, a llevant del Conangle i al nord de l'Avratge, ocupa quasi tota la zona coneguda com els Clots. \xc3\x89s la zona per on havia passat l'antic curs de l'Agl\xc3\xad, quan desembocava a l'Estany de Salses.\n_START_SECTION_\nBase aeronaval Lat\xc3\xa9co\xc3\xa8re\n_START_PARAGRAPH_\nA la vora de l'estany de Salses, entre 1925 i 1936 l'empresa aeron\xc3\xa0utica Lat\xc3\xa9co\xc3\xa8re hi tingu\xc3\xa9 unes instal\xc2\xb7lacions per a provar els seus hidroavions. Dispos\xc3\xa0 d'un moll avui en dia (2018) encara visible, i d'una grua i hangars ja desapareguts. El moll es troba just a l'oest de l'aer\xc3\xb2drom militar, la final del cam\xc3\xad que voreja el seu mur.\n_START_SECTION_\nEls cursos d'aigua\n_START_PARAGRAPH_\nCal destacar que el ter\xc3\xa7 nord del terme de Sant Lloren\xc3\xa7 de la Salanca \xc3\xa9s l'Estany de Salses, mentre que tot el l\xc3\xadmit meridional \xc3\xa9s l'Agl\xc3\xad, en el seu tra\xc3\xa7at modern. Creuen el terme comunal diversos canals de drenatge: l'Agulla A, l'Agulla B o Agulla de l'Avaratge, l'Agulla de les Rotes, l'Agulla dels Clots, l'Agulla de Maratxel\xc2\xb7la i l'anomenada la Divisi\xc3\xb3._NEWLINE_Un pou, anomenat l'Abeurador, es troba al nord-est del nucli urb\xc3\xa0.\n_START_SECTION_\nEl terme comunal\n_START_PARAGRAPH_\nEs conserven els top\xc3\xb2nims de molts indrets, partides i seccions cadastrals del terme lloren\xc3\xa7\xc3\xa0: l'Abeurada, l'Abeurador, l'Agramalla, l'Avaratge, el Cam\xc3\xad de les Dues Hores, els Camps de la Maria, els Camps de la Rompuda, els Camps de les Rotes, els Camps del Gorg, els Camps del Miracle, els Camps del Pal, els Camps dels Pobres, el Casot de l'Avaratge, el Casot de Maratxel\xc2\xb7la, els Clots, la Colomina, la Colomina d'en Meler, el Conangle, la Creueta, la Divisi\xc3\xb3, els Eixaus, la Figuera Molla, la Font del Salze, el Gorg Blanc, l'Hort de la Llongany, l'Hort\xc3\xb3, l'Illa de Vic, les Julianes, les Mames, Maratxel\xc2\xb7la, Mas Besombet, la Torre, o Mas de la Torre, Mas de les Mames, Mas d'en Pon\xc3\xa7, Mas de l'Agl\xc3\xad, Mas Moragues, la Passejada de l'Abeurada, el Peir\xc3\xb3, els Prats, la Punta de Maratxel\xc2\xb7la, la Ramada, les Rotes, les Rotes de l'Avaratge, les Teuleries, la Torre i el Trenc, sense oblidar el Terreny Militar de Sant Lloren\xc3\xa7 de la Salanca. Alguns d'aquests noms s\xc3\xb3n ja pr\xc3\xa0cticament desapareguts, i nom\xc3\xa9s es conserven en la mem\xc3\xb2ria d'algunes persones: els Bordigols (a Maratxel\xc2\xb7la), els Bordigols Vells, Palasol, el Pas de les Carretes\n_START_SECTION_\nEdat mitjana\n_START_PARAGRAPH_\nDocumentada des del 981 i 989, la villa S. Laurentii pertanyia, en alous diferents, als monestirs de Sant Gen\xc3\xads de Fontanes i Sant Miquel de Cuix\xc3\xa0. La jurisdicci\xc3\xb3 pertanyia als Sant Lloren\xc3\xa7 (senyors del desaparegut castell de Sant Lloren\xc3\xa7), tal com est\xc3\xa0 documentat a la segona meitat del segle XI. Pon\xc3\xa7 Adalbert de Sant Lloren\xc3\xa7 sign\xc3\xa0 un acord amb Ramon Berenguer, senyor de Canet, i el comte Gausfred II de Rossell\xc3\xb3. Continu\xc3\xa0 dins de la mateixa fam\xc3\xadlia (Ramon i Guillem de Sant Lloren\xc3\xa7, Pere, Berenguer i Ramon de Sant Lloren\xc3\xa7...). El Berenguer esmentat, encara viu el 1202, prengu\xc3\xa9 el nom de Berenguer de Palou, i fou un trobador apreciat; el seu germ\xc3\xa0 Ramon va ser nomenat veguer del Rossell\xc3\xb3 i comandant de Salses, poblaci\xc3\xb3 de nova planta en aquell moment, pel comte de Rossell\xc3\xb3, Nun\xc3\xb3 San\xc3\xa7. Per aquest motiu, Ramon de Sant Lloren\xc3\xa7 ced\xc3\xad la senyoria de la vila i terme de Sant Lloren\xc3\xa7 al comte, tot reservant-se'n l'usdefruit. Del comte va passar immediatament al rei, senyor de Sant Lloren\xc3\xa7 des d'aleshores._NEWLINE_El rei Pere I atorg\xc3\xa0 una carta de privilegis a Sant Lloren\xc3\xa7 el 22 de febrer del 1213, que foren augmentats per Jaume I el Conqueridor l'any 1243. El 1258 Sant Lloren\xc3\xa7 fou infeudat a Briton Acelm de Marsella, tot i que la senyoria continuava en mans de la corona. El 1358 Pere III ced\xc3\xad la senyoria a les seves filles, Constan\xc3\xa7a, reina de Sic\xc3\xadlia, i Joana, esposa del Comte d'Emp\xc3\xbaries, i al cap de 27 anys, el 1385, fou adquirida per Andreu de Fenollet, vescomte d'Illa i de Canet, qui la deix\xc3\xa0 en testament al seu fill Pere. A la mort del darrer, pass\xc3\xa0 novament a la corona, en la persona de Margarida de Prades, v\xc3\xaddua del rei Mart\xc3\xad._NEWLINE_El 1426 era Ramon de Perell\xc3\xb3s, vescomte de Rueda i de Perell\xc3\xb3s, qui adquiria el senyoriu; el seu fill, Francesc de Perell\xc3\xb3s-Fenollet, la va hipotecar a favor de Berenguer V d'Oms, qui la va traspassar el 1455 als seus hereus.\n_START_SECTION_\nEdat moderna\n_START_PARAGRAPH_\nEn decantar-se els Oms pel b\xc3\xa0ndol espanyol a la Guerra dels Segadors, despr\xc3\xa9s del Tractat dels Pirineus fou desposse\xc3\xaft dels seus b\xc3\xa9ns al Rossell\xc3\xb3. Diverses fam\xc3\xadlies emparentades amb els Oms (els Sentmenat, els Tamarit...) hi tenien terres, per\xc3\xb2 finalment el senyoriu pass\xc3\xa0 a mans franceses. En el moment de la Revoluci\xc3\xb3 Francesa n'era senyor M. de Boisambert.\n_START_SECTION_\nEdat contempor\xc3\xa0nia\n_START_PARAGRAPH_\nFins a l'any 1929 el terme arribava a la mar, on hi havia el Port de Sant Lloren\xc3\xa7, dit tamb\xc3\xa9 del Barcar\xc3\xa8s, que se n'independitz\xc3\xa0 administrativament aquell any.\n_START_SECTION_\nActivitats econ\xc3\xb2miques\n_START_PARAGRAPH_\nLes terres baixes del nord del terme, per on discorria antigament l'Agl\xc3\xad, van ser guanyades per a l'agricultura plantant-hi vinyes en el moment de lluita contra la fil\xc2\xb7loxera. M\xc3\xa9s tard, van anar essent substitu\xc3\xafdes per zones hortives i vergers, dedicades al conreu d'hortalisses. Els darrers trenta anys del segle\xc2\xa0xx van veure-hi progressar la construcci\xc3\xb3 d'hivernacles._NEWLINE_Amb la desaparici\xc3\xb3 de la ramaderia ovina es va abandonar l'\xc3\xbas dels prats propers a la costa i al riu, i el bombeig de l'aigua de les capes fre\xc3\xa0tiques ha fet que hagi penetrat una l\xc3\xa0mina d'aigua salada a nivell de superf\xc3\xadcie._NEWLINE_La meitat de les terres de conreu s\xc3\xb3n encara dedicades a la vinya, i, dintre d'aquesta meitat, la meitat \xc3\xa9s dedicada a vins comuns i l'altra meitat a vins amb denominaci\xc3\xb3 d'origen controlada. Quasi una tercera part de les terres productives es dediquen a fruiters (albercoquers, presseguers, cirerers), per\xc3\xb2 el conreu m\xc3\xa9s extens, que quasi dobla el de la vinya, \xc3\xa9s el d'hortalisses (carxofes, esp\xc3\xa0rrecs, api, enciams, tom\xc3\xa0quets, col-i-flors, productes primerencs i julivert). L'aparici\xc3\xb3 de noves urbanitzacions ha fet minvar la quantitat de terres dedicades a l'agricultura. Hi ha un important celler cooperatiu i una destil\xc2\xb7leria.\n_START_SECTION_\nAdscripci\xc3\xb3 cantonal\n_START_PARAGRAPH_\nAmb motiu de les eleccions departamentals del 2015, Sant Lloren\xc3\xa7 de la Salanca ha estat incl\xc3\xb2s en la nova agrupaci\xc3\xb3 de La Costa Salanquesa, cant\xc3\xb3 n\xc3\xbamero 4, formada pel Barcar\xc3\xa8s, Clair\xc3\xa0, Pi\xc3\xa0, Sant Hip\xc3\xb2lit de la Salanca, Sant Lloren\xc3\xa7 de la Salanca i Torrelles de la Salanca. Els consellers departamentals triats en aquesta elecci\xc3\xb3 per aquest cant\xc3\xb3 han estat Madeleine Garcia-Vidal, del DVG (Divers de gauche), batllessa de Sant Hip\xc3\xb2lit de la Salanca des del 1983, i Joseph Puig, de Centre, batlle de Clair\xc3\xa0 i President de la Comunitat de comunes Salanca - Mediterrani.\n_START_SECTION_\nEnsenyament i cultura\n_START_PARAGRAPH_\nLa vila de Sant Lloren\xc3\xa7 de la Salanca compta amb 5 escoles i 1 col\xc2\xb7legi (ensenyament secundari). Dues de les escoles s\xc3\xb3n maternals (la Romain Vidal i la Victor Hugo), i tres d'ensenyament primari (la Joseph Cortada, la Charles Perrault i la Pau Casals). El col\xc2\xb7legi, que serveix tamb\xc3\xa9 els pobles del Barcar\xc3\xa8s, Clair\xc3\xa0, Sant Hip\xc3\xb2lit de la Salanca i Torrelles de la Salanca duu el nom de Jean Mermoz._NEWLINE_A banda de les escoles i col\xc2\xb7legis, la vila disposa des del 2001 d'una biblioteca municipal."