text: Mit navn er Lars H. Nielsen, medlem af HK. Aktionær og kunde i banken.
  Jeg begynder med en lille historie, med glimt i øjet.
  De fleste deltagere i denne generalforsamling, på podiet og i salen, er i forældregenerationen til de unge i dag.
  Vi er stadig rollemodeller.
  Vi danskere ved, at small is beautiful , at små ændringer kan have en stor betydning.
  Jeg spurgte en tjener i Øksnehallen: Hvilken Cola serverer I? Coca Cola. LIDL gør en forskel. Her kan man købe Jolly Cola.
  Det er et vigtigt signal, hvis vi ønsker at næste generation skal leve i et stærkt og frit Europa.
  Jeg har glædet mig til denne generalforsamling!
  Vi bør diskutere, hvad banken kan gøre for at hjælpe de unge, som i dag har umådeligt svært ved at komme ind på boligmarkedet.
  Ungdommen lider af bolignød. Hvad kan banken gøre for de bolig-fattige unge?
  Stadigt færre unge kan få foden indenfor på boligmarkedet. I dag er der det laveste antal unge førstegangskøbere på boligmarkedet i ti år. Det konkluderer en ny rapport fra Finans Danmark.
  Boligpriserne er høje. Forbrugerpriserne er høje. Derfor har unge mellem 18 og 29 år svært ved at betale de høje renter.
  Høje renter, dvs. høj pris på penge, burde udlignes med lavere priser på bolig. Men det er ikke sket. De unge oplever en dyb bolig-fattigdom.
  Den helt store skurk er de høje renter. Gevinsten ved de højere renter tilfalder i alt overvejende grad de store danske banker. I 2024 opnåede Danmarks syv største banker et samlet overskud efter skat på 47,3 milliarder kroner.
  Nordea har sit hovedkvarter i Finland, men i 2024 havde banken et overskud på 37,7 mia. kr.
  Spørgsmålet er: Hvem scorer bankernes profit? Hvem ejer bank-aktierne? Det gør de største rigmænd i Danmark, i udlandet og den højere middelklasse i Danmark. Det er fortrinsvis midaldrende og seniorer i Danmark. Der er en generationskonflikt her.
  De unge skal låne til tårnhøje renter, mens de ældre kapitaliserer en stor gevinst på generationens børn og børnebørn.
  Konsekvenserne er mange i den unge generation: Følelsen af magtesløshed, følelsen af at være i en taberrolle sammenlignet med forældrenes placering på boligmarkedet i samme alder.
  Frustration over at skulle bo med børn i små boliger eller bruge sine unge år på at pendle mellem sit arbejde og en bolig ude i periferien.
  Staten beskytter bankerne. Hvem beskytter de unge?
  Bankerne lever i et beskyttet miljø med staten som garant. I modsætning til aktionærer i NOVO, så har bankerne både en krykke og en rollator. Krykken er Finansiel Stabilitet. Rollatoren er “den sidste udvej” – “the last resort.” Bankerne har statskassen som den sidste mulighed eller den sidste ressource, hvis de fejler fælt.
  Arbejdernes Landsbank har det privilegium at kunne låne i Nationalbanken til en rente på 2,25 procent. Til gengæld skal bankens unge kunder betale renter på boliglån på op til 5, 7 eller 8 procent.
  Arbejdernes Landsbank kan vise handlekraft og gennemføre en ungdomsstrategi ved at tilbyde boliglån til unge på kun 3,25 procent. Dvs. Nationalbankens udlånsrente plus 1 procent til at dække bankens finansieringsomkostninger og kapitalbehov. Det kunne være innovation i verdensklasse.
  Det kan presse andre banker til at følge efter og bane vejen for et lettere generationsskifte på boligmarkedet.
  Arbejdernes Landsbank bør gøre en forskel ift ungdommens bolig-fattigdom.
  