text: Han trak mig op af dødens grav,
  op af mudder og slam,
  han satte min fod på klippen,
  gav mig fast grund under fødderne.
  Han fik mig til at synge igen.
  Kender I det
  når livet ikke har
  nogen udsigt?
  Når det er
  som
  et ørkesløst landskab
  der strækker sig så langt
  øjet rækker
  uden horisont
  uden udsigt
  uden nogen åbenlys udvej
  uden en guide
  der kan forklare det man ser
  Som når man med halvåbne øjne
  og hellukket sind
  står
  og ser ind i en fremtid
  man overhovedet ikke har
  lyst til
  fordi den er så helt anderledes
  end i går
  eller den er så helt anderledes
  end man havde håbet på
  og troet på
  eller den er pludselig
  forsvundet
  fremtiden
  ligger
  som i tåger
  der ikke vil lette
  ufremkommelig
  utiltalende
  og uoverskuelig
  Det er som når man ikke kan se
  en hånd foran sig
  Som når man ikke kan se
  en dag foran sig
  Som når man ser
  ud ad vinduet
  og ikke ser noget
  Som når man ser i kalenderen
  og ikke glæder sig
  til noget
  aftaler
  der er blevet
  til affald
  man helst bare vil
  af med
  Sådan kan livet være udsigtsløst
  når man ikke længere
  kan se meningen
  med noget
  når man ikke længere
  kan finde glæden
  i de pligter der kalder
  når vækkeuret ringer.
  Han fik mig til at synge igen,
  en glædessang til Gud
  og så pludselig
  en dag
  er der fuglesang i luften
  og så pludselig
  i et lyst øjeblik
  ser man frem til noget
  igen
  og så pludselig
  står man
  på fødderne
  igen
  på klippen
  på fast grund
  igen
  og ser at
  himlen er blå
  og i morgen er
  okay
  I morgen er okay
  i dag er en gave
  og i går gør
  os måske stærkere
  Kender I det
  når livet er
  blevet tungt?
  Det er som
  at skulle gå
  med fødder som bly
  som at sidde fast
  i mudder og slam
  og ikke ane
  hvordan man kommer
  fri
  som bliver man suget
  ned
  af ansvar
  der er for stort
  eller en byrde
  der ikke er til at bære
  Det er som at
  have gjort noget
  man ikke skulle have gjort
  eller sagt noget
  man ikke skulle have sagt
  Det er som at gemme
  på
  en hemmelighed
  der er så svær
  at det at gemme
  på den
  gør én
  til det mest ensomme
  menneske
  i verden
  Det er som at have hænderne
  fulde af skyld
  og ikke have
  et eneste sted man kan
  lægge den
  fra sig
  som at stå
  midt i en mose
  og ikke at have
  et sted
  man kan hvile
  sit hoved
  eller sit hjerte
  fordi det banker
  og banker
  så stærkt
  at det er ved
  at gå
  i stykker
  Det er som at sidde
  fast
  i en situation
  der er
  gået i stå
  i et hul
  der ikke er
  bund i
  så man kan trække
  og trække
  i et forsøg på
  at trække sig op
  trække sig selv
  op
  ved nældens rod
  ved hårrødderne
  men man kan
  bare ikke
  selv
  han trak mig op af dødens grav,
  op af mudder og slam,
  han satte min fod på klippen,
  gav mig fast grund under fødderne.
  Han fik mig til at synge igen.
  Og så pludselig
  kom der bevægelse
  i vandet
  og så pludselig mødte
  man et menneske
  der kunne hjælpe
  og så pludselig var
  man ikke helt så alene
  Kender I det
  når hjertet er blevet
  for småt?
  Det er som at skulle
  holde en køkkenfest
  med dem man
  allernødigst
  vil tale med
  som at skulle åbne
  døren
  for dem der
  virkelig ikke har fortjent
  at være med
  og sige værsgo
  spis, drik og vær glad
  der er mere hvor det
  kommer fra
  og overhovedet ikke have
  mere hvor det kommer fra
  som at blive
  sat til vægs
  af Guds altfavnende kærlighed
  der siger
  du skal, og
  du kan ikke
  men jeg kan
  læn dig tilbage
  og lad mig komme til
  gør plads
  Der er plader nok
  i min kærlighed
  til alle
  der vil
  Kender I det
  at ens livs melodi
  kører i den samme rille?
  Det er som et udtørret
  flodleje
  hvor alt liv
  er dødt
  hvor græsset
  står tørt
  og vissent
  og er så udmagret
  at alt vækst er stoppet
  og ingen
  længere magter
  at skrige efter
  vand
  Det er som en tørst
  der ikke slukkes
  Og sådan er det
  indimellem
  Vi ser ingenting
  Vi sidder fast
  Vi tørster
  Vi keder os ihjel
  i rutiner
  Vi kan ikke finde ud
  Vi kan ikke trække os op
  Vi kan ikke glæde os
  Vi kan ikke lukke andre ind
  Det er her
  vi er
  vi venter
  Jeg ventede på Herrens hjælp,
  og han bøjede sig over mig
  og hørte mit råb
  Og så pludselig
  finder man den kilde
  der ikke tørrer ud
  og så pludselig
  var der vand i den flod
  der vælder
  med vand
  til evigt liv
  Og så pludselig
  er græsset grønt
  og blomsterne sprunget ud
  og så pludselig
  kan man igen ane
  at livet er større
  end os
  Og så pludselig siger
  Jesus til Levi
  Alfæus´søn:
  ”Følg mig”
  og Levi rejste sig
  og fulgte ham
  Fulgte ham ud
  i den flod
  der bliver til
  evighed
  Guds rige blev
  sat i bevægelse
  som en flod
  der løber ud
  over sine breder
  og som bruser
  hen over alt
  det der er tørt
  og ørkesløst
  og uden liv
  og døber det
  i Faderens
  og Sønnens
  og Helligåndens navn
  Og den breder sig
  ud over hele verden
  og ind i alle afkroge
  af menneskelivet
  ind i alle revner og sprækker
  og endeløse ørkner
  Umulige forhold
  og gør alting nyt
  Floden
  der har sit udspring
  i den hellige Guds kilde
  den løber gennem tiden
  gennem livet
  gennem os
  som en bølge
  der kalder livet frem
  og pludselig siger
  Jesus til os
  ”Følg mig”
  og når vi rejser os
  og følger ham
  så bliver vi
  levende
  bliver en del
  af den flod der rinder
  med vand til evigt liv
  Jesus kaldte på Levi
  og Jesus kalder
  på os
  Stå op!
  Rejs jer!
  Kom med!
  Følg mig!
  Tro kun!
  De raske har ikke brug
  for læge
  men det har
  de syge
  I er verdens lys
  I er jordens salt
  Følg mig!
  og gør du det
  skal du aldrig
  i evighed dø
  Floden er i bevægelse
  Den har sit udspring
  i Gud selv
  Floden kalder os
  ud af os selv
  trækker os op
  af vores eget
  Får os til at synge igen
  en glædesang
  eller det er ikke os
  der synger
  det er Guds ånd
  der synger
  i os
  en sang der aldrig
  ender
  Jeg er det levende vand
  siger Jesus
  og den der drikker
  af det vand
  skal aldrig i evighed
  dø
  siger Jesus
  Det er det nye
  Den nye sang
  Den nye vin
  Den evigt nye vin
  Den vin der aldrig
  løber tør
  og den vin
  der bliver ved med at smage
  af kærlighed
  af barmhjertighed
  af tilgivelse
  af alt det der gør
  et menneske
  helt
  helt og nyt
  Gud, kald på os
  Lad os være en del af din
  levende flod
  og gør os hele
  med din evigt fornyende vin.
  