text: Min far, der havde 7 års skolegang, gik i kirke – jeg var nogle gange med. Jeg har altid syntes at min far han meget gjorde det rigtige. Jeg har altid synes, at han var vis.
  Min gode lærer Jensen, der altid var sød overfor mig. Ham, der lærte mig at læse. Ham, der roste min flid – han gik i Kirke.
  Jeg fik fra barndommen pga. mennesker som min far og lærer Jensen den forståelse, at det var vise folk, der kom i kirke. At der i kirken var en menneskevisdom at hente.
  Når nogen siger: Kommer der ikke kun ældre mennesker i Kirke. Så svarer jeg gerne: Der kommer alle aldre – men ja mest folk, der er 60 plus, hvilket skyldes, at de er de viseste. Vi bliver ofte visere med alderen. Da jeg var 15 år var mit højeste ønske at få krøller. I dag er mine ønsker helt anderledes. At vi har det godt med hinanden. At vi vil hinanden. Et godt helbred osv.
  I dag hører vi netop, at de hellig trekonger – også kaldet de vise mænd - at de kommer. De kommer til ham det handler om i kirken. De kommer til Jesus og de har deres kostbare gaver med.
  Jeg ser det for mig – et af julens smukkeste billeder. De Vise mænd. Stjernen. Stalden. Krybben med det lille Jesus barn og Josef og Maria. Hyrderne og englene, der er draget videre ses i det fjerne.
  Nu i dag Helligtrekonger kommer de vise mænd – så først i morgen må vi pakke julen væk.
  De vise mænd ... Betyder for mig ikke at de var kloge mænd?
  Der er nemlig forskel mellem klogskab og visdom.
  Vi kan godt være kloge uden at være vise.
  Hvad er klogskab værd uden moral?
  Hvad er boglig viden værd uden kærlighed?
  Hvad er intelligens værd uden medfølelse?
  Det fascinerende ved de tre vise mænd var og er ikke, at de var så kloge, at de ud fra matematiske formler og specielle iagttagelser kunne udregne, hvor Jesus blev født.
  Det vise ved De tre vise mænd var, at de lod sig lede – de drog afsted efter lyset - det sande lys, som var kommet til verden julenat.  De tog i kirke kan man sige.  De Vise mænd var astrologer og havde derfor en forståelse af, at verden er større end det vi lige kan se og det vi objektivt kan regne ud. Livet er mere og tørrere end det vi umiddelbart kan forstå. Meningen med livet – var de som nysgerrige på og derfor drog de afsted med åbent sind.
  De vise mænd var også vise i den forstand, at de turde se op og ud over deres egen næsetip. De tænkte ikke blot på dem selv og deres eget ve og vel. For der var noget, der var større end dem selv. Og netop dét turde de lade sig lede af.
  Der er forskel på at være klog og være vis.  Hvad er fremgang uden fremskridt". Hvad er det hele værd, hvis vi mister visdommen – som ligger i: moralen, kærligheden, godheden, medfølelsen?
  Hele mit liv har der i Danmark været fremgang. Økonomisk er det gået fremad for langt de fleste. Men hvad gør den medgang for os og ved os? Bliver fremgang også omsat til fremskridt?
  Danmark er blevet rigere og rigere i hele mit liv. Men er vores liv blevet rigere?  Er vi blevet visere på livet?
  Der har aldrig været så mange med stress og angst som der er i dag. Mange oplever, at tempoet er øget og at der er så meget de skal nå – både på arbejdspladsen og i fritiden. Vi vil jo så gerne ha det hele med og helst på én gang.
  Der er en tendens til – mener jeg - at vi i højere grad i dag end tidligere siger: Se på mig. Se på mig – og den tendens gør jo, at hvis man ser for meget på sig selv og ønsker at også andre skal se på en – ja så er der færre øjne på andre.
  Den nye teknologi er fantastisk på mange måder – vi kan ringe og face time med hinanden – selvom den ene part er på den anden side af jorden.  Men den nye teknologi kan også medføre, at kontakten bliver mere upersonlig – da jeg inden jul var i den gamle by med min søn – tør jeg slet ikke gætte på, hvor mange gange han kikkede og brugte tid på sin telefon. Han skulle jo lige…
  Så jo det er fantastisk alt det den telefon kan – hvor er vi blevet kloge at udvikle den teknologi - men den fjerner også ofte noget af nærværet og gør det levende nærvær knap så nærværende.
  Vores land bliver rigere. Jeg har aldrig haft så mange penge til mig selv som jeg har nu. Mine børn har flere penge ml. hænderne end jeg havde dengang jeg var ung. De kunne ikke finde på at starte deres hjem op med min gamle sofa – de køber en ny. Min mor får en pension af en helt anden størrelse end hendes egen mor og ja hendes mormor fik nærmest ingen pension. Men bliver vores liv rigere?
  Den rigdom, vi har på kontoen og i pungen har stor betydning og kan gøre livet nemmere. Men hvordan ser det ud med det jeg vil kalde livets visdom: Omsorgen – nærværet – hjertevarmen.
  De tre vise mænd lod sig lede af en stjerne. De tre vise mænd vidste, at de ikke kun havde sig selv at tænke på. De lod sig føre af noget større.
  Visdommen som de helligtrekonger havde del i, kan vi ikke beregne os frem til endsige læse eller studere os til.
  Visdommen har ikke noget at gøre med, hvor dygtige vi er til at læse og regne. Hvor stor en uddannelse man har. (Visdommen – det var den Klods Hans besad – han så på livet og så på sine medmennesker med glæde og undren).
  Visdommen kan vi alle få del i – hvis vi ikke afviser den på forhånd som værende usandsynlig.
  De tre vise mænd jeg beundrer dem for hvad de gjorde.
  De var vise – de lod sig føre af lyset – efter det gode -  det sande lys, som var kommet til verden julenat. De var åbne og nysgerrige og drog afsted med åbent sind (til kirke)
  De anede ikke, hvad der lå foran dem. De troede at kongen, at Messias skulle fødes på et kongeslot og derfor gik de i første omgang den direkte vej til Herodes.
  De havde slet ikke tænkt den tanke, at det største skulle fødes i det mindste.
  At Messias skulle skabe grundlaget for en helt ny tro, der i alt – ja i alt - ville vende op og ned på verdensordenen.
  At de sidste skulle blive de første, at den største skulle ydmyge sig for de nederste. At det bedste våben var forsvarsløsheden. At man skulle vende den anden kind til. At de små I Guds øjne var lige så meget værd som de største konger.
  De tre vise mænd -  trods misforståelserne - tre mænd, der valgte at tage livtag med livet – De valgte at forlade deres dejlige oaser. Forlade deres paladser, forlade deres dejlige instrumenter til at studere himmelen med - for at tilbringe en slidsom tid undervejs i jagten på sandheden, lyset – meningen med livet.
  De drog afsted. De måtte selv ud at tage livtag med verden. Deres liv måtte tage en anden drejning, så at sige.
  Nu kan vi jo tusinder af år efter sige, at de fik et tegn. De blev kastet ud i det, modsat mange af os andre, der ingen tegn får – og gør vi så ikke det alligevel?
  Får vi ikke også masser af tegn på at livet bør tage nye drejninger, men i stedet både overhører og overser vi dem ….for det er trods alt lettere .....
  Det er meget menneskeligt at følge den vej man kender…. for her befinder trygheden sig, men måske er den vej ikke altid den bedste for os.
  Også De hellige tre konger begyndte deres rejse med at følge den kendte vej - tryghedens vej - men den vej førte dem på vildspor, førte dem den direkte vej til kongeslottet - til Herodes. Magtens sted, hvor kontrollen og orden herskede.
  Men de fik noget med sig hjem i mødet med Jesus - noget der blev livsforandrende for dem.
  Der står i teksten: "De drog hjem ad en anden vej".
  "Den anden vej" står i modsætning til den første vej, de valgte - den vej, som førte til kongeslottet: Magtens sted (kontrol).
  Mødet med sandheden – i skikkelse af det lille sårbare drengebarn gav dem en ny målestok at måle med – gav dem en visdom – at livet er så meget andet det det vi tror er det fantastiske liv på et slot.
  De gik hjem af en anden vej end de havde regnet med – sådan er det i livet – ofte må vi gå nye veje. Ofte skal der nye veje til – fordi vi bliver mere vise.
  Vi kan gøre det samme som vismændene – ikke bare tage den vej vi kender – men være åbne til at tage nye veje. Der kan ske store ting, når vi går andre veje.
  Måske vi som de vise mænd også kunne øve os i – vove ikke kun at gå på de kendte veje – men også gå på de ukendte veje – veje. Gå på de veje som livet fører os ud på. Gå i tillid til at vi aldrig går alene – Gud går med os. Gå i tillid til Jesu ord til os: Den der følger mig skal aldrig vandre i mørket, men have livets lys".
  Og med disse ord i mente – ønske for hinanden at år 2025 vil bringe velsignelser for os.
  I den tro at Guds velsignelser venter på os i 2025 – i den tro vil jeg sige….
  Amen
  