poetry: Та раз на см рокв серед безмсячно липнево ноч вста гетьман Пдкова з могили  скаче на свому баскому кон по днпрових кручах до Великого Лугу.  србн пдкови його коня товщиною в три пальц. А коли т пдкови сточаться нанвець  стануть тонк як вухо кота, гетьман ван Пдкова знову оживе, здола всх ворогв у великй битв  буде гетьманувати в Укран двадцять рокв  три дн -- так кажуть стар люди.
  А допоки спить гетьман ван Пдкова та його козаки в глибокй печер, що схована в днпрових кручах коло Трахтемирова. Посеред печери  величезний стл. На чол сидить гетьман, а обабч його козаки з шаблями та гаквницями. Сплять вони, схиливши голови на стл. А позаду них стйло -- кон козацьк стоять осдлан та сплять. 
prose: И если человек ван Пдкова станет тонк як вухо кошкой, то человек ван Пдкова оживет, а воробьи на великих сражениях Великой Луги в Украине через два дня окажутся стариками. А если человек ван Пдкова та його козаки в глыбокском печере, що чевана на дне Трахтемировской Колы.