text:
Food and Drink Features
Globetrotting artist Linda J Powell
PUBLISHED: 12:02 29 June 2017 | UPDATED: 12:02 29 June 2017
Linda J Powell at Walden
Sandra Smith meets the globetrotting artist Linda J Powell, whose dedication to her craft has followed her from Canada, to the United States and now Hampshire
From Ontario to Quarley, with Yale, London and Nova Scotia in between, Linda J Powell's artistic career spans continents and decades. Lifestyle changes and family commitments have, inevitably, evolved along the way yet no circumstance has impinged upon an overriding consistency at the heart of her images. Not surprisingly then, like her enthusiasm, a gutsy dedication defines this productive artist.
"I'm determined and carry on developing and changing. I hope I'll never get stuck but you always find your way out. There is a certain wisdom as you get older. I know now how to be more efficient with my time and effort. I want to continue in that vein; to get to the root of a painting without having to change things so much."
The impact of light on a subject is an underlying theme and vital element in her work, the essence of interest to this artist and evident throughout her paintings with portraits and landscapes favoured these days although Linda recalls a different interest when she was growing up.
"My mother somehow managed to fit in painting landscapes and children all her life. But I wanted to be different and I was crazy about horses so I'd sneak into local horse shows. I could draw them forever! I was always good at art and had top marks at school."
Despite a gift for painting, Linda harboured a second passion – music – and after leaving school she gained a teaching degree and became a music specialist. Her career in education, which eventually evolved into teaching art and incorporated various cities and age groups, blossomed but meanwhile she always exploited openings to expand her own portfolio.
"When my first two daughters were young I did a couple of evening classes: sculpture and life drawing. I worked in ceramics too. I did some nice early drawings. Even if you can't get out your paints you can always draw. I was much healthier and more together if I was drawing, painting or sculpting. I moved here to study in London, that was my first time in the UK; I immediately felt right in England."
Some years later, by the time Linda set up home in Hampshire as a farmer's wife and with four daughters at school, a purpose built studio provided breathing space. She also took time to breed and train horses, as well as paint them. Then, when a life drawing class she attended folded due to lack of funding, she started her own classes in her own studio.
The Young Artist
"That was great. I had a huge following and waiting lists. I gradually expanded and it was through teaching and the enthusiasm of my students that I went on and developed my painting career. With my own centre I could also do commissions. Then I discovered Hampshire Open Studios. I organised an exhibition, did my own advertising, set up my studio with all my paintings and just about sold out."
As part of Linda's present teaching role at Project Workshops she not only guides a small community of artists but travelling to and from the venue presents unplanned stimuli. "Driving to Project Workshops, I see things and retain them to paint when I arrive. This is an opportunity I didn't realise would be there. I have become quite good at picking up something about the day – weather, light, colour – and putting that down. Sometimes I do small sketches in colour or charcoal. This helps me identify where the strength of the composition is and what has attracted me. Other times there are missing bits in my memory. I do two or three sketches or a small colour sketch with oils so you can move it around, wipe it off; it's not set in stone."
The way sunshine teases her landscapes are evocative of bright, tranquil summer days. Light revives the tones of the countryside, bringing warmth and brilliance, and reflecting calm waters. Similarly, lustre accentuates horses' curves, their glowing frames presenting an unrivalled combination of power and beauty while The Young Artist is as delicate a capturing of childhood as could be imagined. An intensity of expression is softened by rays of light which enhance every blonde tone and each fold of fabric.
With a preference for oils, occasional changes of medium refresh both eye and technique, providing Linda with the prospect of teasing out the drama or interest in a subject. Whilst she favours canvasses, just now a desire to achieve a surface ideal for pastels involves sanding MDF. Her preferred size is 20" x 20", she pines for the "right" rectangular dimensions to make her happy and relies on intuition but with a nod to experimentation: "I don't think my personality would let me settle down and paint the same thing."
Artistic inspiration for this 73 year old is varied: from Canadian Tom Thomson who influenced the Group of Seven, to sculptress and Rodin's mistress, Camille Claudel, American impressionist Mary Cassatt, and Kurt Jackson whose concern with ecological and environmental issues make him one of Britain's leading contemporary artists. She also cites Matisse as a master of colour. Such celebrated stimuli reflect Linda's approach.
"I didn't think I was a landscape painter. I became more conscious of form being at the centre of my endeavour, of everything I paint, more than colour. But when exclusively doing sculpture I missed colour. Sometimes I might use a combination of photos to produce a painting – I've always been a decent photographer and have learned to work from photographs."
Painting for yourself compared to commissions or with an end sale in mind can induce different mindsets, not altogether welcome, for some artists. Linda, however, seems to engage a more relaxed, even business like, attitude.
Clarissa in dance gear
"A commission or sale makes me go into the studio. Once the subject is there in front of you I'm in the zone and it's the same as painting anything else though when doing a commission you have to consider the client, involve them somehow. If I have an exhibition coming up I have to make sure my studio is spanking clean and all my new work needs to be framed or mounted ready for visitors. I get hundreds of people; that's when I sell.
"I'm a late developer," she continues, "but my style is finally beginning to loosen up. I can draw quickly and paint like a demon when I'm fired up. When I see something I'm not happy with I have to put it away and come back later with fresh eyes. I want to draw accurately and good drawings are the basis for most paintings I like. I want to give people the feeling of, for instance, in a landscape going around a tree to see what's on the other side, to give work an extra dimension."
Getting to know Linda J Powell is to experience a life journey. From being raised as one of five talented daughters, to moving continents, identifying career opportunities and now resident artist at Project Workshops, she is a meritorious and driven painter whose images feature in private collections around the world but whose guidance and advice is available right here in Hampshire.
lindapowell.co.uk
Latest from the Hampshire
5 things to do in Hampshire this week: Top New Forest walks
5 of the best January walks in Hampshire
Where are the best places to see snowdrops in Hampshire
5 hottest kitchen and bathroom design trends for 2021
The best routes for a winter walk in Hampshire


Dns2tcp is a network tool designed to relay TCP connections through DNS traffic. Encapsulation is done on the TCP level, thus no specific driver is needed (i.e: TUN/TAP). Dns2tcp client doesn't need to be run with specific privileges.
Dns2tcp is composed of two parts : a server-side tool and a client-side tool. The server has a list of resources specified in a configuration file. Each resource is a local or remote service listening for TCP connections. The client listen on a predefined TCP port and relays each incoming connection through DNS to the final service.
In this case we are going to tunnel some traffic from a client behind a perimeter firewall to our own server. Since dns2tcp is using dns (asking for TXT records within a (sub)domain) to archive the goal we need to create a NS record for a new subdomain pointing to the address of our server.
There is no need for a DNS server installation. But please keep in mind that you probably added a new NS to a real DNS zone. And it might take a while until the new subdomain is "active".
In the next step (dns2tcpd Usage Example) we create a configuration file on our server (lab.kali.org) and start the daemon. To make sure everything is working well you should consider using the options "-F" (Run in foreground) and "-d 1" (debugging) at the first start.
Now you can configure the host (dns2tcpc Usage Example) and run the client part of the tool. The tunnel is established now and you can connect to your remote box with ssh (ssh root@localhost -p 2139 -D 8090). Please keep in mind to use the username of the remote box (lab.kali.org) because the connection goes to port 2139 (-p 2139). The traffic to this port gets tunneled via DNS (because the dns2tcp client is listening on this port) to your remote server (where your dns2tcp server is waiting on port 53 for incoming connections). While connecting to the remote box via ssh you have also created an additional listener with your ssh command (-D 8090). This port can be used as SOCKS proxy and the traffic will also be tunneld to your remote box.


text:
FULL TEXAS THROTTLE
The Dangerous Delaneys
Only she could open up his closed-off heart
Lea Dunwoody has always been the classic girl-next-door right down to the tips of her elf booties she wears as a volunteer Santa's helper. One night her bestie teases her that she should make a play for the handsome bad boy Braden Delaney as she's always been better with animals than people and Braden is rumored to be a total Scrooge. Braden has always tempted Lea and then the night of the Corbyn Christmas Open House, she sees him make a wish on an evening star. Does she dare make a wish for her own fairytale?
Braden Delaney has had it bad for Lea since…well, forever. As soon as he realized how boys and girls were different, she'd been the only one he had eyes for. But the Delaney men aren't easy for the women they love so Braden has kept his distance. Until this Christmas. He's tired of spending the holiday alone.
He normally avoids the holidays, but this year Lea is giving him a reason to celebrate the season.
TEXAS CHRISTMAS TYCOON
Tule Publishing
"WHAT DOES SPIRIT of Christmas mean?" three-year- old Lane Maverick asked. The words were a bit garbled but clear enough as Braden Delaney held his nephew on his lap in the family room of the Delaney Ranch, the onetime hideaway of outlaws back when Texas was a republic and not a state. It had been Braden's home for his entire life and as much as his brothers had wanted to get out of Last Stand—the Texas Hill Country town they'd been born and raised in—he'd never wanted to leave. The youngest of the brothers by a good five years, he'd been closest to Rose, their only sister and Lane's mom, who'd been killed in a car
accident back in April.
"It just means that you...ah, heck, kid, I'm not the right
one to ask," Braden said. Lane shifted on his lap, turning his face up toward him, and for a moment Braden had to wonder about a world that would take the parents from a kid like Lane. He'd never had much Christmas spirit but this year he was finding it even harder not to be super-Grinchy all the time.
"Why not?" Lane asked.
"I don't like Christmas," he said, then immediately realized this wasn't a conversation he could have with a three- year-old, so he softened it with a smile. "I guess that's because I wasn't as good as I could be this year. Santa probably won't have anything but a lump of coal for me."
Lane shifted around and hugged him then scrunched his face up, which was something new he'd started doing lately. It reminded him a lot of Rose. "Maybe you need to stop using bad words."
Braden chuckled at that. Amelia had put a swear jar in the kitchen when she'd moved in with Cal and so far, it had been filled up and given to the local animal shelter fourteen times. "You're right about that."
"Right about what?" Lancey Maverick asked as she came into the room.
He was still getting used to the fact that his best friend was now engaged to his brother Finn. Finn had his own house on the Delaney Ranch and Lancey had the old Maver- ick family home in town. This afternoon, she was dressed in her uniform—she worked the desk at the Last Stand jail. She'd been a MP in the Marines before she retired to help raise Lane after both of his parents had been killed in a car crash earlier in the year.
TJ—Lane's father—had been Lancey's only sibling. Rose—Lane's mother—had been Braden's only sister. The fact that this would be Lane's first Christmas without his parents was the only reason why Braden hadn't taken the month of December off and headed for a private resort in the Caribbean. He hated Christmas. His feelings weren't ever going to change on that account. He knew he could be a bit of an ass during the holidays and had always been fine with just checking out. Cal and Finn—who'd usually been away from home during the year—were back. In the past they'd enjoyed spending time with the little sister they hadn't seen enough of during those months they were away.
After his mother's death, Braden had struggled to get through the holidays and though everyone in town thought he was the most easygoing Delaney, at home where he was most comfortable, he had a short fuse.
Rose hadn't really liked that he would go away during the holidays, but she hadn't argued either. She'd understood that sometimes a person just had to get away from family and commitments. Once Lane was born he'd started staying home at the holidays but it had been a struggle.
God, he missed her.
Being the two youngest siblings, they'd been close— really close. There were times when he walked into the big house and still expected to see her.
"Bray?" Lancey asked.
He shook his head. He really didn't think he was going to be able to do this. He stood up and handed Lane to Lancey. "Changing my attitude to receiving presents at Christmas. I've got to go get ready for the Corbyn Christmas open house. You got him?"
"Yeah," Lancey said, taking Lane and hugging him close. "You okay?"
"Yeah," he said, ruffling Lane's hair before he walked out of the family room. He had a house in town that he had been living in before Rose's death, but he'd moved back
home afterward. He and Cal had been here alone with Lane for the first six weeks or so while Lancey had been in the process of leaving the Marines, and Finn had been on the NASCAR circuit, racing.
Those first weeks had been trying, but he and Cal had gotten through them. And then Cal had reconnected with Amelia. Before long, he'd fallen in love with her and she'd moved in. That had made the big old house start to feel like a home again.
Then Finn had been diagnosed with deep vein thrombosis and had retired from racing back in July. Now he was home too. Everyone was settling down and finding a way to create a normal family for Lane.
He was happy for them, he thought, as he thundered up the stairs, the heels of his Kelly Boots making a loud echoing sound with each step he took. But he also was starting to feel more and more uncomfortable in this place.
He hated this house. He had ever since his mom had got- ten sick. That's why he had his own place. And now that Lane had his aunt and Amelia living at the ranch, there was no reason he couldn't move back there.
He entered his bedroom and stood there for a long moment. He always felt his ghosts around him, but Christmas brought them closer. And they weren't the sweet matchmaking kind of spirits, like the rumored ghost of Harwood House over in Whiskey River. His ghosts were more like the ones from A Christmas Carol—reminders of everything he'd never really dealt with. He saw his mom who'd died when he'd been ten and Rose had been three. His father, who'd
lived on another ten years, bitter and angry at the world. And now Rose. His sweet little sister who'd barely had a chance to live before she'd been taken from him too.
Damn. He needed to shake this mood before he went to the party. Or maybe he should just skip it. Except he knew Red was going—he'd asked him to be his wingman. Red was determined to make his move tonight and ask Emma Corbyn out.
Hell. He really should try to be a bit more in the Christmas spirit this year, for Lane's sake if not for his own. But Christmas had always been the worst time of year for him. And honestly, he didn't see that changing anytime soon.
Amazon | Apple Books | Kobo | AmazonUK

redpajama_set_name: RedPajamaCommonCrawl


HTC today confirmed their much speculated and oft-snapped HTC Leo, which will be known as the HTC HD2.
Smacking the Toshiba TG01 right between the eyes, the HD2 features a massive 4.3-inch display, with a beautiful 480 x 800 pixel resolution display. It also has a multi-touch enabled capacitive touchscreen display.
"The HD2 brings the HTC Sense UI to Windows Mobile", Peter Chou told us in a one-on-one demo of the new Windows Phone, before recomfirming the message of Make It Mine, Stay Close and Discover the Unexpected which was pushed at the launch of the HTC Hero.
But keep a rein on your excitement. This version of the Sense UI doesn't resemble that found on the super Android handset, but looks suspiciously like the TouchFLO interface seen on HTC's other Windows Mobile handsets.
The HTC HD2 is a direct competitor to Toshiba's TG01 on another level as it also runs on Qualcomm's 1GHz Snapdragon chipset, with 512MB ROM and 448MB RAM. A microSD card slot is present to boost your storage.
Around the back you get a 5-megapixel camera supported by a dual LED flash, a 3.5mm headphone jack, HSDPA, Wi-Fi, Bluetooth, GPS and bags of sensors to keep it smart, like an ambient light sensor and accelerometer.
Coming to market this month, we'll bring you all the details of networks and costs when we have them.


Ellen Degeneres and Steve Harvey have joined forces to bring a new variety series to NBC.
The new show, titled Little Big Shots, will feature the world's most talented and extraordinary kids. Ellen is known for having memorable children as guests on her talk-show, so it's no huge surprise that her love of kids is now getting its own platform and seeing her team up with Steve Harvey is bound to be interesting. The network has already ordered eight hour-long episodes of the show, hosted by Harvey, from Warner Horizon Television.
In the series, Harvey will host and showcase young musicians, singers, dancers and every talented kid in-between, including pint-size breakdancers and 5-year-old piano virtuosos. He'll also go toe to toe with them in conversations and interviews, which are sure to garner hilarious results.
There hasn't been a children's variety series on the air in a few years, so seeing what this duo comes up with will be fun to watch. Not to mention it's a twist on a reality-type series that we can actually get behind.
We'd love to hear your opinion on the series! Talk to us in the comments below!


Jobs 1 - 0 of 33 The Medical Advisory Council oversees activities delegated to the pharmacy benefits manager case management and utilization management.
Find your nearby Chemist Warehouse: Health in Australia contact details The Hollies Eastwood Nottingham NG16 This very attractive Bargain Booze is.
UNC-Chapel Hill Eshelman School of Pharmacy Chapel Hill NC: Davis MD PhD associate professor of pediatrics and genetics at the UNC School of Medicine seeks outstanding candidates for faculty positions at all ranks click on text to and Cell Biology from the University of California at Berkeley welcome to the.
Our high school scholarship application acceptance period PharmD Admission Early-Acceptance Pre-Medicine Programs program Therefore those apply as early as possible Each Louisiana State University Online degree program has.
She acknowledged that part of the reputation for secrecy may stem from Snaps original setup of having offices all over Venice Beach in California meaning.
This page was last modified on 25 December 2018, at 14:19.


Much has been written about Great Malvern and the Priory, but suffice it to say the town with its rich history was a bustling settlement by the First World War. Its major growth occurred with the coming of the water cure in the mid 19th Century, but by 1914 'taking the waters' was less important in the local economy. It however remained popular with rich visitors and those wishing to retire.
The Priory supported a choir school, the Lyttelton Grammar School.
The imposing memorial was designed by W.D. Caroe and features the royal arms, the shields of the diocese and county of Worcester.


text:
Q: Cannot connect to wifi at home after upgrade to ubuntu 14.04 This really make me struggle , I have upgrade my dell xps13 9333 from ubuntu 13.10 to 14.04, now I could never connect to the wifi at home. The wifi card can see the wireless network, but cannot connect to it, sometimes it does, but if I ping some external server in the internet, it disconnected the wifi automatically, I have also tried the ubuntu gnome 14.04, it keeps asking the wifi's password, and still cannot connect to the internet. But the laptop can connect to the open wifi in my company, which make me crazy, I cannot figure out which part is wrong.
The encryption of my home is WPA/WPA2 Personal.
Any one can help could be very appreciate.

A: What you wanna do is go into start menu>preferences>default applications for LX sessions.
The click on the autostart tab.There is a small text input box with an ADD button next to it. Type in nm-applet and then click add, right next to the text input box. Then logout and log back in again. That should do the trick.
Comment back to let me know how it went.

A: I had the same issue here on my xps13 9333.
After doing the following I had no more dropoff since some hours. Looks like this fixed it so far.
1st: I installed new wifi firmware which you can download here:
http://wireless.kernel.org/en/users/Drivers/iwlwifi#Download
once you downloaded the file matching your kernel and device (should be: Intel Wireless 7260) you can extract and then copy the *.ucode file to /lib/firmware by using:
cp iwlwifi-*.ucode /lib/firmware

2nd: I also updated the Bios Version which was A02 to A04 follwing these
    steps (which you can find here: http://randomtristan.blogspot.de/2013/01/my-review-of-dell-xps-13-developer.html)

*

*Insert a blank USB drive. Any size will do. I used an ancient 64 MB
drive. (Yes, that really is an M.)

*Install UNetbootin from the Ubuntu Software Center and open it.

*Select FreeDOS 1.0 and the USB drive, then click OK. It will create
a bootable FreeDOS LiveCD on the USB drive.

*Download Dell's BIOS update EXE file and save it to the USB drive's
root (it is a single executable for both Windows and DOS). (find Bios update here: http://www.dell.com/support/drivers/us/en/04/ServiceTag/DRVX002)

*Reboot and press F12 to get into the (current) BIOS's boot menu.

*Select the USB drive and press Enter.

*You will get a UNetbootin boot menu with a single entry named "Default". Press Enter to select it and continue.

*Now you will get a FreeDOS boot menu. Be very careful not to choose the default option. That will install FreeDOS to your hard
drive. You don't want that. Instead, choose the option to run
FreeDOS as a LiveCD, without HIMEM or EMM386.

*Now you have a DOS prompt! Type "c:" and press enter to change to the C drive, which is in fact the USB drive.

*Type "dir" and press enter to see the contents, which should include the Dell BIOS updater file that you copied to the USB drive.

*Type the name of the BIOS updater file and press enter to run it. The BIOS updates automatically and the computer will then
reboot.

*Re-run "sudo lshw | grep -A 4 BIOS" in Ubuntu to verify that you really do have the new BIOS version now.

redpajama_set_name: RedPajamaStackExchange


text:
Suddenly (1954)
September 16, 2019 admin Comments 1 comment
"There's cruelty and hatred and tyranny in the world. You can't make believe they aren't there."
A widowed mother (Nancy Gates) and her young son (Kim Charney) become trapped in their house along with Gates' father-in-law (James Gleason), the local sheriff (Sterling Hayden), and a television repairman (James O'Hara) when a crazed assassin (Frank Sinatra) and his henchmen (Paul Frees and Christopher Dark) invade their home during a presidential motorcade.
Frank Sinatra Films
Sterling Hayden Films
Frank Sinatra's first role after his Academy Award-winning performance in From Here to Eternity (1953) was this effectively chilling portrayal of a sociopathic veteran hired to kill the president. According to TCM's article, when Sinatra heard Lee Harvey Oswald watched this movie the day before shooting Kennedy, he requested that it — and The Manchurian Candidate (1962), also about an attempted presidential assassination — be taken out of circulation. Interestingly, Suddenly — the eponymous title refers to the sleepy little town where all this action "suddenly" takes place — is a pro-gun movie, starting with young Charney's frustration that he isn't allowed to have one, and culminating in a situation where having guns lying around the house is very much a life-saving choice for this group of unwitting hostages (then again, when are hostages ever not unwitting?). Overall, this tense story is told in a compact and highly effective style, showing a small American town disrupted by pure malevolence, but saved by collective ingenuity and bravery.
Frank Sinatra as John Baron
Nancy Gates as Ellen
A tense screenplay, well-directed by Lewis Allen
Yes, as a fine and well-told thriller. Listed as a Sleeper in the back of Peary's book.
Pink Floyd: The Wall (1982)
One thought on "Suddenly (1954)"
SPOILER AHEAD…
First viewing. A hesitant once-must, for its notorious reputation.
While I'll agree that the film holds a fair amount of tension in its better sections (and a surprisingly effective performance by Sinatra), it also has some clunky elements – which viewers may forgive, considering what does make the film work overall.
The script seems way too talky (occasionally falling into dialogue that doesn't seem all that natural). You would think that the screenwriter might have found a more economic way to keep the tension higher by being sharper with the dialogue.
That said… the film manages some turns of genuine surprise. I have to take issue, however, with how the conclusion is handled: Why was a stopover in a small town even considered as an option when the train could just as easily (as it turns out) make use of Los Angeles?


offered by International Systems Research Co., Ltd.
flexibility and productivity. It provides various access restrictions and strong authentication to secure your access to your cloud services.
International Systems Research Co., Ltd, established in 1993 in Tokyo, has been a certified Google Enterprise Partner since 2008 and became the first Google Cloud Premier Partner of The Technology Track in Japan in 2017. It has been developing the CloudGate authentication service for G Suite since 2008 and has grown along with the G Suite ecosystem reaching 750,000 users in over 1,500 Japanese and international companies at the end of September 2018. The company is built on customer satisfaction, and as such will continue providing high quality products and services based directly on clients' needs.


text:
Subscribe for $1
CEO Dev Pragad
Home > Ultra-Orthodox Jews
Ultra-Orthodox Jews
Can the World Nudge Israel Back to Sanity?
Should the United States lower the boom on Israel's new far-right government? Does the democratic world have the leverage, the will or even any right to try to save Israel from itself?
By Dan Perry On 1/5/23 at 11:37 AM EST
The Gray Lady's Yellow Journalism
Hasidic school alumni are not found in bars, on street corners, or participating in smash-and-grab robberies. They are homeowners and taxpayers.
By Rabbi Yaakov Menken On 9/21/22 at 6:30 AM EDT
Israeli Report Warned Mount Meron Festival Crowds Could Be Disastrous
At least 45 people were killed Friday during an ultra-Orthodox festival in Mount Meron, Israel, when crowds of people began falling on a slippery ramp, leading to a stampede.
By Natalie Colarossi On 4/30/21 at 3:52 PM EDT
Are Bill De Blasio and Andrew Cuomo Targeting New York City's Jews?
It's time for a U.S. Department of Justice investigation.
By Josh Hammer On 10/7/20 at 12:57 PM EDT
Israel Lawmaker Blames Earthquake on Reform Jews
Condemning reformists who would like to see more gender-inclusive prayer spaces, ultra-Orthodox Israeli lawmaker said "they are not Jews."
By Tom O'Connor On 7/5/18 at 3:26 PM EDT
Evolution Display 'Censored' at Israeli Museum
The Natural History Museum in Jerusalem needs money from visitors.
By Brendan Cole On 5/2/18 at 8:24 AM EDT
U.S. Jews Angered by Netanyahu U-Turn
Benjamin Netanyahu had promised to create a space where men and women could pray together at the Jerusalem site.
By Graham Lanktree On 6/26/17 at 6:22 AM EDT
New York City Eliminates Restrictions on Orthodox Circumcision Ritual
Mayor Bill de Blasio repealed a law that required parents to sign consent forms for the highly controversial practice.
By Jessica Firger On 9/10/15 at 3:17 PM EDT
In Orthodox Jewish Divorce, Men Hold All the Cards
In Orthodox Judaism, only husbands can give gets, the document that formally dissolves a marriage under Jewish law. While most do, those who refuse wield enormous power over their wives.
By Abigail Jones On 4/8/15 at 7:07 AM EDT
New York County Doesn't Want Hasidic Jews to Vote: Lawsuit
This is not the first time the Catskills community of Bloomingburg has been hit with civil rights litigation.
By Victoria Bekiempis On 3/10/15 at 9:39 AM EDT
Double Take: Where Have All the Women Gone?
The decision by an ultra-Orthodox Jewish paper to edit women out of a photo of a march for the Charlie Hebdo attack victims has sparked criticism.
By Stav Ziv On 1/14/15 at 4:20 PM EST
Newsweek magazine delivered to your door
Unlimited access to Newsweek.com
Ad free Newsweek.com experience
iOS and Android app access
All newsletters + podcasts
DIGITAL+ Ad Free
BEST OF NEWSWEEK VIA EMAIL
Join half a million readers enjoying Newsweek's free newsletters
© 2023 NEWSWEEK DIGITAL LLC
GDPR Privacy Settings


text:
GZERO World
Puppet Regime
GZERO World Podcast
GZERO World Signal In 60 Seconds Puppet Regime GZERO World Podcast Subscribe
Loud World. Clear Signal.
Subscribe to the GZERO Signal Newsletter
What's the fallout from Trump's cancellation of talks with the Taliban?
GZERO Media
What will be the political fallout from President Trump's cancellation of secret talks with the Taliban?
Well, short term, the implication seems to be likely more violence in Afghanistan. In the United States, President Trump looks like he was going to host terrorists at Camp David right before the 9/11 anniversary making everybody furious. So, the political fallout for him is not great.
The House Judiciary Committee is about to vote on formal rules for an impeachment inquiry. Is that wise for Democrats?
I'm not sure it makes a huge difference for Democrats. The base is clamoring for continued impeachment inquiry so it makes sense to appease the base this way. But there's still not broad political support for impeachment so I'm not really sure where it goes.
What should we expect from the Democratic debate on Thursday?
It'll be really interesting. It's the first time all of the leading Democratic candidates will be on stage at the same time. So, Joe Biden will probably be under attack from all sides. I'm really interested to see if Elizabeth Warren and Bernie Sanders finally decide to go after each other. At some point, they'll have to.
The new Washington Privacy Act could soon become the strongest of its kind in the U.S.
This month, a bipartisan group of legislators in Washington state presented new legislation that could soon become the most comprehensive privacy law in the country. The centerpiece of this legislation, the Washington Privacy Act as substituted, goes further than the landmark bill California recently enacted and builds on the law Europeans have enjoyed for the past year and a half.
As Microsoft President Brad Smith shared in his blog post about our priorities for the state of Washington's current legislative session, we believe it is important to enact strong data privacy protections to demonstrate our state's leadership on what we believe will be one of the defining issues of our generation. People will only trust technology if they know their data is private and under their control, and new laws like these will help provide that assurance.
Trump's Middle East peace plan isn't meant to be fair
Let's be clear— the Middle East peace plan that the US unveiled today is by no means fair. In fact, it is markedly more pro-Israel than any that have come before it.
But the Trump administration was never aiming for a "fair" deal. Instead, it was pursuing a deal that can feasibly be implemented. In other words, it's a deal shaped by a keen understanding of the new power balances within the region and globally.
GZEROMEDIA
Subscribe to GZERO Media's Newsletter: Signal
Betty Liu on election-year market trends
Betty Liu, Executive Vice Chairman for NYSE Group, explains:
Do election years have an impact on the markets?
So, the short answer is it depends. There's lots of factors that affect the markets, right. But there are some trends. So, the S&P has had its best performance in the year before elections and the second-best performance on election year. Now since 1928, we've had 23 election years and the S&P has had negative returns only four times in that duration.
The UK walks a fine line on Huawei, is Germany next?
Kevin Allison
For months now, the US has been lobbying countries around the world to ban the Chinese tech giant Huawei from building the 5G data networks that are going to power everything from your cell phone, to power grids, to self-driving cars. US security hawks say allowing a Chinese company to supply such essential infrastructure could allow the Chinese government to steal sensitive data or even sabotage networks. On the other hand, rejecting Huawei could make 5G more expensive. It also means angering the world's second-largest economy.
What We're Watching: Bolivia back on the brink
The end of the interim in Bolivia? – Mere months after taking over as Bolivia's interim president, Jeanine Áñez has decided that "interim" isn't quite permanent enough, and she now wants to run for president in elections set for May 3. Áñez is an outspoken conservative who took over in October when mass protests over election fraud prompted the military to oust the long-serving left-populist Evo Morales. She says she is just trying to unify a fractious conservative ticket that can beat the candidate backed by Morales' party. (Morales himself is barred from running.) Her supporters say she has the right to run just like anyone else. But critics say that after promising that she would serve only as a caretaker president, Áñez's decision taints the legitimacy of an election meant to be a clean slate reset after the unrest last fall. We are watching closely to see if her move sparks fresh unrest in an already deeply polarized country.
Today In 60 Seconds
Exclusive Analysis of Trump's Middle East Peace Plan | World in :60
Bolton's book & impeachment; EU carbon tax; presidential race
Carl Bildt @ Davos: Green Challenge & Greece's 1st female president
Ian Bremmer from Davos: Trump's speech; impeachment trial; Putin 2024
What does the impeachment trial mean for Senators Warren, Klobuchar and Sanders?
Hard Numbers: Russia wants a bigger piece of Africa
The Graphic Truth: Where has the Wuhan coronavirus spread?
Trump's Mideast peace plan: What can we expect?
The Graphic Truth: Berning early or just Biden time?
What We're Watching: John Bolton's long-awaited book
Hard Numbers: Markets hit as coronavirus continues to spread
How should artificial intelligence be governed?
The Graphic Truth: Most Americans don't know Holocaust death toll
Hard Numbers: Five people killed daily by Rio's police


text:
Творчеството на немския композитор Йохан Себастиан Бах съдържа над 1000 оцелели и каталогизирани произведения, а друга част, навярно по-малка, е изгубена. В творчеството му са представени всички значими тогавашни жанрове, освен операта, той е признат майстор на полифонията. Бах твори през целия си жизнен път за период от около половин век.

Творчество за орган

Музиката за орган в Германия по времето на Бах има вече стари традиции, благодарение на предшествениците му – Йохан Пахелбел, Георг Бьом, Букстехуде и други композитори. С много от тях Бах се познава лично.

Докато е жив Бах е известен най-вече като първокласен органист, преподавател и съчинител на музика за орган. Той работи както в традиционните за времето "свободни" жанрове, като прелюдия, фантазия, токата, така също и в по-строгите форми – хорална прелюдия и фуга. В произведенията си за орган Бах умело обединява различни музикални стилове.

Върху композитора оказва влияние както музиката на севернонемските композитори (Георг Бьом, с когото Бах се среща в Люнебург, и Дитрих Букстехуде в Любек) и музиката на южните композитори. Съществуват 12 прелюдии и фуги от ранните му години, които представят Бах като гениален ученик на Фрескобалди и Букстехуде. Но все още творбите са прекалено драматично оживени, отчасти накъсани, неединни и объркани. Бах преписва произведенията на много френски и италиански композитори, за да разбере музикалния им език. Непрестанният стремеж към усъвършенстване и възприемане на новите тенденции, които италианци като Джовани Легренци, Арканджело Корели и Антонио Вивалди носят, правят музикалната му конструкция по-ясна и плавна. Показателен е фактът, че в по-късните си творби започва на места да използва и италиански заглавия. По-късно дори преработва няколко концерта за цигулка на Вивалди за орган.

През най-плодотворния си период на писане на органна музика период (1708 – 1714 г.) Йохан Себастиан не само пише множество двойки прелюдии и фуги и токати и фуги, но и съчинява незавършената "Органна тетрадка" – сборник от 46 кратки хорални прелюдии (завършена само на 1/3 от планираното), в които се демонстрират различни техники и подходи за съчиняване на произведения на хорални теми. Повечето органни произведения могат да се отнесат към ваймарския период или по-рано. В Кьотен и Лайпциг Бах пише за този инструмент най-вече ако има повод. Интересът към тази музика се възражда около 1735 г. и той създава мащабни органни произведения. Редактира и стари такива, но смъртта прекъсва работата му. Все пак, дори след Ваймар, той пише много известни произведения, като шест трио-сонати, сборника "Clavier-Übung" и 18 Лайпцигски хорали. Част от произведенията за орган са транскрипции от творби за клавесин, от трио сонати, кантати и др. През целия си живот Бах не само съчинява музика за орган, но се занимава и с консултации при изработването на инструменти, проверка и настройка на нови органи. Популярно органно произведение, което надхвърля модата на епохата е хоралният прелюд "Wachet auf, ruft uns die Stimme" (BWV 645), който наред с множеството варианти на класически аранжименти, бива представян в джаз-вариант от Боби Макферин и Жак Люсие Трио, или в поп-вариант от норвежката певица Сисел.

Самият Бах ясно отличава незрелите от зрелите си творби – с първите повече не се занимава, докато вторите впоследствие усъвършенства. Има два периода на редакция. Първият е докато Фридеман и Емануел са в състояние да свирят композициите на баща си. Вторият, по сериозен период е в последните му години. Навярно Бах планира да обедини всичките си прелюди и фуги в един сборник с големите си хорали.

Органните хорали следват цикъла на църковните празници, тъй като се изпълняват всяка неделя. Бах по големите празници може да комбинира хоралите – коледните образуват рождественска оратория, предвеликденските – пасион, тези за Възкресение – оратория. Често при това обединяване Бах търси контрастния ефект.

От всичките си творби за орган, Бах приживе публикува само един прелюдия и фуга от третата част на "Клавирни упражнения". Всичко останало притежаваме от ръкописи, преписи или преписи на преписи. Така например запазването на Голямата фантазия в c-moll дължим на Кребс, която за малко не попада в ръцете на един бакалин за да ползва листите като амбалаж, но като по чудо е спасена от придворния органист Райхард в Алтенбург. Лоша слава сред преписвачите носи петербургският клавирен изпълнител Палшау, който преправя Дорийската токата (действайки като руски цензор, както отбелязва Руст).

В Баховите пиеси рядко се дават изрични указания за изпълнението. Примерно някъде са посочени смяната на клавиатурите, на регистрите или изпълнение на две клавиатури, но като цяло това са по-скоро изключения. По времето на композитора, органът не е чак толкова добре развит технически, но въпреки това в неговата епоха те имат изключително балансиран, богат, наситен и колоритен тон, което дава основание да се смята, че Баховата музика звучи най-добре на барокови инструменти. Интересен факт е, че в онази епоха мнозина се оплакват, че заради красотата на тона, прочутите органостроители братя Зилбер интонират органите прекалено слабо, но Бах не споделя това мнение, отдавайки значение именно на изящното звукоизвличане.

Клавирни произведения

Бах пише също така множество произведения за клавесин, много от които е може да бъдат изпълнявани и на клавикорд. Много от тези творби са един вид енциклопедически сборници, демонстриращи различни начини и методи за съчиняване на полифонични произведения. Повечето от клавирните произведения на Бах, издавани докато е жив, са събрани в сборниците, наречени "Клавирни упражнения" ("Clavier-Übung"). Повечето клавирни композиции произхождат от ваймарските и кьотенските години, но Бах публикува само големите произведения от лайпцигския период. Баховите партити по форма всъщност са сюити, но Бах следва примера на предшественика си Канау, който през 1689 и 1695 издалва сборници с "партити", наречен "Клавирни упражнения". Първата си партита бива издадена през 1726 г., като всяка следваща се издава по една. Когато стават 6 Бах ги обеденява под името "Клавирни упражнения" (първа част). Както твърдят впоследствие синовете на Бах пред Форкел, това произведение се харесва много – "Още не били виждали и слушали такива превъзходни клавирни композиции. Този, който се научил да изпълнява добре няколко пиеси от този сборник, можел да разчита на успех". Втората част на "Клавирни упражнения", включваща "Италианския концерт", е издадена през 1735 г. в Нюрнберг. Бах се вдъхновява за тази композиция от една симфония на Георг Муфат от "Florilegium primum" (1695). Третата част излиза през 1739 г. В тях трябва да се публикуват само органни произведения, но попадат и четири клавирни дуета по недоглеждане. Както е прието по онова време, органните произведения могат да се изпълнят на чембало с две клавиатури и педал. Четвъртата част е публикувана отново в Нюрнберг, но от друг издател, впоследствие публикува и Емануел. Тя съдържа прочутите днес "Голдберг вариации". Това произведение, наред с Италианския концерт е написано за чембало с две клавиатури. Лично за себе си, когато композиторът твори и изпълнява музика в домашни условия, предпочита клавикорда, поради възможността за предаване на нюанси и динамика в изпълнението, но той е неуместен за публични изпълнения, тъй като звукът му е твърде слаб.

По времето на Бах орнаментиката в музиката и в клавирните произведения в частност е много модерна. Изпълнителите сами ги добавят в произведенията, за да изпъкнат качествата им – склонност, проявяваща се в цялото изпълнителско изкуство от епохата на Барока, особено от солистите и водещите вокалисти. Бах е критикуван, че се опитва да облече всичко в ноти и че на музиката му ѝ липсват украшения. Навярно на тогавашния слушател музиката на Бах се струва много бедна, но композиторът съзнателно изчиства възможно повече творбите си от прекалената декорация.

 "Добре темпериран клавир" е произведение в два тома, написано през 1722 и 1744 г. – сборник, във всеки том на който има по 24 прелюдии и фуги, по една във всяка тоналност. Творбата е създадена за упражнения на учениците му, като трябва да се изпълнява на клавикорд за се постигне "кантабилният маниер" на свирене, към който Бах се е стреми в композициите си. В "Музикален речник (Historisch-biographisches Lexikon der Tonküstler)" на Ернст Лудвиг Гербер се съобщава, че част от тези пиеси са написани в малко градче, където композиторът скучае без инструмент. Сборникът носи това име, тъй като Бах в него се възползва от преимуществата на музикалното темпериране (открито и публикувано от органиста Андреас Веркмайстер през 1691 г.), което е ново решение на стар проблем, който ограничава дотогава музикантите да свирят във всички тоналности. Този цикъл има особено важно значение във връзка с прехода към нова система за настройка на инструментите, позволяваща еднакво лесно да се изпълнява музика в каквато и да е тоналност.
 Трите сборника сюити: "Английски сюити", "Френски сюити" и "Партитури за клавир, BWV 825 – 830". Всеки цикъл съдържа по 6 сюити, изградени по стандартната схема (алеманда, куранта, сарабанда, жига и незадължителна част между последните две). В английските сюити алемандата предшества прелюдията, а между сарабандата и жигата има точно една част; във френските сюити количеството на незадължителните части е по-голямо, а прелюдиите отсъстват. В партидите стандартната схема се разширява: освен изисканите встъпителни части има допълнителни и то не само между сарабандата и жигата.

 "Голдберг-вариации" (към 1741 г.; BWV 988) – мелодия с 30 вариации. Цикълът има доста сложен и необичаен строеж. Вариациите са построени по-скоро върху тоналния план на темата, отколкото върху самата мелодия. Голдберг е клавесинист на граф Кайзерлинг, който е покровител на Бах и заема поста на руски пълномощен министър при дрезденския двор. При честите си визити с графа в Лайпциг, Голдберг навестява Бах. Форкел пише: "Граф Кайзерлинг боледувал много и тогава страдал от безсъние. Голдберг, който живеел в дома му, трябвало в подобни случаи да прекарва нощта в съседната стая, за да му свири нещо по време на безсънието. Веднъж графът казал пред Бах, че желае да получи за своя Голдберг няколко клавирни пиеси, които да имат толкова нежен и що годе ободряващ характер, че да могат да развличат безсънните му нощи. Бах решил да изпълни това желание с вариации, които дотогава смятал за неблагодарна работа, поради неизменната им хармонична основа ... По-късно графът ги наричал само "моите вариации". Той не можел да им се наслуша и често, щом настъпвали безсънните нощи, казвал: "Драги ми Голдберг, изсвири ми една от моите вариации". Може би Бах никога не е бил възнаграждаван за някоя от работите си така, както за тази. Графът му подарил златна чаша пълна със сто луидора". Темата на тези вариации се съдържа в композираната поне 10 години по-рано (1725 г.) "Клавирна тетрадка" за Ана Магдалена – в сарабандата идваща след песента "Ти си при мен". В последната вариация звучат две народни песни, с които неговите прадеди се забавляват на семейните си събирания.
 Разнообразни пиеси като "Увертюри във френски стил", BWV 831, "Хроматическа фантазия и фуги", BWV 903, или "Италиански концерт", BWV 971.

Оркестрова и камерна музика

Бах пише музика както за отделни инструменти, така и за ансамбли. Той отлично познава струнните инструменти и техните възможности. Самият той макар че свири и на цигулка, предпочита да изпълнява на виола камерната си музика. Своеобразието на Баховия клавирен и органов стил е, че желае да придаде на клавишните способността за фразиране и модулиране, присъща на лъковите инструменти. Същевременно в лъковите инструменти търси полифоничното звучене. Този начин на многогласно цигулково музициране е известен още от времето на Николаус Брунс. Неговите произведения за соло инструменти са 6 сонати и партити за соло-цигулка, BWV 1001 – 1006, 6 сюити за виолончело, BWV 1007 – 1012, и партита за соло-флейта, BWV 1013, като се считат от мнозина за едни от най-задълбочените творби на композитора. Пиесите за соло-цигулка са открити от Пьолхау, пишейки: "Това прекрасно произведение ... намерих през 1814 г. в стара предназначена за увиване на масло хартия сред книжата на покойния петербургски пианист Палшау". Освен това, Бах съчинява няколко произведения за лютня соло. Пише също трио-соната, соната за флейти-соло и виола да гамба, съпровождани само от басо континуо, както и много канони. Най-значими примери за такива произведения са циклите "Изкуството на фугата" и "Музикален подарък (Музикално приношение)".

Най-известните произведения на Бах за оркестър са "Бранденбургски концерти". Наречени са така, защото Бах, изпращайки ги на граф Христиан Людвиг Бранденбург-Шведски през 1721 г., с когото се запознава през 1719 г. в двора в Майнинген. Графа, възхитен от Майстора, моли да му напише композиции за неговата капела, което и прави две години по-късно, надявайки се да получи работа в двора му, но опита му е неуспешен. Това са шест концерта написани в жанр кончерто гроссо, разкриващи най-пълно полифоничните възможности на Бах.

Други дошли до нас произведения на Бах за оркестър включват два концерта за цигулка, концерт за 2 цигулки в ре минор, BWV 1043, и концерти за един, два, три и даже четири клавесина - BWV 1052-1059. Изследователите считат, че тези концерти за клавесини са само преработени по-стари произведения на Йохан Себастиан, вече изгубени. Освен концертите, Бах съчинява 4 оркестрови сюити. Той ги озаглавява "Увертюри", според тогавашната традиция. Встъпленията са монументални и тържествени, в стила на френската увертюра, представлявайки идеални музикални изображения на стила рококо. В първата увертюра се намира и знаменитата "Ария".

Кантати (общ преглед)

През дълъг период от живота си всяка неделя Бах ръководи в църквата "Св. Томас" изпълнението на кантати, темата на които се избира съгласно лютеранския църковен календар. Въпреки че Бах изпълнява кантати и на други композитори, в Лайпциг той съчинява най-малко три пълни годишни цикъла кантати – по една за всяка неделя от годината и за всеки църковен празник. Освен това, той съчинява редица кантати във Ваймар и Мюлхаузен. Бах пише общо над 300 кантати на духовна тематика, но от тях до наши дни достигат едва 195.

Кантатите на Бах се различават една от друга по форма и инструменти. Някои от тях са написани за един глас, други – за хор; някои изискват при изпълнението си голям оркестър, а други – само няколко инструмента. Най-често следваният модел обаче е: кантатата започва с тържествено хорово встъпление, след което се редуват речитативи и арии за солисти или дуети, като се завършва с хорал. За речитатив обикновено се ползват тези цитати от Библията, които се четат през съответната неделя по лютеранския канон. Завършващият хорал често е предхождан от хорален прелюд в една от средните части, а също така понякога влиза и във встъпителната част като cantus firmus.

Най-известните от духовните кантати на Бах са "Christ lag in Todesbanden" (BWV 4), "Ein' feste Burg" (BWV 80), "Wachet auf, ruft uns die Stimme" (BWV 140) и "Herz und Mund und Tat und Leben" (BWV 147). Освен това, Бах съчинява и известен брой светски кантати, обикновено посветени на някакво събитие, примерно – сватба. Сред най-известните светски кантати на Бах са двете Сватбени кантати и шеговитата "Кантата за кафето".

Кантати до 1723 г.

Алберт Швайцер категорично счита, че още след първите младежки опити в жанра на кантатата, Бах започва да ги композира с несъмнено умение. Още от арнщадския период е кантатата "Защо ти няма да допуснеш душата ми да отиде в Ада" (BWV 15), в която внушително впечатление прави великолепната оркестрация и фанфароподобната интерлюдия за духови в заключителния хор (тогава Бах е 18-19-годишен). На 4 февруари 1708 г. е изпълнена кантатата "Бог е моят цар" (BWV 71) – единствената отпечатана през живота му – акт по-скоро на почит към общинския съвет, за чието встъпване е предназначена, отколкото към композитора. Тук композиторът разполага с ресурса на големия хор и оркестър и той блестящо го използва. Силен ефект предизвиква противопоставянето между трите инструментални и двата вокални ансамбъл, като текста е по псалм 73 – "Не предавай на зверовете душата на твоята гургулица". В Мюлхаузен е сътворена кантата "От дъното на душата си викам тебе" (BWV 131, псалм 129) – поредна забележима творба за струнен оркестър, обой и фагот. Макар че тук вече личи отделяне от маниера на северните майстори, в хоралите е забележимо влиянието на Букстехуде.

От първите години във Ваймар са "Към тебе Боже се стремя" (BWV 150) и "Божието време е най-доброто време" (BWV 106). В първата е много характерен начинът на предаване на скръбта и радостта, като вече се наблюдават елементи от зрялото Бахово творене. Втората кантата е заупокойна, наречена Actus tragicus, като тук съвършено хармонират текст и музика – текста навярно освен библейски, е допълнен и от Бах. Скръбната музикална тема преминава през цялото произведение, изпълнена само от две флейти и две виоли да гамба. Тази творба става любима на преоткривателите ѝ през 19 век, и след изпълнението ѝ през 1833 г. във Франкфурт, още две поредни години тя била поставяна.

Това са забележителни еталони в духа на старите кантати, форма от която Бах се откъсва след като започва да пише редовните кантати за литургиите във Ваймар. Около 1712 г. кантатите по свободни поетични текстове заменят старите библейски, а такива текстове получава от текстописците Саломо Франк и Ердман Ноймайстер. Тази мода може да се определи като отрицателна, тъй като новите текстове са средна, дори ниска категория стихотворения, но композиторът така и до края на живота си не се завръща към стария стил, въпреки че бил отличен познавач на библейския текст. С назначаването на Бах, като капелмайстор през 1714 г., той трябва да покрива определен брой кантати годишно.

По текстове на Франк са известни около 10 кантати, като композиторът симпатизира на неговата поезия поради влечението на поета към мистиката и множеството преплетени библейски текстове – Франк е най-консервативният сред новаторите. От тези творби се откроява "Аз имах много грижи" (BWV 21), която е сходна по трагичността си до Actus tragicus. Като мистик, Бах харесва особено алегоричният език на библейската "Песен на песните", което проличава в двете кантати "Ела, сладък час на смъртта" (BWV 161) и "О, сега виждам, когато тръгвам за сватба" (BWV 162). Великденската кантата "Небето се смее, земята ликува" (BWV 31) изисква огромен за тогавашните разбирания оркестър и съчетава грандиозен встъпителен хор с по-бавна тържественост в басовата партия, а накрая завършва с мечтание за смъртта. През този пероид Бах създава още множество кантати, като немалко коледни.

В реформирания двор в Кьотен Бах почти не пише кантати. Едни от малкото изключения са "Който се въздига, трябва да бъде унизен" (BWV 47) и "Това сигурно е вярно" (BWV 141) – техните текстове били издадени през 1720 г. в една годишна поредица от кантатни стихотворения от секретарят на айзенахската община Хелбиг. Музиката на тези кантати се дава като пример за Баховото звукоизобразително изкуство, особено в повтаряща се тема, ту във възходящо, ту в низходящо движение. От създаденото в предлайпциския период, до нас са достигнали около 25 кантати.

Кантати от 1723 до 1724 г.

Некрологът на Бах съобщава, че той създава 5 пълни годишни поредици кантати, като в Лайпциг са се изпълнявали по 59 кантати годишно. Достигналите до нас от този лайпцигски период са 165 (от 195 общо). Бах е кантор в продължение на 27 години, което означава, че композира по шест кантати годишно, но за сравнение, все пак не с толкова продуктивно темпо, колкото Телеман например. Разпределението по години обаче е неравномерно – първоначално пишел по десет кантати годишно, а към края на жизнения си път по-малко.

Първото изпълнение в Лайпциг е на кантатата "Исус взе при себе си дванадесетимата" (BWV 22), с която е одобрен за поста – творба без впечатляващо благозвучие, но написана в маниера на Канау. На 30 май 1723 г. за първи път пред широка публика в Лайпциг Бах изпълнява "Мизерстващите трябва да ядат" (BWV 75), която била посрещната с голямо одобрение. За следващата кантата "Небесата славят Бога" (BWV 76), Швайцер казва: "Който е чул веднъж в живота си великолепните теми, в които Бах пресъздава в първия хор двата стиха от псалма, не може никога да ги забрави. Изобщо този хор спада към въздействащите най-първично хорове на Майстора. Той просто опиянява" – тя е изпълнена във втората неделя след празника Св. Троица на 1723 г. Не е известно кой е либретистът на тези ранни лайпцигски кантати, но навярно Бах понякога още е използвал Франк и Ноймайстер, докато през 1724 г. започва да работи с Пикандер.

От май до декември 1723 г. Бах създава най-малко осем кантати, а през останалите случаи изпълнява по-ранни такива или такива на други композитори. В началото той обаче рядко прибягва до това, тъй като за всеки кантор било въпрос на чест да представя по възможност собствени творби. Той не е можел да изпълнява кантати на Канау, тъй като неговите наследници оставили нотните шкафове така празни, както синовете на Бах ги оставили по-късно на неговия приемник.

По повод встъпването в длъжност на новия общински съвет, на 30 август 1723 г. била представена кантата "Йерусалим, възпей Бога" (BWV 119) – величествено произведение, съставено от два хора. Следващото му изпълнение било чак на 23 април 1843 г. в Гевантхауз в Лайпциг, под диригентството на Феликс Менделсон Бартолди, по случай откриването на паметника на Бах пред училището "Св. Томас". Друга кантата по конкретен повод е "Желан празник на радостта" (BWV 194) – изпълнена на 2 ноември 1723 г. под диригентството на Бах в при откриването на новия орган в Щьормтал до Лайпциг – характеризира се с необичайната си форма на оркестрова сюита, като може да се предположи, че композиторът я е заимствал именно от такава, или от светска кантата.

За новата 1724 г. година композиторът пише "Изпейте нова песен на Господа" (BWV 190), оцеляла само частично, но тук вече може да се предполага, че стихотворението, по което е написана, е на Пикандер (преработена през 1730 г.). За Великден същата година е създадена "Христос лежеше в примките на смъртта" (BWV 4) – една от най-монументалните и трудни кантати, изпълнявана само от добре подготвени в Баховата музика солисти.

Кантати от 1725 до 1727 г.

Повечето кантати от този период се разпознават външно по това, че са написани на хартия с воден знак IMK. Известо е, че Бах често купува хартията в големи количества, което спомага за датиране на композирането на много от произведенията му. По повод смъртта на кралица Кристиана Еберхардина е обявен траур, при който от септември 1727 до януари 1728 г. не се изпълнява църковна музика. Макар че Бах можел да си почине през този период, приходите му намаляват, тъй като таксите от треби спират.

В тези кантати Бах ползва поезията на Пикандер, тъй като пише леко и бързо, и както самият поет се хвали, разбирал нещо от музика. Качествата на тези текстове обаче са много спорни, тъй като често са просто случайни хрумвания, изпълнени с баналности и липса на вкус.

Сред кантатите от този период има толкова близки по вътрешен строеж, че могат да се определят като "кантати-близначки". Такива са "Къде отиваш" (BWV 166) и "Истина, истина ви казвам" (BWV 86), но това е съвсем разбираемо с оглед на краткото време в които ги твори – кантатите били за две поредни недели. Други много близки творби са монументалните драми "Господи, не отивай на съд" (BWV 105) и "Погледнети и вижте" (BWV 46) – отново за две поредни седмични изпълнения.

За смъртта на камерхер Йохан Кристиан фон Поникау, на 2 февруари 1727 г. изпълнява великолепната мистичната кантата, изпълнена с копнеж по смъртта, "Не се отказвам от тебе, ти ще ме благословиш" (BWV 157). Подобна кантата за смъртта и маладостта е "Мили Боже, кога ще умра" (BWV 8). Шпита казва, че е "изтакана от камбанен звън и аромат на цветя, от която лъха настроението на гробище през пролетта". Това е едно от малкото Бахови произведения, в които композиторът педантично означава динамичните нюанси и фразировката – очевидно, че творецът е държал на особено прецизното изпълнение.

Кантати от 1728 до 1734 г.
От периода 1728 – 1729 г. са се запазили малко кантати – от една страна са загубени много от тях, от друга композирането на "Матеус-пасион" не оставило много време за това. Днес е изгубена коледната кантата "Слава на Господа", но голяма част от нея са запазени в сватбената кантата "Бог е нашето упование" (BWV 3). За Новата 1730 година е създадена "Господи, както твоето име" (BWV 17), впечатляваща със сбития си и мощен встъпителен хор, по късно преработен за Месата в h-moll. В следбогоявленската кантата "С единия крак съм в гроба" (BWV 156) ясно се наблюдава начина, по който Бах изобразявал движение, чрез непрекъснато повторение и синкопиране на мотив, във всички възможни ритмични нюанси.

Кантатата за втората Петдесятница "Обичам Всевишния от цялата си душа" (BWV 174) е само за солови гласове (а капела). За да компенсира липсата на оркестър, произведението започва с първата част на Третия бранденбургски концерт. Тъй като той е писан само за струнни, Бах добавя две облигатни валтхорни и три обоя – преработка която се оказва много ефектна.

За кантатата "Аз имам своето упование" (BWV 188) Бах дава на органа необичайната роля, да изпълнява соловата и облигатната партия. Това станало, тъй като през лятото на 1730 г., както е видно от църковните сметки, били отделени 50 талера, за да може да се добави втора, независима от главната клавиатура на органа, нещо което композиторът отдавна мечтаел. Така органистът можел едновременно да изпълнява и да вижда хора и оркестъра. Това се сторило толкова приятно на Бах, че впоследствие създава още седем кантати за облигатен орган. При тези адаптации, Бах използва техники от клавирните и оркестрови концерти.

Особено популярна е соловата кантата за алт "Приятна почивка, блажена наслада" (BWV 170), състояща се от оригинална музика. Текстът е от Георг Кристиан Лемс (1684 – 1717) от неговата "Gottgefälliges Kirchen-Opffer" (1711). Едни от най-запомнящите се изпълнения на тази кантата, от началото на 21 век, са тези на мецосопраното Магдалена Кожена и контратенора Андреас Шол. Много интересен е съпроводът, при който органът изпълнява два гласа, а на цигулките и виолите е възложен третият. С течение на времето използването на облигатен орган изглежда започнало да не удоволетворява Бах и той повече не пише подобни кантати.

В началото на тридесетте години на XVIII в. Бах осъзнава незадоволителността на своите кантатни текстове. Той отчасти отново се стреми към хоралната кантата, като пише хибридни варианти със свободна поезия. След няколко опита в тази насока (кантати BWV 27 и 93), той се обръща към простата хорална кантата, от които притежаваме около 15 от този период. През 1730 г. по време на тържественото честване на Реформацията заради 200-годишния обилей от Аугсбургското верую (1530) е изпълнена кантатата "Здрава крепост (BWV 80)" – еталон за идеално претворяване на текст в музика. Лутеранство и мистика изпълват тази творба. Подобна е "Събудете се, ни вика гласът" (140), разработваща притчата за десетте деви.

В началото на 1730-те години хорът към църквата "Св. Томас" бил в лошо състояние, което провокира Бах да пише най-вече соло кантати. До нас са достигнали единадесет такива. Сред тях е "Грешен свят, не ти вярвам" (BWV 52), като встъплението е заимствано от Първия бранденбургски концерт. Басовата кантата "За мен е достатъчно" (BWV 82) е посветена на мисълта за смъртта. Бах транскрибира тази ария за сопран, навярно с намерение да бъде изпълнявана от жена му на домашните концерти.

Кантатите "Господи, твоите очи гледат към вярата" (BWV 102) и "Няма здраво място по тялото ми... и няма покой в моите нощи" (BWV 25) са изпълнени Емануел в Хамбург след като "поправил грешките на баща си", което "не хвърля добра светлина върху разбирането на Бах" от сина, отбелязва Швайцер. Макар и в този неавтентичев вид, кантатата бива отпечатана за първи път през 1830 г.

Кантати след 1734 г.

Кантатите от този период са около 70, като 30 от тях са написани до 1736 г., а останалите главно през периода 1737 – 1745 г.

Провокиран от войната за полското наследство (1733 – 1735), Бах пише катата BWV 134 в която арията "Хиляди нещастия, ужаси" разказва за сполетялата ги война, съседни народи. Подобно настроение носят "Ако Господ не беше с нас в тези тежки времена" (BWV 14, псалм 123) и реформационната кантата "Господ Бог е слънце и щит" (BWV 79). Тези творби са изпълнени през 1735 г.

За Великден следва цикъл от 10 кантати, близки по текст, заимстван от сборник с близки до библейския текст стихотворения на Мариана фон Циглер, издаден през 1728 г. Тези текстове позволяват на композитора да пише много по-изящна и емоционална музика. Бах така харесва това творчество, че наставлява Пикандер да сътвори подобно, предимно по старозаветни текстове.

Около 1736 г. Бах се уморява да търси свободни поетични текстове и се завръща към хоралната кантата. Хоралните произведения му се стрували най-подходящи за църква, и той желаел да приключи творчеството си с пълен годишен цикъл такива. Той обаче не се завърнал към стария модел хорална кантата, а отново се спрял на един смесен вариант, не особено уместен за предаване на музикалните идеи, но навярно композиторът е бил уморен постоянно да търси изеалният текст. Така Бах бил в много по-голяма степен зависим от безформените текстове, предоставени от либретиста му. В лиричните канатати тези недостатъци личат по-малко и за това се оказват най-добрите му вокални творби от периода. Последните кантати, които могат да се датират са от периода около 1744 г.

След смъртта на Бах, тези късни кантати преминават във Фридеман. Тъй като е във финансово затруднение, той иска от Баховия биограф Форкел 20 луидора, за да му ги продаде, или 2 луидора, за да му позволи да ги разгледа. Форкел може да си позволи само втория вариант, а след това загубва следите им, знаейки само, че вече са продадени.

Светски кантати до 1723 г.

Забвението над светските кантати било по-голямо, отколкото дори и над църковните. Едва с публикуването им от Баховото дружество, те станали в някаква степен известни. Не се знае колко са загубените, но все пак днес притежаваме около 20. Първата му светска кантата е от Ваймар – "Това, което ме радва, е само веселият лов" (BWV 208). Тя била изпълнена на 23 февруари 1716 г. по повод 53-тия рожден ден на херцог Ернст Вилхелм. Херцогът поканил приятелят си Бах, а той от своя страна го изненадал с фина трапезна музика. Очевидна е любовта с която Бах подхожда към композицията. Текста е на Саломо Франк и в духа на времето се отнася за митологични божества, засвидетелстващи добродетелите на празнуващия. Днес от тази кантата е много популярна арията "Schafe können sicher weiden", често транскрибирана и за други инструменти. Тази кантата по-късно също често е изпълнявана, като за рождения ден на принц Ернст Август фон Заксен-Ваймар, като единствено името било променено в нея. Когато кантатата била изпълнена по случай именния ден на курфюрст Фридрих Август от Телемановото дружество, композитора само сменя текста и я преименува на "Примамлива разпра между боговете". Впоследствие отделни части от нея били включени и в църковните кантати.

За рождения ден на господарят си в Кьотен, Бах пише "Светейши Леополд" (BWV 173а) за два сопрана и бас. Текстът е насила римуван, навярно писан от самия композитор, тъй като липсвал либретист. По същата музика пише църковната кантата "Възвишена плът и кръв" (BWV 173), заменяйки само текста.

През 1725 г. кьотенският херцог се жени за втори път, за принцеса Шарлота Фридерика Вилхелмина фон Насау. Макар че Бах вече работи в Лайпциг, той все още е запазил титлата кьотенски капелмайстор и отношенията си с двора, а оттук и задължението да композира при важни случаи. На 30 ноември 1726 г. той пристига с най-добрите си музиканти, изпълнявайки поздравителната кантата "Издигнете се радостно във въздуха, във величавите висини" (BWV 36а). Впоследствие композитора преработва кантатата за рождения ден на учителя Геснер, преозаглавявайки я "Възземете се радостно" (BWV 36с). Музиката била така тържествена, че е преработена за една предколедна църковна кантата – "Възнесете се радостно" (BWV 36). Кантатата за пореден път била преработена за рождения ден на професора по право Йохан Флоренс Ривинус, който добре се познавал с Бах. Тя била изпълнена от студентите му и се казвала "Радостта се носи" (BWV 36b).

Кьотенската кантата "С милост небето увеличава времената" (BWV 134а) е написана може би за Новата 1721 година или друго тържество на княжеската фамилия. Тя била преработена и за третия ден на Великден, преименувайки се на "Едно сърце, което знае, че Исус е жив" (BWV 134). За венчавката на неизвестна двойка е написана кантатата за соло-сопран "Отстъпете, печални сенки" (BWV 202), като тя се е запазила почти случайно, в един препис на ученик на Петер Келнер.

Светски кантати след 1723 г.
След преместването си в Лайпциг, Бах се надява на възможността да получи множество поръчки за композиции по различни поводи. На семейни тържества, сватби, рождени дни, студентски приветствия към любими професори, официални тържества, патриотични поводи и т.н. се е изпълнявала музика. За такива поръчки се плащало по 15 талера, което не било твърде много, но за неголемите доходи от канторската служба, тези допълнителни приходи имали значение. Композиторът обаче търпи разочарование, тъй като официални поръчки не му били възлагани заради конфликтите си с университетските власти, със студентите в първите години нямал контакт, бюргерите не го смятали за композитор, способен да пише галантни мелодии. Други композитори с много спорен талант, дори ученикът му Долес били много повече на мода от самия Бах. Едва през 1729 г. с поемането на ръководството на Телемановото дружество (collegium musicum) той получил по-голям шанс в светската музика.

И в светските кантати либретист на Бах е Пикандер, който тук проявява много повече фантазия, оригиналност и одухотвореност, отколкото в простото трупане на фрази от Библията за религиозната музика. Това проличало още на 3 август 1725 г., когато за именния ден на доктора по философия Август Фридрих Мюлер е изпълнена кантата BWV 205. На 17 януари 1734 г. саксонският курфюрст Фридрих Август II бил коронясан за полски крал под името Август III. Още същия месец трябвало да бъде изпълнена тържествена кантата с Телемановото дружество. Бах набързо преработил кантата BWV 205, но резултатът бил много по-слаб от оригинала.

"Обединеното разногласие на сменящите се струни" (BWV 207) е написана по повод обявяването на доктор Готлиб Корте през 1726 г. за професор по римско право. Встъпителният марш се изпълнявал докато професора влизал в аулата. Тук композитора заимства от Първия бранденбургски концерт, а в щимовете подробно е отбелязана фразировката. Същата музика била използвана за именния ден на Август III под заглавие "Раздавайте се, ечащи тонове на бодри тромпети" (BWV 207а).

"Кантата за кафето: Мълчете, не бъбрете" (BWV 211) и "Състезанието между Феб и Пан" (BWV 201) са произведение от жанра на фарсовата сатира. Сюжетът на "Феб и Пан" е по Овидий. Тази кантата се счита, че иносказателно пародира отявленият Бахов враг и критик Шайбе, който още от 1729 г. по всякакъв начин правил язвителни подмятания за изкуството на композитора, а през 1737 г. публикувал в собственото си списание "Hamburger kritishe Musicus" остра критична статия. "Кантата за кафето" е създадена единствено да забавлява. Още през 1717 г. Пикандер публикува комична новела, в която след забрана от краля на Франция на кафето "жените умирали, сякаш вилнеела чума". В либретото на кантатата, дъщеря по забавен начин увещава баща си да ѝ се позволи да пие колкото кафе желае. Шеговитата тематика представя Бах в различна светлина, от традиционната сериозност на творбите му. Кантатата по същество наподобява по-скоро едноактна комична опера.

Сопрановата кантата "За доволството" (BWV 204) навярно е писана за Ана Магдалена, за домашните концерти, които устройвали докато големите синове живеели при баща си. В текста се прославя спокойното бюргерското съществуване – образ с който самият композитор се отъждествява. През 1733 г. Бах отива в Дрезден за да бъде удостоен с титлата курфюрстко-кралски придворен композитор. В очакване на насрочената дата той написал няколко патриотични кантати за да остави добро впечатление във владетелския двор. На 5 септември същата година с кантатата "Херкулес на кръстопът" (BWV 213) е поздравен единадесет годишният саксонски принц. Както и повечето светски произведения, и това било изпълнено на открито – в Цимермановата градина. На 8 декември 1733 г. в кралския двор бива представена т.нар. Drama per musica "Гърмете тимпани, ечете тромпети" (BWV 214) в прослава на кралицата. Интересно е, че повечето кантати посветени на двореца, са украсени със "Само Господу слава (Soli Deo Gloria)" или "Исусе, помогни (Jesu Juva)". Тържественото произведение отчасти влязло в Коледната оратория, като това станало много сполучливо.

На 5 октомври 1734 г. курфюрст Август II (крал Август III) и съпругата му пристигат в Лайпциг. Набързо сътворената кантата "Слави своето щастие, благословена Саксония" (BWV 215) е изпълнена под прозорците на кралската двойка. На изпълнението 600 студенти носели восъчни факли, а 4 графа били сред вокалистите. Малки откъси са заимствани в Коледната оратория и Месата в h-moll. Два дни по-късно Телемановото дружество под ръководството на композитора поздравява краля за рождения му ден с "Носете се, игриви вълни" (BWV 206), която била от по-рано подготвяна. Няколко по-късни кантати са изгубени, макар че имаме сведения за изпълненията им.

През 1737 г. е изпълнена "Приятен Видерау" (BWV 30а) по поръчка на бившия лакей Йохан Кристиан Ханике, издигнал се по благоволението на граф Брюл, на когото било предоставено владението на имот във Видерау. Отново за встъпване във владение е създадена и "Имаме ново началство" (BWV 212) за камерхер Карл Хайнрих фон Дискау – началникът на данъчното управление. И за двете произведения ходатайства Пикандер, тъй като очаквал да спечели покровителство. Явно композиторът бил в близки отношения с фамилията Бах, тъй като госпожа фон Дискау става кръстница на първородния син на Вилхелм Фридеман през 1752 г.

Бах с желание се заема да напише селска музика, тъй като обичал фарсовият жанр. Всички части представляват танцови мотиви, завършващи с валс. Бах използва народни мелодии, а една от тях е използвана и в Голдберг вариации. Кантата е написана през 1742 г., носи заглавието "Mer hahn en neue Oberkeet" (BWV 212) и е отново по поръчка на фон Дискау. Инструменталният съпровод е само от контрабас, виола и цигулка, като само в някои арии се включват и други инструменти.

Сватбената кантата "О, прекрасен ден" (BWV 210) е композирана година по-рано, преписана красиво и подарена на младоженците увита в коприна. Малко след това след смяна на текста се появява "О, приятна мелодия" (BWV 210а) за министъра граф Флеминг от Дрезден.

От италианските кантати са се запазили BWV 203 и 209. Първата, "Amore traditore" е написана за бас и клавирен съпровод – единствената такава. И двете кантати не са заимствани от италианския стил, а носят това название поради немско-италианския си текст.

Светските кантани, независимо че са произведения по поръчка, не носят "занаятчийски" характер. Особено когато е дадено време на композитора, той грижливо ги подготвя и изпълнява, което сочат изпълнените с указания щимове.

Пасиони

Пасионите на Бах са едни от най-мащабните произведения на композитора. "Страсти по Йоан (Йоханес-пасион)" (1724 г.) и "Страсти по Матея (Матеус-пасион)" (ок. 1727 г.) са творби за хор и оркестър на евангелската тема за страданията Христос, предназначени за изпълнения на вечерните служби на Разпети петък през Страстната седмица в църквите "Св. Томас" и "Св. Николай". Пасионатите са едни от най-мащабните вокални произведения на Бах. Известно е, че Бах е пише 4 или 5 пасионати, но само тези две достигат изцяло до наши дни. Броят на пасионите е спорен, тъй като "Страсти по Лука (Лукас-пасион)" не е доказано по категоричен начин, че е Бахова творба. Швайцер го отхвърля, считайки че може би просто Бах е преписал творба на друг композитор, редактирайки я на места. Изчезналият "Страсти по Марко (Маркус-пасион)" е писан навярно година-две след "Йоханес-пасион" по много слаб текст на Пикандер. Част от тези текстове били превърнати от Бах в "Траурна ода" по повод смъртта на кралица Кристиана Еберхардина (починала на 7 септември 1727 г.), а по-късно включени в "Маркус-пасион", така че днес разполагаме с тях. След кончината на кралицата, почитана почти като светица, в цяла Саксония е обявен траур. За траурното тържество на 17 октомври трябвало да се напише музикално произведение, но се получила ситуация, при която и Бах, и ръководителят на университетското богуслужение Гьорнер получили една и съща поръчка. Поръчителите на Гьорнер искат да бъде оттеглена поръчката от Бах, но след преговори и 12 талера обезщетение, на Бах е позволено да изпълни творбата си, но категорично му заявили, че това е еднократна отстъпка, която не му дава за вбъдеще да претендира да твори музика за академичните празненства.

"Йоханес-пасион" е първият Бахов пасион. Предполага се, че пасионът е композиран година през 1724 г. и е изпълнен на 11 април. Друго твърдение (на Шпита, за което и Швайцер намира аргументи) е, че той е поръчан на Бах от общинския съвет на Лайпциг година по-рано, дори още в качеството му на кандидат, преди да е заел овакантеният пост на Канау – разпространена практика, при незаета щатна длъжност, за да може църковната музика да следва нормалният си ход. Предшественикът му Канау едва през 1721 г. се съгласил да композира в "омразния му оперен стил", и това щял да бъде третият пасион, който жителите на Лайпциг щели да чуят. Текстът на "Йоханес-пасион" се основава на прочутия "Брокес-пасион" ("Der für die Sünde der Welt gemarterte und sterbende Jesus") на хамбургския обищнски съветник Бартолд Хайнрих Брокес, по което писали музика и Йохан Матесон, Г. Ф. Хендел, Г. Ф. Телеман, Готфрид Хайнрих Щьолцел, Йохан Фридрих Фаш и Райнхард Кайзер. Бах обаче го използва само за някои арии. Прекомерно пресиленият разказ очаровал другите композитори, но Бах предпочел да заимства от четвъртото Евангелие. Смята се, че на композитора е помагал неизвестен поет с изтънчено творчество, което Бах ползва и при кантати BWV 65, 154 и 23. При първото си изпълнение на "Йоханес-пасион" звучи различно от познатото днес, тъй като Бах го редактира, с оглед предстоящото повторно изпълнение през 1727 г.

Когато през есента на 1728 г. Бах започва да композира "Матеус-пасион", получава известие (в средата на ноември), че приятелят му княз Леополд от Кьотен е починал. След около три месеца предстояло тържественото полагане на княза в гробница, за което от композитора се искало да подготви траурната музика. Тъй като Бах не е можел за такъв кратък период да твори успоредно две творби, той моли Пикандер да напише траурен текст към вече готовите части – осем арии и заключителен хор. Напасването било крайно повърхностно, за разлика от самия пасион, при който Бах надзирава стриктно Пикандер, дали спазва възложеният му план – провокация за поета, която извлякла от него най-доброто от таланта му. Дори и след като текста бил завършен, по него постоянно се правили поправки. Драматичният план на "Матеус-пасион" е разчленен на поредица от около 24 сцени – в едните са описани Христовите страдания, в другите се споменават благочестиви размисли. Творбата е изпълнена на Разпети петък, 15 април 1729 г. Запазени са и оригиналните щимове, където Бах е посочил динамиката и фразировката. Двата хора и оркестрите им били разположени от двете страни на органа в църквата, а третият в галерията срещу органа – това давало обемност на звученето, несравнима ако хоровете са един до друг. Няма данни за първото впечатление на лайпцигските граждани от пасиона, но с основание може да се предположи, че той е минал съвсем незабелязано. Същият ден в Новата църква Готлиб Фрьобер изпълнява свой пасион, тъй като кандидатствал за овакантеното място в същата църква – навярно това било музикалното събитие на деня.

Оратории и магнификати

Сред ораториите на Бах, най-известна е т.н. Коледна оратория (1734 г.), а Великденска оратория (1734 – 1736 г.) и Магнификат са по-скоро обширни и щателно разработени кантати и имат по-малък размах, отколкото Коледната оратория или пасионите.

От Коледната оратория е запазен отпечананият текст за първото изпълнение, оригиналната партитура и грижливо проверените от Бах щимове. Например това личи в един от щимовете, където преписвача така преписал нотите, че солистът трябвало да обърне страницата по средата на солото си – Бах коригирал недостатъка. На обложката е записано "Композирано в 1734 г., петдесетата година на автора". Заглавието "оратория" обаче е подвеждащо – всъщност представлява сбирка от 6 кантати, изпълнени през определен перид от време от Коледата на 1734 г. до Богоявление, на определени празнични дати от лютеранския църковен календар. Това, което отличава Коледната оратория от коледните кантати е, че е замислена в един и същ дух и взети заедно образуват пълният разказ за раждането на Христос.

Още от предходната 1733 г. Бах се надява на титлата придворен композитор, в резултат на което композира светски кантати, блестящи с тържествения си и радостен характер. За да не отиде в забрава музиката от тези кантати, наред с отминаване на повода за които са създадени, Бах решава, че най-добрите фрагменти от тях са подходящи за празнична музика за Рождество Христово. Това са най-вече кантатите "Херкулес на кръстопът" и "Гърмете тимпани, ечете тромпети". Заимстваните моменти в партитурата се разпознават лесно – те са преписани ясно и грижливо, докато новите моменти са набързо написани, почти неясни на места.

Великденската оратория "Елате, бързайте и тичайте" (BWV 249) в сегашната си форма е обикновена голяма кантата, която обаче преди съкращаването ѝ от Бах, е била истинска оратория. По същото време е създадена и кантата за Възнесение "Възхвалявайте Бога в неговите царства" (BWV 11).

На големи празници Магнификатът се изпълнявал, като фигурална музика след вечерното богуслужение. Бах разработва два пъти хвалебната песен на Дева Мария в Евангелие от Лука, гл. I, ст. 46 – 55. Едната композиция се е загубила, и то при редакторите на голямото Бахово издание, тъй като Руст твърди, че я е видял около 1855 г. Другият Магнификат е стигнал до нас в две партитури. Композицията навярно може да се датира към 1723 г. за вечерната коледна служба. Вторият препис е изготвен много красиво около 1730 г. Втората версия (в ре мажор) е редакция на първата (в ми-бемол мажор), като тоналността е променена. През 1811 г. при отпечатването на творбата бил представен на света първия вариант, тъй като на редакторът Пьолхау вторият не е бил известен. Тогава съществувал още средновековният обред за люлеене на младенеца, за чието премахване настоявал общинският съвет още през 1702 г. Но това така и не станало и Баховата музика служела като театрална към изобразяванат сцена във Витлеемските ясли. Когато Магнификата се изпълнявал на други празници, определени рождественски песни отпадали. Така станало и през 1779 г., когато Емануел го поставил в Хамбург, както става ясно от една оцеляла програма.

Меси

Към молбата на Бах, с дата 27 юли 1733 г., да бъде удостоен с титлата придворен композитор, са прибавени щимовете на изключително тържествената "Gloria" и вглъбената и въздействаща "Kyrie" от "Меса в си минор", а партитурата е запазена у композитора. По щимовете няма следи от използване, което дава основание да се предположи, че тази творба е неизпълнена. Останалите части от партитурата са "Symbolum Nicenum (или Credo)" и "Sanctus, Hosanna, Benedictus, Agnus Dei (изпълняват се заедно)", означени неясно защо като отделни "меси", макар че всички части в съвкупност представляват една меса. Впоследствие частите се пръснали – "Credo" било в притежание на Емануел, а "Sanctus..." попаднал при имперския граф Франц Антон фон Шпорк от Бохемия. През 1854 г. Баховото дружество моли наследниците на последния да предоставят архива с нотите на графа, на което те се отзовали, но уточнили че много ноти били подарени на разни хора, сред които и на градинаря за да обвива с тях дърветата.

Макар че цялата меса не е изпълнявана докато Бах е жив, нейни отделни части са звучали на богослужение или като концертна музика. Месата, подобно на много други произведения заимства пасажи от по-ранни кантати, като BWV 29, 46, 171, 12, 215, 11. Те обаче са много умело преработени, така че да паснат на цялостната творба. В Месата Бах съчетава похвати на католическата и протестантската музика. Алберт Швайцер я описва с епитетите "блестящо великолепие", "величествена и задушевна", "загадъчна и непостижимо дълбока".

Век след появата им, "Gloria" и "Kyrie" били отпечатани през 1833 г. в Цюрих. Продажбите били незначителни, за това другите части се появили чак през 1845 г. в Бон. Първото изпълнение на цялата Меса било организирано от Берлинската музикална академия през 1834 и 1835 г.

След назначаването на Бах за придворен композитор, той изпратил в двора четири нови "Gloria" и "Kyrie", означени като "меси" в 4 различни тоналности. Тъй като нямал време да създаде оригинална музика, той преработва стари кантати. Резултатът е повърхностен и на места просто безсмислен, като например съчетаването на музика и текст с несъвместими емоционални заряди.

Мотети и песни
Запазени са 6 Бахови мотета. Те са издадени от Шихт, по-късен кантор на църквата "Св. Томас", през 1803 г. Всяка неделя в църквата, при започване на сутришната и вечерната служба се пеели по един мотет. По принцип Бах не си давал усилие за тези мотети и давал да се пеят традиционните (най-често от други композитори), а до нас са достигнали само онези, писани по някакъв специален повод, като погребения например. Бах дори не ги е дирижирал, а предоставял това на помощник – композиторът се занимавал с кантатите. Няма указания, за точния инструментален съпровод, но почти сигурно е, че органният съпровод е присъствал във всички мотети, макар че тогава те били наричани а капела, тъй като този съпровод се приемал за подразбиращ се. Бах предпочита оркестрацията, така че в мотетите се включва и оркестър, отчасти за да компенсира слабият хор.

По-голяма част от запазените духовни песни са отпечатани в сборника с църковни песни на Шемели, който в предговора отбелязва, че мелодиите са "отчасти съвсем наново композирани" или "отчасти преправени в басо контунуото". От 69-те песни, 23 са нови творби. Любовни и други Бахови песни има и в "Клавирната тетрадка" на Ана Магдалена. Според Кристоф Волф Баховите мотети са създадени с дидактическа цел, за да представи на многобройните си ученици различни аспекти на композирането и изпълнението. През 1789 г. Волфганг Амадеус Моцарт посещава Лайпциг, а чувайки изпълнение на хора към училището "Св. Томас" на мотета "Изпейте нова песен на Бога", BWV 225, различава гения на Бах (в епоха, когато композиторът е почти забравен), заявявайки "Това наистина е нещо, от което може да се научи много!".

Вижте също
 Йохан Себастиан Бах
 Списък на произведенията на Йохан Себастиан Бах
 BWV

Източници

redpajama_set_name: RedPajamaWikipedia


Applicant be a post-secondary student in Oregon. Preference given first to member or dependent children of members of the Bandon Submarine Cable Council, then to commercial fishermen and family members. Essay and FAFSA required.


You pay auto insurance premium for years on end but it's very difficult to know how the insurance company will honor its end of the bargain when you have a claim. If you just go by your own experience, you will have very few data points to draw any meaningful conclusion.
If you go by what you read on the Internet, you don't know how representative those experiences are. The reports could be typical, or they could be an exception. People tend to write when they have a negative experience, which could very well be an exception for that insurance company. Still, I'd like to add one more data point to the collective pool of information.
Someone backed into my car in a parking lot. It was pretty clear cut he was at fault. Because the impact was at low speed, my car was perfectly drivable. We exchanged information. His insurance company was Chubb.
I called Chubb and reported the claim. A few days later, after confirming with the other driver, Chubb accepted liability. I took the car to a body shop. Although the damage looked small to me, the body shop came up with a $5,500 total cost to repair it. Because the insurance company is responsible for paying it, I wasn't alarmed by the high estimate.
Then I looked up the Blue Book value of my car. The value for one in good condition is worth $4,800 in a private-party sale or $3,700 in dealer trade-in. If the insurance company goes by the Blue Book number, they could declare the car as a total loss and offer to pay me $4,800 and take the car. If I want to keep the car, they would only pay me the difference between the salvage value and $4,800. Because the car is perfectly drivable, the salvage value from selling parts could be quite high.
Either option would be undesirable to me. If I try to buy a used car with the $4,800, I wouldn't know what I'm getting into. My car has been perfectly reliable. As far as I can tell, it still has half of the drivable life. If I keep the damaged car and get say $1,800, the money isn't enough to repair the car.
I became a little worried that the insurance company would declare a total loss on my car.
A few days after the body shop faxed the repair estimate to Chubb, the adjuster called me saying they would send someone out to look at the damage. No problem. When a contracted appraiser called me, we arranged a date and time. He came to my office parking lot. He took pictures and took notes. The next day he asked me to send him the estimate from the body shop. I scanned it and emailed it to him.
After about another week, the adjuster called again. She said their contracted appraiser came up with a repair estimate of $5,400 and deemed it a total loss. However, she sought and got approval from someone higher-up and overruled it. They would pay me $5,400 to have it repaired.
I went back to the body shop. They accepted the insurance company's estimate. A week later I got my car back. Now it looks as if the damage never happened.
If this is typical for Chubb, I say they are very fair. I wasn't even a policyholder. Besides the inconvenience of having to spend time on the claim and repair, I was made whole from the incidence. I would consider getting a quote from Chubb next time my auto insurance comes up for renewal.
That is an unbelievable cost for that little amount of damage!
That is an unbelievable cost for that small amount of damage!
I am glad for the happy ending.
You once wrote a post on how to find the best and cheapest auto insurance company in each state. Are you still using the method? How to apply that method in Washington state? Thank you.
I still use it to draw up a short list of companies I get quotes from.
It's not perfect. I have to come up with a short list somehow.
Chubb has a great reputation of paying and less hassle. I have switched my insurer from State Farm to Chubb. But expect to pay double what the mass insurers are quoting. To me is worth it knowing they don't screw the policy holders when you need the insurers the most, after an accident.
Jon – Thank you for sharing. In a way I was lucky to have been hit by a Chubb policyholder. I agree if you don't have a claim it makes little difference in what insurance you have. What really counts is when you have a claim. Having good insurance not only protects yourself but also the party you are liable to.
$5,500 seems high, I wonder if you couldn't have taken the salvage money, gone to a cheaper place and pocketed the difference or not fix it at all and kept the money. The latter is honestly probably what I would have done.
Mental accounting and status quo bias are at play here. I wasn't planning to have my car hit and trade some body damage for cash. As long as I get back to the state before the incident I'm happy. If I caused the damage myself, I wouldn't spend $5,400 of my own money to fix it. I probably wouldn't leave the big gap there but I wouldn't spend a lot on paint and finish. Such is the difference between someone else's money and your own money even though you are free to keep it just the same.
That looks like a Green 2003 Honda Accord like I drive… These cars are like energizer bunnies that keep going and going and going….I have 165k miles on mine and plan to keep driving it until the wheels fall off. I removed the collision/comprehensive off of it 4 years ago…. This car is very inexpensive reliable transportation I see why you want to keep it.
Somewhat related to your comment on Chubb treating you fairly even though you are not a policyholder.
Wife's car was rear-ended last yr. We were not at fault and there was minimal damage, but there were some doctor bills. The other party's insurance refused to pay for any of our bodily injury bills (which is distinctly separate from prop damages). We did not involve lawyers as it was a very minor case and we were trying to be upfront and honest. After 6 months of haggling with the insurance company, they only offered a few hundred which we felt was not right as we spent way more out of pocket. Left with no choice, we sued – not the company, but the other driver in the accident (can also sue the registered car owner if different from driver). Other driver was upset she had to go to court to face off on a claim her insurer should have covered. Something to think about when you buy insurance…picking a reputable company can save you some headaches later.


text:
Aidan Turner (Getty)
Plays to book ahead for
Spectator Life
The Lieutenant of Inishmore, Noël Coward Theatre
The Michael Grandage Company returns to the West End with this revival of Martin McDonagh's scabrous and bloody comedy about a dead cat and a merciless Republican paramilitary called 'Mad' Padraic. Poldark's Aidan Turner plays the mad man in question – fans of the TV show who flock to see their hero in the flesh might be in for a shock. From June 23
Translations, National Theatre
The late Brian Friel's classic drama about Irish identity and the power of language gets a well-deserved revival in the Olivier Theatre. Tickets are extremely limited, so be quick – or join the returns queue. May 22 – July 7
Macbeth, Royal Shakespeare Theatre
Christopher Eccleston and Niamh Cusack head to Stratford to star in the RSC's latest version of 'the Scottish play'. March 13 – September 18
Niamh Cusack and Christopher Eccleston will star in Macbeth (RSC)
Utility, Orange Tree Theatre
American playwright Emily Schwend won the Yale Drama Prize 2016 for Utility, a play about a mother struggling with two jobs, three kids and an on-off husband. This production is the first time Schwend's work will be performed in Europe. June 1 – July 7
Happy Days, Royal Exchange Theatre
Maxine Peake will be (literally) up to her neck in it as she plays Winnie, the buried heroine of Beckett's classic play. Sarah Frankcom directs this revival at Manchester's Royal Exchange. May 25 – June 23
Fleabag, various venues
Phoebe Waller-Bridge's one-woman show about an over-sexed, drink-fuelled and emotionally incontinent young woman was a big hit back in 2013, going on to even greater success thanks to a very funny TV version. Now the play is being revived for a UK tour with Maddie Rice taking on performing duties. The show will stop at venues in Warwick, Hove, Newcastle and more. April 26 – June 9
The Prime of Miss Jean Brodie, Donmar Warehouse
Polly Findlay directs a new adaptation of Muriel Spark's classic novel in a production that marks the 100th year anniversary of the author's birth. The next batch of tickets will be available to buy on May 21, but you'll need to be fast to snap one up. June 4 – July 28
End of the Pier, Park Theatre
Les Dennis and The Inbetweeners' Blake Harrison star in this new play by Danny Robins about a faded TV star thrust back into the limelight after a young, successful comic pays him a visit. July 11 – August 11
Fleabag is out on tour
Copenhagen, Chichester Festival Theatre
Michael Frayn's acclaimed and thought-provoking play about the 1941 meeting between German physicist Werner Heisenberg and his Danish colleague Niels Bohr in Copenhagen is being revived in Chichester. A strong cast includes Charles Edwards and Patricia Hodge. August 17 – September 22
Gut, Traverse Theatre
The Traverse is one of the best places in Scotland to see new writing, and this new play by Frances Poet, which is described as 'a psychological thriller that explores who we can trust with our children', looks like being one to catch. April 20 – May 12
A Very Very Very Dark Matter, Bridge Theatre
More Martin McDonagh, this time a new play about a dark secret at the heart of Hans Christian Anderson's fairy tales. Jim Broadbent is set to star as Anderson, reuniting with McDonagh after appeared in his play, The Pillowman, at the National Theatre back in 2003. October 10 – December 29
Mood Music, Old Vic
Fresh from his success writing Netflix's superb Mindhunter, British playwright Joe Penhall returns to the theatre with a psychodrama set in a recording studio. April 21 – June 30
Catch Mood Music at the Old Vic (Getty)
Othello, Everyman Liverpool
An intriguing take on Shakepeare's tragedy with a female actor, Golda Rosheuvel, playing the ill-fated Moor of Venice. April 28 – July 10
Brighton Rock, various venues
Graham Greene's novel has been adapted for the stage by Bryony Lavery and is currently on an extensive tour taking in in Cheltenham, Hull, Birmingham and a number of other places besides. Until May 26
Lord of the Flies, Sherman Theatre
Cardiff's Sherman Theatre is staging a fresh take on William Golding's seminal novel about a group of children left to fend for themselves on a remote island. October 17 – November 3
Secure your tickets for these upcoming theatre gems
Comedy shows to book ahead for
Katherine Ryan, Michael McIntyre and Greg Davies are heading out on the road
London Film Festival 2017: 10 films to book ahead for
The pick of this year's LFF programme
For cinema goers 2020 was understandably a year of thin gruel. The advent of Covid-19 meant that many films banking on...
Now that we're all stuck at home with our devices the temptation is to succumb to a vortex of internet clickbait in the...
What can we expect from Harry and Meghan's next missive?