b"\n_START_ARTICLE_\nSanta Maria de Llongarriu\n_START_SECTION_\nS\xc3\xadntesi hist\xc3\xb2rica\n_START_PARAGRAPH_\nL'esgl\xc3\xa9sia \xc3\xa9s esmentada documentalment l'any 1066, com a Sanctae Mariae de Cod, en la donaci\xc3\xb3 testament\xc3\xa0ria d'un alou, feta a favor del monestir de Camprodon (Donaci\xc3\xb3n que Bernardo, Arnaldo, Seniofredo y Guillermo Adalberto, como tutores de la difunta Estefan\xc3\xada, hacen al monasterio de Camprodon y su abad Bemardo Segu\xc3\xad, de un manso o alodio sito en la parroquia de Santa Maria de Cod en la villa de Toralloles, cuyo manso ten\xc3\xada por linderos: al E., la villa de Torramas; S., serra de Biania; 0., t\xc3\xa9rmino de Bag; y N., t\xc3\xa9rmino de Avellanacurva). En altres documents apareix anomenada com Sancta Maria de Cod, Sancta Maria de Cute, Sancta Maria de Cote, i en catal\xc3\xa0 Santa Maria de \xc3\x87a Cot, Santa Maria de Sacot, Santa Maria de la Cot i el Lloc de la Cot. Aquest fet indica que existia un temple anterior, possiblement prerom\xc3\xa0nic, a l'esgl\xc3\xa9sia del segle XII. Tot i ser una parr\xc3\xb2quia rural amb pocs fidels, el 1314 estava ben prove\xc3\xafda d'objectes i ornaments de culte. El 1420 consta que a l'esgl\xc3\xa9sia hi havia el Sant\xc3\xadssim reservat dins un cofre que penjava sobre l'altar, i per aix\xc3\xb2 el bisbe man\xc3\xa0 la construcci\xc3\xb3 d'un sagrari. Consta que 12 anys despr\xc3\xa9s, el 1432, quan es torn\xc3\xa0 a fer-hi una visita pastoral, l'esgl\xc3\xa9sia es trobava totalment derru\xc3\xafda i caiguda a terra segurament a causa del terr\xc3\xa0tremol ocorregut el febrer del 1428. Com a conseq\xc3\xbc\xc3\xa8ncia, com a temple s'havia habilitat una casa o barraca a prop de l'esgl\xc3\xa9sia, amb les campanes col\xc2\xb7locades en una bastida provisional. No \xc3\xa9s fins a finals de segle que el bisbe de Girona mana que es faci la reconstrucci\xc3\xb3 del temple, que llavors era at\xc3\xa8s pel rector de Castellar de la Muntanya. A mitjans del segle XV, l'\xc3\xbanica esgl\xc3\xa9sia parroquial de la Vall del Bac \xc3\xa9s la de Sant Andreu de Porreres i aquest fet suposa que amb el pas del temps, el rector nom\xc3\xa9s digui missa a Sacot una o dues vegades al mes i en algunes festivitats assenyalades com la Mare de D\xc3\xa9u d'agost o Assumpci\xc3\xb3, que era l'advocaci\xc3\xb3 titular del temple.  A la llinda de la porta s'esmenta que es realitzaren obres a l'esgl\xc3\xa9sia el 1672. L'esgl\xc3\xa9sia tenia en el segle\xc2\xa0xviii dues campanes a la torre. Una consueta de mitjan segle\xc2\xa0xix deixa const\xc3\xa0ncia que Santa Maria de Sacot, com esgl\xc3\xa9sia pertanyent a la Vall del Bac, mantenia una certa prevalen\xc3\xa7a respecte a altres esgl\xc3\xa9sies de la vall, pel que fa a la celebraci\xc3\xb3 del culte.  El 1936 l'esgl\xc3\xa9sia fou incendiada i es perd\xc3\xa9 el retaule antic (s'ha proposat que del segle XVI) on hi havia representada l'Assumpci\xc3\xb3 de Maria i que confusament ha fet que hom apliqu\xc3\xa9s a l'esgl\xc3\xa9sia el nom o advocaci\xc3\xb3 de Mare de D\xc3\xa9u dels \xc3\x80ngels de Llongarriu. L'esgl\xc3\xa9sia ha estat recentment restaurada, acabant-se les obres el 1989.\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEs tracta d'una esgl\xc3\xa9sia d'una sola nau amb volta d'ametlla i amb cap\xc3\xa7alera rectangular al costat est. Les seves caracter\xc3\xadstiques corresponen al rom\xc3\xa0nic del segle  XII o comen\xc3\xa7aments del XIII. En l'esmentada \xc3\xa0bside rectangular hi ha una finestra central amb arc de mig punt. En el frontispici, a l'oest, hi ha la porta d'entrada de llum rectangular, en la llinda de la qual hi ha escrit que el 1672 es feren obres a l'esgl\xc3\xa9sia, a c\xc3\xa0rrec de Pal\xc2\xb7ladi Joncar de Llongarriu, si b\xc3\xa9 la m\xc3\xa0 executora, qui feu la feina, fou Joan Aulon, segons una interpretaci\xc3\xb3 de la inscripci\xc3\xb3 que hi figura. A la paret de migdia hi ha les restes d'un antic rellotge de sol. Sobre la porta hi ha una finestra amb arc de mig punt. Per sobre la porta d'acc\xc3\xa9s, al teulat, hi ha un campanar en espadanya amb dos ulls que acaben amb arc de mig punt. A l'interior els murs s\xc3\xb3n resseguits per un banc"