text: Så blev det 1. maj igen. Foråret er kommet. Bøgen er sprunget ud.
  Nogle ting er heldigvis som de plejer.
  Dagene bliver lysere… Dagene bliver længere… Regeringen uddeler skattelettelser… Dagene bliver varmere… Regeringen vil have jer til at arbejde længere… Sådan kommer foråret som vi bedst kender det…
  Lige om lidt er det St. Bededag…
  Punktligt. Det står dér i kalenderen. Helt som det plejer. En forårsbebuder…
  Eller…?
  Nej. Lad os være ærlige: Af alle de skøre ting, denne regering har gjort, så er afskaffelsen af St. Bededag nok det skøreste.
  Flere gange om året vælter der ”uventede” ekstra milliarder ind på Nicolai Wammens skrivebord…
  I Finansministeriet har de indført en fælles badedag – alt personalet får lov til at tage bad i milliarderne, præcis ligesom Joakim Von And.
  Men væk med St. Bededag – til gengæld får den almindelige dansker lov til at arbejde, til hun er 70…
  Jeg synes ikke det er fair. For mig rimer det ikke på ”regering over midten”.
  For mig lyder det som en temmelig blå regering.
  Og så kan man jo undre sig over, hvad landets angiveligt største arbejderparti laver dér…
  […]
  I dag er det 1. maj – men om få dage markerer vi befrielsen.
  I år er det 80 år siden det meste af Danmark – dog ikke Bornholm – blev befriet efter 5 års tysk invasion og besættelse.
  Nu står vi så her – 80 år senere.
  Og krigens skygger falder igen over Europa.
  Vi kan ikke lade som om, at spørgsmålet om vores sikkerhed ikke betyder noget – ikke mindst for den almindelige lønmodtager.
  Det er efterhånden sagt mange gange. Men Verden ligner ikke den verden, som vi ellers har kendt i årtier.
  Ikke bare på grund af krigen i Ukraine – men næsten mere fordi USA ikke er den allierede, som USA engang var.
  Denne gang har Den Orange Mand taget et helt rædselskabinet af folk med sig ind i magtens centrum…
  Og vi er, i Danmark og i Europa, ikke beskyttet af USA på samme måde som tidligere. Faktisk oplever vi et USA som truer os.
  Og I ved – og jeg ved – at Danmark og resten af Norden og Europa står foran en massiv oprustning.
  Og I ved – og jeg ved – at det kommer til at koste.
  Og I ved, lige så godt som jeg, at bruger man pengene på én ting, så kan man ikke bruge dem på noget andet.
  Det er dér vi er.
  Men modsat regeringen…
  Og modsat partierne i blå blok…
  Så mener jeg og SF, at den regning til forsvaret skal betales retfærdigt.
  Er I enige?
  At Danmark skal opruste, at vores forsvar skal styrkes – det er ikke til diskussion. Ikke for mig i alt fald.
  Men der skal ikke deles skattelettelser ud til millionærarvinger, mens almindelige lønmodtagere skal arbejde længere.
  Det skal ikke være de nedslidte som får udskudt pensionen, fordi regeringen hellere vil dele skattelettelser ud.
  Det giver ikke mening. Er I enige?
  Hør engang: 1. maj er en dag, hvor vi hylder den danske model.
  Med god grund – for hele verden kigger misundeligt på den måde, vi har indrettet vores arbejdsmarked på.
  Mere end to millioner lønmodtagere er medlem af en a-kasse.
  To millioner lønmodtagere – som hver måned betaler kontingent – som en forsikring mod arbejdsløshed.
  Det vidner for mig om to ting;
  For det første, at danske lønmodtagere gerne vil arbejde.
  Man forsikrer sig mod arbejdsløshed, fordi man grundlæggende er utryg ved at miste sit arbejde.
  Danskerne vil gerne arbejde - og fremstillingen af, at danskerne er dovne og gerne vil fise den af på dagpenge, er en uærlig og ondskabsfuld myte skabt af højrefløjen!
  Faktisk fik vi for nylig tal for, hvor mange der fortsætter med at arbejde – efter de er gået på pension.
  Det tal har aldrig været højere.
  Og for det andet:
  Danske lønmodtagere tager ansvar for sit eget og kollegaernes arbejdsliv gennem en solidarisk forsikring.
  Solidaritet er simpelthen den danske models DNA.
  Hør engang: Den høje tilslutning til a-kasserne giver hvert år 10 milliarder i statskassen.
  10 milliarder – som hårdtarbejdende danskere hvert år lægger i statskassen for at have dagpengemuligheden.
  Det er mange penge. Og så manglede det bare, at medlemmerne også har en ordentlig dækning, hvis man bliver ramt af arbejdsløshed!
  ***
  Lige nu er verden mere utryg.
  Og man kan miste sit job, fordi en skør orange mand spiller golf i Florida.
  Dagpengene er derfor helt, helt afgørende for danskernes tryghed i hverdagen – i en mere usikker tid.
  Det er derfor at vi i dag foreslår – sammen med Enhedslisten – at give de to millioner danskere en tryghed for, at vi ikke rører ved dagpengene i fremtiden.
  For vi ved jo, at partier som Radikale, Venstre og Liberal Alliance altid kigger mod dagpengene, når reformgryden skal op og koge…
  Samtidig foreslår vi at gøre det billigere at være i en a-kasse…
  Men vi gør det målrettet de grupper, der har mindst.
  Og hvad er så mere naturligt end at lade det forslag finansiere af de gule ”fagforeninger?
  TEMU-foreningerne, som jeg kalder dem…
  Vi foreslår nemlig at pengene findes ved at droppe skattefradraget for gule ”TEMU-fagforeninger”.
  Se, dét er der en højere retfærdighed i!
  ***
  Regeringen jagter i øjeblikket en verdensrekord.
  De vil gøre Danmark til verdensmestre i høj pensionsalder.
  Derfor sidder vi lige nu i Folketinget og behandler et lovforslag om at hæve pensionsalderen til 70 år.
  Og dét er ærlig talt lidt mærkeligt, når nu Statsministeren sagde, at pensionsalderen ikke bare kunne stige og stige automatisk.
  Men når vi så har sagt: OK – så lad os tale om løsninger for de nedslidte… – ja, så blev det afvist.
  Mette mener åbenbart at der kommer en god løsning i morgen…
  Jeg har ikke noget imod lange arbejdsliv.
  Tværtimod er det da en gave, hvis man har overskud til et langt og godt arbejdsliv.
  For rigtig mange er deres arbejde vigtigt og givende.
  Igen: Danskerne vil gerne arbejde! Og som jeg nævnte før, så er der flere end nogensinde, der fortsætter efter de egentlig skulle være gået på pension.
  Men det dur altså ikke, at man bare skruer op for pensionsalderen, uden blik for realiteterne ude på arbejdspladserne.
  1 ud af 3 holder ikke hele vejen til den pensionsalder, der er besluttet politisk.
  Man kan da ikke lave en generel stigning, når hver tredje ikke kan klare det.
  Så må og skal man da styrke muligheden for at stoppe i tide, for den tredjedel først…
  Sammen med Socialdemokraterne lavede vi Arne-pensionen.
  Det var et skridt i den rigtige retning.
  Og i virkeligheden det bedste billede på den politiske kurs, jeg ønsker mig med en ny, rød regering.
  Og det ironiske er, at den højere pensionsalder udspringer af velfærdsforliget fra 2006.
  ”VELFÆRDS”-forliget!
  Man lovede faktisk danskerne dengang, at fremtidssikre velfærden - som betingelse for den højere pensionsalder.
  Men det løfte er man for længst løbet fra.
  Faktisk har man siden delt skattelettelser ud for 84 mia. kr. – primært til den økonomiske elite – og ikke ladet økonomien til velfærden følge med behovet.
  Og det er derfor, at SF ikke er en del af velfærdsforliget: For det er falsk varebetegnelse af værste skuffe.
  Og det er derfor vi, efter SF’s mening, slet ikke er i mål med at skabe retfærdig pension.
  Det skøre er… Det skøre er, at det siger Socialdemokraterne at de er enige med os i.
  De vil bare ikke sige, hvad de så vil gøre ved det. Så nu stemmer de for en forhøjelse af pensionsalderen til 70 år.
  Og vi må så vente til en valgkamp med at høre, hvad Mette Frederiksen vil lave EFTER et valg… med al den usikkerhed dét medfører…
  […]
  Vi skal have styrket mulighederne for tidlig tilbagetrækning, for dem, der har brug for det.
  Og vi skal skabe gode vilkår for seniorerne ude på arbejdspladserne!
  Det vil SF gerne hjælpe Socialdemokraterne med – igen. Hvis vi får muligheden.
  Men så længe de sidder i regering med Troels Lund og Lars Løkke, ja, så sker det ikke…
  […]
  Nu har jeg talt lidt om vores velfærd. Og jeg har sagt lidt om vores forsvar.
  Som om det var 2 helt adskilte ting.
  Men det er det ikke.
  Vores velfærd og vores forsvar er forbundet.
  Vi har en bunden opgave med at styrke vores forsvar.
  Vores soldater og også brug for en stærk velfærd til dem selv og deres pårørende. Det er også tryghed for dem!
  Så vi har en bunden opgave med at udvikle og forstærke det samfund, som vi gerne vil passe på.
  Det gælder pension. Og det gælder dagpenge.
  Så vi har nogle forbundne – og bundne – opgaver.
  Vi må ikke – i processen med at ville sikre vores tryghed overfor udefrakommende fjender – undergrave tilliden inde i vores samfund.
  For så ender vi med at mixe en cocktail som får typer som Donald Trump valgt.
  For et samfund uden tillid har ingen sammenhængskraft.
  Det samfund skal vi ikke være. Den slags samfund vil vi ikke være.
  God 1. maj.
  