b'\n_START_ARTICLE_\nEls Hostalets de Pierola\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nEl 1286 fou donat per Alfons el Franc a Asbert de Mediona._NEWLINE_El barri dels Hostalets s\'esmenta per primera vegada en el segle XVI, en qu\xc3\xa8 en un encreuament de camins hi havia un hostal, anomenat Hostal d\'en Valls, concretament l\'any 1595. L\'encreuament de camins era on es form\xc3\xa0 un espai m\xc3\xa9s ample anomenat la Pla\xc3\xa7a. Entre dos camins, el Cam\xc3\xad Ral que anava d\'Igualada a Barcelona i el Cam\xc3\xad Romeu que des de Vilafranca del Pened\xc3\xa8s condu\xc3\xafa al Monestir de Montserrat._NEWLINE_Ben aviat s\'hi constru\xc3\xafren m\xc3\xa9s Hostals (entre els segles XVII i XVIII). I el poble s\'an\xc3\xa0 consolidant a red\xc3\xb3s dels dos seus camins. _NEWLINE_El primer cam\xc3\xad, el Cam\xc3\xad Ral que anava des d\'Igualada fins a Barcelona, no era el principal, era una variant del Cam\xc3\xad Ral que es bifurcava a l\'altura de la Pobla de Claramunt i retornava al cam\xc3\xad original m\xc3\xa9s avall dels Hostalets. Era una drecera que evitava el Congost de Capellades, i era coneguda amb el nom de la drecera del Coll del Bosc, que avui correspon a l\'actual carrer Esgl\xc3\xa9sia. _NEWLINE_El segon era el Cam\xc3\xad Romeu, que en realitat estava constitu\xc3\xaft per dos camins: un que anava des del sud de Catalunya fins a Montserrat, i l\xe2\x80\x99altre que anava des de Barcelona a Arag\xc3\xb3 tot passant primer per Montserrat i despr\xc3\xa9s pels Hostalets. Aquest segon tamb\xc3\xa9 s\xe2\x80\x99anomena Cam\xc3\xad d\xe2\x80\x99Arag\xc3\xb3, i era un fragment del cam\xc3\xad de Sant Jaume. Comen\xc3\xa7ava a Barcelona en direcci\xc3\xb3 a l\xe2\x80\x99Hospitalet, Sant Feliu i Martorell. Des de Martorell es veia Montserrat, on els pelegrins arribaven creuant el riu Llobregat per un petit pont de fusta. Un cop arribats al monestir assistien a un acte religi\xc3\xb3s, perqu\xc3\xa8 pels pelegrins, peregrinar era una manera de trobar D\xc3\xa9u en la pobresa i la solitud.\xc2\xa0Llavors anaven cap a Sant Miquel i baixaven la muntanya per a arribar a Collbat\xc3\xb3 i des d\xe2\x80\x99all\xc3\xa0 anaven cap als Hostalets de Pierola on es quedaven a dormir. El cam\xc3\xad continuava cap a Igualada, per despr\xc3\xa9s anar fins a Arag\xc3\xb3._NEWLINE_El cam\xc3\xad que duia m\xc3\xa9s tr\xc3\xa0nsit era el Cam\xc3\xad Romeu, degut al gran flux de pelegrins que des del sud de Catalunya (Camp de Tarragona, Terres de l\'Ebre, Pened\xc3\xa8s...) condu\xc3\xafa cap al cenobi montserrat\xc3\xad. A m\xc3\xa9s, a aquest tr\xc3\xa0nsit se li ha de sumar la condici\xc3\xb3 que tenia el cam\xc3\xad de ser una carrerada que anava des del sud de Catalunya fins als Pirineus. I els ramats d\'ovelles, a la primavera anaven a les muntanyes a cercar pastures abundoses, i a la tardor, quan la neu ho cobria tot, feien el trajecte a la inversa, i retornaven al seu lloc d\'origen.\n_START_SECTION_\nTorre del Senyor Enric (Ajuntament)\n_START_PARAGRAPH_\nUbicada al carrer Mestre Joan Llad\xc3\xb3s (Antiga Rambla Sant Antoni), n\xc3\xbamero 1. \xc3\x89s al costat de l\'altra torre d\'estiueig "Torre Maristany", amb la qual compartint jard\xc3\xad, formen el conjunt modernista anomenat "Les Torres"._NEWLINE_Fou feta edificar el 1903, per un adinerat empresari fuster, natural del poble, que havia fet fortuna amb aquest ofici al Marroc._NEWLINE_La torre va ser dissenyada com a casa d\'estiueig. El seu propietari, Enric Cucurella i Vidal va pensar-la per allotjar la seva fam\xc3\xadlia i el seu servei. _NEWLINE_L\'any 1903, com s\'observava a la fa\xc3\xa7ana, es va edificar la torre, per\xc3\xb2 l\'any 1920, l\'amo decid\xc3\xad engrandir-la (amb un pis m\xc3\xa9s i una torre), anul\xc2\xb7lant l\'\xc3\xbanica planta que tenia. _NEWLINE_La casa \xc3\xa9s de planta quadrada, amb un element cl\xc3\xa0ssic del modernisme, la simetria. A la planta baixa comptava amb el menjador, la cuina, l\'entrada, i les depend\xc3\xa8ncies del servei. Al primer pis, les habitacions de la fam\xc3\xadlia, i al segon una espectacular terrassa, adornada amb merlets i ferro forjat, i culminant una torre\xe2\x80\x93mirador amb teulada de rajola vidriada verda, que acabava d\'arrodonir luxosament l\'edifici. La torre-mirador, va dotar la casa un aut\xc3\xa8ntic ambient de la burgesia catalana d\'aquella \xc3\xa8poca. _NEWLINE_L\'any 1983, l\'ajuntament d\'aleshores va comprar l\'edifici per a passar a ser seu de la Casa de la Vila.\n_START_SECTION_\nTorre Maristany\n_START_PARAGRAPH_\nUbicada al carrer Mestre Llad\xc3\xb3s (Antiga Rambla Sant Antoni), n\xc3\xbamero 3, al costat de l\'altre Torre compartint jard\xc3\xad, formen el conjunt modernista anomenat "Les Torres"._NEWLINE_Fou feta edificar el 1913, per l\'autor tamb\xc3\xa9 de la casa del costat, l\'empresari Enric Cucurella Vidal, home del qual va voler edificar tres torres, per al dia de dem\xc3\xa0, deixar-les per a les seves tres filles._NEWLINE_La pubilla es quedaria amb la torre del seu pare (Torre del Senyor Enric), l\'altra filla amb la Casa Cucurella, i la filla casada amb el Maristany obtindria aquesta torre. _NEWLINE_La casa era de mida de les altres normals del poble, per\xc3\xb2 aquesta tenia obertura cap a tramuntana (fa\xc3\xa7ana lateral) que donava al jard\xc3\xad com\xc3\xba i era la fa\xc3\xa7ana m\xc3\xa9s decorada modernistament parlant. _NEWLINE_Comptava amb 3 plantes, la primera tenia l\'entrada, el menjador, la cuina, les sales d\'estar; la segona, les habitacions, i la tercera unes golfes arrecerades i un terrat per davant i darrere. _NEWLINE_Cap a inicis del segle XXI, l\'ajuntament va adquirir aquest immoble per a oficines de la Casa de la Vila.\n_START_SECTION_\nAntigues Escoles Nacionals\n_START_PARAGRAPH_\nL\'any 1919, els Hostalets se n\'orgullia d\'haver bastit una de les escoles p\xc3\xbabliques m\xc3\xa9s ben equipades de la comarca, uns locals amples i perfectament equipats tenien la funci\xc3\xb3 d\'espai on educar els infants del poble.  _NEWLINE_L\'estructura interior era: a la banda esquerra les noies i a la dreta els nois, i al pis superior els habitatges dels mestres, a l\'esquerra la mestra i a la dreta el mestre, completament separats interiorment. _NEWLINE_Les Escoles de seguida varen ser fitxades com a unes de les millors respecte a les dels altres pobles ve\xc3\xafns: per exemple Piera, Masquefa, Castellol\xc3\xad, Bruc, Vallbona... pobles on encara anaven amb petits locals disseminats per acomplir aquesta tasca educativa. En canvi als Hostalets ja compt\xc3\xa0vem amb uns locals fets expressament per a l\'ensenyan\xc3\xa7a. S\xc3\xb3n catalogades com una petita joia de l\'arquitectura modernista local. _NEWLINE_Amb trets propis d\'aquest estil, les obertures rematades amb ma\xc3\xb3 vist, rajola vidriada, simetria._NEWLINE_Ubicada al Carrer Mestre Llad\xc3\xb3s (Antiga Rambla Sant Antoni), n\xc3\xbameros 5 i 7, l\'any 2005 va veure com se li treia la funci\xc3\xb3 d\'escola degut al gran nombre d\'escolaritzats actuals. _NEWLINE_L\'edifici de les antigues escoles, consecutiu amb les torres del "Senyor Enric i d\'en Maristany" forma un conjunt de tres edificis modernistes catalogats com a b\xc3\xa9 d\'inter\xc3\xa8s comarcal. _NEWLINE_Avui \xc3\xa9s seu provisional de l\'Arxiu Municipal, un local d\'esplai i l\'escola de m\xc3\xbasica._NEWLINE_La fa\xc3\xa7ana \xc3\xa9s acabada amb l\'escut marquesal de la vila, de pedra.\n_START_SECTION_\nCasa Pons\n_START_PARAGRAPH_\nEdificada pels volts de l\'any 1915, per un "indi\xc3\xa0" natural del poble; que era empresari al Paraguai d\'una empresa comercialitzadora de vins catalans. L\'amo de la qual era, en Pau Pons Pujol "de Cal Pau Ponset". Al retornar del seu fortun\xc3\xb3s viatge de "Fer les Am\xc3\xa8riques" va deixar entre nosaltres un llegat immoble for\xc3\xa7a important, entre ells la Casa Pons. _NEWLINE_Est\xc3\xa0 situada al Carrer Mestre Llad\xc3\xb3s (Antiga Rambla Sant Antoni), n\xc3\xbamero 33, cantonada amb el Carrer Pi i Maragall._NEWLINE_Als anys \'20 del segle XX, la casa va ser llogada o comprada pels germans Palomas, els quals, procedents d\'una fam\xc3\xadlia del Bages van instal\xc2\xb7lar una de les primeres f\xc3\xa0briques t\xc3\xa8xtils del poble, concretament era la F\xc3\xa0brica de Llen\xc3\xa7ols d\'en Marcel\xc2\xb7l\xc3\xad Palomas, que va perdurar fins a l\'any 1946, data en la f\xc3\xa0brica es va traslladar a una de m\xc3\xa9s gran. _NEWLINE_La casa ocupa dos casals, i t\xc3\xa9 els baixos, ocupats per l\'antiga f\xc3\xa0brica (avui un taller mec\xc3\xa0nic), el primer pis dedicat als habitatges (ja que n\'hi ha una d\'igual a cada banda). I el darrer pis s\xc3\xb3n les golfes i un terrat davanter. _NEWLINE_La casa t\xc3\xa9 tots els trets del modernisme; simetria, obertures rematades amb totxo vist, i una cornisa del terrat ornamentada amb ma\xc3\xb3 vist esglaonat i ferro forjat.\n_START_SECTION_\nTorre Solanes\n_START_PARAGRAPH_\nEdifici modernista d\'estiueig edificat vers l\'any 1911, amb domicili al carrer Major n\xc3\xbamero 44. _NEWLINE_L\'habitatge va ser edificat amb motiu de segona resid\xc3\xa8ncia, per una fam\xc3\xadlia acomodada barcelonina dedicada al sector immobiliari._NEWLINE_L\'estructura \xc3\xa9s clarament modernista: simetria, merlets al terrat superior, balc\xc3\xb3 de ferro forjat..._NEWLINE_L\'estructura interior tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s clar de l\'\xc3\xa8poca i l\'estil, a la planta baixa hi ha cuina, menjador, despatxos, i habitaci\xc3\xb3 del servei, al pis superior hi ha les habitacions de la fam\xc3\xadlia Solanes, a l\'\xc3\xbaltim pis hi trobem el terrat - mirador, amb la xemeneia modernista, i la caseta de l\'escala amb un \xc3\xbaltim terradet tamb\xc3\xa9 acabat amb merlets.\n_START_SECTION_\nAjuntament Vell, Torre del Rellotge o Pres\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nL\'any 1886, l\'Ajuntament passa a ubicar-se al nucli dels Hostalets i esdev\xc3\xa9 capital del terme, que des del segle X ostentava la Pierola medieval. _NEWLINE_A m\xc3\xa9s d\'allotjar l\'ajuntament i tenir el rellotge de la vila, l\'edifici era la Pres\xc3\xb3, en substituci\xc3\xb3 de la de Pierola, tamb\xc3\xa9 medieval._NEWLINE_No se sap amb certesa on es va ubicar primerament la casa de la vila al segle XIX, tanmateix es creu que a la, o les cases, que ocupaven el solar on avui hi trobem aquest edifici modernista._NEWLINE_Sigui com sigui, el que sabem \xc3\xa9s que cap als anys 10 del segle XX, el competent mestre d\'obres local: Miquel Casals Isart "el Baptista" va encarregar-se d\'aquesta obra. _NEWLINE_La seva fa\xc3\xa7ana modernista destaca per la simetria i els elements de cer\xc3\xa0mica vidriada, a m\xc3\xa9s dels relleus de les obertures. Al cos superior hi destaca la Torre-Campanar, amb un rellotge\xe2\x80\x93campana que data del 1916, data en la qual consta que el nou rellotge es munta al lloc de l\'antic. _NEWLINE_Allotj\xc3\xa0 el consistori des del segle XIX fins al 1983.\n_START_SECTION_\nEscorxador P\xc3\xbablic\n_START_PARAGRAPH_\nL\'any 1933, l\'Ajuntament republic\xc3\xa0, una vegada m\xc3\xa9s, va voler proporcionar als vilatans una millora del servei, en aquest cas la millora de la sanitat animal en forma d\'un espai adient en aquells anys per a dur a terme el sacrifici dels animals de casa per a l\'alimentaci\xc3\xb3. _NEWLINE_Est\xc3\xa0 ubicat al Carrer de l\'Escorxador. _NEWLINE_Va tenir gran esplendor durant la seva \xc3\xa8poca de funcionament, que es va perllongar fins als anys 90 del segle XX.\n_START_SECTION_\nPanificadora Hostaletense\n_START_PARAGRAPH_\nAmb aquest nom, naixia l\'any 1922, aquesta entitat panificadora, impulsada pel govern local d\'aquells temps. _NEWLINE_Per fer realitat aquesta societat, es constru\xc3\xad un petit local al final del carrer Major, concretament al n\xc3\xbamero 67. _NEWLINE_El seu per\xc3\xadode de m\xc3\xa0xima esplendor fou durant la d\xc3\xa8cada dels anys 30 del segle XX._NEWLINE_Durant el per\xc3\xadode de la Guerra Civil Espanyola (1936-1939) s\'habilit\xc3\xa0 com a Hospital de Campanya per l\'ex\xc3\xa8rcit roig que de mica en mica anava perdent posicions. _NEWLINE_Malgrat la senzillesa del local, al ser bastit en \xc3\xa8poca modernista no hi manc\xc3\xa0 l\'estil com s\'observa en les obertures rematades en totxo vist, l\'emprament de cer\xc3\xa0mica vidriada... avui tapades per la construcci\xc3\xb3 d\'un bloc de pisos adjunt al local.\n_START_SECTION_\nCasal Catal\xc3\xa0 "El Casino"\n_START_PARAGRAPH_\nL\'any 1925, a l\'antiga era del poble, la de Cal Figueres (avui Placeta) s\'hi va instal\xc2\xb7lar un gran envelat gentilesa de l\'Ajuntament d\'aleshores i dels m\xc3\xbaltiples col\xc2\xb7laboradors sense \xc3\xa0nim de lucre entusiastes a participar en els actes de la Gran Festa Major.  _NEWLINE_Com d\xc3\xa8iem, el Sr. Pujol "el Figueres" deixava any rere any l\'espai de la seva era de batre per muntar-hi aquell envelat. _NEWLINE_L\'any 1925, durant la celebraci\xc3\xb3 de la Festa Major, un cop comen\xc3\xa7ada la representaci\xc3\xb3 teatral de l\'obra "Terra Baixa", va comen\xc3\xa7ar a llampegar, tronar, ploure i a bufar un vent tempestu\xc3\xb3s. L\'obra es va haver de suspendre a mitja representaci\xc3\xb3. A causa d\'aquest fet aquell mateix dia, a la Torre del Senyor Enric (just al costat de l\'era), van reunir-se els quatre homes m\xc3\xa9s acabalats del poble que eren els senyors Enric Cucurella Vidal, (el Sr. Enric de la Torre), el Casimir Orriols (el Casimiro de Cal Carboner), el Joan Vall\xc3\xa8s Llopart (el Joan de Can Valls) i en Joan Subirats (amo de Can Mata de la Garriga i Marqu\xc3\xa8s de Camps). El motiu de la reuni\xc3\xb3 no va ser altre que el de buscar remei a la situaci\xc3\xb3, i mai m\xc3\xa9s tornar-se haver de substituir la tant popular Festa Major. Aix\xc3\xad va ser, van acordar edificar un gran local._NEWLINE_L\'objectiu de la reuni\xc3\xb3 va ser ben rebut per part de la poblaci\xc3\xb3 (sobretot pel de tend\xc3\xa8ncia dretana), el que no s\'esperava \xc3\xa9s que el local fos de la magnitud que va ser: un gran local comparable amb els que es bastien a pobles m\xc3\xa9s grans, a viles i fins i tot ciutats d\'arreu de Catalunya. Aix\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 va ajudar que el projecte de l\'edificaci\xc3\xb3 del Casal de la Uni\xc3\xb3 Regionalista (els de dretes del poble) fos el que va ser, \xc3\xa9s que els seus adversaris pol\xc3\xadtics (els d\'esquerres) ja havien bastit o estaven acabant de fer-ho, el seu propi local (la Cooperativa Agr\xc3\xadcola) tamb\xc3\xa9 un magn\xc3\xadfic edifici. Motiu pel qual, els de la Uni\xc3\xb3 Regionalista, tamb\xc3\xa9 van voler elaborar molt el projecte d\'aquest edifici, tenint en compte que el local dels d\'esquerres ja tenia el llist\xc3\xb3 posat molt amunt. _NEWLINE_Un any van durar les obres de construcci\xc3\xb3. Fet, gaireb\xc3\xa9 miracul\xc3\xb3s, que nom\xc3\xa9s correspon a l\'ajuda proporcionada per part de la majoria del ve\xc3\xafnatge del poble. Infants, pagesos i camperols, gent gran, joves manobres, carreters, dones; tots contribu\xc3\xafren a fer realitat el somni d\'aquells quatre homes i que l\'encomanaren a tot el poble. Materials de construcci\xc3\xb3, viatges de saul\xc3\xb3 amb carro, jornals, pintures, altres materials ... coses i coses, enlloc comptabilitzades, tant senzilles com vulgueu, per\xc3\xb2 sense elles hauria sigut impossible la seva realitzaci\xc3\xb3._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 cal fer notar el s\xc3\xb2l de la sala, tot de melis, aquesta fusta noble, proporcionada per l\'empresari\xe2\x80\x93fuster d\'origen local Sr. Enric Cucurella Vidal, una superf\xc3\xadcie de fusta que deuria ascendir a un preu astron\xc3\xb2mic: enlloc se\'n conserva la factura, \xc3\xa9s a dir, que fou gentilesa d\'en Cucurella sense veure cap recompensa econ\xc3\xb2mica._NEWLINE_El 25 de juliol, en la Festa Major del 1926 (just un any despr\xc3\xa9s de la tempesta) l\'Ajuntament va tornar a rec\xc3\xb3rrer a l\'\xc3\xbas de l\'envelat, aquesta vegada perqu\xc3\xa8 guarn\xc3\xads l\'interior de la Sala que restava sense enguixar i sense arrodonir els \xc3\xbaltims detalls que faltaven._NEWLINE_Aquell dia fou especial; la gent hostaletenca i forana restaven embadalits en entrar a la sala. Sorprenia per la grand\xc3\xa0ria, l\'espaiositat, la llum... tot l\'esfor\xc3\xa7 d\'un poble reflectit en la magn\xc3\xadfica sala i caf\xc3\xa8 adjunt. _NEWLINE_Cal fer constar que aquella Festa Major fou especial, la quantitat de gent forastera que visit\xc3\xa0 el poble fou molt gran. Era com\xc3\xba de sentir (-Anem als Hostalets, que pel que es veu han estrenat una Sala gran i maca!-). El Casal era ple de gom a gom, la gent extremament mudada, rics i pobres llu\xc3\xafen el "millor de l\'armari", el ball va comen\xc3\xa7ar entrada ja la nit, i no va acabar fins a l\'endem\xc3\xa0 al mat\xc3\xad. _NEWLINE_L\'estructura del Casal en si era i \xc3\xa9s; El Caf\xc3\xa8\xe2\x80\x93Bar format pel "Sal\xc3\xb3\xe2\x80\x93Caf\xc3\xa8" ample i confortable on es localitzava la barra del bar. Adjunt a l\'entrada hi ha el "Sal\xc3\xb3\xe2\x80\x93Billar" una sala en s\'hi localitzava el billar. El pis del cafeter era a dalt i les cuines a l\'interior. _NEWLINE_A l\'altra banda hi havia la "Sala\xe2\x80\x93Teatre" amb el magn\xc3\xadfic escenari i tel\xc3\xb3 de vellut vermell. "El Jard\xc3\xad" tamb\xc3\xa9 entranyable pels 6 til\xc2\xb7lers al centre duts des d\'Holanda. _NEWLINE_Senzillament sempre s\'ha anomenat el "Casal", com se l\'ha anomenat sempre popularment i familiarment, amb antonom\xc3\xa0sia "La Societat" i amb un xic d\'ironia "El Casino". Per\xc3\xb2 els noms que ha hagut de portar no s\xc3\xb3n pas pocs, degut a l\'inevitable pas del temps i els canvis politicosocials soferts des de la seva fundaci\xc3\xb3. El llistat \xc3\xa9s:_NEWLINE_L\'any 1926 rep el nom de la societat que el va manar construir: Uni\xc3\xb3 Regionalista Hostaletenca, l\'any 1928 amb la dictadura primoriverista al capdamunt fa retolar l\'entitat com a "Uni\xc3\xb3n Regionalista de Pierola" com a exponent de la dictadura anticatalanista de l\'Estat. Un cop acabat el per\xc3\xadode de Primo de Rivera (1930) amb la vinguda de la II Rep\xc3\xbablica es retola de nou amb el nom d\'Uni\xc3\xb3 Regionalista Hostaletenca per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 el trobem anomenat en alguns papers oficials com a "Casal Catal\xc3\xa0". Aquesta nomenclatura la mant\xc3\xa9 fins a l\'inici de la tr\xc3\xa0gica Guerra Civil, en qu\xc3\xa8 el 1936, el Casal resta clausurat pel motiu de ser "el local dels de les dretes". Una clausura que no fou gens desapropiada degut a les circumst\xc3\xa0ncies an\xc3\xb2males de l\'\xc3\xa8poca, que si m\xc3\xa9s no garantien la salvaguarda de l\'edifici i n\'evitaven possibles repres\xc3\xa0lies. _NEWLINE_De nou, passat el conflicte b\xc3\xa8l\xc2\xb7lic, els nacionals havent "alliberat" el poble, el Casal es troba en les condicions de retornar al p\xc3\xbablic. Aix\xc3\xb2 si amb el nom una mica capgirat: la Dictadura franquista s\'imposava i d\'aix\xc3\xb2 en queda const\xc3\xa0ncia en el r\xc3\xa8tol, que ara ensenyava ostent\xc3\xb3s: Centro Recreativo de la Falange Espa\xc3\xb1ola de las JONS, aquest mot fou substitu\xc3\xaft aviat (1940) a causa del fet que aquesta entitat es canvi\xc3\xa0 de domicili, i pass\xc3\xa0 a nomenar-se Casino Nacional aquest dur\xc3\xa0 18 anys, fins al 1958, any en qu\xc3\xa8 les autoritats demanaren que l\'ep\xc3\xadtet Nacional s\'havia usat amb desmesura i pass\xc3\xa0 a nomenar-se Centro Cultural Recreativo que t\xc3\xa9 aquest perdur\xc3\xa0 amb m\xc3\xa9s insist\xc3\xa8ncia fins a l\'any 1988 en qu\xc3\xa8 el govern democr\xc3\xa0tic donava pas al canvi de nom que l\'edifici es mereixia "Casal Catal\xc3\xa0"._NEWLINE_Uni\xc3\xb3 Regionalista Hostaletenca = (1926 \xe2\x80\x93 1928)|Uni\xc3\xb3n Regionalista de Pierola = (1928 \xe2\x80\x93 1931)| Uni\xc3\xb3 Regionalista Hostaletenca o Casal Catal\xc3\xa0 = (1931 \xe2\x80\x93 1936)| Clausura = (1936 \xe2\x80\x93 1939)| Centro Recreativo de la Falange Espa\xc3\xb1ola = (1939 \xe2\x80\x93 1949)|Casino Nacional = (1940 \xe2\x80\x93 1958)|Centro Cultural Recreativo = (1958 \xe2\x80\x93 1988)|Casal Catal\xc3\xa0 = (1988 \xe2\x80\x93 ... )\n_START_SECTION_\nCasa Cucurella\n_START_PARAGRAPH_\nCasa situada al Carrer Isidre Vall\xc3\xa8s, n\xc3\xbamero 28, edificada en conjunt amb el Casal Catal\xc3\xa0 el mateix 1926. De la fa\xc3\xa7ana en destaquem el magn\xc3\xadfic r\xc3\xa0fec de fusta i el s\xc3\xb2col de pedra amb elements de terra cuita. Amb tota seguretat per\xc3\xb2, l\'element m\xc3\xa9s significatiu s\xc3\xb3n els esgrafiats, obra tamb\xc3\xa9 del conegut artista Ferdinandus Serra i Sala. Autor de diversos edificis al poble. Aquesta casa la fer edificar l\'empresari Senyor Enric Cucurella Vidal, per a una de les seves tres filles. Recordem que cada filla va rebre d\'her\xc3\xa8ncia una casa, la gran va rebre "La Torre del Senyor Enric" \xc3\xa9s a dir, del seu pare, la mitjana i la petita, la Torre Maristany i Cal Cucurella respectivament.\n_START_SECTION_\nCal Xic Carboner o Cal Carboner\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta casa est\xc3\xa0 ubicada al Carrer Esgl\xc3\xa9sia, n\xc3\xbamero 12, deu ser de la primera meitat del segle XIX. El m\xc3\xa9s rellevant de la casa, \xc3\xa9s que en \xc3\xa8poca noucentista s\'hi feren uns bonics esgrafiats, fets per l\'artista esgrafiador Ferran Serra i Sala, cap a l\'any 1933._NEWLINE_Era propietat de la fam\xc3\xadlia Orriols. Cap a inicis del segle XX, l\'hereu marx\xc3\xa0 a fer "les Am\xc3\xa8riques", era el jove Cassimir Orriols, cap als anys \'20 del segle XX, va col\xc2\xb7laborar entusiastament a la construcci\xc3\xb3 del Casal Catal\xc3\xa0, i cap als anys 30, a m\xc3\xa9s, va decorar la seva casa amb aquests esgrafiats.\n_START_SECTION_\nHostal d\'en Jep\n_START_PARAGRAPH_\nAquesta casa est\xc3\xa0 situada al carrer Baix de Sant Antoni, n\xc3\xbamero 3. Del seu origen (una mica incert) en sabem que deura comen\xc3\xa7ar-se a construir al segle XVII i va acabar-se l\'any 1702, com mostra la dovella del celler. El portal \xc3\xa9s adovellat amb pedres de la zona. _NEWLINE_\xc3\x89s segurament l\'hostal dels Hostalets m\xc3\xa9s ben conservat, ja que mant\xc3\xa9, gaireb\xc3\xa9, la majoria dels elements d\'un hostal de l\'\xc3\xa8poca: gran entrada, pati o baluard, cavalleries, estables, pallisses, cellers, diverses sales, diversos menjadors, les habitacions, les golfes, el corrals, les corts, els galliners, la premsa de vi, etc.'