text: Der er en nedadgående tendens til at fortsætte med at føde børn til verden under så usikre kår.
  Bebrejd ikke kvinden. Oprør. Det er i selve det hellige moderskød det strejker.
  Vanrøgtet gennem århundreder. Misbrugt. Malket goldt.
  Der finder de årsagen til vor tids moderstrejke.
  Det er moderskabets sikre kår, og det vil stige af sig selv som et barometer for godt vejr.
  Se de den rige frue, som køber den fattige tjenestekvindes livs frugt, fordi hun ingen har selv.
  Hun har dog alt. En god mand, rigdom. Og dog er det lykkeløst.
  I hendes sind er moderlængslen som en hungrende, stækket fugl.
  Fordøm hende ikke, fordi hun køber. Hun er jo virkelig i stand til at skabe det velbegavede barn en bedre karriere end en fattig mor.
  Fejlen er ikke hendes, men samfundet. Den fattige mor skal have vilkår til at skabe fremtid for sit barn.
  Ethvert barn har den fremtid til gode, de har evner til, hvad enten de fødes i fattige eller rige kår.
  Det er henimod det, vi alle må kæmpe.
  De har kærligheden, og hvad kærligheden skaber. Men mennesker må lære, at de var to om at skabe det nye liv. Og de kan aldrig lade i stikken, hvad de har skabt. Ingen af dem.
  Kan det maskuline samfund ikke tilsikre moderskabet trygge kår, så må matriarkatet vende tilbage.
  Livets alfa og omega er barnet.
  