text: Kære alle sammen.
  I dag er en ganske særlig dag. En festdag. Jeres dag.
  Lad mig derfor starte med at sige tillykke.
  For i dag markerer vi sammen, at I får jeres danske statsborgerskab.
  Det er et stort øjeblik, som I nu er nået frem til.
  For I har truffet et valg.
  Et betydningsfuldt valg.
  Men også et valg, som mange før jer, allerede har truffet.
  I 1960’erne blev en ung fransk diplomat ved navn Henrik de Monpezat forelsket i den danske prinsesse Margrethe.
  Kærligheden blomstrede og udviklede sig siden til et ægteskab.
  Et ægteskab, som dengang betød, at den unge diplomat måtte give afkald på sin karriere og sit navn.
  Med på vejen mod sit nye liv som prins af Danmark fik den unge diplomat et råd fra den franske præsident General de Gaulle.
  "Mon amis – glem aldrig at være stolt af Frankrig."
  I dag vil jeg give jer det samme råd:
  Glem aldrig jeres rødder. Glem aldrig, hvem I er.
  Og netop derfor skal vi om lidt synge Johannes V. Jensens ”Hvor smiler fager den danske kyst” – der netop beskriver Danmark sådan som han forestillede sig at en hjemvendt dansk-amerikaner ville se Danmark, når kysten kom til skue efter en lang sørejse over Atlanterhavet
  I dag får I papir på, at I nu er en del af fællesskabet Danmark.
  I Danmark værdsætter vi mangfoldighed og forskellighed.
  Glem derfor ikke jeres oprindelsesland og jeres egen unikke baggrund.
  Vær jer selv. Vær dem I er.
  Og gå så ud og være en aktiv del af det danske samfund.
  Og bidrag med alt det, I kan.
  For i dag vælger I ikke jeres fødeland fra - I vælger Danmark til.
  I vælger at være en del af vores fællesskab.
  Det er et valg, der medfører ansvar.
  I den erklæring, I har modtaget ved jeres ankomst, står der, at I vil respektere Danmarks Grundlov og de danske værdier.
  Det løfte skal tages alvorligt.
  Som danske statsborgere har I nu særlige rettigheder. Men også særlige forpligtigelser.
  Når I senere i dag forlader rådhuset, bliver I en del af et fællesskab, der tror på ligestilling mellem kønnene.
  Et fællesskab, hvor vi fejrer den personlige frihed til at være sig selv. Elske den, man elsker.
  Et fællesskab, der tror på religionsfrihed. Ytringsfrihed. Pressefrihed.
  Et fællesskab, hvor demokrati er en ukrænkelig værdi, og hvor alle har ret til at udtrykke deres holdninger.
  Uanset hvem man er, og hvad man mener.
  Et fællesskab, der ikke accepterer diskrimination, chikane og had.
  Det er det fællesskab, I nu skal tage aktiv del i.
  Og I skal gøre det hver eneste dag.
  Uanset om det er gennem foreningslivet, i skolen eller på arbejdspladsen.
  De danske værdier udgør fundamentet i vores samfund. Det er en skat, vi aldrig vil forråde.
  Derfor forventer jeg også meget af jer.
  For I er med til at skrive historien om Danmark.
  Både nu og i fremtiden.
  Danmark er et mangfoldigt land, fyldt med muligheder.
  Det er et land med en stolt historie og en spændende fremtid.
  Det er et godt land.
  Men det er også et land, der står over for udfordringer og forandringer.
  For at bevare det gode, vi har opbygget, kræver det, at hver enkelt af os tager aktiv del i fremtidens Danmark.
  Det er afgørende, at vi alle gør vores bedste for at støtte og bidrage til fællesskabet.
  Når vi sammen deler vores tid, vores energi og vores ideer, bygger vi et endnu stærkere Danmark.
  Derfor insisterer vi på, at vi alle sammen forpligter os til at være en del af dette fællesskab.
  Det er den eneste måde, Danmark kan blive ved med at være det land, vi elsker:
  Et godt land. Med gode mennesker. Bygget på gode værdier.
  I dag bliver I officielt en del af vores danske fællesskab.
  Derfor er i dag også et stort øjeblik. En festdag.
  Og det fortjener en fejring.
  Til at hjælpe os med fejringen har vi glæden af at have Sank Annæ Gymnasiekor her, som vil synge to smukke sange for os.
  En af disse sange er vores nationalmelodi, "Der er et yndigt land," som gennem historien har samlet os som nation.
  Efter at koret har sunget, vil I alle blive inviteret op til mig for at udveksle et symbolsk håndtryk.
  Medarbejdere fra forvaltningen vil guide jer, så I ved, hvornår I skal rejse jer fra jeres pladser.
  Efter håndtrykket skal I have underskrevet jeres erklæring. Og herefter vil I få udleveret jeres statsborgerretsbevis.
  Når det er gjort, er I danske statsborgere.
  Så er I en del af fællesskabet med alt, hvad det indebærer.
  Og så må I gerne finde jeres plads igen. For så vil jeg give jer et par afsluttende ord med på vejen.
  Tillykke til jer alle sammen.
  