text: Kære alle sammen
  Det er en særlig 1. maj i år. For det er en dag, hvor vi socialdemokrater kan ranke ryggen og sige: Danmark er tilbage på sporet.
  Vi påtog os en opgave. Vi ville have Danmark trygt gennem krisen. Med vores ordentlighed og vores fællesskab i behold. Og vi har leveret.
  Efter fem år med modgang og snigende modløshed er der sket et stemningsskifte. Virksomhederne tror på fremtiden. Eksporten har aldrig været større.
  Sidste år steg beskæftigelsen med 20.000. Arbejdsløsheden er den laveste i fire år.
  Det er godt for vores fælles husholdningskasse. Men det er først og fremmest godt, at vi får flere med i arbejdsfællesskabet.
  Og det er ikke kun på arbejdsmarkedet det går bedre. Vi kan igen begynde at investere lidt mere i vores velfærd. Det er ikke noget, som er kommet af sig selv. Nej, det er kun muligt, fordi vi har haft viljen til det hårde arbejde og de svære valg.
  I sidste uge var jeg i Horsens og besøge et center for ældre med demens. Det er en frygtelig sygdom. Tænk, ikke længere at være det menneske, man var. Tænk, at opleve sin ægtefælle, mor eller far langsomt glide ind i en tåge af glemsel, forvirring og frygt.
  I Horsens mødte jeg plejepersonale, som knokler for at give de ældre et værdigt liv. Med omsorg, respekt og stærk faglighed. Det er nogle af de mest dedikerede mennesker, jeg har mødt i lang tid. De fortjener vores anerkendelse.
  Og hvor er jeg glad for, at vi har fundet en milliard kroner ekstra til vores svageste ældre.
  På samme måde mærker vores børn nye tider.
  Efter sommerferien åbner vi dørene til en ny folkeskole. Alle børn skal lære mere. De skal have flere timer og en ny sammenhængende skoledag.
  Laveste arbejdsløshed i fire år. Bedre omsorg for vores svageste ældre. Ny folkeskole.
  Ved I hvad? Det kan vi faktisk godt være bekendt.
  Det viser, at vi har truffet de rigtige valg.
  Og det viser, at vi socialdemokrater gør en forskel. For uden os var det ikke sket.
  Kære venner
  Jeg ved godt, at der til tider står en meget høj sø om Socialdemokraterne. Jeg ved godt, at alle ikke har været enige i alle beslutninger. Og jeg ved godt, at det ikke er alle, som har lyst til at få en selfie med kaptajnen.
  Men det er ikke nu, vi skal blive søsyge. Resultaterne af vores hårde arbejde er ved at vise sig.
  Så ja – det er en god 1. maj.
  Men er vi i mål? Slet ikke. Vi er altid utålmodige. Vi er altid i gang. For os er der altid mere at gøre. Under krisen mistede vi langt over 100.000 arbejdspladser.
  Det var dyrt for Danmark. Der er en økonomisk regning, der skal betales. Men de menneskelige omkostninger har også været store.
  Når arbejdsløsheden rammer som et lyn fra en klar himmel, er det ikke bare den økonomiske tryghed, som bliver udfordret, man mister også en plads i arbejdsfællesskabet.
  Og husk nu på, at det er alle, som kan blive ramt. Et medlemskab af Liberal Alliance er ikke en forsikring mod at miste sit job.
  For os socialdemokrater er det altid en fælles opgave at sikre fuld beskæftigelse.
  Og det er derfor, vi hele tiden har haft blikket stift rettet mod at få gang i hjulene, så der igen kommer nye arbejdspladser.
  Vi har i disse år det højeste niveau for offentlige investeringer i 30 år. Vi forbedrer virksomhedernes vilkår. Og om kort tid fremlægger vi nye vækstinitiativer. Vi bliver ved.
  Vækst er den bedste kur mod arbejdsløshed. Men vi insisterer også på, at mennesker, som har mistet deres arbejde, bliver behandlet ordentligt og respektfuldt.
  Man må aldrig bare blive et nummer i rækken.
  For naturligvis er alle arbejdsløse selvstændige mennesker med egne erfaringer, evner og drømme.
  Ingen borgere skal parkeres i et beskæftigelsessystem, som bygger på en ide om, at de ledige selv er skyld i deres situation. Ingen borgere skal mødes med regler, som er til for reglernes skyld.
  Nu siger vi stop til den meningsløse aktivering. Slut med at finde din indre ugle og med at bygge spaghettitårne. Nu skal den ledige i centrum.
  Det betyder også, at man som arbejdsløs skal have rigtige valg.
  Og for mange ufaglærte har det aldrig været en rigtig mulighed at tage en uddannelse.
  Måske var der ikke en læreplads, da folkeskolen sluttede. Måske rakte tålmodigheden ikke som teenager.
  Måske var der ikke råd. Eller måske var tiden bare en anden.
  Tiden er kommet til at flytte penge fra meningsløs aktivering til meningsfuld uddannelse.
  Det skal være lettere at gå fra ufaglært til faglært. Det giver bedre muligheder for at få et job. Og uddannelse giver større tryghed.
  Vi skal give flere mulighed for at blive voksenlærlinge. Og det skal være muligt at tage uddannelse på 80 procent af dagpengene.
  Hvert år vil vi bruge 500 millioner kroner ekstra på uddannelse. Det betyder, at 16.500 ufaglærte kan få en uddannelse i løbet af de næste 5-6 år.
  Det er dét, en socialdemokratisk ledet regering gør. Det er dét, jeg vil.
  Investere i mennesker og tage ansvar for hinanden.
  Alle skal med.
  Vi skal sikre alle børn, uanset baggrund, en god uddannelse.
  Vi skal sikre vores frie og lige adgang til sundhed. Det skal altid være dit cpr-nummer og ikke pinkoden på dit dankort, du skal huske hos lægen.
  Og vi skal sikre et trygt og værdigt liv for vores ældre. De har slidt og slæbt for os andre. Det er kun ret og rimeligt, hvis vi betaler tilbage.
  Så vi bliver ved. Vi bliver ved med at skrue på håndtagene i Danmarks maskinrum.
  Men vi gør det på vores måde. Vi tror på et Danmark med tryghed for den enkelte, netop fordi vi møder forandring i fællesskab.
  Derfor skal vores unge ikke parkeres på kontanthjælp. De skal i arbejde eller i uddannelse. Det sker nu.
  Derfor skal olieselskaberne have ens skatteregler i Nordsøen. På den måde får vi råd til at investere 28 milliarder kroner i vores kollektive trafik. Det sker nu.
  Og derfor har vi afskaffet VKO’s fattigdomsydelser, som betød, at børn voksede op i fattigdom. Nu falder antallet af familier, som bliver tvangsudsat af deres eget hjem.
  Lad mig sige det helt krystalklart: Vi vil have et Danmark, hvor der er plads til alle. Og brug for alle. Det er derfor, vi er socialdemokrater.
  Men vi kan kun alt det, vi vil, hvis vi hele tiden har blikket rettet mod, om der er styr på økonomien. For vi kan kun række ud efter stjernerne, hvis vi står på et solidt grundlag.
  Derfor er det også så vigtigt at holde fast. Vi kan ikke risikere, at Danmark igen kører i grøften.
  For det er jo det, som er på spil i den kommende tid.
  Dansk Folkeparti siger, at de peger på Venstre, fordi man i nullerne havde et godt samarbejde. Kan I huske det?
  Skattekroner var med til at finansiere, at nogen hoppede over i køen hos lægen.
  Der blev givet skattelettelser på flere hundredtusinde kroner til de rigeste danskere.
  Og i stedet for at have styr på økonomien, sagde man: Går-den-så-går-den.
  Jo, det kan godt være, at det var et super samarbejde for Dansk Folkeparti og Venstre med tætte personlige relationer og store varme følelser.
  Og det kan godt være, at det var et visionært samarbejde for alle dem, som tror på et samfund, som bygger på en ideologi om, at jo mindre jeg hjælper andre, jo mere kan jeg hjælpe mig selv.
  Men ved I hvad: Det var ikke et godt samarbejde for Danmark.
  Det er det samarbejde, Venstre og Dansk Folkeparti vil fortsætte.
  Og sker det, er der grund til at være bekymret for, om vi kan holde Danmark på sporet. For hvad er det Venstre og Dansk Folkeparti tror på?
  Lad os starte med Venstre – det er jo stadig det største parti af de to.
  Venstre tror på to ting.
  Venstre tror på skattelettelser og nulvækst.
  Den ene dag skal arveafgiften ned. Den næste dag skal beskæftigelsesfradraget op. Den tredje skal olieselskaberne betale mindre i skat. Og nåh ja. Det skal bankerne også. Skattelettelser i toppen.
  Venstre kan ikke lade være. Så ser vi Venstres politiske fosterstilling. Alle problemer kan løses med skattelettelser.
  Der er bare et problem. Vi må ikke rigtig høre, hvor pengene skal komme fra. Altså udover besparelser på de arbejdsløse. Og gennem nulvækst i velfærden.
  Venstre vil nulstille vores fælles velfærd. Det betyder færre offentligt ansatte. Det betyder dårligere mulighed for at tage os af vores ældre.
  Men fair nok. Når man tror på nulvækst så langt øjet rækker, så er det fordi man mener, at den offentlige sektor altid er en del af problemet. Og aldrig en del af løsningen. Så simpelt er det. Tvivlsomme skattelettelser og nulstilling af velfærden.
  Hvem var det, der sagde, at der ikke er forskel i dansk politik?
  Claus Hjort har engang sagt, at Venstre og Dansk Folkeparti har et stærkt værdifællesskab.
  Det er så en af de få gange, Claus Hjort har haft ret. Helt ret.
  For hemmeligheden er, at Dansk Folkeparti er et borgerligt parti, ligesom de andre.
  Hvem var det, der fandt på at halvere dagpengeperioden?
  Hvem var det, der gav de største skattelettelser i nyere tid?
  Og hvem var det, som gennem ti år med ansvaret fuldstændig undlod at gå op imod social dumping? Det var Dansk Folkeparti.
  Og derfor vil jeg til enhver tid vælge en hvilken som helst konkret forbedring for danskerne end nok så mange ”Tulliarder” på taget.
  Dansk Folkeparti har en mærkesag, og det er, at Lars Løkke Rasmussen skal være statsminister.
  Så man kan vel sige, at Dansk Folkeparti står for det største slagtilbud i dansk politisk historie: Få to for en. For en stemme på Dansk Folkeparti er også en stemme på Venstres nulvækst og skattelettelser.
  Kære alle
  Danmark er et fantastisk land, som vi skal passe på. Krisen har været hård. Også urimelig hård for mange.
  Men vi er tilbage på sporet. Arbejdsløsheden er den laveste i fire år. Økonomien har det bedre end længe. Pengene passer igen.
  Med bedre muligheder for vores børn og unge. Med flere nye arbejdspladser. Med omsorg for vores ældre. Uddannelsesløft til de ufaglærte.
  Det er nu, vi skal holde kursen. Der er så meget, vi skal nå. Der er så meget, vi vil.
  Kan I have en god 1. maj.
  