poetry: ВЪРТЕЛЕЖКАТА: Елате-е-е-е! (прозява се) -- Елате насам, заповядвам на всички... Погледнете ме, аз съм най-красивата въртележка! Но наоколо няма деца! ( оглежда се) -- Тъмно е, може би вече спят Ох, изморих се да запов... Не, ще заповядвам! (прозява се) -- Нека моите подчинени Кончето, Камиончето и всички останали цяла нощ да стоят будни! И ако някой поиска да ми се порадва, да ме събудят... (прозява се) -- Ох, спи ми се... Хей, вие, заповядвам ви цяла нощ да сте нащрек! Аз заспивам... Така ще стана по-красива. Но за вас това не се отнася... (заспива)
  КОНЧЕТО: (тропа с краче) -- Значи така! Не стига, че през целия ден не подвивам крачета и все се въртя на едно място, ами сега и да будувам през нощта! Омръзна ми! Искам да се махна оттук... (тъжно) -- Колко ли красиви неща има по света! Не ми се живее повече така... (обръща се към Камиончето) -- Хей, Камионче, искаш ли да тръгнеш с мене
prose: ВАРТЕЛЕЙКАТА: Элате-е-е-е-е! (прозява се) -- Элате насам, завядам вьювам... Поглядите мне, аз сме най-прекрасная врбожка! Но рядом няма деца! (оглежда се) -- Тьма, пусть спим Ох, исморич се да запов... Не, больше завядам! (прозява се се се се се) -- Нека мойте подчиненных Кончето, Камиончето и вяджи вяджик!