text: Da mit Standpunkt i det sydslesvigske Spørgsmaal fra forskellig politisk Side dels er betegnet som uklart og taaget (hvad der for mig er ganske uforstaaeligt, da jeg synes, det er det modsatte), dels er mistydet, som et Forsøg paa uden om den nationale Selvbestemmelsesret at ville flytte Grænsen, og da denne Karakteristik af mit Standpunkt nu ogsaa synes at være eksporteret til Udlandet, er det maaske rimeligt og nyttigt, at jeg endnu en Gang i fuld Overensstemmelse med, hvad jeg har udtalt baade i Rigsdagen og ved Møder ude i Landet, præciserer mit Standpunkt i denne Sag:
  1. Ingen Voldspolitik og derfor ingen Ændring af Grænsen uden Befolkningens Ønske og Vilje.
  2. Ingen Afstemning i Sydslesvig nu som et Grundlag for et ændret Statstilhørsforhold.
  3. Et Arbejde for at skabe og sikre Frihed og lige Vilkaar for Dansk og Tysk til et kulturelt, folkeligt, nationalt og politisk Arbejde i Sydslesvig.
  4. Støtte til Danskheden dernede, saa den kan vinde frem og faa større og større Tilslutning.
  5. Skulde dette Arbejde gennem en Aarrække lykkes i en saadan Grad, at der var en Mulighed for, at der i Sydslesvig eller Dele deraf var sket en Sindelagsændring af et saadant Omfang, at der ud fra folkelige og nationale Motiver vilde være et Flertal for et Statstilhørsforhold til Danmark, maa vi tage en Folkeafstemning og paa Grundlag deraf drage Sydgrænsen.
  Det er paa denne Maade, og kun paa denne Maade, jeg har udtalt mig for at genvinde Sydslesvig eller Dele deraf. Jeg er blevet stærkt angrebet for at tale paa denne Linie. Det vilde i høj Grad bidrage til at skaffe Klarhed over Spørgsmaalet, hvis mine Angribere og Kritikere vilde oplyse, paa hvilke Punkter de er uenige med mig.
  