b'\n_START_ARTICLE_\nM\xc3\xa0rius Sampere i Passarell\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nVa n\xc3\xa9ixer el 28 de desembre de 1928 al barri del Guinard\xc3\xb3 de la ciutat de Barcelona, fill d\'un home ferreny, tena\xc3\xa7 \xe2\x80\x93campi\xc3\xb3 d\'escacs i amb una forta vinculaci\xc3\xb3 al pa\xc3\xads\xe2\x80\x93, i d\'una dona sensible, delicada i culta._NEWLINE_Des que tenia un any fins als catorze els seus pares, que eren cosins germans, van estar separats i M\xc3\xa0rius visqu\xc3\xa9 amb la mare i la seva fam\xc3\xadlia. L\'any 1942, despr\xc3\xa9s que la Guerra Civil acab\xc3\xa9s amb la situaci\xc3\xb3 familiar d\'una relativa comoditat, els seus pares tornaren a viure junts. Autodidacte i gran lector de poesia en diversos idiomes, va cursar estudis superiors de m\xc3\xbasica i fou director d\'un dels grups de la nova can\xc3\xa7\xc3\xb3 entre 1963 i 1976 pel qual va compondre lletres i can\xc3\xa7ons._NEWLINE_L\'any 1999 fou guardonat amb la Creu de Sant Jordi concedida per la Generalitat de Catalunya.\n_START_SECTION_\nObra liter\xc3\xa0ria\n_START_PARAGRAPH_\nEls poemes de M\xc3\xa0rius Sampere parlen dels \xc3\xa9ssers humans, de les seves emocions, les seves trag\xc3\xa8dies, de l\'amor, el dolor i la mort. Sampere \xc3\xa9s com un nen que juga amb les paraules, amb la ret\xc3\xb2rica, se\'n riu dels estils literaris, fa acudits amb la filosofia, i es diverteix desconcertant el lector. Diu un disbarat dels m\xc3\xa9s grossos, ens fa ballar el cap i despr\xc3\xa9s acaba amb una sent\xc3\xa8ncia aclaparadora. \xc3\x89s un autor que no va amb embuts, es mira ell mateix i diu el que hi veu i possiblement \xc3\xa9s aquest punt d\'humor, aquest artifici del joc, cosa que li permet oferir-se en carn viva, ara mateix estesa/ al taulell del carnisser: els tous per tallar i vendre._NEWLINE_Sampere crea un personatge p\xc3\xbablic que, llibre a llibre, creix i progressa es confon i se separa, a conveni\xc3\xa8ncia, del mateix poeta. Esborra el temps i fa de la vida un cont\xc3\xadnuum, ara som aqu\xc3\xad i al mateix temps som all\xc3\xa0, se sent encara a la panxa de la mare i experimenta la subllum, i tot seguit neix i m\xc3\xa9s enll\xc3\xa0 es troba al caire de la mort. Crea la sensaci\xc3\xb3 que sigui tot-un, com un paisatge: ell i la mare lligats per aquest cord\xc3\xb3 umbilical que \xc3\xa9s l\'acte de naixement: per\xc3\xb2 el meu cos/ mai no sort\xc3\xad de la mare adormida:/ la dona somi\xc3\xa0 que m\'expulsava als llops,/ jo s\xc3\xa9 que romanc al llindar del misteri. Fins i tot eixampla el seu personatge fins altres vides, altres reencarnacions i ens parla de S\xc3\xa0msara i de la metempsicosi. Per ell la vida \xc3\xa9s un seguit de cicles repetitius, d\'esferes conc\xc3\xa8ntriques al centre de les quals hi trobem el seu personatge. Un Laberint on qualsevol sortida aboca a dins, on l\'\xc3\xbanica sortida de veritat \xc3\xa9s la mort. Sampere ens diu que fuig "de la fredor del panteisme i vol trobar la f\xc3\xb3rmula que unifica totes les formes de l\'Univers". Ens diu que el caos \xc3\xa9s el motor propulsor de la humanitat envers una plenitud ut\xc3\xb2pica: la divinitat absent. Divinitat que, paradoxalment, en un ocult proc\xc3\xa9s involutiu \xe2\x80\x93efecte bumerang- s\'identifica amb nosaltres mateixos. Ens diu que ell \xc3\xa9s el Crist, i que \xc3\xa9s germ\xc3\xa0 dels crists pul\xc2\xb7luladors._NEWLINE_La idea que el poeta es fa de D\xc3\xa9u travessa tota la seva obra i \xc3\xa9s una idea veritablement original: D\xc3\xa9u no existeix, nom\xc3\xa9s les molles. En un poema de La can\xc3\xa7\xc3\xb3 de la metamorfosi hi llegim l\'esvoranc per on s\'escola D\xc3\xa9u, referint-se al sexe de la dona. Per\xc3\xb2 tamb\xc3\xa9 declara He estat esc\xc3\xa8ptic tota la vida i he arribat a considerar la vida des d\'un punt de vista nihilista, encara que crec que no sent res, que no ho som, som el m\xc3\xa0xim que podem ser. Aquesta relaci\xc3\xb3 conflictiva amb l\'Absolut, D\xc3\xa9u o el Creador, Sampere la defineix no com un panteisme, sin\xc3\xb3 com un misticisme m\xc3\xa9s total: Fujo de la fredor del panteisme i vull trobar la f\xc3\xb3rmula que unifica totes les formes de l\'Univers. \xc3\x89s per aix\xc3\xb2, tamb\xc3\xa9 que l\'Abs\xc3\xa8ncia esdev\xc3\xa9 un dels temes principals de la poesia de M\xc3\xa0rius Sampere, ja que denota des de la manca de sentit transcendental fins a l\'absurditat quotidiana. D\'on, la soledat i la desolaci\xc3\xb3 de l\'\xc3\xa9sser. Dir temps en l\'obra samperiana significa dir mort._NEWLINE_L\'abril de 2010, amb 81 anys, M\xc3\xa0rius Sampere va publicar la que es considera la seva primera novel\xc2\xb7la, El gratacel. Ha influenciat poetes m\xc3\xa9s joves, com Montserrat Costas, entre d\'altres._NEWLINE_El juliol de 2014 el poeta va ser homenatjat a l\'auditori de l\'Arts Santa M\xc3\xb2nica. Van destacar les lectures de Francesc Garriga, Jordi Valls, N\xc3\xbaria Mart\xc3\xadnez-Vernis, Carles Duarte i Vicen\xc3\xa7 Llorca.'