text:
Moderní zahrada je označení, které je používáno pro úpravy zahrad, jež jsou považovány za obecně žádoucí, blížící se ideálu krásy respektované a někdy současně vzbuzující dojem novosti a neobvyklosti. Moderní zahrada a modernistická je současně výraz používaný pro zahrady ve spojitosti s úpravou synergickou s uměleckými a architektonickými styly používaným ve 20. století. Tyto směry byly často založeny na strukturách a liniích a byly označovány souhrnně modernismus či moderní umění (zahrnuje například dadaismus, kubismus, expresionismus, konstruktivismus, surrealismus, minimalismus, postmodernismus) a moderní architektura (například funkcionalismus, socialistický realismus, brutalismus, minimalismus).

Moderní zahrady jsou poplatné trendům daného období v architektuře, nejsou v kontrastu se stavebním dílem. Ve vrcholném období jsou jednoduché, více či méně praktické nebo smysluplné, někdy nákladné na pořízení a údržbu, jindy zcela levné. Mohou být pravidelné nebo chaotické, vytvořené amatéry nebo odborníky, zde podobnost není.

Design, který je považován za model "moderní zahrady" se postupem času měnil. Tuto změnu, pomalou nebo převratnou, ovlivňovali především majitelé a správci majetku, ale i rodící se ideologie (náboženské i politické) a estetické směry, ekonomické změny, moderní technologie, zahraniční obchod a kulturní kontakty, a někdy i osoby, které lze považovat za zahradní architekty nebo osoby zabývající se nějak tímto oborem. V mnoha ohledech lze objekty které lze označit pojmem "moderní zahrada" vnímat jako pozemky upravené tendenčním, módním způsobem, včetně zcela výstředních úprav nebo téměř žádných, s prvky a artefakty (nebo bez).

Zahrada označovaná jako "moderní zahrada" v 21. století může být i naprosto bez okrasných prvků, a může na ní být jen trávník. Obvykle však bývá doplněna úpravami, jejichž linie jsou zcela geometrické a lomí se v ostrých nebo pravých úhlech. Nenapodobuje, neromantizuje a nestylizuje přírodu, je doplňkem budovy, další praktickou, využitelnou, otevřenou místností domu nebo kancelářského komplexu. Nejdůležitější součástí jsou umělé a stavební prvky, které mají často jen dekorativní charakter. Rostliny jsou v moderní zahradě zcela pominutelné. Moderní zahrada v 21. století je určena hlavně pro trávení volného času. Výzdoba směsicí často stálezelených keřů v zářivých odstínech nebo naopak stejnorodým porostem půdokryvných dřevin je nejčastěji vedena na okrajích zahrady podél živého plotu. Na zahradě je udržován dokonalý trávník, tvořený výhradně travinami, nízkým pokosem. Zahrada u budov na počátku 21. století bývá doplněna živým plotem, vodní plochou, keři nebo nízkými stromy. Hlavním znakem moderní nebo modernistické zahrady je jednoduchost až nezajímavost, která vhodně zdůrazňuje architekturu stavby a ladí s ní.

Účel
Účel tvorby moderní zahrady je vytvořit objekt který je v souladu s aktuální módní vlnou a je předmětem obdivu. Smysl tvorby takových zahrad je obvykle touha majitele upoutat pozornost, vyvolat v pozorovateli nějaké pocity a představy, podobně jako je tomu u dalších uměleckých prací. Vytvářet zahradní úpravy oslavující nějakou ideologii, nebo teologii jsou více či méně běžné ve všech obdobích historie. Design podléhá stejné změně i u těchto zahrad, jen je oficiálně jinak zdůvodněn. Moderní trendy a úpravy nejsou odvislé od praktické funkčnosti, bezpečnosti a použitelnosti úprav.

V období starověku v Římě a Egyptě bylo cílem nejen vytvořit místo vhodné k odpočinku ale i ukázku moci, vkusu, inteligence a bohatství. V období starověku v Římě a Japonsku a středověku v Evropě některé úpravy okrasné zahrady měly náboženský význam a ačkoliv účel nebyl jiný bylo důležité ukázat náboženskou oddanost nebo filosofické nadání. V období 17. století byly přepychové a moderní barokní zahrady u sídel církevních hodnostářů a bohaté šlechty tvořeny jako ukázky moci, vkusu, inteligence, síly a bohatství. S nástupem osvícenství tomu bylo stejně, ale majitelé zahrad se snažili ukázat náklonnost dobovým ideálům moudrosti a příchylnosti k přírodě. Pod vlivem moderny se úpravy moderních zahrad jako ukázek vkusu obohacují o nečekané kreativní objekty, často bez nějakého smyslu. Moderní zahrady, jejich úpravy mohou být vedeny zcela proti vkusu majitele, s infantilní a romantickou touhou majitele po obdivu a zařazení se ve společnosti.

Na tvorbu běžných okrasných zahrad v 21. století má velký vliv požadavek upravit pozemek s co nejnižšími náklady na úpravu a údržbu. Úprava moderní zahrady má být často provedena tak, aby byla jednoduše vyplněna plocha v okolí domu. Tak, aby z psychohygienického hlediska plocha nevypadala nevzhledně. U úprav zahrad u mnoha obytných a veřejných objektů je preferováno, aby plochu bylo možné využít k rekreaci nebo pořádání společenských a komerčních akcí (velké rovné zpevněné plochy).

Tendence snižovat náklady na založení zahrady se objevuje už na přelomu 20. století v USA, F. A. Waugh ve své knize popisuje:
"Lidé, kteří vlastní pozemky ve městě a předměstských čtvrtích jsou největší milovníci domova a rodiny v celém národě. Podle společenské kasty ke které náleží, investují prostředky, touhy a vkus - často nevzdělaní v tomto specifickém oboru - do úprav domácnosti. Zatímco tento domácí kutil rád vydá $3,000 nebo $20,000 na úpravy svého domu, pohlíží na $50 nebo $100 jako na přemrštěné výdaje na výzdobu pozemků obklopujících dům.… A pokud majitel domu zadá práci na úpravě domu nějakému architektu a zaplatí mu $100 až $500 za projekt úpravy domu, ani náhodou neuvažuje o konzultaci se zahradním architektem, aby navrhl úpravy pozemku kolem domu a výsadbu."
Zjednodušeně: I majitelé rodinných domů investují raději do materiálů které potřebují ke kutilským úpravám domu, než aby práci svěřili odborné firmě pod vedením architekta a i nicotné částky považuje za zbytečné mrhání při zkrášlování zahrady. O úpravách zahradním architektem ani neuvažuje. Tato situace se během 20. století výrazně nemění a architektem nebo odborníkem navržené úpravy zahrady jsou výsadou a znakem sociálně nadřazených vrstev. Smysl moderně upravené zahrady, být znakem sídla významné a movité osoby, je tak naplněn.

Změny v designu
"Změn ideálů v architektuře během posledních dvě stě let bylo mnoho, různých a často křehkých, …architekti byli více než obvykle oběťmi jakéhokoliv nápadu který se zdál být hodnotný a nechali se jím vést. Architekti byli částečně umělci… bylo obvykle očekáváno, že mají cit pro změny… více než ostatní."

 1840 Dokonalost zahradní architektury záleží ve čtyřech následujících úkolech: Zaprvé musí zobrazit přírodní krásy a skrýt přírodní defekty každé situace. Za druhé, by měla dát zobrazit rozsah a svobodu, pečlivým maskováním nebo skrýváním omezení. Za třetí, musí důkladně zakrýt každý zásah umění, ať tak nebo onak nákladný, kterým kompozice byla zlepšena a vytvořit celek jako výtvor přírody. A za čtvrté, veškeré předměty pouhé výhody nebo pohodlí, pokud nejsou schopny ozdobit kompozici, nebo se stát vhodným prvkem hlavní scenérie, musí být odstraněny nebo skryty. Komfort a pohodlí, přísahám, příležitostně svedly moderní zahradní architekty k nesmyslnosti, nejen skrýváním, ale skutečným odsunutím všech předmětů pohodlí a výhody do vzdálených míst. Často jsem například našel ve špatně zvoleném prostoru umístěnou zelinářskou zahradu… .
…Majestátnost je zřídka malebná, ať už to spočívá v značné velikosti, rozsahu, nebo v skvostných a početných předmětech nádhery, ale je zdrojem potěšení spojeného s velebností. Zde není, ať tak nebo onak, žádná chyba běžnější než pokus nahradit rozsahem krásu v parkové scenérii. Vytvoření hmoty, která prokazuje zaujetí člověka pro obdiv k čemukoliv, co je obrovské (větší než nadprůměrné pozn. překl.) nebo ohromující.
…Přivlastnění. Slovo zesměšňované panem Price, které jsem nedávno vytvořil, k tomu, aby popisovalo rozsah majetku, který se jeví vlastnictvím, a ukázku takového rozsahu jako zdroj potěšení. Nikdo nebude pohrdán, kdo má něco, zdroj obdivu, ať je to mentální dar, nebo síla, nebo majetek. Získává respekt v poměru, jak je jeho majetek známý, poskytuje jej nepříliš marnivě a ukazuje na odiv. Jen špinavý skrblík se z něj těší sám, přeje si, aby svět neznal jeho bohatství. Potěšení z přivlastňování je potěšení z prohlížení krajiny, která nemůže být zraněná zlou vůlí nebo nevkusem sousedního vetřelce, jako ošklivá stodola, zorané pole, nebo nějaký dotěrný předmět, který by byl zdrojem potupy malebné scenérie parku. Žádný z předmětů kompozice nevypadá jako by patřil někomu jinému, aby olupoval mysl o potěšení odvozené z přivlastňování, nebo jednoty a souvislosti nerozděleného majetku.…

 1899 F. A. Waugh: "Nejmodernější tendence je připouštět architektonický, přírodní a všechny další možné styly zahradničení, považovat za stejně hodnotné, uznávat, že každý z nich může ukázat největší výhodu v zvláštních případech, zvolit mezi různými styly, docela bez zaujatosti, ten nejvhodnější k daným okolnostem prostředí a potřeb. Byla doba, nedávno, že angličtí a američtí zahradníci byli velice zaujatí proti geometrickým způsobům jakéhokoliv druhu. Následkem toho se pokoušeli o přirozené efekty v situacích kdy museli nutně žalostně selhat,…"

 1908 "…povinnost, kterou dlužíme našim zahradám a našemu zlepšování v našich zahradách je použít rostliny tak, aby vytvořily krásné obrazy. Ty, při potěše v našich očích, by měly vždy cvičit oči k zasvěcenější kritice vjemu a uměleckého svědomí, které netoleruje špatnou nebo nedbalou kombinaci nebo nějaký druh nesprávného použití rostlin, ale v kterém je otázkou cti se vždy snažit o to nejlepší. Je jen cestou, způsobem, protože v tomto leží celý rozdíl mezi všedním zahradničením a zahradničením, které může právem tvrdit, že se řadí mezi krásná umění. Na stejném prostoru země a ze stejného materiálu, může být zhmotněn sen o kráse, místo perfektního odpočinku a občerstvení mysli a těla, série duševně uspokojujících obrázků, poklad rostoucích klenotů, nebo mohou být materiály nesprávně použity a všechno působí rušivě a nepříjemně. K učení jak je třeba zjištění jak si povšimnout rozdílu a jak správně vnímat zahradničení jako výtvarné umění. Prakticky to znamená umístit každou rostlinu nebo skupinu rostlin s takovou promyšlenou pečlivostí a úmyslem, že vytvoří část harmonického celku a následné části, nebo v některých případech dokonce jednotlivé detaily, nabízející při pohledu série obrazů. Je třeba tak seřadit stromy a podrost dřevin v jejich liniích a hmotách, aby tvořily krásné formy a harmonické proporce… "

 1909 "Vytvořit vzhledný a pohodlný dům s omezenou sumou peněz je asi jedním z nejobtížnějších problémů moderního architekta, který musí řešit.… Nevidím výjimky v solventnosti slušných lidí žijících v příbytcích jasně ani nenavržených, ani upravených pro jejich potřeby, v takovém plýtvání prací a takovém odmítání krásy. Je to teď pouze takto. Začal jsem sám přemýšlel o zásadní absurditě inteligentní komunity žijící v provizorních domovech. To mne překvapilo jako další věc, kromě nošení oblečení z druhé ruky."

 1930 Vývoj architektury po roce 1930 vedl k standardizaci bydlení, výstavbě vyšších budov, industrializaci konstrukčních prvků. "(Jako) Moderní… klasifikováno vše… "funkční" nebo "racionální". …Není možné jít cestou odůvodňující sloupy, portika a další zbytečnosti."

 1960 V šedesátých letech dochází k zjednodušení linií zahradních úprav, které je přisuzováno vlivu japonské zahradní tvorby nebo anglických parků. Je více používán kámen, kamenné prvky, šlapáky, stupně a kameny se staly moderními jako solitéry a ústřední prvky zahrady.

 1970 "Při zástavbě rodinných domků je třeba počítat s výměrou pozemku asi 8 arů nemá však překročit 10 arů. U všech způsobů výsadbu bude zahrada plnit roli rozšířeného obydlí. Základním prvkem je vždy obytná část zahrady,s pokud možno celistvou trávníkovou plochou a místy k odpočinku, pohledově odizolována od okolí…. …výsadba ovocných stromů znemožňuje vhodnou úpravu obytné části zahrady".

 V sedmdesátých letech se v USA prosazuje hnutí land art a na něj později navazuje eko art. Tyto dva umělecké směry lze považovat za neobvykle inspirující průnik zahradní architektury a umění. Protože za pokusy o land art lze stěží považovat pouze různě rozestavěné kameny a skupiny kamenů jako dekorace zahrady, tak byl tento směr až na přelomu tisíciletí začleněn do zahradní architektury jako abstraktní kompozice a symbolismus v různých nákladných architektonických úpravách zeleně, často v blízkosti komerčních celků.

 1980 "Celkové řešení má vždy vycházet jen ze skutečné míry a možnosti využít zahradního prostoru bez zbytečné okázalosti a chtěnosti… …Není důležité, bude li zahrada osázena ovocnými dřevinami nebo okrasnou zelení, podstatné je, aby ve všech svých funkcích byla prostorem sloužícím po celý rok všem potřebám prostorného, pohodlného a neokázalého bydlení."

 1990 Daniel Urban Kiley "(1912–2004… …klasik moderního zahradnictví nepřekonatelný ve Spojených státech…" (The Magazine Antiques)" "Kileyho zahrady, jako je Saarinen's House, spoléhají na jasný a výrazný geometrický řád, ale bez konvenční symetrie, spoléhá na pevné orientační body, nebo cesty kolem pozemku, které omezují výhled diváka. Je to z velké části způsobeno tvarováním prostoru, skládáním vztahů pevných hmot a dutin, a manipulaci s spojením objemů, spíše než vytvářením specifických pohledů do zahrady nebo harmonizováním skupin květin v kombinacích nebo úsecích."

 2000 "West 8 se blíží tvorbě přírody dvěma různými - ale typicky nizozemskými - způsoby. Za prvé, tak činíme klasicky inženýrským přístupem k vytváření krajiny - logikou na základě užitečnosti a potřebnosti. Za druhé, jsme součástí krajinářské tradice, které vytváří identitu, a proto rozumí potřebám pro vytváření symbolů v tvorbě krajiny… …reaguje na pragmatické požadavky (vodní hospodářství, růst populace, dopravní zácpy), a také pro posílení kultury, ke které patří (identita, symboly, výraz)."

 "…Používat v moderní zahradě tvarované dřeviny neznamená kopírovat staré historické vzory a vytvářet retrostyl à la podnikatelské baroko (jak se bohužel často děje). V moderní zahradě můžeme využít starých osvědčených technologií… .Tvarovaný živý plot je neměnná klasika, kde není příliš co řešit… . Čisté geometrické vzory a ladné křivky mohou být velmi efektní…". Mnoho lidí dává přednost při výsadbě živých plotů tůjím.

 2003 "Ačkoliv se ve vztahu k přírodnímu prostředí neděje celkem nic nového, lecjaká novinka se objevuje v přístupu k vytváření zahrad, v aktivním podporování vpádu přírody do zahrad…"

 2010 "…V moderní zahradě dochází k stále širšímu použití kamene (gabiony, štěrková a stepní zahrada, vodní ekosystémy)…".

Zahradní architektura je umělecký směr podléhající v jednotlivých stylech pomíjivé oblibě a "dokonalost" úpravy "moderní zahrady" je hodnocená vkusem. Tedy podle okamžité nálady a vnímání společnosti, její primitivní davovou optikou. Ačkoliv se může zdát, že dochází pouze k neustálému střídání obliby přírodních a architektonických úprav není skutečnost takto jednoduchá a dokonce nedochází ani k jasnému návratu, opakování stylů a ideálů předchozích architektonických slohů (gotiky, antiky, romantismu). Moderní vkus v zahradní architektuře, a to především v moderní, odráží nejen duchovní, umělecké sepětí lidské invence a dokonalé přírody, ale zejména movitost a přání majitele.

Historie moderní zahrady
Během 19. a 20. století se pohled na zahradu měnil pod vlivem různých filosofických a výtvarných směrů ale i vlivem konzumerismu a krizí. Ze zahrad které měly při nákladné údržbě zdobit množstvím květů, kombinací barev a kompozicí prvků se vyvinuly úpravy které vytvářejí souhrny geometrických tvarů, jednoduchých symbolů a také okázalé úpravy dekorativní zpracováním hmot, světelnými a dalšími dramaticky či divadelně působivými efekty. Tyto projevy a posuny se tradičně ukazují ponejvíce v úpravách pro sociálně nadřazené skupiny obyvatel. V zahradách pro širokou veřejnost a střední vrstvy změna spočívá v napodobování vzoru se snadnější, často mechanizovanou údržbou a technologiích omezujících náklady na údržbu (mulčování, pesticidy), a na počátku 21. století příklon k přírodě blízkým ideálům. Nové je u těchto sociálních vrstev preferování okrasných zahrad jako místa pro relaxaci.

Arts and Crafts movement
V meziválečné době to bylo hnutí Arts and Crafts které ovlivnilo i architekturu. Pojetí rodinného domu navazovalo na tradice starých anglických venkovských sídel. Ve svých pracích členové odmítali unifikaci a strojovou velkovýrobu. Jako jedna z vůdčích osobností hnutí Arts and Crafts movement Gertrude Jekyllová zavedla do zahradní architektury v mnoha směrech novátorské propracované úpravy ve stylu venkovské zahrady a prosazovala úpravy které byly blízké přirozeným společenstvům rostlin. Mezi osobnostmi, kteří pracovali v souladu s principy hnutí byl i vynikající zahradní architekt Harold Peto.

V tomto období byl populární úpravou zahrad styl napodobující venkovské zahrady, výsadby zahrnující mimo stromy a keře i květiny, zejména trvalky. Často bývá vyzdobena předměty a dekoracemi napodobujícími denní potřeby venkovanů a imitující původní přírodní materiály. veselou nestřídmostí, rustikálními, romantickými, vesnickými doplňky. Klasické venkovské zahrady dosáhly svého vrcholu popularity v období viktoriánské éry (1837 - 1904).V tomto období je také kladen velký důraz na význam barev, především jejich sladěnosti a nápadité kombinace na základě teorií skladby barev, barevného kruhu.

Zajímavě pojatou úpravou, na které se G. Jekyllová podílela, jsou zahrady u Hestercombe House, kde trvalkové záhony tvoří parter. Jekyllová spolupracovala i s dalším významným architektem té doby, Edwinem Lutyensem, který například navrhl zahrady u domu Castle Drogo.

Ve Velké Británii přímo na dílo G. Jekyllové částečně navazuje během 20. století Vita Sackville-West jejíž úpravy vlastní zahrady byly popularizovány. Pracemi Jekyllové je osloven i Christopher Tunnard. Náročný styl úprav G. Jekyllové napodobuje později i Penelope Hobhouse.

Na konci 19. století dochází k více vyhraněné diferenciaci ve společnosti ve smyslu společenských skupin a tomu odpovídají i typy a použití zahrad. Sídla představitelů moci jsou upravena s pečlivostí a estetickou skladbou kompozice. Zahrady středních vrstev plnily částečně hospodářskou funkci. Na perifériích vznikají zahrádkové kolonie, které jsou využívány nejchudšími vrstvami obyvatel.

V období přelomu 19. a 20. století v ČR lze nalézt významné zahrady u stavebních a architektonických děl, avšak jejich celková hodnota je těžko poměřitelná s pracemi té doby v Anglii. Popis se tak omezuje na dobové (secesní) doplňky, neobvyklé stavby, nanejvýše tak ještě použité trvalky. V české zahradní architektuře jsou stále aktuální debaty, zda je vhodnější pravidelné uspořádání zahrad, nebo úprava do nějakého vzoru či volnější "přírodní" výsadba. Oblíbené jsou ale výsadby pravidelných zahrad i na větších plochách. Častou součástí zahrad jsou skalky. Styl secese a art deco zahrady obohacuje zdobnými doplňky, z nichž některé napodobují rostliny či jejich části.

V tomto období, na konci 19. století a na počátku 20. století v ČSR působí i Dušan Jurkovič, stavební architekt známý lidovými motivy inspirovanou a silně zdobenou architekturou, který pracuje rovněž jako zahradní architekt. Jeho stavební díla zdobeností připomínají secesi, ale bez vegetativních motivů, se zřetelnými jednoduchými liniemi. Jeho vysoce obezděná zahrada, vedle jeho domu (navržen 1905) v Žabovřeskách, který také upomíná na slovenské lidové motivy, je upravena jako systém záhonů s cestičkami, je položena v mírném svahu rekonstruována výsadbou stromů, trvalkovými záhony a záhony růží. Zahrada je zdobena jasně červenými japonizujícími "bránami" nad cestičkami.

Dvacátá a třicátá léta
Příchod moderny předznamenaly experimenty Fletchera Steele, který ale tvořil stále ve stylu vycházejícím ze zdobné secese.

V období hospodářské krize, ve dvacátých a třicátých letech, i později, během poválečné rekonstrukce Evropy, byl funkcionalismus v mnoha zemích Evropy vedoucím architektonickým slohem. Pod vlivem architektonického směru, který se hlásil k filosofii "ozdoba je zločin", "Dekorace je smyslné a primitivní povahy, stejně jako barva, a hodí se toliko pro nižší třídy, sedláky a divochy." byly vytvářeny jednoduché domy - "stroje na bydlení" (Le Corbusier), více či méně praktické (propagované ploché střechy) či obyvatelné, stavby bez ozdob a estetických doplňků. Esteticky působily linie, plochy, struktury a způsob seskupení.

Na počátku 20. století tak v Evropě vznikají především úpravy, které dekoracemi reagují na abstraktní styl ve výtvarném umění. Na zahradě byly používány k snadné údržbě stroje a úprava zahrady odpovídala potřebě používání strojů (sekaček, závlahy). Používané linie byly architektonické nebo geometricky zakřivené. Propagovanými barvami byly především bílá a černá a kombinace s vysokým kontrastem, mottem úprav bývá heslo - "V jednoduchosti je krása".

V třicátých letech v ČR byl ražen trend, že zahrada má být místem relaxace. Autor dobového textu seznává, že bohužel zahrada je stále zdrojem práce, a proto podle dobového zdroje neplní svůj primární účel:"Ve stavebnictví a vnitřním zařízení jsme se již hodně oprostili ode všech drahých zbytečností, jen zahrada,… …,jest dosud útočištěm ustupujícího dekorativismu" "Aby byl zajištěn co největší komfort majitele, musí zahrada obsahovat tři základní prvky: velký, rovný trávník, bazén, stromy, jež poskytují stín." "Pokud jde o množství květinové výzdoby… lze tuto srovnati s ozdobou dámských šatů: dobře ušité jí mnoho nepotřebují, špatně ušitým nepomůže. Proto při zakládání zahrady dbáme více na účelné a vkusné řešení celku, nežli na dekorativní úpravu detailů."

Ve třicátých letech v Brně byla vystavěna Vila Tugendhat, která úpravou zahrady sice v mnoha bodech neodpovídá principům daného stylu, nicméně zřejmě vypovídá o výsadbách prováděných v tomto období a preferovaném vkusu tehdy sociálně nadřazené skupiny obyvatel.

Ve třicátých letech tvoří v USA Jens Jensen zahrady a parky, které jsou spíše v přírodním stylu a propaguje používání přirozených rostlin. Jeho úpravy jsou nazývány "styl prérie", jde o výsadby záhonů se vzájemně promísenými menšími ostrůvky trvalek, podobných jako u návrhů G. Jekyllové. V Anglii vzniká Sissinghurst Castle Garden, autorem je Vita Sackville-West, které je vzorem G. Jekyllová.

V tomto období v USA rovněž začíná podnikat Thomas Dolliver Church, jehož soukromé zahrady jsou vnímány jako progresivní, nápadité a on sám považuje zahradu za pokračování domu a člení zahradu na "pokoje", obytné prostory. V poměrně jednoduchých úpravách používá pro ozvláštnění futuristické sochy. Velmi jednoduchými a jasně členěnými, geometrickými a přehlednými, "holými" zahradami, oslovuje zákazníky i Mien Ruys. U výsadeb je zjevná snaha úpravou omezit nároky na údržbu. Ačkoliv u některých výsadeb používá trvalky v zajímavých kompozicích, právě jednoduché geometrické úpravy Mien Ruys, málo druhové pestré, jsou vnímány v souvislosti s moderní architekturou jako velký přínos.

Na vytváření zcela jednoduchých technických staveb v Evropě ve funkcionalistickém stylu navázalo vytváření zcela jednoduchých zahradních úprav které pracovaly převážně s hmotami zeleně a alejemi, anebo dokonce nepoužívaly vyšší zeleň vůbec, aby dostatečně vynikla krásná jednoduchost stavby. Tento trend zachovávala nejen masová poválečná výstavba v Evropě ale i další, navazující architektonické styly, které převládaly v Evropě 20. století, jako například brutalismus, minimalismus. Tyto architektonické slohy se prolínaly a svými zásadami splývají, že ačkoliv jsou projevy odlišné, jsou mnohdy označovány jako celek, jako moderní architektura. Zeleň veřejných zahrad, hřbitovů, školních zařízení a parků byla postupně degradována na výsadby rychle rostoucích dřevin vhodných pro zalesňování a zahradnické úpravy zeleně zjednodušeny na výsadbu, kácení a i dvakrát během roku pokos travnatých ploch zemědělskou technikou.

Druhá polovina 20. století
Ve čtyřicátých letech vytváří Russell Page a Geoffrey Jellicoe zahradní úpravy, některé s použitím zcela pravidelných vzorů, často s prvky překvapení. V padesátých a šedesátých letech v USA vytváří Lawrence Halprin architektonické úpravy s vodními prvky.

V ČR po 2. sv. válce začíná výroba v okrasných školkách upadat a k nastartování vyšší produkce dochází až v 70. letech, kdy je již naprostý nedostatek školkařských výpěstků. Tento nedostatek vrcholí v osmdesátých letech, kdy na trhu chybí celé skupiny okrasných dřevin a naopak je produkováno množství rostlin omezeného počtu druhů jejichž výroba je málo náročná. Sílící tlak na producenty okrasných dřevin vedl vyšší efektivitě, ke zjednodušování technologií a zužování pěstovaného sortimentu dřevin. Dostupný sortiment pro úpravu zahrady tak zahrnoval několik málo dřevin. Lze snadno sestavit seznam několika dřevin zcela typických pro výsadby v druhé polovině 20. století: jalovec Juniperus ch. 'Tripartita' a 'Pfitzeriana Aurea' a později nižší kultivar 'Oldgold', smrk pichlavý Picea pungens 'Glauca', borovice černá Pinus nigra, bříza zejména v malých zahradách Betula v. 'Pendula', lípa srdčitá Tillia cordata a topol Populus n. 'Italica'. Z velkých keřů jsou vysazpvány zlatice, z menších keřů byly produkovány především růže a tavolníky Spirea Van Houttei a na konci 90. let i Spirea bumalda. Jiné dřeviny se tak staly výrazně atraktivními. Jednotvárnost společnosti a života přerůstá i do jednotvárnosti úprav okolí.

Ze školek jsou dodávány dřeviny prostokořenné, s balem se připravují jehličnany a některé choulostivé listnáče. Až do devadesátých let jsou publikovány v ČSSR v odborných publikacích stížnosti odborníků na nízkou kvalitu a nedopěstování prodávaných výpěstků. Také byla publikována kritika zahradních architektů ohledně jejich schopností a znalostí, a neprovádění zálivky mladých rostlin po výsadbě. Takže například na špatné ujímání sazenic má vliv celá řada faktorů. Vzrostlé dřeviny nebyly vysazovány vůbec, nebyly prodávány a ani pěstovány pro prodej. Po vzoru zkušeností ze Západní Evropy jsou na konci 20. století nově pěstovány a prodávány dřeviny v nádobách (ale nejdříve v tzv. kontejnerech, plastových pásech). Výsadby jsou po architektonické stránce zjednodušovány na plošné nekoncepční a nahodilé výsadby dřevin. Výsadby alejí v zahradách a parcích byly prováděny znovu v osmdesátých letech, pokusné používání solitér ve výsadbách bylo kritizováno pro náročnost na údržbu. Z prvků zahradní architektury byl používán a propagován živý plot. Z celkové degradace zahrad a parků se vymaňují předzahrádky udržované obyvateli.

V ČSSR na počátku sedmdesátých let začíná působit Ivar Otruba a Vladimír Sitta. Ivar Otruba se do konce dvacátého stává nejvýznamnějším českým architektem dvacátého století. Vladimír Sitta emigruje do NSR a pro své pokusy s invenčními úpravami se stává jedním z nejvýznamnějších architektů své doby. Pracuje ovšem spíše s tvary, plochami a neobvyklými efekty, vytváří dramatická prostředí, rostliny jsou spíše podružné. Příkladem může být úprava zahrady V. Sitty, která je jako překvapení pro návštěvníky zaplavena vodou a hosté tak "chodí po vodě", jindy používá jako efekt plameny na vodní hladině nebo an štěrkové ploše. Ivar Otruba se stává prostředníkem, který svými pokusy povzbuzuje českou zahradní architekturu, povyšuje místní zahradní kulturu a pokouší se vnášet do českého prostředí západoevropské vlivy.

V Německu areál pustnoucí továrny mění zahradní architekt Peter Latz na park, který zachovává původní otisk místa ale je prostorem pro divokou přírodu a odpočinek. Tento vzor je obdivován a napodobován. Dan Kiley v USA upravuje zeleň v okolí pomníků jednoduchými výsadbami a geometrickou architekturou, je považován za významného modernistického zahradního architekta. Velké množství soukromých zahrad projektuje také Garrett Eckbo. Mezi vlivné osobnosti té doby je počítán i konstruktivistický umělec a zahradní architekt James C. Rose.

V sedmdesátých letech začínají v Evropě kariéru partneři James van Sweden a Wolfgang Oehme, jenž naopak preferují romantické přírodní úpravy zahrad. Jejich úpravy jsou oceňovány především na začátku 21. století.

Le Corbusierovy stroje na bydlení, bloky panelových domů na konci 20. století zaplavují Evropu a mění celou společnost. V rámci strojů na bydlení vypadají stejně i školy, samoobslužné prodejny. Výstavba i úpravy zeleně jsou stejné nejen v komunistických zemích, ale i v Západní Evropě. V průběhu 80. let je v ČR v rámci "perestrojky" a "glasnosti" kritizována sterilnost a monotónnost obytného prostředí panelových sídlišť a jsou hledány nové úpravy, je snaha o vnesení "polosoukromých" ploch v polouzavřených blocích domů. Mimo to ale naopak dochází k zahušťování další výstavby (Brno Vinohrady). Zvyšuje se tlak na humanizaci obytných celků, která zahrnuje i volné plochy zeleně. V obytném souboru "Terasy" v Ústí nad Labem jsou zkoumány nové metody výsadby - zahuštěná výsadba a přesazování vzrostlých dřevin, náhrady trávníku - půdokryvné dřeviny.

Od konce 80. let 20. století v ČSSR postupně expanduje u soukromých staveb móda udržovaných trávníků spojená s kopírováním životního stylu USA. Od konce 20. století se v ČSSR prosazují u obytných budov okrasné zahrady a veřejná zeleň je více udržovaná. Na konci 20. století jsou v některých zahradních a parkových úpravách hmoty zeleně již opět cíleně uskupovány, někdy geometricky, jsou vybírány specifické druhy dřevin, včetně kultivarů, používány dominanty. Zohledňována začíná být údržba a především rozloha trávníku. Zelinářské zahrady mizí.

Od sedmdesátých do konce devadesátých let buduje v Jižní a Severní Americe Roberto Burle Marx nákladné parky a zahrady s neobvyklými pestře barevnými vzory a měkkými liniemi, a stává se slavným. V tomto období zde rovněž působí Robert Irwin který vytváří nákladné úpravy s geometrickými symboly. Známá je jeho úprava Central Garden v Getty Center v Los Angeles. V devadesátých letech začíná s praxí úprav v malých zahradách v 21. století populární Martha Schwartz.

Podobně jako Church dělí zahradu na "pokoje", Richard Haag používá "kvadranty" a velké plochy parků upravuje jako sled menších zahrad. Minimalistické úpravy zahrad provádí s ohledem na ekologické dopady a rekultivuje průmyslem zdevastovaná místa.

Konec 20. století a počátek 21. století
Na přelomu 20. a 21. se s rozvojem výstavby rodinných domů pomalu rozvíjí potřeba pestřejšího sortimentu rostlinného materiálu a pěstování pravidelně kosených trávníků. V ČR se šíří podnikatelské baroko, které rovněž vede k poptávce po větším sortimentu dřevin, takže v ČR jsou prodávány a v zahradách vysazovány "mrazuvzdorné" palmy.

Některé zahradní rostliny prožívají zásadní změny použití. Túje byly do počátku poslední dekády 20. století vnímány výlučně jako hřbitovní dřeviny, na počátku 21. století jsou nejprodávanější dřevinou vůbec. Výsadby živých plotů v moderní zahradě jsou prováděny především z tújí. Ve střední Evropě jsou až do počátku druhé dekády 21. století zahrady architekty plánovány a odbornými firmami realizovány spíše zřídka.

Ve Velké Británii působí Ivan Hicks. Vznikají zahrady jako Eden Project a jsou obnovovány historické zahrady a parky, jako například Lost Gardens of Heligan které jsou novodobými atrakcemi. Prosazuje se Piet Oudolf zejména v USA na velkých projektech, navazuje na dílo Jense Jensena. Ve Francii je v poslední dekádě 20. století otevřen veřejný park Parc André Citroën navržený Gillesem Clémentem a Allainem Provostem. Používají traviny k zvýraznění pohybu vzduchu.

Jako vzor je zahradními architekty, již upravují zahrady spíše ve funkcionalistickém nebo postmoderním stylu stejně jako zahradními architekty, kteří si berou inspiraci z přírody, zmiňován Robert Smithson.

Na konci 20. století v USA Peter Walker formuje velkou firmu Peter Walker a Partners, zabývající se zahradní architekturou, která zaměstnává zhruba třicet až čtyřicet zahradních architektů. Firma získala řadu ocenění a podílela se na návrhu památníku obětem ve World Trade Center v New Yorku s architektem Michaelem Aradem. Z jednoduchosti a dokonalosti linií funkcionalistické architektury se pokouší stále čerpat velké množství architektů tvořících na přelomu století. Hlavní proud zahradní architektury pro střední a vyšší sociální vrstvy tedy působí na přelomu století šablonovitě, sterilně, s využitím obvyklých kvalit moderních zahrad až na pokraj možností a smyslu, podobně jako tomu bylo u barokních zahrad v dílech architekta André Le Nôtre a jeho následovníků.

Celosvětově významnou firmou počátku 21. století, která je oceňovaná architekty ASLA i IULA, a úspěšná svou postmoderní zahradní architekturou a také vzorem jiným, je nizozemská společnost West8. Firmu,která se specializuje na projekční činnost založil Adriaan Geuze. Od devadesátých let společnost provádí úpravy parků a zahrad a stavebních celků u významných společností. Inovativní je například úprava Gardens of 10.000 Bridges v Číně, ale typický rukopis nese Sphinx garden nebo Interpolis garden. Díla firmy West8 navazují výrazem a cíli na funkcionalistické zahrady. Firma prohlašuje, že přistupuje k úpravám zahrad tradičně typickými nizozemskými způsoby, inženýrským zpracováním a vytvářením identity. Přistupuje k řešení na základě užitečnosti a potřebnosti. Identitu vytváří použitím symbolů při vytváření projektu. Tato metoda, podle těchto slov, předpokládá novou přirozenost, touto novou přirozeností jsou zahrady, parky a krajiny které vytváří West8 a které reagují na pragmatické požadavky populace a posilují kulturu, do které patří identita a symboly.

Architektonická díla Andrei Cochran pracují s minimem objektů, s jednoduchými silnými kontrasty, dokonale pravidelnými liniemi, dokonale upravenými povrchy, stejnodruhovými skupinami rostlin v plochách. Její inspirace vychází z renesančních zahrad a zahrad 30. a 40. let. Používá li v nákladné úpravě pro movité spotřebitele romantické a malebné objekty (staré olivovníky, Stone Edge farm), použije je tak, že je rozmělní na hmotu a strukturu.

Naopak různost a domáckost v konfekčním balení reprezentují práce Judy Kameon na počátku 21. století.

Ohledy k přírodě úpravami propaguje v té době svým díly Teardrop Park nebo Brooklyn Bridge Park Michael Van Valkenburgh. V Německu upravené volnější přírodní prostředí v podobě vysokých trávníků v jinak jednoduchých úpravách použil ATELIER LOIDL Landschaftsarchitekten u univerzitního kampusu v Berlíně.

Vzhled moderní zahrady na počátku 21. století
Zahrady označované jako moderní lze zjednodušeně rozdělit na architektonické a přírodní (formální a neformální). Tyto formy jsou však obvykle chápány přísně a u zahrad během 20. a počátku 21. století se často vyskytují kompozice, kde jsou použity pravidelné linie a přísně upravené dřeviny mezi jinak volně rostoucími skupinami v přírodně pojaté úpravě, nebo úpravě, kde jsou dokonce ponechány náletové dřeviny jako součást. Proto jde o zjednodušující pohled.

Zásady
Na počátku 21. století architektonické zahrady sekundují nebo dotváří charakter stavby, nikdy nejsou co do úpravy významnější než obydlí nebo kancelářský komplex.
Linie architektonické zahrady jsou jasné a zřetelné, hmoty prvků jsou jasně odděleny. Kontrast hmot je silný. Barev u doplňků je používáno obvykle málo, nikdy nechybí šedá častá je černá, méně častá bílá. Díla která mají být považována za poněkud výstřední nebo nápaditá používají jednu další výraznou barvu, která tak snadno spojuje kompozici (např. jasně červená, oranžová) nebo výstřední materiál (plochy nápadně upraveného kamene, lesklý kov, vodní plocha spojující různé části, výsadba starých olivovníků jako hmota). Z takových jednoduchých spojení v bezduchých konceptech se tak brzy stávají klišé. Mezi architektonické lze zjevně počítat i moderní zahrady které jsou sice nepravidelné a zcela asymetrické, ale používají jako tvůrčí prvek symbolismus a abstrakci, vyjadřují se pomocí jasných linií a ploch.

Kniha Asia pacific Landscape Design popisuje jako moderní zahradu jednu z úprav na Novém Zélandu (Moller/Chang residence). Interiér i exteriér byl v upraven v jednoduchém (přímo 'simplistic') stylu. Linie jsou určeny betonovými čtverci, pergolou a obdélníkovými artefakty. Jakkoliv je zeleň v kompozici, opravdu málo upravená, a tedy silně kontrastní k přísnými liniím architektonických prvků a kompozici částí, lze stěží zahradu nazvat přírodní. Architektonickou zahradu u dalšího popisovaného projektu v McClintock, od autora Erika Ellise, pak autor knihy nazývá minimalistickou. Úprava balancující na hraně karesansui, barokem a modernismem se zjevně nadbytečnou výsadbou, váhá mezi jednoduchostí a zdobností, třebas kýčovitá, ukazuje pokusy o kombinaci různých směrů považovaných za oblíbené, se zřejmou nadějí na oslňující výsledek.

Jako moderní zahrady bývají tedy označeny vizuálně jednoduché symetrické nebo asymetrické celky s jasnými prostými liniemi nebo jasnými (dojem čistoty a pochopitelnosti), výjimečně s výraznými křivkami, chudé na objekty a s velkými nepřerušenými světlými plochami (prostor a pořádek). Novost, pompéznost, symbolika a překvapivost jsou na počátku 21. století očekávány a vyžadovány, zejména u zahrad vlastněných osobami, které svůj význam hodnotí jako nadprůměrný.

Estetická funkce zeleně je spjata s psychosociální, komunikační a kulturní funkcí prostředí. Je li charakteristickým rysem modernismu, moderny, moderního umění, jeho tendencí, individualismus, subjektivismus, neobvyklost, nápaditost a experiment, pak moderní zahrada obvykle není modernistická. Ideálem umění moderní zahrady 21. století jsou minimalistické a funkcionalistické úpravy. Profesionální úpravy jsou prováděny pro pragmatické cíle - získat zakázku a vytvořit zisk, připravit projekt, který bude nejspíše vyhovovat majiteli a bude přijímán jeho okolím, tedy uspokojit poptávku.

Praxe
Studie ze Švýcarska ukazují, že druhově chudé a nudné zahrady jsou obecně považovány za estetické. Nikdo nepovažuje za krásné zcela chaotické zahrady. Hodnocení krásy je často závislé na mínění sousedů a návštěvníků, mínění širšího okolí a prioritách, hodnotovém řebříčku celé společnosti. Někteří lidé si snadno vytvářejí své představy o kráse v závislosti na mínění okolí nebo se kromě svých příbuzných nechají řídit přímo pokyny takové osoby jako je "arbiter elegantum", "kulturtrégra" nebo "módní policie" bez ohledu na své potřeby. Při tvorbě zahrad obecně se ale lze často setkat s potřebou napodobovat sousední zahrady, nevybočovat. Úpravy v 21. století jsou proto stále poměrně standardizované.

Mezi stylizace přírody spíše než vytváření přírodních, přirozených, přírodě podobných celků lze ještě zařadit některé moderní úpravy, inspirované přírodou. Jakkoliv mohou být nepravidelné, obvykle je možné je řadit právě mezi architektonické zahrady nebo umělecké instalace a aranžmá "nové přirozenosti". Ty navazují na funkcionalistická schémata a inženýrská umělecká díla se sociálním přesahem.

Jako "přírodní zahrada" totiž bývají označovány i úpravy, kde je přírodní vyznění celku pohřbeno pod vrstvou přísných linií, ostrých hran, architektonických doplňǩů. Přesto, pokud autor knihy popisující přírodní úpravy, zde propaguje architekty upravující zahrady přírodě velmi vzdáleným způsobem a jako "ospravedlnění modernismu ve spojení s přírodními výsadbami", inspirovanou domorodými materiály, je vzdálen použití, praxi a zásadám přírodních zahrad.

Přírodní zahrady, zahrady inspirované přírodou, lze považovat za jiný styl, zcela odlišný od stylu moderní zahrady 20. století, zobrazující nebo napodobující přírodní kompozice a malebné celky. Takové zahrady nevytváří umělou jednotnou "novou přirozenost", ale využívají znalosti a krásy skutečné přírody. Důležité jsou však použité prvky a celkový způsob úpravy. Za přírodní zahrady jsou na počátku 21. století vždy považovány úpravy které vzhledem blízké skutečné přírodě, ačkoliv součástí mohou být části, které usnadňují používání zahrady, "divoká zahrada" obvykle převažuje. Jako dopňky jsou používány pítka pro ptáky, ptačí koupaliště, domky pro bezobratlé apod.

Za moderní úpravu, obecně žádaný a poměrně běžný druh zahrad je v ČR považována úprava založená na velké ploše pravidelně nízce koseného trávníku na hranicích pozemku ohraničeného řezaným živým plotem ze stálezelených jehličnanů do výšky asi 2m v obdélníkovém průřezu. Na živé ploty jsou obvykle používány túje, považované obecně za atraktivní. Taková jednoduchá úprava zahrady je běžně označována jako funkcionalistická, minimalistická. Minimalismus a funkcionalismus jsou považovány za soudobý a moderní směr v ČR v architektuře obecně, propagovány a stavby a úpravy s těmito rysy často realizovány.Je li tato plocha dokonalá rovina, je při správné údržbě běžným pozorovatelem obvykle na počátku 21. století subjektivně hodnocena jako estetická (bez zjevných estetických vad). Není bez zajímavosti, že v 18. století a v 19. století by takovou značně stereotypní úpravu považovali za ohavnost, zcela ji odstraňovali, nahrazovali úpravou terénních vln a podobně. Tato častá úprava je někdy označována jako americká zahrada a tento praktický druh zahrad je na počátku 21. století rozšířen po celém evropském kontinentu i na ostrovech. Dokonale udržované travnaté plochy jsou velmi často ve 20. století a na počátku 21. století označovány výrazem "anglický trávník".

"Když zahradnictví bylo vedeno geometrickými principy školy pana Le Notre, byly za dokonalé výsadby považovány přímky stromů, nebo pravidelné tvary vysázených rostlin. Protože efekt tohoto stylu zahradničení značně záležel na rovném povrchu země, často obdivujeme pracovní sílu, která byla použita k tomu, aby byly odstraněny nerovnosti, jenž příroda postavila proti tomuto vkusu, který však byl spíše chorobou úsudku.… …Se změnou století byl zahradnický vkus změněn.… …Dokonalost v zahradničení podle nového vkusu sestávala z vlnité linie… …řady statných veteránů… …byly nemilosrdně skáceny… …pouze pro rozbití jejich řad." (Humphry Repton v kapitole Starověká a moderní zahradní architektura)

Česká zahradní architektura u nákladnějších úprav na počátku 21. století obvykle s minimem invence kopíruje západoevropské vzory architektonických úprav nebo používá způsoby úpravy známé z 20. století. Důvod ustrnutí vývoje je diskutován, logicky je uváděn přístup zákazníků jako příčina.
"Jedině tím, že se bude měřit z nejlepšími ve světě, se dostane domácí architektura ze začarovaného kruhu vyznačeného funkcionalismem dvacátých a třicátých let minulého století. Svět nebude donekonečna čekat až se konečně rozkýveme." (Vladimír Sitta, architekt, o zahradní architektuře počátku 21. století v ČR)

V mnoha případech je běžná soudobá zahrada majitelem nebo architektem doplněna jednotlivými nebo nahloučenými různobarevnými keři a stromy leckdy i bez ucelené koncepce a celkové harmonie. Důvodem takové úpravy bývá zvýšení nákladů a tedy vyšší provize pro architekta, osobní záliba architekta v hromadění bizarních kultivarů, touha majitele vlastnit neobvyklé artefakty a ukazovat je jako důkaz této záliby (sběratelství rostlin) a jeho schopnosti artefakty vlastnit, nebo touha majitele co nejvíce zpestřit zahradní úpravu. Ať tak či onak, je tento způsob úpravy architektonických zahrad v ČR častý.

Vzestup a pád americké zahrady
Od konce 20. století se v ČR prosazují u obytných budov okrasné zahrady a veřejná zeleň je více udržovaná. S výměnou generací a nástupem intenzivního pracovního tempa prosazují čistě okrasné zahrady (označované někdy jako "zahrady pro lenochy" a mrhání půdou). Tato výměna je postupně natolik kompletní, že na vesnicích je na počátku první dekády 21. století lze stejně vzácně vidět udržované zeleninové zahrady jako ve městech.
"Nejvíce ubývá menších pěstitelů s výměrou zeleniny do pěti hektarů. Tato situace zřejmě souvisí s měnícím se životním stylem. Mladá generace na svých zahrádkách preferuje raději parkovou úpravu než produkční plochy."(časopis Farmář 2011)

Okrasné zahrady v tomto období si berou za vzor dokonalosti americké zahrady satelitních městeček, tedy trávník roubený živým plotem z tůjí. Tento vzor je v ČR tak rozšířen, že stejně jako se k pojmu anglická zahrada a francouzská zahrada poutají přesné znaky, je tato "americká zahrada" zcela jasně specifikovatelná. V ČR je však obvykle na přelomu tisíciletí taková "americká zahrada" zakládána, a udržována bez každodenní zálivky, znalostí o nezbytné chemické údržbě toxickými látkami a často kvalitní mechanizace. Tedy s výsledkem, který u majitelů nevyvolává úplnou spokojenost, ačkoliv pozitivní stránky takové úpravy, zejména zpočátku, vedou k jejímu dalšímu rychlému šíření.

Rostliny plní v zahradě 21. století často stále zcela vedlejší roli, úlohu vizuální clony a zelené zdi. V zahradě je struktura hmot a nápaditý výběr stavebních prvků, přímé linie, plochy a dokonalost zpracování, pro výraz celku důležitější než výběr rostlin a způsob výsadby nebo dokonce harmonické vztahy v díle. Celá kompozice je vždy velmi jednoduchá (minimalistická, puristická, funkcionalistická). Tyto úpravy v ničem nenavazují na náboženskou a meditativní tradici nebo poetiku čínských a japonských zahrad ale jsou následovníkem funkcionalistické úpravy zahrad a parků poloviny 20. století.

Důležitou a obvyklou součástí zahrady u obytných budov bývá koupací bazén se zářivým blankytně modrým nátěrem, přímo u domu. Vodní plochy, které nejsou v blankytně modrých nádržích nejsou určeny ke koupání, ale je stereotypem takové vodní plochy používat jako dekoraci sloužící k odrážení obrazu okolí. Hladina nádrží je obvykle hladká nebo se jedná přímo o geometricky jednoduché plochy kovu, betonu, kamene na němž stojí nebo pomalu stéká malá vrstva vody. Celá kompozice může nebo nemusí mít nějakou symboliku, pokud je použita symbolika, je jasně srozumitelná a často se jedná o čitelnou metaforu, napodobení a podobně. Zahrady bývají vhodně nebo méně vhodně osvětleny a běžnou součástí je automatická závlaha. Budovy v moderní zahradě majitelů sociálně nadřazené skupiny mívají rozsáhlé prosklené plochy z kterých je výhled na zahradní úpravu, tak jak tomu bylo ve stavbách majitelů sociálně nadřazené skupiny na počátku minulého století. Velmi prakticky bývá použit kamenný mulč na mulčovací textilii nebo plochy barevné kamenné drtě a šotoliny, gabiony

Podobným způsobem jsou upravovány různorodé zahrady v Evropě a lze je společně označit jako dekorativní, architektonické, postmodernistické. Tyto úpravy jsou založeny často pouze na tvarových a strukturálních zvláštnostech prvků a kompozice, symbolice, jednoduché barevnosti a vizuálních efektech, které jdou i v mnoha případech proti smyslu zahrady nebo parkové úpravy.

Používání zahrad s nízko kosenými travnatými povrchy je už od konce 20. století spojeno především v soutěživých komunitách satelitních městeček s některými pozoruhodnými módními výstřelky a zvláštními úchylkami- Takovými je například snaha vypěstovat nejzelenější, nejhustější a nejnižší trávník v ulici a vlastnit nejsilnější sekačku v ulici.

Na počátku druhé dekády 20. století, zejména ve spojení s krizí a vysokými náklady na závlahu a údržbu trávníků (pohonné hmoty, nekvalitní stroje) sílí názory, včetně odborných a mimo ekologii propagující skupiny, že trávníky není třeba udržovat bezplevelné a nízké. Spíše naopak. V té době není však již tento názor ředitelky Asociace zakládání a údržby zeleně, která jej jasně vyslovuje, nijak revoluční a je zřejmé, že spíše naznačuje další vývoj který znamená blížící se konec jedné dlouhé etapy. To naznačují i realizace firem pracující na veřejné ploše i soukromých zahradách s vysokými nebo květnatými trávníky. V USA a západní Evropě se prosazují úpravy nazývané "meadow garden", "american meadow garden", s tím že jde o styl navazující na americké "prérijní zahrady" z divokých květin, provedením a materiálem jsou však bližší venkovským zahradám G. Jekkylové než přírodním zahradám.

Permakultura a přírodní zahrady

"Tradičně považujeme za zahradu oplocený pozemek na němž vytváříme exotické fantazie, zcela vzdálené tomu co je za plotem. Taková zahrada vyžaduje nepřetržité ošetřování.Je nezbytné aby se zahradník tak vzdálil od přírody?" (John Brookes)
Permakulturní a přírodní zahrady jsou v mnoha ohledech zcela opačným směrem při porovnání s moderními zahradami navazující na úpravy běžné ve 20. století. Tyto úpravy jsou zásadami do značné míry vylučující se a konkurenční vůči moderním zahradám. Přesto v mnoha případech lze pozorovat v moderních zahradách na menších i velkých omezených plochách použití přirozeně rostoucích rostlin a společenství.

Během krátkého období na počátku 21. století, byly propagovány principy trvale udržitelného hospodaření a šetrnosti k přírodě, což se projevilo i na krátkodobém vzrůstu zájmu o permakulturní hospodaření, líné hospodaření a trvale udržitelné zahrady. Tyto pokusy byly často podpořeny předpověďmi úplného kolapsu ekonomiky, vyčerpání energetických zdrojů a nezbytnosti návratu středověkého hospodaření, a to přesto, že permakultura by v takové situaci nebyla pomocí a nedokázala by nahradit současné zemědělství orientované na vysoké výnosy. Snahy o trvale udržitelné zeleninové zahrady, permakulturní zemědělství se s větším úspěchem setkávají v okrasných úpravách, jako přírodní zahrady (někdy nazývané i "divoké" nebo "ekologické" apod.).

Přírodní zahrada má jako biotop pro pomoc při ochraně rostlinných i živočišných druhů skutečný význam (tedy ji lze považovat za smysluplnou), alespoň na rozdíl od jiných zahradních úprav, které mají pro místní druhy někdy vážné dopady. Přírodní zahrada má často výrazné, ačkoliv specifické, estetické kvality, lze ji považovat za žádoucí, ekonomicky nemusí být vůbec nákladná a lze ji použít k rekreaci. Často majitelé zkoušejí přírodní úpravy z ekonomických důvodů, nízkých nároků na údržbu a z pocitu že pomáhají přírodě. Takto upravená zahrada, přírodní zahrada, je považována za moderní. Přírodní zahrady a úpravy, které lze v některé části takto charakterizovat, propagovány a prosazují se jak v zemích mimo ČR tak, pomaleji, i v ČR. Vliv trendu přírodních zahrad se více či méně odráží i v dílech místních zahradních architektů ohodnocených cenami v architektonických soutěžích a závisí jen na majitelích zahrad, aby tento vznikající trend dále podpořili v nějaké podobě či více či méně stylizované úpravě moderní zahrady, nebo jej odmítli či opominuli.

Feng šuej zahrada

Feng šuej zahrada je lidmi upravený pozemek, zahrada jejíž úprava podléhá pravidlům filosofie feng-šuej, učení, které navazuje na čínské (taoismus) a indické (hinduismus) teologické praktiky. Umění feng-šuej podle dostupných materiálů má spočívat v schopnosti ovládnout tok energie tak, aby z ní měl člověk co největší užitek.

Úprava zahrad ve stylu feng-šuej je zřejmě do značné míry kompatibilní ke všem zahradním stylům. Zahrada podle feng šuej může odpovídat jakémukoliv architektonickému slohu. Pokyny a filosofické zásady mohou být i dosti odlišné podle skupiny myslitelů, kterými se ten který směr feng šuej řídí. Zřejmě nejvýznamněji jsou u tvorby feng šuej zahrady zásady geomantie, které jsou oproti jiným značně stálé a založeny na historických mýtech. Do zahrady lze zakoupit ochranné, štěstí, slávu a bohatství přinášející, sexualitu a další činnosti povzbuzující amulety, sošky a další artefakty. Teologický účel, působení rostlin a objektů, je zcela jednoduše odvozen od jejich tvaru, struktur, barvy a hmoty z které jsou vytvořeny. Některé objekty mají více léčivých, pomocných či škodlivých schopností. Mnoho osob považuje placené pokyny, artefakty a služby spojené s vytvářením feng šuej zahrad za tradiční způsob, jak bez velké námahy vytáhnout z naivních důvěřivců co nejvíce prostředků a feng šuej kritizují. Feng šuej není samostatný zahradní styl, je souborem určitých náboženských nebo filosofických praktik a doporučení populárních osob, která jsou v Americe a Euroasii 21. století poměrně .

Zahrada se má podle "feng šuej" neustále vyvíjet a žádná konečná podoba neexistuje. Vytvořit ideální zahradu podle "feng šuej" nelze, zejména v západním kulturním okruhu ne. Nad všechny návody a pokyny a pravidla Pakua je nejdůlepším pravidlem následující - aby se uživatel v zahradě cítil dobře. Správné rostliny v zahradě mají především vhodně odpovídat svému použití.

Doplňky moderní zahrady
Užitné hodnotě přispívá zahradní nábytek.Tyto zahradní úpravy založené na předpokládané praktičnosti jsou na počátku 21. století nabízeny a široce propagovány veřejnosti médii jako ideál krásy. Soudobá zahrada může být majitelem zaplněna různorodými drobnými doplňky vyjadřujícími jeho osobnost a bezpečnostními prvky.

Tvůrci moderní zahrady
Zakladatelé spíše přírodních moderních stylů byli často vedeni malíři (obrazů), básníky a umělecky založenými laiky, nebo tvůrci takových stylů moderní zahrady sami byli laici. K dokonalosti však obvykle dovedli styl zahradní odborníci. Tvůrci návrhů geometrických zahrad byli často stavební architekti nebo stavitelé přilehlých budov, výrazně technicky založení lidé.

Návrhy a úpravy okrasných i užitkových zahrad v 21. století v ČR provádí jak firmy zabývající se nejrůznějšími obory zahradnictví tak firmy provádějící stavební a zednické práce, úklidové práce, prodej a instalaci bazénů, vodoinstalace, a mnohé další. Zahradnictví je obor, v kterém lze v ČR získat osvědčení absolventa po jednoletém studiu na zemědělské škole nebo učilišti. Roční výuka odborného oboru "zahradník" zahrnuje i praxi. Zahradní a krajinářská architektura je studijní obor na vysoké škole zemědělskéa zahradní architektura může být vyučována jako volitelný předmět na VŠ se stavebním zaměřením.

V ČR v 21. století působí organizace Česká komora architektů jako společnost která zastupuje zájmy členů. Česká komora architektů od doku 1992 uděluje autorizaci pro obor "zahradní a krajinný architekt". Dle Autorizačního řádu ze dne 6. 9. 2004 autorizace s číselným označením A3 má oprávnění užívat chráněný titul "autorizovaný architekt – zahradní a krajinářské úpravy", nebo "autorizovaný zahradní a krajinný architekt".

Rovněž zde působí Společnost pro zahradní a krajinářskou tvorbu (SZKT), která je občanskou organizací osob, které se profesionálně zabývají prací v nějaké oblasti oboru zahradní a krajinářská tvorba. Jedna sekce společnosti SZKT - Sekce zahradních a krajinných architektů je od roku 1996 členem Světové organizace zahradních a krajinných architektů IFLA, jehož součástí je rovněž součástí Česká komora architektů.

V ČR rovněž působí SZÚZ, Svaz zakládání a údržby zeleně, který pořád i soutěže s vyhlášením nejlepších architektonických návrhů a úprav zahrady. Lze předpokládat, že vítězné zahrady odráží trendy určující tvorbu zahradních architektů v ČR.

Návrhy moderních zahrad a parků v Evropě zakládají často velké zavedené architektonické "studia" provádějící architektonické návrhy staveb u těchto ploch. Takové úpravy jsou obvykle vhodným doplňkem ladícím se stavbou. Světová organizace zahradních a krajinných architektů (IFLA) a evropská organizace (EFLA), 1. ledna 2007 splynuly v jednu organizaci (IFLA).

Reference

Literatura

Externí odkazy
 prozeny.cz, magazin
 Nevýhody moderní zahrady a její velká nepřirozenost

Zahradní architektura
Typy zahrad


text:
For Famous Musicians The Crypto Ties Run Deep
In 2001 Apple introduced us to one of its most influential – the original iPod. The humble MP3 player that ushered in a digital music industry revolution and arguably saved Apple from the brink of financial collapse. Speaking at the presentation, Apple's co-founder, the late Steve Jobs, explained why the company had chosen to build its new flagship product around music.
"Music is apart of everyone's life," Jobs said. "Music has been around forever. It will always be around, this is not a speculative market. And because it's a part of everyone's life, it's a very large target market, all around the world. It knows no boundaries."
These words perfectly capture the importance of the medium. Music is ubiquitous. Timeless,ever-present. It transcends boundaries and shatters language barriers. It can never be out of fashion.
The incredible success of the music industry is a testament to this. With an estimated size of $17.3 billion, according to the IFPI Global Music Report2018, it is an integral part of the larger entertainment sector. But its economic success is but a mere reflection of its far-reaching influence.
At first glance, the music industry and the cryptocurrency sector look like completely different beasts. In fact, the crypto sector appears to be a polar opposite of the ubiquitous phenomenon described by Steve Jobs in 2001. Whereas music has been around forever, crypto is still a relatively novel concept. While few people will dispute the notion that music is a speculative market, many have argued that the crypto market is driven purely by speculation. However, there is one key similarity – they both have the power to break boundaries. And because of this the two can complement each other in very interesting ways.
Featuring Blockchain
A common criticism often levelled at the cryptocurrency industry is that there is a lack of a real-life applications that illustrate why crypto assets could be a viable alternative to fiat currencies. This, essentially, is what drives the notion that the crypto community mostly consists of speculators hoping to cash in on the latest investment craze and criminals who only use crypto to fund illegal activities. However, the "no intrinsic value" argument rings hollow, when considering that digital currencies are running on technology that many sees as transformative.
Distributed ledger technologies, such as blockchain, are widely regarded as one of hottest emerging technologies out there, with start-ups, established corporations and even entire governments working on harnessing their potential to revolutionise industries such as healthcare, education and agriculture, among others. Earlier this week seven European Union member nations signed a declaration, vowing to promote distributed ledger technologies. DLT "can help our countries transform their economies and society into truly digital ones and become a leading region in this sector", minister from France, Italy, Spain, Malta,Cyprus, Portugal and Spain wrote in the document.
"Due to its nature, we are of the view that Distributed Ledger Technologies can result in enhanced transparency, accountability and privacy for end-users," they added.
The music industry could provide some of the most interesting use cases for DLT and crypto. In 2014 recording artist and song writer D. A Wallach proposed that the blockchain could be used to create a create a global database for information about music, making it easier to find information about music creators and rights holders.
More recently, the crypto sector attracted the interest of Matt Sorum, the former drummer of Guns N' Roses and Velvet Revolver. In March of this year, Sorum announced its latest venture – a blockchain-powered live concert hosting platform and payment solution for artists.
"My interest is in cutting the middleman. "That's been something on artists' minds for years. There's all these people you got to pay along the way," Sorum told Yahoo Finance at the time. "With this technology,the money can go into everybody's wallets automatically, it doesn't go into a bank account where somebody's making all that money and interest."
Other prominent figures in the music industry have also been involved with crypto in one way or another. Some artists, like rapper 50 Centand pop icon Mariah Carrey, have allowed fans to pay with cryptocurrencies. Meanwhile, famous rapper and singer Akon has been much more ambitious. In June the Senegal-descended artist announced the creation of his own cryptocurrency tobe used in a new city in Senegal called Akon Crypto City.
Celebrity Endorsement
Such initiatives are not only important for the music industry, but are also of great benefit to the crypto sector. Due to the ubiquitous nature of their medium, music artists are among the biggest celebrities in the world and can reach global audience. Their endorsement can help broaden the appeal of the cryptocurrencies and encourage more people to use them as a medium of exchange.
However, music artists also need to make sure that their influence is not being abused by bad actors. Just over a year ago, DJ Khaled took it to Twitter to promote an initial coin offering (ICO), led by crypto debit card provider Centra. Shortly after the promotion, the US Securities and Exchange Commission (SEC) shut down the project, as an investigation found that Centra's alleged partnerships with credit card services were entirely false. Centra's co-founders were arrested and charged with violating anti-fraud provisions, while DJ Khaled was fined. Fortunately, such incidents are likely to get increasingly rare once proper regulation is applied to the crypto sector and people become more knowledgeable about the sector.
Check out the infopgrahic below by Best Bitcoin Exchange
The post For Famous Musicians The Crypto Ties Run Deep appeared first on ValueWalk.
Previous articleBitcoin [BTC] shorts reach all time high as bear threatens to squeeze the life out of the coin
Next articleNouriel Roubini invited to bet against the "Buffet Bet 2.0" by Anthony Pompliano

redpajama_set_name: RedPajamaCommonCrawl


text:
Core One Labs Inc (OTCMKTS: CLABF) Takes Over New Path Laboratories in a Share Purchase Agreement
Ward Sport
Core One Labs Inc (OTCMKTS: CLABF) announced that it has successfully acquired New Path Laboratories in a share purchase agreement.
Core One Labs Inc expands its presence in the functional mushrooms sector
With the purchase, Core One Labs Inc has expanded its presence in the functional mushrooms sector. Joel Shacker, CEO of the group, shared that by partnering with retail distributor channels in the functional mushrooms space, the company can generate revenue from sales alongside reaching out to a wider customer base.
Information about the transaction
On December 22, 2021, Core One Labs Inc and New Path Laboratories inked a Definitive Agreement. According to the deal, 5 million common shares of the company were issued. Furthermore, it is learned that the overall shares will be released in four equal installments over a nine-month time duration. The debut tranche was released at the juncture of the transaction's closing. Additionally, once every three months, the next installment of the tranche will be released in the days to come. Thus, the transaction will not result in a change in the business model for the company.
New Path Laboratories Inc. works towards the development and licensing of health-related products
The New Path Laboratories Inc. team designs and develops functional mushroom-based dietary supplements. Such products help enhance routine biological function, which in turn helps keep good health. Besides this, the group also creates and sells a range of natural health products. Nue Mindset and Forest Garden Mushrooms are two of the company's mushroom products. A Vitamin B3-powered Lion's Mane infused mushroom powder is produced from the Nue Mindset. According to the company, the product helps in cognitive function. Several customers have placed an order for the Lion's Mane mix at the retail store and virtually. In addition, the immunity-boosting capsule range is produced from Forest Garden. Lion's Mane mushroom grow kit is also manufactured and sold by New Path Laboratories Inc. Nue Mindset has established its network of retail partners. Forest Garden will sell its range of products through retail channels.
Medical mushrooms feature in the list of top 10 whole foods. Currently, functional mushrooms are very quickly being recognized as a superfood trend.
Related Topics:CLABFCLABF NewsCLABF StockCore One Labs Inc (OTCMKTS: CLABF)NASDAQ:CLABF
Mydecine Innovations Group Inc (OTCMKTS: MYCOF) Inks Letter of Intent with Maya to Design and Develop A Digital Therapeutics Solution
CLS Holdings USA Inc (OTCMKTS: CLSH) Bags Awards in Two Categories at the 2021 High Times Cannabis Cup: People's Choice Edition for its Products
Core One Labs Inc.'s (OTCMKTS: CLABF) Subsidiary Akome Biotech Ltd Enters Consultancy Agreement With University of Barcelona
Core One Labs Inc. (OTCMKTS: CLABF) Advancing Operations On Biosynthesizing N, N-Dimethyltryptamine (DMT)


I bought an Autocom CDP+ Diagnostic tool at Espow website at an unbelievably cheap price. At first I thought it was not real but then went ahead and bought it. delivery was on time. When I installed the device software on my computer I could not believe how lucky I was to get a perfectly working device but so cheap. I will keep on buying at Espow website and take advantage of the extraordinary cheap prices while it lasts. Customer care was the best ever. We kept in touch and they helped me through the process of installation in an amazing way. Thank you ESPOW team!


The 2018 Global Nutrition Report reveals an update on the unacceptable 'new normal' of global malnutrition for our world's children: 150.8 million children under five are stunted, 50.5 million are wasted and 38.3 million are overweight[i]. What is further concerning is that there are high rates of multiple forms of malnutrition co-existing in the same communities and contexts.
Almost 16 million children are suffering from stunting and wasting, putting them at a very high risk of death, disease and developmental delays. Together, stunting and wasting are implicated in almost two million deaths each year and account for over 12 percent of disability-adjusted life years lost in children under five[ii]. These children are up to 12 times more likely to die than their well-nourished peers[iii].
While significant progress has been made in reducing child stunting, the same cannot be said for other forms of malnutrition. The number of children suffering from wasting today has barely budged from the 2011 levels of 52 million children.
Faced with the reality that the Sustainable Development Goals of health, nutrition, child survival and economic development would not be realised without greater coordination on ending wasting, No Wasted Lives was launched in 2016. Comprised of governments, UN agencies, civil society organisations and donors, No Wasted Lives is focused on fighting wasting, and driving an unprecedented global movement to scale up prevention, early detection and treatment.
The momentum and political will for nutrition have continued to grow, but the Report notes that we are still falling short. The Report recognises that having better and more timely data are critical, but just as important is quickly catalysing actions and prioritising efforts that reflect what the data says.
The Report calls for approaches that work across contexts and can bridge the development and humanitarian divide, to effectively combat all forms of malnutrition. Strengthening the nutrition resilience of communities and countries is the priority, and the current siloed approach to nutrition implementation and funding is far from sufficient.
Join No Wasted Lives in supporting the calls to action from the 2018 Global Nutrition Report to ensure more and better data is collected, and used to improve policy and programs for all forms of malnutrition, including wasting. We need to prioritise research, policy and implementation actions that bring sectors together to meet our global health, nutrition and development targets by 2030.
[ii] Black, RE et al. Maternal and child undernutrition: global and regional exposures and health consequences. Lancet (2008).


The GIS curriculum is designed to guide and support students as they pursue their personal goals in the context of an increasingly complex global environment. Through a liberal arts education that combines academic skills courses with traditional fields of study as well as interdisciplinary perspectives, GIS seeks to cultivate a truly global perspective through the development of creative problem solving skills, the growth of academic knowledge, and the encouragement of interpersonal and intercultural communication. The curriculum offers a framework of classes from 100 level and to 400-level seminars that also allows the freedom and flexibility for students to design their own course of study.
These courses lay the groundwork for education and employment. It's here that students acquire the fundamental skills essential for success in GIS and in their careers beyond.
These courses build basic knowledge in core disciplines, preparing students for interdisciplinary work at the 200 and 300 levels.
These courses build off knowledge acquired in core disciplines. Students apply this knowledge to thematic courses, working within or across areas in focusing on particular global problems.
Seminars offer students the opportunity to develop specialized knowledge by applying interdisciplinary perspectives to specific problems. Detailed information about each of GIS's seminars can be found here.
See here for a graphic overview of the GIS curriculum.


As adults, we all know the importance of good oral hygiene and how it contributes to a happy healthy life. Many of us have experienced first hand, or through friends and loved ones, the negative effects of poor oral care. They range from experiencing pain when eating to the more serious issues that result from poor self esteem. As responsible parents it is our duty to foster in our children good oral care habits to last them a lifetime.
All valuable life skills require patience, time and effort to engrain as habit. The habit of flossing and brushing our teeth is definitely no different. Teaching toddlers and youth this skill can be quite challenging and it is our inspiration for creating this site. We have enlisted the help of Bucky Beaver and friends to help make our quest for oral care excellence exciting, fun and interactive.
Our mission is to make a positive difference in how children around the world brusha brusha brusha! Let us know how we're doing and how we can improve.
© 2014 maxill inc. All Rights Reserved.


text:
About McAfee & Taft
JurisIQ Learning Center
EmployerLINC
MarijuanaLINC
Oklahoma City Office
Tulsa Office
Hat's off to Jennifer Callahan, 2020 Agricultural Woman of the Year
Jennifer Callahan (center) with Tyler Norvell, executive director of the OYE and Tammi Didlot, president of the Diamond Hats
Photo courtesy of Diamond Hats
Jennifer H. Callahan, co-chair of McAfee & Taft's Agriculture and Equine Industry Group, was honored as the 2020 Oklahoma Agricultural Woman of the Year at the annual Diamond Hats Gala held at the National Cowboy & Western Heritage Museum in Oklahoma City, Oklahoma, on September 26, 2020.
Formed in 2005, Diamond Hats is comprised of women from across Oklahoma who are united in their efforts to promote the state's youth as their pursue their agricultural endeavors. Their fundraising efforts support scholarships, mentoring programs, and the Oklahoma Youth Expo, known as "The World's Largest Junior Livestock Show."
"Jennifer has always been very dedicated to youth and to agriculture," said Tyler Norvell, executive director of the Oklahoma Youth Expo (OYE). " This year more than ever, that was evident in her tireless efforts to help young people still have the opportunity to exhibit their livestock during this pandemic in a safe environment. Many of the livestock shows that have taken place in Oklahoma would not have been possible without her."
"I can't imagine anyone more deserving of this award," said attorney Jeff Todd, who co-founded and co-leads the firm's growing Agriculture and Equine Industry Group with Callahan. "Jennifer has tremendous depth and experience in agriculture issues and is actively and directly involved in the industry. She is a champion of Oklahoma agriculture and agriculture interests and donates a lot of her personal time and efforts in supporting youth in agriculture."
Jennifer H. Callahan
jennifer.callahan@mcafeetaft.com
Agriculture and Equine
Other Recent News
'Free speech' rights in the workplace
McAfee & Taft elects four new shareholders for 2021
Tulsa's Women in the Law
December 1, 2020	| Tulsa Lawyer
Can an employer require COVID-19 vaccinations?
November 25, 2020	| The Journal Record
© Copyright 2021	McAfee & Taft A Professional Corporation. All rights reserved.
Please read our Privacy Notice, Terms of Use, Cookie Notice, CCPA Notice, and Website Accessibility Policy. By using this site, you accept and agree to be bound by these terms.
Please read our Cookie Notice. By using this site, you accept and agree to be bound by these terms.


text:
Sharon Kay Swenson
February 2, 2018 admins Uncategorized
October 15, 1961 ~ February 1, 2018
Sharon K. Swenson 56, Corson, died Thursday, February 1, 2018, at the Dougherty Hospice House as result of a stroke.
A Celebration of Life will be 5-7pm, Thursday, February 8, 2018, at Heartland Funeral Home, with a private burial at a later date.
Sharon Kay Swenson was born October 15, 1961, in Corson, SD, to Rosalie Swenson. At a young age, she moved to Hartford, SD, where she attended West Central School. Later, she moved with her parents to Sioux Falls, SD, and she attended Washington High School.
In 1977, Sharon met her better half, Lonnie Banghart, and to this union, two daughters were born; Angela and Jennifer. They moved their family back to Sharon's original home in Corson, SD. Sharon worked a variety of jobs but most recently at Pace Manufacturing in Brandon.
Sharon loved traveling, whether it was riding along in the truck with Lonnie or driving with her daughters to Texas and Las Vegas. She loved fishing and camping anytime she could. She was the first in line (or close to it) when any country concert came to town but her all time favorite was Alan Jackson. Sharon enjoyed spending every moment she could spoiling her 6 grandchildren. Every visit she brought something for the kids. Sharon could be found sharing all snacks with her dog, Sam. Sharon played many years on various dart teams in the area. She enjoyed going to the State Dart Tourney each year and made fond memories with all her teammates.
Sharon received a life saving kidney transplant on January 11, 2012, from her daughter Jennifer's childhood friend, Misty Hunter.
Grateful for having shared her life is her better half, Lonnie Banghart, Corson, SD; daughters, Angela Sandholm, Brandon, SD, and Jennifer Swenson-Ackerman (Mark), Valley Springs, SD; sister, Connie Gschwind, Flandreau, SD; brother, Eugene (Angela) Peterson, Brandon, SD; six grandchildren, Casey Ackerman, Kayleah Ackerman, Hailey Aulner, Isaac Sandholm, Brooklyn Ackerman and Lilly Sandholm; two great-grandchildren, Hayden and Russell Ackerman; two uncles, Harold Swenson, Brandon, SD, and Ordell (Vi) Swenson, Sioux Falls, SD; her beloved dog, Sam; and numerous nieces, nephews, cousins and friends.
Sharon was preceded in death by her parents, Robert (Bob) and Rosalie Peterson; grandparents, Alvin and Hazel Swenson; son-in-law, Jon Sandholm; and mother-in-law, Betty Banghart.
Sue Beyenhof says:
Jennifer and Angela – I am shocked and saddened to hear of Sharon's passing. I don't know is you remember me, but I used to have Home Interiors Shows with your mom and we became friends. She always had a smile on her face and was just fun to be around. I went to an Alan Jackson concert with her once in the 80's at the SF Fairgrounds so it made me smile when you mentioned he was her favorite. I will be praying for you and your family. Love, Sue
Holly Swenson says:
Our deepest sympathy to Sharon's family. She was a kind hearted person & someone we were always happy to see. Our Luke (& many other kids) always said that her house was the favorite to go to on Halloween! Again we are so sorry for your loss. Bobby, Holly & Luke Swenson
Sharyn Carpenter says:
Lonnie, Jennifer and Angela our thoughts and Prayers are with you at this sad time. Sharon will be missed greatly. We remember her, Connie and Eugene while growing up and having families and then the Grandchildren and Great Grandchildren arrived. We planned on coming tonight but due to unforeseen circumstances were unable to come. Our deepest sympathy!! Love Don and Sharyn Carpenter.


John J. Kim/Sun-Times Mayor Emanuel could end up unopposed in the February municipal election.
On election night, I sat in a bar with a few of my lefty friends and somberly watched as one Republican after another rolled to victory across the country.
Among them was the GOP gubernatorial candidate in our state, Bruce Rauner.
In a half-hearted attempt to stave off utter depression, one friend declared, "Well, let's look on the bright side: it can't get worse."
Being Mr. Doom and Gloom, I had to tell him: oh yes, it can.
Mayor Emanuel could end up unopposed in the February 24 municipal election.
And then I launched into another discourse on the intricacies of our electoral system.
Yes, it's true—several candidates have announced they're challenging Mayor Emanuel, including Alderman Robert Fioretti and Cook County commissioner Jesus "Chuy" Garcia.
The goal for Emanuel foes is to keep him from getting 50 percent of the votes, forcing him into a runoff against the top challenger.
But just because candidates announce they're running for mayor doesn't automatically mean they'll make the ballot. First they have to gather the valid signatures of at least 12,500 registered Chicago voters.
The first question you're probably asking is why so many signatures are required.
There are two explanations. The official one—which you're supposed to recite in high school civics classes—is that our city's glorious leaders are doing what they can to defend the integrity of our democracy by making certain that only intrepid people with a broad base of support run for mayor.
The real reason—which even elected officials will acknowledge after a few drinks—is to protect incumbents.
That includes the lordship we have in office right now, as well as the one who came before him, Richard M. Daley.
Daley may be gone, but he's not forgotten. Not by governor-elect Rauner, who just appointed Bill Daley, the ex-mayor's investment banker brother, to his transition team.
Proving once again that when it comes to ruling our state there are no Democrats or Republicans—only investment bankers.
Anyway, as recently as 1995, it took only about 3,000 signatures to get on the mayoral ballot, with the exact number based on turnout in the previous election. Election officials raised the number to 25,000 after legislators passed a law making elections for mayor (and alderman) nonpartisan.
In 2002 attorney Frank Avila filed a federal lawsuit to challenge the signature requirement on behalf of several fringe mayoral candidates. Partly because they knew they looked so bad, legislators then halved the requirement to 12,500, calling it reform.
That prompted activist and former mayoral candidate Jay Stone to observe: "If they say it's reform, don't believe them."
Words that apply to pretty much everything that happens in politics around here.
Inquiring minds will want to know how our signature requirement compares to other cities'—as if the foolishness of others somehow justifies our own.
Well, New York City requires 3,750. Los Angeles requires 500 along with a $300 filing fee, or 1,000 signatures with no fee. Chicago doesn't charge a filing fee, but neither does Detroit, and it requires only 500 signatures.
I mention Detroit because mayoral boosters—of which we have many—love to compare us to Detroit, since you can usually count on the Motor City to make us look better.
But we're worse than Detroit, at least with regard to ballot access.
Detroit's current mayor, Mike Duggan, was permitted to run even though he didn't live in the city for a year leading up to the 2013 election, a violation of residency requirements.
Oh, wait—Emanuel didn't live in Chicago in the years leading up to his election either. So forget I mentioned it.
Back to signature requirements: Did I mention that the 12,500 signatures must be "valid"? Well, they must.
And there are many convoluted rules and regulations that eagle-eyed election lawyers can employ to invalidate signatures and knock unsuspecting challengers off the ballot.
It's all part of their effort to defend our democracy by limiting it as much as possible.
For instance, if a voter signs a nominating petition, the signature needs to match the one on his or her voter registration card. If it doesn't, that signature is scratched from the nominating petition.
Get rid of enough signatures and you can bounce the challenger right off of the ballot.
I'll bet you lunch at your favorite Harold's Chicken Shack that Emanuel will have his election lawyer, Michael Kasper, scrutinizing the petitions submitted by Garcia and Fioretti like a mohel getting ready to make a cut.
It's hard to exaggerate the influence of Kasper—who's also the election lawyer for house speaker Michael Madigan—on the hearing officers at the Chicago Board of Elections.
It's like the power the Queen of Diamonds has over the Laurence Harvey character in the Manchurian Candidate. One look at Kasper and hearing officers fall under his spell.
Rule of thumb, if you want to make the ballot, you'd better gather at least 25,000 good signatures.
By the way, don't be surprised if Emanuel gives some of his lesser-known challengers—like activist Amara Enyia and former alderman Robert Shaw—a pass. Even Rahm knows it would look unseemly to run unopposed.
Fioretti's backers tell me they already have all the valid signatures they need.
It's a little tougher for Garcia, who only jumped in the race a few weeks ago. But his backers believe they'll get enough signatures by the November 24 deadline.
As for Mayor Rahm's supporters—they just cackle and rub their hands like Jafar, the evil grand vizier in Aladdin.
Here's my advice, all you wannabe mayors: Challenge Emanuel's petitions! He had to pay people to gather them just like the rest of you. Someone somewhere must have screwed up.
In the meantime, go get a few more signatures. Before it's over, you may need every single one.


text:
Q: Lombok Setter, set input variable to be final Is is possible using lombok to set the input variable of a @Setter method to be final.
For example
public void setCarName(final String carName){
   this.carName = carName;
}

I don't know if this is even possible could not see it in the documentation.

A: Probably it's not possible.
The only advantage of making final this parameter is to improve readability, which makes no sense on code that will not be read.

A: It's not possible, just checked lombok sources.

A: Why would you even be worried about this? Making it final only prevents you from reinitializing the variable, i.e. carName = "foo" or carName = new String("foo"). Since the code generated by lombok does not attempt to do this marking it as final is completely unneccesary.

redpajama_set_name: RedPajamaStackExchange


For the pear purée, place all ingredients in a small saucepan. Cook until soft. Place in a food processor and process until smooth.
For the walnut vinaigrette, liquidise all ingredients until they all come together.
For the caramelised pear, peel and slice pear lengthwise. Dust with caster sugar and caramelise under the grill, or by using a blowtorch.
Open oysters and cook gently in butter. Place on top of caramelised pear. Place cooked Kelly's Black Pudding on top of pear purée. Toss mixed leaves with walnut vinaigrette.
Serve in the centre of the place and drizzle plate with balsamic vinegar.


text:
Q: Build Docker Image and tag it with github tag name I have created a GitHub action on repo tag creation. I am successfully able to build and push the Docker image to AWS but, I don't know how to tag the image with the same name of the GitHub tag. Below is my git workflow file
name: Build Docker Image and Push to AWS ECR
on:
  push:
    tags:
    - '*'

jobs:

  build:

     runs-on: ubuntu-latest

     steps:
         - name: Checkout
           uses: actions/checkout@v1

         - name: Configure AWS credentials
           uses: aws-actions/configure-aws-credentials@v1
           with:
               aws-access-key-id: ${{ secrets.AWS_ACCESS_KEY_ID }}
               aws-secret-access-key: ${{ secrets.AWS_SECRET_ACCESS_KEY }}
               aws-region: us-west-2

         - name: Login to Amazon ECR
           id: login-ecr
           uses: aws-actions/amazon-ecr-login@v1

         - name: Build, tag, and push image to Amazon ECR
           id: build-image
           env:
               ECR_REGISTRY: ${{ secrets.AWS_REGISTRY }}
               ECR_REPOSITORY: repo_name
               IMAGE_TAG: latest
           run: |
               docker build -t $ECR_REGISTRY/$ECR_REPOSITORY:$IMAGE_TAG .
               docker push $ECR_REGISTRY/$ECR_REPOSITORY:$IMAGE_TAG

Please help me in replacing the correct value at IMAGE_TAG in the above code

A: We decided the use the git commit sha as the image tag, as it always represents the unique state of the code.
- name: Build, tag, and push image to Amazon ECR
  env:
    ECR_REGISTRY: ${{ steps.login-ecr.outputs.registry }}
    ECR_REPOSITORY: reponame
    IMAGE_TAG: ${{ github.sha }}
  run: |
    docker build -t $ECR_REGISTRY/$ECR_REPOSITORY:$IMAGE_TAG .
    docker push $ECR_REGISTRY/$ECR_REPOSITORY:$IMAGE_TAG

If you need or prefer to use the commit tag, you just need to extract it from the ref using something like this:
- name: Extract Git Tag
  run: echo "GIT_TAG=${GITHUB_REF/refs\/tags\//}" >> $GITHUB_ENV
- name: Build, tag, and push image to Amazon ECR
  env:
    ECR_REGISTRY: ${{ steps.login-ecr.outputs.registry }}
    ECR_REPOSITORY: reponame
    IMAGE_TAG: ${{ env.GIT_TAG }}
  run: |
    docker build -t $ECR_REGISTRY/$ECR_REPOSITORY:$IMAGE_TAG .
    docker push $ECR_REGISTRY/$ECR_REPOSITORY:$IMAGE_TAG

A: Use GITHUB_REF_NAME variable to get latest tag:
name: Bolivia Version - Develop

on:
  push:
    tags: # <---- only tags, important!!!
    - '*'

jobs:
  build-version:

    runs-on: ubuntu-latest

    steps:
    - name: Git checkout
      uses: actions/checkout@v2

    - name: Extract latest tag
      run: |
        GIT_TAG=$GITHUB_REF_NAME


Finding timeless furniture pieces can sometimes be a difficult job. I am not just referring to the look but also the high quality of furniture. Obviously, you have to place a lot of thing to consider into the kind and style of furnishings you choose to purchase.
When buying bedroom accessories, for example, you do not want to end up inadvertently mixing and matching different styles of furnishings. Combining modern items with vintage style pieces or even Victorian style pieces won't always lead to excellent visual outcomes. It is advisable to decide on 1 theme and stick to it.
When buying bedroom accessories, for example, you do not want to unintentionally matching and mixing variations of furniture. Combining contemporary items with vintage design items or perhaps Victorian style items won't always result in great aesthetic results. It is advisable to choose one concept and stay with it.
When purchasing bedroom furniture, for instance, you don't want to unintentionally matching and mixing different styles of furnishings. Mixing contemporary pieces with vintage design items or perhaps Victorian style pieces will not always result in great visual results. It is best to choose one concept and stay with it.
If you're one of those people who changes their mind often when it comes to design styles, it is best to buy furniture that you could easily work with. It ought to be flexible and flexible so that you can change the look of your living space without altering your costly furniture.
Walnut furniture, in addition to authentic and one hundred percent wood furniture are classic and match any design concept. Solid wood and walnut furniture is also well suited for modern style. Simply because oak furnishings are hard wood, they last for many years.
To look for the excellence of the furnishings you are buying, look for a reliable producer very first. You will find manufacturers that concentrate on crafting bedroom accessories, living room furniture, kitchen furnishings and passageway furnishings produced from hard wood. Because this is their specialty, they know just how to look for the best supplies and the way to assemble them into practical furnishings.
Check the materials from the furnishings you're purchasing. For instance, if you're buying wood furniture, you'd do well to depend on walnut furnishings instead of MDF. Although oak is really a tad more expensive, it is higher high quality and can last longer. This is among the most long lasting hardwood materials available. Oak pieces will also be timeless and use any style theme. You can mix and match various kinds of wood together with your oak furnishings as well.
An additional symbol of the caliber of the pieces when you buy your preferred furniture is if the producer is providing some sort of assure. If they are confident that their pieces are actually of top-level high quality they will supply at least a 30 day assure. In that time, you can look at and punctiliously look into the supplies from the furnishings. If you're not satisfied with the creating, you are able to return it before the 30 days drops.
The development is also a key factor in determining high quality of furniture. There's a lot like purchasing an expensive purse. If the stitching are way off and you can observe how ugly the seams are, it is probably not genuine. In the same manner, the making of bedroom furniture, living room furniture, dining room furnishings and passageway furnishings are a defunct free gift of its quality.
No part of the exterior should be cracked. If it's dented, you should think about a different item. When you buy furnishings, particularly wood pieces, ensure that the top is the begining proof. They should also be easy to maintain. Painted solid wood furniture ought to be painted well and evenly.
Be sure you check the drawers especially when purchasing night stands and chests. The compartments should roll out completely. Also understand the drawer mechanism to make sure that it can be effortlessly replaced when it finally provides. Certain types of cabinet tracks have a tendency to attract damage and they could potentially cause the cabinet to obtain stuck.
Most high quality furnishings will also be given ingredients which make them less vulnerable to the buildup of dust. You might like to determine whether the furnishings you're buying has this feature. It reduces your maintenance and cleaning function.
The very last task is to determine the price. If the prices are less than typical, it might incorporate plywood or be combined with other cheaper woods. When you buy furniture, especially hardwood pieces like oak furniture, it ought to be inside a specific price range. Look around and find the best offers, but if a cost appears as well good to be real then it probably is. With these suggestions in your mind, it is simple to find top quality bedroom accessories, living room furniture and kitchen area furnishings that will complete the look of your room.
Recommended Promotions Regency Upholstered Ottoman by Peak Season Inc.
Special design Upholstered Ottoman by Peak Season Inc.
Find the perfect Colin Upholstered Ottoman by Peak Season Inc.
Valuable Price One Christiansen Ottoman by A.R.T.
Special Recommended Paris Ottoman by Zentique Inc.


text:
The strange case for Norway
/ EV, EV News / By Alastair
Electric vehicles in Norway now account for 12% of new car sales. How can this be?
According to Opplysningsrådet for Veitrafikken, the Norwegian information council for road traffic, 12,079 cars were registered in November. Of those, 1,434 featured electric drive–almost 12 percent of the new car total. Most other countries struggle with sub one percent of EV sales.
As mentioned recently the Tesla Model S was Norway's highest-selling car in September, with 616 units and an impressive 5.1 percent share of the market overall. Last month, reports Reuters, Nissan's Leaf headed the car sales table, with 716 units–more than the Volkswagen Golf, at 646 cars. It took a 5.6 percent share of the market in October.
Norway's electric car sales share was 8.6 percent of the market in September and 7.2 percent in October–with Leafs and Model S making up the majority of those sales.
Last month, reveals Best Selling Cars Blog, Tesla's Model S once again scored highly, sitting in second spot with 527 sales. The Leaf has moved down to fifth with 512 units, while topping the chart is the ubiquitous VW Golf at 666.
November marks quite a jump then, and EVs now outsell hybrids in the country–with 849 units, hybrids accounted for an 8.9 percent share last month, and sales are 57 percent higher than they were last year.
That's probably why Norway's average CO2 output for new cars is dropping rapidly, averaging just 113 grams per kilometer of the greenhouse gas. For some perspective, that CO2 figure is barely more than the average small-engined subcompact car produces in European testing–and the high proportion of electric and hybrid vehicles has undoubtedly played a part.
There's a very good reason electric cars are selling well in Norway of course–as well as providing a comprehensive recharging infrastructure and lavishing the cars with tax incentives and other benefits, EVs also avoid the heavy taxes applied to regular vehicles in the country.
This means a car like the Nissan Leaf costs no more than the equivalent Volkswagen Golf or Ford Focus.
And while Norway is a large, elongated country most of its habitable areas are located within short distance of Oslo. This means vehicles rarely embark upon long journeys, perfect for electric vehicle adoption.
In the greater scheme of things, 1,434 cars in November–or even the country's total 12,000 vehicles–is a fairly small figure. In October, over 1.2 million vehicles were sold in the U.S.–a hundred times more than in Norway. But it's proof that given the right market conditions, electric cars really can work very well indeed.
How do they do it in Norway? The answer is of course the old carrot and stick with Tax and incentives.
The country's various subsidies for electric vehicles amount to as much as $8,200 per car–every single year.
That's partly down to Norway's heavy taxation, which sees the prices of regular cars pushed significantly higher than they are elsewhere. A basic Volkswagen Golf, that costs the equivalent of $24,600 in the United Kingdom, can cost $42,000 in Norway.
While a Nissan Leaf is still cheaper in the UK than it is in Norway, at $35,500, in comparison to that same VW Golf, the price looks much more attractive–$42,500.
You can bet Nissan Leafs would sell quicker in the U.S. if they cost only $500 more than an equivalent gasoline car, that's for sure.
The tax breaks on purchase amount to around $1,400 per year over a car's lifetime, according to a study by Statistics Norway analyst Bjart Holtsmark. To this, the average driver can add $1,400 in road toll savings, free parking worth $5,000 and avoid other charges of around $400. All those figures are per year savings.
In addition, electric car drivers can save time as well as money–as they're allowed to use the country's bus lanes, denied to normal traffic.
These incentives will run until 2017, when the scheme will be reviewed.


Want to be notified of new releases in andrewadare/jetson-tx2-pytorch?
PyTorch is a new deep learning framework that runs very well on the Jetson TX1 and TX2 boards. It is relatively simple and quick to install. Unlike TensorFlow, it requires no external swap partition to build on the TX1.
Although the TX2 has an ample 32 GB of eMMC, the TX1 has only half that, and it is easy to run out of space due to cruft from JetPack, Ubuntu packages, and installation artifacts. The cleanup section below lists ways to slim things down, and the steps here lean in the direction of minimalism.
The PyTorch developers recommend the Anaconda distribution. I was unable to find a recent Anaconda setup for ARM64, so I used the global python libraries.
Tip: On the TX2, running ~/jetson_clocks.sh throttles up the CPUs and enables two more cores. This reduces the PyTorch compilation time from 45 to 37 minutes. I didn't test on the TX1, but would expect a less dramatic speedup.
To avoid issues with system-wide installation as superuser, I appended --user to all pip3 install commands below. This puts packages in $HOME/.local/lib/python3.5/site-packages, which I added to my PYTHONPATH.
Check cmake --version. It looks like cmake >= 3.6 is required for the python bindings used in PyTorch. I followed http://askubuntu.com/a/865294 (and used --no-check-certificate) to get 3.7.2. The cmake executable was installed to /usr/local/bin. Make sure cmake --version reports the new version after installation.
The first option significantly reduces the storage requirements during the build, at the expense of a slightly longer build time. Before discovering this option, I encountered errors like "failed to copy PCH file" on the TX1.
With this setup, OpenCV builds quickly--19 minutes on the TX2.
I created ~/cuda-l4t on the Jetson and copied these 4 files there.
sudo ./cuda-l4t.sh cuda-repo...arm64.deb 8.0 8-0 to install the CUDA libs. Note that this script prepends CUDA directories to PATH and LD_LIBRARY_PATH, then slaps the hard-coded redefinitions onto ~/.bashrc. If it matters to you, now is a good time to tidy this up.
Skip the problem and install PyTorch locally with the --user option (see next section).
use sudo -E to make user environment variables available to root.
Export from ~/.profile, then log out/in.
The OpenCV sources can also be removed if necessary.


The Suunto Core Black Standard Elastomer Strap is a handy accessory for your Core watch.
The Suunto Core Black Standard Elastomer Strap is a handy accessory for your Core watch. It includes the strap and pins, lugs and screws to attach the strap. It is compatible with the whole Core range.


Seeing as we no longer use a Whitelist and you aren't banned, yes you will be able to get on the server.
Just for reference, minecraft now uses UUID's to identify players instead of their username. If you change your name, everything will still be recorded under your unique id number which cannot be changed.


I was searching for a Property and found this listing (MLS® #13932922). Please send me more information regarding 3212 Dartmouth Avenue, Highland Park, TX, 75205-3306. Thank you!
I'd like to request a showing of 3212 Dartmouth Avenue, Highland Park, TX, 75205-3306 (MLS® #13932922). Thank you!