text: Kære kollegaer. Kære Danmark.
  Det var ikke mig, der skulle have holdt den her tale.
  Men I ved alle, hvad der er sket de sidste 24 timer. Og jeg står her i dag, som ny politisk leder for Radikale Venstre.
  Det er min og hele den radikale folketingsgruppes faste overbevisning, at vi skal sexismen i Danmark til livs.
  Rigtigt. Grundigt. Kulturelt. Strukturelt.
  Det har Morten Østergaard betalt en meget, meget høj pris for. Han har sat sig selv til side for vores parti og for kampen mod sexisme. Men her skal mere end en sag og et navn til. Vi vil have gjort op med en rådden kultur. Ikke bare på Christiansborg. Men i hele det danske samfund.
  Jeg håber også, I vil kigge indad i jeres egne partier. I har meget at gøre.
  I 115 år har mit parti kæmpet for forandring. Uagtet tingenes – og verdens – tilstand er vi fortsat med at gå fremad. Fortsat med at tro på det formål, der løber som en rød tråd gennem vores historie helt tilbage fra 1905:
  Den kamp fortsætter. Det er derfor, jeg står her i dag.
  ---o0o---
  Før Folketingsvalget i 2019 gav vi danskerne en garanti. En garanti om mindre symbolpolitik. Flere rigtige løsninger. Og om en ny kurs for Danmark!
  Dengang knyttede håbet om forandring sig mere end noget andet til ønsket om klimahandling.
  Det gør det stadig!
  Det ser jeg. Når jeg møder den unge klimaaktivist på Slotspladsen foran Christiansborg. Og ser håbet i hendes øjne svinde. Mens stædigheden tager over: I skylder os en fremtid!
  Det hører jeg. Når jeg taler med topbossen fra en af Danmarks største virksomheder. Der ikke fatter, hvorfor Christiansborg har så svært ved at se den gode forretning i grøn forandring: Kom nu i gang!
  Og det mærker jeg. Når alt fra fagforeninger til topøkonomer efterlyser grøn skattereform. Men savner initiativ fra Christiansborg: Hvad venter I på?
  Danmark kræver grøn handling.
  Og selvom ungdommen, erhvervslivet, videnskaben og store dele af befolkningen langsomt mister troen på, at Christiansborg kan levere. Så tror jeg stadig på, at vi kan skabe forandringen …
  … Fredeligt. Hurtigt. Sammen!
  Ved Folketingsvalget rejste de sig i stort tal og stemte vores land i en ny retning. En grønnere retning.
  Befolkningen skænkede os grundlovsdag 2019 det grønneste mandat, et Folketing i Danmark nogensinde har fået.
  Har vi levet op til tilliden?
  Desværre ikke!
  Det grønneste Folketing nogensinde venter stadig på, at regeringen bekender kulør:
  Regeringen taler grønt – men handler sort. Og langsomt!
  Man vil nå det fælles klimamål i 2030, der skal sikre, at kloden ikke brænder sammen om ørerne på os, med et teknologi-quick fix. Den såkaldte hockeystav. Problemet med regeringens hockeystav er bare, at den mere og mere ligner en tryllestav, der på magisk vis skal få klimaproblemerne til at forsvinde lige inden deadline.
  Sådan hænger verden bare ikke sammen.
  Og derfor forsøgte statsministeren sig i sin åbningstale med en retorisk feberredning. Men 10 mia. gode intentioner kan ikke skjule, at vi skal have skåret 10 mio. konkrete tons CO2 ud af vores klimaregnskab. Inden 2025.
  Flotte ord og formfuldendte hockeystave batter ikke. Kun handling tæller!
  For virkeligheden kalder.
  Vores marker tørrer ud i rekordvarme somre. Vores kældre oversvømmes i rekordvåde vintre.
  Indlandsisen smelter. Verdenshavene stiger. Ekstremt vejr er nu hverdag i Danmark.
  Klimakrisen truer vores børns og børnebørns muligheder for at leve meningsfulde liv på denne planet. Og regeringens svar er: Lad os gøre benzinbiler billigere – og grønne dyrere.
  Tydeligere bliver manglen på grønt lederskab vel ikke?!
  Vi er i færd med at give en ødelagt fremtid videre til vores børn, som de ikke selv kan reparere. Uanset, hvad de gør.
  Statsministerens argument er, at selvfølgelig skal vi gøre Danmark grønnere … MEEEEN, det må ikke koste arbejdspladser, lighed eller velfærd.
  Tænk, hvis tankegangen havde været den samme dengang i 1886, hvor Carl Benz opfandt verdens første bil, eller da Henry Ford i 1908 satte sin Ford T i masseproduktion: ”Vi kan ikke give verden biler – for tænk på alle de arbejdsløse hestekuske, det vil skabe”.
  Forestil jer alle de arbejdspladser, al den velstand og al den velfærd, verden var gået glip af, hvis vi dengang havde lyttet til dem, der hellere ville sætte tiden og verden i stå – end at træde et skridt fremad i historien.
  Når hestekuske kunne blive taxachauffører, så kan tankpassere også passe el-ladestandere.
  Når afgifter kan bruges til at betale for tidlig pension, så kan de også bruges til at gøre Danmark grønnere.
  De dårlige undskyldningers tid er forbi, venner.
  Vi politikere siger i kor, at vi er den første generation til at mærke klimaforandringerne. Men den sidste, som kan gøre noget ved dem.
  MEN SÅ LAD OS DA GØRE NOGET VED DEM!!!
  Jeg vil ikke længere lade stå til.
  Så her er et forslag:
  Jeg vil for min del garantere, at vi radikale i dette efterår ikke lægger stemmer til en ny finanslov, medmindre vi får sat Danmark på sporet mod en mærkbart grønnere fremtid.
  Det er mit løfte til danskerne.
  Hvis Venstre og Socialdemokratiet vil være med, kan vi udvide garantien.
  Sammen kunne vi:
  … Gøre regeringens forslag om 500.000 grønne biler i Danmark i 2030 – til 1 mio. grønne biler …
  … Forvandle ”grøn skat” fra abstrakte principper på papir til konkret virkelighed i de butikker, danskerne køber deres varer – så det faktisk bliver billigere at købe grønt og dyrere at købe sort …
  … Og endelig lave det kursskifte, der gør, at vi ikke skubber de nødvendige CO2-reduktioner foran os – men handler nu. Regeringens eget klimaråd har vist vejen. For det handler ikke bare om, hvor vi er i 2030 – men om hvor meget CO2, vi udleder på vejen derhen. Og ingen bliver foregangsland af at vente.
  Alt dette kunne vi samle i én stor plan. Som er grøn og økonomisk ansvarlig. Som garanterer, at vi i 2025 både får reduceret vores CO2-udledning markant og har råd til den velfærd, vi ønsker. Og som giver os de kollegaer, vi skal bruge – uanset om vi arbejder i det offentlige eller private.
  Partier til højre og venstre for regeringen er klar: Hvad venter vi egentlig på?
  Min garanti i dag er en garanti om handling. Til alle jer, der så længe har krævet grøn forandring.
  Nu er det op til os her at finde modet: Tør Venstre og Socialdemokratiet være med i en udvidet garanti?
  Hvor vi viser danskerne, at klimahandling i 2020 ikke er en kamp mellem røde og blå. Men en fælles opgave for ansvarlige politikere i det grønneste folketing nogensinde?
  Det bliver svært. Vi skal træffe store beslutninger. Og hårde valg.
  Alligevel står jeg her i dag mere håbefuld end nogensinde. Ikke fordi jeg undervurderer klimakrisen. Eller overvurderer vores evne til at tæmme den. Men fordi I derude giver mig håb.
  Klimaaktivisterne på slotspladsen. Toplederne på avisforsiden. Forskerne, der igen og igen tager bladet fra munden!
  For i jeres frustrationer. I jeres drømme. I jeres krav om forandring bor den ild, der har drevet Radikale Venstre i mere end 115 år: Ønsket om at gøre Danmark grønnere, friere og stærkere.
  Sammen er jeg sikker på, at vi vil lykkes.
  