A little tidying of my vintage dresser this morning revealed a pleasant corner view. Within the last year, I have somehow collected quite a variety of empty vases of a decorative nature, most of which I have not purchased but have either inherited or adopted ("No! It is so pretty! Don't throw it out! "). The blue jar has a tea light at the bottom of it and was originally a part of a friend's wedding centerpiece, but we adopted it and re-purposed it several times in the last months- first as a flower vase, then as a candy jar, now as a hurricane.
The swirls in my travel jewelry bag (which came out of near-Goodwill retirement for our recent trip because of its capacity and compactness, mimic the handmade coaster that this pretty, scented pineapple and ginger candle from Archipelago stands on.
A clear dresser is a nice way to start the day!
Tags: Archipelago, blue, candle, dresser dress up, home decor, jars, recycled wedding decor, repurpose, wedding decor. Bookmark the permalink.


A recipe for Cornish hens filled with savory sausage-panko stuffing, glazed with honey and soy sauce whisked with spicy sriracha. A perfect meal for special occasions.
We're cooking with Kikkoman® for the holidays in the Chili Pepper Madness kitchen, my friends, and it doesn't get much better than this. You might think of Kikkoman® for only Asian sauces and marinades, but truly, I use their products all the time for my dishes. I enjoy Kikkoman® Soy Sauce to enhance the umami of the meal, as well as Kikkoman® Panko Japanese Style Breadcrumbs as the perfect thickener. They're just the thing for our stuffing.
This recipe is inspired by Kikkoman®. Click here for more holiday inspiration.
When I think of more intimate holiday celebrations, I think of Cornish hens. You see a lot of turkey during the holidays, but turkey is for larger crowds. When I want to serve more individual portions of meals, with a nicer presentation, something a bit more personalized, I opt for Cornish hens.
We're making Honey-Soy Glazed Cornish Hens with Sausage-Panko Stuffing.
And, to make this meal truly special, I'm using Kikkoman® Soy Sauce and Kikkoman® Panko Bread Crumbs.
I purchased my Kikkoman® products at my local Wal-Mart. Here's a shot to help you find them.
Since I'm making this meal for 4 of us, I also picked up 4 Cornish hens and everything else I needed. Cornish hens are quite small compared to chicken, about 1-1/4 pound on average, so a single hen is about right for a serving.
The meat is very tender, and richly flavored with our glaze of sweet honey and traditionally brewed Kikkoman® soy sauce.
So let's get cooking, right? The process is easy enough.
First, we'll make our stuffing by cooking up our spicy sausage, peppers, celery and onion in a pan. Once they've softened, in go the mushrooms to cook those down a bit. Cool the lot, then stir in the almonds, Kikkoman® Panko Bread Crumbs, sage and broth.
Give it a good mix. Stuffing achieved!
Next, heat the oven to 350 degrees F.
Spoon the stuffing into the hen cavities. Do not overstuff them, but keep the stuffing fairly loose.
Set the stuffed hens into a large baking pan.
Brush them with butter and season liberally with salt and pepper. Set them into the oven and bake for 1 hour.
While the hens are baking, make your glaze by whisking together the Kikkoman® Soy Sauce, honey, brown sugar, sriracha, lemon juice and a bit of salt and pepper.
Pour into a pan and bring to a quick boil. Reduce the heat and simmer for about 15-20 minutes, then remove from heat and cool to allow it to thicken up.
After the hens have cooked for 1 hour, spoon the finished glaze over them and return to bake for another 15 minutes, or until their internal temp measures 180 degrees F.
Sprinkle with fresh herbs and serve them up!
Get your Kikkoman® Soy Sauce and Kikkoman® Panko Bread Crumbs to make this recipe for the holidays. This recipe is inspired by Kikkoman®. Click here for more holiday inspiration.
Visit the Kikkoman® site today to learn more about their products. http://www.KikkomanUSA.com.
Patty's Perspective: This is like a mini Thanksgiving dinner. This is a tasty easy meal for 2, 4 or a small group. It makes me realize you can have that flavor anytime of the year. Why wait for the holidays?
Make the stuffing first by heating a large pan to medium heat. Add olive oil and swirl to coat the pan. Add the sausage, peppers, celery and onion and cook them about 7-8 minutes to soften them up. Break the sausage apart with a spoon.
Add the mushrooms and cook them down another 5 minutes or so, stirring. Cool slightly and add the mixture to a bowl.
Stir in the almonds, panko, sage and broth. Mix well.
Spoon the stuffing into the hen cavities. Do not overstuff them, but keep the stuffing fairly loose. Set them into a large baking pan.
Brush the hens with butter and season liberally with salt and pepper. Set them into the oven and bake for 1 hour.
While the hens are baking, make your glaze by whisking together the Kikkoman® Soy Sauce, honey, brown sugar, sriracha, lemon juice and a bit of salt and pepper. Pour into a pan and bring to a quick boil.
Reduce the heat and simmer for about 15-20 minutes. Cool to allow it to thicken.
I'll be making this. ?


White Friday Party. Today and Every Friday is your night don't miss our white party !!
Dress up in white and we give you a special present.
•Free entry •Dance show •Raining money •Giveaways •Lucky draw 2,000THB (in drinks) •money balloons.	See You Every Night!!! The fun starts at 9.30pm... Don't wait till later - join us early and make the fun last longer!


text:
Know the Cast: 'Hypnotic'
By Q.V. Hough on October 27, 2021 • ( 1 Comment )
The Hypnotic cast features Kate Siegel, Jason O'Mara and Dulé Hill. This info article contains minor spoilers for Matt Angel and Suzanne Coote's 2021 Netflix movie. Check out Vague Visages' Know the Cast section for more streaming guides.
Hypnotic takes place in Portland, Oregon. The storyline follows Jenn, a software engineer who struggles with her mental health after suffering a miscarriage and breaking up with her fiancee. She receives hypnotherapy treatments from a local doctor for three months, and then begins seeing the man in her dreams. Written by Richard D'Ovidio (Exit Wounds), the 88-minute thriller features a lead performance from director Mike Flanagan's favorite collaborator — his wife, Kate Siegel. Here's every main player in Hypnotic.
Hypnotic Cast: Kate Siegel as Jenn Thompson
Character Profile: A Portland-based software engineer. In the past, she broke up with her fiancee after suffering a miscarriage. Jenn receives hypnotherapy treatments from a doctor with ulterior motives.
Siegel's Resume: Maddie in Hush (2016), Sally in Gerald's Game (2017), Theodora Crain in The Haunting of Hill House (2018), Viola in The Haunting of Bly Manor (2020), Erin Green in Midnight Mass (2021)
Hypnotic Cast: Jason O'Mara as Collin Meade
Character Profile: A psychiatrist who treats Jenn with hypnotherapy. There is little information available online about the doctor, and several of his patients mysteriously passed away. Collin fails to move forward with his life after a familial tragedy.
O'Mara's Resume: Sam Tyler in Life on Mars (2008-09), Damian Boyle in The Good Wife (2013-14), Jack Prendergast in The Siege of Jadotville (2016), Jeffrey Mace/The Patriot in Agents of S.H.I.E.L.D. (2016-17), Wyatt Price in The Man in the High Castle (2018-19)
Hypnotic Cast: Dulé Hill as Wade Rollins
Character Profile: A Portland detective. He investigates Dr. Meade's complicity in the death of a patient named Andrea Bowen, who allegedly died from a heart attack. Detective Rollins looks after Jenn while looking into her former doctor's past.
Hill's Resume: Charlie Young in The West Wing (1999-2006), Burton Guster in Psych (2006-14), Larry Siefert in Ballers (2015-17), Alex Williams in Suits (2017-19), Bill Williams in The Wonder Years (2021-)
Hypnotic Cast: Lucie Guest as Gina Kelman
Character Profile: Jenn's friend. She hosts a party at the beginning of the film. Gina crashes her vehicle after experiencing instantaneous hypnosis.
Guest's Resume: Mary Horton in Health Nutz (2011-13), Tina in Blackstone (2012), Zoie in Orphan Black (2015-16), Circe in Chilling Adventures of Sabrina (2020), Ms. Cartwright in The Main Event (2020)
Hypnotic Cast: Jaime M. Callica as Brian Rawley
Character Profile: Jenn's ex-fiancee, a coder. He experiences diabetic shock the morning after a sexual encounter. Jenn feels guilty about not being awake to help Brian.
Callica's Resume: Officer Loeb in Almost Human (2013-14), Agent Brian Rollins in Ruthless (2020-), Augustus in Upside-Down Magic (2020), Park in Tales from the Hood 3 (2020), Horten Spence in Batwoman (2021)
Hypnotic Cast: Tanja Dixon-Warren as Stella Graham
Character Profile: Jenn's therapist after Dr. Meade. She warns her patient about the dangers of hypnotherapy. Dr. Graham plants a "counter-trigger" in Jenn's subconscious.
Dixon-Warren's Resume: Weezie in The L Word (2009), Security Cheryl in Psych (2011), Nurse Angie in Emily Owens M.D. (2012), Cissie in iZombie (2015), Tammy in Batwoman (2020)
Hypnotic Cast: Luc Roderique as Scott Kelman
Character Profile: Gina's partner. He appears during an opening party scene and also during a car crash sequence. A tragedy involving Scott makes Jenn even more suspicious of Dr. Meade.
Roderique's Resume: Penn in The 100 (2014-20), Harrow in The Dragon Prince (2018-19), Bryce Foster in The Crossing (2018), Arca in See (2019), Ian Sutton in Siren (2019)
Hypnotic Cast: Devyn Dalton as Tabby
Character Profile: Dr. Meade's OCD patient who pulls out her hair. She speaks with Jenn in the opening act. Tabby later attacks Detective Rollins.
Dalton's Resume: Trixy in The Orchard (2016), Angry Boy in Legion (2017), Cornelius in War for the Planet of the Apes (2017), Shasa Guten in Beyblade Burst (2017-18), Púca in DC's Legends of Tomorrow (2019-20)
The Hypnotic cast also includes Jessie Fraser (Van Helsing, The Man in the High Castle), Darien Martin (DC's Legends of Tomorrow, Love on the Wings of Eagles), Madeleine Kelders and Stephanie Cudmore (The Mighty Ducks: Game Changers, Maid).
Categories: 2020s, Drama, Horror, Know the Cast, Mystery, Netflix Originals, Streaming Originals
Tagged as: 102921, 2020s, 2021, Drama, Horror, Hypnotic, Matt Angel, Mystery, Netflix, Q.V. Hough, Suzanne Coote
Soundtracks of Cinema: 'Hypnotic'
Soundtracks of Cinema: 'Stuck Together'
Pingback: Hypnotic Soundtrack: Every Featured Song in the 2021 Netflix Movie

redpajama_set_name: RedPajamaCommonCrawl


Available in coatings - GreenCoat X-Matt Crown BT, GreenCoat Rough Matt Polyester, Poylester Gloss, Poylester Deep Matt, Alu-zinc, Zinc. Available foiling for the facade profile.
Additional coating - Available with the DRIPSTOP anticondensation liner.


With over 48 years' experience, RBM specialises in the integration and support of leading office technologies in Central Queensland to Small Business, Medium Enterprise, Large Corporations, Public & Private Schools plus all levels of Government and Not for Profit Entities.
Businesses everywhere are wanting to transform paper based processes to Electronic or digital. Going through Digital Transformation without the correct advice or platform can actually have a negative effect on productivity in your office!


text:
<?xml version="1.0" encoding="UTF-8" standalone="yes"?>
<servico xsi:schemaLocation="http://servicos.gov.br/v3/schema.../servico.xsd" xmlns="http://servicos.gov.br/v3/schema" xmlns:xsi="http://www.w3.org/2001/XMLSchema-instance">
    <id>obter-a-declaracao-de-utilidade-publica-de-area-para-implantacao-do-gasoduto</id>
    <dbId>2916</dbId>
    <nome>Obter a Declaração de Utilidade Pública de área para implantação do gasoduto.</nome>
    <sigla></sigla>
    <descricao>O interessado irá solicitar a declaração de utilizadade pública em áreas a serem utilizadas para implantação de gasoduto. Procedimento: análise de documentação; publicação no D.O.U.</descricao>
    <contato></contato>
    <gratuito>true</gratuito>
    <porcentagem-manual>false</porcentagem-manual>
    <servico-digital>false</servico-digital>
    <link-servico-digital></link-servico-digital>
    <solicitantes>
        <solicitante id="3497">
            <tipo>Empresas privadas</tipo>
            <requisitos></requisitos>
        </solicitante>
    </solicitantes>
    <tempo-total-estimado>
        <nao-estimado-ainda/>
        <descricao></descricao>
    </tempo-total-estimado>
    <validade-documento>
        <descricao></descricao>
    </validade-documento>
    <etapas>
        <etapa id="6747">
            <titulo>Solicitar Declaração</titulo>
            <descricao></descricao>
            <documentos>
                <default>
                    <item id="9020">CNPJ</item>
                    <item id="9021">Contrato Social</item>
                    <item id="9022">Procuração do representante legal</item>
                    <item id="9023">Registro da Junta Comercial</item>
                    <item id="9024">Registro em Cartório</item>
                    <item id="9025">Licença Ambiental</item>
                </default>
            </documentos>
            <custos>
                <default/>
            </custos>
            <canais-de-prestacao>
                <default>
                    <canal-de-prestacao id="6981" tipo="postal">
                        <descricao>**Agência Nacional de Petróleo, Gás Natural e Biocombustíveis - Rio de Janeiro - Escritório Central** - Avenida Rio Branco, 65 – 17° andar - Bairro: Centro
CEP: 20.090-004 - Rio de Janeiro - RJ</descricao>
                    </canal-de-prestacao>
                </default>
            </canais-de-prestacao>
        </etapa>
    </etapas>
    <orgao id="http://estruturaorganizacional.dados.gov.br/id/unidade-organizacional/25281" dbId="917">
        <nomeOrgao>Agência Nacional do Petróleo, Gás Natural e Biocombustíveis (ANP)</nomeOrgao>
    </orgao>
    <segmentos-da-sociedade>
        <item idSegmento="3" idServicoSegmento="6645">Empresas</item>
    </segmentos-da-sociedade>
    <areas-de-interesse>
        <item>Energia</item>
        <item>Meio ambiente</item>
        <item>Combustíveis</item>
        <item>Comércio e Serviços</item>
    </areas-de-interesse>
    <palavras-chave>
        <item id="12512">oleoduto</item>
        <item id="12513">utilidade pública</item>
        <item id="12514">anp</item>
    </palavras-chave>
</servico>

redpajama_set_name: RedPajamaGithub


text:
Follow-up: Fire at 124 Ludlow
There's more information today about the fatal fire at 124 Ludlow. 72-year old Claudette Rivera died yesterday, following a terrible mishap with her gas stove. Neighbors said the fire started after Rivera lit the burners to keep warm and the flames caught on her sleeve.
Residents told the New York Times she had lived in the building for almost 50 years — and that her husband, a preacher, died a few years back. The Wall Street Journal reported that her husband was a jazz musician. Neighbors told the Journal Rivera was a popular figure in their building:
"She was very caring. She would ask how your day was," said Aaron Eckerle, 27. "She was very sincere. She asked about the goings on in the building." Another neighbor, Marla Yost, 36, described many people in the neighborhood as "trust fund babies" who had moved in fairly recently as the area was becoming more gentrified. But Ms. Yost said Ms. Rivera was a mainstay in the neighborhood. "She's just part of the Lower East Side," Ms. Yost said.
Rivera had a tough time getting around. She used a walker and frequently had difficulty reaching her second floor apartment, the Journal indicated:
Ellen Koenigsberg, who owns a vintage clothing store called "Ellen" across the street from Ms. Rivera's building, said Ms. Rivera "probably should have been in assisted living a long time ago… But she wanted to be on her own," Ms. Koenigsberg said. "She was stubborn. She wanted to be independent." To remain independent, Mr. Koenigsberg said, Ms. Rivera "relied on a lot of people [in the community] to help her." For instance, upstairs neighbor Eoin Foyle, a 31-year-old bar owner, said he often helped Ms. Rivera carry her groceries into the building.
According to the Times, "…residents said the building normally had adequate heat and hot water, though the Fire Department said it had gone out Thursday night." But Channel 4 reported:
It's unclear if Rivera had no heat at all or was using the stove to make her apartment warmer, source said. Tenants have not made any heat related complaints to the city in the past year — just one complaint about bed bugs, said the office of Housing Preservation and Development. The six-story building also had no open violations, said the agency. The last boiler violation was about a decade ago and the building passed a boiler inspection in October, according to the Department of Buildings' website.
124 ludlow
Uncategorized editor - June 15, 2017
Uncategorized Ed Litvak - January 27, 2017
COLORS Restaurant, Worker Training Center Coming to 178 Stanton St. Next Month
Uncategorized Ed Litvak - January 3, 2017
Jewish Conservancy Celebrates 18 Years With Rooftop Brunch Dec. 18
Uncategorized lodownny - November 30, 2016


Are you looking for information about using a cordless drill? study the solution critiques, we are going to tackle the various aspects, fundamentals and also other points of interest about using a cordless drill. Many readers discover that this website is an excellent spot to begin if you'd like to buy the prodct about using a cordless drill.
We will deliver detailed resources like evaluations, images, articles, videos and hyperlinks that may be of very good use in case you want to make a a lot more detailed study about it." in the event you want to have much more information about using a cordless drill. just see clearly as under.
seeker asked What is the best hand winch to lift & lower an aluminum deck?
I want to use a cordless drill with a hex drive to operate it.
Tagged cordless drill, flash patterns, keyless chuck, list price, sale price. Bookmark the permalink.


text:
Іван Степа́нович Мазе́па (Коледи́нський) (, Мазепинці або ж, за іншими даними, , Біла Церква —  за іншими джерелами, у ніч з 21 на 22 вересня, Варниця) — український військовий, політичний і державний діяч. Гетьман Війська Запорозького, голова козацької держави на Лівобережній (1687–1704) і всій Наддніпрянській Україні (1704–1709). Князь Священної Римської імперії (1707—1709). Представник шляхетського роду Мазеп-Колединських герба Курч із Київщини.

Після обрання гетьманом намагався відновити авторитет гетьманства в Україні. Зробив великий внесок до економічно-культурного розвитку Лівобережжя. Перебуваючи під патронатом московського царя Петра I, проводив курс на відновлення козацької держави з кордонами часів Хмельниччини.

Як визначний державний діяч дбав не лише про економічну та військову могутність України, а й про її культуру, про піднесення освіти, науки, мистецтва, зміцнення авторитету церкви.

Кавалер орденів Андрія Первозваного (1700) і Білого Орла (1705). Тривалий час підтримував Московське царство у Північній війні зі Шведською імперією, проте 1708 року став на бік шведів. Після поразки під Полтавою був вимушений переселитись до Молдовського князівства.

Молоді роки

У 1592 король Сигізмунд II Август подарував маєток шляхтичеві Михайлові Мазепі-Калединському (Колодинському) гербу Курч. Батько — Стефан-Адам Мазепа, покозачився в часи Хмельниччини, став 1654 року Білоцерківським отаманом, у 1659 р. був наказним полковником Білоцерківського полку, представляв Гетьманщину на сеймі у Варшаві 1659 р., призначений у 1663 р. білоцерківським підстаростою. Мати  — Марина Мокієвська — представниця старого шляхетського роду з Білої Церкви; присвятила молоді роки сім'ї, вихованню сина Івана та доньки Олександри. Шлюбу Мазепи та Мокієвської у 1638 році передувало засудження Степана Михайловича до позбавлення шляхетської честі через вбивство шляхтича Яна Зеленського.

Дитинство припало на час Хмельниччини й Руїни. Змалку мусив навчатися військової справи, їзди верхи, фехтування. Мати відправила на навчання до Києво-Могилянської колегії. У ній він здобув освіту, вірогідно, у 1650—1657 роках, за часів ректорства Л. Барановича та Й. Галятовського, де 6 років вивчав поетику, риторику, латину та інші предмети. Добре володів пером, у хвилини дозвілля писав вірші, цікавився усіма видами літературної творчості; протягом життя опанував вісім іноземних мов. Крім української, російської та польської, вільно володів латиною (за спогадами французького дипломата Жана Балюза, «блискучим знанням цієї мови міг суперничати з кращими нашими отцями-єзуїтами»), говорив італійською та німецькою. Пилип Орлик свідчив, що Мазепа дуже добре знав і татарську, яку в ті часи знало багато козацької старшини.

Закінчивши навчання, повернувся додому. Батько мріяв про велику кар'єру для свого сина, вислав його до двору короля Речі Посполитої, великого князя литовського і руського Яна II Казимира. Іван став королівським пажем, зумів швидко завоювати прихильність короля.

На королівській службі
Ян II Казимир, син Сигізмунда III та Констанції Австрійської, був у близьких взаєминах із західними монаршими дворами, щороку висилав за кордон трьох талановитих юнаків шляхетського походження для покращення освіти. Мазепа потрапив до цієї трійки стажистів; відвідав Німеччину, Францію, Італію, можливо, Австрію у дипломатичній місії козаків.

1659 року повернувся до Речі Посполитої. Гетьманські клейноди привіз як гінець від короля у березні 1663 обраному гетьманом Павлу Тетері, які той відіслав назад (згідно зі статусом, їх мав привезти посол).

Познайомився зі справами українського населення (1660-ті роки), з лобістами українського питання в сеймі Речі Посполитої. У 1662—1669 роках король Ян-Казимир доручав Мазепі кілька різних дипломатичних місій в Україні, Османській імперії, Московії.

Легенда про вигнання

Під час служби при дворі Яна II Казимира мав персональний конфлікт зі шляхтичем Яном-Хризостомом Пасеком, що ледве не закінчився дуеллю в королівських палатах. Ян-Хризостом Пасек згадував у своїх «Споминах» історію, яка стала популярною, хоча насправді, як більшість поетичних образів, ймовірно, далека від правди. Автор мемуарів оповів, що коханкою Мазепи була дружина визначного магната Речі Посполитої; коли ошуканий чоловік дізнався про це, наказав своїм служникам зловити винуватця, прив'язати голого до дикого коня та пустити степом. Історик Сергій Павленко, вивчаючи реалії 1660-х років, дійшов висновку, що, скоріш за все, тридцятирічний Мазепа був посередником у стосунках свого спонсора, білоцерківського старости князя Дмитра Вишневецького із заміжньою Оленою Загоровською. Вона не могла розлучитися з нелюбим чоловіком, бо католикам заборонялося це робити. Мазепа возив їй дорогоцінні  подарунки не від себе, а від відомого у Польщі магната. Після навчання у Європі за спонсорські кошти він не міг мати стільки золота та срібла, аби задобрювати ним улюблену жінку та її слуг. Однак поширена про нього мемуаристом Яном Пасеком вигадка зіграла загалом позитивну роль у поширенні відомостей про складну долю українського правителя. Вона додала його біографії інтриги, неординарності. Тому не випадково він став героєм багатьох поем, п'єс, романів. Ця історія з усіма подробицями була дуже романтична і приваблива, сучасники перетворили її на епопею. Поети, малярі та музики — Байрон, Гюго, Верне, Булянже, Ліст — скористалися нею у своїх творах, звеличили її героя, що став символом. Едґар Кіне порівнював нещасливу Францію до замученого Мазепи, перед яким простягалося славне майбутнє.

Повернення в Україну та служба у Дорошенка
Орієнтовно в 1669 І.Мазепа повернувся додому. Після смерті батька успадкував посаду чернігівського підчашого.

Наприкінці 1669 року він вступив на службу до гетьмана Петра Дорошенка, що стало «переломним моментом» (Дорошенко) у житті та діяльності майбутнього гетьмана, який відтоді цілковито віддав себе українській державній справі.

Появу Мазепи при чигиринському гетьманському дворі було пов'язано з великою зміною у його особистому житті: у Корсуні, десь після 1669 р, одружився з трохи старшою від нього вдовою Марією Фридрикевич, про яку мало що відомо. Невідомо також, чи мала вона дітей від Мазепи. Разом з тим, на Афоні знайдено помянник, де дружину Мазепу названо Марією. За іншими даними, вона мала дочку від Мазепи, яка рано померла. Ймовірно, у гетьмана ще були діти, які рано померли. Іван Мазепа виховував сина і дочку Марії від першого шлюбу.

У Дорошенка Мазепа був спочатку ротмістром надвірної корогви, себто командиром гетьманської гвардії, згодом (десь близько 1674 року) виконував обов'язки генерального писаря (так він називається у переговорах з представниками Московії, у царських листах). Брав участь у війні Дорошенка як союзника Османської імперії проти Речі Посполитої (похід до Галичини 1672 року). Дорошенко оцінив великі здібності («метикуватості й цікавості», як каже Величко) Мазепи, доручав важливі дипломатичні місії.

Перехід до Самойловича

У червні 1674 року Дорошенко послав Мазепу до Криму й Османської імперії, дав татарський ескорт, кілька полонених козаків із Лівобережжя, призначених у подарунок ханові та султанським достойникам. Під час подорожі біля річки Інгул Мазепа потрапив до рук запорожців, які могли його вбити; кошовий отаман Іван Сірко впізнав Мазепу й урятував. Коли гетьман Лівобережної України Іван Самойлович довідавшись про це, зажадав у Сірка видати йому Мазепу, Сірко спочатку відмовив, але під тиском московського уряду змушений був відіслати Мазепу до Батурина (липень 1674 року). Досвідом у міжнародних справах, бездоганними манерами Мазепа переконав Самойловича зробити його довіреною особою (було обрано військовим осавулом).

Батуринський дипломат

Починаючи з 1676 р., І. Мазепа практично щороку їздив з дипломатичними місіями до Москви.   Він, виконуючи настанови гетьмана, переконував російських урядовців передати слобідські полки під управління Гетьманщини, не підписувати Вічного миру, який узаконював поділ України, ділився міркування про економічні нововведення в автономії, давав поради, як краще організувати оборону Києва від ординців тощо.  У ході переговорів у Посольському та Малоросійському приказах батуринський дипломат мав зустрічі з царями, передавав їм дипломатичну пошту від І. Самойловича.

У боротьбі за Київську митрополію

«В останньому акті трагедії Української Церкви сильно завинив Іван Мазепа, будучий гетьман України: його підпис під незаконним обранням на Київського митрополита московського кандидата єпископа Гедеона Четвертинського стоїть між першими…– так підсумував події 1685—1686 рр. І. Огієнко. — Іван Мазепа сильно вислужився Москві, і щоб її задобрити, легко зробив як гетьманський представник незаконні вибори, і тим передав Українську Церкву Москві».  Насправді ці твердження не відповідають дійсності.

Гетьман Іван Самойлович доручив генеральному осавулу Івану Мазепі як довірнику зайнятися організацією проведення церковного собору в липні 1685 р. За настановами з Москви українські духовні особи мали на ньому чітко заявити про відокремлення Київської кафедри від Константинопольського патріархату та обрати митрополитом місцевого архієрея. Незважаючи на такі орієнтири, собор сформулював неочікувані для государів та московських урядовців рішення про розв'язання згаданих церковних проблем лише канонічним способом. Делегати одностайно обрали митрополитом луцького єпископа Гедеона Четвертинського, який як кандидат на цю духовну посаду не сподобався російським зверхникам. І. Мазепа брав активну участь у переговорах з церковної проблематики у Москві, Батурині, Києві, Чернігові. Він, як і гетьман, обстоював українські інтереси в питанні належності Київської митрополії.

Усупереч бажанням І. Мазепи, І. Самойловича, провідних діячів Гетьманщини надати Г. Четвертинському титул екзарха Константинопольського патріарха, Київську митрополію захопили Московський патріархат із допомогою російського уряду шляхом підкупу, маніпуляцій, шантажу, фальсифікацій та силового тиску.

Здобуття гетьманства

Булава гетьмана Лівобережної України до рук Івана Мазепи потрапила 1687 року внаслідок чергової антигетьманської змови генеральної старшини, інспірованої фаворитом тодішньої московської правительки Софії князем Василієм Голіциним; гетьмана Івана Самойловича позбавлено влади та заслано до Сибіру. Невдовзі сам фаворит потрапив в опалу, попрямував слідами Самойловича, втратила владу й Софія. Здавалося, за такого розкладу сил гетьманувати Мазепі залишилися лічені дні; у таких непевних умовах зумів втримати владу, істотно зміцнив власні позиції.

У старшини, що скинула Самойловича, були й інші, досить впливові кандидати — генеральний обозний В. Борковський та полтавський полковник Прокіп Левенець. Перемогла кандидатура Мазепи, оскільки на той час вона була прийнятна окрім старшини, і для царського уряду, адже Мазепа мав впливові зв'язки в московських урядових колах.

Військова рада, яка відбулася 25 липня, мала лише формальне значення. Вжито було всіх заходів, щоб здійснити намічений напередодні план виборів — місце голосування було оточене тісним колом («у шість чоловіка») московського війська. Навколо козаків розставлено стрільців і рейтарів. На Раді присутні були тільки 800 кінних і 1200 піших козаків, тобто зовсім незначна частина козацького війська. Старшина, яка стояла в перших рядах, вигукнула ім'я Мазепи, а коли дехто спробував називати інші ім'я, їх «вмить угамували». Іван Мазепа був обраний на гетьмана України.

Мав тоді 50 років, був людиною з величезним життєвим та політичним досвідом. Обрання Мазепи пов'язане було з підписанням нових «Коломацьких статей» (основа — «Глухівські статті» Дем'яна Многогрішного 1669 року, з деякими додатками на користь Москви). Коломацькі статті були вироблені учасниками зміщення І.Самойловича, претендентами на посади у гетьманському уряді 24 липня за активної участі та тиску В. Голіцина. І. Мазепі не можна дорікати за те, що цей документ значно послаблював позиції Гетьманщини. Переговорний процес щодо вироблення статей старшини вели з В. Голіциним не як рівноправні договірні сторони, а як безурядові претенденти на посаду. Через це останні не могли принципово обстоювати свою точку зору і дуже перечити фаворитові царівни Софії. Саме його договірні тези мали пріоритет. Тому їх краще називати Голіцинські статті.

У них було застережено, що Україна не сміє порушувати вічний мир з Річчю Посполитою і повинна підтримувати добросусідські стосунки з Кримським ханством. Знову заборонено Україні мати дипломатичні стосунки з іншими державами. Окрім залог та воєвод, що були в Києві, Чернігові, Ніжині, Переяславі та Острі, московська залога мала стояти в гетьманській резиденції — Батурині — для постійного контролю над гетьманським урядом. Заборонялося «голосов испущать», що «Малороссийский край гетманского регименту», а тільки казати, що він належить до єдиної держави з Великоросійським краєм. Тому мусить бути вільний перехід з Москви в Україну. Гетьман і старшина повинні дбати про зміцнення зв'язків між двома народами.

Гетьманство

Метою Мазепи як гетьмана Війська Запорозького було об'єднання козацьких земель Лівобережжя, Правобережжя, Запоріжжя і, якщо можливо, Слобожанщини й Ханської України в складі єдиної Української держави під гетьманським реґіментом, встановлення міцної автократичної гетьманської влади у становій державі європейського типу зі збереженням традиційної системи козацького устрою.

Ревний заступник православ'я, Мазепа надав кошти на будівництво в усій Гетьманщині низки соборів, споруджених у стилі українського бароко. Загалом за роки його правління зведено понад 200 церков, з них 45 під безпосереднім патронатом володаря булави. Слід зазначити, що цей великий комплекс робіт забезпечувався здебільшого з гетьманської скарбниці. Тобто зібрані від податків кошти гетьман вкладав у розбудову Києво-Печерської лаври, будівництво великого муру довкола неї та інші церковні проєкти. Заходами Івана Мазепи Києво-Могилянський колегіум набув статусу академії (тоді відомої як «Могило-Мазепинська») (завдяки матеріальній підтримці гетьмана було споруджено нові корпуси, збільшено кількість спудеїв до 2 тисяч).

Як і Богдан Хмельницький та Іван Самойлович, Мазепа поставив особу гетьмана на рівень державного володаря, монарха.

У народі до сьогодні побутує знана приказка: «від Богдана до Івана не було Гетьмана». Свою владу ототожнював з могутністю держави; якнайрішучіше допомагав царю в приборканні запорожців (що виборювали право на освоєні території), деяких старшин, які посилали донос за доносом цареві. У зовнішній політиці старався мати добросусідські відносини з Річчю Посполитою, Кримським ханством, Османською імперією. Мав таємні контакти з високопосадовцями цих країн. Боротьба з Московією видавалась на той час безнадійною, тому тривалий час просто продовжував лінію Івана Самойловича, спрямовану на забезпечення максимально можливої автономії.

Спирався головним чином на старшинські роди, що свого часу емігрували з Правобережжя, та найманців. За опозицію мав колишніх прихильників Самойловича (здебільшого усунутих з провідних посад), запорожців та південні полки. Останні, окрім глибинних соціально-орієнтованих причин, мали ще і значні амбіції свого полковника щодо гетьманської булави.

Протягом правління гетьмана в Гетьманщині не відбулося жодного протестного повстання проти володаря булави. Так зване «повстання Петрика» козацька спільнота не підтримала. На його заклик повстати проти старшини, яка «смокче народну кров» і «визволити нашу батьківщину Україну з-під влади Москви», відгукнулися лише кримські татари (замість допомоги вони стали грабувати населення, що завдало безповоротних репутаційних втрат «ватажку»). Про «бунти» 1708 р. гетьман доповідав царським урядовцям навмисне, аби залишки гетьманського війська не були відправлені до Смоленщини. Про це пізніше розповіла у ході допитів старшина, яка потрапила у полон після Полтавського бою.

Зовнішня політика
Завдяки дипломатичному хисту зумів налагодити стосунки з царівною Софією, фактичним керівником московського уряду князем Голіциним, з їхнім наступником — царем Петром І, що врятувало Україну від можливих руйнацій після державного перевороту у Московській державі 1689 року.

Усупереч забороні міжнародних дипломатичних зносин, зафіксованої в «Коломацьких статтях» — угоді між Україною та Московською державою, підписаною під час обрання Мазепи гетьманом, мав численні зв'язки з монархічними дворами Європи, зокрема, Веттінів у Речі Посполитій, Ґіраїв у Криму, інших.

З метою оборони південних кордонів побудував фортеці на півдні України, зокрема, Новобогородицьку та Новосергіївську на річці Самара.

Прагнув знайти опору серед козацької старшини Лівобережної України, дбав про забезпечення її представників маєтностями (гетьманські універсали Василеві Борковському, Прокопові Левенцю, Михайлові Миклашевському, Іванові Скоропадському тощо). Захищав інтереси простих козаків, посполитих (зафіксовано універсалами від 1691, 1692, 1693, 1701 років тощо), в яких регулювалися питання оподаткування, відробіток («панщина»). Вихований у принципах меркантилізму, Мазепа різними способами сприяв розвиткові економіки держави, насамперед промислового виробництва, торгівлі.

Господарство

Українське господарство в добу Мазепи пережило піднесення. Поширилися торговельні зносини також з Кримським ханством і Чорноморсько-Дунайськими країнами. Зросла і внутрішня торгівля, зокрема торговельний обмін між північчю й півднем Гетьманщини, між Гетьманщиною і Запоріжжям та Слобожанщиною, між Лівобережжям і Правобережжям.

Наприкінці XVII століття дуже розвинулися галузі промисловості, які вимагали спеціального технічного досвіду та устаткування, і більших грошових вкладів.

Відомо 14 Універсалів Мазепи про виділення українській шляхті земель під устаткування рудень, селітряних заводів, ковальських цехів. Зокрема, Універсалом від 9 лютого 1688 року Гетьман Іван Мазепа підтвердив маєтності Межигірського монастиря, серед яких є «рудні», Універсалом від 9 травня 1690 року він дозволив стародубівському полковникові Михайлові Миклашевському побудувати дві рудні. Універсалом Івана Мазепи від 26 березня 1701 року архієпископові чернігівському і новгородському у посесію надано Неданчицьку рудню.

Суспільство
Внутрішня політика гетьмана Мазепи була безпосереднім продовженням політики Самойловича. Провадилася іншими темпами, подекуди іншими методами, сприяла зростові козацької старшини, зміцненню її економічної бази, соціального становища, перетворенню її на зверхній стан Гетьманщини (провідну верству Козацько-Гетьманської держави).

Політика українського уряду щодо козацтва за часів гетьманування Мазепи була цілком ясна і послідовна. Козацтво на Гетьманщині вважалося тоді дуже поважною силою (і як заможна сільська верхівка, і як головний військовий резерв держави). У руках козацтва були чималі площі землеволодіння, важливі господарські угіддя, млини, ґуральні, інші промислові й торговельні заклади, а головне — права і вольності, здобуті «шаблею козацькою» за Богдана Хмельницького.

Розвиток торгівлі та промисловості за часів Мазепи сприяв зростанню міст, зокрема його купецької верстви. У зв'язку з тим відбувалися чималі зміни в соціально-економічному житті міст Гетьманщини.

Селянство в часи Івана Мазепи становило більшість населення України. Попри поширену думку, ніякого масового, взагалі закріпачення селян у часи Мазепи не відбувалося. Селяни, по-перше, ще не втратили юридичні права на землю, і якщо право займанщини вже переставало братися до уваги як право власності, то письмово оформлені документи підтверджували таке право беззастережно. Значно пізніше, через десятиліття, в другій половині XVIII століття такі письмові угоди селян перестали визнавати за юридичні документи, якщо земля, на якій вони жили, була повторно роздана конфідентам верховної влади, по-друге, навіть там, де селяни жили на землі державців, вони повністю зберігали за собою право вільного переходу на нове місце проживання, з правом забрати своє рухоме майно, але досить часто продавали й землю, яку вони обробляли, і яка формально-юридично належала державцям, що ставало причиною багатьох конфліктних ситуацій, як це засвідчують документи тих часів.

Натомість існує лише один документ, універсал Мазепи, вписаний до полтавських актових книг (і з огляду на відсутність оригіналу точна передача змісту його може викликати сумніви), що стосується Полтавщини, де селянам заборонялись селянські переходи, та попри те, що в тисячі інших універсалів Мазепи такого немає, а навпаки, в них досить широко віддзеркалюються вільні переходи селян від одних державців до інших, в українській історіографії традиційно широко використовуються посилання лише на зазначений вище універсал у роботах, які стосуються соціально-економічного становища України за часів Мазепи, що фатально спотворює дійсний правовий статус селянства тих часів.

Матеріальне становище селянства почало помітно погіршуватися за часів Північної війни, коли воно було сильно обтяжене розквартируванням у Гетьманщині багатьох московських полків унаслідок тотальної мілітаризації Московського царства Петром І, годувати голодних московських солдатів та утримувати коней драгунів мало за свій кошт українське населення, сталося це після Полтави, вже за Скоропадського, мляві спроби якого протидіяти цьому були надто анемічними, щоб Московія взяла їх до уваги, хоч до закінчення Північної війни у нього були деякі дипломатичні можливості, щоб послабити та відтермінувати цей тягар, спричинений брутальним порушенням царським урядом автономних прав Гетьманщини.

Розвиток культури
Важливий був вклад гетьмана Мазепи у духовне життя України-Гетьманщини: за його гетьманування воно досягає особливого піднесення, напруження та розквіту, у всіх галузях української культури — в освіті, науці, літературі, мистецтві.

Був великим меценатом культурних починів і будов в Україні. Найбільш вражає в часи Мазепи розвиток образотворчого мистецтва, головно архітектури. У добу Мазепи відроджується Київ як духовий центр України. Мазепинська доба створила свій власний стиль: виявився в образотворчому мистецтві, літературі, цілому культурному житті гетьманської України. Це було українське бароко — близький родич західноєвропейського — глибоко національний стиль, який мав своє найвище завершення в часи Мазепи.

Відносини з Московією

1689 року у результаті палацового перевороту до влади у Москві прийшла партія Наришкіних, яка усунула від керування царівну Софію і надала владні повноваження юному Петру І. Гетьман Мазепа надавав йому активну допомогу в грандіозних походах на османів і татар (див. Азовські походи (1695—1696)), кульмінацією яких стало здобуття 1696 року Азова — ключової османської фортеці на Азовському морі. Правитель Гетьманщини постійно давав молодому монархові поради у справах Речі Посполитої, Криму, Швеції: проте при цьому між ними не було тісної особистої дружби. Стосунки обох діячів не виходили за традиційні рамки співпраці сюзерена із васалом. Проте козацькі полковники із сарказмом зауважували, що «цар скоріше не повірить ангелові, ніж Мазепі», московські урядники заявляли, що «ніколи ще не було гетьмана кориснішого і вигіднішого для царя, як Іван Степанович Мазепа». Немає сумніву, що Мазепа був відомою постаттю далеко поза межами України.

У Москві високо цінили особу гетьмана Мазепи. За свої успіхи й заслуги у Північній війні гетьман, як другий із черги, був нагороджений у Москві в 1700 р. тодішнім найвищим орденом св. Андрея, а 1703 р. отримав від Августа II теж найвище тодішнє польське відзначення — орден «Білого Орла». А у 1707 році гетьману Мазепі цісарем Йосифом І надано титул «Князя св. Римської Імперії». Згідно з австрійським архівом зберігся лист Мазепи до цісаря Йосифа I, що находиться в «Райхсадельсамт» Австрійського Державного Архіву у Відні. У цьому, по-німецькому написаному листі до цісаря, Мазепа згадує на вступі про свої заслуги у війнах проти турків, зокрема про участь по стороні «Святої Ліги», яку то в 1684 р. був зорганізував його батько Леопольд I, проти Оттоманської Порти. Дальше, Мазепа пише про своє становище та владу яку він виконує як гетьман України, посилаючись на факт, що «Його Цісарський Маєстат», зволивши надати княжий титул Меншикову, не відмовить у проханні також його наділити княжим титулом. Згідно з урядовими замітками на останній сторінці Мазепиного листа, за вказівкою цісаря та за підписом князя Шенборна, 1 вересня 1707 р. Мазепі надано титул «Князя священної Римської Імперії»

Завдяки довірливим стосункам із царем Мазепа зміг скористатися великим козацьким повстанням, що вибухнуло на підлеглому полякам |Правобережжі в 1702 р. Після того як цей район знову було заселено, шляхта Речі Посполитої спробувала вигнати звідти козаків. Джерела підтверджують, що І. Мазепа фінансував правобережне козацтво, його ватажків, забезпечував їх зброєю, саме він організував на Правобережжі повстання, аби зайняти цю українську територію. Незабаром перед повстанцями впали такі твердині Речі Посполитої, як Немирів, Бердичів та Біла Церква (див. Облога Білої Церкви (1702)). З утечею на захід шляхти Речі Посполитої, схоже, було на те, що розгортається щось на зразок зменшеного варіанту 1648 року (див. Хмельниччина). Однак 1702 року полякам удалося відвоювати значну частину втрачених земель і взяти С. Палія в облогу в його «столиці» Фастові. Саме в цей час у Річ Посполиту вдерся найбільший ворог Петра І — король Швеції Карл XII. Скориставшись замішанням, Мазепа переконав царя дозволити йому зайняти Правобережжя. Знову обидві частини Наддніпрянської України були об'єднані. На вимогу царя та урядовців Речі Посполитої І. Мазепа арештував С. Палія, з яким у нього у той момент теж не склалися стосунки (полковник зловживав алкоголем і не підкорявся наказам володаря булави).

21 квітня 1708 року Василь Кочубей і Іван Іскра подали Петру донос з 25 статей на Мазепу, але цар не повірив і наказав стратити донощиків.

У Москві Мазепа мав власний дім поблизу Малоросійської колегії, архітектором якого, можливо, був Іван Зарудний.

Справа Кочубея й Іскри

 1 стаття. 1706 року, в Мінську гетьман говорив на самоті, що княгиня Дольська, родичка Станіслава Лещинського, запевняла його, що король Станіслав бажає дати запорозькому війську бажану волю.
 2 стаття. Того ж року Мазепа погано говорив про литовського гетьмана Огінського, союзника московського государя.
 3 стаття. Почувши, що король Август покинув Польщу і поїхав у Саксонію до шведського короля, Мазепа радів з цього приводу.
 4 стаття. 1707 року почувши, що коло Пропойська розбите царське військо, гетьман, спитав у Кочубея пошепки чи правдива ця новина.
 5 стаття. Того ж року в Батурині, за обідом, Мазепа сказав що дістав новину про поразку царського війська, і потім дуже сміявся з цього. Потім пив за здоров'я княгині Дольської.
 6 стаття. Потім через тиждень Мазепа говорив Кочубею: «Я просив у царя війська для захисту Києва й України, він відмовив, і нам доведеться шукати дружби в короля Станіслава».
 7 стаття. 17 травня того ж року я просив дозволу віддати свою доньку за сина Чуйкевича, але Мазепа порадив мені віддати її за польського шляхтича, бо скоро з ляхами побратаємося.
 8 стаття. 28 травня сербський єпископ Рувим говорив, що гетьман журився і жалівся йому, що государ Україну обтяжує.
 9 стаття. 29 травня гетьман за обідом говорив: «Москва хоче взяти в тяжку неволю всю Україну».
 10 стаття. Гетьман запрошував до себе єзуїта ксьондза Зеленського. Як відомо, цей єзуїт завжди говорив не боятися шведів і підтримувати їх. Чого б то Мазепі його запрошувати, якби він не мав злих намірів?
 11 стаття. Полтавський писар Олександр Чуйкевич говорив, що він заходив до гетьмана, але двері були зачинені й гетьманський слуга сказав: «Гетьман з полковниками читає гадяцький договір гетьмана Виговського з поляками».
 12 стаття. В грудні 1707 року приїжджав в Батурин шведський канцелярист Кікін і Мазепа зібрав 300 озброєних компанійців захищати його.
 13 стаття. На Різдво 1708 року приїжджав до гетьмана вищезгаданий Зеленський і гетьманський писар Пилип Орлик проводив його до гетьманського хутора під Бахмачем.
 14 стаття. Мазепа говорив, що якщо хтось з полковників не піде разом з ним, то того він ув'язнить в тюрмі без милосердя.
 15 стаття. Мазепа часто посилає козаків Кондаченка і Биєвського з усними дорученнями до хана й аккерманських татар.
 16 стаття. Одного разу, коли Мазепа підгуляв, то почав вихваляти зрадників Виговського і Брюховецького: «Вони хотіли б вибитися з неволі, та злі люди їх до того не допустили, і ми хотіли б далі дбати про свою непорушність і волю, та ще способів до того не маємо…».
 17 стаття. Одного разу гетьман говорив полковникам: «Ви думаєте, що я хочу віддати гетьманство Войнаровському; я сього не бажаю; вільно вам буде вибирати гетьманом кого схочете. Коли між вами є той, хто міг би свою батьківщину захищати, я тому уступлю; коли ж бажаєте залишити на мені цей тягар, то слухайте мене. Доведеться нам, умовившись і постановивши свій намір, братися за шаблі.»
 18 стаття. Мазепа тримає при собі слуг-поляків і посилає їх без царського на те указу.
 19 стаття. Государ наказував дивитись щоб люди не переселялися з Лівобережжя на Правий берег, але Мазепа нічим їм не перешкоджає.
 20 стаття. На Коломацькій раді постановлено, щоб українці наближалися до великорусів, а гетьман того не допускає і Україна щораз віддаляється і чужіє.
 21 стаття. Усі міста українські не укріплені й сам Батурин 20 літ стоїть без поправки. Люди кажуть, що так робиться в тій цілі, щоб міста не могли захищатися.
 22 стаття. Коли до гетьмана прийшла звістка, що запорожці з Петриком піднялися з татарами проти великорусів, Мазепа сказав: «Нехай би ці ледарі робили те, що мають робити».
 23 стаття. Одна близька до Мазепи особа говорила про татар: «Ці люди нам скоро знадобляться».
 24 стаття. Гетьман говорив львівському міщанинові Русиновичу: «Щоби тільки Бог дав мені сили і здоров'я, котре ослабло, я прихильний полякам. Бачу, що цар образив Польщу, але й Україну від сильно обтяжив».
 25 стаття. Гетьман самовільно орудує військовою скарбницею, роздає землю своїм прихильникам. Наприклад, помер полковник Солонина, то Мазепа віддав його села генеральному обозному Дуніну-Борковському, не залишивши нічого нащадкам полковника Солонини.

Північна війна

На початку XVIII століття у стосунках із царем з'являється напруженість. 1700 року вибухнула Велика Північна війна. У виснажливій боротьбі за володіння узбережжям Балтійського моря головними супротивниками виступали московитський цар і 18-річний король Швеції Карл XII — обдарований полководець, але кепський політик. Зазнавши ряду катастрофічних поразок на початку війни, Петро І (палкий прихильник західних звичаїв) вирішив модернізувати армію, управління, суспільство взагалі. Значно зміцнювалася централізована влада, пильніше контролювалися всі ділянки життя, скасовувалися також «застарілі звичаї». В межах цієї політики під загрозу потрапляла гарантована 1654 року традиційна автономія Гетьманщини.

Під час війни цар висунув перед українцями нечувані раніше вимоги (замість захисту своєї землі від безпосередніх ворогів — поляків, татар, османів, вони були змушені битися зі шведськими арміями у далекій Лівонії, Литві, Центральній Польщі). Регулярно українські полки поверталися з півночі, зазнавши втрат, що сягали 50, 60, 70 % складу. Намагаючись узгодити дії своїх військ, Петро І поставив на чолі козацьких полків московитських і німецьких командирів, моральний дух козаків занепав. Чужоземні офіцери ставилися з презирством до козацького війська (вважали гіршим, часто використовували просто як гарматне м'ясо). Коли поповзли чутки про наміри царя реорганізувати козаків, старшина, положення якої було пов'язане з військовими посадами, занепокоїлася.

Війна викликала ремствування серед українських селян, міщан: скаржилися, що в їхніх містах, селах розмістилися московитські війська, які завдавали утисків місцевому населенню. «Звідусіль, — писав цареві Мазепа, — я отримую скарги на свавілля московитських військ». Гетьман став відчувати загрозу, коли пішли поголоси про наміри царя замінити його чужоземним генералом чи московитським вельможею.

Головними причинами виходу з-під московського протекторату Іван Мазепа називав неспроможність Московщини забезпечити військовий захист українських територій, порушення української адміністративної автономії та владної вертикалі в Гетьманщині, плани щодо реорганізації її соціального та політико-адміністративного устрою і примусового переселення українців на інші землі.

Союз із Королівством Швеція
Ще на початку 1707 року відбулася подія, яка згодом вивела з рівноваги гетьмана та його оточення. Цар-реформатор 10 лютого підписав іменний указ «Про приєднання Києва та інших черкаських міст до відомства Білгородського розряду». Гетьманські урядовці у 1707 р. були поставлені перед фактом наміру створення на базі Гетьманщини Київської губернії, передачі за настирливими зверненнями польських союзників царя Правобережжя України Польщі. Невдоволення цими рішеннями Москви спровокували опозиційні настрої, потаємні зібрання старшин (осінь 1707 р., Києво-Печерська лавра), бажання змістити поступливого царю гетьмана. Похід Карла ХІІ детонував активність старшини. Частина її на чолі з В. Кочубеєм прагнула розв'язати кардинальні проблеми Гетьманщини за допомогою перезавантаження владної команди. Зміна гетьмана на Данила Апостола могла б змусити російських урядовців перед загрозою війни дати задній хід реформаціям і піти на поступки гетьманській верхівці, залишивши все без особливих змін. Донос В. Кочубея та І. Іскри не розв'язав завдань, які ставили перед собою опоненти І. Мазепи: Петру І ніколи було напружуватися і заглиблюватися в їхні аргументи у час, коли шведи вже вирушили у похід і треба було негайно зайнятися справою зустрічі противника. Російське командування, віддаючи І. Мазепі на страту донощиків, водночас виводило з-під управління гетьмана козацькі полки у розташування російських військ. Фактично український правитель місяць за місяцем з наближенням шведів позбавлявся військового потенціалу, з яким було легше б визначатися у тому лихолітті.

У травні 1708 р. у Білій Церкві старшини з гетьманом клялися на Євангелії бути заодно у боротьбі за Вітчизну. Про опозиційність верхівки гетьманського уряду засвідчують донесення Францишка Грабі, резидента-представника великого коронного гетьмана Речі Посполитої Адама Сенявського при дворі гетьмана І. Мазепи, до свого патрона.

Реалії жовтня 1708 р. були не на користь партії змовників, що прагнули відокремити Україну від Московії: каролінці пішли не на Москву, а на Стародубщину; під управлінням гетьмана залишилося 5 городових козацьких полків, 2 компанійських та 5 сердюцьких полків (разом до 12000 козаків). Більшість факторів вказувало на приреченість повстання проти царя. Але побоювання, що російські урядовці затіяли таємну гру, аби виманити гетьмана та його однодумців у польову штаб-квартиру для арешту, зрештою вплинуло на визначення верхівки Гетьманщини. Вони вирішили іти на зближення зі шведським військом.

25 жовтня гетьман переправляється через Десну за 4–5 кілометрів від Коропа, біля села Оболоння. Разом з ним були його однодумці й наближені: генеральний обозний Іван Ломиковський, генеральний суддя Василь Чуйкевич, генеральний писар Пилип Орлик, генеральні осавули Михайло Гамалія та Дмитро Максимович, генеральний бунчужний Федір Мирович, генеральний хорунжий Іван Сулима, миргородський полковник Данило Апостол, прилуцький — Дмитро Горленко, лубенський — Дмитро Зеленський, чигиринський — Костянтин Мокієвський, корсунський — Андрій Кандиба, компанійські полковники Юрій Кожуховський, Андріяш Малама, Гнат Галаган, сердюцький — Яків Покотило, писарі Яків Гречаний, Михайло Ломиковський, Самійло Величко, Іван Максимович, небіж Андрій Войнаровський, канцелярист Антонович та інші знатні товариші.

Із собою на другий берег Десни І. Мазепа взяв лише до 1500 старшин, компанійців і козаків (інших залишив у Батурині).

30 жовтня 1708 р. І. Мазепа писав у листі І. Скоропадському з Дігтярівки, що у Гірках Карл ХІІ «нас утвердив і упевняв своїм ніколи не змінним королівським словом і даною на письмі асекурацією». Це спростовує думку російського історика В. Куликової про те, «ніхто не згадує про будь-які домовленості, підписані під час цих зустрічей, з чого можна зробити висновок про їх укладення раніше».

Оригінали союзницької угоди не збереглися. До нас дійшли лише копії договірних статей 1710—1711 рр. , а також рукопис П. Орлика «Вивід прав України», знайдений істориком Ільком Борщаком і опублікований у 1925 році у Львові. У ньому також вміщено текст угоди між Україною і Карлом ХІІ:

За всіма ознаками, це є справжній документ, який був вироблений 29–30 жовтня 1708 року в Гірках.

Петро І вирішив жорстоко покарати мазепинців. До Батурина, гарнізон якого складався 1 листопада з 7–8 тисяч військовиків (чотири сердюцькі й три городові полки, Батуринська, Коропська та Воронізькі сотні — кожна по 500—700 гармашів, пушкарів, козаків), було стягнуто 14 полків корпусу О. Меншикова, дивізія Р. Боура, два полки І. Анненкова, 5000 стрільців київського воєводи Д. Голіцина.

2 листопада 1708 р. Батурин був взятий вночі завдяки тому, що московські стрільці, які постійно були при гетьманах І. Самойловичу, І. Мазепі, добре знали всю підземну інфраструктуру  Батуринської фортеці. Вони проникли таємними лазами  до міста та забезпечили відкриття вхідних воріт веж. Практично усі оборонці були винищені. Лише 1000 захисникам вдалося врятуватися.

Поширений міф про те, що ніхто далі не підтримав мазепинців, не відповідає дійсності.

У квітні 1709 р. до мазепинців прийшло близько 7600 запорожців (за підрахунками Д. Яворницького, у кошового К. Гордієнка було 38 куренів по 300, 200, 150 козаків, що в середньому й становить таку кількість). Барділі вказує, що до мазепинців приєдналося 8000 запорожців.

Шведський перебіжчик Леон Івашкеєвич  свідчив 17 червня 1709 року на допиті, що «в Жуках стоит Мазепа, а при нем войско, которое вчерашнего дня выходило, конницы тысячи с 4, пехоты 8 полков, а при них 2 пушки». Маємо при цьому достовірне джерело про загальний склад оборонців Гетьманщини.

Англійський посол у Москві Чарльз Вітворт 4 травня 1709 року написав донесення в Лондон: «Підполковник та інші офіцери, захоплені в полон у цій битві, показали, що король шведський так само займає квартиру в Будищах, війська ж свої розташував так, щоб блокувати російський загін, який стоїть у Полтаві. Козаків, які перейшли на бік короля шведського, вони налічують до 15.000».

Для підрахунку кількості учасників повстання мазепинців важлива й статистика втрат учасників боротьби за волю України протягом кампанії кінця 1708—1709 рр. У Батурині загинуло їх до 12–14 тисяч, у Переволочні — 3 тисячі. Також російськими військами були спалені (переважно з козаками та жителями) Маячка, Нехворощ, Келеберда, Старий Кодак, Новий Кодак, Старі Санжари і Нові Санжари. Практично щотижня протягом січня–червня 1709 року гинули в бойових сутичках по 200—300 запорожців, козаків. Якщо скласти втрати повсталих і кількість їх в Полтавському бою (11000 — за донесенням Ч. Вітворта), то вийде, що гетьмана І. Мазепу підтримало своїм життям, активною участю до 35 000—40 000 українців.

Сучасні дослідження спростовують міф про те, що з маріонетковим гетьманом І. Скоропадським, якого «обрав» цар, у Полтавському бою було 10000 козаків: насправді Петро І в цю «українську армію» додав московські полки, донців, калмиків, які становили 80 % її складу.

Упродовж осені, зими, весни 1708–1709 років військові сили суперників маневрували, прагнучи знайти для себе стратегічно вигідні позиції та заручитися підтримкою українського населення. Нарешті 27 червня 1709 року відбулася Полтавська битва. Переможцем у ній вийшло Московське царство, у результаті чого провалилися плани Шведської імперії підпорядкувати собі Північну Європу; Московія забезпечила собі контроль над узбережжям Балтійського моря, почала перетворюватися на могутню європейську державу.

Творчість
Іван Мазепа був людиною емоційної, пристрасної вдачі. Він мав ряд талантів та достоїнств: грав на бандурі, захоплювався мистецтвом, колекціонував зброю. Широко відомі поетичні спроби гетьмана, зокрема його «Дума», пісня про чайку-небогу, псалми і ряд інших поезій. Шедевром інтимного епістолярію є листи гетьмана до Мотрі — дочки Генерального судді Василя Кочубея.

Славнозвісна «Дума» гетьмана Мазепи «Всі покою щиро прагнуть…» є дуже важливою пам'яткою української національно-політичної думки XVII—XVIII сторіччя. У своєму вірші, Мазепа майстерно зобразив всю величність своєї політичної ідеології. Більш того, вірш «Дума» є цінним документальним зображенням становища України кінця XVII століття.

Смерть
Втікаючи після поразки від переслідування московської кінноти, Мазепа і Карл XII знайшли притулок у Молдовському князівстві, що належало Османській імперії. Тут, біля міста Бендери у селі Варниця, 21 або 22 вересня 1709 року Іван Мазепа помер і був похований. Згодом перепохований у Галаці (нині Румунія). Через два роки османські мародери зруйнували могилу. Згодом козаки перепоховали тіло гетьмана.

Анафема Російської Православної Церкви

Петро І виграв не лише Полтавську битву, він виграв інформаційну війну проти українського гетьмана Івана Мазепи. Образ невдячного зрадника, створений ще за правління Петра, згодом підтримувала великоросійська офіційна ідеологія. За іронією долі І. Мазепі, котрий усе своє життя зберігав відданість православній церкві і став чи не найбільшим меценатом та фундатором православних храмів на теренах України, понад два століття в усіх церквах Російської імперії щорічно в першу неділю великого посту проголошували анафему. Полярно різні оцінки Мазепі давали автори дореволюційної літератури. Радянська держава продовжила традицію таврування постаті українського гетьмана, ім'я якого згадувалося виключно в лайливому контексті.

За розпорядженням царя Російська православна церква оголосила анафему Іванові Мазепі. Пряма цитата: .

Досі Російська православна церква та Українська православна церква Московського патріархату анафему не зняли. Тому в Києво-Печерській лаврі Мазепу досі піддають анафемі.

Наприкінці 2018 року Вселенський Патріарх оголосив, що анафема на Івана Мазепу була накладена з політичних причин і тому була недійсною ще з початку накладання. КПЦ наполягає на тому, що гетьман помер як вірянин Вселенського патріархату: «В еміграції в м. Бендери Іван Мазепа вільно сповідався у православних священиків Вселенського патріархату. Саме вони напутствували його на смертному одрі і відпустили від гріхів, а потім і відспівували. Його тіло було покладене в православній церкві містечка Варниці, яка перебувала в юрисдикції Вселенського патріархату, а згодом його перепоховали в місті Галац на Дунаї, де в центральному соборі Свято-Георгіївського монастиря місцевий митрополит відслужив заупокійну службу за спочилим гетьманом. Цей митрополит був ієрархом Вселенського патріархату. Отже, можемо говорити, що Іван Мазепа помер як вірний Матері-Церкви Вселенського патріархату!»

Утім, частина православного духівництва, зокрема архімандрит Віктор (Бедь) від УПЦ МП, вважає цю анафему вже недійсною. У Михайлівському монастирі (УПЦ-КП) моляться за упокій його душі. 10 липня 1918 року у Софійському соборі єпископ Назарій з дозволу митрополита Київського і Галицького Антонія відслужив панахиду за гетьманом Іваном Мазепою. Під час панахиди за пропозицією Валентина Отамановського було вирішено перенести прах Мазепи, Петра Калнишевського, Павла Полуботка до Святої Софії, поховати поряд з гробницею Ярослава I Мудрого.

Невизнання анафеми Вселенським Православ'ям
У вересні 2018 року Вселенський патріархат після початку Надання автокефалії Українській православній церкві повідомив, що ніколи не визнавав неканонічної анафеми, яка була накладена на українського гетьмана Івана Мазепу Російською православною церквою.

Культурна спадщина

Ставлення до гетьмана в історіографії
Рішення Мазепи відмовитись від союзницьких стосунків з Московією досі розглядається значною частиною російських істориків (як і раніше офіційною історіографією Російської імперії та СРСР) як зрада і порушення Переяславської угоди.

За часів перебудови 1986–1991 років у СРСР уперше були дозволені публікації з іншим трактуванням дій гетьмана. Після проголошення незалежності Україною 1991 року ставлення до Мазепи в офіційних історичних дослідженнях й підручниках значно покращилося. На відміну від російської історіографії сучасна українська (переважно правобережна, рівно як і його, свого часу, рідня) взагалі часто вважає його національним героєм України.

Меценатство

 Києво-Печерська лавра:
 Троїцька Надбрамна церква (1106—1108; перебудови XVII—XX століть) відновлена коштом Мазепи
 Успенський собор (1073—1089; перебудова XVII—XVIII століть) відновлений коштом Мазепи (1690) + подарунки.
 Церква Всіх святих над Економічною брамою (1696—1698) побудована коштом Мазепи
 Кам'яний мур (1696—1701) будувався коштом Мазепи: південно-західна башта (башта Івана Кущника, від назви церкви, яку там хотіли відкрити на честь патрона Івана Самойловича; побудована 1696 року); південна (Часова чи Годинникова, бо в ній до 1818 року був годинник); північна (Малярна, бо там містилася малярна майстерня); східна (Онуфрієвська — від церкви святого Онуфрія, або Палатна, бо тут містилися палати Івана Мазепи) (1698—1701)
 Церква Різдва Богородиці (1696)
 Микільська лікарняна церква (кінець 1690-х)
 Трапезна Покрови Богородиці (кінець 1690-х, знищена більшовиками у 1960-их)
 Вознесенська церква (1701—1705)
 Свято-Троїцький собор Кирилівського монастиря (1695)
 Військовий Микільський собор (1690—1696)
 Богоявленський собор (1693)
 Софійський собор у Києві (1697—1700)
 Дзвіниця, дзвін і мури Софіївського монастиря у Києві (1699—1707)
 Дзвіниця Пустинно-Миколаївського монастиря (друга половина 1690-х)
 Собор Живоначальної Трійці в Батурині (1692)
 Церква Святого Миколи в Батурині
 Воскресенська церква в Батурині
 Церква Покрови Богородиці в Батурині
 Собор Вознесіння Господнього Бахмацького монастиря
 Успенська церква Глухівського монастиря (1692)
 Трапезна та дзвіниця Глухівського монастиря
 Успенська мурована трапезна церква Густинського монастиря
 Мала трапезна церква Густинського монастиря
 Покровська церква в селі Дігтярівці Новгород-Сіверського району Чернігівської області (1708—1709 або 1710)
 Церква Пресвятої Богородиці Домницького Різдвяно-Богородицького монастиря (1696)
 Церква Петра і Павла в селі Іванівському (початок 1700-их)
 Церква Покрови Пресвятої Богородиці на Січі (1693)
 Дерев'яний храм Святого Іоанна Предтечі Кам'янського Успенського монастиря
 Церква Покрови Пресвятої Богородиці Батуринського Крупицького монастиря (початок 1700-их)
 Храм Преображення Господня Лубенського Мгарського монастиря
 Трапезна церква Лубенського Мгарського монастиря
 Дерев'яний храм в ім'я Воскресіння Христового в Любечі
 Мурована Воскресенська церква в Любечі
 Собор Святого Миколая Макошинського Миколаївського монастиря
 Церква в селі Мохнатин (1692) іконостас із гербом Мазепи,
 Церква Пресвятої Богородиці в Новобогородицьку (1688)
 Вознесенський собор у Переяславі (1700)
 Дерев'яна церква в с. Прачі
 Дерев'яна церква Святого Іоанна Хрестителя
 Троїцький собор Троїцько-Іллінського монастиря в Чернігові (1679—1695)
 Церква Святого Івана Євангеліста з вівтарем у Чернігові
 П'ятницька церква в Чернігові
 Церква Іоанна Предтечі в Чернігові
 Трапезна з двобанним храмом Всіх Святих в Чернігові
 Микільська церква у Білій Церкві (1706)
 Братський Богоявленський монастир
 Михайлівський Золотоверхий монастир у Києві
 Корпус Києво-Могилянської академії (1703)
 Чернігівський колегіум (1701—1702)
 Хрестовоздвиженський собор Полтавського Хрестовоздвиженського монастиря (1689—1709)

Мазепа в літературі та мистецтві

Гетьман Іван Мазепа — найвідоміший в Європі та Америці гетьман України. Йому присвячено 186 гравюр, 42 картини, 22 музичні твори, 17 літературних творів, 6 скульптур. Серед найвідоміших творів:
 гравюри Івана Мигури, Івана Щирського, Данила Ґаляховського, Леонтія Тарасевича, Мартіна Бернінгротга;
 портрети невідомих художників XVII — початку XVIII століття, що зберігаються в музеях України;
 полотна історико-легендарного змісту відомих художників Ашиля Деверія, Юліуша Коссака, Є. Харпентера, Максиміліана Геримського; Теодора Жеріко («Мазепа», 1823), Ежен Делакруа («Мазепа», 1824), Ораса Верне (два полотна: «Мазепа оточений кіньми», 1825 та «Вовки у погоні за Мазепою», 1826), Луї Буланже (картини: «Покарання Мазепи», 1827; «Смерть Мазепи», дата невідома), Теодор Шассеріо («Дівчина-козачка над тілом Мазепи», 1851).
 поетичні та прозові твори Джорджа Байрона, Віктора Гюго, Юліуша Словацького, Олександра Пушкіна, Фадея Булгаріна, Асакі Ґеорґе, Бертольта Брехта, Ю.-Б. Залеського;
 музичні інструментальні та оперні твори Петра Сокальського, Карла Педротті, Ш. Пурні, Джона Вільяма Гінтона, Феліпе Педреля, Петра Чайковський, Марі де Гранваль, Ференца Ліста, Жоржа Матіаса, Олександра Титова, Сергія Рахманінова;
 образ Мазепи та його справ зберігається в народному фольклорі, зокрема думах, приказках (наприклад, «Від Богдана до Івана — не було гетьмана») тощо, навіть в елементах одягу (мазепинка). В альманасі І.Срезневського «Запорожская старина» (1834) подано текст «народної думи» під назвою «Семен Палій і Мазепа» (де постать Мазепи трактована з офіційних імперських позицій — як «зрадника»), однак дослідники новітнього часу (зокрема Г.Нудьга) вважають цю думу фальсифікатом (створеним, імовірно, самим І.Срезневським).
 Джордж Гордон Байрон — Мазепа , поема (1818)
 Олександр Пушкін — Полтава , поема (1828—1829)
 Віктор Гюго — Мазепа, поема (1829)
 Юліуш Словацький — Мазепа, поема (1840)
 Ференц Ліст — Мазепа, симфонічна поема (1851)
 Петро Чайковський — Мазепа, опера (1881–1883)
 Майкл Балф. «Сторінкова» кантата (1861)
 Тарас Шевченко — різні вірші («Чернець», «Іржавець», «Великий льох», «Сон» («Гори мої високії…», 1847) та ін.).
 Степан Руданський — поема «Мазепа».
 Пантелеймон Куліш — вірш «До Мазепи, прочитавши його біографію» (опубл. 1893; написання поезії припадає на своєрідний «антикозацький» період діяльності Куліша, тому постать Івана Мазепи трактовано в ній значною мірою з офіційних імперських позицій).
 Богдан Лепкий — цикл романів (пенталогія) «Мазепа» («Мотря», «Не вбивай», «Батурин», «Полтава», «З-під Полтави до Бендер»).
 Бертольт Брехт — «Балада про Мазепу ».
 Кондратій Рилєєв — «Войнарівський»
 Володимир Сосюра — Мазепа , поема (1928—1959-1960)
 Антоній Стаховський — Молитва за гетьмана Мазепу  та інші вірші.
 1998 року скульптор Геннадій Єршов створив погруддя Мазепи, образ гетьмана — мецената.
 Ігор Павлюк. Голод і любов (Викрадення Європи). Драматизована поема  // Бунт (книга), 2006. — С.155-196.
 Рафаел Гругман Заповіт Мазепи, князя Священної Римської імперії, відкрилося в Одесі праправнукові Бонапарта (Завещание Мазепы, князя Священной Римской империи, открывшееся в Одессе праправнуку Бонапарта ) — пригодницький роман, 2021;

Фільми
 «Мазепа» (1909) В. Гончарова (в головній ролі А. Громов),
 «Мазепа» (1913) Д. Сахненка,
 «Мазепа» (1914) В. Гардіна з І. Мазжухіним,
 «Мазепа» (1914) Є. Пухальського, П. Чардиніна.
 у стрічці «Обітниця» (1992) гетьмана грає Ф. Стригун.
 Про нього і сценарій Г. Штоня «Ой горе тій чайці…»,
 документальний фільм режисера Л. Анічкіна «Анатема» (1992)
 «Гетьман Іван Мазепа» режисера К.Крайнього (Київнаукфільм) (1993)
 кінотвір Ю. Іллєнка «Молитва за гетьмана Мазепу» (2002. В головній ролі П. Іллєнко, С. Марченко, Б. Ступка).
 Таємниці великих Українців — Іван Мазепа

У Полтаві з 2003  по 2012 рік проходив всеукраїнський фестиваль «Мазепа-фест». На ньому митці представляють свої літературні, музичні твори, відбуваються зустрічі із діячами культури.

Нагороди
 Мазепинський хрест
 Хрест Івана Мазепи

Вшанування пам'яті

Населені пункти
 Мазепа (тауншип), США
 Мазепа (Міннесота), США
 Мазепа (Пенсільванія), США
 Мазепа (Південна Дакота), США
 Мазепа (Північна Кароліна), США
 Мазепа (Альберта), Канада
 Мазепа-Бей, Південно-Африканська Республіка
 Мазепинці, Україна

Вулиці
Детальніше див. Вулиця Івана Мазепи
 Вулиця Івана Мазепи (Київ)
 Вулиця Івана Мазепи (Полтава)
 Проспект Івана Мазепи (Дніпро)
 Вулиця Гетьмана Мазепи (Львів)
 Вулиця Івана Мазепи (Кропивницький)
 Вулиця Івана Мазепи (Кременчук)
 Вулиця Івана Мазепи (Тернопіль)
 Вулиця Івана Мазепи (Коломия)
 Вулиця Гетьмана Мазепи (Івано-Франківськ)
 Вулиця Івана Мазепи (Червоноград)
 Вулиця Гетьмана Мазепи (Рівне)
 Вулиця Івана Мазепи (Запоріжжя)
 Вулиця Івана Мазепи (Черкаси)
 Вулиця Івана Мазепи (Біла Церква)
 Вулиця Івана Мазепи (Житомир)
 Вулиця Гетьмана Мазепи (Хмельницький)
 Проспект Івана Мазепи (Вишгород).

Вулиця в Києві
У жовтні 2007 року вулицю Січневого повстання у Печерському районі Києва рішенням Київради перейменовано на вулицю Івана Мазепи.

За відповідне рішення проголосували 71 з 96 присутніх депутатів Київради. Проти був лише один.

Рішення було прийняте з метою вшанування пам'яті одного з найвидатніших гетьманів України та враховуючи рішення Київради від 20 листопада 1997 року «Про повернення деяких історичних назв та перейменування на відзнаку 80-річчя пам'ятних подій української революції 1917—1920 років».

На брифінгу перед початком засідання сесії секретар Київради Олесь Довгий підкреслив, що це перейменування є дуже важливим в історичному сенсі, бо Мазепа має безпосереднє відношення до зазначеної вулиці. Зокрема, розміщені тут Вознесенська церква та жіночий монастир зведені за кошти Івана Мазепи, за його ж кошти зведено кам'яний мур Києво-Печерської Лаври та проведено низку будівельних робіт на її території.

Проте на засідання Київради 8 липня 2010 року більшу частину вулиці (від Площі Слави до площі Героїв Великої Вітчизняної війни) перейменували на вулицю Лаврську. Є інформація, що це було зроблено на прохання московського патріарха Кирила. При цьому комісія Київради з питань культури не ухвалювала рішення про таке перейменування.

8 липня 2016 розпочато збір підписів під петицією про повернення імені Івана Мазепи частині вулиці, що пролягає від площі Слави до площі Героїв Великої Вітчизняної війни.

Наукові заклади
 Харківський науково-дослідний інститут козацтва імені гетьмана Мазепи

Меморіальні дошки
 У Луцьку 2013 року відкрито меморіальну дошку на вулиці, що має ім'я гетьмана Мазепи.
 У Білій Церкві 2016 року встановлено барельєф Івана Мазепи на будинку місцевої «Просвіти» (Ярослава Мудрого, 11). Автор барельєфу різьбяр Василь Гелетко (Ватутіне). Ініціатор Костянтин Климчук (голова Білоцерківської «Просвіти»)

Пам'ятники
Перший пам'ятник Івану Мазепі встановили у 1994 році в с. Мазепинці Білоцерківського району Київської області (Україна). Скульптор Е. Горбань. Пам'ятник встановлено на кошти відомого українського мецената Мар'яна Коця.

У 2007 році 3-й Президент України Віктор Ющенко видав указ № 955/2007 від 09.10.2007, яким передбачалося спорудження пам'ятника Іванові Мазепі та його соратникам в Києві, Полтаві та інших населених пунктах України до 300-річчя подій, пов'язаних з воєнно-політичним виступом гетьмана України Івана Мазепи та укладенням українсько-шведського союзу. У частині відкриття монумента в Києва цей указ наразі не реалізовано. Постійна комісія Київради з питань місцевого самоврядування, регіональних та міжнародних зв'язків 18 жовтня 2021 спрямувала офіційний запит до Уряду щодо стану реалізації цього указу в частині спорудження пам'ятника гетьманові Мазепі в місті Києві та стану його фінансування.

 Пам'ятник Івану Мазепі (Мазепинці)
 Пам'ятник Івану Мазепі (Галац)
 Пам'ятник гетьману Мазепі та королю Карлу XII (Дігтярівка)
 Пам'ятник Івану Мазепі (Кергонксон)
 Пам'ятник Івану Мазепі (Перхтольдсдорф)
 Пам'ятник Івану Мазепі (Полтава)
 Пам'ятник Івану Мазепі (Чернігів)

22 липня 2017 року в рамках фестивалю «Гетьманська слава» в смт Коломак був урочисто відкритий пам'ятник Івану Мазепі.

30 листопада 2018 року Владислав Попович від імені ГІ «Почесна Варта» і громади Ніжина в день 300-річчя трагічної загибелі Карла XII встановив пам'ятний камінь у центрі Ніжина, на якому планувалося встановити меморіальну дошку на честь Івана Мазепи, Карла XII і Пилипа Орлика. Проте, того ж дня за розпорядження Ніжинського міського голови цей камінь було забрано з місця встановлення.

Кораблі
 На честь нього був названий крейсер «Гетьман Іван Мазепа».
 2 жовтня 2022 року у Стамбулі був спущений на воду корвет «Гетьман Іван Мазепа».

Інше
 Мазепа 1 і Мазепа 2 — мікрорайони міста Галаца, Румунія.
 Національний парк Мазепа (Mazeppa National Park) — національний парк у штаті Квінсленд, Австралія.
 Парк Мазепа — міський парк у місті Мурсвілл Північної Кароліни.
 6 травня 2020 року указом Президента України ім'я Івана Мазепи присвоєно 54-тій окремій механізованій бригаді Сухопутних військ Збройних Сил України.

Див. також
 Іван Мазепа й Харківщина
 Національний парк Мазепа

Примітки

Джерела
 Вінтоняк О. Анатема на гетьмана Мазепу // Український історик. — 1990. — № 01–04. — С. 64—70.
 Демянюк. І. До питання про оцінку державно-політичної діяльності гетьмана Івана Мазепи  // Нова педагогічна думка. Науково-методичний журнал. — Рівне, 2009. — № 3. — с. 69—72.
 Іван Мазепа. На терезах вічності // Тематичний бібліографічний покажчик — МСМБ «Молода гвардія», березень 2009 р.
 Іван Мазепа: Худож.-док. кн.: Для серед. і ст. шк. віку  / Упоряд. і передм. В. О. Шевчука; худож. Л. А. Кацнельсон. — К. : Веселка, 1992. — 132 с.
 Історичні постаті України / Упоряд. О. В. Болдирєв. — Одеса, 1993.
 Історія України в особах: IX—XVIII ст.— К. : Україна, 1993. — 396 с.
 Ковалевська О. Збірник «Мазепа»: реконструкція видавничого проекту 1939—1949 років . — К. : Темпора, 2011. — 176 с.
 Костомаров М. І. Історія України в життєписах визначних її діячів. — Львів, 1918. — 494 с.
 Кресін О. Мазепа  //
 Крупницький Б. Гетьман Мазепа та його доба. — К. : Україна, 2001. — 240 с. — ISBN 966-524-097-8.
 Крупницький Б. Гетьман Мазепа та його доба . — К. : Україна, 2003. — 240 с.: іл.
 Крупницький Б. Гетьман Пилип Орлик (1672—1742): його життя і доля. — Мюнхен, 1956.
 Луців В. Гетьман Іван Мазепа . — Торонто, 1954. — 130 с.
 Оглоблин О. Гетьман Іван Мазепа та його доба . — Нью-Йорк, 1960. — 461 с.
 Оглоблин О.Гетьман Іван Мазепа і Москва  // Український історик. — 1989. — № 04; 1990, № 01-04; 1991, № 01–02.
 Павленко С. Іван Мазепа як будівничий української культури. — К. : Вид. дім «КМ Академія», 2005. — 304 с.
 Павленко С. Іван Мазепа . — К. : Вид. дім «Альтернативи», 2003. — 416 с.: іл.
 Павленко С. Оточення гетьмана Мазепи: соратники та прибічники . — К. : Вид. дім «КМ Академія», 2004. — 602 с.
 Павленко С. Військо Карла XII на півночі України. — К.: Видавничий дім «Києво-Могилянська академія», 2017. — 512 с.
 Павленко С. Іван Мазепа. Прижиттєві зображення гетьмана та його наближених. — К.: Мистецтво, 2018. — 208 с.
 Радишевський Р., Свербигуз В. Іван Мазепа в сарматсько-роксоланському вимірі високого бароко. — К. : Вид. центр «Просвіта», 2006. — 551 с.
 Радовський В. Тамга гетьмана Мазепи. — Львів: Центр Європи, 2012. — 234 с.
 Салтан О. М. Харківський портрет гетьмана Івана Мазепи / О. М. Салтан //Гілея: науковий вісник. Збірник наукових праць. — К.: Гілея, 2017. Спеціальний випуск Пам'яті Володимира Кривошеї. — С. 60–65. — Режим доступу до статті: http://gileya.org/index.php?ng=library&cont=long&id=145 . — 30.06.17.
 Символи волі  // Український тиждень, № 20, 2010. — С. 52—53.
 Станіславський В. Мазепа Іван Степанович //
 Субтельний О. Мазепинці. Український сепаратизм на початку XVIII ст.  — К. : Либідь, 1994. — 240 с.
 Таїрова-Яковлева Т. Г. Іван Мазепа і Російська імперія. Історія «зради».  — К. : Кліо, 2012.
 Таирова-Яковлева Т. Г. Мазепа.— М. : Молодая гвардия, 2007.— 271 [ 1 ] с: ил.— (Жизнь замечат. людей: Сер. биогр.;Вып. 1041) ISBN 978-5-235-02966-8
 Чижевський Дмитро. Забутий віршик Івана Мазепи  // Чижевський Дмитро. Українське літературне бароко: Вибрані праці з давньої літератури. — К.: Обереги, 2003. — 576 с. — (Київська бібліотека давнього українського письменства. Інститут літератури ім. Т. Г. Шевченка НАН України).
 Акты ЮЗР, т. XI, с. 496—497, 570; «Собраніе Государственных Грамот и договоров», ч. IV, с. 315, 316. Апанович, с. 264—265
 Бантыш-Каменский Д. Жизнь Мазепы . — М., 1834.
 Енсен А. Мазепа: исторические картины. — К. : Український письменник, 1992. — 205 с.
 Костомаров Н. И. Исторические монографии и исследования. — Т. XVI. — Мазепа и мазепинцы. — СПб., 1905. — 216 с.
 Костомаров Н. Иван Мазепа.  — М. : Республика, 1992. — 335 с.
 Уманец Ф. Гетман Мазепа. — СПб., 1897.
 Універсали Івана Мазепи 1687—1709: Матеріали до українського дипломатарію. Ч. 1. — Київ; Львів: НТШ, 2002. — 757 c. — (Універсали українських гетьманів).
 Універсали Івана Мазепи 1687—1709: Матеріали до українського дипломатарію. Ч. 2. — Київ; Львів: НТШ, 2006. — 763 c. — (Універсали українських гетьманів).
 Доба гетьмана Івана Мазепи в документах / Відповідальний ред. І. Ситий; Упорядн. С. Павленко. Чернігівський історичний музей ім. В. В. Тарновського; Канадський інститут українських студій Альбертського університету; Інститут рукопису Національної бібліотеки України ім. В. І. Вернадського.— Київ: Вид. дім «Києво-Могилянська академія», 2007.— 1144 с.
 Україна доби Івана Мазепи. 1708—1709 роки в документальних джерелах / Упорядник С. Павленко. Київ: Мистецтво, 2019. 496 с.
 Ясь О. В. Невикінчена" харизма. Образ Івана Мазепи в конструкції Мазепинського Ренесансу Олександра Оглоблина // Український археографічний щорічник:    Нова серія. — 2009. — Т. 16/17, вип. 13/14. — С. 398—414. https://www.academia.edu/21623574/
 Біляцька В. П. Художньо-біографічна модель образу Мазепи в сучасних історичних романах у віршах  // Питання літературознавства. — 2014. — № 89. — С. 235—246.
 Weintraub, Wiktor. «Review: The Mazeppa Legend In European Romanticism By Hubert F. Babinski.» Keats-Shelley Journal, vol. 25, 1976, pp. 176—179.

Посилання

 Гетьман Іван Мазепа: маловідомі факти про українського політика світового масштабу
 Мазепа Іван //

 Іван Мазепа: про гетьмана, який підняв українців проти Москви / Програма «Велич особистості» // ВІДЕО
 Величенко С. Ми вас хахлов пабєділі. Мазепа і трагедія України .
 Сайт «Ім'я Івана Мазепи» (Громадський комітет з відзначення 300-ї річниці Повстання за незалежність України під проводом Івана Мазепи та Полтавської битви (1708—1709))
 Музиченко Ярослава Народження Мазепи. Одна з ключових постатей української історії ще чекає на серйозне наукове дослідження  (Україна Молода, № 051 за 20 березня 2009 року)
 Мультсеріал «Історії небайдужих»: Епізод 2 «Мазепа — меценат»
 Дослідження Юрія Ситого про палаци Мазепи в Батурині
 Іван Мазепа в бібліотеці «Українського Центру»
 Листи Івана Мазепи до Мотрони Кочубеївни
 Фотогалерея: «У Росії зберігся маєток Мазепи, а в Україні — ні»  (ЗаУ портал / Бі-Бі-Сі українською)
 Сергій Сєряков. «Великі українці» і орден Єзуїтів  // Український тиждень, 02.02.2011
 Хто зрадив гетьмана Мазепу?  // Український тиждень
 Іван Мазепа: біографія та особисте життя  // UaModna, 13 лютого 2015
 Кравченко В. В. Україна, Імперія, Росія (вибрані статті з модерної історії та історіографії). — К., 2011. — 544 с. Іван Мазепа в українській історичній літературі XVIII та першої чверти XIX ст.
 Всі покою щиро прагнуть — дума — слова і музика І. Мазепи
 Українці нарешті дізналися, як насправді виглядав Мазепа (портрет)
 Портретна галерея Івана Мазепи — Ім'я Івана Мазепи: Архів 2007—2009 рр.
 «О, високий пане, Іване Мазепо, ти заслугував на хвалу від арабів»
 «ПРАВДА ПРО ВЕЛИКУ ІДЕЮ ГЕТЬМАНА ІВАНА МАЗЕПИ, ЯКУ ЗАМОВЧУЮТЬ СТОЛІТТЯМИ»

Іван
Національні герої
Мазепинська доба
Гетьмани Війська Запорозького
Випускники Києво-Могилянської академії
Українські меценати
Українська шляхта
Кавалери ордена Білого Орла
Патрони юнацьких пластових куренів
Князі Священної Римської імперії
Учасники Північної війни
Відлучені від християнських церков
Персоналії:Бендери
Персоналії:Придністров'я
Надпопулярні статті
Люди, на честь яких названі географічні об'єкти
Люди, на честь яких названі населені пункти
Люди, на честь яких названі об'єкти
Люди, на честь яких названі вулиці
Люди на банкнотах України
Люди на марках
Люди на монетах України
Антиросійські виступи
Уродженці Мазепинців
Персоналії:Самар
Народились 1639

redpajama_set_name: RedPajamaWikipedia


text:
Nats TicketFinder: Find the Best Ticket Option for You!2022 Ticket Plans2022 Group Tickets2022 Suites & Premium SeatingSingle Game TicketsPromotions & GiveawaysSpecial Ticket Events3D Seat MapParkingTicket DealsSpring Training TicketsCurrent Season Plan HoldersTerms & ConditionsStubHub
2022 Plans
Nats TicketFinder: Find the Best Ticket Option for You!2022 Ticket PlansSuites & Premium SeatingCurrent Season Plan Holders: Renew Now!
2022 Regular Season Schedule2022 Printable Schedule2022 Downloadable Schedule2022 Sortable Schedule2022 Spring Training ScheduleBroadcast AffiliatesGame Postponement InformationMLB Important Dates
CoachesTop 30 ProspectsFront OfficeBroadcastersAgency Partners
Information GuideThe Way to Go to Nationals ParkParking & DirectionsSeating MapNationals Park ExperiencesConcessionsNationals Park EventsHost an Event at Nationals ParkCorporate PartnershipsNationals Park ToursThe Ballpark of the Palm BeachesGame Postponement InformationLost and FoundHealth & Safety MeasuresCOVID-19 Resource Center
Nats Partners "Open for Business"Community CalendarDonation RequestsCommunity Ticket GrantsFan MailMilitary InitiativesFree Tickets for TroopsYouth Baseball & SoftballEducation InitiativesNationals PhilanthropiesNationals Youth Baseball AcademyNationals Wellness Clubhouse
Jr. Nationals Kids ClubNationals Summer CampFREE Fan Club Sign-UpNational Anthem AuditionsNationals Team StoreNationals License PlatesConnect with the NatsWalk-up MusicNationals PublicationsScoreboard MessagesRacing PresidentsNationals KidsNatMobileMike CheckNationals Podcasts
Nationals Team StoreGold CollectionJostens Fan CollectionJerseysCapsMen'sWomen'sKidsBig & TallCollectibles & MemorabiliaHome & OfficeClearanceEuropean ShopGift CertificatesMLB Authentication
Keep an eye on these 12 Cuban free agents
Francys Romero
There are currently more than 150 Cuban-born players in the Major Leagues and Minor Leagues, and more are on the way.
Several Cuban players are expected to sign during the 2022 international signing period, which runs until Dec. 15, including prospects with national team and Serie Nacional experience.
• Top 50 International Prospects | What to know for Saturday's int'l signing day
Six Cubans appear on MLB Pipeline's Top 50 International Prospects list, including three of the top eight, and there are plenty of others to keep an eye on during this international signing period.
César Prieto, 22, INF: Prieto left the Cuban national team while playing in West Palm Beach, Fla., last May and later settled in Tampa. He was riding a record-setting 44-game hitting streak in Cuba's Serie Nacional, the island's top league, at the time of his departure.
The athletic Prieto has shown good instincts, and the ability to play multiple infield positions. Think of him as a super-utility player. For now, it's Prieto's bat, not his glove, that provides him with the most value despite questions about his power. He's considered an average defender at second base with room for improvement. That said, there are some scouts who consider him "first round of the Draft" talent.
Overall, Prieto has a chance to be an everyday player and is comparable to Aledmys Díaz and José Miguel Fernández with a tad more athleticism and speed. The Orioles are the favorite to sign him.
Sources: The Baltimore Orioles are the favorites to sign Cuban INF Cesar Prieto (22) when a new international signing period opens January 15. Although the full amount has not yet been defined, it should be around $ 750,000. pic.twitter.com/58pToQFIXu
— Francys Romero (@francysromeroFR) January 8, 2022
Pablo Guillén, 23, RHP: Guillén's repertoire features a slider and fastball that runs between 90 to 93 mph. He led Serie Nacional in ERA with a 2.25 mark in 78 2/3 innings in 2020-2021 and didn't allow a home run. What's more, in five seasons in Cuba, a span of 244 innings, he allowed only one home run. The righty arrived in Miami courtesy of his Spanish passport and later made the decision to pursue a career in the Major Leagues. He was declared a free agent in November and is represented by Hastings.
Loidel Chapellí Jr., 20, OF: The outfielder is one of the 12 Cuban players who left the team during the U-23 World Cup in Mexico and could be the best hitter of the group. Chapellí's track record includes starring for Cuba's U-15 team in the World Cup in Japan in 2016 and playing for the U-18 team at the World Cup in 2017. He also won the Rookie of the Year in Cuba in 2019-2020. During his final season in Serie Nacional, he slashed .317/.442/.496 with 20 doubles, two triples and seven home runs. This offense-first outfielder is working on improving his defense.
Jeison Martinez, 22, INF/OF: Martinez left Cuba in late 2020 after slashing .365/.436/.528 with 26 extra-base hits in 71 games with Mayabeque in Serie Nacional play. He shows good bat speed with some power and can hit the ball the opposite way with authority. On defense, he's a natural second baseman, but he can also play all over the infield and all three outfield spots. Martinez is represented by Andy Mota of the Wasserman Group and is scheduled to have his showcase on Tuesday in the Dominican Republic.
Get the latest from the Washington Nationals
Have the latest news, ticket information, and more from the Washington Nationals and MLB delivered right to your inbox.
José Lazaro Contreras, 16, OF: Two words: Power and speed. Contreras has lots of potential, because of his strong and athletic build. He has been clocked in the 60-yard time-run at 6.4 seconds regularly and can hit the ball with authority. He has been training for more than a year in the Dominican Republic. The Rays are the favorite to sign him.
José Dariel Puig, 18, C: There's a lot to like about Puig. The 6-foot-3, 205-pound teenager has a strong arm on defense and good bat speed at the plate. He has starred for Cuba's national team since he began playing with them at age 12. He left Cuba at the end of the 2019 season after averaging .371/.450/.471 with Havana in the U-18 national tournament. Several teams have expressed interest in him.
Jonathan Linares, 16, C: The switch-hitter makes solid contact now and could show some power in the future. He's proven to be an all-around defender with a strong arm and good instincts. The Angels are the favorite to sign him.
Brander Guevara, 19, RHP: A member of Cuba's team at U-18 World Cup in 2018, the teenager is considered by many scouts to be a potential starter. He has shown good mechanics with solid arm action and durability. He spent some time in Costa Rica and in December, he moved to the Dominican Republic to showcase his talents. Guevara's fastball sits at 90-91 mph and the belief is that he will eventually touch 93-94 mph consistently.
Alberto Hernandez, 17, SS: The athletic 6-foot-2 Hernandez left Cuba in 2020 and put himself on the radar in the international scouting community. The strong teenager is a solid runner and shows a good arm. The teen hit .442 with 13 doubles, three triples, one home run, and 27 RBIs for Isla de la Juventud in his last U-16 national tournament. He walked 14 times and struck out eight times during that span. The Astros are the favorite to sign him.
Luis Antonio Pérez Hemminges, 18, INF: Pérez can play both shortstop and third base, but he might be better suited for the hot corner because of his skillset and size. He left Cuba in 2021 as one of the best U-18 hitters on the island, slashing .322/.453/.466 with 13 extra-base hits in 36 games. He was recently declared a free agent. He is a native of Las Tunas, the hometown of Houston's Yordan Álvarez.
Reimi Garcia, 19, RHP: Garcia throws a fastball between 92-94 mph, a changeup, slider, and a curveball. The native of Havana went 3-1 with a 1.17 ERA in 30 2/3 innings in the U-18 tournament in Cuba. He struck out 44 and limited opponents to a .111 batting average during that stretch. He is represented by Culture 39 and is working out for teams and in showcases.
Carlos Espinosa, 19, RHP: Espinosa's fastball has reached 95 mph and his repertoire also features a curveball, slider, and changeup. He's a power pitcher who has been praised for his mechanics. He has a chance to pitch in multiple roles. He left Cuba in early 2020, and the Astros are the favorites to sign him.


text:
Dial-a-Ride Services
Biking and Walking
Fixed Route Buses
Fixed Routes in Anoka County
Anoka County has a variety of fixed routes throughout portions of Anoka, Blaine, Columbia Heights, Coon Rapids, and Fridley.
(Monday - Friday) travels between the Rosedale Shopping Center and the Brooklyn Center Transit Hub during peak hours. Mid-day runs operate between the Rosedale Shopping Center and the Columbia Heights Transit Center. Silver Lake Village has service all day long.
(Monday - Saturday) travels between downtown Anoka and Northtown Mall via Coon Rapids. Destinations along the route include the Anoka County Government Center, Riverdale Shopping Centers, (Target, Wal-Mart, Cub Foods, Kohl's, etc.) Woodland North Apartments, Winchester Place Apartments, Health Partners Clinic, Coon Rapids High School, Colonial Estates Apartments, University Avenue, Northdale Avenue, and Northtown Mall Transit Hub.
(Monday - Friday) operates between Northtown Mall and 117th Avenue and Jefferson Street in Blaine. Destinations along the route include Northtown Mall Transit Hub, University Avenue, Blaine Human Service Center, Polk Street, Cloverleaf Apartments, Blaine Manor Apartments, Oak Park Plaza, Four Seasons Mobile Park and two Cub Foods.
(Monday - Friday) operates between Downtown Minneapolis, Georgetown Apartments and the Fridley Station along East River Road in Fridley then continues to Northtown Mall Transit Hub. From there the 852 travels along Coon Rapids Blvd. to Anoka Ramsey Community College. The route then goes to Downtown Anoka.
Express Bus Service from Blaine to Downtown Minneapolis, Route 865
(Rush Hours Monday-Friday) .
Additional Fixed Routes Available in Anoka County
Metro Transit Opens a New Window. schedules and maps. Connections can be made to all areas of Anoka County and to the metro area. No appointment is necessary, simply wait at any corner or bus stop along the designated route.
Local Bus Fare Information
Non-Rush Hour
Adults (ages 13 - 64)
Rush hour is Monday - Friday 6 - 9 a.m. and 3 - 6:30 p.m. Please have the exact fare, drivers do not carry change.
The Traveler operates fixed routes from 5:30 a.m. - 8:30 p.m. on weekdays and 8 a.m. - 6:48 p.m. on Saturdays.
Schedule Information: 612-373-3333
TTY Information: 612-341-0140
Customer Relations: 612-373-3333
24-Hour Schedule Information: 612-341-4BUS (4287)
Anoka County Transit
Traveler Fixed Routes
Traveler Transit Link
Medlink Information


text:
Q: How to measure FPS in Android? I'm looking for a piece of code that could measure FPS everywhere, not just in games, but in other apps or even in the home screen. I want to be able to log FPS frequently, i.e. every second.
I know there are some apps that measure FPS in games. I have also tried FPS Meter and it seems to be very inaccurate.

A: Disclaimer: I'm one of the senior engineers at GameBench.
You can use GameBench to measure FPS information on the UI, apps, and games for iOS and Android. We have an Android only app and a cross-platform desktop profiler - both of these also include CPU/GPU/memory and network info.
We guarantee its accuracy as well, and work closely with hardware and software partners like Samsung, Nvidia, and Qualcomm.
GameBench site
Playstore link to app

redpajama_set_name: RedPajamaStackExchange