text: Kære børn
  Velkommen til Frederiksberg Have! I aften er en meget speciel aften. Det er Sankthansaften. Ved I, hvorfor vi fejrer Sankthans?
  For mange, mange år siden, troede folk, at denne aften var fuld af magi. De troede, at hekse og trolde kom ud for at drille os. Så for at holde dem væk, tændte de store bål.
  I dag ved vi, at hekse og trolde ikke findes, men vi holder traditionen i live ved at mødes omkring bålet og fejre de lange lyse nætter. Sankthans handler ikke kun om bål og hekse. Det handler om at være sammen med dem, vi holder af.
  Her på Frederiksberg har vi vores egen slags magi. Ikke fordi der er hekse eller trolde, men fordi vi har hinanden.
  Hver dag går vi på vores dejlige gader, leger i vores smukke parker og nyder vores naboer og gode venner. Det er det, der gør Frederiksberg så specielt et sted at bo.
  Lige om lidt, når vi har sunget midsommervisen – så skal vi gøre noget, som jeg kun gør denne ene gang om året. Vi skal nemlig tænde et bål helt uden ild!
  Jeg håber, I vil hjælpe mig! Først skal vi synge midsommervisen så højt vi kan. Derefter skal I hjælpe mig med at tælle ned, når vi skal "tænde" bålet.
  Men først synger vi.
  (Midsommervisen synges – Anna Spejlæg synger for fra scenen)
  Wow. Hvor lød det godt. Er I klar til at tænde bålet?
  3...2...1...
  (Pause for "tænding" af bålet)
  Se! Vores bål er tændt!
  Endnu engang, velkommen til jer alle sammen. Husk, lige om lidt er der en stor skattejagt, som jeg er sikker på, I alle kan finde!
  God fornøjelse og rigtig god Sankthans!
  