Ed Iskenderian's office and shop make me feel better about how my place looks.
Great minds have their own system of organizing. Bet he knows which pile everything is in.
Ed's the very last of the original hotrodders.
It'll be a sad day when he leaves us.
Things have not changed much since Carter found Tut's tomb in the 1920's.
Looks as if he is a candidate for that TV show �Hoarders�. No telling how many treasures are in the middle of that pile.
Isky actually has three offices. That is the current one, the other two are completely full. As one became too full to use, he moved to another and then another. He is almost out of room in this one. He still goes to work nearly every day and I believe he is now 97. I called the shop about 3 weeks ago with a question and was told that I needed to talk to Mr. Isky and was put on hold, a few minutes later I was talking to the man himself.
And he built the finest t hotrod roadster ever. And better yet still owns it and never changed it. If all hotrods where like this I think you guys might like em more!!!
David -- Thanks for posting the pic of Ed's Roadster. I was going to but couldn't find one. That's a REAL HOT ROD!!!
I plan on a car inspired buy it after my brass speedster is finished. I will use a model a frame and built up model a flathead. I definitely will not be using a steel 23-25 t roadster body. There are too few left and it�s got to be one of the best looking stock model ts that we�re built. It will take extra work to make a fiberglass body look real but well worth the trouble. It�s hard to not sell off all my stuff and do it now but I need to follow through and finish my speedster first.
I found this today. 1963.
Mr. Isky sure looks happy driving it, belly rubbing or not!
I thought the same thing! Must have used a shoe horn to get behind the wheel!
Isky built and raced that car in the late forties or early fifties when he was much thinner. He was making his own speed parts and experimenting with cams. It is flathead powered with his own design one-of-a-kind, overhead valve, self-made cylinder heads. I don't recall now if they are also overhead cam or not. It's the real deal built by Isky himself.
I took some inspiration from Ed's car when building mine.
As a teen in the early '70's, I spent a lot of time at the local drag strip (Island Dragway in Great Meadow, NJ) watching the likes of Don Garlits drive his front engined Swamp Rat, The Bounty Hunter- Connie Kalita, Jungle Jim Lieberman, and TV Tommy Ivo slug it out on the 1/4 mile.
If you didn't run an Isky Cam, you weren't in the club.
Great memories of a bygone era!
I had an Isky cam in my 400 inch sbc. It worked well.
I met Ed a couple years ago at the Long Beach Hot Rod Swap Meet. He walked up to my space and said Good Morning! I said Well Hello Mr. Iskenderian. Without skipping a beat he pulled from his pocket a short nub of a cigar and put it in his mouth, pulled out of another pocket a business card and handed it to me.It was Classic!
This is the Isky roadster before he got it. The shape was already there. It was first built by a man named John Athan. Athan grew tired of hopped of fours and sold the car to Isky so he could build a v8 model a roadster. That car is also famous and has survived unchanged. It is famous as well being predominantly featured in a 1950s Elvis movie. Can you just close your eyes and hear that huge exhaust!! These early hotrods have such amazing America automotive history. Hell most have been hot rods far longer than stockers!!
I Thank You and all others for sharing! What a Great Contributor to ALL!
Cool car - RAJO powered !


text:
Abbott joins forces with Astellas for CMV vaccine
Abbott Laboratories has linked up with Astellas Pharma to help develop a late-stage vaccine for cytomegalovirus.
The firms have agreed to collaborate in a Phase IIIl trial for ASP0113, (also known as TransVax), an investigational vaccine licensed from Vical for preventing CMV reactivation in transplant patients. A herpes virus, CMV infects half of all adults by age 40 and is the most common viral infection in transplant recipients.
After primary infection, "CMV establishes lifelong latency without causing symptoms", says Abbott, noting that the virus "is often dormant in those who are healthy but can cause illness in immunocompromised people". Under the agreement, an Abbott assay will be used to monitor patients for CMV viral load in order to assess the vaccine's efficacy.
John Coulter, head of Abbott's molecular diagnostics business, said the deal with Astellas "gives us an opportunity to collaborate with another leader in the health care industry to better monitor patients to ensure proper treatment". In the last 12 months, Abbott has also signed collaborations with Pfizer, GlaxoSmithKline and Merck & Co focusing on the development of companion diagnostic tests for oncology therapeutics.
http://www.abbott.com
http://www.astellas.com

redpajama_set_name: RedPajamaCommonCrawl


text:
In pictures: At risk in Afghanistan's winter
Internally displaced Afghans are highly vulnerable in wintertime, prompting aid agencies to donate emergency supplies.
by Abdullah Shahood
Wed Dec 19 2012 21:49:47 GMT+0000
A new UN report has found that more than two million Afghans are at risk from exposure to the harsh central Asian winter.
More than two million Afghans are at risk from exposure to the harsh central Asian winter, according to a new UN report.
These people, living in makeshift camps for internally displaced persons around the capital, Kabul, are the poorest of the poor, having fled other parts of the country.
The situation in these camps is truly grim. Last year, Al Jazeera reported about many who died due to the cold, but this year the aid agencies are hoping the situation won't repeat itself, and the UN is delivering emergency winter kits consisting of clothing and firewood.
Last winter saw record levels of snowfall in Afghanistan, and temperatures falling as low as -16 degrees Celsius.
Internally displaced Afghans have taken refuge in makeshift camps around the capital, Kabul.
Children are especially at risk in these camps: last winter, many died from the cold.
But this year, the UN is delivering emergency winter kits to the camps containing clothing, firewood, medicine, and other supplies.
Above, displaced families register to receive the aid packages.
About 30,000 internally displaced Afghans have made Kabul their home, according to the UN.
Many Afghans living in camps for the internally displaced have no income and are dependent on aid.


Submitted by Shilpi Mahajan on Tue, 09/08/2015 - 10:12am.
Electricity Voltage in India is 220 volts AC, 50 cycles. Some upscale hotels in India do have provisions for 110 volt shavers, electric tooth brushes etc.
However, it is still a good idea to take along a voltage converter if you have small electrical gadgets that you intend to use during your trip to India.
If possible buy an electric plug adapter as the electric plugs in India are rounded.


William F. Johnson is currently an Assistant Professor of Finance at Texas A&M University Corpus Christi. He has worked as a NASD registered representative for Charles Schwab, TD Ameritrade and AXA Equitable and as an arbitration panelist for NASD. He has also worked as a visiting professor at Louisiana Tech University, Texas A&M University, Hanoi School of Business, La Trobe University in Vietnam and Phuket Technology College in Thailand.
His research focus is International Financial Regulation and Institutions, along with International Investing. He has published over 10 articles in peer reviewed journals including Journal of Asset Management, Journal of Investing, Journal of Trading, Journal of Banking Regulation and Journal of Index Investing in addition to invited articles for special issues on Financial Contagion and Stock Market Liquidity. He has presented at over 20 national and international finance conferences and Universities in the US, Canada, Vietnam, Thailand and South Korea.
"Thai Non-Voting Depository Receipts: Market Segmentation in Developing Equity Markets" with Tanakorn Likitapiwat Journal of Applied Economic Sciences, Summer 2016 Vol. 2 pp241-256.


This Mediterranean vegetable soup is just 100 calories per serving and at the same time it's full of flavour and extremely filling. If you're feeling that you've over indulged a little recently, then this soup is a great aid to weight loss and will help you get right back in shape again!
You know folks, good food like this Mediterranean vegetable soup has the power to change your whole outlook.
Half an hour ago I was looking out of the window here in Glasgow. At a grey and rainy day.
It's Easter weekend. It doesn't look like there will be any spring sunshine appearing here today.
Have a bowl of this delicious energising "hug in a bowl" soup.
Now, as I sit here typing up this delicious vegetable soup recipe. I'm struck by just how much more energized and enthusiastic I suddenly feel.
It's true that good healthy food changes your perception and how you feel about things and yourself.
I put it down to the colourful array of Mediterranean vegetables and flavours mingled into one in this soup. And that enormous burst of vitamins and minerals that it brings.
It's a ray of Mediterranean sunshine, especially when there isn't any outside!
Anyway, I'm sure you'll agree when you try this yourself.
And we can always hope for some signs of spring here this coming weekend can't we?
Tell me. What kind of foods change your mood outlook suddenly?
Not only is it a healthy soup recipe but it's also low cost, filling and nutritious!
It makes about 8 portions. There's plenty to go into the freezer for meal prep for the week(s) ahead.
It's an easy soup to make. There is no need for any sautéing. Everything just gets chopped up and then cooked in the same pot.
It is so tasty! Based on a traditional Mediterranean soup recipe you get that tomato taste of a classic Mediterranean vegetable soup.
What's not to love about a 100 calorie soup? It's the soup I ate the most of when I was getting myself properly in shape back. It helped me lose 2 stones in weight.
That's why I know this soup will help you too. If you're just beginning your weight loss journey and embracing a new 80/20 healthy lifestyle.
You will need your largest soup / casserole pot for this Mediterranean vegetable soup.
I like to puree all of the soup, once the vegetables are cooked, but if you prefer a "chunkier" soup then just puree half of the vegetables instead.
And if you're looking for other recipes to bring a bit of sunshine back to your life and also aid weight loss then why not try my delicious and popular Mediterranean vegetable casserole recipe?
Why not try adding different vegetables yourself? This soup can be easily frozen too.
This Mediterranean vegetable soup is just 100 calories per serving and at the same time it's full of flavour and extremely filling.
Place all the ingredients into a large soup pan and cover.
Bring the soup to the boil and then turn down to simmer for about 20 minutes, or until all the vegetables are tender.
Serve topped with the wholemeal croutons.
It might sound silly, but a vibrant healthy salad gets me in a good mood . Also, ceviche and raw seafood (or cooked, but I love sashimi). There is just something so refreshing about it!
Nothing silly about that at all Suz!
This looks really good and I appreciate you sharing. It's supposed to be pretty chilly the next week so I might make some!
I had hoped that it was getting warmer here Hollie, as we had turned the heating off, but alas it's back on again tonight!
This looks so comforting! I can't believe it's only 100 calories.
I know Megan, I actually had to key in the ingredients twice into the nutrition label I use to believe it myself!
Creamy, leeks, and zucchini? Sounds good to me!
You are spot on Neil – good, healthy food sure can change one's perception and attitude for the better – just the opposite of what unhealthy food does – right?
By the way – those pureed veggies make this soup look so creamy – and delightful! Happy Thursday!
Yes – spot on Shashi, I agree totally with you.
It's what you put in that depends on what you get out, don't you think?
This sounds and looks great! I'll have to add it to my list of things to make. Thanks for sharing!
Thanks so much Shannon! Hope you enjoy!
That sounds like an amazing combination GiGi. I think chunks of chicken or turkey would add a delicious "chunky" combination to this.
I love how low in calories this soup is, and anything that makes use of tinned tomatoes is good with me!
We are still very much in soup eating mode, until the weather heats up anyway.
It's amazing just how a simple tin of tomatoes or two can make such a delicious vegetable soup combo isn't it Dannii? And one that is so low in calories too!
I agree, your weather is probably much like ours seeing as we're only just up the road from you in Glasgow. It's still pretty chilli isn't it?


Ryobi 18-Volt ONE+ Lithium-Ion Cordless 3-Speed 1/2 In. Impact Wrench Kit With (1) 4.0 Ah Battery, 18-Volt Charger, And Bag. Battery Amp Hours: 4.0. Battery Power Type: Lithium Ion. Cordless Tool Type: Impact Wrench.
Power Tool Features: Bag Included, LED Light, Variable Speed. Tools Product Type: Power Tool.
Certifications and Listings: 1-UL Listed. RYOBI introduces the 18-Volt ONE+ Lithium-Ion Cordless 3-Speed 1/2 in. Impact Wrench Kit with (1) 4.0 Ah Battery, 18-Volt Charger, and Bag. This impact wrench is more compact and more powerful than previous models.
Of torque and up to 3,200 impacts per minute allowing you to use this tool for a variety of heavy-duty applications. This tool has a 3-Speed selector switch and tri-beam LED lights. Get the most performance out of your tool with the included 18-Volt ONE+ 4.0 Ah High Capacity Battery which improves the performance of ONE+ tools up to 35%.
The RYOBI 18-Volt ONE+ 3-Speed 1/2 in. Impact Wrench works with any 18-Volt ONE+ battery and is a part of the ONE+ System of over 125 great tools that all work with the same 18-Volt battery platform. Impact Wrench, a P118 IntelliPort Charger, a P197 High Capacity 4.0 Ah Lithium-Ion Battery, a tool bag, and an operator's manual. Impact wrench - Impact mechanism produces 300 ft. Torque and up to 3,200 impacts per minute (IPM) for a variety of heavy-duty applications.
Impact wrench - Powerful motor allows for tightening or loosening various nuts and bolts. Impact wrench - 3-speed selector switch offers greater control over a wide range of fastening applications. Impact wrench - Tri-beam LED light increases work area visibility. Impact wrench - 1/2 in. Square anvil with detent pin retention for easy and secure socket connection.
Impact wrench - New and improved GRIPZONE overmold for optimum grip and user comfort. Charger - Dual-chemistry charger energizes 18-Volt ONE+ batteries in as little as 1 hour.
Charger - Indicator lights on charger show status as batteries are charged and maintained. Charger - maintenance mode keeps batteries stored on charger conditioned for peak performance. Charger - charger's energy-save mode conserves energy when not charging or maintaining battery, protecting battery cells and maximizing battery life.
Charger - Quick-snap design keeps battery in place, allows easy detachment. Battery - Outperform and outlast NiCd batteries, but weighs less. Includes: (1) P261 3-speed 1/2 in. Impact wrench, (1) P118 IntelliPort charger, (1) P197 HP 4.0 Ah battery, (1) tool bag, and an operator's manual. California residents see Prop 65 WARNINGS.
: 10.38 in Product Height in. : 8.38 in Product Width in.
: 6.40 in Batteries Included: Yes Battery Amp Hours: 4.0 Battery Power Type: Lithium Ion Battery Size: 18-volt Charger Included: Charger Included Color Family: Green Condition: New Cordless Tool Type: Impact Wrench Cordless/ Corded: Cordless Impacts Per Minute: 3200 Maximum Speed (rpm): 2900 Motor Type: Brushed Power Tool Features: Bag Included, LED Light, Variable Speed Product Weight lb. : 3.45 lb Returnable: 90-Day Tools Product Type: Power Tool Torque (lb-in): 300 ft.
If the order has gone too far through the fulfillment process, we will be unable to cancel. The item "Ryobi 18-Volt ONE+ Lithium-Ion Cordless 3-Speed 1/2 In. Impact Wrench Kit With" is in sale since Monday, November 12, 2018. This item is in the category "Home & Garden\Tools & Workshop Equipment\Power Tools\Impact Wrenches".
The seller is "blueanchor_deals" and is located in New York, New York. This item can be shipped to United States, Canada, United Kingdom, Denmark, Romania, Slovakia, Bulgaria, Czech republic, Finland, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Estonia, Australia, Greece, Portugal, Cyprus, Slovenia, Japan, China, Sweden, South Korea, Indonesia, Taiwan, South africa, Thailand, Belgium, France, Hong Kong, Ireland, Netherlands, Poland, Spain, Italy, Germany, Austria, Israel, Mexico, New Zealand, Philippines, Singapore, Switzerland, Norway, Saudi arabia, Ukraine, United arab emirates, Qatar, Kuwait, Bahrain, Croatia, Malaysia, Brazil, Chile, Colombia, Costa rica, Dominican republic, Panama, Trinidad and tobago, Guatemala, El salvador, Honduras, Jamaica, Bahamas, Viet nam.


Azarga Metals Announces Positive, I | Azarga Metals Corp.
AZARGA METALS CORP. ("Azarga Metals" or the "Company") (TSX-V:AZR) announces the positive findings of an independently prepared preliminary economic assessment for the development of its wholly-owned Unkur Copper-Silver Project in the Zabaikalsky administrative region of eastern Russia.
The PEA is based on the current Inferred Mineral Resource estimate for Unkur of 62 million tonnes at 0.53% copper and 38.6g/t silver, containing 328,600 tonnes (724 million pounds) of copper and 76.8 million troy ounces of silver, as announced by the Company on 27 March 2018 ("2018 Mineral Resource").
Dorian L. (Dusty) Nicol, Azarga Metals' President and CEO commented, "We are extremely encouraged that even based only on our initial exploration, Unkur is able to demonstrate a positive PEA result.". He then went on to say, "Additional exploration is expected to significantly grow the size of the deposit and this will likely continue to enhance the project economics when an updated PEA is prepared."
The following table summarizes key Unkur Project PEA metrics.
Notes: 1. References to 'ounces' are troy ounces, 2. Assuming Unkur Project qualifies for Russian Far East & Siberian tax incentives for mineral extraction projects.
The Unkur Project PEA was independently prepared by Tetra Tech.
The PEA is preliminary in nature, and includes Inferred Mineral Resources that are considered too speculative geologically to have the economic considerations applied to them that would enable them to be categorized as mineral reserves, and there is no certainty that the PEA will be realized.
A NI 43-101 technical report will be filed on SEDAR at www.sedar.com and on Azarga Metals' website at www.azargametals.com within 45 days of the issuance of this news release.
The mining method selected for the PEA is open-pit mining, based upon contract mining of ore and waste.
The initial mine plan has been designed on a higher-grade sub-set of the 2018 Mineral Resource, comprising 15.5 million tonnes of ore at a grade of 0.76% copper and 66.6g/t silver, with an annual production rate of approximately 2 million tonnes of ore per year. The overall LOM waste to ore (i.e., strip) ratio is projected to be 9.7:1. However, it should be noted that much of the overburden is unconsolidated moraine material that will not require blasting.
Preliminary metallurgical test work on a bulk sample demonstrated that 95% copper and silver extraction can be achieved using conventional hydrometallurgical processing methods. The PEA process plant design is based on 2 million tonne per annum capacity, with LOM feed of average diluted copper grade of 0.66% and average diluted silver grade of 57.9g/t. The conceptual process flowsheet consists of a jaw crusher followed by a two-stage conventional milling (semi-autogenous grinding mill and ball mill) in order to produce slurry with an optimum size distribution for cyanidation. The slurry, with a characteristic particle size of P80 = 75 µm, will be fed into pre-leach thickeners. The thickener underflows will then be leached in agitated leach tanks and subsequently washed in a counter current decantation circuit prior to being treated by a sulphidization, acidification, recycling and thickening ("SART") circuit, which produces a copper and silver concentrate and recycle cyanide.
The PEA assumes the proposed process plant will provide an average silver recovery of 94.0% and an average copper recovery of 94.0%, taking process efficiencies into account.
Tailings from the process plant will be pumped to a tailings management facility.
The SART process will produce a synthetic mineral largely consisting of chalcocite (Cu2S) and acanthite (Ag2S), which will result in a high-grade copper concentrate of approximately 75.0% copper and 6,500g/t silver. This compares favourably with standard copper concentrates that are typically 22-24% copper and so it should make this product very attractive to smelters.
The PEA assumes a 12-kilometer road will be built from the existing highway, which is also where the Baikal-Amur Mainline railway is. The concentrate can either be sold within Russia, exported to China (via rail or road) or other international customers (assumed to be via rail to the Russian Pacific port of Sovetskaya Gavan a distance of some 2,300 kilometers).
Unkur Copper-Silver Project has access to infrastructure. The project site is situated within 20 kilometers of the town of Novaya Chara, with major road and rail access. A regional 220kVA power line runs across a corner of the Unkur license area and the PEA assumes construction of a 4 kilometer overhead powerline and substation to connect the processing plant and main site to mains power.
The world's largest current copper project development is taking place at Udokan, approximately 30 kilometers from Unkur. As a result, substantial investment in improved ancillary infrastructure is being made that will be of future benefit to Azarga Metals and Unkur, including a renovation of the regional airport, roads and a significant expansion of facilities at Novaya Chara town.
The PEA assumes a two-year pre-development timeline prior to first production. Initial development in the first year consists mainly of infrastructure works, site preparation and commencement of plant construction. Pre-stripping and tailings storage facility development will occur in the second pre-development year along with completion of the processing plant.
This initial PEA was based on the 2018 Mineral Resource, which was largely the product of the first modern exploration campaign conducted at Unkur Copper-Silver Project in 2016-2017. Azarga Metals considers that there is strong potential to grow the 2018 Mineral Resource. Mineralization is open in both directions along strike and at depth. Azarga Metals aims to substantially grow the mineral resource at Unkur, with a particular initial focus on the zone of thicker and higher grade mineralization in the northern part of the interpreted mineralized area. Increased Mineral Resources would be highly likely to increase the proposed mining inventory in a future subsequent PEA, with a likely resultant improvement in project economics.
The results of the 2018 Mineral Reouces and PEA prepared by Tetra Tech have been reviewed by the Company's technical staff, including Dorian (Dusty) Nicol B.Sc. Geo, MA Geo the Company's President and Chief Executive Officer and , a Qualified Person as defined by NI 43-101. Mr. Nicol is also the person responsible for preparation of the technical information contained in this news release.


text:
Еволюция (от латинската дума evolutio, "разгръщане", "разкриване") е научен термин, с който най-общо се означава процес на растеж, промяна или развитие. Преди втората половина на 19 век употребата на термина се е ограничавала до целенасочения, предварително начертан процес на ембрионалното развитие на организмите, но впоследствие той започва да се прилага и към други контексти: в астрономията се говори за звездна еволюция, в обществените науки – за социална еволюция, може да се говори за еволюцията на дадена идея или концепция. В случай, че не се конкретизира, традиционното разбиране на термина е в неговия оригинално биологичен аспект. Основна тема на настоящата статия е биологичната еволюция, както и научната теория, свързана с нея.

В биологията еволюция означава промяната на наследствените признаци на една популация от поколение на поколение. Признаците са проявление на гените, които биват копирани и предавани на потомството по време на размножаването. Мутациите в тези гени могат да доведат до създаването на нови признаци или до промяна на старите. Това води до наследствени изменения между организмите. Нови признаци могат да се получат вследствие на трансфер на гени: между популациите, например при миграция, или между видовете, при хоризонтален генен трансфер. Еволюцията настъпва тогава, когато тези наследствени разлики станат по-чести или по-редки в популацията: неслучайно – при естествен отбор, или случайно – при генетичен дрейф.

Естественият отбор е процесът, който води до това наследствените признаци, които благоприятстват оцеляването и размножаването, да станат по-често срещани, а тези които по някакъв начин ги възпрепятстват – да станат по-редки. Това се случва, защото организми с благоприятни гени предават повече копия на техните признаци в следващото поколение. През поколенията настъпват адаптации чрез комбинации от последователни, малки, случайни промени в признаците, и чрез естествения отбор на най-приспособените към околната среда варианти. В противовес, генетичният дрейф води до случайни промени в честотата на признаците в популацията. Генетичният дрейф се дължи на ролята, която играе шансът върху това дали даден индивид ще оцелее и ще участва във възпроизвеждането.

Едно от определенията за биологичен вид е "група организми, които могат да се размножават заедно и да дават фертилно потомство". Когато обаче видът бива разделен на изолирани популации, то тогава мутациите, генетичният дрейф и селекцията на нови признаци водят до натрупване на разлики от поколение на поколение и до поява на нови видове. Приликите между организмите говорят за това, че всички познати видове произлизат от общ прародител (и по-точно казано – от общ първичен генофонд) чрез въпросния процес на постепенна диференциация.

Докато фактът, че видовете на Земята са се променяли в течение на времето, е бил признат още в началото на 19 век, то механизмът на тези промени е бил непознат. Теорията за еволюцията чрез естествен отбор е предложена почти едновременно от Чарлз Дарвин и Алфред Ръсел Уолъс, и е изложена подробно в книгата на Дарвин "Произход на видовете" (1859). Тя се сблъсква първоначално със съпротивата на религиозните власти, вярващи, че хората имат божествено място извън животинското царство. През 30-те години на 20 век, естественият отбор на Дарвин бива съчетан с унаследяването (открито от Грегор Мендел), с което се полага основата на съвременната теория за еволюцията. В него се прави връзката между единиците, на които се основава еволюцията (гените) и механизма на еволюцията (естествения отбор). Тази теория притежава мощна обяснителна и предсказателна сила. Днес тя представлява основният организационен принцип в съвременната биология и дава единно обяснение за разнообразието на живота на Земята.

Наследственост

Унаследяването при организмите настъпва чрез дискретни признаци – характерните черти на един организъм. Например при хората цветът на очите е унаследяем признак, като един индивид може да наследи признака "кафяви очи" от един от неговите родители. Унаследяемите признаци се контролират от гени, а пълният набор от гени в рамките на генома на един индивид се нарича генотип.

Пълният набор от видимо изразени признаци, който съставят структурата и поведението на един индивид, се нарича фенотип. Тези признаци са плод на взаимодействието между генотипа и заобикалящата го среда. Вследствие на това, не всеки аспект от фенотипа на един организъм е унаследяем. Загарът на кожата е резултат от взаимодействието на човешкия генотип със слънчевите лъчи, а не е унаследим признак. Хората обаче реагират различно на слънчевата светлина, което се дължи на разлики в техния генотип. Поразителен пример в това отношение са хора, унаследили признака албинизъм – те не получават загар и са особено чувствителни на слънчеви изгаряния.

Гените са участъци в молекулата на ДНК, които съдържат генетична информация. ДНК представлява дълга молекулна верига, изградена от четири типа бази. В различните гени поредиците от бази е различна. Начинът, по който базите са подредени в редицата е всъщност кодът на генетичната информация. В клетките, дългите ДНК нишки се свързват с белтъчини и образуват структури, наречени хромозоми. Местоположението на даден ген в една хромозома се нарича локус. Ако ДНК веригата в един локус е различна при всеки отделен индивид, различните форми на тази поредица се наричат алели. ДНК веригата може да се променя при мутация, с което възникват нови алели. Ако мутацията стане в един ген, новият алел може да окаже влияние върху признака, който се контролира от този ген, което от своя страна води до промяна във фенотипа на организма. Докато в някои случаи връзката е проста (един алел контролира един признак), то често признаците са комплексни и биват контролирани от множество взаимодействащи си гени.

Изменчивост

Поради това, че фенотипът на един индивид е резултат от взаимодействието между неговия генотип и околната среда, изменчивостта (вариацията) във фенотиповете в популацията отразява изменчивостта в генотиповете на тези организми. Съвременната теория за еволюцията дефинира еволюцията като промяна във времето на генетичната изменчивост. Честотата на срещаемост на един алел се променя и заема различен относителен дял от даден ген. Силите на еволюцията оказват влияние върху алелната честота в една или друга посока. Изменчивостта престава да съществува, когато алелът бъде окончателно фиксиран – или когато изчезне напълно от популацията, или когато окончателно замени по-древен алел.

Изменчивостта се дължи на мутации в генетичния материал, миграция между популациите или преустройство на гените при половото размножаване. Изменчивостта се дължи освен това и на обмяна на гени между различни видове, например при хоризонтален трансфер на гени между бактерии и при хибридизация при растенията. Въпреки непрекъснатото влияние на изменчивостта чрез споменатите процеси, по-голямата част от генома на един вид е идентична с тази на останалите индивиди от същия вид. Въпреки това, дори малки промени в генотипа могат да доведат до драматични промени във фенотипа: шимпанзетата и хората се различават само в 5% от техните геноми.

Мутация

Генетичната изменчивост се дължи на случайни мутации, настъпващи в генома на организмите. Мутациите представляват изменения в ДНК-последователностите в генома на една клетка, причинявани от радиоактивност, вируси, транспозони и мутагенни химични съединения, както и от грешки в процеса на мейоза или репликацията на ДНК. Мутиралите гени водят до промени в ДНК последователността. В резултат на тези промени може да няма никакви последствия; може да се промени продуктът, чието производство се контролира от съответния ген, или може генът да престане да функционира. Изследвания върху плодовата мушица (Drosophila melanogaster) показват, че около 70% от мутациите са вредни, а останалите са или неутрални, или имат слабо положително влияние. Поради вредното влияние, което мутациите са в състояние да оказват на клетките, организмите са развили механизми в техен противовес, като ДНК корекцията, с които да се отстраняват мутациите. Ето защо, оптималният относителен дял на мутациите при един вид представлява компромис между краткосрочната цена, свързана с риска от възникване на ракови образувания, и дългосрочната полза от благоприятните мутации. Някои видове като ретровирусите имат такъв висок относителен дял на мутациите, че по-голямата част от тяхното поколение притежава мутирал ген. Такава бърза мутация може би е резултат от естествения отбор при вирусите, с цел те да могат непрекъснато и бързо да еволюират, за да избегнат въздействието на човешката имунна система. Възможно е също така големи отрязъци ДНК да бъдат дублирани (копирани два пъти). Това е основен източник на суров материал за образуването на нови гени. В геномите на животните, на всеки един милион години десетки и стотици гени биват дублирани. Множество гени принадлежат към по-големи генни семейства, израз на един и същ семеен произход в миналото. Нови гени биват създадени или при дублиране и мутация на древни гени, или при рекомбинация на различни гени, при която се образуват нови съчетания, изпълняващи нови функции. Така например човешкото око използва четири гена, с които да образува светлочувствителни структури: три за цветно виждане и една за нощно виждане. И четирите произхождат от един древен ген. Предимстото да се дублира един ген (и дори цял геном) се състои в това, че припокриването или дублирането на функциите в множество гени дава възможност на някои алелите да бъдат запазени, защото иначе загубата им би имала вредни последици. В резултат се увеличава генетичното разнообразие.

Промени в броя на хромозомите могат също така да имат за последствие разкъсване и преподреждане на ДНК вътре в хромозомите. Така например, две хромозоми при род Човек са се слели в една, наречена втора човешка хромозома. Това сливане не е станало в останалите еволюционни разклонения на човекоподобните маймуни, които са запазили две отделни хромозоми. В процеса на еволюцията, най-важната роля, която игрят подобни преподреждания на хромозомите, е да ускоряват дивергенцията в една популация, като намаляват вероятността за осъществяване на кръстосване между новообразуваните видове от изходната популация, като по този начин спомагат за запазване на генетичните разлики между новите популации.

ДНК-последователностите, които могат да променят местоположението си в генома, като например транспозоните, съставляват значителна част от генетичния материал на растенията и животните, и може да са от голямо значение за еволюцията на геномите. Така например съществуват милиони копия на Алу-секвенцията в човешкия геном, които секвенции в наши дни се използват за изпълнение на функции като регулиране на генната експресия. Друга функция, която изпълняват тези мобилни ДНК-последователности, е че с промяната на местоположението си в рамките на генома, те могат да доведат до мутация или до изчезване на съществуващи гени, водейки до увеличаване на генетичното разнообразие.

Рекомбинация

При безполовите организми гените се наследяват заедно, защото са свързани. Те нямат възможност да се комбинират с гени на други организми по време на размножителния процес. Поколението на половите организми съдържа случайна комбинация от хромозомите на родителите, продукт на независимото комбиниране. В свързания процес на генетична рекомбинация половите организми могат да обменят ДНК между две хомоложни хромозоми. Разбъркването може да доведе до това, дори близко разположени алели по ДНК-нишката да бъдат наследени независимо (съгласно първия закон на Мендел). Все пак имайки предвид, че при човека се извършва само една рекомбинация на един милион базови двойки, то гени, разположени близко върху една хромозома, може и да не бъдат разместени един спрямо друг, а по-скоро се наследяват заедно. Тенденцията за разделяне на два близкоразположени гена се измерва по честотата на съвместна срещаемост на два алела, която се означава като нестабилност на генетичните връзки. Съвкупност от алели, които обикновено се наследяват заедно, се нарича хаплотип. Това съвместно наследяване може да е признак за това, че локусът подлежи на положителен отбор (виж по-надолу).

Популационна генетика

От гледна точка на генетиката, еволюцията представлява "промяна в алелната честота в рамките на една популация, която споделя едни и същи генетични ресурси". Популацията представлява група индивиди от един и същ вид, обитаващи на определено място. Един и същ ген в тази популация може да притежава различни алтернативни форми, които са отговорни за вариациите във фенотипа на организмите. Като пример може да бъде даден ген, който определя цвета при нощните пеперуди чрез двата си алела (за бял и за черен цвят). Под "генетични ресурси" се разбира пълния набор от алели в една популация, като един алел се среща определен брой пъти в генетичните ресурси. Относителния дял на гените в дадени генетични ресурси, които притежават определен алел, се нарича алелна честота. Еволюция настъпва тогава, когато настъпят промени в алелната честота в рамките на популация от кръстосващи се организми. Пример за еволюция е увеличаването на алелната честота на алела, определящ черния цвят при нощната пеперуда.

За да се разбере механизмът, който кара една популация да еволюира, е добре да се разберат условията, при които популацията не еволюира. Съгласно принципа на Харди-Вайнберг, алелната честота в една достатъчно голяма популация ще остана постоянна, ако единствените фактори, които оказват влияние, са случайното преразпределение на алелите по време на образуване на сперматозоида и яйцеклетката, както и случайната комбинация между алелите в тези полови клетки по време на оплождането. Популация, в която алелната честота остава константна, не претърпява еволюция. С други думи – такава популация се намира в равновесно състояние на Харди-Вайнберг.

Механизми на еволюцията
Съществуват три основни механизма на еволюционни промени: естествен отбор, генетичен дрейф и миграция на гени. Естественият отбор благоприятства гените, които подобряват способността за оцеляване и възпроизвеждане. Генетичният дрейф представлява случайна промяна в относителната честота на алелите, причинявана от случайното съчетание на гени по време на размножаването, а миграцията е свързана с трансфера на гени в рамките на и между популациите. Относителното значение на естествения отбор и на генетичния дрейф в една популация се изменя в зависимост от силата на отбора и от ефективния размер на популацията (броят на инвидидите, способни да участват в размножителния процес). Естественият отбор има най-голямо значение в големи популации, докато ролята на генетичния дрейф е най-важна в малки популации. Преобладаването на генетичния дрейф в малки популации може дори да доведе до фиксация на вредни (в някаква слаба степен) мутации. В резултат на това, промените в размера на популацията могат да имат огромно значение за хода на еволюцията. Ако се наблюдава ефектът "гърло на бутилка" в една популация (рязко временно намаление на нейния брой), се губи част от генетичната изменчивост, в резултат на което се получава по-хомогенна популация. Ефектът "гърло на бутилка" може да настъпи и вследствие на намалена миграция, на заемане на нови местообитания или на разпадане на популацията на няколко части.

Естествен отбор

Естественият отбор е процес, при който генетичните мутации, които благоприятстват размножаването, стават от поколение на поколение по-често срещани в една популация. Разбирането на този механизъм се основава на следните три факта:
 в рамките на популации съществуват унаследяеми вариации;
 организмите дават по-многобройно поколение с шансове за оцеляване;
 потомците се различават по способността си да оцеляват и да участват в разможаването.

Тези условия водят до конкуренция между организмите за оцеляване и размножаване. Логически, организмите, чиито наследствени признаци им дават предимство над съперниците им, предават тези признаци в следващото поколение, докато признаци, които не дават предимство, не биват предавани в следващото поколение.

Основната идея в естествения отбор е еволюционната приспособимост на един организъм. Тя отразява генния принос на организмите в следващото поколение. Приспособимостта обаче не е равнозначна на общия брой индивиди в следващото поколение. Приспособимостта се изразява в дела на следващите поколения, които носят определен ген. Съответно, ако един алел увеличава приспособимостта повече от останалите алели на същия ген, то с всяко следващо поколение този алел ще става по-често срещан в популацията. Тези признаци се наричат съответно "положително селекционирани". Признаците, които могат да увеличат приспособимостта, са увеличената оцеляемост и увеличената репродуктивна способност. Обратно, намалената приспособеност вследствие наличие на по-неблагоприятен или вреден алел води до това, че алелът става по-малко срещан. Признаците са в този случай "отрицателно селекционирани". Важно е да се добави, че приспособимостта на един алел не е постоянна величина. При промяна на условията на околната среда, дотогава неутрални или вредни признаци могат да се превърнат в благоприятстващи оцеляването, и обратно – положителни признаци могат да станат вредни.

В рамките на една популация, естественият отбор може да варира спрямо редица признаци. Могат да се обособят три вида естествен отбор – движещ, разграждащ и стабилизиращ. Пример по признака "височина" би бил следният: при движещия естествен отбор с времето се получава изместване на средната стойност на признака – например организмите от поколение на поколение стават по-високи. При разграждащия отбор се получава изменение в посока екстремни стойности на признака, обикновено две, който стават най-често срещани. Организмите около средната стойност биват подложени на отрицателна селекция. Това се получава, когато ниски или високи, но не и средни на ръст индивиди имат предимство в оцеляването. При стабилизиращия отбор се наблюдава отрицателна селекция спрямо крайните стойности, което води до намаление на статистическата дисперсия и концентриране на стойностите на признака около средната стойност. Вследствие на това индивидите ще имат тенденция да са приблизително еднакво високи.

Специален случай на естествения отбор е половият отбор. Това е селекция по всеки признак, който увеличава шансовете за успешно чифтосване поради увеличаване на привлекателността спрямо брачния партньор. Признаци, еволюирали вследствие на сексуалния отбор, са особено добре забележими при мъжките представители на някои животински видове, въпреки че тези признаци (тежки разклонени рога, брачни песни или ревове или ярки цветове на окраската) привличат хищниците и намаляват шансовете за оцеляване на мъжките индивиди. Този минус за оцеляването се уравновесява обаче от по-високия размножителен успех на тези трудни за фалшифициране, сексуално селекционирани признаци.

Обект на активни научни изследвания са селекционните единици, т.е. нивата, при които естественият отбор е действащ механизъм – гени, клетки, индивиди, групи индивиди и дори видове. Предложените модели не се изключват взаимно, т.е. отборът може да действа на няколко нива едновременно

Генетична рекомбинация
Генетична рекомбинация е произвеждането на поколение, което има черти, които се отличават от тези, намерени в родителското поколение.

Генетичен дрейф

Генетичният дрейф представлява промяна в относителната честота на алелите от поколение на поколение. Това се случва поради факта, че алелите в поколението представляват случайни извадки от родителската популация. Казано на математически език, алелите са подложени на извадкова грешка. В резултат на това, когато липсват селекционни сили или те са сравнително слаби, относителната алелна честота показва тенденция за отклоняване (бавно случайно движение нагоре и надолу). Този процес спира, когато един алел бъде фиксиран, или поради изчезването му от популацията, или поради това, че замества изцяло противоположните му алели. Генетичния дрейф следователно е в състояние да доведе до елиминиране на някои алели от популацията, единствено вследствие на случайни фактори, при което две отделени популации, в началото с еднаква генетична структура, вследствие на отклонението се диференцират в две различни популации с различен набор от алели.

Времето, необходимо за фиксиране на един алел при генетичен дрейф зависи от размера на популацията. Фиксирането настъпва по-бързо в по-малките популации. Точният размер в това отношение е ефективният размер на популацията, който теоретично представлява броя полово активни индивиди, които биха проявили същата степен на кръстосване.

Въпреки че естественият отбор е от определящо значение за адаптацията, относителното значение на естествения отбор и генетичния дрейф като двигатели на еволюционните промени е област на активни изследвания в еволюционната биология. Те са насърчавани от неутралната теория за молекулярната еволюция, която изказва предположението, че повечето еволюционни промени са резултат от фиксиране на неутрални мутации, което няма пряк ефект върху приспособимостта на един организъм. Оттук, според този модел, повечето генетични промени в една популация са резултат от непрекъснатото действие на мутациите и на генетичния дрейф.

Миграция

Миграцията представлява обмен на гени между популации, обикновено от един и същи вид. Примери за миграция в рамките на един вид са мигрирането и чифтосване (или кръстосването) на индивидите. Миграцията между видовете дава начало на хибриди и на хоризонтален генен трансфер.

Мигрирането на индивиди (напускащи или включващи се в популацията) води до промяна в алелната честота. Включването на нови индивиди донася нов генетичен материал към вече установения генофонд на популацията. Напускането на индивиди е свързано с изключване на част от генетичния материал. За образуването на нови видове от дадена популация е необходимо наличието на прегради пред размножаването. Миграцията може да намали скоростта на този процес, чрез разпространението на генетичните разлики сред популациите. Миграцията бива възпрепятствана от планински вериги, океани, пустини и дори от обекти, дело на човешката дейност, като например Великата Китайска Стена, която е била пречка за обмяната на гени при растенията.

В зависимост от степента на дивергенция между два вида от времето на последния им общ предшественик, е възможно те все още да могат да дават поколение. Класически пример е поколението на кон и магаре (кръстоската на кон и магарица се нарича муле, а на магаре и кобила – катър). Такива хибриди обикновено са стерилни, вследствие на двата различни хромозомни набора, които не могат да осъществят кросинговър по време на мейоза. В такъв случай, при близкородствени видове, дори редовно да се получава поколение при чифтосване, хибридите биват подлагани на отрицателна селекция и видовете не се смесват. По изключение обаче понякога се получават фертилни хибриди, които могат или да притежават междинни признаци между тези на своите родители, или да имат напълно нов фенотип. Значението на хибридизацията за образуването на нови видове животни не е изяснено, при все, че са наблюдавани случаи при много животни. Типичен пример е сивата дървена жаба (Hyla versicolor).

Хибридизацията при растенията обаче е важен начин на видообразуване, защото при тях наличието на повече от две копия на една хромозома е много по-често срещано явление, отколкото при животните. При хибридите полиплоидността е от голямо значение, защото позволява размножаване с един от двата хромозомни набора при мейоза. Полиплоидните видове имат по-голямо генетично разнообразие, което им дава възможност да избегнат близкородствената депресия в малобройни популация.

Под хоризонтален генен трансфер се разбира преносът на генетичен материал от един организъм на друг, който не е негово поколение. Този начин на обмяна на генетичен материал се среща най-вече при бактериите. В медицината това допринася за възникването на антибиотична резистентност, когато една бактерия, която е развила резистентни на антибиотика гени, ги предава на други видове. Хоризонтален генен трансфер е възможен между бактерии и еукариоти, като например дрожди (Saccharomyces cerevisiae) и бобовия бръмбар Callosobruchus chinensis. Вирусите също могат да участват в преноса на ДНК между организмите, дори на най-високо таксономично ниво (надцарство). Имало е пренос на гени и между прародителите на еукариотните клетки и прокариотите, при придобиването на хлоропластите и на митохондрия.

Последствия от еволюцията
Еволюцията оказва влияние на всеки аспект от формата и поведението на организмите. Най-изразени са специфичните поведенчески и физични адаптации, плод на естествения отбор. Тези адаптации увеличават приспособимостта, като подобряват дейности като намиране на храна, избягване на хищниците или привличане на брачен партньор. Организмите могат да претърпят промени в посока сътрудничество един с друг, обикновено при оказване на помощ на роднини или при влизане във взаимноизгодна връзка (симбиоза). В дългосрочен период, еволюцията води до образуване на нови видове чрез разделяне на първичните популации от организми на нови групи, които вече не са в състояние да се кръстосват помежду си.

Последствията от еволюцията понякога биват разделяни на макроеволюция, или еволюция, която настъпва на или над ниво "вид" (видообразуване), и микроеволюция, която е процес в рамките на един вид или една популация и е свързана с по-малки еволюционни промени, като например адаптации. По принцип, макроеволюцията е резултат от дългосрочна микроеволюция. Ето защо разликата между микро- и макроеволюция не е фундаментална – разликата е само във времето на протичане на процеса. При макроеволюцията обаче са важни признаците на целия вид. Ако например изменчивостта между индивидите е голяма, това позволява на вида бързо да се адаптира към условията на нови местообитания, с която се намалява вероятността видът да измре. В същото време, една обширна географска област увеличава шансовете за видообразуване, поради увеличената вероятност част от популацията да бъде изолирана. В това отношение, микроеволюцията може понякога да бъде разглеждана отделно от макроеволюцията.

Разбирането, че еволюцията е "прогресивен" процес е често срещано, но е погрешно. Естественият отбор не преследва дългосрочна цел и не води задължително до по-голяма комплексност. Въпреки развитието на сложни видове, това представлява страничен ефект спрямо увеличаващия се общ брой организми, в който просто устроените организми остават най-често срещаните. Така например, огромното мнозинство от видове е представено от микроскопични прокариоти, които въпреки малкия си размер представляват около половината от общата биомаса в световен мащаб и съставляват по-голямата част от биоразнообразието на Земята. Просто устроените организми остават преобладащата форма на живот на Земята, а комплексните форми изглеждат по-разнообразни само защото са по-лесни за наблюдение и се наблюдават по-често, което обаче не ги прави по-представителни като статистическа извадка.

Адаптация

Адаптациите представляват структури или поведения, които подобряват дадена функция, с които организмът става по-добър в оцеляването и възпроизвеждането. Те са резултат на комбинация от малки, случайни промени в признаците, последвани от естествен отбор на вариантите, които са най-приспособени към околната среда. Този процес може да доведе или до образуване на нов признак, или до загуба на древен признак. Пример, който показва и двата вида промени, е адаптацията на бактериите към антибиотичния отбор, вследствие на мутациите, които водят до антибиотична резистентност, или с промяна на целта на лекарството, или поради ускоряване дейността на транспортните протеини, които извличат лекарството от клетката. Много признаци, които изглеждат като прости адаптации, всъщност представляват преадаптации. Това са структури, първоначално адаптирани за една функция, но които по стечение на обстоятелствата са станали полезни в някаква степен за други функции в процеса. Пример за преадаптация е африканският гущер Holapsis guentheri. Той е развил изключително плоска глава, сякаш за да се крие по-добре в цепнатините на скалите, ако се съди по другите гущери. При този вид обаче главата е станала толкова плоска, защото помага на гущера при прелитането от дърво на дърво.

Понеже адаптацията се осъществява чрез постепенно изменение на съществуващи структури, то структури с подобна вътрешна организация в сродни организми могат да изпълняват различни функции. Това е резултат от една-единствена архаична структура, приспособила се по различен начин към дадени функции. Костите в крилата на прилеп, например са структурно подобни на тези в човешките ръце и в перките на тюлена, поради общия произход на тези структури от предшественик, който е имал по пет пръста на края на всеки преден крайник. Други характерни анатомични признаци, като сезамоидната кост в китката на пандата, която се е трансформирала в неистински "палец", показва, че еволюционното разклонение на един организъм може да ограничи възможностите на адаптацията.

В процеса на адаптация някои структури може да загубят първоначалната си функция и да станат рудиментарни структури. Те могат да нямат особено и дори никакво предназначение в съвременните видове, но да са имали ясна функция в древните видове или при други близки видове. За пример може да се даде наличието на нефункциониращи остатъци от очи при слепите пещерни риби, на крила при нелетящи птици или на бедрени кости при китовете и змиите. Примери за рудиментарни структури при човека включват мъдреците, опашната кост и сляпото черво.

Понастоящем текат усилени научни изследвания в областта на еволюцията на развитието като основа за развитие на адаптациите и преадаптациите. Те се концентрират върху произхода и еволюцията на ембрионалното развитие и върху това как измененията в развитието и процесите на развитие водят до образуване на нови признаци. Резултатите от тези изследвания показват, че еволюцията е в състояние да измени посоката на развитие и да доведе до образуване на нови структури, например ембрионалните костни структури, които при други животни се развиват в част от челюстта, при бозайниците образуват част от средното ухо. Възможно е също така структури, които са били загубени в процеса на еволюцията, да се появят отново поради промени в гените, контролиращи развитието. Пример в това отношение са мутациите при домашната кокошка, които водят до порастване на зъби при ембрионите също както при крокодилите.

Паралелна еволюция

Взаимодействията между организмите могат да доведат или до конфликти, или до сътрудничество. Когато взаимодействията са между два вида, като например между патоген и гостоприемник, или хищник и плячка, тези видове могат да развиват съгласувани групи от приспособления (адаптации). Става въпрос за това, че еволюцията на един вид води до еволюция на друг вид. Промените във втория вид оказват на свой ред промени в първия вид. Цикълът от влияние (чрез отбор) и отговор на влиянието се нарича паралелна еволюция. Пример за паралелна еволюция е производството на тетродотоксин в тритона Taricha granulosa и еволюционното развитие на резистентност срещу тетродотоксина в хищника му, ивичестия смок (Thamnophis sirtalis). В тази двойка хищник-жертва се наблюдава "еволюционна надпревара във въоръжаването", която води до високи нива на токсин в тритона и съответно високи нива на резистентност в змията.

Сътрудничество

Не всички взаимоотношения между организмите са свързани с конфликти. В много случаи възникват полезни взаимоотношения. Съществува например изключително силно сътрудничество между растенията и микоризните гъби, които растат в корените им и помагат на растенията в абсорбирането на хранителни вещества от почвата. Микоризните гъби разменят хранителни вещества с гостоприемниците си, като същевременно изпращат сигнали, с което потискат имунната система на растенията.

Възникнали са и съюзи между индивиди от един и същи вид. Един краен случай на еузосоциалност са насекомите, живеещи в общества, като пчелите, термитите и мравките. При тях стерилни насекоми хранят и защитават малък брой индивиди от колонията, способни да се размножават. На по-ниско ниво, в рамките на един организъм, соматичните клетки, образуващи тялото на едно животно, са ограничени в способностите си за размножаване, за да се поддържа организма в стабилно състояние, като същевременно поддържат малък брой зародишни клетки, способни да дават поколение. В случая, соматичните клетки отговарят на специални сигнали, които им дават инструкции или да растат, или да се самоунищожават. Ако клетките пренебрегнат тези сигнали и се опитат да се размножават по неподходящ начин, неконтролираният им растеж причинява образуването на рак.

Смята се, че примерите за сътрудничество между видовете са се развили чрез процеса на роднински отбор, при който един индивид действа в подкрепа на поколението на неговите роднини. Тази дейност е избрана, защото ако помагащият индивид притежава алели, които насърчават спомагателната дейност, съществува вероятност неговият роднина също да съдържа тези алели, като по този начин тези алели ще бъдат предадени успешно в следващо поколение. Друг процес, който е в състояние да насърчи сътрудничеството, включва груповия отбор, където сътрудничеството дава предимства на група организми.

Видообразуване

Видообразуването е процес, при който един вид се разделя на два или повече нови вида. Наблюдаван е многократно както в лабораторни условия, така в природата. При организмите, размножаващи се полово, видообразуването е резултат на репродуктивна изолация, последвана от генеалогична дивергенция (отдалечаване от изходната популация). Има четири типа видообразуване. Най-често срещания при животните е алопатричното видообразуване. То се случва при популации, изолирани географски, вследствие на раздробяване на местообитанията или мигриране. Поради това, че естественият отбор и генетичният дрейф в изолираните популации следват свой собствен ход, разделянето неминуемо води до възпроизвеждане на индивиди в едно от следващите поколения, които не са в състояние да се чифтосват с индивиди от изходната популация.

Прегради пред размножаването
Репродуктивните бариери, които възпрепятстват размножаването, могат да се класифицират на дозиготни (преди оплождането) и постзиготни (след оплождането).

Препятствия преди оплождане

Това са препятствия, които не позволяват формирането на брачни двойки или оплождането на яйцеклетката, в случай че индивиди от два различни биологични вида опитат да се чифтосат.

Примери:
 Времева изолация – случва се, когато индивидите по различно време са в размножителен период. Популациите на западния петнист скункс (Spilogale gracilis) обитават част от ареала си съвместно с източния петнист скункс (Spilogale putorius), но остават два отделни вида, защото размножителният период на западния скункс е през лятото, а на източния – късно през зимата.
 Поведенческа изолация – сигналите, които се излъчват в търсене на брачен партньор, може да са достатъчно различни, за да охладят всяко желание за размножаване. Ритмичното проблясване при светулката е различно при всеки отделен вид и служи като дозиготна бариера.
 Механична изолация – Анатомични разлики в репродуктивните органи могат да са препятствие при размножаването. Това е особено вярно за цветните растения, които са развили специални органи, приспособени за точно определен опрашител. Прилепите, хранещи се с нектар, търсят храната си с помощта на ехолокационната си система. Съответно растенията, които зависят от тези прилепи като опрашители, са развили акустично лесно откриваеми цветове.
 Гаметна изолация – Гаметите на два различни вида са химично несъвместими, като по този начин се възпрепятства оплождането. Разпознаването на гаметата може да става благодарение на специални молекули по повърхността на яйцеклетката, които се прихващат само за специални допълващи ги молекули от повърхността на сперматозоидите.
 Географска изолация или изолация поради разлики в местообитанията – Географска изолация – когато два вида са разделени от голяма физическа бариера, като планина, воден басейн, или конструкции, дело на човека. Подобни бариери нарушават обмена на гени между изолираните групи. Ясен пример в това отношение е дивергенцията на растителните видове от двете страни на Великата китайска стена. Изолация поради разлики в местообитанията – Два вида предпочитат различни местообитания, и въпреки че обитават един и същ ареал, на практика не се срещат. Така например плодовите мухи от род Rhagoletis първоначално са били свързани с обикновения глог. Преди около 300 години в ареали на тези мухи бива изкуствено въведено ябълковото дърво. В наши дни, някои плодови мухи живеят и се хранят по ябълковите дървета, вместо по глоговете. Научните изследвания показват, че мухите имат строго изразени генетични предпочитания по отношение на вида растение (глог или ябълка), като чифтосването се извършва само на дървото-гостоприемник. Въпреки че двата вида се срещат в един и същ ареал, степента на екологична изолация е била достатъчна, за да настъпи генетична дивергенция.

Препятствия след оплождане
Постзиготните бариери се проявяват след оплождането. Обикновено се изразяват в образуването на хибридна зигота, която или не е жизнена, или е стерилна. Това се дължи на несъвместимите хромозоми в зиготата.

Примери:
 Намалена жизненост на хибридното поколение – След образуването на зиготата, тя не може да се развие и умира.
 Намалена хибридна фертилност – Дори и ако чифтосването е успешно и поколението е жизнено, то може да не е фертилно. Кръстоските на видовете коне с видовете от род Equus са придимно стерилни. Така например чифтосването на зебра и кон или зебра и магаре дава стерилни зеброни и зебрарета. В много редки случаи женско муле се получава фертилно.
 Хибридно отслабване – Някои хибриди в продължение на няколко поколения са фертилни, но жизнеността намалява от поколение на поколение.

Измиране

Измирането представлява изчезване на цели видове. Това не е необичайно явление. Видовете се появяват редовно вследствие на видообразуването, и изчезват поради измиране. На практика, всички растителни и животински видове, които днес не се срещат, но някога са обитавали Земята, са изчезнали. Измирането на видове става постепенно в продължение на историята на живота, но темпът на измиране понякога бележи резки пикове, и тогава става въпрос за масови измирания. Най-известно е масовото измиране креда – терциер, по време на което изчезват динозаврите. Масовото измиране перм – триас е по-малко известно, но е още по-мащабно – при него изчезват над 96% от видовете. Холоценското масово измиране е свързано с разселването на човешката популация по цялата планета и се наблюдава и в наши дни. Съвременният темп на измиране е между 100 и 1000 пъти по-голям от нормалния темп на измиране, при което до 30% от съществуващите видове могат да изчезнат до средата на 21 век. Човешката дейност е понастоящем основната причина за случващото се масово измиране, а глобалното затопляне е в състояние да ускори допълнително темпа на измиране.

Ролята на измирането за еволюцията зависи от неговия тип. Причините за непрекъснатото измиране с нисък темп, което засяга по-голямата част от видовете, не са добре изяснени. Вероятно се дължат на конкуренцията между видовете за общи ресурси. Промеждутъчните масови измирания са също важни, но вместо да упражняват селективно действие, те водят до драстично намаление на биоразнообразието по неопределен начин, като предизвикват еволюционен бум, ускорявайки видообразуването при оцелелите видове.

Еволюционна история на живота

Произход на живота

Произходът на живота е предпоставка за биологичната еволюция. Разбирането, че еволюцията е протекла веднъж след като организмите са се появили и изследванията как точно е протекла, не зависи от разбирането как точно животът е започнал. Научният консенсус в наши дни отразява позицията, че комплексните биохимични съединения и реакции, в които се изразява животът, са започнали с прости химически реакции, но как точно това е станало, остава неясно. Малко се знае и за ранното развитие на живота, устройството на първите живи същества, или същността и природата на първия универсален общ прародител или архаичен генофонд. Поради това, няма научен консенсус относно начина, по който е възникнал животът. Хипотезите включват авторепликиращи се молекули РНК и агрегиране на прости клетки в по-сложни комплекси.

Общ произход

Всички организми, обитаващи Земята, имат общ прародител или произхождат от една древна генна банка. Видовете в съвременния им облик представляват етап в процеса на еволюцията. Разнообразието им е продукт на дълга поредица от събития като видообразуване и измиране. Общият произход на всичките организми се извежда по четири прости факта за организмите: Първо, те имат географско разпространение, което не може да се обясни с адаптацията към локалните условия. Второ, разнообразието в представителите на живия свят не е съвкупност от напълно уникални организми, а от организми, които си приличат по ред морфологични признаци. Трето, рудиментарни (закърнели) признаци продължават да съществуват, въпреки че повече не изпълняват определена функция, за сметка на това отразяват древни функционални признаци. Четвърто, благодарение на общите си признаци, организмите могат да бъдат класифицирани в йерархично подредени групи.

Видове, съществували в миналото, също са оставили данни за еволюционната си история. Вкаменелостите, заедно със сравнителната анатомия на съвременните организми, представляват необходимите морфологични или анатомични данни. Сравнявайки анатомията на съвременните с тази на изчезналите видове, палеонтолозите могат да правят заключения за еволюционните им разклонения.

В последно време и изследвания върху биохимичното сходство между организмите дават данни за общ произход. Така например всички живи клетки използват едни и същи нуклеинови киселини и аминокиселини. С развитието на молекулярната генетика става възможно да се открие запис на еволюцията в геномите на организмите. Чрез метода на молекулярния часовник може да се прецени въз основа на мутациите кога два вида са се обособили от един общ прародител. По този начин, при сравнение на ДНК последователностите се открива близко генетично сходство между човека и шимпанзето и се хвърля светлина за времето, когато е живял общият им прародител.

Еволюция на живота

Въпреки неустановения произход на живота, ясно е, че първите организми, обитавали Земята още преди 3 – 4 милиарда години, са прокариотите. Те не претърпяват никакви явни промени в морфологията или клетъчната организация до наши дни.

Еукариотите са следващото голямо еволюционно нововъведение. Произхождат от древни бактерии, погълнати от предшествениците на еукариотните клетки, под формата на ендосимбиотичен съюз. Погълнатата бактерия и клетката-гостоприемник претърпяват съвместна еволюция, като бактерията се развива или в митохондрия, или в хиндрогенозома. Независимо второ поглъщане на организъм от вида на цианобактериите води до образуването на хлоропласти във водораслите и растенията.

До преди 1 милиард години историята на живота е тази на едноклетъчните еукариоти, прокариоти и архайски микроорганизми. След това се появяват първите многоклетъчни организми в океаните по време на период Едиакарий. Еволюцията на многоклетъчните протича в няколко независими събития, от която произлизат различни организми като гъби, кафяви водорасли, цианобактерии, Mycetozoa и миксобактериите.

Скоро след появата на първите многоклетъчни организми възниква значително биологично разнообразие в рамките само на 10 милиона години, известно като Камбрийски разцвет. По това време възникват по-голямата част от типовете съвременни животни, както и единични еволюционни разклонения, които впоследствие измират. Предлагат се различни обяснения на причинителя, довел до камбрийския разцвет, като например акумулирането на кислород в атмосферата вследствие на фотосинтезата. Растенията и гъбите колонизират сушата преди около 500 милиона години, последвани от членестоногите и другите животни. Земноводните се появяват преди около 300 милиона години, следвани от първите представители на амниота, след това възникват бозайниците преди около 200 милиона години и птиците преди около 100 милиона години (и двата от влечугоподобни еволюционни разклонения). Въпреки еволюцията на тези едроразмерни животни, прокариотните микроорганизми, подобни на тези, възникнали в началото, продължават успешно своето съществуване и доминират живота на Земята, представлявайки по-значителната му част и като биомаса, и като брой видове.

История на еволюционната мисъл
Идеите, свързани с еволюцията, като например общия произход и трансмутацията на видовете съществуват поне от 6 век пр.н.е., в тълкуванията на гръцкия философ Анаксимандър И други са изразявали подобни идеи, сред които гръцкият философ Емпедокъл, римският философ и поет Лукреций, арабският биолог Ал-Джахиц, персийският философ Ибн Мискавейх, представителите на средновековното ислямско философско сдружение "Братя на чистотата",, както и китайският философ Цуанг Ци. С увеличаване на познанията по биология през 17 век, еволюционните идеи са били развити от неколцина философи, сред които Пиер Мопертюи (1745) и Еразмус Дарвин (1796). Идеите на биолога Жан-Батист Ламарк за трансмутацията на видовете оказват голямо влияние. Чарлз Дарвин формулира идеята си за естествения отбор през 1838 г. и работи по свързаната с нея теория до 1858 г., когато Алфред Ръсел Уолъс му изпраща за прочит собствената си теория, подобна на тази на Дарвин. Двете теории биват представени пред Лондонското Линейско общество в два отделни доклада. В края на 1859 г. Дарвин публикува Произход на видовете, където обяснява естествения отбор и дава доказателства в подкрепа на увеличаващото се приемане на еволюцията като явление.

Дебатите около механизмите на еволюцията продължават. Дарвин не е можел да обясни източника на унаследяемите вариации, върху които естественият отбор би упражнил своето влияние. Подобно на Ламарк, той е смятал, че родителите предават на своето поколение адаптациите, които са придобили по време на живота си, – теория, която впоследствие става известна под името ламаркизъм. През 1880 г. обаче експериментите на Аугуст Вайсман показват, че промените от употреба или неупотреба не се наследяват, поради което в научните среди ламаркизмът постепенно изпада в немилост. Още по-важен е и фактът, че Дарвин не е можел да обясни как признаците се предават от поколение на поколение. През 1865 г. Грегор Мендел открива, че признаците се унаследяват по предвидим начин. Когато през 1900 г. трудът на Мендел бива преоткрит, разликите в мненията относно скоростта на еволюцията, предсказана от първите генетици и тези на биометриците води до разрив между менделовия и дарвиновия модел на еволюцията.

Противоречието бива изгладено през 1930 г. от биолози като Роналд Фишер. В резултат на тяхната работа, еволюцията чрез естествения отбор бива съчетана с менделовата унаследяемост и дава началото на съвременната теория за еволюцията. Идентифицирането през 1940 г. на ДНК като генетичен материал от Осуалд Ейвъри и неговите колеги и последващото публикуване през 1953 г. на структурата на ДНК от Джеймс Уотсън и Франсис Крик демонстрират физичната основа на наследствеността. Оттогава насам генетиката и молекулярната биология стават основни дялове от еволюционната биология и довеждат до революция в областта на филогенетиката.
В първите десетилетия от своето развитие, еволюционната биология привлича учени основно от традиционно таксономично ориентираните дисциплини, чиито специализирани знания за определени организми повдигат общи еволюционни въпроси. Когато еволюционната биология се издига до нивото на академична дисциплина, особено след развитието на съвременната теория за еволюцията, учените от биологичните науки стават мнозинство. В наши дни, с изследвания в областта на еволюционната биология се занимават учени от широк спектър от научни области, като биохимия, екология, генетика и физиология, а еволюционните понятия се използват и в по-отдалечени научни области като психология, медицина, философия и информатика.

Социални и културни аспекти на еволюцията

През 19 век, и по-специално преди публикуването на "Произход на видовете", идеята, че животът е еволюирал, е била повод за академични дебати над философските, социалните и религиозните измерения на еволюцията. В съвременния чисто научен аспект такъв спор не съществува – предположението, че еволюцията в биологията се осъществява чрез механизма на естествения отбор е възприета за стандарт в научната литература. Еволюцията все още е предмет на спорове в някои кръгове извън научната общност.

Въпреки че множество религии и религиозни деноминации са съгласували изповядваната от тях вяра с еволюцията посредством различни идеи за теистична еволюция, много креационисти вярват, че еволюцията противоречи на митовете за сътворението, присъщи на техните религии. Самият Дарвин още навремето разбира, че най-спорният аспект на еволюционната мисъл е приложението ѝ при произхода на човека. В някои страни, на първо място САЩ, напрежението между научни и религиозни учения подхранва текущия спор "Сътворение или еволюция?", в същността си религиозен конфликт, изразен в политиката и общественото образование. Въпреки че други научни области, като космологията и науките за Земята, също противоречат на буквални интерпретации на редица религиозни текстове, много религиозни представители се противопоставят твърдо на еволюционната биология.

Еволюцията е била използвана в подкрепа на философските позиции за поощряване на дискриминацията и расизма. Евгенистичните идеи на Френсис Галтън са развити в подкрепа на твърдението, че човешкият генофонд би трябвало да бъде подобрен чрез политика на генна селекция, със стимулиране за размножаване на тези индивиди, които са от "доброкачествен материал". За останалите от "недоброкачествен материал" се предвиждат мерки като принудителна стерилизация, пренатална диагностика, контрол на раждаемостта и дори убиване. Друг пример за разширено тълкуване на еволюционната теория, което днес широко се смята за неоправдано, е социалният Дарвинизъм. С този термин се нарича формулираната през 18 век малтусианска теория на вигите. Тя е развита от Хърбърт Спенсър въз основа на идеите на Томас Малтус за "оцеляване на най-приспособения" в икономически условия и в човешкото общество като цяло. Теорията е подложена на критики за това, че оправдава социалната несправедливост, расизма и империализма. В наши дни обаче учените и философите смятат, че тези идеи нито са били обусловени от еволюционната теория, нито са подкрепени с данни.

Приложения
Едно от основните приложения на еволюцията е изкуственият отбор, или целенасоченото селектиране на определени признаци в популация от организми. Хората са използвали изкуствената селекция в течение на хилядолетия при опитомяването на растения и животни. В последно време изкуствената селекция става основна част от генното инженерство, със селектируеми маркери като гени, резистентни на антибиотици, използвани за промяна на ДНК в молекулярната биология.

Понеже еволюцията е в състояние да даде начало на високо оптимизирани процеси и системи, тя намира множество приложения в информатиката. В това отношение, симулирането на еволюцията с използването на еволюционни алгоритми и изкуствен живот започва с разработките на Нилс Аал Баричели през 1960 г. и бива разширено от Алекс Фрейзър, който публикува редица статии върху симулирането на изкуствен отбор. Изкуствената еволюция става широко признат оптимизационен метод, резултат от работата на Инго Рехенберг през 60-те и 70-те години на XX век, който прилага еволюционни стратегии с цел разрешаване на сложни инженерни задачи. Генетичните алгоритми стават популярни след публикациите на Джон Холанд. С нарастването на научния интерес, увеличението на мощта на компютрите дава възможност за практическо приложение, включващо автоматична еволюция на компютърни програми. Еволюционните алгоритми биват използвани за решаване на мултидименсионални проблеми (по-ефикасно отколкото софтуера, създаден от програмисти), както и за оптимизиране дизайна на системи.

Източници

Използвана литература
 Вучков, К. Желязкова, В. А. Петков. Спорни теории при изучаването на еволюционните учения. Издателство на Тракийския университет, Стара Загора, 2003.
 Генчев, Генчо. Генетика – проблеми, постижения, перспективи. Земиздат, София, 1978, стр. 11 – 94
 Докинс, Ричард. Себичният ген. Университетско издателство "Свети Климент Охридски", София, 1998.
 Докинс, Ричард. Най-великото шоу на земята. Доказателствата за еволюцията. ИК "ИнфоДАР", София, 2011.
 Еволюция и екология. Съюз на учените в България, София, 2004.
 Каменова, Елена. Ръководство по практическа генетика. Университетско изд. "Еп. Константин Преславски", Шумен, 2001, стр. 179 – 185
 Кацарски, Иван. Родът Homo: Тяло, поведение и език в еволюция. Велико Търново, 2004.
 Константинов, Христо. Структурната еволюция – общи закони при норма и патология. София, 1984.
 Медников, Борис. Еволюцията днес. Варна, 1982.
 Николов, Тодор Г. Глобални предизвикателства пред човечеството: Динамичната Земя; Ускорението на еволюцията и проблемът за устойчивото развитие. Академично издателство "Проф. Марин Дринов", София, 2006.
 Николов, Тодор Г. Дългият път на живота. БАН, София, 1994.
 Николов, Тодор Г. Основи на палеонтологията и историчната геология. София, 2002, стр. 120 – 159
 Попов, Петър Т. Теория на еволюцията. Университетско издателство "Свети Климент Охридски", София, 1991.

Външни препратки

 Всички научни публикации на Дарвин
 Книга за еволюцията
 Evolution Education Wiki

Вижте също
 Еволюция на човека

Клонове на биологията

redpajama_set_name: RedPajamaWikipedia


text:
Q: How can I display information from an API that requires two URLs? The first URL returns a list of names and IDs of farmers markets:
https://search.ams.usda.gov/farmersmarkets/v1/data.svc/locSearch?lat=" + latitude + "&lng=" + longitude

Then, the ID from the above URL must be used to get further information from each farmers market:
"https://search.ams.usda.gov/farmersmarkets/v1/data.svc/mktDetail?id=" + id

I want to display the name of the farmers markets from the first URL, and then the address of each farmers market from the second URL. How can I do this so that it all proceeds in the correct order?
Here is my MainActivity:
public class MainActivity extends AppCompatActivity {
    public static final String TAG = MainActivity.class.getSimpleName();

    private ListView mListView;

    GPSTracker gps;

    Context mContext;

    String marketAddress;
    ArrayList<String> marketAddressArrayList;

    @Override
    protected void onCreate(Bundle savedInstanceState) {
        super.onCreate(savedInstanceState);
        setContentView(R.layout.activity_main);

        mContext = this;

        mListView = (ListView) findViewById(R.id.list_view);

        double latitude = 45.496481;
        double longitude = -122.573462;

        gps = new GPSTracker(mContext, MainActivity.this);

        if (gps.canGetLocation()) {
            latitude = gps.getLatitude();
            longitude = gps.getLongitude();
        }
        else {
            gps.showSettingsAlert();
        }

        final String marketUrl = "https://search.ams.usda.gov/farmersmarkets/v1/data.svc/locSearch?lat=" + latitude + "&lng=" + longitude;

        Log.d(TAG, String.valueOf(latitude));
        Log.d(TAG, String.valueOf(longitude));

        OkHttpClient client = new OkHttpClient();
        Request request = new Request.Builder()
                .url(marketUrl)
                .build();

        Call call = client.newCall(request);
        call.enqueue(new Callback() {

            @Override
            public void onFailure(Request request, IOException e) {
                e.printStackTrace();
                Log.d(TAG, "failure");
            }

            @Override
            public void onResponse(Response response) throws IOException {
                try {
                    final String jsonData = response.body().string();
                    Log.v(TAG, "THIS IS MY JSONDATA " + jsonData);

                    if (response.isSuccessful()) {
                        Log.d(TAG, marketUrl);
                        runOnUiThread(new Runnable() {
                            @Override
                            public void run() {
                                try {
                                    getCurrentDetails(jsonData);
                                } catch (JSONException e) {
                                    e.printStackTrace();
                                }
                            }
                        });

                        Log.v(TAG, jsonData);

                    }
                }
                catch (IOException e) {
                    Log.e(TAG, "Exception caught: ", e);
                }

            }
        });

        Log.d(TAG, "Main UI code is running!");

    }

    private void getCurrentDetails(String jsonData) throws JSONException {

        JSONObject usdaJSON = new JSONObject(jsonData);
        JSONArray resultsJSON = usdaJSON.getJSONArray("results");
        Market[] markets = new Market[resultsJSON.length()];
        for(int i = 0; i < resultsJSON.length(); i++){
            final JSONObject marketJSON = resultsJSON.getJSONObject(i);

            String marketname = marketJSON.getString("marketname");
            String id = marketJSON.getString("id");

            OkHttpClient client = new OkHttpClient();
            Request request = new Request.Builder()
                    .url("https://search.ams.usda.gov/farmersmarkets/v1/data.svc/mktDetail?id=" + id)
                    .build();

            Call call = client.newCall(request);
            call.enqueue(new Callback() {

                @Override
                public void onFailure(Request request, IOException e) {
                    e.printStackTrace();
                    Log.d(TAG, "failure");
                }

                @Override
                public void onResponse(Response response) throws IOException {
                    try {
                        final String marketDetailsJsonData = response.body().string();
                        Log.v(TAG, "THIS IS MY JSONDATA " + marketDetailsJsonData);

                        if (response.isSuccessful()) {
                            runOnUiThread(new Runnable() {
                                @Override
                                public void run() {
                                    try {
                                        JSONObject detailsJSON = new JSONObject(marketDetailsJsonData);
                                        JSONObject marketDetailsJSON = detailsJSON.getJSONObject("marketdetails");
                                        marketAddress = marketDetailsJSON.getString("Address");
                                        marketAddressArrayList.add(marketAddress);
                                        //marketAddressArrayList.get(0);

                                        //updateMarketAddress();   call this method for each market found - it will run 20 times if there are 20 markets
                                        Log.d(TAG, "this is marketadress"+ marketAddress);

                                    } catch (JSONException e) {
                                        e.printStackTrace();
                                        Log.d(TAG, "broken");
                                    }
                                }
                            });

                        }
                    }
                    catch (IOException e) {
                        Log.e(TAG, "Exception caught: ", e);
                    }

                }

            });

            Log.d(TAG, "outside of the loop"+ marketname);

            Market market = new Market(marketname, id, marketAddress);
            markets[i] = market;
            //markets[i].setAddress(marketAddressArrayList.get(i));
        }

        MarketAdapter adapter = new MarketAdapter(this, markets);
        mListView.setAdapter(adapter);

        for(int i = 0; i < resultsJSON.length(); i++) {
            Log.d(TAG, markets[i].getMarketname());
            Log.d(TAG, markets[i].getId());
           // Log.d(TAG, markets[i].getMarketAddress());
        }

    }
}

A: First, extract out all the JSON parsing (for example, use Retrofit instead of OkHTTP) and UI updating to a separate method.
Then, hit the first URL, from that onResponse, hit the second URL.
Basically, what you are doing now,
if (response.isSuccessful()) {
    Log.d(TAG, marketUrl);
    runOnUiThread(new Runnable() {
        @Override
        public void run() {
            try {
                getCurrentDetails(jsonData); // Call the second URL

But it doesn't need to be on the UI thread if you aren't updating the UI
Your for loop at the end must be within the second onResponse body, where the adapter/list would be populated.
Also, MarketAdapter should probably use List<Market> instead of ArrayList<String>

redpajama_set_name: RedPajamaStackExchange


I continued knitting after missing it for a while. I have been dealing with adulting lately, and crochet has proved to be a quicker craft to provide faster results. However, there is something deeply satisfying about knitting that brings me joy. Even finishing a simple beanie the other day has sparked a love for knitting which brings be back to my Banaue trip last February.
I have come a long way since learning how to knit earlier this year. I still prefer knitting without a pattern, but I like seeing my growth as I process my thoughts, one stitch at a time. Being a knitter has allowed me to have conversations with myself while making scarves and beanies. And as I finished this bright pink beanie, I was able to make peace with myself. I was able to forgive myself too.
Consider knitting as a hobby! It is great for thinking things through and reflecting on your life. It is also an excellent craft to take along with you. I bring my works in progress to events and it has helped me focus too. Do it for yourself, and start searching for tutorials or workshops today. You won't regret it.


text:
Home Forums > Site Updates & Promotions > Reviews & Articles >
NVIDIA Jan'06 Updates!
Discussion in 'Reviews & Articles' started by Dashken, Jan 19, 2006.
Dashken Administrator!
We had the opportunity to join a conference call with Ujesh Desai, NVIDIA's General Manager for GPU where he updated us on NVIDIA's future developments in 2006. Join us and see what NVIDIA has in store for us this year!
Link : NVIDIA Jan'06 Updates!
Dashken, Jan 19, 2006
pibrahim Newbie
Are you able to elaborate at all upon Quad SLI - when we might expect to see the cards out, who has plans to make them (eVGA hopefully), etc..?
pibrahim, Jan 25, 2006
pibrahim said:
Umm.. As stated in the article, Quad SLI will be out in spring.
Nope, NVIDIA did not tell us who has signed up to make them, but I wouldn't be surprised if Dell starts selling them in addition to packaging as part of the XPS 600 Renegade.
Adrian Wong, Jan 27, 2006
Hehe, sorry if I didn't phrase it very well - I meant anything more specific than 'spring' - spring can encompass anywhere between february to may, it's as ambiguous as if nVidia were to say it'll be released in Q2 2006...
Do you know if the drivers released (I believe it's Forceware 85.xx or 90.xx which will support quad setups) will cover using the Asus 7800GT Dual in a quad setup? That was my plan but at the moment the card doesn't work properly in the primary PCIe slot of an SLIx16 mobo (only 1 GPU is shown - as if the drivers don't realise that SLI could exist without the secondary PCIe slot being used), have tested in both Asus' and MSI's SLIx16 mobos. Not sure whether nVidia would support such a setup...
Lastly, I heard a rumour that Quad GTX 512 was indeed a gimmick and it'll actually be the G71 series that's released in Quad setup. Would that be wide of the mark...? Or would discussion of this breach an NDA? :-/
NVIDIA intentionally kept it ambiguous. I think they wouldn't want to announce something tentatively only to push the release date back later, which wouldn't look good at all.
But a period of Feb to May isn't that bad. At least they are pegging it to a 3-4 month period. If I were to guess, I would say it will debut around April.
NVIDIA did say (in an earlier interview) that driver compatibility is something they take very seriously, especially when it came to SLI. But beyond that, I cannot confirm anything.
As far as we are aware, NVIDIA informed us that the Quad GTX 512MB setup you saw at CES 2006 will be, more or less, the same thing released to retail stores.
Olle P Newbie
- spring can encompass anywhere between february to may, ...
That's only if you stick to the northern hemisphere.
In the south it's spring in october-november... maybe that's what nVidia was referring to.
/Olle
Olle P, Jan 30, 2006
You can assume that if Nvidia is from the Southern hemisphere, which is not.
Chai, Jan 30, 2006
Hehe.. They were running the teleconference from Santa Clara, California. So, I expect them to be talking about the northern hemisphere.


text:
Q: JS - String includes a substring that matches regex Check if a JavaScript string includes a substring that matches a regex.
I have tried string.includes(substring)
var myString =  "This is my test string: AA.12.B.12 with some other chars";
myString.includes(/^[A-Z]{2}\.\d{2}\.\[A-Z]{1}\.\d{2,3}$/);

True, False
However, code doesn't compile

A: If we look at the docs for String.prototype.includes() we can see it takes a string, not a regular expression. Instead, try RegExp.prototype.test().
Also, since you only want to match a sub-string, you'll need to remove the start and end anchors ^ and $. (More on regex anchors)
Your code becomes:
var myString =  "This is my test string: AA.12.B.12 with some other chars";
var myRegex = /[A-Z]{2}\.\d{2}\.\[A-Z]{1}\.\d{2,3}/;
console.log(myRegex.test(myString));

A: You can use .test() on your regular expression to check whether the pattern matches part of the string. As the pattern will need to match only a portion of the string, you will need to remove the ^ and $ characters as your matched pattern can be contained within a line. Also, there is no need to escape the character class bracket as you have tried to do so in your expression (\[), as you want the [ to be treated as a character class, not a literal square bracket:

const myString =  "This is my test string: AA.12.B.12 with some other chars";
const res = /[A-Z]{2}\.\d{2}\.[A-Z]{1}\.\d{2,3}/.test(myString);
console.log(res);