b'\n_START_ARTICLE_\nEduard Alcoy i L\xc3\xa1zaro\n_START_SECTION_\nBiografia\n_START_PARAGRAPH_\nNasqu\xc3\xa9 a Barcelona el 5 de febrer de 1930. Assist\xc3\xad a les escoles franceses per freq\xc3\xbcentar despr\xc3\xa9s l\'Escola Ferrer i Gu\xc3\xa0rdia i estudiar, a partir del 1939, al col\xc2\xb7legi Ramon Llull. El 1943 comen\xc3\xa7\xc3\xa0 ja a treballar i a partir de l\'any seg\xc3\xbcent i amb interrupcions curs\xc3\xa0 estudis de dibuix i gravat a l\'Escola d\'Arts i Oficis Art\xc3\xadstics de Barcelona (Llotja)._NEWLINE_El 1950 va fer la primera exposici\xc3\xb3 col\xc2\xb7lectiva a la Sala Pino de Barcelona, en una etapa en qu\xc3\xa8 form\xc3\xa0 part del grup Inter-Nos. El 1955, la primera exposici\xc3\xb3 individual el port\xc3\xa0 al Museu Municipal de Matar\xc3\xb3, i abans d\'acabar l\'any ja s\'havia produ\xc3\xaft la seva entrada en la no figuraci\xc3\xb3 i es convertia en membre fundador del Grup S\xc3\xadLEX. En aquests temps (1956-57) inici\xc3\xa0 una nova etapa de treball a l\'ag\xc3\xa8ncia publicit\xc3\xa0ria ZEN, a Barcelona. El 1957 reb\xc3\xa9 la Medalla Miguel Lerin de la C\xc3\xa1mara Barcelonesa de Arte (Premios Juan Gris). El 1958 es cas\xc3\xa0 a Barcelona amb Miracle Pedr\xc3\xb3s i Vives. Del matrimoni en nasqueren cinc fills. Va realitzar exposicions per tot el m\xc3\xb3n amb els informalistes espanyols. Entre el 1930 i el 1966 visqu\xc3\xa9 a Barcelona. El 1963 tanc\xc3\xa0 la seva etapa no figurativa amb l\'abandonament definitiu de l\'informalisme que port\xc3\xa0 aparellat un evident silenci expositiu entre el 1963 i el 1965, que acab\xc3\xa0 trencant amb una exposici\xc3\xb3 individual a Matar\xc3\xb3 el febrer del 1966. Ja feia alguns mesos que treballava a Matar\xc3\xb3 a les gr\xc3\xa0fiques TRIA, feina que mantingu\xc3\xa9 fins al 1970._NEWLINE_El seu trasllat a la ciutat es produ\xc3\xad el juny del 1966. Fins al juliol del 1974 tenia casa i estudi al carrer de la Riera, mentre que a partir del 1974 la seva resid\xc3\xa8ncia i lloc de treball s\'ubicaren ja definitivament al carrer Barcelona n. 34. El 1970 abandon\xc3\xa0 les feines publicit\xc3\xa0ries i el disseny gr\xc3\xa0fic per dedicar-se exclusivament a la pintura. Era l\'\xc3\xa8poca dels primers contactes amb marxants i galeristes italians, de les seves anades a Torino i de l\'ampliaci\xc3\xb3 del seu camp art\xc3\xadstic (noves gr\xc3\xa0fiques, primeres joies i escultures, pirografies, etc.). El 1971 expos\xc3\xa0 a la Sala Davico de Torino i el 1972 a la Sala Gaud\xc3\xad de Barcelona. El 1974 reb\xc3\xa9 el Primer Premi ciutat de Balaguer per l\'obra "Proc\xc3\xa9s a la bruixa". El 1976 elabor\xc3\xa0 una exposici\xc3\xb3 retrospectiva (1973-1976) a Sala Gaud\xc3\xad de Barcelona, que avui posseeix la major part de la seva obra, i el 1980 una \xc3\xa0mplia antol\xc3\xb2gica a Matar\xc3\xb3, que recull obra seva des del 1947. El 18 de juny de 1987 mor\xc3\xad prematurament a Matar\xc3\xb3, v\xc3\xadctima d\'una greu malaltia.'