b'\n_START_ARTICLE_\nElio Vittorini\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nElio Vittorini va n\xc3\xa9ixer a Siracusa, Sicilia (It\xc3\xa0lia) el 23 de juliol de 1908, fill de Luc\xc3\xada Sgandurra i Sebastiano Vittorini, va ser el primer de quatre germans. El seu pare era ferroviari fet que va marcar tota la vida d\'Elio, tant en les seves viv\xc3\xa8ncies personals com en la seva obra liter\xc3\xa0ria on hi es present l\'encant del tren i dels viatges._NEWLINE_El 1921 es fuga per primer cop de casa i el 1922 va entrar en contacte amb un grup d\'anarquistes de Siracusa que lluitaven contra l\'esquadra feixista, el 1924 aquest fet el fa que hagi d\'interrompre els estudis t\xc3\xa8cnics als quals els seus pares l\'havien destinat. Amb disset anys, va decidir abandonar Sic\xc3\xadlia permanentment i es va instal\xc2\xb7lar a Gorizia, on va  trobar feina en una empresa constructora._NEWLINE_El 10 de setembre de 1927, va casar-se  amb Rosa Quasimodo, la germana del fam\xc3\xb3s poeta Salvatore Quasimodo,( futur Premi Nobel de Literatura de l\'any 1959), i marxa a viure a la regi\xc3\xb3 de Friuli. _NEWLINE_El 1929 comen\xc3\xa7a la seva col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 a la revista "Solaria" i a "L\'It\xc3\xa0lia letteraria" publica un article "Scarico di Conscienza" on denuncia el provincianisme de la literatura italiana i la necessitat d\'obrir-se a les influ\xc3\xa8ncies de les literatures estrangeres. _NEWLINE_El 1930 es trasl\xc2\xb7lada a Flor\xc3\xa8ncia on treballa com a corrector de proves a "La Nazione". i s\'incorpora com a secretari de redacci\xc3\xb3 de la revista "Solaria" de l\'editor Giansiro Ferrada. Comen\xc3\xa7a a ser considerat "un escriptor que tendeix a ser antifeixista" i  es converteix en un "solaria" que en els cercles literaris de l\'\xc3\xa8poca, era paraula que significava antifeixista, pro-europeu, universalista, antitradicionalista . _NEWLINE_1942: Inicia la col\xc2\xb7laboraci\xc3\xb3 amb el Partit Comunista Itali\xc3\xa0 clandest\xc3\xad i a l\'any seg\xc3\xbcent es arrestat (del 28 de juliol a finals de setembre a la pres\xc3\xb3 de Vittore)._NEWLINE_L\'any 1960 es va presentar en la llista del PSI en les eleccions a la Comuna de Mil\xc3\xa0. Va ser escollit per\xc3\xb2 va dimitir molt aviat._NEWLINE_Va morir el 12 de febrer de 1966 a la seva casa de Mil\xc3\xa0.\n_START_SECTION_\nPer l\'editorial Einaudi\n_START_PARAGRAPH_\n1945-1947: Fundador i director de la revista politico-cultural "Il Politecnico", que va tancar  la degut a la controv\xc3\xa8rsia amb Palmiro Togliatti un dels fundadors del Partit Comunista Itali\xc3\xa0._NEWLINE_1950: Edici\xc3\xb3 de "L\'Orlando furioso"_NEWLINE_1951: Inicia la s\xc3\xa8rie editorial "I gettoni"._NEWLINE_1952: Prepara una edici\xc3\xb3 de "Le Commedie" de Carlo Goldoni._NEWLINE_1959: Conjuntament amb Italo Calvino dirigeix la revista-col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 "Il Menab\xc3\xb2 di letteratura" _NEWLINE_1963: Dirigeix "Nuovo Politecnico" _NEWLINE_1965: Prepara per Einaudi una nova col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3: "Nuovo politecnico" , amb l\'obra "Rapporto da un villaggio cinese" de J. Myrdal.\n_START_SECTION_\nPer l\'editorial Mondadori\n_START_PARAGRAPH_\n1960: Dirigeix la col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 "La Medusa"_NEWLINE_1963: Dirigeix una col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 sobre nous escriptors estrangers\n_START_SECTION_\nPer l\'editorial Bompiani\n_START_PARAGRAPH_\n1938: Comen\xc3\xa7a a col\xc2\xb7laborar amb aquesta editorial a Mil\xc3\xa0, on dirigeix la col\xc2\xb7lecci\xc3\xb3 "La Corona"\n_START_SECTION_\nObres m\xc3\xa9s significatives\n_START_PARAGRAPH_\n1931: "Piccola borghesia", el seu primer llibre._NEWLINE_1941: Edici\xc3\xb3 en forma de llibre de "Conversazione in Sicilia", amagada sota el t\xc3\xadtol "Nome e lacrime" i publicada inicialment per entregues a la revista "Letteratura", edici\xc3\xb3 censurada. Hi ha  una traducci\xc3\xb3 al catal\xc3\xa0 de Maria Aur\xc3\xa8lia Capmany._NEWLINE_1941: Publica "Americana" prohibida per la censura._NEWLINE_1947: "Il Sempione strizza l\'occhio al Frejus"_NEWLINE_1948: "Garofano Rosso". Inicialment aquesta novel\xc2\xb7la va publicar per entregues  a la revista "Solaria", entre 1933 i 1935,fet que va provocar el segrest de la revista i la prohibici\xc3\xb3 de publicar l\'obra en forma de llibre. Hi ha una traducci\xc3\xb3 al catal\xc3\xa0 d\'Oriol Rogent._NEWLINE_1949: "Le donne di Messina"._NEWLINE_1952: Publica "Sardegna come un\'infanza" escrita el 1936._NEWLINE_1954: Dins la revista "Nuovi Argomenti" publica "Erica e i suoi fratelli" amb una introducci\xc3\xb3 d\'Alberto Moravia i de d\'Alberto Carocci._NEWLINE_1956: "La garibaldina"_NEWLINE_1957: "Diario in pubblico", recull dels seus escrits com a cr\xc3\xadtic._NEWLINE_El 1927 gr\xc3\xa0cies a la seva amistad amb Curzio Malaparte va comen\xc3\xa7ar a col\xc2\xb7laborar amb el diari "La Stampa" i l\'any 1945 va dirigir alguns mesos el diari "L\'Unit\xc3\xa0".\n_START_SECTION_\nCom a traductor\n_START_PARAGRAPH_\nVa comen\xc3\xa7ar a estudiar l\'angl\xc3\xa8s com a autodidacta en la redacci\xc3\xb3 de "La Nazione "amb l\'ajuda del tip\xc3\xb2graf \xc2\xa0Chiari. Ell mai parl\xc3\xa0 angl\xc3\xa8s, per\xc3\xb2 va traduir  dotzenes de llibres d\'autors anglesos i americans. _NEWLINE_1930: Tradueix de l\'angl\xc3\xa8s "Robinson Crusoe" de Daniel Defoe._NEWLINE_1933: Tradueix "St. Mawr and Other Stories" de David Herbert Lawrence amb el t\xc3\xadtol de "Il purasangue"._NEWLINE_1935: Tradueix "The Virgin and the Gypsy" (La vergine e lo zingaro) de Lawrence._NEWLINE_Tamb\xc3\xa9 tradueix obres de William Saroyan, William Faulkner, John Steinbeck, i Poe entre altres.'