poetry: Тогава, малка моя, ще ти разкрия тайната. Тази лодка беше твоя път в живота, който ти предстои. А музиката, която толкова много ти хареса, е твоя, собствена и ще я изпълняваш с прекрасни я си глас, когато пораснеш. Можеш да станеш голяма звезда, като най-ярките, дето светят на небето. Но аз съм до тук...Постарах се да ти помогна, а от теб зависи дали всичко това ще се сбъдне...Довиждане, малка моя Божана!...
  Изведнъж Къдравелка се стресна. Беше застанала в средата на локвата. Обувките и чорапите й бяха подгизнали от водата. В първия момент се изплаши, но после бързо си припомни странния сън.
prose: Тогава, мой маленький мальчик, ты можешь разгадать секрет. Тази лодка - твой животик, какой-то теэ стоит. А мюзикл, там много теэ харе, йоуров, твоих собственных, и я слышу тебя красивым голосом я си, когато познеш. Могеш да станешь холяма звезда, като най-ярките, дето сиять в небе. Но как мы едим тук... Старость се да ти огня, и от тебя зависит, чтобы ты сидел вдали от нее... Жди меня, моя маленькая Божана!...