text:
Az American Museum of Natural History (rövidítve AMNH), magyarul Amerikai Természetrajzi Múzeum New York Manhattan kerületének északnyugati részén elhelyezkedő múzeum, a világ egyik legnagyobb természetrajzi múzeuma. A 26 épületből álló épületegyüttes a Theodore Roosevelt Parkban fekszik, melyet egyetlen út választ el a Central Parktól. A múzeum 45 állandó tárlatnak ad otthont, planetárium és könyvtár is található benne. A múzeum gyűjteménye több mint 34 millió kiállítási tárgyat tartalmaz. Ezek között növények, állatok, fosszíliák, ásványok, kőzetek, meteoritok, emberi maradványok és a humán kultúra emlékei találhatók, melyeknek egyszerre csak töredékét lehetséges bemutatni. A múzeum területe 190 000 m². A múzeumnak 225 főállású tudományos munkatársa van, évente 120 terepi kutatóexpedíciót támogat, látogatóinak száma évente mintegy ötmillió.

A múzeum küldetési nyilatkozata: "Tudományos kutatás és oktatás útján felfedezni, értelmezni és terjeszteni az emberi kultúrával, a természet világával és az univerzummal kapcsolatos ismereteket".

Története

Alapítása

A jelenlegi épületegyüttes építésének megkezdése előtt a múzeumnak a Central Parkban található Arsenal épülete adott otthont. Theodore Roosevelt későbbi elnök édesapja, idősebb Theodore Roosevelt volt az egyik alapító. További alapítók: John David Wolfe, William T. Blodgett, Robert L. Stuart, Andrew H. Green, Robert Colgate, Morris K. Jesup, Benjamin H. Field, D. Jackson Steward, Richard M. Blatchford, J. P. Morgan, Adrian Iselin, Moses H. Grinnell, Benjamin B. Sherman, A. G. Phelps Dodge, William A. Haines, Charles A. Dana, Joseph H. Choate, Henry G. Stebbins, Henry Parish és Howard Potter. A múzeum megalapítása Dr. Albert S. Bickmore természettudós álmát váltotta valóra. Bickmore, Louis Agassiz zoológus egykori tanítványa éveken át fáradhatatlanul lobbizott egy New York-i természetrajzi múzeum létrehozásáért. Nagy hatalmú szponzorainak támogatását élvező javaslata elnyerte New York állam kormányzójának, John Thompson Hoffmannak a tetszését, aki 1869. április 6-án aláírta az American Museum of Natural History megalapítását lehetővé tevő törvényt.

Kivitelezés

A múzeum első épületének alapkövét 1874-ben helyezték el. Ezt az épületet ma már eltakarja az épületkomplexum többi része. Az 1877-ben átadott, neogótikus stílusban készült épületet Calvert Vaux és J. Wrey Mould tervezte, mindkét építész sok szálon kapcsolódott a Central Park építészetéhez.

Bővítés

Az eredeti épület átadását hamarosan a múzeum déli szárnya követte, melyet J. Cleaveland Cady tervezett. Az épület rusztikus hatást adó barna homokkőből épült neoromán stílusban, létrejöttére nagy hatást gyakorolt H. H. Richardson. Az épületszárny 210 m hosszan húzódik a nyugati 77. utca mentén, saroktornyai 45 m magasak. Az építéséhez használt rózsaszín árnyalatú barna homokkő és gránit a New York állambeli Pitcon kőbányáiból származik.

A New York állam által Theodore Rooseveltnek emléket állító Central park felőli bejáratot John Russell Pope fejezte be 1936-ban a párizsi Beaux-Arts akadémia építészeti stílusában. A bejárat egy hatalmas, román stílusban épült csarnokba vezet, ahol a látogatókat egy Barosaurus csontváza fogadja, amint éppen kicsinyeit védi egy Allosaurustól. A múzeum a 77. utca felőli előcsarnokon át is megközelíthető, melynek neve Grand Gallery, itt egy felfüggesztett haida kenu látható. A csarnok a múzeum legrégebbi, ma is megtekinthető kiállításához, a nyugati part bennszülött népeit bemutató terembe vezet.

Későbbi bővítések, felújítások és helyreállítások
1930 óta keveset változtattak az eredeti épület külső részén. 1990 óta Kevin Roche építész és irodája felel a múzeum komplett átépítési terveinek elkészítéséért. Mind az épület külsején, mind a belsején többféle felújítást végeztek. A dinoszauruszok csarnokának felújítása 1991-ben kezdődött, és a múzeum 2010-ben felújíttatta  a Roosevelt-emlékcsarnok falfestményét is. A nyolcszintes AMNH-könyvtár terveit a Roche-Dinkeloo cég készítette el 1992-ben. A teljes komplett terv azonban nem valósult meg, és 2015-re a múzeum 25, lazán kapcsolódó épületből állt.

A múzeum 77. utca felőli déli homlokzatát a Central Park West és a Columbus Avenue között 2009-ben tatarozták. A múzeum egyik szóvivője, Steven Reichl szerint a munkák kiterjednek a 650 feketecseresznyéből készült ablakkeretre is, és a szükséges kőművesmunkákat is elvégzik.

A múzeum 2014-ben egy 325 millió dolláros tervet mutatott be a Columbus Avenue oldali 18 000 m²-es épületszárnyra, mely a Richard Gilder Tudományos, Oktatási és Innovációs Központnak ad helyet. Az új épület rózsaszín gránittal borított homlokzata, a múzeumban is látható természetes topográfiai elemek, kőzetrétegek, gleccserbarlangok, kanyonok  által inspirált textúrájával, lekerekített vonalvezetésével éles kontrasztot fog mutatni a múzeum épületében túlsúlyban lévő  viktoriánus gót, Richardson-féle neoromán és a francia Beaux arts építészeti stílusokkal. Az épületbe a Columbus Avenue felől a 79. utcától északra fekvő új bejáraton lehet majd bejutni. Belül többszintes tárolólétesítmény, termek, rovarcsarnok, és egy színházterem lesz. Az eredeti elképzelés szerint ez az épületszárny a meglévő múzeumtól  délre épült volna fel, a Theodore Roosevelt Park egy részét elfoglalva, ám a parkot féltők ellenállása miatt területét csökkentve áthelyezik a nyugati oldalra. Az épületszárny a Columbus Avenue keleti oldalán három épület helyén épül fel, a meglévő múzeumhoz több mint 30 helyen csatlakozik, a jelenlegi épületek magasságának megfelelően hat szintes lesz. A terveket tüzetesen megvizsgálta New York városképért felelős bizottsága is. 2016. október 11-én a bizottság egyhangúlag jóváhagyta a bővítési terveket. A Gilder-központ építése, melynek alapkövét a tervezés és a környezetvédelmi hatásvizsgálat utáni évben le kellett volna tenni, három, 1874 és 1935 között emelt épület lebontását vonja magával. A múzeum 2017 augusztusában beadta az építési engedélyre vonatkozó hivatalos dokumentumokat, de a közösségi ellenállás miatt az építkezés csak 2019 júniusában kezdődhetett el. A projekt várhatóan 2022-re fejeződik be.

Igazgatói

A múzeum első két igazgatója John David Wolfe (1870–1872) és Robert L. Stuart (1872–1881) volt, mindketten az alapítók közül kerültek ki. A múzeum csak a harmadik igazgató, a szintén alapító Morris K. Jesup terminusával, 1881-ben került szilárd alapokra. Jesup több mint 25 évig töltötte be a tisztséget, felügyelete alatt valósult meg a múzeum bővítése, és erre az időre tehető a kutatás és gyűjteménybővítés aranykora. Halála után, 1906-ban Henry Fairfield Osbornt nevezték ki negyedik igazgatónak. Osborn folytatta a múzeum bővítését, a világ egyik legkiválóbb természetrajzi múzeumává alakítva azt. További igazgatók: F. Trubee Davison (1933 – 1951), A. Perry Osborn ügyvezető igazgató (1941-1946), Alexander M. White (1951-1968). Gardner D. Stout (1968-1975). Robert Guestier Goelet (1975-1988). George D. Langdon, Jr. (1988-1993). A múzeum igazgatója 1993 óta Ellen V. Futter.

A múzeummal kapcsolatban álló neves szakemberek

A múzeummal kapcsolatban álló neves szakemberek: Henry Fairfield Osborn paleontológus és geológus; Roy Chapman Andrews a Góbi-sivatag dinoszauruszvadásza (Indiana Jones karakterének egyik megihletője); Yvette Borup Andrews fényképész; George Gaylord Simpson; Ernst Mayr biológus; Franz Boas és Margaret Mead kulturális antropológusok; Alexander H. Rice, Jr. kutató és földrajztudós; Robert Cushman Murphy ornitológus.  J. P. Morgan a múzeum egyik neves adományozói közé tartozik.

Emlősök csarnokai

Óvilági emlősök

Az afrikai emlősök csarnoka

A Carl Akeley állatpreparátorról elnevezett Akeley-csarnok egy két szintet elfoglaló csarnok, mely közvetlenül a Theodore Roosevelt körcsarnok mögött található. 28 diorámája aprólékos részletességgel mutatja be az afrikai ökoszisztémát és a benne található endemikus emlősöket. A csarnok közepén, fő elemként egy nyolc elefántból álló csorda látható. Bár a diorámák fő témáját az emlősök képezik, némelyikben az adott régió madarai és flórája is látható. Az Akeley-csarnok létrejötte óta az ott látható fajok közül sok veszélyeztetetté vált, némelyek súlyosan veszélyeztetettek, sok helyről eltűntek az erdők. Ennek ellenére egyetlen faj sem halt ki, részben Carl Akeley munkájának köszönhetően. A csarnokból átjárás van az afrikai népek csarnokába.

Története

Az afrikai emlősök csarnokának létrehozását elsőként Carl Akeley javasolta a múzeumnak, még 1909-ben. Eredeti elképzelése negyven dioráma kialakítását célozta, melyekben Afrika gyors ütemben eltűnő tájait és állatait mutatták volna be. Szándéka szerint a csarnokba lépő látogatónak "rossz esetben az az illúziója legyen, hogy az ősi Afrika képei előtt halad el, jobb esetben pedig egy pillanatra az az érzése támadjon, hogy 8000 km-rel arrébb, magában Afrikában találja magát".  Akeley előterjesztését mind a múzeum felügyelőbizottsága mind Henry Fairfield Osborne, a múzeum elnöke kedvezően fogadta. A finanszírozás érdekében Daniel Pomeroy felügyelőbizottsági tag, a J. P. Morgan cég üzlettársa felajánlotta az érdeklődő befektetőknek, hogy cserében részt vehetnek a múzeum Afrikába irányuló expedícióin.

Akeley már 1909-ben megkezdte a kiállítási tárgyak gyűjtését, jól ismert eset találkozása Theodore Roosevelt elnökkel a Smithsonian Intézet által szervezett Smithsonian-Roosevelt expedíción. A múzeum központi díszét alkotó elefántok közül kettőt, egy nőstényt és egy borjút Roosevelt illetve fia lőtte. Ezekre a korai expedíciókra állatpreparálással foglalkozó tanítványa, James L. Clark és William Robinson Leigh festő is elkísérte Akeley-t.

Amikor Akeley visszatért Afrikába, hogy gorillákat gyűjtsön a csarnok első diorámájához, Clark olyan művészek keresésébe fogott, akik a háttérkép létrehozásában tudtak közreműködni. Várakozásuk szerint az első élőhelyekről készített kép végső megjelenése nagyon fontos hatású lehetett a múzeumra. Akeley és Clark állatpreparátori tehetsége a Leigh felügyelete alatt készült háttérképekkel párosulva olyan látványt teremtett, ami mellett a múzeum többi kiállítási tárgya elhományosul (a múzeum eredeti kiállítási stílusa még mindig látható a New York állam madarait és állatait bemutató kis méretű tárlaton).

Hamarosan napvilágra kerültek további diorámacsarnokok tervei is, és 1929-re a "világ madarai", az "észak-amerikai emlősök csarnoka", a "délkelet-ázsiai emlősök csarnoka" és az óceánok életét bemutató csarnok már a tervezés és a kivitelezés különböző fázisaiban voltak.

Akeley-nek az Eastman-Pommeroy expedíció során 1926-ban bekövetkezett váratlan halála után a csarnok befejezésének feladata James L. Clarkra maradt. Az 1929-es nagy gazdasági világválság beköszöntének nehézségei ellenére Clark Afrika iránti szenvedélye és mentora iránti elkötelezettsége életben tartotta a projektet. 1933-ban James Perry Wilson festőt és építészt bízta meg azzal a feladattal, hogy segítsen Leigh-nek a háttérképek elkészítésében. Wilson, műszaki beállítottságú szakemberként számos ponton javította Leigh módszereit, például olyan eljárásokat dolgozott ki melyek minimálisra csökkentették a dioráma görbült falai által okozott torzításokat.

1936-ban William Durant Campbell, a múzeum egyik tehetős felügyelőbizottsági tagja, aki szerette volna Afrikát személyesen is látni, felajánlotta, hogy több dioráma létrehozását támogatja, ha a mintadarabok megszerzésében maga is részt vehet. Clark ebbe beleegyezett, és nem sokkal később Campbell már hozzá is látott az okapi és a keskenyszájú orrszarvú minták begyűjtéséhez, útjára Robert Kane képzőművész kísérte el. Ettől fogva Campbell, különböző szerepben, több további expedíción részt vett. Számos, az expedíció sikerét hátráltató esemény, malária, árvíz, politikai események, és még egy csónak elsüllyedése ellenére ezek az expedíciók sikeresek voltak, a csarnok legnagyobb hatást keltő mintáit gyűjtötték rajtuk. Időközben a múzeumban Kane, Leigh és Wilson, egy kis csapat képzőművésszel együtt folytatta a diorámák készítését.  Bár a csarnok építése 1936-ra fejeződött be, a diorámákat az 1920-as évek közepétől az 1940-es évek elejéig fokozatosan adták át.

Ázsiai emlősök csarnoka

Az ázsiai emlősök csarnoka, melyet néha az ázsiai emlősök Vernay-Faunthorpe csarnokának is neveznek, egy egyetlen szintet elfoglaló csarnok, mely a Theodore Roosevelt körcsarnoktól közvetlenül balra nyílik. A csarnokban nyolc teljes és négy részleges dioráma áll, továbbá hat, indiai, nepáli, burmai és malajziai emlősök élőhelyét bemutató tárlat. A csarnok 1930-ban nyílt meg, és az Akeley-csarnokhoz hasonlóan, közepén két ázsiai elefánt látható. Korábban egy óriáspanda és egy szibériai tigris is a gyűjtemény részét képezte, melyek az elképzelések szerint egy innen nyíló, az észak-ázsiai emlősöket bemutató csarnokba kerültek volna. Ezek a példányok jelenleg a biodiverzitás csarnokában láthatók.

Története
Az ázsiai emlősök csarnokának bemutatott példányait hat expedíció során gyűjtötték, az expedíciókat Arthur S. Vernay és John Faunthorpe ezredes vezette, nevüket a bejáratnál elhelyezett emléktábla őrzi. Az expedíciókat teljes egészében Vernay, a tehetős brit születésű New York-i régiségkereskedő finanszírozta. Anyagi hozzájárulását úgy jellemezte, hogy az a britek tisztelgése volt az amerikaiaknak az első világháborúban vállalt szerepéért.

Vernay és Faunthorpe első expedíciójára 1922-ben került sor. Akkoriban számos olyan állatfaj, amelyeket Vernay expedíciója keresett – például a szumátrai orrszarvú vagy az ázsiai oroszlán – már ritka fajnak számított és a kihalás felé sodródott. Azért, hogy ezekre a példányokra szert tehessen, Vernay-nek számos helyi hatósághoz kellett folyamodnia a vadászati engedélyekért. Az ebben az időszakban kialakított kapcsolatai révén sikerült a múzeum általa vezetett későbbi expedícióinak olyan helyekre is eljutniuk, ahová idegen látogatók korábban nem tehették be a lábukat.  Az expedíciókra Clarence C. Rosenkranz képzőművész kísérte el őket, a csarnok diorámáinak háttérképeit nagy részben ő festette. Az expedíciókat bőségesen dokumentálták fényképekkel és filmfelvételekkel, elegendő filmfelvételt készítve egy önálló nagyfilm,  a Hunting Tigers in India  (Tigrisvadászat Indiában) elkészítéséhez 1929-ben.

Újvilági emlősök

Az észak-amerikai emlősök csarnoka

Az észak-amerikai emlősök Bernard-családról elnevezett csarnoka 43 diorámában mutatja be az amerikai kontinens Mexikót is magába foglaló északi részének emlőseit. Az egyes diorámák középpontjában egy-egy faj áll, a legnagyobb megafaunától a kisebb emlősökig és ragadozókig. Említésre méltó diorámák közé tartozik az alaszkai grizzly medve, amint egy vidrát elzavarva éppen egy lazacra feni a fogát; egy pár szürke farkas, egy jaguárpár a Sonora-sivatagban; és a párbajozó alaszkai jávorszarvasok.

Története

Az észak-amerikai emlősök csarnoka 1942-ben nyitott ki a látogatók előtt, akkoriban még csak tíz dioráma állt készen, főként a legnagyobb észak-amerikai emlősöket bemutatók. 1948-ban készült el a farkasokat bemutató dioráma, de a további munkák leálltak, és 1954-ben végleg felhagytak a bővítéssel. Utána hosszú ideig a csarnok képe nem változott, a kiállított darabokat az idő kikezdte, fakulni kezdtek. 2011 vége felé Jill és Lewis Bernard bőkezű adományának köszönhetően nagyszabású helyreállítási programba fogtak. Állatpreparátorok hozták rendbe az állatbőröket, képzőművészek restaurálták a diorámák háttérképeit. 2012 októberében a csarnok észak-amerikai emlősök Bernard-csarnoka néven újra kinyitotta kapuit, az egyes diorámák frissített tudományos feliratokat is kaptak.

Kisemlősök csarnoka

A kisemlősök csarnoka az észak-amerikai emlősök csarnokának egy oldalszárnya. Több, kisebb dioráma mutatja be Észak-Amerika kisméretű emlőseit, például az örvös pekarit, az ecsetfülű mókust és a rozsomákot.

A madarak, a hüllők és a kétéltűek csarnokai

Az észak-amerikai madarak csarnoka

Az észak-amerikai madarak csarnoka (Sanford-csarnok) egy egyetlen szintet elfoglaló csarnok a múzeum második emeletén, az afrikai népek csarnoka felett, a főemlősök csarnoka és az Akeley-csarnok második szintje között. 25 diorámája Észak-Amerika madaraiból mutat be válogatást, azok természetes élőhelyével együtt. A tárlat 1909-ben nyílt meg, a csarnokban látható diorámák voltak a múzeum első, egyben jelenleg is látható legrégebbi diorámái. A csarnok hátsó falán lévő két falfestményt Louis Agassiz Fuertes ornitológus és festő készítette. Az alább látható lista madarain túlmenően a csarnokban számos tárló található, melyekben énekesmadarak, baglyok és ragadozó madarak láthatók.

Története

A csarnok a múzeum ornitológusának, Frank Chapmannek az elképzelései alapján készült; az észak-amerikai madarak csarnoka diorámáinak kialakítását már 1902-ben elkezdték. A csarnokot Chapman barátjáról, Leonard Cutler Sanford amatőr ornitológusról nevezték el, aki anyagiakkal is támogatta a csarnok építését, és teljes saját madárgyűjteményét a múzeumnak adományozta.

Bár nem Chapman volt az első, aki múzeumi diorámát készített, számos újításával sikerült egyedi stílust adni az Amerikai Természetrajzi Múzeum diorámáinak. Míg a kor más diorámái háttérként általános tájképeket mutattak be, Chapman volt az első, aki a művészeket a helyszínre vitte abban a reményben, hogy sikerüljön elkapniuk egy adott hely hangulatát egy adott időben. Az Akeley által később, az afrikai csarnokban alkotott drámai képekkel ellentétben Chapman azt szerette volna elérni, hogy diorámái a tudományos valóságot tükrözzék, melyek így történelmi feljegyzést adnak a kihalás szélén álló fajok élőhelyéről.

A Sanford-csarnok építésének idején a kalapkészítő iparosok által igényelt tollvadászat számos tengerparti madárfajt, különösen a nagy kócsagot, a kihalás szélére sodort.  Frank Chapman kulcsszerepet játszott az akkoriban kialakuló természetvédelmi mozgalomban. Diorámáinak nem titkolt célja volt, hogy a figyelmet a természetvédelemre irányítsa, a múzeum látogatóinak betekintést engedve ennek a madárfajnak a divat nevében történő gyors fogyatkozására.  Részben Chapmannek a múzeumban és azon kívül tett erőfeszítéseinek köszönhetően e madárfajok természetvédelme sikert ért el, védett területek jöttek létre, és végül mindez elvezetett az 1918-as Migratory Bird Treaty Act törvény létrehozásához.

A világ madarainak csarnoka
Ebben a kiállítóteremben a világ madarainak sokféleségét mutatják be. 12 diorámában a világ különféle ökoszisztémáit alakították ki, melyekben az ott élő madarakból látható válogatás. Ilyen például a Déli-Georgia és Déli-Sandwich-szigeteket bemutató dioráma, ahol királypingvin és halfarkas látható; a kelet-afrikai síkságok madárvilágát bemutató dioráma, ahol kígyászkeselyű és túzok figyelhető meg; vagy az ausztráliai pusztaság mézevőkkel, kakadukkal és kokaburával.

Az óceánok madarainak Whitney-emlékcsarnoka

Ez a kiállítóterem 1953-as alapítása óta többszöri átalakuláson ment keresztül. Frank Chapman és Leonard C. Sanford, akik akkor még a múzeum önkéntesei voltak, előálltak egy olyan kiállítás létrehozásának ötletével, mely a csendes-óceáni szigetvilág madarait mutatná be. A megnyitásig vezető évek során a múzeum számos gyűjtőexpedíciót indított a Fidzsi-szigetekre, Új-Zélandra és a Mariana-szigetekre, valamint más helyszínekre. A terem magával ragadó diorámák egész sorát állította ki, közöttük egy kör alakú körbejárható diorámát, melynek fő attrakciója a paradicsommadarak voltak. 1998-ban ideiglenes tárlatként egy pillangóházat építettek a csarnokba, de mivel a pillangók bemutatása iránti igény egyre növekedett, az óceánok madarainak csarnokát jobbára zárva tartották.

Hüllők és kétéltűek csarnoka
A hüllők és kétéltűek csarnoka a herpetológiába vezeti be a látogatót, a kiállított tárgyak bemutatják a hüllők evolúcióját, anatómiáját, sokféleségüket, szaporodásukat és viselkedésüket. Megemlítendők a komodói varánuszt, a mississippi aligátort, az utolsó pinta-szigeti óriásteknőst és a nyílméregbékákat bemutató diorámák.

1926-ban W. Douglas Burden, F.J. Defosse és Emmett Reid Dunn gyűjtött varánuszmintákat a múzeum számára. Look to the Wilderness című könyvük Komodói sárkány című fejezete részletesen foglalkozik az expedícióval, valamint a varánusz élőhelyével és viselkedésével.

A biológiai sokszínűséget és a természetvédelmi kérdéseket bemutató termek

Az észak-amerikai erdőségek csarnoka

Az észak-amerikai erdőségek csarnoka a múzeum földszintjén egyetlen szintet elfoglaló tárlat a Theodore Roosevelt emlékcsarnok és a New York állam ökoszisztémáit bemutató Warburg-csarnok között. A teremben tíz dioráma mutatja be Észak-Amerika jellegzetes erdőtípusait, emellett több tárlóban az erdők természetvédelmével és a fák egészségével kapcsolatos témák láthatók. A termet Henry K. Svenson neves botanikus (aki a Warburg-csarnok készítését is felügyelte) irányításával építették, a terem 1959-ben nyílt meg a látogatók számára. A kiállítás diorámái pontosan feltüntetik az ábrázolt helyet és időt. A diorámákban látható fákat és más növényeket részben művészeti alkotások, részben a terepen gyűjtött fakérgek és egyéb minták kombinációjából alkották. A terem bejáratánál egy 1400 éves óriás mamutfenyő keresztmetszete látható, melyet a Sierra Nevada lejtőiről hoztak még 1891-ben.

A New York állam ökoszisztémáit bemutató Warburg-csarnok

A New York állam ökoszisztémáit bemutató Warburg-csarnok a múzeum földszintjén egyetlen szintet elfoglaló tárlat az észak-amerikai erdőségek csarnoka és a nagy csarnok között. Pine Plains város és a közeli Dutchess megyében emelkedő Stissing-hegy környezetét háttérként alapul véve a csarnok New York állam jellegzetes ökoszisztémáinak sokféleségét mutatja be. Rávilágít a talajtípusokra, az évszakoknak megfelelő változásokra, az emberek és állatok által okozott hatásokra. A csarnokot a német-amerikai Felix M. Warburg filantrópról nevezték el. A csarnok eredeti neve 1951-es megnyitásakor az ember és a természet csarnoka volt. Arculata azóta keveset változott, mostanában retró-modern stílusa miatt tartják becsben. A Warburg-terem jellegzetessége a háttérbe süllyesztett miniatűr dioráma az előtérben bemutatott fajok mögött.

Az óceánok életét bemutató Milstein-csarnok

A Milstein-csarnok központi témája a tengerbiológia, a tengerek növényei és a tengerek természetvédelme. A csarnok legismertebb kiállítási tárgya a 29 m hosszúságú kék bálna, ami   mennyezetre függesztve lóg a terem belsejébe.

A csarnok felső szintje az óceánokban fellelhető hatalmas változatosságú ökoszisztémákat mutatja be. A diorámákban megtekinthetők a sarki tengerek, a tengeri növények által alkotott erdők, a mangroveerdők, a korallzátonyok és a batiális (1000-3000 m mély) zónák. A kiállítás a szokásos témák mellett igyekszik bemutatni az óceánok szinte végtelen méretét és változatosságát. A csarnok alsó, kétségtelenül legismertebb fele, több nagyméretű diorámán keresztül mutatja be a tengeri organizmusokat. Ezen a szinten látható a híres kalmár és a cet dioráma, mely a két élőlény közötti elképzelt küzdelmet ábrázolja. Említést érdemel az Andros korallzátony dioráma, ami a nyugati félteke egyetlen kétszintes diorámája. A múzeum egyik ikonikus darabja a 29 m hosszúságú, életnagyságú kék bálnát ábrázoló üvegszálas modell. A bálnát a 2003-as felújítás során jelentős mértékben  átformálták: farkuszonyát és uszonyait másképpen állították be, köldököt készítettek rá, és a korábbi fakó szürke szín helyett a kék gazdag árnyalataival színezték.  A felső szint diorámái az ökoszisztémák kicsinyített változatai, míg az alsó szinten lévők sokkal nagyobb méretűek és élethűbbek.

Története
1910-ben Henry F. Osborn, a múzeum akkori elnöke javaslatot tett egy nagy épület felépítésére a múzeum délkeleti udvarán, melyben bálnák modelljeit és csontvázait kívánták bemutatni. Az udvar beépítésének terve a múzeum eredeti építészeti terveinek átgondolását vonta maga után, mivel Calvert Vaux úgy tervezte a múzeumkomplexumot, hogy a négy nyitott udvar minél több természetes fényt juttasson az őket körülölelő épületekbe. Az 1969-es felújítás még inkább az óceáni megafaunára helyezte a hangsúlyt, az óceánokat grandiózus, izgalmas helyként mutatva be. A felújítás kulcsfontosságú eleme az élethű, kék bálnát ábrázoló modell volt, ami az addig az emlősök csarnokában függő acélból és papírmaséból készült modell helyére lépett. A csarnok jelenlegi formáját eredményező felújítást Richard Van Gelder mammalógus felügyelte.

A csarnokot 2003-ban ismét renoválták, ekkor a környezetvédelem és a természetvédelem szempontjai voltak a központban. Paul Milstein ingatlanfejlesztő, filantróp és felesége Irma támogatása segített a felújításban, ők hosszú ideje az Amerikai Természetrajzi Múzeum igazgatóságának tagjai. A 2003-as helyreállítás során felújították az 1750 m²-es csarnok mennyezetére függesztett híres kék bálnát, valamint aktualizálták az 1930-as és 1960-as évekbeli diorámákat.

Az emberiség eredetét és kultúráját bemutató csarnokok

Kultúra

Az ázsiai népek csarnoka

Az ázsiai népek csarnoka (Stout-csarnok) a múzeum első emeletén egyetlen szintet elfoglaló tárlat az ázsiai emlősök csarnoka és a világ madarainak csarnoka között. A csarnokot Gardner D. Stoutról, a múzeum korábbi elnökéről nevezték el, kialakítását elsősorban Dr. Walter A. Fairservis, hosszú évek múzeumi tapasztalatával rendelkező régész szervezte. A csarnok 1980-ban nyitotta meg kapuit a látogatók előtt, ez a múzeum legnagyobb antropológiai csarnoka,  a múzeum által 1869 és az 1970-es évek közepe között gyűjtött kiállítási tárgyakat mutatja be. A műtárgyakat a múzeum által szponzorált számos nevezetes expedíció során gyűjtötték, ilyen volt Roy Chapman Andrews közép-ázsiai expedíciója, és a Vernay-Hopwood Chindwin expedíció.

A Stout-csarnok két szekcióra oszlik: az ősi Eurázsia egy kisebb szekció, mely az emberi civilizáció eurázsiai kialakulásával foglalkozik; és a hagyományos Ázsia, egy sokkal nagyobb méretű szekció, mely az ázsiai kontinens kulturális emlékeit mutatja be. Ez utóbbit a selyemút két fő útvonalának földrajzi elrendezése mentén szervezték. A múzeum többi kiállító termének megfelelően a Stout-csarnokban is többféle módon mutatják be a tárgyakat, tárlókban, miniatűr diorámákban és öt teljes méretű diorámában. Említésre méltó az ősi Eurázsiát bemutató szekció Tesik-Tas és Çatalhöyük régészeti lelőhelyeinek ábrázolásai, valamint Ammurapi törvényoszlopának életnagyságú másolata. A hagyományos Ázsiát bemutató szekció a főbb ázsiai országokkal, Japánnal, Kínával, Tibettel és Indiával foglalkozik, emellett számos kisebb ázsiai népet, például az ainukat, a szemájokat és a jakutokat is megjeleníti.

Az afrikai népek csarnoka

Az afrikai népek csarnoka az afrikai emlősök csarnoka mögött, az észak-amerikai madarak csarnoka alatt helyezkedik el. Elrendezése a négy fő afrikai ökoszisztémát tükrözi: folyóvölgy, legelők, erdők és sivatagok. Mindegyik szekció az adott ökoszisztémában élő őslakosok műtárgyait és eszközeit mutatja be. A csarnokban három dioráma található, ezek közül említésre méltó az erdei ökoszisztémában élők spirituális ruházatát bemutató tárló. A szekciókat a vadászó-gyűjtögető, növénytermesztő, állattenyésztő életmódot folytató afrikai társadalmak sokrétű összehasonlítása fogja egybe. A tárlat mindegyik társadalmat történelmi, politikai, spirituális és ökológiai összefüggéseiben mutatja be. Egy apró szekciót a rabszolga-kereskedelem által szétszórt diaszpórának is szenteltek.A bemutatott társadalmak rövid listája:

Folyóvölgy:
Ókori egyiptomiak, núbiaiak, kuba népcsoport, lozik

Legelők:
Pokotok, sillukok, brávánok

Erdők:
Jorubák, kofyarok, mbutik

Sivatag:
Ait Atta népcsoport, tuaregek

Mexikó és Közép-Amerika csarnoka

Mexikó és Közép-Amerika csarnoka a múzeum első emeletén, a világ madarainak csarnoka és a dél-amerikai népek csarnoka között egyetlen szintet elfoglaló terem. A látogató az egykoron Mezoamerikában élő prekolumbiánus civilizációk átfogó régészeti bemutatásával találkozik, köztük a maja civilizációval, az olmékokkal, a zapotékokkal és az aztékokkal. Mivel ezek a civilizációk nem hagytak hátra írásos emlékeket, és a nyugati civilizációval sem volt kapcsolatuk, a tárlat átfogó célja, hogy összeszedje mindazt az ismeretet róluk, ami a fennmaradt régiségekből megfejthető. A múzeum már nyitásától kezdve bemutatta a prekolumbiánus műtárgyakat, nem sokkal azután, hogy régészek felfedezték a prokolumbiánus civilizációkat; a témának szentelt első kiállítóterem már 1899-ben megnyílt. A gyűjtemény növekedésével a csarnok nagyszabású felújításokon esett át, először 1944-ben, majd 1970-ben, amikor jelen formája kialakult. Említésre méltó kiállítási tárgy az olmék civilizáció emléke, a Kunz-fejsze, továbbá a Monte Albán régészeti ásatási helyszín 104-es sírjának másolata, melyet eredetileg az 1939-es New York-i világkiállításon mutattak be.

A csendes-óceáni népek Margaret Mead-ről elnevezett csarnoka

A csarnok 1971-ben nyílt meg, akkor még csendes-óceáni népek néven, Margaret Mead nevét 1984-ben vette fel.

Indiánok csarnoka

Északnyugati parti indiánok

Az északnyugati parti indiánok csarnoka a múzeum földszintjén, a Nagy Galéria mögött, a Warburg- és a Spitzer-csarnok között található. 1900-ban nyitott meg Jesup North Pacific Csarnok néven, jelenleg ez a múzeum legrégebbi kiállítási csarnoka, bár története folyamán számos felújításon esett át. A csarnok az északnyugati part kulturális régiójában (Alaszka déli része, Washington állam északi része, Brit-Columbia egy része) élő indián törzsektől származó tárgyi emlékeket mutat be. A csarnok fő látnivalói a Kwakwaka'wakw törzs bejáratot őrző totemjei és William S. Taylor festő törzsi életet ábrázoló falfestményei.

A csarnokban látható kiállítási tárgyak három fő forrásból származnak. A tárgyak közül a legkorábbiak a haida törzs által készített műtárgyak (a Grand Galleryt díszítő, mára már jól ismert haida kenuval az élen), melyeket John Wesley Powell geológus és kutató gyűjtött, és melyeket Herbert Bishop ajándékozott a múzeumnak 1882-ben. Ezeket követte a múzeum által megvásárolt két tlingit gyűjtemény, melyeket George T. Emmons gyűjtött 1888-ban és 1894-ben.

A csarnok további műtárgyait a nevezetes Jesup North Pacific expedíció során szerezték be 1897 és 1902 között. Az expedíciót a befolyásos Franz Boas antropológus vezette és Morris Ketchum Jesup, a múzeum igazgatója finanszírozta. Ez volt a múzeum antropológiai osztályának első expedíciója, és ezt tartják az "amerikai antropológia legfőbb expedíciójának". Számos jó nevű etnológus vett részt benne, például George Hunt, aki a csarnokban kiállított Kwakwaka'wakw totemeket is megszerezte.

Megnyitása idején az északnyugati parti indiánok csarnoka volt az egyike az Egyesült Államok és Kanada bennszülött népeit bemutató négy kiállítóteremnek. Eredetileg két szekcióra osztották, az egyik egy általános témájú kiállítóterület volt, ami a régió összes népével foglalkozott, a másik pedig törzsi bontásban mutatta be az indián népeket. Ez az elképzelés ellentétes volt Boas álláspontjával, aki a csarnok műtárgyait a megfelelő törzshöz szerette volna kötni (nagyjából úgy, ahogy ma is láthatók), ez az ellentét vezetett végül is Boas szakításához a múzeummal.

A csarnokban bemutatott további törzsek: Salish, Nuu-chah-nulth, Tsimshian, Nuxalk.

A síksági indián törzsek csarnoka

A csarnok elsősorban az észak-amerikai préri népcsoportjainak életét mutatja be, ahogyan a 19. század közepén éltek. Láthatók a feketeláb (blackfoot), hidatsa és dakota indiánok életét bemutató képek. Különös tudományos értéke van egy, 1926-ban Új-Mexikóban felfedezett, paleoindiánok által készített pattintott nyílhegynek, mely közvetlen bizonyítékot ad arra, hogy az amerikai kontinensre a Bering-földhídon át érkeztek ázsiai népcsoportok mintegy 10 000 évvel ezelőtt.

A keleti erdővidéki indián törzsek csarnoka

Ebben a csarnokban az Észak-Amerika északkeleti területein élő indián törzsek életébe tekinthet be a látogató. A bemutatott indián kultúrák közül fontos a cree, a mohikán, az ojibwe és az irokéz népcsoportoké.

Az emberiség eredetének csarnokai

A Bernard és Anne Spitzerről elnevezett csarnok

A Bernard és Anne Spitzerről elnevezett csarnokot, korábban az "emberi biológia és evolúció csarnokát" 2007. február 10-én nyitották meg a látogatók számára. A csarnok, melynek neve első, 1921-es megnyitásakor az "emberiség korának csarnoka" volt, az Egyesült Államok egyetlen olyan nagyobb kiállítása volt, amely kiemelkedő alapossággal foglalkozott az emberiség evolúciójával. A kiállítás tárlói végig követik a homo sapiens fejlődéstörténetét, bemutatják az ember evolúciójának útvonalát, és rávilágítanak az emberi alkotóképesség eredeteire.

Az eredeti csarnok számos nevezetes látványossága továbbfejlesztett kivitelben ma is látható. Életnagyságú diorámákban láthatók őseink, az Australopithecus afarensis, a Homo ergaster, a neandervölgyi ember és a cro-magnoni ember, képet kaphatunk viselkedésükről és adottságaikról. A tárlaton fontos őskori leletek életnagyságú másolatai is láthatók, például a 3,2 millió éves Lucy, az 1,7 millió éves Turkana fiú és a Homo erectus csontvázaié, valamint a pekingi emberé.

A tárlaton láthatók a Franciaország délnyugati részén, Dordogne megyében felfedezett jégkorszaki műtárgyak másolatai is. A 26 000 évvel ezelőtt mészkőből faragott lovakat az emberi művészet legkorábbi emlékeinek tartják.

A Föld és a bolygók tudományának csarnokai

Arthur Ross-csarnok

Az Arthur Ross filantrópról elnevezett csarnokban nevezetes meteoritminták láthatók, köztük a Grönlandon talált 200 tonnás Cape York-i meteorit egy darabja, amit az inuitok Ahnighito néven ismertek. A 31 tonnás kiállítási darab az északi félteke legnagyobb kiállított meteoritja. A meteorit súlyát a múzeum alatti sziklaalapba ágyazott oszlopok tartják.
A csarnokban a naprendszeren kívülről származó, ötmilliárd évnél is idősebb nanogyémántok is láthatók. Ezeket a nanogyémántokat kémiai módszerekkel nyerték ki egy menteoritmintából.

Drágakövek és ásványok csarnoka

A Harry Frank Guggenheim nevét őrző csarnok több száz különleges geológiai mintát mutat be a látogatóknak. Közvetlenül csatlakozik a Morgan-emlékcsarnokhoz, melyben számos ritka, különösen értékes drágakő látható. A kiállítást a Wm. F. Pedersen and Assoc. cég tervezte Fred Bookhardt irányítása alatt. Az ásványtani osztály kurátora Vincent Manson volt. A kiállítás építése 1970-től 1976-ig, hat éven át tartott. A The New York Times építészeti szakírója Paul Goldberger szerint "ez a legpompásabb múzeumi installációk egyike, ami sok-sok éve New Yorkban, vagy bármely más városban épült".

A csarnokban a múzeum több mint százezres gyűjteményéből válogatott nevezetes mintákat állítják ki. Köztük látható a 632 karátos (126 gramm),  12-lapú Patricia-smaragd. A drágakövet 1920-ban bányászták az Andok kolumbiai szakaszán, nevét a bánya tulajdonosának lányáról kapta. A Patricia-smaragd a néhány, még csiszolatlanul hagyott drágakő minőségű smaragd egyike.  Itt látható az India csillaga nevű, 563 karátos (113 gramm) zafír, ami a világ legnagyobb és legismertebb csillagmintázatú zafír ékköve. 300 évvel ezelőtt fedezték fel Srí Lankán, valószínűleg ősi vízfolyások medrének homokjában, melyekben mind a mai napig találnak csillag alakú zafírköveket. Az ékkövet J. P. Morgan befektető ajándékozta a múzeumnak. A vékony, ragyogó, hatágú csillag alakú  aszterizmust az ásványba belépő és annak tűszerű rutilkristályain szóródó fény hozza létre.  Az India csillagát gömbölydedre, félgömb alakúra csiszolták, hogy kiemeljék az ékkő szépségét. A kiállított tárgyak közül meg kell említeni a 270 kg-os topázt, ami egy 4,5 tonnás azurit/malachit ásványból származó minta, melyet még a 20. század elején találtak az arizonai Bisbee város Copper Queen rézbányájában; továbbá egy ritka, Srí Lankáról származó 100 karátos (20 gramm) narancs színű padparadsa zafírt, amit "minden padparadsa zafír anyjának" tartanak." A gyűjtemény részét képezi egy 116,75 karátos mélyvörös színű rubinkő, a Midnight Star (éjféli csillag), melyet Srí Lankán találtak, és melyet az India csillagához hasonlóan J. P. Morgan adományozott a múzeumnak, 1901-ben.

1964. október 29-én az India csillagát, a Midnight Start, a DeLong Star rubint és az Eagle-gyémántot ellopták a múzeumból. A betörők, Jack Roland Murphy és tettestársai Allen Dale Kuhn és Roger Frederick Clark egy mosdó ablakán keresztül másztak be a múzeumba, az ablakot órákkal korábban ők maguk nyitották ki. A Midnight Start és a DeLong Star rubint később Miamiban találták meg. Néhány héttel később, szintén Miamiban, az India csillaga is előkerült egy buszállomás csomagmegőrzőjéből, de az Eagle-gyémántot azóta sem találták meg; elveszhetett vagy feldarabolhatták és újra csiszolták. Az elkövetőket később elfogták és mindannyiukat három év börtönbüntetésre ítélték.

A Föld csarnoka

A David és Ruth L. Gottesman nevét őrző csarnok egy állandó kiállításnak ad helyet. A csarnok tematikája a Föld története,  a por- és gázfelhőből történő kialakulásától az élet megjelenésén (abiogenézis) át a mai embernek a bolygóra gyakorolt hatásáig. Több szekció foglalkozik a Földtudományok egyes ágaival, például a geológiával, a glaciológiával, a légkörrel vagy vulkanológiával. A csarnokban kiállított nagy méretű kőzetmintákat a látogatók meg is érinthetik. Üledékes kialakulású vasérc minták és metakonglomerátumok mellett gránit-, homokkő-, lávaminták és három fekete füstölő is látható. A csarnok északi szekciójának elrendezése, mely elsősorban a lemeztektonikával foglalkozik a Föld belső szerkezetét utánozza. A Föld belső magja és a földköpeny középen helyezkedik el, míg a földkéreg a széleken.

Őskövületek

A múzeum emlős- és dinoszauruszkövület-gyűjteményének nagy részét a látogatók elől elzárt területen őrzik a múzeumot alkotó komplexum számos raktárában. Ezek közül a legfontosabb a tízszintes Childs Frick-épület, mely a múzeum egyik belső udvarában emelkedik. Az épület építésekor hatalmas daruk emelték be az acélgerendákat az utcáról a tetőn át közvetlenül az udvarba, hogy a múzeum homlokzata sértetlen maradjon. A gyűjtemény  fosszíliáinak becsült tömege miatt az épületet acélgerendákkal erősítették meg; a raktárban található jelenleg a világ legnagyobb emlős- és dinoszauruszfosszilia-gyűjteménye. A gyűjtemény az épület alagsorát és alsó hét szintjét foglalja el, a felső három szinten laboratóriumok és irodák találhatók. Ebben az épületben folyik a múzeum több, gerincesekre vonatkozó régészeti kutatóprogramja.
A múzeum más területein a múlt emlékeit raktározzák. A bálnacsontraktár egy hatalmas terem, melyben a mennyezetről leengedett csörlőkkel mozgatják az óriás méretű őskövületeket. A múzeum padlástere további raktárként szolgál, itt található az elefántterem, míg egy szinttel a terem alatt az agyarakat őrzik.

A nyilvánosság által látogatható hatalmas őskövület-gyűjtemények a múzeum teljes harmadik emeletét, valamint a főbejárat melletti Theodore Roosevelt-emlékcsarnokban megtekinthető állandó tárlatot foglalják el.

A harmadik emeleten látható kiállítás a gerincesek fejlődéstörténetén vezeti végig a látogatót egy több múzeumépületet is érintő útvonalon. A múzeum 77. utca felőli oldalán a látogató a tájékoztató központban kezdi útját, majd egy jól jelzett útvonalon követheti az élet fájának elágazásait. Az elágazási pontoknál a látogató a gerincesek közötti leszármazási kapcsolatokról kap információt. Ezt az evolúciós útvonalat kladogramnak nevezik. A csarnokban bejárható leszármazási fa csomópontjain – vagyis azokon a pontokon, ahol egy-egy új jellemző jelenik meg – pontos tájékoztatást kap a látogató azokról a jellemzőkről melyek a leszármazási fa új ágát képviselik. Az új jellemzőkkel rendelkező fajok a leszármazási fa mentén elhelyezett fülkékben láthatók. A látogatókat videóprogramokon is megismertetik a cladogram elméletével.

A bemutatott kövületek közül sok az egyedi és történelmileg nevezetes darab, melyeket még a múzeum aranykorában, az 1880 és 1930 között szervezett expedíciók során gyűjtöttek. Kisebb léptékben ugyan, de expedíciókat mind a mai napig indítottak, az ezek során gyűjtött, Vietnámból, Madagaszkárról, Dél-Amerikából, Közép- és Kelet-Afrikából  származó leletek szintén bővítették a múzeum gyűjteményét.

A 3. emeleten a következő kiállítótermek találhatók:
A gerincesek eredetének csarnoka
A hüllőmedencéjű dinoszauruszok (Saurischia) csarnoka
A madármedencéjű dinoszauruszok (Ornithischia)  csarnoka
A primitív emlősök csarnoka
A fejlett emlősök csarnoka

A kiállított fosszíliák

Néhány, a számos jelentős kövület közül:
 Tyrannosaurus rex: csaknem teljes egészében megkövült csontokból felépítve, két erős hátsó lábán áll, lopakodó pozícióban. A kiállított példányt valójában két T. Rex csontjaiból építették, melyeket Barnum Brown őslénykutató, híres dinoszauruszvadász talált 1902-ben és 1908-ban Montana államban.
 Mamut: rokonánál, a gyapjas mamutnál nagyobb termetű; a kiállított példány olyan állat maradványaiból áll, mely 11 000 évvel ezelőtt élt Indiana álamban.
 Apatosaurus vagy Brontosaurus: ezt a hatalmas példányt a 19. század végén fedezték fel. Bár csontmaradványainak többsége eredeti, a koponyája nem az, mivel azt nem találták meg a feltárás helyén. Az első Apatosaurus koponyát csak sok évvel később találták meg, a múzeumi példányra ezért gipszöntvényből készítettek egyet. Egy ideig tévesen egy Camarasaurus koponyája volt a kiállított példányon, amíg a helyes koponyát meg nem találták. Nem teljesen bizonyos, hogy ez a példány Brontosaurus vagy egy Apatosaurus, ezért azonosítatlan, az Apatosaurinae családba tartozóként tartják számon, mivel előfordulhat, hogy egy Amphicoelias vagy egy Atlantosaurus  példány.
 Brontops: kihalt emlős, ami távoli rokonságban áll a lovakkal és az orrszarvúkkal. Napjaink előtt 35 millió évvel élt a mai Dél-Dakota területén. Elsősorban pompás, szokatlan alakú szarváról ismert.
 Edmontosaurus annectens: egy nagy méretű növényevő, a madárlábúak alrendjébe tartozó dinoszaurusz csontváza. Az itt látható példány egy mumifikálódott fosszília, a lágy szövetek és a bőr az őket körülvevő kőzetbe nyomódtak bele. A kiállítási darabot pontosan úgy mutatják be, amilyen pozícióban azt megtalálták: az állat az oldalán fekszik, lábai felhúzott állapotban vannak, fejét hátrafelé hajtja.
 2007. szeptember 26-án egy 80 millió éves, 60 cm átmérőjű ammonitesz került a múzeum birtokába, a példányt teljes egészében ammolit drágakő alkotja. Az ammoniteszek 66 millió évvel ezelőtt a kréta–tercier kihalási esemény során haltak ki, ugyanannak az eseménynek a hatására, ami a dinoszauruszok pusztulását is okozta. A kiállított példányt a kanadai Alberta tartományban fedezték, a darab a Korite International ajándéka.
 Egy Allosaurus csontváz, mely éppen egy elpusztult Apatosaurus testéből lakmározik.
 Az Andrewsarchus mongoliensis egyetlen ismert koponyája.
A kihalt óriáslajhárok több faja: a Megalocnus rodens, a Scelidotherium cuvieri , a Megalonyx wheatleyi és a  Glossotherium robustus
 Egy Triceratops és egy Stegosaurus.
A kiállítóterekben bemutatott kövületek mellett még sok olyan mintadarabot tárolnak a gyűjteményben, melyek kutatói vizsgálatokra állnak rendelkezésre. Ezek közt van egy diplodocida teljesen megmaradt koponyája, tirannoszauruszfogak, sauropodák csigolyái, valamint számos holotípuspéldány.

A föld és a világűr kiállítóközpontja

A múzeumhoz kapcsolódó Hayden-planetárium, mely ma már a Rose családról elnevezett, a Földet és a világűrt bemutató csarnok része, egy üvegépületen belül helyezkedik el. Az üvegcsarnokban található a gömb alakú Space Theater (Űrszínház), melyet James Polshek tervezett. A kiállítóközpont egyik legnépszerűbb látványossága a 2000. február 19-én megnyílt Heilbrun Cosmic Pathway.

Az eredeti Hayden-planetáriumot 1933-ban alapították Charles Hayden bankár, filantróp adományából. A planetárium 1935-ben nyílt meg, majd 1997-ben lebontották, és 2000-ben helyére a Rose-család 210 millió dolláros adományából épült új kiállítóközpont épült. Az épületet James Stewart Polshek tervezte. Maga az épület egy hatszintes üvegcsarnok, amiben látszólag egy 27 m átmérőjű kivilágított gömb lebeg, bár a gömböt valójában egy vázszerkezet tartja. James Polshek "űrkatedrálisnak" nevezte munkáját. A kiállítóközpont és a hozzá kapcsolódó köztér a múzeum északi frontján helyezkedik el, az együttest sokan Manhattan egyik legkiemelkedőbb jelenkori hozzáépítésének tartják.  Teljes területe, mely a Hayden-planetárium mellett kutatási, oktatási és kiállítási területeket is tartalmaz, csaknem 31 000 m². Itt található a múzeum legújabb akadémiai kutatóosztálya, az asztrofizikai osztály is. A  Hayden-planetárium igazgatója  Neil deGrasse Tyson asztrofizikus.

Polshek tervezte a múzeum nyugati utcafrontján álló 170 m²-es Weston-pavilont is, ami egy vízfehér üvegből készült 13 m magas áttetsző üvegszerkezet. Ez az épületrész további bejárati lehetőséget ad a múzeumba, emellett kiállítóhelyet biztosít csillagászati tárgyú témákhoz. A havonta megjelenő Sky & Telescope magazin a planetárium korábbi, The Sky című magazinjának és a  The Telescope magazinnak az összeolvadásából jött létre.

A planetárium 2000-es, megnyitó programjának narrátora Tom Hanks volt. Azóta olyan neves művészek, mint Whoopi Goldberg, Robert Redford, Harrison Ford és Maya Angelou is szerepelt hangjával a programban.

Könyvtár

A múzeum könyvtára a harmadik emeleten helyezkedik el, a könyvtár a múzeum dolgozói és a  nagyközönség számára is nyitva áll.
A könyvtár szinte minden tudományág szakkönyveivel rendelkezik: mammalógia, a Földdel kapcsolatos tudományok, űrkutatás, csillagászat és asztrofizika, antropológia, entomológia, herpetológia, Ichthiológia, őslénytan, etológia, ornitológia, ásványtan, gerinctelenek, rendszertan, ökológia, oceanográfia, kagylók, felfedezés és utazás, tudománytörténet, muzeológia, bibliográfia, genomika és biológia. A könyvtár gyűjteményében egészen a 15. századig visszamenően találhatók könyvek.

Története

A kezdetekben a könyvtár magángyűjtemények adományából fejlődött, ilyen volt John C. Jay kagylókkal foglalkozó könyvgyűjteménye, Carson Brevoort halakkal és zoológiai témával foglalkozó gyűjteménye, Daniel Giraud Elliot madártani könyvtára, Harry Edwards rovartani, valamint Jules Marcou geológiai témájú könyvgyűjteménye. 1903-ban az Amerikai Etnológiai Társaság helyezte el könyvtárát a múzeumban, amit 1905-ben a New York-i Tudományos Akadémia 10 000 kötetes gyűjteménye követett.

Napjainkban a könyvtár gyűjteménye több mint 550 000 monográfiát, sorozatművet, röpiratot, reprint kiadást, mikrofilmet, eredeti illusztrációt, filmet, fényképet, kéziratot és ritka gyűjteményt őriz.

Az új könyvtárat a Roche-Dinkeloo cég tervezte 1992-ben. Területe 5100 m², olvasótermek és klimatizált helyiségek is vannak benne, melyekben a páratartalmat is szabályozzák.

Különgyűjtemények

 Az intézmény archívuma, kéziratok és személyi iratok: dokumentumok, terepi feljegyzések, jegyzetek, a múzeummal, annak kutatóival, az expedíciókkal kapcsolatos újságkivágások és egyéb dokumentumok.
 Műtárgyakat és emléktárgyakat tartalmazó gyűjtemény.
 Mozgóképgyűjtemény.
 Vegyes irattári anyagok: kiállításokkal, expedíciókkal és a múzeum működésével kapcsolatos anyagok.

Galéria

Jegyzetek

További információk

 A múzeum honlapja

Fordítás

New York múzeumai
Múzeumok
Természettudományi múzeumok
1878

redpajama_set_name: RedPajamaWikipedia


text:
Historical Pakistan Tour Packages Travel Guide January 2, 2023 January 2, 2023
Shah Jahan Masjid Thatta
Overview of Shah Jahan Masjid Thatta
Built-in 1644-47 AD, this mosque was built by Mughal Emperor Shah Jahan.
The total area of this mosque, which was completed in three years, is 6346 square yards.
A total of 900,000 rupees was spent on the construction of the mosque.
Its base is twelve to fifteen feet deep, and is composed of mountain rocks.
This mosque with five small and big gates has six big and 94 small domes and 94 pillars.
The most unique thing and quality of this mosque are that the arrangement
of its domes has been arranged in such a way that the voice of Imam Sahib
can easily be heard throughout the mosque without any checker. For this,
airflow has been arranged in such a way that throughout the mosque
There is no feeling of lack of air anywhere, nor is there any kind of tightness.
There is a capacity for about 20,000 worshipers to pray at a time.
It is said that one night Shah Jahan had a dream in which Allah commanded him to build a mosque
in that area and Shah Jahan built such a magnificent mosque in a very short time.
When Sher Shah fled to Iran after being defeated by Suri, he stayed there so that
the construction of the mosque could be completed.
Shahjahan got it done under the supervision of renowned architect Mir Abdullah.
Blue glazed tiles were procured from Hala and mixed with red bricks.
A wonderful example of crafty tile work, this mosque is a wonderful
example of Muslim architecture and cultural heritage. Since 1993,
this mosque has been provisionally included in the UNESCO World Heritage List.
Apart from the Shahjahan Mosque, D Bagir Mosque is also worth seeing nearby
adminLeave a Comment on Shah Jahan Masjid Thatta0
Prev PostThatt Sindh
Next PostShah Jahan King History
20 best places to visit in Punjab
Historical Travel Guide
A Complete Travel Guide to Skardu Valley, Gilgit Pakistan

redpajama_set_name: RedPajamaCommonCrawl


text:
Премијер лига Босне и Херцеговине у фудбалу 2017/18. која је због спонзорског уговора носила име БХ Телеком Премијер лига била је шеснаеста сезона Премијер лиге Босне и Херцеговине у којој су играли клубови из оба ентитета у Босни и Херцеговини. У овој сезони се  такмичи 12 клубова, од чега 3 из Републике Српске и 9 из Федерације БиХ.

Нови прволигаши у овој сезони су Борац из Бањалуке (Прва лига РС) и ГОШК из Габеле (Прва лига Федерације БиХ), уместо Олимпика и Металеге-БСИ-а који су на крају сезоне 2016/17. испали у Прву лигу Федерације Босне и Херцеговине.

Систем такмичења је исти прошлогодишњем. Након 22 одиграна кола по двоструком бод систему лига од 12 клубова се на основу тада утврђеног пласмана дели на две групе од по шест - горњу (Плеј-оф, позиције од прве до шесте) и доњу (Плеј-аут, позиције од седме до дванаесте). Број освојених бодова у првом делу лиге тада се полови (у случају дељења непарног броја, количник се заокружује на први наредни цео број), а даље се такмичење унутар група одвија по двоструком бод систему у укупно 10 кола. По завршетку такмичења у Плеј-офу и Плеј-ауту утврђује се коначни пласман Премијер лиге за ту сезону.
 Плеј-оф:
Најбоље пласирани тим осваја титулу и стиче право учешћа у квалификацијама за Лигу шампиона. Тимови који су такмичење завршили на другој и трећој позицији добијају место у квалификацијама за Лигу Европе. У случају да је неки од три првопласирана клуба уједно и освајач Купа Србије у истој сезони, четвртопласирани тим лиге такође иде у квалификације за Лигу Европе.
 Плеј-аут:
Два најлошије пласирана тима (позиције 11. и 12. у коначном пласману) испадају из Премијер лиге, а од наредне сезоне ће се уместо њих у елитном рангу такмичити два клуба која су била освајачи Прве лиге Републике Српске, односно Прве лиге Федерације Босне и Херцеговине.

Састав Премијер лига Босне и Херцеговине у сезони 2017/18.

Први део такмичења

Резултати

Домаћини су наведени у левој колони.

Резултати по колима

{| table width=100%
|-
| width=20% valign="top" |

| width=20% valign="top" |

| width=20% valign="top" |

{| border=0 cellspacing=0 cellpadding=1em style="font-size: 85%; border-collapse: collapse;" width=100%
|-
| colspan=5 bgcolor=#98A1B2 style="border:1px solid #7A8392;" |3. коло, 5.8.2017.
|- align=center bgcolor=#AFEEEE
| Жељезничар - Витез || 1:0|- align=center bgcolor=#AFEEEE
| Борац - Младост || 0:1|- align=center bgcolor=#AFEEEE
| Сарајево - ГОШК || 0:1|- align=center bgcolor=#AFEEEE
| Широки Бријег - Челик || 4:0|- align=center bgcolor=#AFEEEE
| Радник - Зрињски || 2:1|- align=center bgcolor=#AFEEEE
| Крупа - Слобода || 4:0|}
| width=20% valign="top" |

| width=20% valign="top" |

|}Легенда: Дерби мечеви

 Табела и статистика Легенда:

 Успешност и форма тимова (календарски а не по колима) Легенда:

 број се односи на коло у коме је меч одигран

 Позиције на табели по колима

 Доигравање за титулу (Плеј-оф)
 Резултати

Домаћини су наведени у левој колони.

 Резултати по колима Легенда: Дерби мечеви

 Табела и статистика Легенда:

 Успешност и форма тимова (календарски а не по колима) Легенда:

 број се односи на коло у коме је меч одигран

 Позиције на табели по колима

 Доигравање за опстанак (Плеј-аут)
 Резултати

Домаћини су наведени у левој колони.

 Резултати по колима Легенда: Дерби мечеви

 Табела и статистика Легенда: Успешност и форма тимова (календарски а не по колима) Легенда:

 број се односи на коло у коме је меч одигран

 Позиције на табели по колима

 Резултати клубова Премијер лига Босне и Херцеговине у европским такмичењима 2017/18. Фудбалски клубови Босне и Херцеговине у европским такмичењима 2017/18.''' имали су четири представника:
 Зрињски у квалификацијама за Лигу шампиона од другог кола као прошлогодишњи шампион који је испао од Марибора укупним резултатом 2:3 (1:2, 1:1);
 Широки Бријег у квалификацијама за Лигу Европе од првог кола као освајач прошлогодишњег Купа - у првом колу избацио казахстански Ордабаси укупним резултатом 2:0 (2:0, 0:0) и испао у другом колу од шкотског Абердина укупним резултатом 3:1 (1:1, 2:0);
 Жељезничар у квалификацијама за Лигу Европе од првог кола као прошлогодишњи вицешампион - у првом колу избацио црногорску Зету укупним резултатом 3:2 (1:0, 2:2) и испао у другом колу од шведског АИКа укупним резултатом 0:2 (0:0, 0:2);
 Сарајево у квалификацијама за Лигу Европе од првог кола као прошлогодишљи трећепласирани тим лиге - у првом колу након пенала испало од молдавске Зарије Балци (оба меча завршила победом домаћина од 2:1, тј укупан резултат је био 3:3 и 6:5 у пеналима).

Види још
 Премијер лига Босне и Херцеговине у фудбалу

Референце

Спољашње везе
 БИХ soccer
 Званични сајт Фудбалског савеза Босне и Херцеговине
 UEFA coverage

Премијер лига БиХ
Босанскохерцеговачке фудбалске лиге у сезони 2017/18.


text:
Ahwaz official national flag and legitimate
The Flag of Ahwaz
O Ahwazi people, if you are not free people of a free nation, so, freedom of the united nations are Shame on you
The text of the National Council of Ahwaz in its charter as a national form and the national flag of Ahwaz. The National Assembly of Ahwaz (NAOA) is the Ahwazi parliament in exile which is the highest legislative authority of the leadership of the Ahwazi Arab people and the Ahwazi revolution. This is statement of the Legislative Resolution: (The founding conference of the National Assembly of Ahwaz has approved the form of official flag of Ahwaz in conformity with the Arab Flag - flags of the Arab States and the Flag of the Great Arab Revolution - measured and forms contain three horizontal rectangles are from the top: Green, White, and the back. The black is beginning from the left side contains a red triangle on the crescent and star figure eight white color that stands for the number of revolutions of the people of Ahwaz mediated triangle. ) >> Updated information on the flag of Ahwaz
Anthem of Ahwaz
Updated information on the flag of Ahwaz
The history of flag of Ahwaz


text:
Chris Pizzello / Invision / AP
Legend Behind 'Remember the Titans' and Other Movies Has Died
By The Associated Press January 28, 2023
This combination photo shows Young Thug, born Jeffery Lamar Williams, at the 3rd Annual Diamond Ball in New York on Sept. 14, 2017, left, and Donald Glover, who performs as Childish Gambino, at the 74th annual Golden Globe Awards in Beverly Hills, Calif. on Jan. 8, 2017. Young Thug, a co-writer of "This Is America," made history alongside Childish Gambino when the social-political hit became the first hip-hop track to win the song of the year at the Grammy Awards. (AP Photo)
Young Thug almost didn't win Grammy for song of the year
By The Associated Press February 12, 2019 at 2:09pm
NEW YORK (AP) — Young Thug, a co-writer of "This Is America," made history alongside Childish Gambino when the social-political hit became the first hip-hop track to win the song of the year Grammy, but Young Thug almost didn't make the history books.
When the Recording Academy first announced the nominees for its 2019 show last December, Young Thug was not listed as a co-writer of "This Is America" along with Gambino and Ludwig Goransson.
His name, however, was later added to the song's credits. It wasn't clear if his name appeared on the ballot during the final-round voting period, which took place between Dec. 13, 2018 and Jan. 9, 2019.
Young Thug, born Jeffery Lamar Williams, is one of many rappers whose vocals are heard in the background of "This is America" — the track also includes 21 Savage, Quavo, BlocBoy JB and Slim Jxmmi of the duo Rae Sremmurd.
None of those performers were listed as co-writers or featured artists on the song. Young Thug is also not listed as a featured artist on the track.
The song of the year Grammy is only awarded to the writers of a song; artists only win if they have writing credit on the track.
"This is America" also became the first rap song to win record of the year, an honor awarded to the performing artists, producers and engineers of a song. Like Young Thug, Shaan Singh was not originally listed an engineer/mixer on the song but was later added on.
In addition to Gambino, record of the year was also awarded to co-producer Goransson, mastering engineer Mike Bozzi and engineers/mixers Derek "MixedByAli" Ali and Riley Mackin.
Gambino, also known outside of rap as Donald Glover, didn't attend Sunday's Grammys, where he was tied for most wins (4) along with country singer Kacey Musgraves. "This Is America" also won best rap/sung performance and best music video.
Goransson, who has collaborated closely with Gambino since they both worked on the TV series "Community," also won the best score soundtrack for visual media Grammy for "Black Panther." Goransson also earned an Oscar nomination for best original score for "Black Panther."
http://www.grammys.com
The Western Journal has not reviewed this Associated Press story prior to publication. Therefore, it may contain editorial bias or may in some other way not meet our normal editorial standards. It is provided to our readers as a service from The Western Journal.
WJ Wire
The Associated Press is an independent, not-for-profit news cooperative headquartered in New York City. Their teams in over 100 countries tell the world's stories, from breaking news to investigative reporting. They provide content and services to help engage audiences worldwide, working with companies of all types, from broadcasters to brands. Photo credit: @AP on Twitter
@AP
The Associated Press was the first private sector organization in the U.S. to operate on a national scale. Over the past 170 years, they have been first to inform the world of many of history's most important moments, from the assassination of Abraham Lincoln and the bombing of Pearl Harbor to the fall of the Shah of Iran and the death of Pope John Paul.
Today, they operate in 263 locations in more than 100 countries relaying breaking news, covering war and conflict and producing enterprise reports that tell the world's stories.
Retired Army General to Take Power in Europe as War Rages on Continent
Radioactive Item Goes Missing Along Busy Highway, Big Concern Becomes Apparent
Manhunt: Violent Suspect is Using Dating Apps to Find Victims, Flee Police
Elon Musk Meets with Top Biden Administration Officials in Washington, D.C.


text:
05-RUNEGRAMMOFON2060
Shining - Grindstone
Excellent, dense work by this band. Be prepared to give this one multiple listenings before coming to any kind of judgement!
"This is the fourth album (2nd on Rune Grammofon) from Norway's experimental collective, Shining. The press dropped...
19-Indie 041
Shining - Live Black Jazz CD + DVD
This is the definitely the first time that a Rune Grammofon-related band or a jazz-related band have compared themselves to KISS! (see below).
"Since Norway's jazz-metal outfit, Shining, shocked the music world with their genre-defining and now.
19-Prosthetic 10132-2
Shining - One One One
"Whew, three years removed from the exhausting Blackjazz and the Norwegian Shining returns to the fold with a vengeance. The jazz/industrial/metal/holyshitwhat'shappening amalgamation that was Blackjazz is still very much at the core of what One One...
Shining Path, The - The Shining Path
23-SBDP 1094
Shinn, Don - Departures CD (expanded) (Mega Blowout Sale)
"Don Shinn got a fantastic sound from the L-100... He and Jimi Hendrix were controlling influences over the way I developed..."-Keith Emerson
"The first official reissue of Don Shinn's second and final album, Departures, originally released in 1969. Departureswas made in London's Lansdowne Studios only a few months after his classic debut. Featuring a more jazzy and experimental side to his remarkable organ playing (a clear influence on the young Keith Emerson) and a band including jazz legend...
Shinn, Don - Temples With Prophets CD (expanded) (Mega Blowout Sale)
"The first official reissue of Don Shinn's Temples With Prophets, originally released in 1969. Having made several classic 45 with The Soul Agents (whose singer was briefly Rod Stewart), Don Shinn taped his remarkable debut album in London's Lansdowne Studios in December 1967. Featuring his explosive organ (a clear influence on the young Keith Emerson) and..
21-ROG-0088
Shipp, Matthew - All Things Are
Matthew Shipp: piano
Nicole Mitchell: flute, alto flute
Michael Bisio: double bass
Newman Taylor Baker: drums
"ALL THINGS ARE is the very first musical encounter between Nicole Mitchell and Matthew Shipp, two great musicians with already very rich backgrounds. It happened as quickly as simply; a shared desire, a date set for the recording session on a scorching afternoon, four musicians who are immediately so close that there will be only one shot for each piece. We expected a lot...
28-TAOF7.2
Shipp, Matthew - Codebreaker CD
"Matthew Shipp takes an introspective turn on his latest solo piano album, continuing to discover new territory for his singular cosmic pianism. Codebreaker encrypts rich harmonies, cloud-like clusters, and the unlikely confluence of Bill Evans and Bud Powell.
Within the voluminous catalogue that pianist Matthew Shipp has created over the last three and a half decades, his solo piano work has charted a unique and compelling pathway for the evolution of the instrument's....
34-HATOLOGY 743
Shipp, Matthew - Invisible Touch at Taklos Zurich
Matthew Shipp piano
"Shipp's stated aim is that rarefied realm where verbal and written descriptors fail, subsumed by the primacy of organized sound, spontaneous and of the moment. Whether he reaches that space is always arguable both on the part of artist and audience, but this compact and intensely contemplative set suggests an exemplar of success in that regard. In Shipp's typically succinct and germane summation: 'I did feel very good about the flow that I felt I got.'"...
21-ROG 0076
Shipp, Matthew - Magnetism(s) 2 x CDs
Rob Brown: alto saxophone, flute
William Parker: double bass
"The music takes on short, fleeting forms: fading here, held and moody there, as though the improvisation encouraged skepticism of firm certitudes. The tightness of the discourse, however, demands enlightening energy and lucid tautness."
17-THIRSTYEAR57180
Shipp, Matthew - Piano Vortex
"Matthew Shipp, stepping away from his electronic proclivities, delves deep into the original format that first gave birth to the very idea of jazz itself: the absolute freedom of an acoustic session. Joined by Whit Dickey on drums and Joe Morris on bass.
05-ESPDISK 5029CD
Shipp, Matthew - Signature
Matthew Shipp – piano
Michael Bisio – bass
Newman Taylor Baker – drums
"Matthew Shipp has established himself as the premier jazz pianist of his generation over the course of a three-decade career including many acclaimed albums under his own name plus his prominent tenure in the David S. Ware Quartet and a vast array of collaborations with the likes of Spring Heel Jack, Ivo Perelman, Sabir Mateen, Darius Jones, Joe Morris, Jemeel Moondoc, Mat Walerian, and many more. ESP-Disk' in its...
Shipp, Matthew - Sonic Fiction
Matthew Shipp - piano
Mat Walerian - alto saxophone, bass clarinet, clarinet
Michael Bisio - bass
Whit Dickey - drums
"After a duo album and two trio albums by Matthew Shipp and Mat Walerian, all for ESP-Disk', they offer a quartet album that continues their strategy of working with different musicians each time out. Michael Bisio and Whit Dickey are long-time collaborators with Shipp, but the addition of Walerian's Zen style changes the dynamics of their interactions. Walerian and..
Shipp, Matthew - Symbol Systems
"Symbol Systems occupies a special place in Matthew Shipp's discography. Originally issued in 1995 on the No More Records label, it was at the time his sixth release as a leader or co-leader, but significantly his first solo album, and as such provided us with the purest view to date of his multifaceted, indivisible improvisational/compositional concepts."-Art Lange
Shipp, Matthew - The Piano Equation
"For over 30 years Matthew Shipp has built up an unparalleled body of work and a wholly original musical language that becomes more focused and distinctive with the passage of time. His abstract eloquence is on vivid display throughout The Piano Equation, new works for solo piano.
Shipp builds his solo music in a cellular fashion, formed out of disparate elements that combine and evolve in novel and fascinating forms. Stride, swing and the avant-garde collide like elemental particles, the...
Shipp, Matthew - The Unidentifiable
Newman Taylor Baker - drums
"Downbeat calls Matthew Shipp "an elder statesman on the free-jazz scene." Perhaps it is odd in a way to think of someone so energetic and prolific as "elder," or so outspoken as "statesman," yet Downbeat (Bill Milkowski) is right. Shipp turns 60 this December. When he speaks, people listen (the old E.F. Hutton commercials come to mind). With Andrew Hill, Mal Waldron, Cecil Taylor, Horace Tapscott, Randy Weston, and...
Shipp, Matthew - To Duke
Shipp plays in his own inimitably personal style some of the most beloved of Duke's compositions, "rewriting" the book and making this excursion uniquely his own.
Many greats have tackled Ellington. The one who immediately comes to mind is Monk with his now legendary trio date for Riverside records Thelonious Monk plays the Music of Duke Ellington. The result is fascinating. But unlike Monk doing it his way, though....
05-ESP 5059
Shipp, Matthew - World Construct CD
"Matthew Shipp's new album is titled World Construct. It's a fitting title, for in his career of over three decades, he has constructed his own world of jazz. This press release could be entirely built from the raves of critics. "As Matthew Shipp's catalog expands, so does our understanding of the depth and breadth of his genius." "A gateway to higher improvisation that is practically without parallel. Matthew Shipp...
05-ESP DISK 5022CD
Shipp, Matthew - Zero
"In the first part of his career, Matthew Shipp avoided solo recordings, saying he wasn't ready -- and the first solo album he made, Symbol Systems (1995), happened by accident when the other player on the session didn't show up. Since then, his style expanded and matured and he recorded prolifically, including a number of solo albums, but they have remained special events, distinct statements of purpose. Zero continues in this tradition. But, of course, it is the music itself which speaks most...
39-CD-MAHA-026
Shipp, Matthew / Chad Fowler - Old Stories CD
"Duke Ellington is the fortuitous touchstone that Matthew Shipp to bring to his recent collaboration with Arkansas-based saxophonist Chad Fowler on Old Stories, their new album of duets.
For his part, Fowler brought to the sessions a longstanding fascination with Ellington sideman (and alto saxophone pioneer) Johnny Hodges, though, like Shipp, this is expressed obliquely through Fowler's work with avant garde luminaries like Alvin Fielder, Douglas Ewart and Parker.
To Shipp, the title of the...
Shipp, Matthew / Evan Parker - Leonine Aspects
Evan Parker: tenor & soprano saxophones
"At the antipodes of battles, the music of this duo, both delicate and precise, delivers its meditative comments in the warmth of the lung. It is very beautiful, it imposes a form of pacifist listening which tends to respect the moment and ends up giving you back some blast. Of course, there's the control of volume and progression in this improvised set, as well as the imbalance induced by the length of the two tracks on this....
Shipp, Matthew / Mark Helias - The New Syntax CD
Mark Helias – double bass
"M. Shipp and M. Helias, two outstanding artists, two great careers, the first time playing together!"
RPR 1035
Shipp, Matthew / Mat Maneri / Michael Bisio - The Gospel According to Matthew & Michael
"A crucial aspect of the Chamber Ensemble and the String Trio is the harmonic slipperiness that the string players focus on, contra the piano. Mat Maneri is the son of saxophonist and composer Joe Maneri (1927-2009), whose own chamber work focused on microtonal improvisation, and while the violist has certainly forged his own path, his grand swoops and deft ponticello technique tend to blur - if not obliterate - the demarcations of Western tonality. That's not to say he doesn't employ romantic late...
Shiraishi, Tamio - Moon CD
Tamio Shiraishi - alto saxophone
"Tamio Shiraishi has worked out of Queens, NY since the early 1990s and regularly plays solo sets in the NYC subway system which have become the stuff of legend. Much of Tamio's solo aesthetic is built off of interactions with a physical space.
These ten archival duos represent some of Tamio's work with like-minded improvisors."
RPR SS 003
Shiraishi, Tamio - Sora
"This is the fourth release in the Relative Pitch solo series which features artists who deserve wider recognition for their solo work.
Tamio Shiraishi was, along with Keiji Haino, a founding member of the Japanese avant garde group Fushitsusha in the late 1970s. Since moving to New York, he has honed his unique approach to the alto saxophone in the NYC subways.
His microtonal exploration of the altissimo-range is on full display here. The seven tracks on Sora are from three studio sessions...
Shirim Klezmer Orchestra/Naftule's Dream - Pincus and the Pig: A Klezmer Tale
Did you hear of Boychick Pincus, how he opened wide the gate and hippety-hopped over the sweet warm meadow? So begins Maurice Sendak's charming and hilarious retelling of Prokofiev's classic children's legend Peter and the Wolf where Peter has become P...
18-GOD 096
Shiver - Walpurgis CD (expanded)
CD reissue from the master tapes of the only album by this heavy Swiss late 1960's heavy underground cult band, which was originally released in 1969. "A very heavy, world-class psychedelic album. This is one of the rarest album in the world and...
SLAM 535
Shkurtaj, Admir - Gestures and Zoom
Admir Shkurtaj - Fisarmonica (accordion), Pianoforte
Giorgio Distante - Trumpet
Redi Hasa - Cello
"The starting points for Shkurtaj's music are not themes or melodies but what he refers to as "musical mechanisms" or extra-musical ideas.
SHMANTRA03
Sh'Mantra - Sub_Floating
Despite being marketed and priced as an "EP" this is just shy of 40' long! A live in the studio release in very simple packaging of jams and improvs by this excellent Australian spacerock band comprised of guitars, keyboards, bass & drums. One short pi...
Shocron, Paula / Germán Lamonega / Pablo Díaz-Tensegridad
Paula Shocron piano
Germán Lamonega double bass
Pablo Díaz drums
"The SLD Trio (Shocron,Lamonega, Díaz) is an exciting and adventurous group of young musicians from Buenos Aires. The Argentinian capital is not a city that is exactly known for an extensive free-jazz and improvised music scene; how- ever, there is a dedicated core of artists and musicians in the city... This is a lovely and exciting album from a trio that is just as willing to give as to receive, and ready to synthesize the..
05-FONAL062
Shogun Kunitoki - Vinonaamakasio
"This is the second full-length release by Shogun Kunitoki, an instrumental quartet based in Helsinki, Finland. With Vinonaamakasio, Shogun Kunitoki expand the boundaries of their self-created sonic universe with a wider array of sounds and rhythms...
28-CDID30302.2
Shorter, Wayne - Live At The Detroit Jazz Festival CD
Wayne Shorter-sax
Leo Genovese-keyboards
Esperanza Spalding-bass, voice
Terri Lyne Carrington-drums
"On Sept. 3, 2017, attendees of the Detroit Jazz Festival witnessed a very special, and unique, one-time event. A set by a multi-generational jazz super group.
The musicians had at the most, an outline of how the music that evening might evolve. In a testament to the level of trust and respect between these great artists, they left the rest open for on-the-spot spontaneity...
15-Blue Note 9795162
Shorter, Wayne - Without A Net
"Without a Net is Wayne Shorter's first Blue Note recording date since August 26, 1970, when he recorded Moto Grosso Feio and Odyssey of Iska. That's nearly 43 years. Shorter has pursued many paths since then, as a member of Weather Report, and as a bandleader. This quartet was assembled for a 2001 European tour and has been playing together ever since. It shows. The interplay Shorter shares with pianist Danilo Pérez, bassist John Pattitucci, and drummer Brian Blade is not merely intuitive, it is...
18-SRCD 003
Shotgun - Dallasian Rock CD (Mega Blowout Sale)
"A blend of hard hitting riff rock á la early Led Zeppelin and James Gang, with a guitar attack reminiscent of bands like Leafhound or Edgar Broughton Band. Tight, muscular, lean and mean urban blues rock riffage and soaring, soulful vocals, punchy bass and solid drumming make for a memorable set of songs that you won't soon forget. Shotgun had a successful career in and around Dallas, TX between 1974 and 1977, playing the club circuit and recording at the cities best studios. Sadly, nothing ever came...
CF073CD
Shoup, Wally/Gust Burns/Reuben Radding/Greg Campbell - The Levitation Shuffle
"Free improvisation isn't only a European thing. The alto saxophonist Wally Shoup is one of the few American representatives of the musical praxis that dropped the jazz part of the "free jazz" equation and started improvising without idiomatic parameters.
00-CARBON7-051
Shout - On Arrival
"This is the first CD by "The Shout", an 18-piece British choir, or 'vocal big band' as they call themselves, formed in 1998 by the composers Richard Chew and Orlando Gough (of "The Lost Jockey" fame). The singers come from the most varied of...
Show-Yen - II
Show-Yen is a Japanese band led by guitarist-composer Yasuhiro Nishio, that has existed as an instrumental trio since 1998. Its other members are bassist Hiroaki Fujii and drummer Naoki Itoi. After a two year break, Show-Yen strikes back in olympic for...
Musea 4406
Show-Yen - Show-Yen (special)
"SHOW-YEN is a Japanese band led by guitarist-composer Yasuhiro NISHIO, that has existed as an instrumental trio since 1998. Its other members are bassist Hiroaki FUJII and drummer Masanobu TONOMURA. Their eponymous concept-album (2003) is actually...
08-NT6745
Shu-De - Kongurei
''In the center of Siberia there is a region that is getting today a very high attention for his very peculiar music: Tuva. The typical feature of Tuvan music is the throat singing, a technique that exltate the overtones of the voice producing sounds, ...
28-PIRC72.2
Shyu, Jen - Song Of Silver Geese
"Song of Silver Geese is the latest release from groundbreaking, experimental vocalist, composer, multi-instrumentalist and dancer Jen Shyu, whose critically acclaimed Sounds and Cries of the World was praised by The Nation and The New York Times as one of the best releases of the 2015.
Named a 2016 Doris Duke Artist and voted Rising Star Female Vocalist in the 2017 Downbeat Critics Poll, NPR extols her music as 'intensely personal. Nothing sounds quite like it &[It] operates in some unpatrolled...
Shyu, Jen - Zero Grasses: Ritual For The Losses CD
Jen Shyu: composition, vocals, percussion, piano, Taiwanese moon lute, Japanese biwa
Ambrose Akinmusire: trumpet
Mat Maneri: viola
Thomas Morgan: bass
Dan Weiss: drums
"Zero Grasses: Ritual for the Losses, the new work by sui generis vocalist, composer and multi-instrumentalist Jen Shyu, is a collection of songs devoted to the marginalized voices of women around the world, and a profound elegy to personal loss. The album is dedicated to her father, who passed away in 2019..
25-PIR-CD-61
Shyu, Jen / Jade Tongue - Sounds & Cries Of The World
"Vocalist, composer, multi-instrumentalist Jen Shyu is best known for carving out new improvisational terrain for the voice through integrating traditional music discovered through rigorous research and fieldwork. Sounds and Cries of the World is a culmination of her travels through East Timor, Korea, Indonesia, and Taiwan, where she has spent months and years in each place immersing herself in the language and forgotten musics of various indigenous cultures. She has done this while continuing to be an...
Shyu, Jen/Mark Dresser - Synastry
"Synastry is a collaboration between groundbreaking vocalist Jen Shyu and master bassist Mark Dresser that demonstrates new possibilities for jazz singing. Shyu, a member of influential saxophonist Steve Coleman's Five Elements, is well known for her...
VANDOEUVRE9508
SIC (Situation Interpretes Et Compositeurs) - Taira/Leroux/Birkenkotter/Kurtag/Giner
05-FTR 721CD
Sica, Mako / Hamid Drake / Thymme Jones / Tatsu Aoki - Formless CD
"Gorgeous quintet improv space explored at Chicago's ProMusica studios. Long-time partners Przemyslaw Drazek (trumpet, strings, percussion) and Brent Fuscaldo (voice, guitar, percussion, harmonica) join up again with Hamid's percussion, Tatsu's bass and shamisen, and Thymme's piano and various, just as they did on last year's amazing Ourania. The sounds now are spacious, comfortable explorations of unknown sonic turf. There may be a bit less of the aggressive edge that marked their earlier work, but the...
CRYPTOGRAMOPHONE 138
Sickafoose, Todd - Tiny Resistors
"Grand melodies, shifting textures, and thick rhythms radiate from Todd Sickafoose's music. On Tiny Resistors, the bassist/composer matches his 8-piece New York band with a pair of guests, Andrew Bird and Ani DiFranco, to create a jazz record with the...
BLUESHIFT2000
Sideshow - Songs of Charles Ives
Sidehow is the project of vibraphonist Matt Moran of The Claudia Quintet. Sideshow do the songs of Charles Ives instrumentally, using a "jazz" lineup of vibes, electric guitar (Adam Good), alto sax and bass clarinet (Oscar Noriea) and drums (John Holle...
15-RADIOACTIVE154
Sidetrack - Baby
Last chance to pick this up, as Radioactive have gone bust. Last copies!
Last chance to pick this up, as Radioactive have gone bust. Last copies! "Very little information is known from this group. This seems to be a professionally recorded demo...
FY 81223
Sidh - Lila (Mega Blowout Sale)
"Sidh is a fascinating hybrid between the traditional sounds of the Gnawa and the rhythms and melodies of the Mediterranean. Lila whose name significantly refers to the Gnawa's spiritual séances is the work of a young Italian-based Algerian musician...
21-SRCD35
Siegel, Julian - Urban Theme Park
"BBC Award-winning multi-reedist, Julian Siegel is a world-class musician who has worked with the likes of Hermeto Pascoal and Kenny Wheeler. He is a member of the influential UK Jazz-Rock quartet Partisans and since 2007 has workeded with...


In order to perform the various analyses available within R-sw platform, the user will need basic familiarity with data processing and analytical scripting. Usually, our customers develop the necessary skills within a few hours.
Our customers are mostly Marketing Science, Analytics, Advanced Methods, Data Processing teams of middle and large corporations and usually the final user is a an associate director, a VP, a methodologist, a statistician, a researcher, or a data scientist / data consultant.
All R-sw modules come with full working examples to help the User to become familiar with the package. These examples can be easily adapted by the user for new projects.
Should your organisation not have the required programming skills (for preparing the simple script – nothing really hard) or the resources/ time to perform the analysis, Demia can provide support at a very competitive price.
to use the R-sw allocation tool.
some packages available from the Internet – full details are provided in the installation guide(s) or upon request.
Microsoft Office Excel (e.g., 2007, 2010).


text:
Keystone Symposia Scientific Advisory Board
The Scientific Advisory Board (SAB) is comprised of eminent biomedical scientists whose expertise derives from academia, industry, and the government. The SAB is tasked with guiding the development of the conference portfolio, prioritizing content and topics, and providing a substantive peer review process to ensure Keystone Symposia's reputation as the preeminent convener of scientific conferences in the biomedical and life sciences.
To learn more about the functions of the SAB, please click here.
Board of Directors are denoted with a # following their name.
E. Dale Abel, M.D., Ph.D.#
Director F.O.E. Diabetes Research Center
Professor of Medicine and Biochemistry
University of Iowa, Carver College of Medicine
George Addona, Ph.D.
Merck Research Labs
Clement Adebamowo, B.M., Ch.B., Hons, Sc.D.
Professor Epidemiology and Public Health
Associate Director Population Science,
Greenebaum Comprehensive Cancer Center
Member, Institute of Human Virology
University of Maryland School of Medicine
Luciano Adorini, M.D.
Intercept Pharmaceuticals, Inc.
Muhammad Al-Hajj, Ph.D.
Senior Vice President and Head of Translational Medicine
Translational Sciences
Autolus Therapeutics
Eric H. Baehrecke, Ph.D.
Molecular, Cell and Cancer Biology
University of Massachusetts Medical School
Jacques F. Banchereau, Ph.D.
Professor and Director of Immunological Sciences
The Jackson Laboratory for Genomic Medicine
Dominic P. Behan, Ph.D., D.Sc.
Sentia Medical Sciences, Inc.
Yasmine Belkaid, Ph.D.
Director NIAID Microbiome Program
Chief Mucosal Immunology Section
Laboratory of Parasitic Disease
NIAID, National Institutes of Health
Ralph A. Bradshaw, Ph.D.#
Department of Physiology and Biophysics
Cherié L. Butts, Ph.D.#
Portfolio Leadership
Robert Califf, M.D., MACC#
Donald F. Martin, MD Professor of Cardiology
Duke University, Verily Life Sciences
Ian M. Colrain, Ph.D.#
President SRI International
SRI Biosciences
Roger D. Cone, Ph.D.
John E. Connolly, Ph.D.
Tessa Therapeutics Ltd.
Rodrigo Corrêa-Oliveira, Ph.D.
Research and Biological Collections
Ana Maria Cuervo, M.D., Ph.D.
Professor, Department of Developmental and Molecular Biology
Co-Director, Institute for Aging Studies
Albert Einstein College of Medicine
Robertus de Bruin, Ph.D.
Professor, Molecular Cancer Biology
MRC Laboratory for Molecular Cell Biology
Robert J. Deans, Ph.D.
BlueRock Therapeutics
Russell A. DeBose-Boyd, Ph.D.
Edward A. Dennis, Ph.D.#
Chemistry, Biochemistry and Pharmacology
Vishva M. Dixit, M.D.#
Vice President, Early Discovery Research and Physiological Chemistry
Aris N. Economides, Ph.D.
Regeneron Pharmaceuticals, Inc.
Peter M. Finan, Ph.D.#
Venture Partner
Kelly A. Frazer, Ph.D.
Director, Institute for Genomic Medicine
University of California San Diego School of Medicine
Adolfo García-Sastre, Ph.D.
Mount Sinai School of Medicine
Tariq Ghayur, Ph.D.
AbbVie Inc.
Paloma Giangrande, Ph.D.
Director, Rare Disease, Moderna
Associate Professor, Internal Medicine
Geoffrey S. Ginsburg, M.D., Ph.D.#
The Duke Center for Applied Genomics & Precision Medicine
Margaret A. Goodell, Ph.D.#
Director of Stem Cells & Regenerative Medicine Center
Richard J. Gregory, Ph.D.
ImmunoGen, Inc.
Curtis C. Harris, M.D.#
Chief, Laboratory of Human Carcinogenesis
NCI / National Institutes of Health
Tim Harris, Ph.D.
Executive Vice President of Research and Development
Bioverativ Therapeutics
Lora K. Heisler, Ph.D.
Chair in Human Nutrition
Obesity and Food Choice
Rowett Institute, University of Aberdeen
De' Broski R. Herbert, Ph.D.
Associate Professor of Infectious Immunology
University of Pennyslvania
Linda Slanec Higgins, Ph.D.
Senior Vice President , Biology
Sean Hill, Ph.D.
Director, Krembil Centre for Neuroinformatics
Professor, Department of Psychiatry, University of Toronto
Professor, Blue Brain Project, École Polytechnique Fédérale de Lausanne (EPFL)
Pamela M. Holland, Ph.D.
Surface Oncology
Michael J. Holtzman, M.D.
Herman and Selma Seldin Professor of Medicine
Director, Pulmonary and Critical Care Medicine
Tony Hunter, Ph.D.#
Professor and Principal Investigator
Molecular Cellular Biology Laboratories
The Salk Institute for Biological Sciences
Aron B. Jaffe, Ph.D.
Head, Novel Target Hub
Thale C. Jarvis, Ph.D.#
Keystone Symposia
Sally John, Ph.D.
Vice President, Translational Biology
Research and Early Development
Deborah L. Johnson, Ph.D.#
Keystone Symposia on Molecular and Cellular Biology
Allan R. Jones, Ph.D.
Allen Institute for Brain Science
Takashi Kadowaki, M.D., Ph.D.
Graduate School of Medicine, Diabetes and Metabolic Diseases
Christopher L. Karp, M.D.
Director, Global Health Discovery & Translational Sciences
Karla A. Kirkegaard, Ph.D.
Violetta Horton Professor
Genetics & Microbiology & Immunology
Stanford University School of Medicine
Christian Klein, Ph.D.
Distinguished Scientist
Roche Pharmaceutical Research & Development
Roche Innovation Center Zürich
Melanie A. Kleinschek, D.V.M., Ph.D.
Senior Director, Head of Biology
Theravance Biopharma
Brian K. Kobilka, M.D.#
Mark Kowala, B.Sc., Ph.D.
Eli Lilly Research Lab
Martin Kussmann, Ph.D.
Frontiers for Young Minds
Frontiers Media S.A.
Jeffrey L. Kutok, M.D., Ph.D.
Infinity Pharmaceuticals, Inc.
Tony K.T. Lam, Ph.D.
Professor and J.K. McIvor Endowed Chair in Diabetes Research
Canada Research Chair in Obesity
Associate Director, Banting and Best Diabetes Centre
Advanced Diagnostics and Metabolism
Toronto General Research Institute
Jan E. Leach, Ph.D.
University Distinguished Professor
Bioagricultural Sciences
Dangsheng Li, Ph.D.
Deputy Editor-in-Chief
Shanghai Institutes for Biological Sciences, Chinese Academy of Sciences
Sarah Lively, Ph.D.
Executive Director, Site Head
ChemPartner Corporation
Juan Carlos López, Ph.D.#
Haystack Science
Patrick Mayes, Ph.D.
Immuno-Oncology Antibodies
Incyte Research Institute
M. Juliana McElrath, M.D., Ph.D.
Senior Vice President, Director and Member
Vaccine and Infectious Disease Division
Juanita L. Merchant, M.D., Ph.D.
Chief, Division of Gastroenterology & Hepatology
University of Arizona College of Medicine
Tara Mirzadegan, Ph.D.
Janssen R&D: Pharmaceutical Companies of Johnson & Johnson
Valerie Mizrahi, Ph.D.
Institute of Infectious Disease and Molecular Medicine (IDM)
University of Cape Town
Craig Monell, Ph.D.
Business Operations/R&D
BioLegend, Inc.
Walter H. Moos, Ph.D.#
Managing Director, Pandect Bioventures
CEO, ShangPharma Innovation
Professor (adj.), University of California, San Francisco
President (ret.), SRI Biosciences
Dominik Mumberg, Ph.D.
Oncology II
Leon O. Murphy, Ph.D.
Senior Vice President Biology
Casma Therapeutics
Anthony J. Muslin, M.D.
Vice President, Head
Cardiovascular and Metabolism Therapeutic Area
Sanofi Global Research & Development
Vic E. Myer, Ph.D.
Editas Medicine
Madhusudan Natarajan, Ph.D.
Head, Rare Genetic Disease Research
Takeda Pharmaceuticals
Lee A. Niswander, Ph.D.
Molecular, Cellular and Developmental Biology
Anne O'Garra, Ph.D., FRS, FMedSci#
Associate Research Director
The Francis Crick Institute
Mill Hill Laboratory
Paul W. H. I. Parren, Ph.D.
Department of Immunohematology and Blood Transfusion
Mark J. Powers, Ph.D.
Senior Director, Research and Development- Cell Biology
Bali Pulendran, Ph.D.
Professor, Pathology and of Microbiology and Immunology
Michael Quigley, Ph.D.
Oncology Discovery Biology
Michael H. Rabinowitz, Ph.D.
Akebia Therapeutics, Inc
Laszlo Radvanyi, Ph.D.
President and Scientific Director
Ontario Institute for Cancer Research
Sridhar Ramaswamy, M.D.
Head, Research & Early Development
TESARO, Inc.
Richard M. Ransohoff, M.D.
Entrepreneur-in-Residence
Third Rock Ventures
Rino Rappuoli, Ph.D.
Chief Scientist and Head of External Research and Development
GlaxoSmithKline Vaccines
Bing Ren, Ph.D.
Ludwig Institute for Cancer Research
Mark Rolfe, Ph.D.
Corporate Vice President
Research & Early Development
Cristina M. Rondinone, Ph.D.
Vice President, Research and Development
Head, Cardiovascular and Metabolic Diseases
MedImmune, Inc.
Thomas J. Schuetz, M.D., Ph.D.
Co-Founder, Chief Executive Officer, Director
Compass Therapeutics
Janine Schuurman, Ph.D.
Ali Shilatifard, Ph.D.
Robert Francis Furchgott Professor
Chairman, Department of Biochemistry and Molecular Genetics
Barry P. Sleckman, M.D., Ph.D.
Vice Chair for Research
Hans Ulrich Stilz
R&D Innovation and Outreach
Boris Striepen, Ph.D.
Professor of Microbiology and Immunology
Department of Pathobiology
Lynda M. Stuart, M.D., Ph.D.
Global Health, Discovery & Translational Sciences
Lori Sussel, Ph.D.
Professor and Research Director
Barbara Davis Center for Diabetes
University of Colorado Anschutz Medical Campus
Eric E. Swayze, Ph.D.
Vice President, Medicinal Chemistry
Ionis Pharmaceuticals, Inc.
Paul K.H. Tam, ChM
Li Shu-Pui Professor and Chair of Pediatric Surgery
Director, Dr. Li Dak Sum Research Centre
The University of Hong Kong-Karolinska Institutet Collaboration in Regenerative Medicine
Cormac Taylor, Ph.D.
Professor, Cellular Physiology
Kathrin Tissot, M.D., Ph.D.
Business Team Head
MorphoSys AG
Cornelia Liu Trimble, M.D.
Gynecology and Obstetrics, Oncology, and Pathology
Johns Hopkins University School of Medicine
Fred Van Goor, Ph.D.
Principal Research Fellow
Vertex Pharmaceuticals Incorporated
Yibin Wang, Ph.D.
Anesthesiology, Physiology and Medicine
David Geffen School of Medicine
Andrew B. Ward, Ph.D.
Integrative Structural and Computational Biology
The Scripps Research Institute
Stephanie Wengert Watts, Ph.D.
Professor, Assistant Dean
Pharmacology & Toxicology
Charles E. Whitehurst, Ph.D.
Immunology and Respiratory
Boehringer Ingelheim Pharmaceuticals, Inc.
Joseph C. Wu, M.D., Ph.D.
Professor and Director of Stanford Cardiovascular Institute
Medicine and Radiology
Xuebiao Yao, Ph.D.
Cellular Dynamics
University of Science & Technology of China
Bei B. Zhang, Ph.D.#
Vice President, Metabolic Research
Worldwide Research and Development
Pfizer Inc.
Juleen R. Zierath, Ph.D.#
Department of Molecular Medicine and Surgery
Karolinska Institutet
Arturo Zychlinsky, Ph.D.
Cellular Microbiology
Max Planck Institute for Infection Biology
plus representatives to be announced from:
Amgen Inc.
EMD Serono Research and Development Institute, Inc.
Novartis Institutes for BioMedical Research
Sarepta Therapeutics


EASE PC Scan Tools graph data with scope like resolution. Graphing is an IMPORTANT feature, since you cannot diagnose and fix what you cannot see. The powerful graphing capability built into all EASE PC Scan Tools gives the user the 'real picture' of what's occurring in the vehicle.
Note the 60 RPM swing and the +/- 2% Short Term Fuel Trim in graphs above. Try displaying detail like that on other scan tools!
8 seconds of GM OBD II High Speed Powertrain Shown Above. Amazing detail!!
You can view up to 6 parameter graphs simultaneously and easily find and zoom in on a particular string of data. The point where a marker or snapshot was taken shows up as a vertical colored line on the graph so you can go directly to where the problem occurred or any other point marked without wasting time searching.
If closer inspection is required on a seemingly straight-line section of the graph, our EASE exclusive Box Zoom feature allows you to zoom in and see the smallest data fluctuation to make a proper diagnosis. Even if you're not sure how to set up the graph, just zoom in and let another EASE exclusive, AutoScale, set it up for you.


Parent Skill Development. A Lead Trainer demonstrates a variety of fun, easy techniques and strategies for improving the skills and abilities of their children. Each session focuses on a specific concept.
Child Play Session. While parents are learning new skills, children attend a "fun learning room," where a child care provider engages the children in directed child play, aligned with the specific concepts discussed at the parent portion of the Learning Party.
Practice and Parent-Child Activities. When the parents and children are reunited, parents practice the activities with their child, while trainers provide positive feedback and constructive suggestions.
Parent Networking enables parents to meet, talk with, and learn from other parents.
Home Connection and Learning Library. Parents are given a activities to do at home with their child, as well as a variety of books, developmentally appropriate materials, and educational toys to start an early learning library in their home.
HARC partners with local houses of faith and early childhood organizations to facilitate Learning Parties in neighborhoods, providing convenient locations for families to attend and opportunities for churches to build relationships with families in their community.
Volunteers are wanted to help with HARC-sponsored Learning Parties in Washington County!
Facilitators and helpers for 3-5 year old children's session – curriculum provided; no training needed, but previous experience working with this age group preferred. Teaching experience desired for facilitators.
Facilitator for the adult learning session – curriculum provided, must be trained by Ready at Five to facilitate.
Full description of volunteer opportunities. To volunteer, please contact Kathy Powderly, kathy.harc@gmail.com or 301-842-4272 or Terri Gwizdala, ecacwashcomd@gmail.com.


Forward and Backward Steps in Equality: As we celebrate the life of activist Babs Siperstein, and take steps forward, we are reminded that there are still anti-equality bigots out there in 2019.
What ever happened to the First Amendment? A group of Rutgers students found guilty on criminal charges for exercising their free speech rights.
Will Trump shut down the government again? If he does, New Jersey's federal workers may get some relief on municipal tax payment penalties.
Now there are two. A second undocumented worker from Trump's Bedminster club will attend his political speech in the chamber of the House of Representatives tonight. Earlier we reported that Congresswoman Bonnie Watson Coleman invited Victorina Morales. Now, Congressman Jimmy Gomez of California will host Sandra Diaz.
Bedminster is not the only New Jersey Trump property that used undocumented immigrants. Workers at Trump's Camden County golf course were recently fired.
Beyond the bright lights. Blight in Atlantic City.


The project is executive produced by Neil Burger, who is also slated to direct, and written by rising star UK-based writer Ben Vanstone.
Emmy-winning live television producer David Hill and Oscar-nominated producer-director Reginald Hudlin have been tapped to produce the 88th Oscars telecast.
Due to issues related to traffic and parking at the venue, the performance had to be called off.


This ammo is priced to move offering great savings for shooters who are looking for some quality range ammo. As we receive in shipments, periodically boxes are damaged cosmetically as we receive product from manufacturers where they don't meet our standards to send it out. Rather than throw them away we put them into bins separated by caliber and repack them at a great price point. This ammo is mainly brass cased with a few nickel-plated brass casings mixed in with various bullet types.


text:
Q: Difference when using backticks in double quotes and single quotes in Bash Why to the following two executions differ in output? (I need double quotes for variables in my eventual command)
$ sudo su -c "echo `cat /root/root_file`"
cat: /root/root_file: Permission denied
$ sudo su -c 'echo `cat /root/root_file`'
Yay, highly classified content!

A: In the first example the backticks are evaluated by your shell (as you and not root). Try with
sudo su -c "echo `whoami`"

In the second one with the single quotes ' the whole string echo `cat /root/root_file` is passed to the root shell.

A: Bash performs a series of expansions before the command is executed (sudo in this case). In the first case, the command substitution is performed because it's in double quotes -- it executes as you, hence the error. In the second case, the single quotes prevent expansions, so the backticks are not substituted until root's shell is running.
See also https://www.gnu.org/software/bash/manual/bashref.html#Quoting

redpajama_set_name: RedPajamaStackExchange


EVS has purchased a nine-bay Custom Consoles Module-R Lite desk for the new IP Expertise Center at its headquarters in Liège. The desk incorporates an EVS DYVI live production switcher and will be used to demonstrate EVS products in a fully operational IP production environment.
A mix-and-matchable control room furniture system, the Custom Consoles Module-R series allows long-life broadcast control-room furniture to be configured to meet specific shapes and dimensions from a selection of pods, base sections, 19 inch rack housings, worktops, end-panel modules and legs. Coordinated desktop-level pods are available as single-bay sections with up 10U chassis capacity. The Module-R product range includes single-bay, dual-bay and triple-bay desk sections with front or rear access, work surfaces in matching widths, corner desk sections in 90 degree, 45 degree, 30 degree or 15 degree angles with integral worktops, slide-out keyboard drawers, equipment pods with 3U, 6U or 8U capacity, 19 in storage pedestals and 27U equipment bays.
Nicolas Bourdon, Marketing SVP, EVS, said: "Custom Consoles' Module-R Lite was the logical choice for this application as it gave us the freedom to configure a design which exactly matched our technical requirements and the available space. Module-R and Module-R Lite are used in many studios around the world which is an obvious advantage in a demonstration suite addressing the video production industry. The desk itself is 4.7 metres wide and designed for use by up to three operators. Nine equipment pods with 45 degree slanted front panels are positioned along the rear of the main work surface, each pod housing up to three rack units of communications or auxiliary control equipment. Equipment installed in the desk can be accessed very easily via nine removable panels positioned along the rear. The desk front and side are finished in white, the work surface itself being a hard-wearing white laminate. With its four silver-anodised support legs and silver-finished steel skids, it looks great and is very robust."
Gary Fuller, Sales Manager, Custom Consoles, added: "The desk chosen for this project is a standard design and should certainly help to ensure EVS customers feel they are experiencing their product evaluations in the surroundings of a normal broadcast environment. Module-R Lite was introduced for use in latest-generation IT-based studios where long-reach worktops are unnecessary. The front to back depth of Module-R Lite is a more compact 95 cm than the 120 cm depth of Module-R."