query: Minkä takia IPv4 korvataan IPv6?

title: IP

text: Jo pitkään on odotettu uudemman IPv6-version korvaavan nykyinen versio IPv4, mutta toistaiseksi IPv6:n käyttö on vähäistä, vaikka se on saatavissa useimmille tietokoneille. Tärkeimpänä uudistuksena IPv6-versiossa on osoitteiden pidentäminen, jolloin osoitettavia tietokoneita tai laitteita voi olla paljon nykyistä neljää miljardia enemmän. Tarvetta siirtyä käyttämään sitä on vähentänyt mm. se, että osoitteenmuunnosratkaisut ovat auttaneet osoitteiden riittävyydessä. IPv6-tietoliikenne ei ole käsiteltävissä sellaisilla tietokoneilla tai reitittimillä, jotka tukevat vain IPv4:ää.

title: Informaatio- ja viestintäministeriö (Etelä-Korea)

text: Ministeriöön kuuluu alaorganisaatioita, kuten National Internet Development Agency of Korea (한국인터넷진흥원, NIDA), joka hallinnoi Etelä-Korean IPv4/IPv6-osoitealueita ja niihin liittyvää whois-tietoa, Etelä-Korean autonomista järjestelmää sekä .kr-verkkotunnusta. NIDA perustettiin vuonna 2004.

title: IPv6

text: Perus-IPv6:n ohella on kehitetty myös muita tekniikoita täydentämään IPv4:n puutteita:

title: IPv6

text: Kaikki näistä tekniikoista on sovitettu myös nykyisen IPv4:n päälle. IPsec on saanut kohtalaisen hyvin suosiota etäkäytössä ja lähiverkkojen yhdistämisessä. Osa salaustarpeista ratkaistaan jo nyt SSL:llä.

title: BGP

text: Autonomisten järjestelmien reunareitittimet muodostavat BGP:n avulla yhteyden naapurijärjestelmiin. BGP pohjautuu polkuvektoreiden käyttöön, missä järjestelmät etsivät BGP:n avulla yleensä lyhimmän polun lähdeosoitteesta kohdeosoitteeseen eri autonomisten järjestelmien läpi. Normaalisti BGP-reitittimet ylläpitävät muistissaan taulukkoa kaikista IP-verkoista ja autonomisten järjestelmien muodostamasta polusta, jolla ne voidaan tavoittaa. IPv4:n taulukossa on nykyään yli 440 tuhatta ja IPv6:n taulukossa yli 11 tuhatta verkkoa.

title: Mobile IPv6

text: Asiakassolmulla on aina olemassa kotiosoite. Kotiosoite on osoite, jonka prefix on asiakassolmun kotiverkon prefix. Kun asiakassolmu on kotiverkossaan, reititetään IP-paketit suoraan asiakassolmulle normaalin menettelyn mukaisesti. Silloin kun asiakassolmu ei ole kotiverkossaan, on sillä yksi tai useampi tilapäisosoite (care-of address). Näillä tilapäisosoitteilla voidaan löytää se verkko, jossa asiakas tietyllä hetkellä on. Reititys asiakkaalle tässä tapauksessa kulkee joko asiakkaan kotireitittimen kautta tunnelointia hyväksi käyttäen tai sitten suoraan asiakkaalle, jos vastaanottavalla solmulla on tiedossa sidos (binding) asiakassolmun kotiosoitteen ja tilapäisosoitteen välillä. Tässä tapauksessa reititys asiakassolmun ja vastaanottavan solmun välillä hoidetaan uudella Mobile IPv6-protokollaa varten kehitetyllä tavalla: vastaanottava solmu käyttää uutta reititysotsikkoa ja asiakassolmu kotiosoite-optiota. Vielä Mobile IPv4-protokollassa joutuivat kaikki paketit kulkemaan asiakassolmun kotiagentin kautta, mikä lisää viivettä ja verkon kuormaa. IPv6-protokollan hienous piilee myös siinä, että se on täysin läpinäkyvää ylemmille kerroksille; esimerkiksi kuljetuskerroksella ei ole mitään tietoa käytetystä reititys-otsikosta.

title: Mobile IPv6

text: Mobile IPv6 on IPv6-protokollan laajennus, joka mahdollistaa jatkuvan yhteyden liikkuvaan asemaan samalla IP-osoitteella oletusreitittimen vaihtumisesta huolimatta. Mobile IPv6 perustuu täysin IPv6-protokollaan. Itse asiassa mobiilius on vain yksi otsikkokenttä IPv6-otsikossa (Mobility Header).

title: IPv6

text: IPv6 on nykyisen IP-protokollan (IPv4) seuraajaksi kehitetty protokolla. IPv6 tunnettiin varhaisessa kehitysvaiheessaan myös nimellä IPng eli IP next generation. Sen tärkein ero IPv4:ään on osoitteen pituus ja osoiteavaruuden laajuus. IPv6:ssa käytetään 128-bittisiä osoitteita, jolloin yhdessä verkossa voi olla yli 340 sekstiljoonaa (340·1036) solmua siinä missä IPv4:n osoitteen pituus on vain 32 bittiä ja IPv4-verkossa voi olla vain noin neljä miljardia (4·109) solmua.

title: Mobile IPv6

text: Tietoturvaa ei tässä käsitelty. Sen tärkeyttä mobiileissa verkoissa ei voi korostaa liikaa. Mobile IPv6-protokollassa on otettu tietoturva myös huomioon ja sen toteutukseen kannattaa tutustua ennen kuin ottaa itse käyttöön päätelaitteissaan Mobile IPv6-protokollan.

title: IP

text: IP-paketit toimitetaan perille IP-osoitteiden perusteella. IP-osoite on tavallisesti numerosarja kuten esimerkiksi: "192.168.1.1" (IPv4) tai 2002:a00::260:1dff:fe22:5a85/64 (IPv6). Verkkotunnuksien muuttamisesta IP-osoitteiksi vastaa DNS-järjestelmä.

title: UEFI

text:
UEFI osaa käynnistää tietokoneen verkosta ladattavien tiedostojen avulla käyttäen Preboot eXecution Environment (PXE) -protokollaa. Se käyttää olemassa olevia verkkoprotokollia kuten IPv4 tai IPv6, UDP, DHCP ja TFTP.
Joukko insinöörejä Googlella ja Ciscolla ehdottavat Linux-ytimen käyttöä UEFI:n tilalla, joka voi nopeuttaa laitteen käynnistymistä huomattavasti ja tarjota turvallisemman vaihtoehdon. UEFI on monimutkainen (sisältää miljoonia koodirivejä), sisältää tunnettuja haavoittuvuuksia ja on aktiivinen vielä varsinaisen käyttöjärjestelmän latauduttua, joka mahdollistaa tunkeutujan käyttää sitä hyväkseen.

title: IPv6

text: IPv4-osoitteiden loppumista on kyetty siirtämään käyttämällä osoitteenmuunnostekniikoita ja muuttamalla IP-osoitteiden jakamista tehokkaammaksi. Osoitteenmuutoksien avulla suurikin joukko koneita voi jakaa yhtä aikaa yhden IP-osoitteen. Toisaalta juuri osoitteenmuunnostekniikat vaikeuttavat monien uusien palvelujen, kuten IP-puheen tai vertaisverkkojen käyttöä. Osoitteiden jakamista on tehostettu jakamalla organisaatioille entistä sopivamman kokoisia osoitenippuja, mikä on vähentänyt käyttämättömien mutta varattujen osoitteiden määrää. Toisaalta muuttamalla verkkojen konfigurointia dynaamisemmaksi esimerkiksi DHCP-protokollan avulla on voitu kierrättää entistä pienempää määrää osoitteita niille jotka sitä sillä hetkellä tarvitsevat.

title: IPv6

text: Tilaton autokonfiguraatio on toteutettu IPv4:n yhteydessä APIPA-standardina (Automatic Private IP Addressing). Niin APIPA kuin IPv6:n tilaton autokonfiguraatio eivät kykene konfiguroimaan kaikkia verkon ominaisuuksia, kuten DNS-palvelimia, joten automaattiseen konfigurointiin käytetty protokolla DHCP on edelleen tarpeellinen IPv6:n kanssa.

title: IPv6

text: IPv6:ssa on pyritty siihen, että tietoliikenneverkon perustehtävä – pakettien välittäminen päätelaitteelta toiselle – on mahdollisimman yksinkertainen. Ylimääräisistä tarkistussummien laskemisesta on luovuttu.

title: Windows Vista

text: Järjestelmän prosessit eristetyissä muistipaikoissa. Järjestelmän istunnot ovat myös eristettyjä muista käyttäjistä. Address Space Layout Randomization (ASLR)-tekniikka puskurinylivuodon hyväksikäytön estämiseksi. Deadlock Detection -teknologia, joka tutkailee ja tarkistaa järjestelmän kaatumisen jälkeen. Paranneltu kernelin muistin, syötevirtojen ja kelloajan hallinta -ominaisuudet. Uusia tietoturvaominaisuuksia kuten kiintolevyn salausohjelmisto BitLocker. Natiivi IPv6-verkkopakka, joka toimii yhdessä IPv4-verkkopakan kanssa. SuperFetch - toiminto, joka pitää useimmin käytetyt tiedostot muistissa. Uudelleen suunnitellut ääni-, tulostus-, näyttöpääte- ja verkotuspakat. Päivitetty versio NTFS-tiedostojärjestelmästä. ReadyDrive - Flash-kiintolevyjen tuki ReadyBoost - Flash-muistien tuki Digitaalisten oikeuksien hallinta Tuki kosketusnäyttöpäätteille. Avalon-grafiikkamoottori XML-määritykset (XPS) DirectX 10

title: IPv6

text: IPv6:n yhteydessä on pyritty irtautumaan vanhasta ARPANET-verkon ajoilta periytyvästä sanastosta, kuten verkkoasemista (isäntäkone, host computer) ja yhdyskäytävistä (gateway). IPv6-verkossa on solmuja (node), solmu joka yhdistää verkkoja toisiinsa on nimeltään reititin (router).

title: IPv6

text: Tärkein syy IPv6:n kehittämiseen oli nykyisin käytössä olevan IPv4-protokollan osoiteavaruuden pienuus. IPv4-osoitteiden loppumisesta on esitetty useita arvioita. Euroopassa IP-osoitteita hallinnoivan RIPEn vuonna 2007 esittämän arvion mukaan IPv4-osoiteavaruus olisi loppunut vuoteen 2011 mennessä.[2]

title: ICANN

text: ICANN ylläpitää verkkotunnuksiin liittyvän hallinnon lisäksi myös Internet Assigned Numbers Authoritya eli IANAa. IANAn tehtäviin kuuluu hallinnoida esimerkiksi IPv4 ja IPv6-osoitteiden jakamista globaalilla tasolla.

title: IPsec

text:
IPsec on määritelty pakolliseksi IPv6:een, nykyisen Internet-protokollan seuraajaan. Sitä voi käyttää myös nykyisen IPv4:n kanssa ilman, että välissä olevien reitittimien tarvitsee osata IPsec-protokollia. Tämänhetkiset IPsec-protokollat on määritelty RFC-dokumenteissa
IKE:stä ollaan kehittämästa uutta IKEv2-versiota.

title: IPv6

text: Tekstimuodossa esitettäessä 128-bittiset IPv6-osoitteet jakautuvat kahdeksaan 16-bittiseen heksadesimaalisarjaan. Esimerkiksi 2001:0db8:85a3:08d3:1319:8a2e:0370:7334 on kelvollinen IPv6-osoite. Kaikki sarjan etunollat voidaan jättää esittämättä. Pelkkiä nollia sisältävät peräkkäiset sarjat voidaan lyhentää kahdella kaksoispisteellä '::' yhdessä kohtaa osoitetta. Esimerkiksi seuraavat osoitteet ovat kaikki kelvollisia ja viittaavat samaan osoitteeseen:

title: SSM

text: SSM on tehokas ja skaalautuva tapa lähettää vaikkapa videolähetettä Internetissä monille vastaanottajille. Se on yksi IPv6:n uusia ominaisuuksia, jotka kehitettiin täydentämään IPv4:n puutteita. SSM on IPv4-yhteensopiva mutta käytännössä se edellyttäisi kaikkien Internetin runkoreitittimien tukea. Operaattorit eivät ole nähneet SSM:lle vielä tällä hetkellä olevan kysyntää eivätkä tue sitä.

title: ΜTorrent

text: Arbor Networksin tutkimuksen mukaan µTorrentin vuonna 2008 lisäämä IPv6-tuki lisäsi IPv6:n käyttöä 15-kertaiseksi.

title: Mobile IPv6

text: Verkkopalvelut, lähinnä DHCP (DHCPv6) ja DNS, riippuvat verkko-operaattorin toteutuksesta. Kuitenkin Mobile IPv6 mahdollistaa joko tilattoman tai tilallisen osoitteistuksen. Se, miten asiakas hankkii itselleen Internet-reititykseen kelpaavan osoitteen (Global Aggretable Unicast Address), ei liity tähän selvitykseen. Asiakassolmu voi muodostaa osoitteensa joko verkon prefixin avulla osana Neighbour Discovery-protokollaa (ND) tai käyttää DHCPv6-palvelinta. Verkossa tulee myös olla tuki IPv6-protokollan nimipalvelulle, AAAA-tietueille.

title: Mobile IPv6

text: Kuten alussa todettiin, langattomien verkkojen päätarkoitus on palvella mobiilia asiakasta. Mobile IPv6-protokolla toteuttaa tämän hienosti.

title: 6LoWPAN

text: 6lowpan on IPv6 matalan tehon langaton likiverkko. Lyhenne on muodostettu sanoista "IPv6 over Low power Wireless Personal Area Networks".

title: Mobile IPv6

text: Tyypin kaksi reititysotsikko eroaa IPv6-spesifikaation mukaisesta reititysotsikosta siinä, että siihen voidaan liittää vain yksi IPv6-osoite (asiakassolmun kotiosoite).

title: Internet2

text: Internet2 on voittoa tavoittelematon yhteisö, johon kuuluu useita yhdysvaltalaisia yliopistoja, tutkimuslaitoksia ja yrityksiä. Sen tavoitteena on kehittää ja ylläpitää tehokasta tietoverkkoa. Nykyinen nopeusennätys on 9,08 gigabittiä sekunnissa uudempaa IPv6:ta käyttäen ja 8,80 gigabittiä sekunnissa nykyistä IPv4:ää käyttäen.

title: IPv6

text: IPv6 on verkossa toimivalle laitteelle sama asia kuin puhelinnumero puhelimelle: jokaisella laitteella on oma osoitteensa ja siihen saadaan suora kaksisuuntainen yhteys. IPv6-protokollaa voi hyödyntää esimerkiksi IoT-palveluissa.[1]

title: Win-t

text: Verkko tukee tietojen synkronointia, VoIP:ia,QoS:sia ja IPv4 over IPv6:sta. Win-T toimii kenttäsovelluksena GIG:lle eli Global Information Gridille. Win-T pystyy 64-512kb/s nopeuksiin riippuen etäisyyksistä ja linkitettyjen kulkuneuvojen määrästä.

title: IPv6

text: IPsec on Internetin tietoturva-arkkitehtuuri, joka suojaa yhteyksiä salakuuntelulta ja väärinkäytöksiltä Mobile IPv6 mahdollistaa Internet-laitteiden liikkumisen verkosta toiseen ilman, että yhteydet katkeavat SSM (Single Source Multicasting) on tehokas ja skaalautuva tapa lähettää vaikkapa videolähetettä Internetissä monille vastaanottajille Tilaton autokonfiguraatio (stateless autoconfiguration) on IPv6:n uusi tapa konfiguroida IP-laitteelle osoite ja muut asetukset automaattisesti ilman, että käyttäjän tarvitsee tehdä laitteelle muuta kuin kytkeä se verkkoon


query: Kuinka iso on Suur-Tapiolan suuralue?

title: Suur-Tapiola

text: Suur-Tapiolassa asui 43989 henkilöä vuodenvaihteessa 2013–2014, josta Kanta-Tapiolan alueella asuu 19674 henkeä (44,72 % väestöstä), Otaniemen alueella 3746 henkeä (8,52 %), Haukilahden–Westendin alueella 8915 henkeä (20,27 %), Mankkaan alueella 8017 henkeä (18,23 %) ja Laajalahden alueella 3637 henkeä (8,27 %).[2] Pinta-alaa suuralueella oli vuodenvaihteessa 2004–2005 25,1 km, ja se on 8,0 % Espoon kokonaispinta-alasta. Pinta-alasta on kaavoitettu 77,6 %.

title: Toinen buurisota

text: Suurin osa brittien lipun alla taistelleista miehistä tuli Isosta-Britanniasta tai Etelä-Afrikasta. Kuitenkin toisessa buurisodassa pieni määrä tuli muista brittiläisen imperiumin maista. Jokaisella näistä maista oli omat sisäiset kiistansa siitä, pitäisikö heidän pysyä sidoksissa Isoon-Britanniaan vai vaatia täyttä itsenäisyyttä. Tämä kiista ajautui lopulta kiistelyksi siitä pitäisikö heidän auttaa Isoa-Britanniaa vai ei. Vaikkakin imperiumin mailla ei ollut täyttä valtaa ulkopolitiikkansa suhteen, saivat he valita kuinka paljon ja missä muodossa he antaisivat apua. Lopulta Kanada, Uusi-Seelanti ja Australia jokainen päättivät lähettää vapaaehtoisia avustamaan brittejä, mutta eivät tehneet sitä tarpeeksi nopeasti tai tarpeeksi suurissa määrissä, jotta ne olisivat vaikuttaneet sodan lopputulokseen.

title: Espoo

text: Espoo jakautuu seitsemään hallinnolliseen suuralueeseen, joista asukasluvultaan suurin on Suur-Leppävaara. Suuralueiden aluekeskuksiin on keskitetty kaupungin terveys-, sosiaali-, kulttuuri- ja koulupalveluja.

title: Jaalan suuralue

text:
Jaalan suuralue on yksi Kouvolan kaupungin kuudesta suuralueesta. Jaalan suuralue käsittää kokonaan entisen Jaalan kunnan alueet. Jaalan suuralueella oli 1 703 asukasta vuonna 2015.
Suuralueen suurin ja samalla ainut taajama on Jaalan kirkonkylä, jossa oli 610 asukasta 31.12.2017.

title: Espoo

text: Espoolaisten tulotaso ylittää pääkaupunkiseudun ja etenkin muun Suomen keskiarvot. Valtionveronalaisia tuloja espoolaisilla oli vuonna 2015 noin 40% enemmän kuin suomalaisilla keskimäärin. Työttömyys on korkea, mutta kuitenkin Suomen keskiarvoa matalampi.[56] Espoon suurituloisimmat alueet, kuten Westend ja Haukilahti sijaitsevat pääosin rannikolla. Edellä mainitut kaupunginosat kuuluvat Tapiolan suuralueeseen, jonka tulotaso on huomattavasti Espoon keskiarvoa korkeampi. Matinkylän ja Espoonlahden suuralueiden tulotaso on lähellä Espoon keskiarvoa. Leppävaaran ja etenkin Vanhan-Espoon suuralueilla tulotaso on keskiarvoa matalampi.[57]

title: Otaniemi

text: Otaniemi sijaitsee Laajalahden etelärannalla,[1] Tapiolan naapurina lähellä Helsingin rajaa. Se kuuluu Suur-Tapiolan suuralueeseen. Otaniemen ja Tapiolan rajana on Kehä I. Otaniemen metroasema Aalto-yliopiston metroasema otettiin käyttöön vuonna 2017.

title: Tapiola-ryhmä

text: Eläke-Tapiola oli Suomen kolmanneksi suurin työeläkevakuuttaja ja sen sijoitusomaisuuden arvo on vuonna 2011 oli n. 9,0 miljardia euroa liikevaihdon ollessa n. 1,8 miljardia euroa. Yhtiön toimitusjohtajana toimi Satu Huber. Keskinäinen eläkevakuutusyhtiö Eläke-Tapiola solmi Eläke-Fennian kanssa aiesopimuksen joulukuussa 2012 yhtiöiden sulauttamiseksi.

title: Kasperi (suuralue)

text: Kasperi on Seinäjoen suuralue. Se sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta kaakkoon. Suuralueeseen kuuluvat osa-alueet ovat Kasperi, Kivistö itäinen ja Hallilanvuori. Joulukuussa 2016 suuralueen asukasluku oli 5 108, josta suurin osa sijaitsi Kasperin asuinalueella.

title: Espoonlahti

text: Nimen Espoonlahti käyttöalue ei ole vielä 2010-luvun lopullakaan aivan vakiintunut. Vaihtelua esiintyy kaupunginosan ja suuralueen nimen välillä sekä Espoonlahden alueen rajauksessa. Esimerkiksi käyvät Espoon verkkosivut, joilla julkaistu Espoon kaupunginosaluettelo sisältää seitsemän kaupunginosaa: Leppävaara, Tapiola, Matinkylä, Espoonlahti, Kauklahti, Espoon keskus ja Pohjois-Espoo, Luetteloon liittyvässä kartassa kaikki nimet viittaavat kuitenkin suuralueisiin, eivätkä kaupunginosiin. Vaihteleva rajaus näkyy myös muussa materiaalissa niin kaupungin verkkosivuilla kuin erilaisissa muissa painetuissa selvityksissä ja tilastoaineistossa.

title: Westend

text: Westend kuuluu yhdessä Haukilahden, Laajalahden, Mankkaan, Niittykummun, Otaniemen, Pohjois-Tapiolan ja Tapiolan kanssa Suur-Tapiolan alueeseen.

title: Haukilahden historia

text: Haukilahti on Suur-Tapiolan suuralueeseen kuuluva Espoon kaupunginosa, jonka alueella on ollut pysyvää asutusta 1700-luvulta lähtien. Haukilahden asukasluku alkoi kasvaa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa, kun alueen maita lohkottiin huvilatonteiksi helsinkiläisille loma-asukkaille. Asukasluvun kasvu voimistui merkittävästi 1930-luvulla kun alueen liikenneyhteydet paranivat Jorvaksentien valmistuessa. Sotien jälkeen alueelle asutettiin myös jonkin verran siirtoväkeä, mutta suurimman väestönkasvun kaupunginosa koki 1950-luvun lopun ja 1970-luvun välisenä aikana, jolloin sinne rakennettiin paljon esikaupunki-alueille tyypillisiä rivi- ja kerrostaloja. Alueen ensimmäinen yleiskaava astui voimaan vuonna 1974.

title: Kivistön suuralue

text: Kivistön suuralue on pinta-alaltaan suurin Vantaan seitsemästä suuralueista. Se kattaa 29,8 prosenttia Vantaan pinta-alasta. Suuri osa suuralueen pinta-alasta on maaseutua. Naapureina ovat kaakossa Aviapoliksen suuralue, etelässä Myyrmäen suuralue, lounaassa Espoon kaupunki, luoteessa Nurmijärven kunta ja koillisessa Tuusulan kunta. Kivistön suuralueen väkiluku oli vuoden 2015 alussa noin 8 900.

title: Anjalankosken suuralue

text:
Anjalankosken suuralue on yksi Kouvolan kaupungin kuudesta suuralueesta. Anjalankosken suuralue käsittää kokonaan entisen Anjalankosken kaupungin alueet. Anjalankosken suuralueella oli 15 000 asukasta vuonna 2015.
Suuralueen suurin taajama on Myllykoski, jossa oli 5 883 asukasta 31.12.2017. Muita taajamia on Inkeroinen (4 892 asukasta) ja Kaipiainen (241 asukasta).

title: Hirano-ku

text: Hirano-ku () on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se on väkiluvultaan suurin ja pinta-alaltaan kolmanneksi suurin suuralue.

title: Laajalahti (Espoo)

text: Laajalahti () on Espoon kaupunginosa, joka kuuluu yhdessä Westendin, Tapiolan, Pohjois-Tapiolan, Otaniemen, Niittykummun, Mankkaan ja Haukilahden kanssa Suur-Tapiolan alueeseen. Se on saanut nimensä samannimisestä lahdesta, jonka länsirannalla se sijaitsee. Laajalahti jakautuu kolmeen osa-alueeseen; Laajarantaan, Lupauksenvuoreen ja Ruukinrantaan.

title: Suur-Leppävaara

text: Suur-Leppävaarassa asui vuoden 2012 alulla 62 091 henkilöä, joten se on asukasluvultaan Espoon suurin suuralue. Suuralueen asukkaista vuonna 2006 Kanta-Leppävaarassa asui 23 951 henkeä (42,3 % väestöstä), Kilon–Karakallion alueella 13 455 henkeä (23,8 %), Laaksolahden alueella 9 078 henkeä (16,0 %), Viherlaakson alueella 9 021 henkeä (15,9 %) ja Sepänkylän alueella 1 065 henkeä (1,9 %). Pinta-alaa suuralueella on 30,2 km (31.12.2004), ja se on 9,7 % Espoon kokonaispinta-alasta. Pinta-alasta on kaavoitettu 79,7 %. Alueen väestötiheys on 1 903,9 asukasta neliökilometrillä.

title: Suur-Tapiola

text: Tapiolan keskustaa kesällä Taskumattitaloja Tapiolassa Näkymä Keilaniemen pääkonttoreille Haukilahden venesatamaa Tarvaspää

title: ISO 3166-2:SG

text: ISO 3166-2:SG on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Singaporelle. ISO 3166-2:SG on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää viiden suuralueen koodit.

title: Luettelo Jyväskylän pienalueista

text: Tämä artikkeli on luettelo Jyväskylän pienalueista suur- ja tilastoalueiden mukaan ryhmiteltynä. Jyväskylän kaupunki on tilastoissa jaettu 14 suuralueeseen, jotka on puolestaan jaoteltu tilastoalueisiin ja nämä edelleen pienalueisiin. Suuralueiden numerokoodit koostuvat kahdesta numerosta, tilastoalueiden neljästä numerosta ja pienalueiden kuudesta numerosta. Tilastoalueiden koodeissa kaksi ensimmäistä numeroa ilmoittavat suuralueen. Pienalueiden koodeissa kaksi ensimmäistä numeroa ilmoittavat suuralueen ja kaksi keskimmäistä numeroa tilastoalueen.

title: Läntinen suuralue (Seinäjoki)

text: Läntinen on yksi Seinäjoen suuralueista. Se sisältää Alakylän, Joupin, Jouppilan ja Huhtalan kaupunginosat. Joulukuussa 2016 suuralueen väkiluku oli 9 185, josta suurin osa sijoittuu Alakylän ja Joupin kaupunginosiin. Kyrönjoen sivujoki "Seinäjoki" erottaa Läntisen suuralueen Seinäjoen kantakaupungista. Suuralueella on rivi- ja pientaloalueiden lisäksi kerrostalolähiötäkin.

title: Suur-Tapiola

text: Suur-Tapiola () on Espoon suuralue, joka koostuu Haukilahden, Laajalahden, Mankkaan, Niittykummun, Otaniemen, Pohjois-Tapiolan, Tapiolan ja Westendin kaupunginosista.[1]

title: Pähkinärinne

text:
Pähkinärinne () on Länsi-Vantaan Myyrmäen suuralueen Hämeenkylän kaupunginosassa sijaitseva kerrostaloalue. Se sijaitsee Lammaslammen, Vihdintien ja Rajatorpantien välissä. Pähkinärinteen lähialueita ovat muun muassa Hämevaara, Hämeenkylä, Linnainen, Rajatorppa (Vapaala) ja Varisto.
Pähkinärinteessä on kaksi ostoskeskusta, joista pohjoisen ympäristö on rakennettu 1970- ja eteläosan 1980-luvulla. Merkittävän osan Pähkinärinteeseen 1970-luvulla rakennetuista taloista rakennutti nykyinen vakuutusyhtiö Tapiola vuokrataloikseen. 2000-luvun alussa Tapiola muutti talot asunto-osakeyhtiöiksi ja myi kiinteistöt tontteineen. 2000-luvulla on lisäksi rakennettu uusia kerrostaloja.

title: Iso-Heikkilä

text: Iso-Heikkilä () on kaupunginosa Turussa. Se sijaitsee kaupungin keskustasta länteen ja kuuluu keskustan suuralueeseen. Ennen vuotta 1944 Iso-Heikkilä oli Maarian kunnan kylä.

title: Kuusankosken suuralue

text: Kuusankosken suuralue on suuralue Kouvolan kaupungissa. Se käsittää kokonaan vanhan Kuusankosken kaupungin alueet. Kuusankoskella oli vuonna 2015 hieman alle 19 000 asukasta, suurin osa asukkaista asuu Kouvolan keskustaajaman alueella.

title: Tapiola

text: Tapiola () on kaupunginosa Espoon kaakkoisosassa. Tapiola on Suur-Tapiolan keskus ja yksi suurimmista Espoon aluekeskuksista. Tapiola on Espoon merkittävin kulttuurin, tieteen ja liike-elämän keskittymä.

title: Suur-Tapiola

text: Suur-Tapiolan naapurialueita ovat Helsingin kaupunki, Suur-Leppävaara ja Suur-Matinkylä.[1] Tapiola on Suur-Tapiolan aluekeskus. 1990-luvun lopulla kolmannes Espoon työpaikoista sijaitsi Suur-Tapiolan alueella.

title: Länsiväylä

text: Liittymät mm. kehäteihin ja Tapiolaan on laajennettu aika ajoin, ja leveimmällä kohdalla Tapiolan ja Westendin välillä tie on peräti 12-kaistainen. Kauppakeskus Ison Omenan kohdalle Matinkylän ja Olarin väliin rakennettiin uusi liittymä 2000-luvun alussa.

title: Bio Jaseka

text: Bio Jaseka on suomalainen elokuvateatteriyritys. Sen omistuksessa on nykyään yksi teatteri: Kino Myyri Vantaalla Myyrmäessä. Kino Myyrissä on yksi 188-paikkainen sali. Yhtiöllä oli ennen teatteri Espoossa kauppakeskus Isossa Omenassa, mutta se siirtyi Finnkinon omistukseen loppuvuodesta 2006, koska kauppakeskuksen omistaja ei halunnut jatkaa vuokrasopimusta. Bio Jaseka omisti myös Espoon Tapiolassa elokuvateatteri Kino Tapiolan, mutta Kino Tapiola itsenäistyi kesällä 2007. Bio Jasekan omistuksessa ollut Kino Itäkeskus suljettiin heinäkuussa 2009.

title: Tapiolan kaavoitus

text: Tapiolan kaupunginosaan kuuluu 1950-luvun loppupuolella rakennettu alueen ensimmäinen rakennusvaihe, "puutarhakaupunki" (ns. "Läntinen" ja "Itäinen lähiö" sekä Tapiolan keskusta). Lisäksi Tapiolan kaupunginosaa ovat Merituulentien eteläpuolinen alue Otsonlahdesta Suvituulentielle, ja Tapiolan urheilupuiston alue lännessä. "Pohjoinen lähiö" on osa Pohjois-Tapiolan kaupunginosaa. Kaavoituksessa käytettävä termi "Suur-Tapiola" puolestaan on suuralue, joka käsittää myös Otaniemen, Haukilahti-Westendin, Mankkaan ja Laajalahden kaupunginosat.

title: Korpilahden suuralue

text: Korpilahden suuralue on kuntien osa-aluetilastointia varten muodostettu suuralue Jyväskylässä. Suuralue vastaa alueeltaan Korpilahden kuntaa ennen sen liitosta Jyväskylään vuoden 2009 alussa. Suuralueen numero on 14. Se jakautuu edelleen 5 tilastoalueeseen, joihin kuuluu 15 pienaluetta. Koko Jyväskylän osa-aluejako on esitetty artikkelissa Luettelo Jyväskylän pienalueista. Kaupunginosajako ei ole yhteydessä suur-, tilasto- ja pienalueisiin, mutta Korpilahden suuralueella on 10 Jyväskylän kaupunginosaa.


query: Mitkä maat kuuluvat Oseaniaan?

title: Oseania

text: Oseania on Tyynellämerellä sijaitseva saaristojen ryhmä, johon kuuluvat Melanesia, Mikronesia ja Polynesia sekä suurimpina saarina Uusi-Guinea ja Uuden-Seelannin pääsaaret. Tässä artikkelissa käytetään laajempaa tulkintaa Oseaniasta maanosana, johon kuuluu myös Australia.

title: Vuoden 1966 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat

text: Afrikan, Aasian ja Oseanian maat jaettiin kahteen ryhmään, toisessa ryhmässä olivat 15 osallistuvaa Afrikan maata ja toisessa neljä maata Aasiasta ja Oseaniasta.

title: Vaikeasti velkaantuneet köyhät maat

text: Vaikeasti velkaantuneet köyhät maat tai raskaasti velkaantuneet köyhät maat (Heavily Indebted Poor Countries, HIPC) on 37 valtion ryhmä, johon kuuluvilla mailla on korkea köyhyysaste ja jotka ovat vaikeasti velkaantuneita.

title: Oseania

text: Oseania sijaitsee sekä trooppisen että lauhkean vyöhykkeen alueella. Suurin osa Australiaa sekä Uusi-Seelanti kuuluvat lauhkeaan vyöhykkeeseen, kun taas valtaosa Tyynenmeren saarista sijaitsee tropiikissa. Oseanian ilmastoon vaikuttavat jatkuvat viilentävät pasaatituulet. Valtaosa Australiaa on kuivaa tai puolikuivaa vyöhykettä. Kosteita vyöhykkeitä on pitkin Australian itärannikkoa, Tasmaniasta sekä kesäisin joiltain alueilta pohjoisrannikolla. Valtaosa Uutta-Seelantia, Papua-Uusi-Guinea sekä suurin osa Tyynenmeren saarista kuuluvat kosteaan vöhykkeeseen. vahinkoa Oseanian alueella aiheuttavat El Niño -ilmiö sekä trooppiset syklonit.[13]

title: Physalacriaceae

text: Physalacriaceae on helttasienten lahkoon kuuluva sieniheimo, johon kuuluu viisi sukua ja 150 lajia. Heimon lajit ovat laajalle levinneitä, vaikka useimpia niistä tavataan tropiikista, etenkin Kaakkois-Aasiasta ja Oseaniasta.

title: Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2006

text: Lohkot arvottiin 5. joulukuuta 2005. Korissa A oli kahdeksan parasta maata, B:ssä loput Etelä-Amerikan maat sekä Afrikan ja Oseanian maat, C:ssä yhtä paitsi loput Euroopan maat (yksi arvottiin ylimääräiseen koriin, jottei yhteenkään lohkoon tulisi kolmea Euroopan maata; arpa osui Serbia ja Montenegrolle) sekä D:ssä Aasian ja CONCACAF:n maat. Ennen arvontaa oli esisijoitettu Saksa A-lohkoon ja Brasilia F-lohkoon. Monet urheilutoimittajat nimesivät lohkot C ja E kuolemanlohkoiksi.

title: Oseanian yleisurheiluliitto

text: Oseanian yleisurheiluliitto, OAA ("Oceania Athletic Association") on Oseanian alueen yleisurheilun kattojärjestö. OAA toimii IAAF:n alueellisena liittona. Alueellisia liittoja on yhteensä kuusi. OAA koostuu kansallisista yleisurheiluliitoista, jotka ovat IAAF:n jäseniä. Ainoastaan IAAF:n hyväksymät liitot voivat liittyä OAA:n jäseniksi. Tällä hetkellä OAA:han kuuluu 19 kansallista liittoa. Oseanian yleisurheiluliiton päämaja sijaitsee "Hermit Parkissa" (Queensland) Australiassa. OAA:n puheenjohtajana toimii Norfolkinsaarelta kotoisin oleva Geoffrey Gardner.

title: Pyrgomorphidae

text: Pyrgomorphidae on suorasiipisten lahkoon kuuluva hyönteisheimo, yläheimon Pyrgomorphoidea ainoa heimo. Lajit ovat levittäytyneet Afrikkaan, Oseaniaan, Aasiaan, Etelä-Eurooppaan ja trooppiseen Amerikkaan. Heimoon kuuluvien lajien pää on kartiomainen.

title: Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Aasiassa

text: Tämä on luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Aasiassa. Luettelossa ovat mukana kaikki historialliset edustajat kohdemaittain. Luettelossa sisältää Lähi-idän, Oseanian sekä Keski-Aasian maat.

title: Oseanialaiset kielet

text: Oseanialaiset kielet ovat austronesialaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Siihen kuuluvia kieliä on arviolta noin 450. Oseanialaisia kieliä puhutaan suurimmassa osassa Oseaniaa: Mikronesiassa, Polynesiassa sekä suurimassa osassa Melanesiaa.

title: Oseania

text: Oseanian pinta-ala on 9 008 458 neliökilometriä ja asukaslukuarvio 36,4 miljoonaa asukasta (2014). Oseaniaan katsotaan kuuluvan yli 10000 saarta. Nimitys ”Oseania” (latinan sanasta oceanus, ’valtameri’[1][2]) kuvaa laajaa merialuetta Amerikan ja Aasian mantereiden välissä vastakohtana muille maanosille, jotka koostuvat pääosin maamassasta.

title: Lymykertut

text: Lymykertut ("Megalurulus") on sirkkalintujen heimoon kuuluva varpuslintusuku, Oseaniasta. Aikaisemmin suku luettiin kerttujen heimoon. Lymykerttuihin kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia.

title: Tahitin jalkapallomaajoukkue

text: Tahitin jalkapallomaajoukkue edustaa Ranskan Polynesiaa jalkapallon maaotteluissa. Oseanian maanosaliittoon OFC:hen kuuluva Tahiti ei ole koskaan selviytynyt MM-kisojen lopputurnaukseen, mutta lukeutuu kuitenkin jalkapallossa pienten Tyynenmeren saarten parhaimmistoon. Omassa maanosansa mestaruusturnauksessa OFC Nations Cupissa se on voittanut kerran mestaruuden ja sijoittunut kolmesti hopealle. Etelä-Tyynenmeren kisojen jalkapalloturnauksen se on voittanut viidesti. Tahiti pääsi Oseanian mestarina mukaan Confederations Cupiin 2013, jossa se kuitenkin hävisi kaikki kolme otteluansa lukemin 1-6, 0-10 ja 0-8. Turnauksen ainoan tahitilaismaalin viimeisteli Jonathan Tehau.

title: Trilateraalinen komissio

text: Jäsenet valitaan tietyissä määrällisissä suhteissa kolmelta alueelta (Eurooppa, Pohjois-Amerikka ja Aasia), joihin järjestön nimikin viittaa. Jäseniin kuuluvat yritysten toimitusjohtajia, suurten puolueiden poliitikkoja, huomattavia akateemikoita, yliopiston johtajia sekä ammattiyhdistysliikkeiden johtajia. Valtionsa hallitusten jäseneksi nousevat trilateraalisen komission jäsenet jäävät pois väliaikaisesti. Ennen vuotta 2000 Japani oli ainut Aasian maa, mutta nykyään jäseniä on myös muista Aasian maista sekä Oseaniasta. Pohjois-Amerikasta on 107 jäsentä (joista 85 yhdysvaltalaisia), Eurooppalaisia on 150, ja Aasian ja Oseanian edustajia on nykyään 117.Suomalaisia komission jäseniä ja kokouksiin osallistuneita:

title: Lännen maat

text:
Lännen maat (The Western Lands, 1987) on William S. Burroughsin myöhäistuotantoon kuuluva romaani. Kirjan on suomentanut Elina Koskelin ja kustantanut Kustannusosakeyhtiö Sammakko (2010). Lännen maat on itsenäinen päätös niin kutsutun Punaisen yön trilogialle. Trilogiaan kuuluvat myös Punaisen yön kaupungit (Cities of the Red Night, 1981) sekä
Kuolleitten katujen paikka (The Place of the Dead Roads, 1983.
Lännen maat perehtyy egyptiläisten kuolemanjälkeiseen elämään. Kirja seuraa egyptiläisen kirjuri Nefertin matkaa Kuolleitten valtakunnan läpi.

title: Kaakkois-Aasia

text: Indonesian itäosien ja Itä-Timorin, jotka ovat Wallacen linjan itäpuolella, katsotaan taas maantieteellisesti kuuluvan Oseaniaan.

title: Oseanian miekkailuliitto

text: Oseanian miekkailuliitto on järjestö, joka hallinnoi miekkailua Oseaniassa. Se on kansainvälisen miekkailuliiton jäsen. Liiton tehtävänä on kehittää ja promota miekkailua Oseanian alueella. Liiton jäsenjärjestöjä ovat Australian miekkailuliitto, Uuden-Seelannin miekkailuliitto ja Guamin miekkailulliitto. Lisäksi sen liittännäisjäseniä ovat Uuden-Kaledonian miekkailuliitto ja Polynesian miekkailuliitto.

title: OFC:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2006

text: Oseanian maanosaliiton OFC:n vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui 12 maata. Ensimmäisellä kierroksella joukkueet jaettiin kahteen viiden joukkueen lohkoon, joiden kaksi parasta joukkuetta pääsivät toiselle kierrokselle. Oseanian FIFA-rankingin parhaat maat Australia ja Uusi-Seelanti pääsivät suoraan toiselle kierrokselle.

title: Keskitulotason maat

text:
Näiden maiden (53 kpl vuonna 2014) BKTL oli keskimäärin 4 127–12 735 USD henkeä kohden vuonna 2014. Tähän Maailmanpankin määrittelemään maaluokkaan kuuluu yhteensä 53 maata. Listalle kuuluvat maantieteellisen Euroopan maista Bosnia ja Herzegovina, Bulgaria, Romania, Serbia ja Valko-Venäjä, sekä Euroopan ja Aasian rajalla sijaitsevat Kazakstan ja Turkki. Väestöltään suurin ylemmän keskitulotason maa on Kiina.
Monet ylemmän keskitulon maat kuuluvat OECD-maiden kehitysavun vastaanottajamaiden listalle.

title: Negriitit

text: Negriitit ovat Kaakkois-Aasiassa ja Oseaniassa asuvia luonnonkansoja. Heitä elää Filippiineillä, Intiaan kuuluvilla Andamaaneilla, Uuden-Guinean saarella sekä muutamilla Indonesiaan ja Malesiaan kuuluvilla saarilla. He elävät pääosin sademetsissä muiden kansojen tieltään tunkemina elättäen itsensä lähinnä metsästyksellä ja keräilyllä.

title: Keskitulotason maat

text: Näiden maiden (51 kpl vuonna 2014) BKTL oli keskimäärin 1 046–4 126 USD henkeä kohden vuonna 2014. Osa luokkaan kuuluvista maista luokitellaan yhä kehitysmaiksi. Listalle kuuluvat maantieteellisen Euroopan maista Kosovo, Moldova ja Ukraina sekä Euroopan ja Aasian rajalla sijaitsevat Armenia ja Georgia. Väestöltään suurin alemman keskitulotason maa on Intia. Monet alemman keskitulon maat kuuluvat OECD-maiden kehitysavun vastaanottajamaiden listalle.

title: Luettelo miesten jalkapallomaajoukkueista

text: OFC on Oseanian jalkapalloliitto. Liittoon kuuluu 11 jäsentä sekä kolme osittaisjäsentä. Näistä 11 kuuluvat myös FIFAan.

title: Kultanaamamaina

text: Kultanaamamaina ("Mino dumontii") on Kaakkois-Aasiassa Indonesiassa sekä Oseanian alueella Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla elävä kottaraisiin kuuluva varpuslintu.

title: Uuden-Seelannin jalkapallomaajoukkue

text: Uusi-Seelanti kilpaili aiemmin Australian kanssa OFC:n paremmuudesta. Vuodesta 1973 alkaen kaikkiaan kahdeksan kertaa järjestetyn OFC Nations Cupin eli Oseanian mestaruuden Uusi-Seelanti on voittanut neljästi, Australia loput neljä. Maat kilpailivat keskenään myös pääsystä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin, joko pelkässä Oseanian karsinnassa tai yhteisessä Aasian ja Oseanian karsinnassa. Oseanian maista ainoina ne ovat päässeet kisoihin. Uusi-Seelanti on selviytynyt kisoihin kahdesti, 1982 ja 2010. Myös Australia kykeni samaan kahdesti ennen kuin siirtyi 2006 osaksi Aasian jalkapalloliittoa AFC:tä.

title: Pensassiepot

text: Pensassiepot (Petroicidae) on varpuslintujen lahkoon kuuluva heimo. Pensassiepot jaetaan 19 sukuun, jotka kaikki esiintyvät Oseanian alueella. Lajeja on noin 45.

title: Asian Football Confederation

text: AFC:hen kuuluu yhteensä 46 eri jäsenliittoa. Valtiot, jotka kuuluvat maantieteellisesti sekä Eurooppaan että Aasiaan kuuluvat pääsääntöisesti Euroopan jalkapalloliittoon Uefaan kuten Turkki, Venäjä, Azerbaidžan, Kazakstan, Armenia ja Georgia. Kokonaan maantieteellisesti Aasiaan kuuluvat Israel ja Kypros kuuluvat myös AFC:n sijaan Uefaan lähinnä poliittisista syistä. Vuonna 2006 Australia siirtyi AFC:hen Oseanian liitosta.

title: Marmoriahvenet

text: Marmoriahvenet ("Aplodactylidae") on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan läheltä Oseanian ja Etelä-Amerikan rannikkoa lauhkeista ja lämpimistä vesistä.

title: Huiluvarikset (suku)

text: Huiluvarikset ("Cracticus") on leijujen heimoon kuuluva lintusuku. Huiluvarikset elävät Oseaniassa ja ovat närhen ja mustarastaan kokoluokkaa. Ne ovat pääasiassa hyönteissyöjiä ja varastoivat saaliitaan orapihlajan tai muiden piikkipensaiden piikkeihin lepinkäisten tapaan. Huiluvaristen sukua pidetään lepinkäisten vastinsukuna Oseaniassa, josta lepinkäiset puuttuvat, lukuun ottamatta yhtä lajia Papua-Uudessa-Guineassa.

title: Malaijilais-polynesialaiset kielet

text: Malaijilais-polynesialaiset kielet ovat austronesialaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Siihen kuuluvia kieliä puhutaan pääasiassa Oseaniassa ja Kaakkois-Aasian saarilla. Myös manner-Aasiassa puhutaan joitakin malaijilais-polynesialaisia kieliä. Myös Madagaskarilla, Afrikassa puhuttava malagassin kieli kuuluu malaijilais-polynesialaisiin kieliin.

title: Python (suku)

text: Pytonit ("Python") on pytonkäärmeiden heimoon kuuluva suku. Suvun lajit elävät Afrikassa, Aasiassa ja Oseaniassa.

title: Lasiahvenet

text: Lasiahvenet (Ambassidae, joskus myös Chandidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta ja Oseaniasta.


query: Kuka Hernán Cortés oli?

title: Hernán Cortés

text: Hernán Cortés (1485 – 2. joulukuuta 1547) oli espanjalainen löytöretkeilijä ja konkistadori, joka Espanjan kuningas Kaarle I:n nimessä aloitti vuosina 1519–1521 käydyn Meksikon espanjalaisvalloituksen ja kukisti sotaretkellään asteekkien valtakunnan. Hänen nimensä on toisinaan kirjoitettu myös muodossa Hernándo Cortés tai Fernando Cortés.

title: Hernán Cortésin testamentti

text: Hernan Cortésin testamentti on espanjalaisen konkistadorin Hernán Cortésin (1485–1547) viimeinen tahto. Testamentin transkriptionit perustuivat viime aikoihin saakka testamentin kopioon, jonka Alexander von Humboldt löysi Meksikon Hospital de Jesusissa sijaitsevasta konkistadorin perheen arkistosta. Vuonna 1927 P. Mariano Cuevas löysi Sevillasta alkuperäisen testamentin. Señor G.N.G.Conway julkaisi omalla kustannuksellaan Sevillassa olevasta alkuperäisestä testamentista näköispainoksen, jossa on P. Cuevasin kirjoittama esipuhe.

title: Cuauhtémoc

text: Espanjalaisten johtaja Hernán Cortés antoi kuninkaallisen rahastonhoitajansa Aldreten kiduttaa Cuauhtémocia tulella monen päivän ajan toivoen tämän paljastavan asteekkien uskotut salaiset kultavarastot. Kidutus ei kuitenkaan tuottanut minkäänlaista tulosta ja Cuauhtémoc kiisti itsepintaisesti kultavarastojen olemassaolon. Tajuttuaan miehen järkkymättömyyden Cortés otti hänet muun asteekkiaatelin ohella omiin joukkoihinsa peläten espanjalaisten lähdön jälkeistä atsteekkien kansannousua. Myöhemmin Cortés teloitutti Cuauhtémocin muinaisen mayakaupungin temppeliaukiolla nykypäivän Hondurasissa vuonna 1525.

title: Asteekit

text: Asteekkihallitsija Montezuma II saattoi pitää myös konkistadori Hernán Cortésia aluksi jumalana ja suhtautui tähän siksi suopeasti. Asteekkien taruston mukaan Quetzalcoatl-jumala oli luvannut palata juuri sinä vuonna kun espanjalaiset tulivat, ja asteekit olivat havainneet myös selittämättömiä ennusmerkkejä. Jumalan odotettiin saapuvan idästä valkoihoisen miehen muodossa, mikä sopi Cortésiin.[58][59]

title: Hernán Cortés

text: Vuonna 1510 Cortés osallistui Kuuban valloitukseen. Saaren kuvernööri Diego Velázquez de Cuéllar oli vakuuttunut Cortésin kyvyistä, joten hän nimitti hänet sihteerikseen ja Santiago de Cuban kaupungin pormestariksi. Vaikka Cortésilla oli jo korkea-arvoinen poliittinen asema Espanjan siirtomaissa, hän olisi halunnut lähteä tutkimusmatkalle Keski-Amerikkaan. Velázquez ei kuitenkaan halunnut Cortésin lähtevän, koska hänen mielestään Cortésin kuului osallistua Kuuban siirtokunnan johtamiseen.

title: Etelä-Amerikan uudisasuttaminen

text: Konkistadorit loivat Espanjan siirtomaaherruuden perustan, joka oli oleellinen pohja espanjalaista imperiumia rakennettaessa. Konkistadoreista tunnetuimmat ovat Hernán Cortés ja Francisco Pizarro. Cortés voitti Meksikon alueen asteekkivaltakunnan ja valloitti maat kuninkaansa nimissä Espanjalle. Meksikosta Cortes jatkoi pohjoiseen ja hiljalleen nykyinen Kalifornia ja Uusi-Meksiko liitettiin Espanjan hallintaan.

title: Kaakao

text: Jo Kristoffer Kolumbus toi kolmannelta Amerikan-matkaltaan 1502 tuliaisena kaakaopapuja, mutta vasta Hernán Cortés ymmärsi todella kaakaon arvon. Cortés huomasi kaakaon olevan asteekkien pyhä juoma, jota he arvostivat niin paljon, että kaakaopapuja käytettiin asteekkien valtakunnassa maksuvälineenä. Vuonna 1521 Cortés valloitti asteekkien pääkaupungin ja lähetti laivalasteittain asteekkien aarteita Espanjaan. Kullan ohella laivoihin lastattiin kaakaota ja vaniljaa.

title: Hernán Cortésin testamentti

text: Cortésin testamentin alkuosassa on määräyksiä siitä, miten hänen oman ruumiinsa ja hänen kuolleiden lähisukulaistensa luiden kanssa on meneteltävä.

title: Hernán Cortésin testamentti

text: Meksikossa vuonna 1990 ilmestynyt José Luis Martínezin Documentos cortesianos sisältää Cortésin testamentin kokonaisuudessaan, mutta sen lisäksi siinä on testamenttiin läheisesti liittyviä asioita, kuten Kaarle V:n vapauttamat orjat, ja pitkä kiista Cortésille luvatuista Hondurasin-retken ja Molukeille lähetetyn laivaston korvauksista.

title: Asteekkien historia

text: Espanjalainen konkistadori Hernán Cortés saapui miehineen asteekkien valtakuntaan 1519. Cortés halusi hankkia Espanjalle lisää siirtomaita. Cortés laski maihin Meksikonlahden rannikolla Cempoalassa nykyisen Veracruzin seudulla. Hän kuuli Veracruzin seudun intiaaneilta suuresta asteekkivaltakunnasta ja päätti valloittaa sen muun muassa saadakseen kultaa. Cortés joutui taisteluihin asteekkien vihollisten tlaxcalteekkien kanssa. Nämä solmivat pian rauhan, kun huomasivat etteivät mahtaneet espanjalaiselle mitään.

title: Hernán Cortés

text: Vuonna 1499 14-vuotias Cortés lähetettiin opiskelemaan Salamancan yliopistoon, jossa hänestä oli tarkoitus tulla isoisänsä tavoin lakimies. Hän ei kuitenkaan osoittanut kiinnostusta opiskeluun, joten kahden opiskeluvuoden jälkeen hän palasi takaisin kotiin vuonna 1501. Cortésin vanhemmat olivat pettyneitä lapsensa laiskuuteen, mutta Cortés ei omien sanojensa mukaan ollut kiinnostunut lakimiehen ammatista, vaan hän halusi mieluummin koettaa onneaan Espanjan siirtokunnissa Amerikassa.

title: Uusi-Espanja

text: Ensimmäisinä Uuteen Espanjaan saapuneet lähetyssaarnaajat olivat fransiskaaneja (1524) ja dominikaaneja (1526). Fransiskaaneista muotoutui Hernán Cortésin liittolaisia. Uuden Espanjan valloituksen vaiheissa fransiskaani Toríbio de Benavente (Motolinía) toimi Cortésin hengellisenä miekkana. Dominikaanit olivat fransiskaanien kilpailijoina erileirisiä. Lähtiessään Hondurasin-retkelleen Cortés jätti vallankäytön fransiskaani Toríbio de Benaventelle, jolla ei kuitenkaan ollut esittää asiasta mitään todistetta. Historiateoksessaan Motolinía ylistää Cortésin toimintaa monisanaisesti. Fransiskaani Toríbio de Benaventen ja dominikaani Bartolomé de las Casasin välit kehittyivät hyvin vihamieliseksi. Asiaa selvitetään edelleen.

title: Hernán Cortés

text: Vuonna 1541 Cortés palasi Espanjaan, jossa hän sairastui luultavasti Meksikosta saamaan punatautiin. 2. joulukuuta 1547 Cortés kuoli 62 vuoden iässä Castilleja de la Cuestan kaupungissa Espanjassa saatuaan keuhkopussitulehdukseen. Hänen ruumiinsa kuitenkin siirrettiin Hospital de Jesús Nazarenon sairaalan kryptaan Méxicon kaupungissa. Cortésilla oli kuollessaan useita aviottomia jälkeläisiä, ja hänen on myös epäilty sairastaneen kuppaa.

title: Hernán Cortés

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Cortés, Hernán| title = Kirjeitä kuninkaalle| location = Helsinki| publisher = Into| year = 2013| version = (Cartas de relación, 1520–26.) Suomentanut Yrjö Liimatainen| isbn = 978-952-264-235-6}}

title: Hernán Cortés

text: Historiallisesta merkityksestään huolimatta Montezuman kukistaminen lukeutui Cortésin helpoimpiin voittoihin. Asteekit olivat itse valloittajia ja sortivat monia kansoja. Cortésin pieni armeija ei siis yksin voittanut asteekkeja, vaan hän löysi liittolaisia monista asteekkien alistamista kansoista.[1]

title: Hernán Cortés

text: Cortés ja hänen miehensä joutuivat asteekkien piirittämään palatsiin, jossa hän oli pitänyt Montezumaa kotiarestissa. Cortés taivutteli Montezuman pitämään asteekeille puheen ja saamaan heidät lopettamaan kapinan, mutta asteekit eivät suostuneet kuuntelemaan hallitsijaansa, koska he olivat valinneet uudeksi kuninkaaksi Montezuman veljen Cuitláhuacin. Mellakoiva väkijoukko alkoi kivittää Montezumaa, ja pian tapauksen jälkeen Montezuma kuoli joko kivityksen aiheuttamiin vammoihin tai vaihtoehtoisesti Cortésin murhaamana. 1. heinäkuuta 1520 Cortés ja hänen miehensä yrittivät paeta Tenochtitlánista erästä pengertietä pitkin, mutta asteekit huomasivat heidät ja hyökkäsivät konkistadorien kimppuun. Taistelussa kaatui satoja espanjalaisia, mutta Cortés itse selviytyi hengissä ja käynnisti sotaretken asteekkien valtakunnan kukistamiseksi. Hänen joukkonsa alkoivat valloittaa Tenochtitlánin lähiseutujen kaupunkeja, ryövätä asteekkien kulta-aarteita ja alistaa antautuneet intiaanit espanjalaisten orjiksi.

title: Espanjan siirtomaat

text: Espanjasta alkoi virrata "Uuteen maailmaan" seikkailijoita, tutkimusmatkailijoita ja sotilaita. Nämä miehet loivat Espanjan siirtomaaherruuden perustan, joka oli oleellinen pohja Espanjan siirtomaavaltaa rakennettaessa. Heitä kutsutaan nimellä "conquistadores", konkistadorit. Konkistadoreista tunnetuimmat ovat Hernán Cortés ja Francisco Pizarro. Cortés valloitti Meksikon kukistaen asteekkien valtakunnan ja valtasi maat kuninkaansa nimissä Espanjalle. Meksikosta Cortés jatkoi pohjoiseen ja hiljalleen nykyinen Kalifornia ja Uusi-Meksiko liitettiin Espanjan hallintaan.

title: Hernán Cortés

text: Hernán Cortés syntyi Medellínin pikkukaupungissa Espanjassa vuonna 1485. Hänen vanhempansa olivat Espanjan armeijan kapteeni Martin Cortés de Monroy ja hänen puolisonsa Catalina Pizarro Altamirano. Cortés oli äitinsä puolelta inkavaltakunnan kukistaneen löytöretkeilijä ja konkistadori Francisco Pizarron serkku. Ei tiedetä, tapasivatko Cortés ja Pizarro koskaan toisiaan.

title: Hernán Cortés

text: 26. maaliskuuta 1521 Cortés piiritti Tenochtitlánin. Cuitláhuac oli kuollut espanjalaisten mukanaan tuomaan isorokkoon, ja uudeksi asteekkien päälliköksi oli valittu Cuauhtémoc. Cortésin sotajoukkoihin kuului raskasta jalkaväkeä, ratsuväkeä, kanuunoita ja espanjalaisten kanssa liittoutuneita Keski-Amerikan intiaaniheimoja. Taistelun alkuvaiheessa espanjalaiset katkaisivat kaupungin vesijohdon, ja asteekit alkoivat piirityksen aikana kärsiä nälänhädästä. Konkistadorit mursivat asteekkien puolustuksen, minkä jälkeen he ryntäsivät kaupungin muurien sisäpuolelle, tappoivat kaduilla liikkuneita intiaaneja, ryöstivät temppelien aarteita ja sytyttivät kaupungin tuleen. 13. elokuuta 1521 hallitsija Cuauhtémoc antautui espanjalaisille, mutta myöhemmin vuonna 1525 Cortés hirtti hänet ja muita korkea-arvoisia asteekkien päälliköitä. Cortés tyhjensi raunioituneen kaupungin intiaaneista ja perusti paikalle Meksikon nykyisen pääkaupungin Méxicon.

title: Hernán Cortés (1895)

text: Hernán Cortés oli Espanjan laivaston Hernán Cortés -luokan tykkivene.

title: Hernán Cortés

text: Vuonna 1502 Cortés päätti purjehtia Atlantin valtameren yli espanjalaisten siirtokuntiin Amerikassa, koska hänen sukulaisensa Nicolás de Ovando oli nimitetty Hispaniolan kuvernööriksi. Nuori Cortés saapui Hispaniolan saarelle vuonna 1503 kapteeni Alonso Quinteron laivalla. Merimatkan aikana Cortés oli tutustunut Quinteroon, ja nykyhistorioitsijoiden mukaan Quintero toimi nuoren Cortésin esikuvana. Hän tapasi Ovandon Santo Domingon kaupungissa, ja Ovando nimitti hänet Azuzan kaupungin notaariksi.

title: Hernán Cortés

text: Kun asteekkien hallitsija Montezuma II kuuli muukalaisten saapumisesta asteekkivaltakunnan alueelle, hän lähetti lähettiläänsä tuomaan espanjalaisille lahjoja. Kertomuksen mukaan Montezuma luuli Cortésia mereltä palanneeksi Quetzalcóatl-jumalaksi, mutta monien historiotsijoiden mukaan tarina on perätön. 8. marraskuuta 1519 espanjalaiset saapuivat asteekkien pääkaupunkiin Tenochtitlániin, jossa Cortés ja Montezuma tapasivat toisensa. Alun perin asteekit suhtautuivat tutkimusmatkailijoihin ystävällisesti, kunnes vuoden 1520 puolella espanjalaiset vangitsivat Montezuman ja vaativat asteekkien kuninkaasta kultalunnaita. Montezuman vangitsemisen jälkeen Cortés lähti Tenochtitlánista, koska Velázquez oli lähettänyt tutkimusmatkailija Pánfilo de Narváezn pidättämään hänet. 24. maaliskuuta 1520 Cortés kukisti Narváezin joukot Cempoalassa, minkä jälkeen hän palasi takaisin Tenochtitlániin. Kaupungissa oli käynnissä asteekkien kapina, koska Cortésin poissa ollessa espanjalaiset olivat tappaneet asteekkien ylimystöä Tenochtitlánin suurimmassa temppelissä.

title: Hernán Cortés

text: Vuonna 1519 Cortés lähti vastoin Velázquezin määräyksiä valloitusretkelle Meksikoon, koska hän oli kuullut kertomuksia asteekkien intiaanikansasta ja näiden rikkauksista. Cortés nousi maihin nykyisen Veracruzin kohdalla ja perusti paikalle La Villa Rica de la Vera Cruzin kaupungin. Kuvernööri Velázquez määräsi Cortésin Espanjan kruunun etsintäkuuluttamaksi, joten Cortés julisti toimivansa Espanjan kuningas Kaarle I:n nimessä ja lähti viidentoista ratsuväen sotilaan, viidentoista kanuunan ja 400 jalkaväen sotilaan kanssa valloittamaan asteekkien valtakuntaa. Matkansa alkuvaiheessa hän tapasi fransiskaanimunkki Gerónimo de Aguilarin, joka ymmärsi asteekkien puhekieltä nahuatlia ja toimi Cortésin retkikunnan tulkkina. Cortés myös tapasi totonaakkeja, jotka hän onnistui saamaan espanjalaisten puolelle.

title: Veracruz (kaupunki)

text: Hernán Cortésin perustama kaupunki, "La Villa Rica de la Vera Cruz", sijaitsi noin 50 kilometriä nykyisestä Veracruzista luoteeseen. Cortés upotutti Villa Rica de la Veracruzin edustalle lähes koko laivastonsa estääkseen miehiään palaamasta Kuubaan. Perustettu uusi siirtokunta satamineen osoittautui tuulilta suojattomaksi, mistä syystä Cortés päätti etsiä satamalle suojaisemman paikan. Satama siirrettiin, mutta sen nimi pysyi muutosta huolimatta samana.

title: Hernán Cortés

text: Vuonna 1523 Cortés käynnisti sotaretken Hondurasin valloittamiseksi, ja myöhemmin vuonna 1524 hän lähti tutkimusmatkalle Kolumbiaan ja kukisti kapinallisen konkistadori Cristóbal de Olidin. Cortés oli vakuuttunut, että Olid oli työskennellyt hänen vihamiehensä Veláquezin alaisuudessa, joten hän lähetti kuningas Kaarle I:lle kirjeen, jossa hän vaati viranomaisten pidättävän Veláquezin. Vuonna 1528 kuningas kuitenkin kutsui Cortésin palaamaan kotimaahansa, jossa hän vieraili kuninkaan hovissa, esitteli Keski-Amerikan intiaaneilta ryöstettyjä kulta-aarteita ja kertoi hoviväelle tarinoita valloitusretkistään. Vuonna 1530 Cortés palasi Meksikoon ja osallistui tutkimusretkille Kalifornian niemimaalla.

title: Diego Velázquez de Cuéllar

text: Kuuban saaren valloituksen jälkeen Velázquez organisoi onnistuneita retkikuntia muun muassa Yucatanin niemimaan sekä Meksikon lahden tutkimiseksi. Vuonna 1518 hän nimitti Hernán Cortésin johtamaan tutkimusretkikuntaa jonka tavoitteena oli Meksikon valloitus ja kolonialisointi. Myöhemmin Velázquez kuitenkin pettyi Cortésin omavaltaiseen asenteeseen, tämä muun muassa järjesti Velázquezilta lupaa pyytämättä tutkimusretkikunnan Meksikoon vuonna 1519. Velázquez syytti Cortésia valtuuksiensa ylittämisestä ja määräsi tämän pidätettäväksi. Asiaa puitiin jopa Espanjan oikeusistuimia myöten mutta lopulta Espanjan hovi käski hänen jättää Cortés rauhaan.

title: Cortés (departementti)

text: Cortésin departementti lienee saanut nimensä konkistadori Hernán Cortésin mukaan, joka taisteli seudulla Espanjan kruunun puolesta sekä intiaaneja että kapinallista Cristóbal de Olidia vastaan.

title: Hernán Cortés

text: Kun asteekkien valtakunta oli kukistettu ja lakannut olemasta, Espanjan kuningas Kaarle I nimitti Cortésin Meksikon siirtokunnan kuvernööriksi. Hän alisti Keski-Amerikan muut intiaanikansat espanjalaisten orjuuteen, salli katolisten pappien käännyttää intiaaneja kristinuskoon ja ulotti Espanjan vaikutusvallan kaikkialle Uudessa-Espanjassa.

title: Vuoden 1526 säädökset

text: Tilanne Uudessa-Espanjassa oli riistäytynyt täydelliseksi mielivallaksi konkistadori Hernán Cortésin ollessa saamistaan neuvoista huolimatta poissa kuvernöörin virkapaikaltaan Hondurasin-matkansa aikana vuosina 1524–1526. Viranomaiset, joille kuvernööri Cortés oli jättänyt toimeenpanovallan, sotivat keskenään. Uuden Espanjan ensimmäinen audiensia nimitettiin vuonna 1527 ja saapui Uuteen Espanjaan 1528, kahden vuoden kuluttua Cortésin paluusta Hondurasin-retkeltään.

title: Asteekkivaltakunnan valloitus

text: Grijalva-niminen espanjalainen purjehtija oli käynyt asteekkien valtakunnassa jo vuonna 1518. Hernán Cortésin johtamat espanjalaiset rantautuivat vuonna 1519 Keski-Amerikan rannikolle Cempoalaan Veracruzin tienoille. Osan miehistöstä yritettyä paeta ja karata eräällä laivalla Cortés päätti upottaa alukset. Espanjalaisilla oli 11 laivaa, noin 500 sotilasta, 16 hevosta ja hieman tykistöä. Espanjan kruunu oli etsintäkuuluttanut Cortésin, koska hän oli aloittanut retkensä vastoin Kuuban kuvernöörin Velázquezin määräyksiä. Velázquez oletti oikein, että Cortésin vallattua alueen kuvernöörinoikeudet saisi Cortés eikä hän. Cortésin ainoa mahdollisuus pelastaa nahkansa oli hallitsijoiden suosion saavuttaminen valloitusretkellä, missä hän onnistuikin.


query: Minkä puolueen kansanedustaja Hella Wuolijoki oli?

title: Erkki Tuomioja

text: Tuomiojan äiti oli kirjailija Vappu Tuomioja o.s. Wuolijoki. Vappu Tuomiojan vanhemmat olivat SDP:n kansanedustaja Sulo Wuolijoki sekä kirjailija, Yleisradion pääjohtaja ja SKDL:n kansanedustaja Hella Wuolijoki.[4]

title: Hella Wuolijoki

text: Wuolijoki nousi varapaikalta SKDL:n kansanedustajaksi heinäkuussa 1946 K. H. Wiikin tilalle tämän kuoltua kesäkuussa 1946. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1946–1947.[17] Naisten osallistuminen poliittisiin keskusteluihin yhdessä miesten kanssa tasavertaisina oli tuolloin uutta Suomessa[18].

title: Hella Wuolijoki

text: Wuolijoesta kertova elokuva Hella W sai ensi-iltansa 28.1.2011. Elokuvan alkuperäiskäsikirjoituksen on kirjoittanut dramaturgi Outi Nyytäjä ja käsikirjoituksen sovituksesta ja ohjauksesta vastaa Wuolijoen sukulainen Juha Wuolijoki.[30]. Nuori Hella Murrik esiintyy romaanihenkilönä Jaan Krossin romaanissa Professori Martensin lähtö.[31]

title: Hella Wuolijoki

text: Wuolijoki oli idänkaupan pioneereja Suomessa. Hänellä oli laajoja liiketoimia 1920- ja 1930-luvuilla Neuvostoliitossa. Wuolijoki toimi 1923–1931 Aunuksen puuliikkeen johtajana ja yhtiön kaaduttua konkurssiin laman aikana 1931–1938 neuvosto-omisteisen Suomen Naftan hallituksen kokopäiväisenä puheenjohtajana.[5] Wuolijoen liiketoimien tuotto perustui kuitenkin länsikauppaan.[3]

title: Hella W

text: Hella W on ensimmäinen suomalainen naisesta tehty elämäkertaelokuva. Nimiroolissa Hella Wuolijokea näyttelee Tiina Weckström.

title: Juha Wuolijoki

text: Wuolijoki tunnetaan erityisesti palkittujen elokuviensa "Gourmet Clubin" (2004), "Joulutarinan" (2007) ja "Hella W:n" (2011) ohjaajana ja tuottajana. Hän on osallistunut myös molempien elokuvien käsikirjoittamiseen.

title: Hella Wuolijoki

text: Toimittaja Pekka Tiilikaisen juontamassa Metsäradiossa alkoi 1940-luvun lopulla soida tiuhaan amerikansuomalaisen Hiski Salomaan ralli Lännen lokari, jonka Salomaa oli levyttänyt Yhdysvalloissa 1920- ja 1930-lukujen taitteessa. Hella Wuolijoki inhosi laulua suunnattomasti ja hän yritti lopettaa sen soittamisen rikkomalla levyn toimittajien nähden. Pekka Tiilikaisen kerrotaan esimiehensä kiusaksi saman tien kaivaneen esiin uuden levyn ja todenneen, että näitähän riittää.[32]

title: Hella Wuolijoki

text: Wuolijoki oli marxilainen, mutta hän ei koskaan liittynyt kommunistiseen puolueeseen eikä hänellä ollut yhteyksiä Suomen maanalaiseen kommunistiseen liikkeeseen.[3] Historiantutkija Jukka Seppisen mukaan tämä johtui siitä, että Wuolijoen vakoilutoiminnan kannalta esiintyminen ”yhteiskuntakelpoisempana” oli hedelmällisempää.[4] Erkki Tuomioja kuvaa isoäitinsä Hella Wuolijoen vasemmistolaisuutta abstraktilla tasolla olevaksi ja yleishumanistiseksi, osin romanttissävytteiseksi ajatusmaailmaksi.[3]

title: Hella Wuolijoki

text: Kun Hella Wuolijoki sanoi haluavansa rikkoa Lännen lokarin viimeisenkin kappaleen, sai viihteen monitoimimies, puolustusvoimista Yleisradioon vuonna 1950 siirtynyt Niilo Tarvajärvi idean. Hän kutsui Wuolijoen vieraaksi suosittuun Tervetuloa aamukahville -ohjelmaansa, joka lähetettiin Yleisradion 25-vuotisjuhlan merkeissä vuonna 1951 Helsingin Pikku-Messuhallista. Suorassa lähetyksessä Tarvajärvi ojensi Wuolijoelle levyn ja vasaran, ja Wuolijoki löi yleisön suosionosoitusten saattelemana levyn säpäleiksi voitonriemuinen ilme kasvoillaan. Wuolijoki lisäsi toivovansa, ettei Lännen lokaria enää ikinä hankittaisi Yleisradioon. Tämän jälkeen Tarvajärvi sanoi Pekka Tiilikaisen pyytäneen ilmoittamaan, että Hellan rikkoma levy ei todellisuudessa ollutkaan Lännen lokari, vaan aivan muu levy.[32]

title: Hella Wuolijoki

text: Ennen jatkosotaa Wuolijoki järjesti kartanollaan salaisen neuvottelun Väinö Tannerin ja neuvostodiplomaatti Terentjevin kanssa. Neuvotteluja piti olla toinenkin, juuri ennen sodan puhkeamista, mutta ensimmäisessä tapaamisessa Wuolijoen mukaan ylimielisesti käyttäytynyt Tanner perui tulonsa.[4] Terentjev nousi sodan aikana NKVD:n Skandinavian osaston päälliköksi. Jatkosodan syttymispäivänä Wuolijoki tapasi Tukholmassa Terentjevin ja toisen neuvostodiplomaatin, Jelisovin.[9]

title: Mikko Ampuja

text: Ampuja oli SDP:n kansanedustaja vuosina 1919–1940. Hän edusti puolueen vasenta laitaa ja alkoi 1930-luvun lopulla lähentyä ajattelussaan Hella Wuolijokea, Mauri Ryömää ja Cay Sundströmiä. Ampuja erotettiin syksyllä 1940 SDP:n eduskuntaryhmästä ja hän liittyi em. erotettujen henkilöiden muodostamaan Sosialistiseen eduskuntaryhmään (ns. kuutoset). Jatkosodan aikana Ampuja oli muiden kuutosten tavoin poliittisista syistä vangittuna eli ns. turvasäilössä. Hänet tuomittiin kahdeksi vuodeksi kuritushuoneeseen valtiopetoksen valmistelusta KKO:n päätöksellä 2. syyskuuta 1942. Hän vapautui jatkosodan jälkeen ja sai takaisin edustajan toimensa.

title: Hella Wuolijoki

text: Toimittaja ja Yleisradion pääluottamusmies Unto Miettinen muisteli Ilta-Sanomien haastattelussa vuonna 1986 saaneensa pääjohtaja Hella Wuolijoelta hätääntyneen puhelinsoiton vuonna 1947 tai 1948. Wuolijoki oli saanut postin mukana pöydälleen kenkälaatikon, jossa oli tiukaksi nipuksi sidottuja kuparilankoja, ja epäili lähetystä pommiksi. Miettisen mukaan kyseessä oli melko kömpelösti koottu räjähde, jonka hän epäili kuitenkin voineen räjähtäessään aiheuttaa palovammoja. Pommin lähettäjää ei saatu koskaan selville.[23]

title: Vappu Tuomioja

text: Vappu Illike Tuomioja (o.s. Wuolijoki, 20. maaliskuuta 1911 Helsinki – 12. huhtikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hänen vanhempansa olivat Sulo Wuolijoki ja Hella Wuolijoki. Hän oli naimisissa Sakari Tuomiojan kanssa ja heidän poikansa on Erkki Tuomioja.

title: Hella Wuolijoki

text: Vuoden 1948 vaaleissa SKDL kärsi tappion ja menetti 11 eduskuntapaikkaa. Pudonneiden joukossa oli myös Hella Wuolijoki. [24] Vaalien jälkeen eduskunta hyväksyi SDP:n kansandustajan, Yleisradion sodanjälkeistä ohjelmapolitiikkaa näkyvästi vastustaneen Yrjö Kilpeläisen tarmokkaasti ajaman ja hänen sodanaikaisen kutsumanimensä mukaan nimetyn ”Lex Jahvetin”, jonka nojalla Yleisradion hallintoneuvoston jäsenten valinta siirtyi eduskunnalle. [25] Kilpeläinen ja Wuolijoki tunsivat henkilökohtaistakin vastenmielisyyttä toisiaan kohtaan; Wuolijoen mielestä Kilpeläisessä henkilöityivät kaikki sodanaikaisen radiotoiminnan kielteiset puolet. [26] Uuden hallintoneuvoston ensimmäisessä kokouksessa kesäkuussa 1949 Hella Wuolijoki vapautettiin hallintoneuvoston maalaisliittolaisen jäsenen Atte Pakkasen ehdotuksesta ja SDP:n Väinö Hakkilan tukemana Yleisradion pääjohtajan tehtävästä äänin 13–3. Erottamisen perusteena oli yleinen tyytymättömyys Wuolijoen toimintaan pääjohtajana. Erottamista vastustivat hallintoneuvoston kolme kansandemokraattista jäsentä ja lisäksi kolme muuta jäsentä äänesti tyhjää. Uudeksi pääjohtajaksi valittiin Yleisradion talouspäällikkö, puolueisiin sitoutumaton Einar Sundström. Muutamat muutkin Yleisradion toimihenkilöt, näkyvimpänä esitelmä- ja selostusosaston päällikkö Erkki Vala, menettivät Wuolijoen irtisanomisen ja radion ”normalisoinnin” myötä työpaikkansa. Jäähyväispuheessaan radion kuuntelijoille muutamaa päivää myöhemmin Hella Wuolijoki toivoi, ettei Yleisradio ”kokonaan politisoituisi” ja että sanomalehdistö antaisi hänen seuraajalleen ”sen työrauhan, jota minä en saanut”. [27]

title: Hella Wuolijoki

text: Vuoden 1905 suurlakko sai Murrikin näkemään työväestön joukkovoiman, ja hän rakensi yhteyttä sosialismin oppeihin. Murrik liittyi Ylioppilaiden Sosialidemokraattiseen Yhdistykseen samana vuonna. Samoihin aikoihin hän tapasi tulevan aviomiehensä, ylioppilassosialisti (myöh. kansanedustaja) Sulo Wuolijoen, joka oli Leninin ja Otto Wille Kuusisen henkilökohtainen ystävä. Pariskunta solmi avioliiton vuonna 1908,[1] minkä jälkeen Murrik käytti nimeä Hella Wuolijoki. Liitto päättyi eroon vuonna 1923.

title: Hella Wuolijoki

text: Hella Wuolijoki on Sakari Tuomiojan puolison Vappu Tuomiojan äiti ja Erkki Tuomiojan isoäiti[29]. Hella Wuolijoen sisar[29] Salme Murrik oli lyhyen aikaa naimisissa Eino Pekkalan kanssa ja muutti avioeron jälkeen Isoon-Britanniaan, jossa solmi uuden avioliiton.

title: Hella Wuolijoki

text: Hella Wuolijoki kirjoitti teoksia muun muassa taiteilijanimillä Juhani Tervapää ja Felix Tuli. Wuolijoki muistetaan erityisesti näytelmäkirjailijana Niskavuori-näytelmäsarjastaan. Hänet tunnetaan myös yhteistyöstään Bertolt Brechtin kanssa. Wuolijoki ja Brecht kirjoittivat yhdessä näytelmän Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti.[7]

title: Hella Wuolijoki

text: Suuri paino asiassa oli ministeri Väinö Tannerin ja hänen puolisonsa vaikutusvallalla; he asettuivat puolustamaan Wuolijokea ylemmissä oikeusasteissa.[14] Wuolijoki vapautui, kun Moskovan välirauha oli solmittu vuonna 1944. Hän kirjoitti vankeusajastaan muistelmat Enkä ollut vanki (1944), joissa korosti, että kuulusteluissa uhka joutumisesta pelättyyn Hämeenlinnan naisvankilaan sai vangitut kertomaan kaiken mitä tiesivät.[15] Wuolijoki ei myöhemminkään kiittänyt Tannereita siitä, että nämä vastustuksellaan vaikuttivat hänen saamaansa lievempään rangaistukseen kuolemantuomion sijaan. Sen sijaan vuonna 1945, kun Väinö Tanner itse oli vangittuna, hän uhkaili rouva Linda Tanneria miehen teloituksella ja avioparin omaisuuden takavarikoinnilla.[16]

title: Hella Wuolijoki

text: Jatkosodan aikana Wuolijoki vangittiin hänen autettuaan neuvostoliittolaista desanttia Kerttu Nuortevaa. Wuolijoki oli yksi Nuortevan yhteyshenkilöistä Suomessa. Hän antoi Nuortevalle ruokatarvikkeita, majoitti tätä yhden yön ja tapasi kaksi kertaa Helsingissä. Wuolijoki oli toisaalta närkästynyt joutuessaan ottamaan vastaan desantin, sillä hän oli odottanut poliittisesti korkea-arvoisempaa rauhantunnustelijaa.[9] Nuortevan Suomeen saapumisen syy oli kuitenkin puhtaasti sotilastiedusteluun liittyvä, minkä myös Wuolijoki tiesi. Wuolijoen tunteman ja avustaman NKVD:n tiedusteluverkoston avulla Neuvostoliitto sai tietoja Suomen sotilaallisista, yhteiskunnallisista ja taloudellisista oloista.[4]

title: Sulo Wuolijoki

text: Sulo Wuolijoki avioitui 1908 virolaisen ylioppilaan Ella Maria Murrikin kanssa. Avioliitto päättyi eroon 1923, mutta Ella otti käyttöön nimen Hella Wuolijoki, jolla nimellä hänestä tuli tunnettu poliitikko ja näytelmäkirjailija sekä yleisradion pääjohtaja.

title: Hella Wuolijoki

text: Hän piti aktiivista yhteyttä NKVD:n tiedusteluverkostoihin koko maailmansotien välisen ajan. Wuolijoki pyrki NKVD:n toimeksiannosta säilyttämään kaiken yhteiskuntakelpoisuuden Suomessa. Tästä syystä hän ei liittynyt Suomen salaiseen kommunistiseen puolueeseen. Kirjailijan kaapu oli eräs tapa hankkia yhteiskunnallista hyväksyntää porvarillisessa maassa. Liiketoiminta puolestaan palveli suoraan Neuvostoliiton taloudellisia valtapyrkimyksiä Suomessa.[4] Etsivä keskuspoliisi/Valpo seurasi Wuolijokea vuosia ja epäili häntä sekä Britannian että Neuvostoliiton agentiksi.[9] Myös Neuvostoliitossa häntä epäiltiin vielä 1930-luvun loppupuolella Britannian asiamieheksi.[3] Jukka Seppisen mukaan Wuolijoen asemaa suomalaisessa yhteiskunnassa ja NKVD:n organisaatiossa kuvaa ”illegaalin residentin” eli korkean asemapaikan omaavan laiton[10] toimintamalli, jota NKVD käytti kautta Euroopan ennen toista maailmansotaa.[11][4]

title: Hella Wuolijoki

text: Liiketoimiensa vuoksi Wuolijoki matkusteli 1920- ja 1930-luvuilla ahkerasti Neuvostoliitossa. Tuolloin hän loi hyvät suhteensa myös maan poliittisiin päättäjiin, liiketoimet Neuvostoliitossa olivat aina yhteydessä myös politiikkaan.[4] Toisaalta Wuolijoki käytti poliittisia suhteitaan myös omien liiketoimiensa edistämiseksi.[3]

title: Hella Wuolijoki

text: Hella Wuolijoki toimi aktiivisesti politiikan kulisseissa ja oli äärivasemmistolainen. Hän piti vuosina 1918–1920 ”poliittista salonkia” Helsingin Eirassa sijainneessa asunnossaan. Wuolijoen luona vieraili suuri määrä ulkomaiden diplomaatteja ja kansalaisia. Lisäksi hän laati Neuvostoliiton lähetystölle Helsingissä säännöllisiä poliittisia tilannekatsauksia.

title: Augustus Agar

text: Hyökkäysosastoa johtanut kapteeni Agar piti yhteyttä myös Helsingissä salonkia pitäneeseen Hella Wuolijokeen, jota Agar kutsui myöhemmin muistelmissaan ”Madame W:ksi”. Virolaisyntyinen Wuolijoki tuki näihin aikoihin Viron itsenäistymispyrkimyksiä ja välitti virolaisten avunpyyntöjä englantilaisille. Myöhemmin väitettiin, että Wuolijoki olisi vuotanut tiedon brittien hyökkäyksestä venäläisille, mutta Ferguson ei kirjassaan usko tähän.

title: Hella Wuolijoki

text: Vuonna 1952 Wuolijoki palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.

title: Hella Wuolijoki

text: Hella Maria Wuolijoki, vuoteen 1908 Ella Maria Murrik, kirjailijanimet muun muassa Juhani Tervapää ja Felix Tuli, (22. heinäkuuta 1886 Helme, Liivinmaa – 2. helmikuuta 1954 Helsinki)[1] oli tunnettu suomenvirolainen poliitikko, näytelmäkirjailija, Yleisradion pääjohtaja ja liikenainen. Hän oli SKDL:n kansanedustaja Hämeen pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1946–1947. Yleisradion pääjohtajana Wuolijoki toimi huhtikuusta 1945 kesäkuuhun 1949, jolloin hänet erotettiin tehtävästään.[2] Virossa syntynyt Wuolijoki teki elämäntyönsä Suomessa. Poliittisesti aktiivinen äärivasemmistolainen Wuolijoki toimi talvisodan aikana rauhanneuvottelijana, mutta jatkosodan aikana hänet tuomittiin vankeuteen maanpetoksesta.

title: Esko Helle

text: Politiikasta Helle kiinnostui jo koululaisena SKDL:ssä toimineen isänsä kautta. Hän oli SKDL:n ehdokas vuoden 1960 kunnallisvaaleissa. Eduskuntaan Helle nousi vuoden 1983 vaaleissa kuudennella yrittämällä Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän lukeutui SKDL:n sosialisteihin ja korosti liiton itsenäisyyttä SKP:stä. Helle oli SKDL:n puheenjohtaja vuosina 1985–1988, jolloin puolueen sisäiset ristiriidat kärjistyivät ja SKP:n vähemmistö erotettiin puolueesta sekä eduskuntaryhmästä. Hän kertoi myöhemmin, ettei viihtynyt tehtävässä. Kansanedustajana Helle erikoistui ulkopolitiikkaan ja perustuslakiin.

title: Valentin Vaala

text: Vaala sovitti elokuviksi monia suomalaisen kirjallisuuden klassikkoja. Kirjailija Hella Wuolijoki hallitsi draamat sekä elävöitti historialliset ja yhteiskunnalliset ristiriidat. Alun perin Risto Orko ei halunnut tuottaa Wuolijoki-elokuvia, koska kirjailijan tausta oli poliittisesti vasemmalla. Vastaavasti Vaala tarvitsi yhteiskunnallista näkemystä elokuviinsa. Vaala ohjasi uransa aikana peräti kuusi Wuolijoki-elokuvaa, joista "Niskavuoren naiset" hän ohjasi kahdesti (1938 ja 1958).

title: Wäinö Wuolijoki

text: Wuolijoki pääsi ylioppilaaksi 1891, valmistui agronomiksi 1896, filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1900. Wuolijoen vanhemmat olivat rusthollari eli ratsutilallinen Johan Robert Wuolijoki ja Serafina Lagervik. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1911 Sylvia Adelaide Roschier. Wuolijoen veli oli lakimies ja poliitikko Sulo Wuolijoki, jonka puoliso oli kirjailija, poliitikko ja Yleisradion pääjohtaja Hella Wuolijoki.

title: Hella Wuolijoki

text: Näytelmien lisäksi Wuolijoki on kirjoittanut kuunnelmia, romaaneja ja muistelmateoksia. Hänen teostensa pohjalta on tehty useita elokuvia, joista osaan hän on tehnyt käsikirjoituksen[33], ja esimerkiksi elokuvaan Eteenpäin – elämään myös synopsiksen[34].


query: Mikä johti Solakhonin taisteluun?

title: Solakhonin taistelu

text: Epäonnistuneiden rauhanneuvotteluiden jälkeen keväällä 586 Filippikos lähetettiin jälleen Mesopotamiaan torjumaan Kardariganin johtamien persialaisten hyökkäystä. Filippikos marssitti armeijansa tukikohdastaan Amidasta (nykyinen Diyarbakır, Kaakkois-Turkissa) etelään Arzamonjoen (nykyinen Zergan) itärannalle, mistä he jatkoivat noin 15kilometriä itään Solakhonin tasangolle. Asettuminen alueelle esti persialaisten pääsyn Arzamonjoelle ja pakotti heidät marssimaan vedettömän tasangon halki.[8][9]

title: Solakhonin taistelu

text: Vuonna 586 roomalainen itäisten joukkojen komentaja (magister militum per Orientem) Filippikos kohtasi persialaiskomentaja Kardariganin johtaman armeijan Daran eteläpuolella Pohjois-Mesopotamiassa. Seuranneessa taistelussa roomalaiset murtautuivat persialaisten molempien siipien läpi ja ajoivat vihollisen pakosalle. Persialaiset kärsivät suuria tappioita mutta Kardarigan itse onnistui pakenemaan. Voitto Solakhonissa paransi roomalaisten asemaa, mutta se ei ollut ratkaiseva sodan kannalta. Käännekohta tapahtui vuonna 590 kun persialainen sotilaskomentaja Bahram nousi kapinaan, mikä sai Persian kuninkaan Khosrau II:n pakenemaan roomalaisten luo. Heidän tuellaan Khosrau valtasi kruununsa takaisin ja kiitokseksi solmi roomalaisille edullisen rauhansopimuksen Itä-Rooman keisari Maurikioksen kanssa.

title: Solakhonin taistelu

text: Persialaiset syöksivät noin vuonna 570 Himyarissa nykyisen Jemenin alueella vallasta roomalaismielisen kuninkaan ja asettivat oman ehdokkaansa maan valtaistuimelle. Tämän seurauksena Himyar siirtyi persialaisten vaikutusvallan alaisuuteen.[4][3] Persarmeniassa taas persialaisten vallan allan elävät kristityt kapinoivat ja pyysivät apua Itä-Rooman keisari Justinukselta, joka ilmoitti, ettei voinut sivuuttaa heidän avunpyyntöjään. Suurvaltojen välejä kiristi myös roomalaisten liittoutuminen persialaisten vihollisen turkkilaisten kanssa ja persialaisten arabiliittolaisten lakhmidien ja Itä-Rooman liittolaisten ghassanidien väliset taistelut. Sota puhkesi lopulta vuonna 572, kun Justinus kieltäytyi rauhansopimuksessa sovittujen maksujen jatkamisesta ja julisti sodan Persialle.[1][5]

title: Frigiduksen taistelu

text: Taistelun taustalla oli uskonto. Theodosius kannatti kristinuskoa ja piti Länsi-Roomaa pakanallisena. Theodosius johti Itä-Rooman joukkoja yhdessä Timasiuksen, Stilichon ja Alarikin kanssa. Länsi-Rooman joukkoja johti Eugenius yhdessä Arbogastin kanssa. Taistelun jälkeen Eugenius vangittiin ja teloitettiin, mutta Arbogast teki taistelun jälkeen itsemurhan.

title: Solakhonin taistelu

text: Luokka:Antiikin taistelut Luokka:Bysantin taistelut Luokka:Sassanidit

title: Solakhonin taistelu

text: Persialaisten puolella Kardarigan oli lähtenyt armeijoineen Darasta länteen vakuuttuneena joukkojensa ylivoimasta. Hän oli valmistellut marssia varten suuria määriä kameleita, jotka kuljettivat juomavettä joukoille. Tämän lisäksi hänellä kerrotaan olleen mukanaan kahleita roomalaisvankeja varten. Filippikos sai kuitenkin tietää persialaisten suunnitelmista ja liikkeistä vangituilta persialaissotilailta ja epäili Kardariganin aikovan hyökätä sunnuntaina, joka oli kristityille roomalaisille lepopäivä. Roomalaiset olivatkin valmiina, kun persialaisten armeija lähestyi varhain sunnuntaiaamuna. Filippikos ryhmitti armeijansa Solakhonin tasangolla olleelle pienelle mäelle niin, että roomalaisten vasenta siipeä suojasi läheisen vuoren juuren epätasainen maasto.[8][9]

title: Solakhonin taistelu

text: Taistelun keskustassa persialaiset onnistuivat ryhmittymään uudelleen ja työnsivät roomalaisia taaksepäin. Filippikos käski keskustassa olleen ratsuväen jalkautua ja muodostamaan kilpi- ja keihäsmuurin. Seuraavista tapahtumista ei ole varmaa tietoa, mutta ilmeisesti roomalaisten jousimiehet saivat käskyn ampua vihollisen hevosia ja persialaisten hyökkäys pysäytettiin. Rooman armeijan vasen siipi teki nyt vastahyökkäyksen ja löi persialaisten oikean siiven pakosalle. Menetettyään molemmat siipensä persialaisten keskusta alkoi hajota ja kun vielä uudelleenjärjestäytynyt Rooman oikea siipi iski persialaisten keskustan sivustaan työntäen heidät sille alueelle, missä persialaisten oikea siipi ennen oli, koko Persian armeija romahti ja kääntyi pakoon. Itse taistelu oli luultavasti kestänyt vähän yli puoli tuntia.[10][9]

title: Solakhonin taistelu

text: Khosrau olisi ollut valmis rauhaan vuonna 579, mutta hänen kuolemansa samana vuonna romutti rauhanyritykset, sillä hänen seuraajansa Hormizd IV torjui kaikki rauhanehdotukset. Vuonna 582 roomalaiset saivat suuren voiton persialaisista Constantinassa Osroenessa, mutta kärsivät jälleen tappion myöhemmin samana vuonna. Sota jatkui tuloksettomana seuraavien vuosien ajan.[6] Roomalaisten voittoja seurasivat persialaisten vastahyökkäykset ja roomalaisten tappiot, eikä kumpikaan puoli päässyt sodassa niskan päälle. Roomalaisten puolella tilannetta vaikeutti jatkuvat erimielisyydet armeijan ylimmässä johdossa ja joukkojen kurin puute.[1]

title: Vorsklajoen taistelu

text: Vorsklajoen taistelu oli Liettuan suuriruhtinaskunnan ja Kultaisen ordan välillä käyty taistelu Vorsklajoella Pultavan pohjoispuolella 5. elokuuta 1399. Taistelu oli osa liettualaisten järjestämää ristiretkeä mongoleja vastaan. Liettualaisia johti suuriruhtinas Vytautas Suuri ja hänen mongoliliittolaisensa Tokhtamysh. Ordaa johti emiiri Edigu ja Temur Qutlugh.

title: Solakhonin taistelu

text: Vuonna 582 keisariksi noussut Maurikios nimitti vuonna 584 valtakunnan itäisten joukkojen komentajaksi (magister militum per Orientem) lankonsa Filippikoksen, jonka taktiikkana oli ryöstellä persialaisen Nisibiksen kaupunkia ympäröivällä alueella. Seuraavana vuonna hänen joukkonsa tekivät samanlaisen ryöstöretken Arzaneneen. Persialaisten joukkojen komentaja Kardarigan (’Musta haukka’, joka ei ollut hänen oikea nimensä vaan arvonimi[7]) vastasi tähän tekemällä epäonnistuneen piirityksen Filippikoksen tukikohtaa Monokartonia vastaan.[6]

title: Solakhonin taistelu

text: Itä-Rooman keisari Justinus II oli julistanut persialaisille sodan vuonna 572, kun suurvaltojen välit olivat kiristyneet äärimmilleen edellisten vuosien aikana. Roomalaisten kannalta sota alkoi kuitenkin huonosti kun persialaiset valtasivat strategisesti tärkeän Daran linnoituksen Mesopotamiassa. Seuraavien vuosien ajan sodankäynti kuitenkin jumittui paikoilleen kummankaan puolen saamatta yliotetta toisesta. Roomalaisten voittoja seurasivat persialaisten vastahyökkäykset ja roomalaisten tappiot, sekä tilapäiset aselevot ja epäonnistuneet rauhanyritykset.

title: Issoksen taistelu

text: Aleksanteri Suuren armeija iskukykyisin joukko Issoksen taistelussa olivat niin kutsuttu toveriratsuväki ("hetairoi"), joita taisteluun otti osaa noin 3 000. Toveriratsuväen komentajana toimi Filotas, mutta Issoksen taistelussa Aleksanteri johti ratsuväkeään itse. Toveriratsuväki hyökkäsi makedonialaisten oikealla siivellä niin sanottujen kilvenkantajien ("hypaspistai") kanssa, joita johti Parmenionin poika Nikanor. Toinen iskukykyinen joukko oli noin 1 500 ratsumiestä käsittänyt thessalialainen ratsuväki, jota pidettiin makedonialaisen ratsuväen veroisena. Makedonialainen jalkaväki koostui falangissa taistelevasta raskaasta jalkaväestä ("pezhetairoi"), jonka tärkein aseistus oli 4–5 metriä pitkä "sarisa"-keihäs. Jalkaväki oli jaettu 1 500 miestä käsittäneisiin osastoihin ("taksis"). Arrianoksen mukaan Issoksen taisteluun osallistuneita osastoja johtivat oikealla siivellä Koinos ja Perdikkas. Vasemmalla siivellä taistelivat Meleagroksen, Ptolemaioksen ja Amyntaan osastot. Krateros johti kaikkea vasemman siiven jalkaväkeä. Parmenion johti liittolaisten ratsuväkeä ja koko armeijan vasenta siipeä. Vasemmalla siivellä taistelivat myös Korintin liiton lähettämät kreikkalaiset sotilaat.

title: Solakhonin taistelu

text: Solakhonin taistelu käytiin keväällä 586 Itä-Rooman ja sassanidien Persian välillä Pohjois-Mesopotamiassa lähellä Daran kaupunkia. Taistelussa itäroomalaisen sotapäällikkö Filippikoksen joukot kukistivat Kardariganin johtamat persialaiset. Tärkein ja yksityiskohtaisin lähde taistelusta on 600-luvun alussa kirjoittanut itäroomalainen historioitsija Theofylaktos Simokattes.[1]

title: Solakhonin taistelu

text: Ratkaiseva käänne tapahtui vuonna 590, kun persialainen sotilaskomentaja Bahram Chobin nousi kapinaan kuningas Hormizd IV:ttä vastaan. Hormizd kuitenkin syrjäytettiin ja tapettiin vallankumouksessa, jonka jälkeen hänen poikansa Khosrau II nostettiin valtaan. Bahram ei kuitenkaan luopunut kapinastaan ja Khosrau joutui pakenemaan roomalaisten luokse. Keisari Maurikioksen tuella roomalaiset palauttivat Khosraun valtaan, ja kiitokseksi tämä sopi vuonna 591 roomalaisille hyvin edullisen rauhansopimuksen Maurikioksen kanssa. Sopimuksen mukaan roomalaiset saivat Daran ja Martyropoliksen sekä Iberian ja suuria osia Persarmeniasta.[13]

title: Solakhonin taistelu

text: Filippikos hyödynsi voittoaan hyökkäämällä Arzaneneen, mutta hänen piirityksensä Khlomaronin linnoitusta vastaan epäonnistui, kun Kardarigan ilmestyi pääasiassa hätäisesti aseistetuista talonpojista kootun armeijansa kanssa paikalle. Roomalaiset joutuivat paniikkiin ja perääntyivät sekasorrossa omalle puolelleen.[11][7] Aloite pysyi kuitenkin roomalaisilla koko loppuvuoden ajan, mitä he hyödynsivät rakentamalla tai valtaamalla strategisia linnoituksia sekä ryöstelemällä syvällä Persian puolella. Filippikoksen heikon terveyden takia Solakhonissa keskustaa johtanut Herakleios johti usein joukkoja. Sota jatkui kuitenkin tuloksettomana seuraavien vuosien ajan. Vuonna 588 Maurikios nimitti Priscuksen Filippikoksen tilalle, mutta armeija nousi kapinaan, kun Priscus yritti laskea sotilaiden palkkoja. Filippikoksen paluu seuraavana vuonna rauhoitti sotilaat, mutta hän joutui jälleen eroamaan epäonnistuessaan Martyropoliksen takaisinvaltaamisessa.[12][13]

title: Solakhonin taistelu

text: Rooman armeija järjestettiin tavanomaiseen kolmeen osaan. Vasenta siipeä komensi Phoenice Libanensiksen provinssin dux Eilifredas yhdessä pienen ratsastavista jousimiehistä koostuneen hunniosaston kanssa. Keskustaa komensi Herakleios (tulevan keisari Herakleioksen isä) ja oikeaa siipeä Vitalius. Filippikos itse aikoi ensin asettua keskustaan, mutta jotkut hänen upseereistaan kehottivat häntä asettumaan armeijan taakse korkeampaan maastoon, missä hän pystyi seuraamaan paremmin taistelua. Persialaiset järjestivät armeijansa samaan tapaan kolmeen osaan. Keskustaa komensi Kardarigan itse, vasenta siipeä hänen veljen- tai sisarenpoikansa Afraates ja oikeaa siipeä Mebodes. Kumpikin armeija koostui luultavasti yksinomaan ratsuväestä, joilla oli aseenaan peitset ja jouset. Joukossa saattoi olla myös raskaasti haarniskoitua katafraktiratsuväkeä.[8][9]

title: Jakov Kulnev

text: Kulnev oli Suomen sodan alussa everstiluutnantti, husaarirykmentin komentaja ja suhteellisen tuntematon sotapäällikkö. Hän johti huhtikuussa 1808 venäläisten kärkijoukkoa, joka ahdisteli perääntyvää Ruotsin armeijaa. Kulnev komensi joukkoja Yppärin (16. huhtikuuta) ja Siikajoen (18. huhtikuuta) taisteluissa. Taistelut olivat Ruotsin armeijan pääjoukon ensimmäiset sodassa. Syyskuun 1808 alussa Kulnev komensi venäläisiä joukkoja Ruonan ja Salmen taistelussa. Hän komensi Oravaisten taistelussa 14. syyskuuta Venäjän armeijan yhtä kolmannesta, ja johti venäläisten toimia taistelun alkuvaiheessa. Kulnev komensi venäläisiä Yppärin ja Viirteen taisteluissa marraskuussa 1808. Kulnev komensi myös osastoa, joka hyökkäsi venäläisten valtaamalta Ahvenanmaalta maaliskuussa 1809 Ruotsiin Grisslehamniin.

title: Solakhonin taistelu

text: Persialaiset kärsivät raskaita tappioita ja tilannetta pahensi myös se, että Kardarigan oli ennen taistelua käskenyt kaataa kaikki juomavedet maahan, jotta hänen sotilaansa olisivat taistelleet raivoisammin. 600-luvun alussa kirjoittaneen itäroomalaisen historioitsijan Theofylaktos Simokattesin mukaan monet persialaissotilaat kuolivat janoon tai vesimyrkytykseen, kun he viimein vettä löydettyään joivat sitä liian paljon. Jotkut roomalaisyksiköt ajoivat persialaisia takaa Daran porteille asti, ja Simokattesin mukaan yli tuhat persialaista sai surmansa taistelun jälkeisessä takaa-ajossa. Kardarigan itse pakeni pienen persialaisjoukon kanssa läheiselle kukkulalle, missä hän piti asemansa kolmen tai neljän päivän ajan. Roomalaiset eivät tienneet, että viholliskomentaja oli paikalla, ja lopulta luovuttivat päästäen Kardariganin pakenemaan.[10][9]

title: Tannenbergin taistelu (1410)

text: Tannenbergin taistelu käytiin 15. heinäkuuta 1410. Puola ja Liettua kukistivat Saksalaisen ritarikunnan. Taistelu tunnetaan Puolassa ja Liettuassa myös nimellä Grunwaldin tai Žalgirisin taistelu, eli suomeksi "Vihreän metsän taistelu". Puolan joukkoja johti kuningas Jagello ja Liettuan joukkoja suuriruhtinas Vytautas Suuri. Saksalaisen ritarikunnan joukkoja johti suurmestari Ulrich von Jungingen, joka kaatui taistelussa.

title: Solakhonin taistelu

text: Itä-Rooma ja sassanidien Persia olivat olleet sodassa vuodesta 572. Edellinen sota Lazican kuningaskunnasta oli päättynyt vuonna 562 niin kutsuttuun ”50-vuotiseen rauhansopimukseen”, jonka mukaan roomalaiset saivat pitää Lazican, mutta heidän tuli maksaa persialaisille vuosittain kultaa eli niin sanottuja ”avustuksia”. Seuraavan kymmenen vuoden aikana suurvaltojen välit heikkenivät uudestaan. Vuonna 565 Itä-Rooman keisariksi noussut Justinus II oli ulkopolitiikassaan aggressiivisempi kuin edeltäjänsä Justinianus I. Lazican naapurialue Suania oli jätetty rauhansopimuksessa ulkopuolelle. Siitä tuli pian kiistaa Itä-Rooman ja Persian välille,[2] koska roomalaiset olisivat halunneet haltuunsa alueen strategisesti tärkeät solat.[3]

title: Parmenion

text: Persian sotaretken aikana Parmenion sai usein johtaa Makedonian ulkopuolisia joukkoja. Hänen johdossaan oli usein muun muassa thessalialainen ratsuväki jota pidettiin yleisesti jopa yhtä hyvänä kun makedonialaista ratsuväkeä. Vuonna 334 eaa. Parmenion johti vasenta siipeä Granikosjoen taistelussa. Tämän jälkeen valloitettiin Joonia josta käsin Parmenion hyökkäsi Fryygiaa kohti. Aleksanterin ja Parmenionin joukot kohtasivat Fryygian pääkaupungissa Gordionissa vuoden 333 eaa. alussa. Issoksen taistelussa Parmenion johti taas vasentaa siipeä. Taistelun jälkeen Aleksanteri lähetti Parmenionin valtaamaan Damaskoksen jossa Dareios III:n leiri sijaitsi. Vuonna 331 eaa. käydyssä Gaugamelan taistelussa Parmenion johti taas armeijan vasenta siipeä. Taistelun aikana persialaiset joukot pääsivät kiertämään Parmenionin joukkojen selustaan, mutta hän sai kuitenkin joukkonsa taistelemaan siihen asti kun Aleksanteri ratkaisi taistelun oikealla siivellä.

title: Filippikos (sotapäällikkö)

text: Filippikos tai Philippikos (, . Eli 500-luvun lopulla ja 600-luvun alussa) oli itäroomalainen sotapäällikkö. Hänen vaimonsa oli keisari Maurikioksen sisar Gordia. Filippikos toimi keisarillisen kaartin (Excubitores) komentajana noin vuosina 582/584–603 ja vuonna 584 hänet nimitettiin valtakunnan itäisten joukkojen joukkojen ylipäälliköksi (magister militum per Orientem). Hän sai tehtäväkseen johtaa sotaa sassanidien Persiaa vastaan. Tässä virassa hän kukisti keväällä 586 Kardariganin johtaman persialaisarmeijan Solakhonin taistelussa. Filippikos kuitenkin sairastui pian tämän jälkeen ja hänet korvattiin Priscuksella.

title: Gaugamelan taistelu

text: Arrianos kertoo Dareioksen armeijaan kuuluneen joukko-osastoja monista eri kansoista. Skyyttiläinen Saka-heimo, joka oli liitossa Dareioksen kanssa, lähetti ratsuväkeä taisteluun. Skyytit taistelivat jousin varustettuna kevyenä ratsuväkenä, ja heidän johtajansa oli Mauakes. Baktrialaisia ja sogdianalaisia joukkoja johti Baktrian satraappi Bessos. Arakhosialaisia ja intialaisia johti Arakhosian satraappi Barsaentes. Areian satraappi Satibarzanes johti oman maakuntansa joukkoja. Fratafernes johti parthialaisia ja hyrkanialaisia, jotka kaikki taistelivat ratsuväessä. Meedialaisia johti Atropates. Punaisen meren (eli Persianlahden) lähellä asuneita komensivat Orontobates, Ariobarzanes ja Orksines. Susianalaisia johti Oksathres ja babylonialaisia Bupares. Omasta maastaan Aasiaan karkotetut kaarialaiset taistelivat babylonialaisten rinnalla. Armenialaisia johtivat Orontes ja Mithraustes. Kappadokialaisten komentaja oli Ariakes, ja syyrialaisia johti Mazaios.

title: Solakhonin taistelu

text: Persialaiset pysähtyivät vain hetkeksi jättämään kuormastonsa taakseen, jonka jälkeen he ryhmittyivät taisteluun ja etenivät kohti roomalaisia ampuen samalla nuolia vihollista kohti. Roomalaiset vastasivat omalla nuolisateellaan ja kävivät hyökkäykseen. Roomalaisten oikealla siivellä Vitaliuksen raskas ratsuväki onnistui murtautumaan vihollisen linjojen läpi työntäen persialaisten vasemman siiven heidän keskustansa taakse. Tällöin katastrofi oli kuitenkin uhata roomalaisia, kun suuri osa heidän ratsuväkeään irtautui taistelusta ja upseerien käskyistä huolimatta suuntasi kohti persialaisten suojattomaksi jäänyttä kuormastoa. Filippikos oli kuitenkin tilanteen tasalla ja antoi tunnusomaisen kypäränsä yhdelle upseerilleen ja lähetti tämän palauttamaan kuria. Juoni toimi, ja sotilaat palasivat riviin nähtyään komentajan kypärää käyttävän miehen ratsastavan heitä kohti.[10][9]

title: Meleagros (sotilas)

text: Meleagros seurasi Aleksanterin armeijan mukana tämän sotaretkellä Persiaa vastaan. Meleagros johti yhtä falangi-osastoa (takseis, ταξεις) Granikosjoen taistelussa ja myöhemmin hän sai kunnian johtaa niitä makedonialaisia jotka saivat palata kotiin vuoden 334 eaa. talven ajaksi. Meleagros ja hänen johdossaan olleet sotilaat palasivat Aleksanterin luokse Gordionissa vuonna 333 eaa. Meleagros johti osastoaan myös Issoksen ja Gaugamelan taisteluissa. Hän oli myös mukana Intian sotaretken aikana ja Hydaspesjoen taistelussa.

title: Cowpensin taistelu

text: Cowpensin taistelu käytiin Yhdysvaltain vapaussodan aikana 17. tammikuuta 1781 yhdysvaltalaisten ja brittiläisten sotilaiden välillä. Taistelussa yhdysvaltalaisia joukkoja johti Daniel Morgan ja brittiläisiä joukkoja johti Banastre Tarleton.

title: Solakhonin taistelu

text: Sota ei alkanut roomalaisten kannalta hyvin. Roomalaisten pienistä alkumenestyksistä huolimatta persialaiset hyökkäsivät Syyriaan ja valtasivat strategisesti tärkeän Daran linnoituksen, mikä oli roomalaisille katastrofi. Avaarien aiheuttamat ongelmat Tonavan rajalla ja keisari Justinuksen sairastuminen heikensivät roomalaisten vastatoimia. Roomalaiset saivat solmittua tilapäisen aselevon Mesopotamian rintamalla vuosiksi 576–578, mutta sota jatkui yhä Armeniassa, missä roomalaisten sotaonni oli parempaa. Persian kuninkaan Khosrau I:n johtama armeija kärsi tappion taistelussa ja roomalaiset saivat käsiinsä suuren sotasaaliin. Khosrau onnistui kuitenkin hyödyntämään roomalaisten sotilasjohdon erimielisyyksiä ja ryösti joukkoineen Melitenen kaupungin. Tämän jälkeen persialaiset kuitenkin lyötiin uudestaan taistelussa. Vuonna 577 persialaiset käänsivät tilanteen taas edukseen tekemällä yllätyshyökkäyksen Armeniaan ja kukistamalla roomalaisarmeijan taistelussa. Seuraavana vuonna roomalaiskomentaja Maurikios pelasti tilanteen roomalaisille.[6]

title: Kardarigan

text: Kardariganin ja Filippikoksen joukot ottivat keväällä 586 yhteen Solakhonin taistelussa, jonka persialaiset hävisivät. Filippikos hyökkäsi tämän jälkeen Khlomaronin linnoitusta vastaan, mutta perääntyi kun Kardarigan toi pääasiassa hätäisesti aseistetuista talonpojista kootun armeijansa paikalle. Kardarigania ei mainita enää tämän jälkeen, mutta samanniminen persialaiskomentaja mainitaan 600-luvun alussa käydyn Itä-Rooman ja sassanidien välisen sodan aikana. On kuitenkin epätodennäköistä, että kyseessä on sama henkilö, sillä aikaisemmalla Kardariganilla oli veljen- tai sisarenpoika Afraates, joka oli tarpeeksi vanha palvellakseen komentajana Persian armeijassa 580-luvulla.

title: Berndt Otto Stackelberg (vanhempi)

text: Stackelberg oli mukana Lewenhauptin retkikunnassa, jonka tarkoituksena oli kuljettaa Ruotsin kuningas Kaarle XII:n Venäjälle hyökkäävälle pääarmeijalle tarvikkeita ja ruokaa. Stackelberg johti toista retkikunnan kahdesta kolonnasta. Hän johti Lesnajan taistelussa 29. syyskuuta 1708 ruotsalaisten vasenta sivustaa. Stackelberg jatkoi taistelun jälkeen Lewenhauptin retkikunnan kanssa eteenpäin. Retkikunta liittyi Kaarlen pääarmeijaan lokakuussa 1708. Pääarmeijan operaatioissa Stackelberg johti etujoukkoa Desnajoen ylityksessä 2. marraskuuta 1708. Hän jäi vangiksi Pultavan taistelun yhteydessä kesällä 1709 ja palasi Ruotsiin vasta sodan päättymisen jälkeen.

title: Herakleios vanhempi

text: Herakleios vanhempi (, , k. 610) oli itäroomalainen sotapäällikkö ja keisari Herakleioksen isä. Hän oli kotoisin Armeniasta. Herakleios mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 586 roomalaiskomentaja Filippikoksen alaisena Itä-Rooman ja sassanidien Persian välisen sodan aikana, ja hän otti osaa muun muassa Solakhonin taisteluun samana vuonna. Sodan jälkeen hänet nimitettiin African eksarkiksi.