text: Paa Kvindelig Fremskridtsforenings Vegne skal vi bringe en Hilsen med disse Blomster og et hjerteligt Velkommen.
  Mange Kvinder har med deltagende Tanker fulgt Dem til Fængslet og mange glæder sig ved, at De igen kan tage fat paa Deres Gerning.
  Det er ganske vist ogsaa blevet sagt, at Wiinblad har kun gjort sin Pligt, det bør alle gøre, derfor skal de ingen Tak have; — jo! — saa længe vore Love er saaledes indrettede, at det medfører Fængselsstraf at gøre sin Pligt, saa længe er det naturligt, at vi takker dem, der har Mod til at betræde Retfærdighedens tornede Stier, og vove sit gode Navn og Rygte for at gøre disse Stier til banede Veje for os andre.
  Naar det derimod bliver saaledes, at det bliver en Ære at gøre sin Pligt, naar Samfundet er blevet saa udviklet, at vi hader Uretfærdigheden og tør paatale den, hvad enten den findes hos den enkelte eller i Institutioner, saa behøver vi ikke at takke hinanden, og dog — hvorfor skal vi ikke altid takke dem, der gør et nyttigt Arbejde i Samfundet.
  Endnu et hjerteligt Velkommen og Mod og Kræfter til fremdeles at arbejde for de smaa og forkuede i Samfundet. Der er lang Vej endnu, og meget Arbejde at gøre; det ser vi Kvinder, som har en vaagen Samvittighed, maaské bedst, at der i den store Hær af Kvinder endnu er mange Kræfter at løse. At Redaktøren af Socialdemokraten ikke mindre vil vende sit Blik til den Side, vil sikkert fremskynde Udviklingen i Samfundsretfærdighed og Lykke.
  