b'\n_START_ARTICLE_\nMuralles i fotificacions de Tarragona\n_START_SECTION_\nDescripci\xc3\xb3\n_START_PARAGRAPH_\nEl que avui es conserva de muralla romana encercla en gran part el nucli antic de la ciutat. Se\'n pot resseguir el per\xc3\xadmetre des de la via de l\'Imperi, passant per tot el passeig Arqueol\xc3\xb2gic i seguint pel passeig de Sant Antoni. En destaquen els grans murs romans d\'aparell ciclopi, sobre els quals reposen llen\xc3\xa7os fets de carreus en bona part encoixinats, amb moltes refeccions d\'\xc3\xa8poca medieval. En aquests llen\xc3\xa7os s\'hi intercalen torres de base quadrangularsi \'hi obren poternes o portelles de poca al\xc3\xa7ada,aix\xc3\xad com una porta d\'arc de mig punt prop la torre de Minerva. Al sector de la via de l\'Imperi, trobem la torre del Tintorer, de factura medieval. Dins el recorregut del passeig Arqueol\xc3\xb2gic, trobem la torre de l\'Arquebisbe, que en el seu estat actual, \xc3\xa9s pr\xc3\xa0cticament obra medieval, la torre del Seminari i la de Minerva. Pel sector del passeig de Sant Antoni veiem que hi ha habitatges incorporats a la muralla pel costat interior d\'aquesta. Just abans d\'entrar al passeig Arqueol\xc3\xb2gic trobem el portal del Roser; per la part del passeig de Sant Antoni trobem el portal del mateix nom, refet el segle XVIII._NEWLINE_Restes del mur Vell, aprofitat del mur de contenci\xc3\xb3 del f\xc3\xb2rum i refet amb torres adossades els segles XII-XIII, es poden veure al carrer dels Ferrers i en excavacions fetes al carrer de Cavallers. Hi ha d\'haver tamb\xc3\xa9 restes al carrer de la Nao. A l\'extrem de ponent s\'ha trobat restes del castell del bisbe de Vic, d\'origen rom\xc3\xa0, dins l\'edifici de l\'Antiga Audi\xc3\xa8ncia; a llevant, es conserva l\'edifici rom\xc3\xa0 conegut com a pretori, castell de Pilat, castell de Robert Bordet o castell del Rei. _NEWLINE_La muralla romana es va reparar i la torre d\'origen rom\xc3\xa0, coneguda com de l\'Arquebisbe, fou refeta. es constru\xc3\xad la torre d\'en Tintorer, a l\'actual via de l\'Imperi. _NEWLINE_De la Muralleta, constru\xc3\xafda el segle XIV, se\'n conserven restes a l\'interior dels edificis de la banda nord de la Rambla Vella, tamb\xc3\xa9 la torre d\'Arandes, al principi del carrer dels Ferrers, i la torre del Bar\xc3\xb3 de les IV torres o Moren\xc3\xa9s, que formaven part del portal de l\'Olivera que tancava el carrer major i a l\'inici de la Rambla Vella, lloc on s\'uneix amb la torre de les Monges, de la mateixa \xc3\xa8poca. _NEWLINE_Del segle XVI, se\'n conserven baluards: Sant Climent i Sant Antoni (al passeig de Sant Antoni), a la banda de mar de la muralla romana; i el de Santa B\xc3\xa0rbara o fort\xc3\xad Negre, a l\'inici del passeig Arqueol\xc3\xb2gic.  _NEWLINE_Dels segles XVII i XVIII, se\'n conserven tamb\xc3\xa9 diversos baluards: el del Roser (a Saavedra), el de Sant Diego (prop la torre de l\'Arquebisbe), el de Sant Mag\xc3\xad (prop la torre de Minerva), i, m\xc3\xa9s al nord, el de Sant Pere (passeig Torroja/cam\xc3\xad ermita de la Salut), el de Staremberg (passeig Torroja)i el de Sant Jeroni (passeig de Torroja). A la part baixa de la ciutat hi ha restes del baluard de la reina Am\xc3\xa0lia (Pere Martell/Jaume I).\n_START_SECTION_\nHist\xc3\xb2ria\n_START_PARAGRAPH_\nDespr\xc3\xa9s d\'un primer recinte emmurallat de petites dimensions, fet de pedres, fusta i terra, cap al 200 aC, els romans dugueren a terme la muralla que hom coneix com a "primera fase". D\'aquesta \xc3\xa8poca es conserven murs fets de grans meg\xc3\xa0lits de 6 m d\'al\xc3\xa7ada per 4 m d\'ample, refor\xc3\xa7atsper torres amb un basament cicl\xc3\xb2pi i un segon cos de carreus ben escairats i lleugerament encoixinats: de Minerva o de Sant Mag\xc3\xad, del Cab\xc3\xadsco o del Seminari i la base de la torre de l\'Arquebisbe o del Paborde (i potser una altra sota el fort\xc3\xad Negre). La torre del Seminari enlla\xc3\xa7a per l\'est amb un pany d\'aquesta "primera fase" que la uneix amb la de Minerva, mentre que per l\'oest se li adossa un pany de la "segona fase", que va finsa la torre de l\'Arquebisbe. M\xc3\xa9s endavant, entre el 150 i el 100 aC, aquesta fortificaci\xc3\xb3 va ser ampliada i refor\xc3\xa7ada amb l\'obra que hom coneix coma "segona fase": la fortificaci\xc3\xb3 va assolir uns 5 Km de per\xc3\xadmetre i va arribar fins al port. L\'obra d\'aquesta "segona fese" t\xc3\xa9 una amplada de 6 m i una al\xc3\xa7ada de 12 m, amb un doble parament megal\xc3\xadtic a la basei carreus encoixinats al damunt. D\'aquesta \xc3\xa8poca es conserva una porta monumental i sis portelles. No se sap si aquesta muralla encerclava el poblat ib\xc3\xa8ric inicial. La muralla va evitar que el segle III dCels francs i els alamans arranessin la ciutat, encara que s\xc3\xad que ho van fer amb els seus barris exteriors. A partir del segle IV la ciutat es va retreure i va quedar de nou bipolaritzada entre la zona alta i el port. Per\xc3\xb2 la muralla va continuar mantenint el seu sentit urb\xc3\xa0, delimitant la ciutat i separant-la del territori. _NEWLINE_La p\xc3\xa8rdua de pes pol\xc3\xadtic en \xc3\xa8poca visig\xc3\xb2tica i la nova situaci\xc3\xb3 de la pen\xc3\xadnsula Ib\xc3\xa8rica deixen la ciutat en via morta fins a l\'\xc3\xa8poca feudal. Tarragona \xc3\xa9s gaireb\xc3\xa9 una ciutat fantasma, entre andalusins, francs i senyors feudals, lloc d\'emboscades, redu\xc3\xafda a un poble per\xc3\xb2 plena de ru\xc3\xafnes meravelloses i fant\xc3\xa0stiques.  _NEWLINE_No \xc3\xa9s fins a la repoblaci\xc3\xb3 del territori, amb Robert Bordet o d\'Aguil\xc3\xb3, que es reparen les defenses de la ciutat, redu\xc3\xafda aleshores a la zona alta i es tanca el flanc meridional amb una nova muralla (aprofitant el gran mur de contenci\xc3\xb3que hi havia entre l\'espai de representaci\xc3\xb3 del Concili Provincial i la tercera terrassa, ocupada pel circ. Sota d\'aquesta zona es va desenvolupar el raval del Corral (nom amb qu\xc3\xa8 tamb\xc3\xa9 \xc3\xa9s conegut el mur Vell. Les torres laterals que comunicaven circ i pla\xc3\xa7a de representaci\xc3\xb3 del Concili Provincial es van convertir en els castells del Bisbe de Vic (Audi\xc3\xa8ncia) i de Robert d\'Aguil\xc3\xb3 (despr\xc3\xa9s castell del Rei, o antic Pretori rom\xc3\xa0); una altra torre, al costat de l\'antiga pla\xc3\xa7a del recinte de culte, va passar a ser el castell de l\'Arquebisbe (castell del Patriarca). Es va reparar la muralla romana i una de les torres es va convertir en el castell del Paborde (o torre de l\'Arquebisbe). _NEWLINE_A partir del 1369 es construeix una nova muralla medieval, la Muralleta, a la part nord del que ara \xc3\xa9s la Rambla Vella. Anava des de l\'angle d\'aquest carrer amb la via de l\'Imperi (on s\'aixecava la torre Grossa, de planta poligonal de vuit costats) fins a l\'angle tamb\xc3\xa9 d\'aquest mateix carrer amb el passeig de Sant Antoni, on es conserva encara la torre dita de les Monges (tamb\xc3\xa9 de planta octogonal) i un tros de llen\xc3\xa7, a trav\xc3\xa9s del qual ara s\'accedeix al circ. D\'aquesta \xc3\xa8poca tamb\xc3\xa9 es documenten diverses portes i torres, com la torre de Tintorer, a la via de l\'Imperi. _NEWLINE_Amb l\'aparici\xc3\xb3 de l\'artilleria i el canvi d\'estrat\xc3\xa8gia defensiva, al llarg del segle XVI, les muralles de Tarragona seran refor\xc3\xa7ades amb baluards: Sant Climent, Sant Antoni, Carles V, Santa B\xc3\xa0rbara o Fort\xc3\xad Negre, Torre Grossa. I per defensar el port s\'aixeca una nova torre prop del mar. A m\xc3\xa9s, l\'eixample cap al sud, en temps del cardenal Cervantes (1568-1575), va comportar que aquest prelat endegu\xc3\xa9s una nova muralla, amb nous baluards -de Sant Pau i Santa Clara-, que no es va completar fins al segle XVII.Quant a la mura\xc2\xadlla romana de la ciu\xc2\xadtat baixa sembla que encara es conservava per\xc3\xb2, de mica en mica, al llarg dels anys, es va anar des\xc2\xadmun\xc2\xadtant, ja que feia nosa o b\xc3\xa9 ser\xc2\xadvia de pedrera per a noves edi\xc2\xadfi\xc2\xadca\xc2\xadci\xc2\xadons. _NEWLINE_Les muralles romanes i medievals, amb els baluards del segle XVI o la muralla inconclusa del cardenal Cervantes, eren insuficients. Durant molts anys se succe\xc3\xafren les reparacions i els refor\xc3\xa7os, sempre amb manca de recursos i gaireb\xc3\xa9 mai amb finan\xc3\xa7ament reial. Per\xc3\xb2 amb aix\xc3\xb2 no n\'hi havia prou: calia una planificaci\xc3\xb3 de les fortificacions d\'acord amb els nous sistemes de fer la guerra. El resultat, per\xc3\xb2, no va ser reeixit, com ho demostra el setge de la ciutat del 1811. _NEWLINE_El desenvolupament dels projectes de defensa de Tarragona al llarg dels segles XVII (Guerra dels Segadors) i XVIII (Guerra de Successi\xc3\xb3) va tenir diversos fronts. El primer seria el refor\xc3\xa7 de les fortificacions de la part alta, amb una contramuralla al passeig de Sant Antoni, i la construcci\xc3\xb3 de diversos baluards exteriors com a avan\xc3\xa7ada de les defenses. Despr\xc3\xa9s se\'n va fer una altra a la banda de terra, on ara hi ha el Passeig Arqueol\xc3\xb2gic, coneguda com a Falsa Braga. El segon projecte va ser recuperar la idea del cardenal Cervantes d\'estendre les defenses fins al port, especialment el costat interior, m\xc3\xa9s f\xc3\xa0cilment atacable. Tot seguint el tra\xc3\xa7at de la muralla romana de la ciutat baixa, es van anant construint noves cortines i baluards, i a partir de mitjan segle XVII els esfor\xc3\xa7os van continuar amb la muralla que defensaria el port. Un tercer front va ser construir una l\xc3\xadnia de defensa de costa i de la carretera a Barcelona, formada pels fortins de la Reina Anna Stuart i de Sant Jordi i la Pla\xc3\xa7a d\'Armes, que enlla\xc3\xa7ava amb la l\xc3\xadnia m\xc3\xa9s exterior de defenses, amb els fortins de la Creu i el nou de Sant Jeroni o el de Staremberg a l\'est, i els de Sant Pere i el Rei al nord. Per\xc3\xb2 calia completar les defenses m\xc3\xa9s exteriors, cosa que no es materialitza fins a inicis del segl XIX amb la Guerra del Franc\xc3\xa8s, reparant les muralles i els baluards vell i construint-ne de nous: al Francol\xc3\xad, a les Forques Velles (Oliva), al Loreto, la muntanya dels Ermitans i l\'Arrabassada. La retirada de les tropes invasores, la nit del 18 d\'agost de 1813, va suposar la destrucci\xc3\xb3 pr\xc3\xa8via de les defenses i castells de la ciutat per tal de deixar Tarragona inservible com a pla\xc3\xa7a forta. Vint-i-tres mines de p\xc3\xb3lvora van fer la feina. _NEWLINE_Davant del creixement de la ciutat, l\'any 1854 es va comen\xc3\xa7ar a enderrocar muralles i baluards. El 1868 Tar\xc2\xadra\xc2\xadgona va deixar de ser pla\xc3\xa7a forta. Fins i tot va peri\xc2\xadllar la mura\xc2\xadlla romana, que va ser decla\xc2\xadrada Monu\xc2\xadment Hist\xc3\xb2ric el 1884.'