text: Hele sommeren har været fyldt med beretninger fra hele verden om ekstremt vejr.
  Tørke. Skovbrande. Storm. Massive regnskyl. Oversvømmelser. Jordskred.
  Rekordtemperature og afsmeltning af isen. Havstrømme, som man frygter, kan ændre løb.
  Hele foråret hørte I også en del om den grønne 3-part.
  Og i juni kom regeringen, fagbevægelsen, landbruget samt de grønne organisationer så med en aftale.
  Den aftale skal nu gennem Folketinget før den kan realiseres.
  Den redder ikke klimaet globalt. Men den giver hævet over enhver tvivl en solidt dansk bidrag.
  I mediestrømmen kan det være svært at få et klart overblik, så lad mig give jer nogle eksempler på hvor aftalen er virkelig god.
  Men også på, hvor den ikke er så god som den burde være.
  #1: Treparten vil, hvis den bliver gennemført i sin nuværende form, være en kæmpe forandring af det danske landskab.
  Vi taler om mere end 15 procent af den samlede landbrugsjord i Danmark.
  Det svarer altså til et areal, der er større end Fyn og Bornholm tilsammen - som fremover går fra at være landbrug til at blive skov og natur. Det er helt vildt.
  #2: Tre-parten gør også Danmark til det første land i Verden der kommer med en CO2-afgift på landbruget.
  Det har potentialet til at inspirere lande over hele kloden.
  #3: Og så er 3-parten et kompromis, der samler fra Danmarks naturfredningsforening til Landbrug og Fødevarer.
  Det er ikke mange lande i Verden, hvor man kan lave den slags aftaler - i andre lande er der langt mere konflikt. Det siger noget godt om vores demokrati og vores politiske samtale.
  Men… for der er også et men:
  Der er i aftalen ingen reelle visioner for hvordan et andet landbrug bør se ud i fremtiden. Der er ingenting om overgangen til et overvejende plantebaseret fødevaresystem. Tværtimod forsøger man at optimere den animalske produktion med milliarder og fastlåser sig derfor på fortidens system.
  Klimaafgiften er alt for lav
  Selv om det er historisk med en CO2-afgift på landbruget – så er den aftale der blev lavet landet på en afgift der er lavere end alle tre modeller som det såkaldte Svarrer-udvalg lagde frem.
  Det betyder så også at kompromiset måske nok sikrer ro og at vi får ro om landbruget og vi får meget mere skov og natur. Men taberne er
  - Skatteborgerne – det bliver dyrere for danskerne.
  - Klimaet -  for afgiften er for lav til at vi får så stor en effekt som vi kunne ønske.
  - Økologerne – de økologiske landmænd er blevet fuldstændig overset i aftalen.
  - Dyrene i landbruget – de har ikke været repræsenteret.
  Den grønne trepart er altså på samme tid både et kæmpe skridt. Og ekstremt mangelfuld på samme tid.
  Klimaet, dyrene og skatteborgerne betaler. Naturen er den store vinder.
  Men mit budskab til Jer vil være dette:
  Nyd at vi får mere skov og natur, og at der i jeres levetid vil blive et dramatisk anderledes Danmarkskort.
  Vær glade for at vi har et demokrati, hvor vi kan tale os frem til løsninger med mange interesser tilgodeset.
  Og brug jeres personlige valg, jeres indkøb, forbrug og vaner, til fortsat at påvirke produktionen og prioriteringerne, dér hvor aftalerne ikke slår til.
  Tak fordi jeg måtte være med her igen. Fortsat godt folkemøde.
  