text: 
  ENdog at denne salige oc Velbyrdige
  Frue / Frue Ingeborg Gyldenstiern
  behøffuer nu / for sin Person / icke
  ret besynderligen vor Loff oc Berømmelse /
  saa ville wi alligeuel Vngdomen til Beste /
  oc andre til it gaat Eksempel / faaregiffue
  noget: Først om hendis Byrd / Slect oc
  Herkomst: saa om hendis gudelig Omgengelse:
  Oc siden om hendis Christelig Affgang /
  der hun er skildtis fra denne Verden /
  oc hensoffuet vdi HErren.
  HVad som hendis Byrd oc Affkom        [I. Salig Frue Ingeborg Gyldenstierns Byrd oc herkomst]
  er anrørendis / er salig oc Velbyrdig Frue
  Ingeborg Gyldenstiern fød paa sin
  Fæderne Gaard / Iffuersnes i Fyn / den 1.
  Dag May / Aar effter Jesu Christi Guds
  Søns Byrd 1546.
  HEndis Fader vaar Erlig oc Velbyrdig
  Mand / salig Christoffer Gyldenstiern
  aff Iffuersnes: Oc hendis Moder vaar
  Erlig oc Velbyrdig Fru Anna Parssberg /
  som nu begge vdi vor tid ere / lige som de
  leffuede Christeligen oc vel / oc saa faare
  vdi HErren.
  HEndis Farfader vaar Erlig oc Velbyrdig
  Mand Her Hinrick Gyldenstiern
  Ridder / til Iffuersnes / fordom Kongl.
  Maits Leensmand paa Tørning oc Bygholm.
  HEndis Farmoder vaar Erlig oc Velbyrdig
  Frue Karine Bilde / Her Bendt
  Bildes Daatter aff Eggede
  HEndis Farfaders Fader vaar Erlig
  oc Velbyrdig Mand oc Ridder / Her Knud
  Hinrickssøn Gyldenstiern til Restrup / som
  vaar ocsaa en tidlang Kongl. Maits Leensmand
  paa Bygholm Slot.
  HEndis Farfaders Moder vaar Erlig
  oc Velbyrdig Frue Hilleborg Skenckel /
  Her Bernt Skenckels Daatter aff Iffuersnes.
  HEndis Farmoders Fader vaar Erlig
  oc Velbyrdig Her Bendt Bilde Ridder
  aff Eggede i Seeland.
  HEndis Farmoders Moder vaar Erlig
  oc Velbyrdig Frue Ermgaard Fridle /
  Her Eggert Fridles Ridders Daatter.
  MEn huad som hendis Møderne
  Slect er anrørendis / da vaar hendis
  Morfader Erlig oc Velbyrdig Mand /
  Her Jønne Parssberg Ridder / til Harested.
  HEndis Mormoder vaar Erlig oc
  Velbyrdig Frue Ingeborg Podbusk / Her
  Predbiørn Podbuskis Daatter til
  Vossborg.
  Oc er salig Frue Ingeborg Gyldenstiern
  opneffnd effter hende.
  HEndis Morfaders Fader vaar Erlig
  oc Velbyrdig Mand oc Ridder / Her
  Verner Parssberg til Harrested: Oc hand
  haffde til Ecte en Bannere / som vaar salig
  Frue Ingeborgs Morfaders Moder.
  HEndis Mormoders Fader vaar Erlig
  oc Velbyrdig Mand oc Ridder / Her
  Predbiørn Podbusk til Vossborg / her i
  Jutland.
  HEndis Mormoders Moder vaar
  Erlig oc Velbyrdig Frue Viuicke / Her
  Erick Ottessøns Ridders Daatter aff
  Biørnholm.
  Aff saadane drabelig Slect / baade paa
  Fæderne saa vel som paa Møderne / haffuer
  salig Frue Ingeborg Gyldenstiern sin
  Herkomst: Som ere met de beste oc fornemiste
  aff Danske Adel her vdi Danmarckis
  Rige. Huilcke met deris mangfoldig
  Affkom oc Blodsforuandte haffue ladet
  sig bruge inden oc vden Lands / saa vel i
  Feide som Freds tid / for deris Fæderne
  Land / met stor Loff oc berømmelig Efftersaffn.
  Huor om wi kunde vel ocsaa videre
  tale / der som wi icke nøddis til / at lade
  det fare paa denne tid / for Lelighedens
  Kaarthed.
  DEtte som nu saaledis er faaregiffuen
  oc opregnet / findes nu videre antegnet vdi
  vaar Danske Adels Slecte Bøger / som i
  sin tid kunde vel komme til Liufet / oc metdeelis
  den gemene Mand.
  OC paa det at ingen skal forarge sig
  paa saadane Slecte Register / som nu her
  oc ellers almindeligen vdi saadane merckelige
  Velbyrdige Personers Begraffuelse
  opregnes / som vel findes / at mange plompe
  Folck aff Wforstand støde sig her paa: da
  er her til victige Orsag / som wi oc nogen
  tid forleden paa en anden sted haffue giffuet
  tilkiende.
  THi først sættis saadant vnge Adels
  Personer til Efftersyn / at ligeruiss som de
  høre tales om de Affgangene deris Dyd
  oc Mandommelige Gierninger / saa tencke
  oc tracte de ocsaa effter huorledis de kunde
  opnaa deris Forfædris Maal. Thi det er
  icke nocksom at være fød aff en stor Byrd
  oc ypperlig Herkomst / men hører ocsaa
  der til / at mand selff skal beuise sin Ædelhed
  vdi ædle oc prisselige Gierninger / ellers
  maa de høre dette Ulyksis Verss met
  rette:
  
  SAa sees ocsaa Guds Godheds [2. Guds Godheds oc Rætferdigheds Exempler.]
  oc Rætferdigheds Exempler vdi saadane
  Slecter: I det at hand aff sin Mildhed
  ophøyer vndertiden ringe Personer / oc
  siuende Led / etc. Oc der tuert imod vdi
  sin rætferdige Vræde vdsletter oc til intet
  giører store Slecter / for Syndsens
  skyld.
  FOr det tredje lader Gud ocsaa her vdi [3. Guds vise forsyn.]
  betee sin guddommelige Forsyn mod Mennisken /
  at hand saa vnderlige ved Suogerskaff
  oc Maueskaff forbinder dennem /
  at de kunde haffue indbyrdis Raad / Trøst
  oc Bistand aff huer andre. Thi som mand
  pleier almindeligen at sige: Da suige de
  forne førend de baarne / naar det gielder i
  Nød oc Trang for aluore.
  SAa er det ocsaa hæderliget oc berømmeligt / [4. Loffligt at være fad aff noget gaat.]
  i alle erlige Menigheder / at være
  fød aff en god Affkom. Thi mand holder
  sig helst til saadane / fordi mand meener oc
  formercker ocsaa i Sandhed offte / at en
  huer arter sig gerne effter det hand er kommen
  aff.
  MEn den høyeste oc største Slect oc [5. Den høyeste Byrd at regne sig i Broderskab mere Christo.]
  Byrds Berømmelse er / at mand kand regne
  sig i Broderskab met vor HErre Jesu
  Christo / oc være Guds Børn oc Arffuinge
  til det euige Liff. Huilcket staar alene der
  vdi / at wi tro paa Christum / som Johannes
  vidner Cap. 1. sigendis: Saa mange
  som hannom anammede / dem gaff hand
  mact at bliffue Guds Børn / de som tro
  paa hans Naffn / etc.
  DEnne er den Byrd oc rette Herre
  Stamme / som aldrig forgaar. De andre
  Slecter her i Verden de forgaa / den ene
  effter den anden / som Salomon siger.
  Salig er den / som kand met Sandhed regnes
  for JEsu CHristi Broder oc Guds
  Barn: Oc det vaar den bedre / aldrig
  at være fød paa Jorden / som det icke kand
  giøre.
  DEtte lade wi nu saa bliffue her ved
  sagd / om denne salige Frues Byrd oc Herkomst:
  Oc ville nu tale noget om hendis
  Leffnets Historie / huorledis hun haffuer [II. Salig Frue Ingeborg Gyldenstierns Leffnets Historie.]
  skicket sig / først mod Gud / ocsaa mod sine
  Forældre / oc dernæst sin kiere Hosbond oc
  deilige Børn / oc gantske Huss Tiunde / oc
  der til met mod huert erligt Menniske /
  som hun haffde at omgaaes met vdi sin
  Liffs tid.
  MOd den alsommectigste Gud i Himmelen / [Salig Frue Ingeborg Gyldenstierns Gudfryctighed.]
  haffuer hun forholdet sig vdi sand
  Guds Fryct oc hans hellige Naffns Paakaldelse.
  Huor vdi hun er flitteligen aff
  første Barndom opdragen oc tiluand aff
  sine kiere Forældre / som baade met Christelig
  Exempel oc aluorlig Formaning i denne
  Maade troligen der til holt / baade hende
  oc andre hendis Sydskinde / met stor flid.
  HVn haffde Guds Ord saare kiert / oc
  holt det for sin høyeste Skat oc Ligendefæ /
  som oss det bør io alle at giøre / saa mange
  som Saligheden oc det euige Liff adtraa.
  Derfaare læste hun baade selff gerne Guds
  Ord / oc hørde andre tale oc predicke der om.
  Huor om den menige Mand vdi Ribe giffuer
  hende it gaat Vidnisbyrd / besynderlig
  som hun det oc selff loed betee met sin idelig
  Kirckegang / at naar hun vaar hiemme
  hoss oss paa Riberhuss / haffuer mand icke
  tit saffnet hende fra Kircken oc Guds Tieniste.
  Men hun met sin kiere Hosbond oc
  vnge deilige Børn / haffuer ladet sig finde
  betimelig tid vdi Kircken / oc icke hastet der
  fra / førend de haffue tagen den siste Velsigsignelse
  met sig / oc saa effter at Tienisten
  haffuer værit end / fuldes til lige fra Kircken
  met huer andre.
  MAnd haffuer oc seet dennem offte
  gaa tilsammen til Guds Bord / oc met all
  Hiertens Ydmyghed oc tllbørlig Reuerentz /
  at anamme til sig vor HErris Jesu
  Christi Legemes oc Blods Sacrament.
  SAa haffuer hun ocsaa beuist sin
  Guds Fryct oc Christelig Tro met Kierligheds
  Gierninger / besynderligen met
  Almysse mod hine arme / sorgfulde oc
  siuge Mennisker. Om Vinteren mod
  Jule Fest / saa vel som andre høytidelige
  Dage / haffuer hun begeret at vide /
  huilcke de fornemiste Hussarme haffue
  værit / oc dennem haffuer hun siden betenckt
  met Almysse / effter som huer deris
  Nød oc Trang vaar til. Nu Juul nest
  tilkommendis it Aar / der Erlig oc Velbyrdi
  gvnge salig Christofer Friis / vaar
  gaaet ned til Skolen / at høre Skolebørns
  Øffuelser / vaar hun Orsage til / at hans
  kiere Fader antuordede hannem ti enckende
  Daler / som hand antuordede Skolemesteren /
  at vddeelis til arme oc nøgen Skolebørn.
  Thi denne salige vnge Juncker / der
  hand haffde seet om Formiddagen mange
  smaa Børn / som haffde icke meget til Klæder /
  oc vaare ilde rystede / imod den skarpe oc
  strenge Skolebørns Fiende / Frost oc Kuld /
  gick der hannem til Hiertet / oc derfaare
  fortalde sine Forældre deris Elendighed /
  som denne salige vnge Juncker vaar ellers
  vdi sin Natur fromhiertig oc yncksom / der
  til met skarpsindig oc offuer maade Nemsom /
  ydermere end Alder oc Aar tilsagde.
  HVorfaare hans kiere Forældre haffue
  ladet sig saadane hans tale vel befalde
  oc betenckt visse fattige Skolebørn / som nu
  sagd er. Oc er dette icke aleniste Forældrene /
  men ocsaa denne vnge salige Juncker en
  lofflig Efftersaffn. Oc ieg holder saare / at
  Gud vaar derfaare kier at hannem / oc tog
  hannem bort saa gaat som vdi sine Barndoms
  Aar / at hand er hensoffuet sactmodeligen
  vdi HErren / strax der effter den niende [S. Christofer Friisis Affgang.]
  Dag Martij / vdi dette samme Aar. At
  om hannem maa siges / det som staar vdi
  Visheds Bogs 4. Capitel: Der som den
  Rætferdige end døer for tilige / saa er hand
  dog i Rolighed. Thi hand behager Gud
  vel / oc er hannem kier. Oc hand bort tages
  aff dette Liff iblant Syndere / oc bliffuer
  henryct / at ondskaff skal icke foruende hans
  Forstand / oc ey falsk Lærdom besuige hans
  Siel. Thi at onde Exempel forføre oc forderffue
  det gode / oc den tilskyndende Lyst
  foruende wskyldige Hierter. Hand er
  snart bleffuen fuldkommen / oc haffuer opfylt
  mange Aar. Thi hans Siel behager
  Gud / derfaare haftede hand met hannem
  aff det onde Liff. etc.
  LIgeruiss som Erlig oc Velbyrdig / salig [2. S. Frue Ingeb. Gylden. Lydighed mod sine forældre.]
  Frue Ingeborg beuiste sig mod Gud Almectigste
  sin himmelske Fader / vdi tilbørlig
  Gudfryctighed / saa beuiste hun sig vdi
  retsindig lydighed mod sine kiere Forældre /
  effter Guds hellige Bud oc Befalning.
  Huorfaare hun haffuer icke aleniste væren
  Gud teckelig / men ocsaa forhuerffuet sig en
  synderlig Gunst hoss sine kiere Forældre /
  saa de maatte vel lide hende / oc vndte hende
  alt gaat: Besynderlig hendes kiere Moder /
  Erlig oc Velbyrdig salig Frue Anna Parsberg /
  som haffde en synderlig Omhu
  oc gaat Hiertelag til hende / at hun kunde
  neppeligen affsee hende / som wi pleie at sige.
  Saa at ligeruiss som de fuldes at met
  Sind oc Hierte i denne Verden / saa ere de
  paa en kaart tid ocsaa fuld hin anden aff
  denne Verden / paa en tid om Aaret / saa at
  dennem skilde ickun fire Dage imellem paa
  Aars iamling. Thi salig Frue Anna døde
  Anno Domini 1588. den 3. Dag Septembris / etc.
  FRemdelis huad som salig Frue Ingeborgs [S. Frue Ingeb. Gyldenstierns kierlig Omgengelse mod sin Hosbond.]
  Omgengelse belanger / vdi it oc
  tiue Aar / at hun haffuer leffuet met sin
  kiere Hosbond / denne fromme / Erlige oc
  Velbyrdige Mand Albret Friis / er det
  huert Menniske vitterligt / som haffuer noget
  omgaaets met dennem / at de leffuede
  tilsammen vdi alsomstørst Kierlighed oc
  Ensindighed. Oc der som intet andet Tegn
  vaar her til / vidner nocksom / oc maa vel
  skee for meget / denne gode Mands store
  Sorg oc Hiertens Banghed / effter denne
  hendis dødelige Affgang. Gud Almectigste
  trøste hannem met sine kiere Moderløse
  Børn / met en krafftig oc god Husualelse i
  deris Hierter. Skilssmyss er haard / pleier
  mand at sige / ia mest vdi saadane bedrøffuelige
  Fald / som her er for Haanden / som
  de best vide der saadant haffue forsøgt.
  GVd giffue huer Danequinde sin
  Naade / saa at beuise sig vdi sand wforfalsket
  Kierlighed oc varafftig Lydighed mod
  sin Hosbond / som denne salige Frue gaff
  nocksom Exempel oc Efftersyn / for alle erlige
  Danequinder. Da skulde det gaa meget
  bedre til / end det nu giør paa mange
  Stæder. Thi der bygger oc boer io Gud
  met sin Velsignelse / der som Ectefolck leffue
  vdi god Endrectighed: Oc tuert imod /
  der som Mand oc Quinde drage icke met
  en Line / men hun vil fra Byen / naar hand
  vil til Byen / som det Danske Orosprog
  liuder / oc icke kiender Manden for sit Hoffuit /
  som Apostelen befaler / der boer oc bygger
  Wsamdrectigheds Aand / oc følger
  Wlycke effter paa det siste.
  Vdi dette salige Frue Ingeborgs Ecteskaff / [4. S. Frue Ingeb. Gyldenstierns flid / at optucte sine Børn]
  haffuer Gud iblant andre sine gode
  Gaffuer / velsignet hende met tretan deilige
  Børn / iblant huilcke leffue endnu / som
  ere her til Stæde / siu smucke vnge oc vel optuctede
  Jomfruer. Om huilcke allesammen
  er it meget gaat Haab / om de ellers
  bliffue ved deris kiere fromme salige Moders
  Lærdom / oc følge hendis fodspor. Thi
  hun met all flid lagde vind paa / at de kunde
  retsindeligen optuctes / i Guds fryct / oc alle
  dydelige oc Dueligheds Øffuelser. At lige
  som hun vaar selff tilholden aff vngdomen /
  saa forgette hun icke helder selff at holde sine
  Børn vnder Affue gode Idret: Huor
  til hun gaff dennem ocsaa selff it gaat daglig
  Efftersyn. Thi det er ickun / at opbygge
  met den ene / oc nedbryde met den anden
  Haand / at met Munden formane Vngdomen /
  oc intet gaat lade dem see vdi Leffnet / at effterfølge.
  DEt samme / som salig Frue Ingeborg
  Gyldenstiern beuiste mod sine Børn vdi
  forne maade / det loed hun ocsaa betee mod
  sine Tiunde / at hun icke maatte lide / at
  de omgickes met nogen Lætferdighed / men
  holt dem til Tuct oc Arbeid / oc der hoss søgte
  deris Gaffn Beste / naar Orsagen sig
  begaff. Saa at hun haffuer førdret mange
  aff sine Tienist Folck / at de ere bleffne
  vel forseet / oc kommen til skamløss Nering
  oc Biering.
  HVilcket vaar faare vel betenckt aff [5. S. Frue Ingeb. Gyldenstierns fromhed mod sine Tiunde]
  hende / oc bør ocsaa at betenckes aff andre i
  lige maader. Thi mand skal icke haffue
  Tiunde oc Tienist Folck vdi sit Brød / som
  wmælinde Bæst / at opslæbe dennem / oc
  i ingen maade at ramne deris Tarff oc Beste.
  Vel maa mand sette dem til Gierning
  oc Straffe dem for deris Wlempe / naar
  den findes / men mand skal ocsaa haffue
  Tancke paa / at forfremme dem / oc skilie
  sig vel aff met dennem / effter som Leligheden
  sig best begiffue kand / oc S. Poffuel
  til de Epheser Cap. 6. oss der til formaner /
  sigendis: Oc i Herrer giører det
  samme mod eders Tienere / oc lader eders
  Trusel: Oc vider / at deris HErre er ocHimmelen /
  oc der er hoss hannem ingen
  Persons Anseelse.
  HVad som videre / denne fromme oc [6. S. Frue Ingeborg Gyldenstierns Omgengelse met gaat folck]
  salige Frues / Frue Ingeborg Gyldenstierns
  Omgengelse met huert erligt Menniske /
  som hun haffde at handle oc vandle
  met / er anrørendis / er det vitterligt / at hun
  som en goder oc forstandiger Frue / holt sig
  Christeligen oc vel mod alle. Thi hun vaar
  ingen mand for god. Hoffmodighed vaar
  langt fra hende. Aluorlighed foer hun met /
  oc maatte icke lide Lætferdighed / eller dem
  som haffde Bagtalendis oc Squalders
  Tunger / at fare met. Huad som hun loffuede /
  det vaar ickun Ja oc Ney. Oc det er en
  saare lofflig’ Ting vdi ypperlige Personer /
  at fattigt Folck maa tryggeligen forlade sig
  paa dennem / at de icke loffue oc suere dem
  it / naar de høre paa / oc siden paa deris
  Bag / vide dem intet Vilie / oc komme icke
  ihu / det som de loffue oc tilsige gaat Folck /
  met Haand oc Mund. Hun loed en huer
  bliffue for sig / oc varede paa sit eget. Hun
  ryctede icke for meget om sin Naaboes Bedrifft /
  men tog vel vare paa det / som hende
  kom selff ved. Oc det varede hun paa / som
  en tro Hussholderske oc en retsindig Hussraadig
  Quinde. Oc vaar vel at ynske /
  at en huer erlig Mand haffde saadane en
  tryg oc fast Stalbroder / som den hellige
  Apostel Paulus omtaler til Titum vdi det
  andet Capitel / sigendis: Vnge Quinder
  skulle være tuctige / elske deris Mend oc deris
  Børn / oc være Høffuiske / Kyske / Hussraadige /
  etc.
  MEt saadane Hussraadige Quinde
  Personer ophygges Huset / som Salomon
  siger vdi sin Ordsprogs Bogs Cap.
  14. Ved vise Quinder bygges Huset / men
  en Daarlig / bryder det sønder ved sin Gierning.
  Derfaare ligner Dauid vdi den 128.
  Psalme / duelig Quinde / ved it fructsommeligt
  Vintræ / som spræder sig trint omkring
  sin Hosbondes Huss. Salig er den
  Mand / som frycter HErren: thi see / saa
  bliffuer hand velsignet aff HErren. etc.
  SAadant siges denne Erlige oc Velbyrdige
  Frue / salig Frue Ingeborg / til en
  lofflig Amindelse / at hun haffuer fryctet
  Gud i Himmelen / været sine kiere Forældre
  lydig / elskt oc æret sin kiere Hosbond / vel
  optuctet sine vnge effterladte Børn / holdet
  sig vel mod sine Tiunde / ia mod huert
  Christet Menniske / som hun haffde at omgaaes
  met / saa ingen met rette kand sige
  hende andet effter / end det som Christeligt
  oc erligt er.
  DEtte maa oc skal en huer aff oss ynske
  aff Gud Almectigste / oc tracte der effter
  met gantske flid vdi sin Velmagt. Thi det
  gamle Ordsprog er io sandt / det som siges /
  at mand haffuer icke andet / end it Ord / effter
  sig. Det er / naar wi ere døde / da bliffuer
  vel all Verden tilbage effter oss / alene at vore
  Kyndinge vide at sige aff oss: Til det beste /
  om wi haffue skicket oss ilde. Thi Ryctet
  følger Manden til Herbere. Lycksalig er
  den / som it gaat følger. Thi Salomon siger
  vdi sin Predickeris Bogs 7. Capitel: It
  gaat Rycte er bedre end god Salue. Det
  er / ligeruiss som en dyrebaar Salue oc Olie /
  haffuer denne Natur met sig / at hendis
  Velluctenhed spreder sig videligen vd / oc
  vederqueger dem / som den kommer til / at de
  rose oc prise den: Saa er det lige saa met
  it gaat Rycte / oc met den / som det kommer
  fra. etc.
  HEr indtil haffue wi hørd de første
  tuende Stycker / som bleffue faaregiffne
  om salige Frue Ingeborgs Affkomst oc
  hendis Leffnets Omgengelse: Nu følger [III. S. Frue Ingeb. Gyldenstierns Christelige Endeligt.]
  det tredie om hendis Christelige Affgang
  oc Henferd fra denne Verden / hiem til det
  euige Liff oc Salighed.
  