text: Et tungt budskab er i dag gået hen over land og by. Min far, vor gamle konge, er sovet hen, og har nu fået fred. Få har som han slået rod i det danske folk, og i denne stund bøjer vi os i dybeste ærbødighed og taknemmelighed for hans minde.
  Hårdest ramt af sorgen er min mor, dronning Alexandrine, som i 35 år stod ved hans side som hans dronning. Og vore tanker går nu hjem til hende på Amalienborg.
  Jeg skal nu løfte den tunge arv efter min far, og jeg beder til gud om at give mig styrke til at kunne føre hans gerning videre efter de gamle traditioner. Jeg håber, at kunne gøre mig værdig til folkets tillid, og at den tillid som de nærede til min far, forbliver overført på mig.
  Jeg ønsker guds velsignelse over alle danske hjem, over alle hjem hvor det danske sprog tales og elskes. Hvor kongernes konge værne om vort ældgamle land.
  Med gud for Danmark. Danmark leve, [i kor] hurra, hurra hurra, hurra, hurra, hurra, hurra, hurra, hurra!
  