
                
                Като признава, че  
                „
                комуникационната експертиза е станала също толкова важна за контрол върху огнищата, както епидемиологичното обучение и лабораторния анализ
                “
                , през 2005 г. Световната здравна организация създава 
                
                Насоки за комуникация
                
                 с цел изясняване на специфичните комуникационни предизвикателства, пред които са изправени публичните здравни власти, както и най-добрите практики за информиране на обществеността по време на избухването на зараза.
            

                Acknowledging that “communication expertise has become as essential to outbreak control as epidemiological training and laboratory analysis”, in 2005 the World Health Organization created  Communication Guidelines   aiming at clarifying the specific communication challenges faced by public health officials as well as the best practices for communicating with the public during an outbreak of a communicable disease.