b"\n_START_ARTICLE_\nTrois nouvelles \xc3\xa9tudes\n_START_SECTION_\nPrimer estudi\n_START_PARAGRAPH_\nEl primer d'aquests estudis se centra en la pr\xc3\xa0ctica de polir\xc3\xadtmies (concretament, sis negres a la m\xc3\xa0 dreta i vuit corxeres a la m\xc3\xa0 esquerra en cada comp\xc3\xa0s) i no mostra la dificultat dels estudis de l'opus 10 i l'opus 25. Est\xc3\xa0 escrit en la tonalitat de fa menor i la m\xc3\xa8trica, comp\xc3\xa0s de dos per dos (2/2) amb indicaci\xc3\xb3 Andantino.\n_START_SECTION_\nSegon estudi\n_START_PARAGRAPH_\nEl segon dels Trois nouvelles \xc3\xa9tudes, escrit en la tonalitat de la bemoll major, tamb\xc3\xa9 est\xc3\xa0 basat en polir\xc3\xadtmies. En aquest cas, aquesta consisteix en sis corxeres a la m\xc3\xa0 dreta per quatre de l'esquerra en cada comp\xc3\xa0s. Mentre que la m\xc3\xa0 esquerra, que s'ocupa de l'acompanyament, toca \xc3\xbanicament una nota, la dreta va executant els acords de tres o quatre notes que conformen la melodia. El tempo d'aquest segon estudi \xc3\xa9s Allegretto i la m\xc3\xa8trica, comp\xc3\xa0s dos per quatre (2/4). Com a curiositat, aquesta va ser l'\xc3\xbaltima pe\xc3\xa7a que es va poder escoltar a Franz Liszt en vida.\n_START_SECTION_\nTercer estudi\n_START_PARAGRAPH_\nEl tercer i \xc3\xbaltim d'aquests estudis sense nombre d'opus est\xc3\xa0 escrit en la tonalitat de re bemoll major i \xc3\xa9s segurament el m\xc3\xa9s dif\xc3\xadcil dels Trois nouvelles \xc3\xa9tudes, encara que segueix sent molt m\xc3\xa9s assequible que la gran majoria dels altres estudis de Chopin. Desenvolupa una polifonia, amb independ\xc3\xa8ncia de diferents veus amb la m\xc3\xa0 dreta. La melodia ha de ser tocada bastant legato. \xc3\x89s secundada per un acompanyament en la mateixa m\xc3\xa0 amb un fort staccato i per un altre acompanyament diferent a la m\xc3\xa0 esquerra. A vegades, algunes de les \xc3\xa0mplies extensions que cal cobrir amb les mans poden suposar una gran dificultat per a pianistes amb les mans petites. El tempo d'aquest estudi \xc3\xa9s Allegretto, igual que el n\xc3\xbam. 2, i est\xc3\xa0 escrit en comp\xc3\xa0s de tres per quatre (3/4)."