query: Missä Ludwig van Beethoven kuoli?

title: Ludwig van Beethoven

text: Ludwig van Beethoven (16. joulukuuta 1770 Bonn, Kölnin vaaliruhtinaskunta – 26. maaliskuuta 1827 Wien, Itävallan keisarikunta) oli saksalainen säveltäjä klassismin ja romantiikan siirtymäkaudella. Hän oli aikansa merkittävin säveltäjä ja yksi koko musiikkihistorian vaikutusvaltaisimmista säveltäjämestareista.[1] Asteittaisesta kuuroutumisestaan huolimatta hän kykeni työskentelemään elämänsä loppuun asti. Hänen teoksiinsa kuuluu yhdeksän sinfoniaa, viisi pianokonserttoa ja yksi viulukonsertto, yksi ooppera ja kaksi messua, 32 pianosonaattia sekä 16 jousikvartettoa.[2]

title: Ludwig van Beethovenin elämäkerta

text: Giuletta kuvasi Beethovenin erittäin ankaraksi. Vuonna 1802 Beethoven sävelsi Giuletalle omistetun "Kuutamosonaatin". Beethoven ja Giuletta alkoivat myös suunnitella avioliittoa, jonka Giuletan äiti olisi hyväksynyt mutta isä ei: Giuletta ja Beethoven erosivat toukokuussa 1802.

title: Ludwig van Beethoven

text: Vuonna 1796 Beethoven teki kiertueet Berliiniin, Prahaan ja Dresdeniin. Tämän jälkeen Beethoven ei enää tehnyt kiertueita.

title: Ludwig van Beethovenin elämäkerta

text: Beethovenin isä kuoli 18. joulukuuta 1792. Beethoven kirjoitti heti kirjeen vaaliruhtinaalle peläten, että isänsä eläke, jolla hänen veljensä tulivat toimeen, lakkautettaisiin, mutta hän oli huojentunut saatuaan tietää, että eläkettä jatkettaisiin ja summa kaksinkertaistettaisiin.

title: Pianosonaatit (Beethoven)

text: Ludwig van Beethoven oli ensimmäisiä, jotka rikkoivat kolmiosaista sonaattimuotoa. Beethoven kirjoitti sonaatteihinsa usein neljännen osan, mistä tuli romantiikan ajan vallitseva käytäntö. Beethoven tilasi pianonvalmistajilta suurempiäänialaisia soittimia "Waldstein-sonaattia" varten, mistä johtuu pianoihin vakiintunut lopullinen koskettimien määrä.

title: Ludwig van Beethoven

text: Beethovenin suku oli flaamilaista alkuperää: Beethovenin isoisä Ludwig (1711–1773) oli muuttanut Flanderista ensin Louvainiin ja sieltä Bonniin.[3] Beethovenin isoisä oli lahjakas viulisti, joten hänen onnistui pian hankkia itselleen paikka hoviorkesterissa. Hän meni naimisiin nuoren bonnilaisen tytön kanssa. Lisätäkseen tulojaan he perustivat viinikaupan. Ainoa poika Johann van Beethoven (1740–1792) toimi viulistina ja myöhemmin laulajana Kölnin vaaliruhtinaan hovissa. Hänellä oli taipumusta alkoholismiin ja masennukseen. Johann van Beethoven avioitui Maria Magdalena Keverichin (1744–1787) kanssa.[4][5]

title: Ludwig van Beethoven

text: Suuren surunsa vuoksi Ludwig sai vaikean kohtauksen, jota hän epäili astmaksi, ja pelkäsi äitinsä tavoin sairastavansa tuberkuloosia. Eräälle ystävälleen hän valitti: ”Lisäksi tulee vielä alakuloisuus, joka on miltei yhtä paha kuin itse sairaus”. Tämä on ensimmäinen maininta syvästä masennuksesta, joka vaivasi häntä koko hänen elämänsä ajan.[12] Sitten tuli uusi isku; neljän kuukauden kuluttua kuoli Ludwigin seitsenkuukautinen sisar.[12] Johannin juopottelu paheni ja perheen rahahuolet kasvoivat edelleen. Vaaliruhtinas suostui kuitenkin maksamaan pientä eläkettä Johannille.[13] Beethoven sai toimeentulonsa hoviorkesterin viulistina, ja lisäksi hän sai oikeuden päätöksellä puolet isänsä palkasta käytettäväksi perheen elättämiseen.[13]

title: Ludwig van Beethoven

text: Kertomuksen mukaan Beethoven ja Goethe tapasivat päiväkävelyllä keisarin ja keisarinnan, jolloin Goethe kumarsi heille, mutta Beethoven vain käveli kädet selän takana pysähtymättä.[38] Beethoven julisti: ”Goethe pitää liian paljon hovi-ilmastosta – enemmän kuin runoilijalle on sopivaa.” Kumpikaan ei enää ehdottanut uutta tapaamista.

title: Ludwig van Beethoven

text: Vuonna 1802 Beethoven sävelsi Giuletalle omistetun Kuutamosonaatin. Beethoven ja Giuletta alkoivat myös suunnitella avioliittoa, jonka Giuletan äiti olisi hyväksynyt mutta isä ei: Giuletta ja Beethoven erosivat toukokuussa 1802.[22]

title: Carl Czerny

text: Czerny syntyi Wienissä 21. helmikuuta 1791 tšekkiläistaustaiseen sukuun. Hänen isoisänsä oli viulisti ja isänsä pianisti, urkuri ja oboisti. Aluksi hänen isänsä opetti hänelle pianon soittamista. Hieman myöhemmin Czerny opiskeli Johann Nepomuk Hummelin, Antonio Salierin ja Ludwig van Beethovenin johdolla. Czernyn ensimmäinen julkinen esiintyminen tapahtui jo hänen ollessaan yhdeksänvuotias. Kymmenvuotiaana hänen opettajakseen ryhtyi Ludwig van Beethoven. Czerny itse aloitti opettajan uransa 15-vuotiaana ja opetti myöhemmin muun muassa Beethovenin sisarenpoikaa sekä Franz Lisztiä. Czerny kuoli vailla lähiomaisia 15. heinäkuuta 1857.

title: Ludwig van Beethoven

text: Napoleonin veli Jérôme tarjosi vuonna 1809 Beethovenille kapellimestarin paikkaa Kasselissa. Beethovenin ystävät eivät kuitenkaan halunneet menettää Beethovenia, niinpä he tarjosivat hänelle elinikäistä vuosittain maksamaa korkoa, jonka vuoksi Beethoven perui Wienistä lähtemisensä.[31] Tämä korko ei kuitenkaan kestänyt kauan: Beethovenin tukijoista arkkiherttua Rudolph von Habsburg pakeni Wienistä vuonna 1809, ruhtinas Kinsky kuoli vuonna 1812 ja ruhtinas Lobkowitz vuonna 1816.

title: Wien

text: Wien oli 1700–1800-luvuilla Euroopan suurimpia kulttuurin ja taiteen keskuksia. Kuuluisia Wienissä vaikuttaneita henkilöitä ovat muun muassa psykoanalyysin isä Sigmund Freud, säveltäjät Wolfgang Amadeus Mozart, Joseph Haydn, Ludwig van Beethoven, Franz Schubert, Johannes Brahms, Gustav Mahler, Alban Berg, Arnold Schönberg sekä Johann Strauss vanhempi, nuorempi ja Antonio Vivaldi, joka kuoli Wienissä, sekä filosofit Karl Popper ja Ludwig Wittgenstein.

title: Ludwig van Beethoven

text: Beethoven jäi historiaan merkittävänä säveltäjänä, jonka maine kasvoi pian legendaariseksi. Hänen vaikutuksensa ulottui lähes kaikkiin häntä seuranneisiin säveltäjiin, erityisesti Schubertiin, Richard Wagneriin, Franz Lisztiin ja myöhäisromantiikankin suuriin säveltäjiin. On keskusteltu runsaasti siitä, edustiko Beethoven klassismia vai romantiikkaa.[51] Säveltäjän elinaikana kyseisiä termejä ei ollut edes olemassa, vaan ne keksittiin jälkeenpäin määrittelemään erilaisia vanhan musiikin tyylejä.

title: Ludwig van Beethoven

text: Keväällä 1787 16-vuotias Beethoven onnistui saamaan kokoon sen verran rahaa, että pääsi matkustamaan Wieniin toiveenaan päästä Mozartin oppilaaksi.[10] Varmaa tietoa heidän tapaamisestaan ei kuitenkaan ole.[11] Beethoven sai kuulla äitinsä olevan vakavasti sairas, ja hän joutui matkustamaan takaisin Bonniin.[12] Maria kuoli pian tuberkuloosiin.

title: Pianosonaatti nro 14 (Beethoven)

text: Ludwig van Beethovenin pianosonaatti nro 14 cis-molli op. 27 nro 2, joka tunnetaan yleisesti nimellä Kuutamosonaatti, on yksi Beethovenin tunnetuimmista sonaateista. Beethoven sävelsi teoksen vuonna 1801, ja se on omistettu Beethovenin oppilaalle, 17-vuotiaalle kreivitär Giulietta Guicciardille, johon Beethoven oli rakastunut. Beethoven ei ole antanut tällekään sonaatille lisänimeä itse, vaan nimen antoi saksalainen musiikkikriitikko Ludwig Rellstab, joka vertasi kappaletta öiseen Luzernjärveen. Sonaatin ensimmäinen osa on erittäin soitettu myös amatöörien parissa, sillä se ei ole teknisesti niin vaikea kuin muut sonaatin osat.

title: Ludwig van Beethoven

text: Beethovenin vanhempi pikkuveli Caspar Carl kuoli 15. marraskuuta 1815. Testamentissaan veli oli esittänyt Ludwigia poikansa Carlin huoltajaksi.

title: Ludwig van Beethovenin elämäkerta

text: Keväällä 1787 16-vuotias Beethoven onnistui saamaan kokoon sen verran rahaa, että pääsi matkustamaan Wieniin toiveenaan päästä Mozartin oppilaaksi. Varmaa tietoa heidän tapaamisestaan ei kuitenkaan ole. Ehti kulua vain kaksi viikkoa, kun Beethoven sai kuulla äitinsä olevan vakavasti sairas, ja hän joutui matkustamaan takaisin Bonniin. Tuberkuloosi, joka oli vaikeuttanut Marian elämää jo pitkään, oli lopultakin nujertanut hänet. Hän kuoli siihen pian.

title: Ludwig van Beethoven

text: Beethovenin isä kuoli 18. joulukuuta 1792.[16]

title: Johann van Beethoven

text: Vuonna 1787 vanhin poika Ludwig lähti Wieniin opiskelemaan Mozartin ohjauksessa, mutta joutui jo kahden viikon kuluttua palaamaan Bonniin. Hän sai isältään kirjeen, jossa tämä kertoi, että äiti Maria Magdalena oli kuolemaisillaan. Äiti oli tuolloin vielä elossa mutta surkeassa kunnossa. Ludwigin palattua Bonniin kaikki oli pahempaa kuin hän oli kuvitellut: Maria Magdalena oli kuolemaisillaan ja Johann tukkihumalassa aamusta iltaan. Maria Magdalenan kuoleman jälkeen perheen taloudellinen asema oli kehnossa kunnossa. Ludwig oli käyttänyt kaikki rahansa Wienin matkallaan ja Johann kaikki rahansa Maria Magdalenan hoitoon. Vaaliruhtinas suostui kuitenkin maksamaan pientä eläkettä Johannille. Ludwig palasi Wieniin marraskuussa 1792. Johann kuoli pian Ludwigin lähdön jälkeen 18. joulukuuta 1792.

title: Ludwig van Beethoven

text: Vuoden 1799 loppupuolella Beethoven tutustui Anna von Brunsvikiin. Hän alkoi antaa pianotunteja Annan kolmelle tyttärelle: Thereselle, Josephinelle ja Charlotelle. Heidän välityksellään Beethoven tutustui vuonna 1801 heidän serkkuunsa, 16-vuotiaaseen Giuletta Cuicciardiin, jolle hän ryhtyi myös antamaan pianotunteja. Beethoven rakastui Giulettaan. 16. marraskuuta 1801 Beethoven mainitsi tästä Wegelerille:

title: Ludwig van Beethovenin elämäkerta

text: Beethoven syntyi Bonnissa perheeseen, jonka seitsemästä lapsesta vain Ludwig ja kaksi hänen pikkuveljeään, Caspar Carl ja Nikolaus Johann, elivät aikuisikään asti. Syntymäaika on epävarma, sillä vain kastepäivä – 17. joulukuuta – tiedetään varmasti, mutta tähän aikaan vastasyntyneet lapset oli tapana kastaa heti syntymästä seuraavana päivänä. Beethoven kuitenkin omien sanojensa mukaan muisti vuonna 1773 kuolleen isoisänsä, mikä on ristiriidassa hänen ystävänsä ja myöhemmin lääkärinsä Franz Wegelerin harhakäsitystä vastaan, että Beethoven olisikin syntynyt vuonna 1772. Wegelerille ei edes kastetodistus riittänyt todisteeksi, koska hän arveli, että se oli Beethovenien 2.–7. toukokuuta 1769 eläneen esikoislapsen kastetodistus, jonka nimi oli myös Ludwig. Beethovenin syntymävuodeksi luultiinkin pitkään virheellisesti vuotta 1772. Hänen kastetodistuksensa kertoo hänen syntyneen 17. joulukuuta 1770, mikä taas on ristiriidassa sen kanssa, että hänet myös kastettiin tuona päivänä.

title: Sinfonia nro 10 (Beethoven)

text: Sinfonia nro 10 on Ludwig van Beethovenin sinfonia, jota hän luonnosteli vuosina 1826–1827. Beethoven kuoli kesken luonnostelutyön eikä saanut teosta valmiiksi. Keskeneräisyydestä johtuen sinfoniaa ei yleensä lueta Beethovenin sinfonioiden joukkoon, vaikka luonnokset ovatkin enimmäkseen säilyneet.

title: Ludwig van Beethoven

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Basile, Marianne| title = Suurmiehiä. Beethoven| location = Tampere| publisher = Ruutu| year = 1984| version = (I protagonisti della Civiltà, Beethoven, 1982.) Suomentanut Kristian Björg| isbn = 951-9218-25-4}} Citation error, replace with{{cite book| author = Brown, Pam| title = Ludwig van Beethoven| location = Helsinki| publisher = WSOY| year = 1996| version = (Ludwig van Beethoven, 1993.) Suomentanut Sirkka Salonen| isbn = 951-0-21223-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Matthews, Denis| title = Beethoven| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1991 (2. painos 2002)| version = (Beethoven, 1985.) Suomentanut Riitta Kauko| isbn = 951-1-10797-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = May, Robin| title = Beethoven| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 1991| version = (Beethoven, 1990.) Suomentanut Riitta Kallas| isbn = 951-30-9768-4}}

title: Ludwig van Beethovenin elämäkerta

text: Lokakuussa Beethoven muutti toipilasajalle veljensä Johannin luo. Beethovenin vuoden 1812 Johannin luona vierailun jälkeen veljesten välit eivät olleet kovin hyvät. Beethoven itse kutsui Johannia ”epäveljelliseksi veljekseen”. Kerran Johannin käydessä tapaamassa Ludwigia tämän poissa ollessa Johann oli jättänyt tälle käyntikorttinsa, johon oli painettu teksti ”Johann van Beethoven, tilanomistaja”. Kotiin palattuaan Beethoven palautti kortin kirjoitettuaan sen kääntöpuolelle ”Ludwig van Beethoven, aivojen omistaja”.

title: Johann van Beethoven

text: Johann van Beethoven (14. marraskuuta 1739 tai 1740 oletettavasti Bonn – 18. joulukuuta 1792 Bonn) oli saksalainen tenorilaulaja ja Ludwig van Beethovenin isä.

title: Ludwig van Beethoven

text: Beethoven syntyi Bonnissa perheeseen, jonka seitsemästä lapsesta vain Ludwig ja kaksi hänen pikkuveljeään, Caspar Carl ja Nikolaus Johann, elivät aikuisikään asti.[6] Ludwigin isä yritti tehdä pojastaan Wolfgang Amadeus Mozartin kaltaista kuuluisaa lapsineroa ja pakotti tämän jo nelivuotiaana soittamaan päivittäin tuntikausia. Vaikka leikit jäivät vähiin, Ludwig oli hyväntuulinen, lempeä ja päättäväinen lapsi. Hänen huumorintajunsa säilyi koulupoikamaisena elämänsä loppuun asti.[5]

title: Ludwig van Beethoven

text: Vuonna 1784 Ludwig sai työpaikan hovista, ja hän ryhtyi antamaan tunteja saadakseen lisätuloja.[10] Beethovenin perhe koki kuitenkin vaikeuksia: Johannin ääni alkoi pettää, ja häntä uhkasi viraltapano. Myös Marian kunto alkoi heiketä.[10] Oli siis elintärkeää, että Ludwig etsi parempipalkkaisen viran avustaakseen perhettään. Ludwigin lapsuus päättyi hänen ollessaan 14-vuotias, ja paineet jättivät häneen pysyvät jäljet.[10] Beethoven esiteltiin Von Breuningin perheelle, joka pyysi Beethovenia antamaan soittotunteja kahdelle lapselleen. Perheessä puhuttiin taiteesta, tieteestä ja politiikasta, ja Beethoven perehdytettiin antiikin Rooman ja Kreikan kirjallisuuteen.[10]

title: Ludwig van Beethovenin elämäkerta

text: Vuonna 1782 Ludwigin opettaja Christian Gottlob Neefe joutui lähtemään vaaliruhtinaan matkaan, ja hänen oli saatava poissaolonsa ajaksi joku hoitamaan tehtäviään Bonnissa. Hän valitsi Ludwigin, joka oli vasta yhdentoista ja puolen vuoden ikäinen. Ludwigille rohkaisuksi Neefe painatti hänen yhdeksän muunnelmaansa pianolle, joista syntyi hänen ensimmäinen sävellyksensä, "9 muunnelmaa Dresslerin marssista". ”Tätä nuorta neroa kannattaa auttaa. Jos hän jatkaa samaan tahtiin, hänestä tulee varmasti uusi Mozart”, Neefe vakuutti. Vuonna 1783 hän julkaisi kolme ensimmäistä pianosonaattiaan, niin sanotut "Kurfürst-sonaatit". Näiden sonaattien partituuriin hänen isänsä käski lisättäväksi tekstin ”Säveltänyt Ludwig van Beethoven, joka on 11 vuotta vanha”, vaikka Ludwig todellisuudessa oli tällöin 13-vuotias. Myös vaaliruhtinas sai tietää nuoresta lahjakkuudesta ja suostui rahoittamaan tämän musiikkiopinnot. "9 muunnelmaa Dresslerin marssista" ei kuitenkaan tiettävästi ole Beethovenin aivan ensimmäinen sävellys, sillä jo vuotta aiemmin, vuonna 1781 oli ensiesitetty hänen säveltämänsä hautajaiskantaatti. Beethoven tosin itse julkaisi erään kantaattinsa vuodelta 1790 opusnumerolla 1, sillä hän piti tätä ensimmäisenä onnistuneena ja kunnollisena sävellyksenään.

title: Ludwig van Beethoven

text: 24. maaliskuuta 1827 Beethoven vaipui koomaan ja kuoli kaksi päivää myöhemmin.[49] Hänen kaapistaan löytyivät Heiligenstadtin testamentti, kirje ”Kuolemattomalle rakastetulle” ja useita naisten muotokuvia. Testamentissaan hän määräsi Karlin ainoaksi perillisekseen. Kirje Kuolemattomalle rakastetulle on kirjoitettu todennäköisesti Teplitzissä 1812. Sitä, kuka ”Kuolematon rakastettu” oli, ei kirjeessä mainita. Kohteeksi on ehdotettu muun muassa Antonie Brentanoa ja Josephine Brunsvikia.

title: Ludwig van Beethoven

text: 29. kesäkuuta 1801 Beethoven kirjoitti ystävälleen Franz Wegelerille kirjeen, jossa hän kertoi menestyksestään:


query: Milloin Halo 2 on julkaistu?

title: Halo 2

text: Halo 2 on yhdysvaltalaisen Bungie Studiosin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, jonka Microsoft Game Studios julkaisi vuonna 2004 Xbox-pelikonsolille. Halo 2 julkaistiin myös Windows Vista -käyttöjärjestelmää käyttäville tietokoneille kesäkuussa 2007.[1] Peli on jatko-osa Halo: Combat Evolvedille. Etenkin sen moninpeli oli suosittu ja säilytti pitkään asemansa Xbox Live -palvelun pelatuimpana pelinä vielä Xbox 360:n julkaisun jälkeenkin.[2]

title: Halo 2

text: Pelistä julkaistiin tavallisen version ohella myös rajattu keräilyversio, joka piti sisällään muun muassa Halo 2:n kehittämisestä kertovan dokumenttielokuvan ja taustatarinaa laajentavan Conversations from the Universe -vihkon.[50][51] Keräilyversion ohjevihko on kirjoitettu Covenantin näkökulmasta UNSC:n sijasta. Alkuperäinen kotelo on korvattu alumiinisella kotelolla, jossa on Halo 2:n logo. Vuonna 2005 peli julkaistiin osana Halo Triple Packia, joka sisälsi myös Halo: Combat Evolvedin ja Halo 2 Multiplayer Map Pack -DVD:n kartat.[52] Ennen Halo 3:n julkaisua Japanin markkinoille tuotiin Halo History Pack, joka piti sisällään Halo 2:n ja Combat Evolvedin.[53]

title: Halo 2

text: Bungie oli markkinointikampanjan aikana keskittynyt Halo 2:een, jonka vuoksi studio ei ehtinyt avustaa 42 Entertainmentia I love beesin tarinan kirjoittamisessa. Sen seurauksena tarina sivuaa vain etäisesti Halo-sarjan tapahtumia.[72] Halo 2:n käsikirjoittaja Joseph Staten kertoi vuonna 2004 antamassaan haastattelussa, ettei I love bees ei kuulu pelisarjan viralliseen kaanoniin.[73] Myöhemmin I love bees -sarjassa esiteltyjä hahmoja on kuitenkin esiintynyt Halo Graphic Novel -sarjakuva-albumissa sekä Halo Encyclopedia -opaskirjassa.[74][75] Frank O’Connor on myös kertonut pelisarjan uuden kehittäjän 343 Industriesin pitävän I love beesiä osana sarjan virallista kaanonia.[76]

title: Halo Infinite

text: Halo Infinite on 343 Industriesin kehittämä tulossa oleva ensimmäisen persoonan ammuntapeli, jonka julkaisee Microsoft Studios. Peli on jatko-osa vuonna 2015 julkaistulle "ille" ja kolmas 343 Industriesin kehittämä "Halo"-pääsarjan peli. Pelin päähenkilö on Spartan II -supersotilas Master Chief.

title: Bungie Studios

text: Marathon Myth-sarja Oni Halo-sarja Halo: Combat Evolved Halo 2 Halo 3 Halo 3: ODST Halo: Reach Destiny-sarja

title: Halo 2

text: Bungie julkaisi Halo 2:een neljä karttapakettia. Kolme ensimmäistä karttapakettia julkaistiin vuoden 2005 aikana, joista ensimmäinen, Bonus Map Pack, oli virvoitusjuomamerkki Mountain Dew’n sponsoroima ja julkaistiin ilmaiseksi. Se sisälsi kaksi karttaa, joista toinen oli uusioversio Combat Evolvedin Wizard-kartasta.[8] Killtacular Map Pack sisälsi niin ikään kaksi uutta karttaa.[8] Maptacular Map Packissa oli viisi karttaa, joista yksi oli uusi versio Halo: Combat Evolvedin Longest-kartasta.[8] Kaikki vuoden 2005 aikana julkaistut lisäkartat koottiin Halo 2 Multiplayer Map Pack -DVD:lle. DVD sisälsi myös Halo 2:n aseiden tasapainoa muokanneet päivitykset, dokumentin karttapakettien kehittämisestä ja ylimääräisen Another Day on the Beach -välianimaation.[30]

title: Halo (videopelisarja)

text: "Halo 2" ilmestyi 9. marraskuuta 2004 Xboxille. "Halo 2":ssa Covenant hyökkää Maahan. Samaan aikaa muukalaisliittouma jakautuu kahtia ja ajautuu sisällisotaan. Halo 2:sta julkaistiin myös versio Windows Vistalle vuonna 2007. Uutena peliin tuli kenttäeditori. Peli on saatu toimimaan myös Windows XP:llä, DirectX 9:n alaisuudessa. Uutta "Halo 2:ssa" Combat Evolvediin verrattuna oli mahdollisuus pelata moninpeliä Xbox Liven kautta, ja sitä kehuttiin jopa ensimmäistä osaa paremmaksi.

title: Rakas (kappale)

text: ”Rakas” on Haloo Helsinki! -yhtyeen kappale heidän maaliskuussa 2017 julkaistulta "Hulluuden highway" -albumilta. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 2. joulukuuta 2016 ja se päätti samalla yhtyeen hieman yli vuoden kestäneen tauon. Kappaleen on säveltänyt yhtyeen kitaristi Leo Hakanen ja sanoittanut solisti-basisti Elli Haloo.

title: Halo: Combat Evolved

text: Halo: Combat Evolved – Anniversary (tai Halo: CEA tai pelkästään Halo: Anniversary) on 343 Industriesin kehittämä uusi versio alkuperäisestä "Halo: Combat Evolvedista". Peli sisältää lisäkarttoja "Halo: Reachin" verkkopeliin, Kinect-tuen ja Master Chiefille uudistetun Mjolnir Mark V -haarniskan. Peli julkaistiin 15. marraskuuta 2011, tasan kymmenen vuotta alkuperäisen pelin julkaisun jälkeen. Pelissä on kaksi eri pelimoottoria: Bungien alkuperäinen mahdollistaa pelaamisen ja 343 Industriesin pelimoottori uudistetut grafiikat. Pelaaja voi missä vaiheessa tahansa vaihtaa alkuperäisen ja uudistetun version välillä. Pelissä ei ole varsinaista omaa verkkopeliä, mutta mukana tulee "Halo: Reachiin" muun muassa uusia versioita alkuperäisen "Halo: Combat Evolvedin" ja "Halo 2:n" moninpelikentistä. Lisäksi "Halo: Reachin" verkkopeliin tulee lisäominaisuuksia, jolla pyritään muokkaamaan verkkopeliä paremmin alkuperäistä "Haloa" kuvaavaksi.

title: Pretty Hate Machine

text: Pretty Hate Machine (tunnetaan myös nimellä Halo 2) on yhdysvaltalaisen industrial/vaihtoehtorock-yhtyeen Nine Inch Nailsin vuonna 1989 julkaistu debyyttialbumi. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa.

title: Halo 5: Guardians

text: "The Sprint" -sarja kertoo Halo 5:n kehityksestä, ja siitä on tähän mennessä julkaistu kolme kautta. Sarjaa esitettiin alun perin yksinoikeudella Xbox Onen "Halo Channel" -sovelluksessa, mutta myöhemmin jaksot on ladattu myös YouTubeen. Ensimmäinen kausi julkaistiin hieman ennen moninpelibetaa joulukuussa 2014 ja se kertoi muun muassa uuden Breakout-pelimuodon kehittämisestä sekä "Truth"- ja "Regret"-karttojen suunnittelemisesta, joista molemmat pohjautuvat "Halo 2:n Midship"-karttaan. Kauden aikana 343 Industries kutsuu studiolleen ammattilaispelaajia peliä testaamaan voidakseen luoda "Halo 5:n" Arena-moninpelistä mahdollisimman kilpailullisen kokemuksen.

title: Halo: Combat Evolved

text: Gearbox Software julkaisi maaliskuussa 2004 "Halo: Custom Edition" -laajennuksen pelin PC-versioon. "Custom Edition" sisältää ainoastaan moninpelin ja vaatii alkuperäisen pelin toimiakseen. Se mahdollistaa pelaajille omien moninpelikarttojen luonnin ja muokkaamisen Bungien kehittämällä "Halo Editing Kit" -työkalulla. Vuonna 2014 julkaistu "" sisältää kaikki PC-versioon lisätyt aseet, ajoneuvot ja kartat.

title: Halo 2

text: Halo 2 sai hyvän vastaanoton kriitikoilta. Arvostelumenestystä mittaavan Game Rankings -sivuston laskema pistekeskiarvo pelille on 94.57% ja Metacriticin laskema valikoitujen arvostelujen painotettu pistekeskiarvo on 95 pistettä sadasta.[77][3] Halo 2 voitti lukuisia palkintoja, kuten parhaan konsolipelin palkinnon Game Critics Awardsissa sekä parhaan äänisuunnitelun Interactive Achievement Award -palkinnon.[78][79] Xbox.com -sivuston mukaan peli on voittanut ainakin 34 palkintoa.[4] Halo 2 säilytti asemansa Xbox Liven pelatuimpana pelinä vielä Xbox 360:n julkaisun jälkeenkin.[2]

title: Halo (videopelisarja)

text: "Halo: The Master Chief Collection" on Xbox Onelle julkaistu kokoelma "Halo"-peleistä, joissa Master Chief on päähenkilönä. Kokoelma sisältää "Halo: Combat Evolvedin" ja sen anniversary-version, "Halo 2:n" ja sen anniversary-version, "Halo 3:n" ja "Halo 4:n". Kokoelma sisältää myös kaikkien näiden pelien omat moninpelitilat ja kartat (yhteensä 100 yli karttaa) sekä "Halo 2:n" anniversary-moninpeliversion.

title: Halo: The Fall of Reach

text: Halo-sarjasta on julkaistu useita kirjoja, sarjakuvia ja novelleja "The Fall of Reachin" jälkeen. Kirjasarjan seuraava osa osa oli William C. Dietzin vuonna 2003 kirjoittama "The Flood"-romaani, joka kuvasi "Halo: Combat Evolved"-pelin tapahtumia. Nylund itse kirjoitti vielä kaksi Halo-aiheista romaania lisää, mutta ei ole aikeissa kirjoittaa enää uusia kirjoja sarjaan.

title: Halo (videopelisarja)

text: "" sijoittuu "Halo: Combat Evolvedin" ja "Halo 2":n tapahtumien välille. "Halo: The Fall of Reachin" tavoin "Halo: First Striken" kirjoitti Eric Nylund.

title: Halo 3

text: Peli julkistettiin E3-messuilla keväällä 2007, jossa siitä julkaistiin myös ensimmäinen traileri. Pelin tekijöiden mukaan Halo 3 on viimeinen Halo-universumiin sijoittuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli ja se päättää Halo-trilogian. Tosin myös Halo-universumiin sijoittuva Halo Wars -tosiaikaisstrategia on jo julkaistu, sen sijaan Peter Jacksonin yhtiön Wingnut Interactiven työstämä Halo: Chronicles on peruttu samanaiheisen elokuvan peruuntumisen myötä. Kuitenkin Halo: Reachin tapahtuvat sijoittuvat ajalle ennen ensimmäisen Halo-pelin tapahtumia.

title: Blackstar Halo

text: Vuonna 2009 yhtye vaihtoi nimensä Blackstar Haloksi, koska Downfall-nimisiä yhtyeitä on maailmanlaajuisesti lukuisia. Vuonna 2010 julkaistu "Illuminated" on toistaiseksi ainoa Blackstar Halo -nimellä julkaistu levy.

title: Halo (videopelisarja)

text: Pelisarjan ensimmäiset kaksi peliä olivat pelattavissa sekä Xboxilla että Windowsilla. Ensimmäinen osa oli myös Macillä pelattava. Halo 3:sta lähtien pelejä on julkaistu yksinoikeudella Xbox 360- ja sittemmin Xbox One -konsolille. Halo-sarjasta on myös tehty kirjoja ja muita oheistuotteita. Kirjat laajentavat lukijan käsitystä Halon universumista.

title: Halo: The Master Chief Collection

text: Moninpeli sisältää kaikkien pelien moninpelit sekä kaikki niihin julkaistut kartat, myös alun perin yksinoikeudella PC:lle julkaistut kartat. Pelien ruudunpäivitysnopeus on 60 ruutua sekunnissa ja jokainen niistä käyttää alkuperäistä pelimoottoriaan, jonka seurauksena myös alkuperäisten pelien ohjelmointivirheeet ovat yhä pelissä. Moninpelien luvattiin myös käyttävän dedikoituja servereitä. Niiden lisäksi kuusi "Halo 2:n" kartoista on tehty uudelleen "Halo 2 Anniversaryn" pelimoottorille. Kaikki "Halo 2 Anniversaryn", "Halo 3:n" ja "Halo 4:n" kartat ovat muokattavissa Forge-kenttäeditorissa. Pelistä riippuen on mahdollista pelata jaetun ruudun moninpeliä joko kahdella tai neljällä pelaajalla. Peliä ei voi pelata Xbox 360:llä pelaavia vastaan.

title: Halo: The Master Chief Collection

text: "Halo 4:n" yhteistyössä pelattavat "Spartan Ops" -jaksot lisättiin kokoelmaan joulukuussa. "Halo 2 Anniversaryn" moninpeliin lisättiin julkaisun jälkeen uusi kartta hyvityksenä pelin teknisistä ongelmista. "Remnant"-niminen kartta tunnettiin "Halo 2:ssa" nimellä "Relic". Myös "Halo 3: ODST" lisättiin julkaisun jälkeen kokoelmaan, mutta se ei sisältänyt "Firefight"-moninpelimuotoa.

title: Halo 3: ODST

text: Halo 3: ODST on Xbox 360:lle vuonna 2009 julkaistu ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli sijoittuu Master Chiefin maasta lähdön ja sinne paluun aikaisiin maan tapahtumiin. Pelissä on enemmän aseita, eri henkilöitä sekä mahdollisuus kantaa enemmän kranaatteja (kolme kranaattia) kerrallaan kuin "Halo 3":ssa. Tapahtumat sijoittuvat "Halo 2":n ja "Halo 3":n tapahtumien väliin "New Mombasan" kaupunkiin. Päähenkilönä ei aiempien "Halo"-pelien tapaan ole biologisesti paranneltu supersotilas Master Chief (spartalainen), vaan tällä kertaa paikan ottaa ODST "(Orbital Drop Shock Trooper)" -erikoisjoukkojen tulokas (). Hänen suojansa ei palaudu hetken levon jälkeen, eikä ODST esimerkiksi hypi yhtä korkealle tai juokse yhtä nopeasti kuin Master Chief, eikä hän voi pitää käsissään kahta asetta. Tulokasta avustaa hänen muu tiiminsä, johon kuuluvat "Buck, Dutch, Romeo, Mickey ja Dare".

title: Halo Wars

text: Peli on julkaistu Steam-palvelussa Windows-alustalle 20. huhtikuuta 2017 nimellä "Halo Wars: Definitive Edition".

title: Halo 2

text: Halo 2 Anniversary on 343 Industriesin ja Saber Interactiven kehittämä uusioversio Halo 2:sta. Se julkaistiin osana Halo: The Master Chief Collectionia ja julkaistiin Halo 2:n kymmenvuotispäivänä. Uusia ominaisuuksia ovat muun muassa Forge-kenttäeditori ja mahdollisuus vaihtaa uusittujen ja vanhojen grafiikkojen väliltä.[34] Pelin välinäytökset on uudistanut Blur Studios ja moninpelikartoista seitsemän on tehty uusiksi.[35] The Master Chief Collection tuli tunnetuksi lukuisista sitä vaivanneista teknisistä ongelmista, joka vaikutti etenkin moninpelaamiseen.[36]

title: Halo 2

text: Peliä odotettiin innokkaasti ja se teki ennätyksen ennakkotilaajien määrässä yli puolellatoista miljoonalla ennakkotilaajallaan.[54] Yöjulkaisupaikkojen eteen muodostui pitkiä jonoja jotka keräsivät myös median huomion.[55] Halo 2 menestyi hyvin myyden julkaisupäivänään noin 2,4 miljoonaa kopiota ja tuottaen yli 125 miljoonaa dollaria. Näin ollen Halo 2 ohitti Spider-Man – hämähäkkimies -elokuvan kaikkien aikojen nopeiten tuottaneena viihdejulkaisuna.[56] Peli myi Isossa-Britanniassa 260 000 kappaletta ensimmäisellä viikollaan, joka teki siitä maan kolmanneksi nopeimmin myyneen videopelin.[57] Xbox.com raportoi kesäkuussa 2006, että Halo 2:ssa on pelattu yli puoli miljardia ottelua Xbox Livessä.[58] Halo 2:sta tuli myös Xbox-konsolin eniten myynyt peli. Heinäkuuhun 2007 mennessä peli oli myynyt yli kahdeksan miljoonaa kappaletta ja oli samaan aikaan Yhdysvaltain kaikkien aikojen viidenneksi eniten myynyt peli.[59][60]

title: Halo 2

text: Halo 2:lla oli aktiivinen machinima-yhteisö. Machinima-sarjoista kuuluisin lienee Rooster Teethin tuottama Red vs. Blue, joka on kaikkien aikojen pisimpään jatkunut internetissä esitettävä sarja.[105] Se sai alkunsa jo Halo: Combat Evolvedin aikana, ja osa kolmannesta kaudesta sekä neljäs ja viides kausi kokonaisuudessaan on kuvattu Halo 2:ta käyttämällä.[106] Red vs. Blue kertoo kahden armeijan sodasta suljetussa kanjonissa ja sen kausia on julkaistu myös Netflixissä.[107] Toinen Halo 2:ssa tehty tunnettu machinima-sarja on keskusteluohjelma This Spartan Life, joka piti sisällään muun muassa haastatteluja ja komediaa. This Spartan Life voitti vuonna 2005 parhaan machinima-sarjan palkinnon Machinima Film Festivalilla.[108] The Codex -sarja kertoo ihmiskunnan taistelusta Covenantin invaasiota vastaan. Sarja voitti Halo-machinimaan keskittyvässä Rockets on Prisoner Awardsissa kuusi palkintoa ja Wired-lehden päätoimittaja Chris Anderson on kutsunut sitä parhaaksi näkemäkseen machinima-sarjaksi.[109][110]

title: Halo 5: Guardians

text: "Halo 5:tä" markkinoitiin myös urheilutapahtumissa: sen mainos oli jalkapallojoukkue Seattle Soundersin pelipaidoissa, ja Dale Earnhardt, Jr. ja Jamie McMurray ajoivat NASCAR-kilpailussa "Halo 5" -aiheisissa autoissa. Vuonna 2015 julkaistussa "" -elokuvassa Simon Peggin esittämä Benji Dunn pelaa "Halo 5:tä" kolmelta ruudulta, joka herätti huhut pelin mahdollisesta PC-versiosta.

title: Halo: Combat Evolved

text: Halo: Combat Evolved (lyhennettynä "Halo") on Bungie Studiosin kehittämä ja Microsoft Game Studiosin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on "Halo"-pelisarjan ensimmäinen osa. Peli julkaistiin alun perin Xboxille vuonna 2001 sekä myöhemmin myös Microsoft Windowsille ja Mac OS X:lle. Peli oli ensimmäisten Xboxille julkaistujen videopelien joukossa.

title: Halo Wars 2

text: Halo Wars 2 on 343 Industriesin ja Creative Assemblyn kehittämä strategiapeli. Pelin on julkaissut Microsoft Studios 21. helmikuuta 2017 Xbox Onelle ja Windows 10:lle. Se on jatkoa vuonna 2009 julkaistulle "Halo Warsille". Peli sijoittuu suoraan "in" tapahtumien jälkeiseen aikaan ja 28 vuotta alkuperäisen "Halo Warsin" jälkeen.

title: Halo (videopelisarja)

text: "Halosta" on myös tehty japanilainen animaatioelokuva vuonna 2010 nimeltään "". Halosta on myös julkaistu lukuisia lyhytelokuvia, kuten "", josta julkaistiin kolme osaa: "Halo: Arms Race", "Halo: Combat" ja "Halo: Last One Standing". Lyhytelokuva kuvaa ODST-sotilaiden ("Orbital Drop Shock Trooper") elämää taistelutantereella. Lyhytelokuva sijoittuu Halo 3:n ajalle.


query: Missä maissa Taru sormusten herrasta -elokuvat on kuvattu?

title: Taru sormusten herrasta (elokuvatrilogia)

text: Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogia on Peter Jacksonin ohjaama fantasiaelokuvatrilogia, joka pohjautuu kirjailija J. R. R. Tolkienin kirjoittamaan fantasiakirjaan Taru sormusten herrasta. Elokuvia kuvattiin kahdeksantoista kuukautta jatkuvasti Uudessa Seelannissa. Kyseessä on ensimmäinen elokuvasarja, jonka kaikki elokuvat on kuvattu samaan aikaan.

title: Mithril

text: Tolkien keksi mithrilin kirjoittaessaan "Tarun sormusten herrasta" Moriaa käsittelevää osuutta. Aiemmin ilmestyneeseen "Hobittiin" hän lisäsi maininnan mithrilistä vasta vuonna 1966 kirjan kolmanteen laitokseen. Samalla hän teki muitakin pieniä muutoksia, joilla hän pyrki saattamaan teoksen paremmin yhteensopivaksi "Tarun sormusten herrasta" kanssa. Alkuperäisessä vuoden 1937 laitoksessa Bilbon lahjaksi saaman panssaripaidan kerrotaan olevan tehty ”hopeoidusta teräksestä” ("silvered steel"). Uuteen laitokseen Tolkien muokkasi kuvausta niin, että paidan valmistusmateriaaliksi mainitaan "Tarun sormusten herrasta" kirjoittamisen myötä kehittyneen taustatarinan mukaisesti mithril.

text: Elokuvien ohjaaja, Peter Jackson, luki 19-vuotiaana Taru sormusten herrasta -trilogian ja ajatteli, että siitä saisi tehtyä hyvän näytellyn elokuvan. Suuri haaste oli saada sovitettua kirja elokuvamuotoon sopivaksi. Jackson teki Fran Walshin kanssa kolmen kirjan pohjalta tiivistelmän, jonka Philippa Boyens luki vuonna 1997 ja piti sitä hyvin onnistuneena. Miramax-yhtiö suostui alun perin elokuvasarjan rahoittajaksi. Ensimmäinen käsikirjoitus saatiin valmiiksi ja toista aloitettiin, kun Miramax halusikin vain yhden elokuvan. Peter Jackson ilmoitti, ettei tarinaa voi sovittaa yhteen elokuvaan, jolloin Miramax kehotti etsimään toisen yhtiön. Jackson etsi yhtiötä, joka suostuisi rahoittamaan kaksi elokuvaa. New Line Cineman Bob Shaye ihmetteli sitä, miksi kukaan tekisi kaksi elokuvaa kun niitä pitäisi tehdä kolme. Miramaxia varten tehty käsikirjoitus laajennettiin kolmea elokuvaa varten. Käsikirjoitusta muuteltiin ja hiottiin koko kuvausten ajan.[1]

text: Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit: Kuvitettu opas (2001) Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia: Kuvitettu opas (2002) Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu: Kuvitettu opas (2003)

title: Taru sormusten herrasta -seikkailupeli

text: Taru sormusten herrasta -seikkailupeli () on Tolkienin kehittämään Keski-Maan fantasiamaailmaan sijoittuva yksinkertainen roolipeli. Pelin on tarkoitettu soveltuvan pelaajien ensimmäiseksi roolipeliksi ja sen säännöt ovat yksinkertaiset.

title: Dominic Monaghan

text: Monaghan on selostaja "Ringers: Lord of the Fans" -dokumentissa "Taru sormusten herrasta" -fandomista. Vasemmassa kädessään Monaghanilla on tatuointi Elvish-sanasta ”yhdeksän”, joka on merkki osallistumisesta "Taru sormusten herraan", ja se osoittaa, että hänen hahmonsa oli yksi Sormuksen ritareista, joita oli yhteensä yhdeksän. Myös useat muut elokuvassa näytelleet ottivat samanlaiset tatuoinnit elokuvan tuotannon aikana. Tatuoinnin alapuolella on toinen, jossa lukee ”Life imitates art” (). Vasemmassa kädessään hänellä on tatuointi ”Living is easy with eyes closed” (), joka on ote The Beatlesin kappaleesta ”Strawberry Fields Forever”. Vasempaan jalkaan änellä on tatuoituna kaksi tähteä, joista toinen on musta ja toinen valkoinen.

title: Taru sormusten herrasta

text: Taru sormusten herrasta julkaistiin taloudellisista syistä kolmessa osassa, joista ensimmäinen 29. heinäkuuta 1954 ja viimeinen 20. lokakuuta 1955. Osien nimet ovat Sormuksen ritarit, Kaksi tornia ja Kuninkaan paluu. Rakenteellisesti romaani on jaettu kuuteen kirjaan, ja kussakin osassa oli kaksi kirjaa, minkä lisäksi viimeisen kirjan lopussa on liitteitä taustamateriaalista. Taru sormusten herrasta on käännetty 38 kielelle.

title: Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (elokuva)

text: Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit () on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut ensimmäinen osa Peter Jacksonin ohjaamasta "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogiasta, joka pohjautuu J. R. R. Tolkienin fantasiaromaaniin "Taru sormusten herrasta". Elokuvaa seuraavat elokuvat "" ja "".

title: Luettelo Keski-Maan sivuhahmoista

text: Tämä on luettelo J. R. R. Tolkienin luoman kuvitteellisen Keski-Maan sivuhahmoista. Hahmot, joista on artikkeli, ei listata tässä. Hahmot esiintyvät kirjoissa "Hobitti eli sinne ja takaisin", "Taru sormusten herrasta" tai "Keskeneräisten tarujen kirja". Osa tässä luetelluista hahmoista esiintyy vain elokuvissa ja oheismateriaalissa, eli ne eivät ole Tolkienin luomia. Elokuvia ovat Peter Jacksonin ohjaamat "Hobitti"-trilogia ja "Taru sormusten herrasta" -trilogia.

title: Taru sormusten herrasta (elokuva)

text: Taru sormusten herrasta ("The Lord of the Rings") on Ralph Bakshin ohjaama animaatioelokuva vuodelta 1978. Se pohjautuu J. R. R. Tolkienin samannimiseen kirjaan. Elokuva kestää kaksi tuntia neljätoista minuuttia.

title: Hobitti (elokuvatrilogia)

text: Peter Jackson ja Fran Walsh ilmaisivat kiinnostuksensa "Hobitin" filmatisointiin jo vuonna 1995 osana trilogiaa, jonka kaksi muuta osaa olisivat perustuneet "Taruun sormusten herrasta". Jacksonin tuottajalle Harvey Weinsteinille selvisi kuitenkin, että Saul Zaentz omisti "Hobitin" elokuvan tuottamisoikeudet, kun taas United Artists omisti mahdollisen "Hobitti"-elokuvan jakeluoikeudet. Weinstein yritti ostaa oikeudet, mutta ei onnistunut, joten hän pyysi Jacksonin jatkamaan "Tarun sormusten herrasta" sovittamista elokuvaksi.

title: Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (elokuva)

text:
"Kuninkaan paluu" voitti Oscar-gaalassa 2004 peräti yksitoista Oscar-palkintoa, kaikista sarjoista joissa se oli ehdolla. "Kuninkaan paluun" lisäksi tähän ovat pystyneet ainoastaan "Ben-Hur" ja "Titanic", jotka molemmat olivat useammassa sarjassa ehdolla. Elokuva oli vasta toinen elokuva "Titanicin" jälkeen, joka keräsi maailmanlaajuisesti miljardin dollarin lipputulot, ja keräsi ne sitä nopeammin, yhdeksässä viikossa ja neljässä päivässä, kun "Titanicilta" meni siihen 11 viikkoa.
Kahden aikaisemman Peter Jacksonin "Taru sormusten herrasta" -elokuvan, "" ja "" tavoin "Kuninkaan paluu" sisältää muutoksia ja poistettuja kohtauksia kirjaan verrattuna.

text: Taru sormusten herrasta: Aseet ja armeijat on Chris Smithin kirjoittama, vuonna 2003 julkaistu kirja, joka kertoo J. R. R. Tolkienin kehittämän Keski-Maan mielikuvitusmaailman sotureista, armeijoista, aseista, taisteluvarusteista ja taisteluista Peter Jacksonin ohjaaman "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogian pohjalta.

title: Sauron

text: Sauron on fiktiivinen hahmo J. R. R. Tolkienin fantasiakirjassa "Taru sormusten herrasta". Hän on kirjan pääantagonisti, mutta ei varsinaisesti esiinny yhdessäkään kirjan kohtauksessa. Tolkien nimesi "Tarun sormusten herrasta" Sauronin mukaan, sillä hän oli ”Sormusten herra”. Sauron esiintyy myös sivuhahmona "Silmarillionissa". "Hobitissa" mainittu Synkmetsässä asuva paha Noita paljastui "Tarussa sormusten herrasta" Sauroniksi.

title: Miekka ja magia

text: 1950-luvulla alkoi fantasiakirjallisuuden nousu laajempaan suosioon, kun J. R. R. Tolkienin "Taru sormusten herrasta" (1954-1955) ja T. H. Whiten "The Once and Future King" (1958) ilmestyivät. Seuraavan vuosikymmen puoleenväliin mennessä nämä teokset, varsinkin "Taru sormusten herrasta", olivat saavuttaneet huomattavaa suosiota laajalevikkisinä pokkaripainoksina. Vaikka "Taru sormusten herrasta" ei edusta miekkaa ja magiaa, sen menestys loi kysyntää myös muulle fantasiakirjallisuudelle. Kun miekka ja magia -tarinoita oli aiemmin markkinoitu science fictionina, fantasia erottui 1960-luvun lopulla selkeästi omaksi kirjallisuudenlajikseen.

title: Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia (elokuva)

text: Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia () on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut toinen osa Peter Jacksonin ohjaamasta "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogiasta, joka pohjautuu J. R. R. Tolkienin fantasiaromaaniin "Taru sormusten herrasta". Se on elokuvan "" (2001) jatko-osa ja sitä seuraa elokuva "" (2003).

title: Taru sormusten herrasta

text: Tarusta sormusten herrasta on tehty musikaali Taru sormusten herrasta. Ryhmäteatteri esitti kirjasta tehtyä näytelmää vuosina 1988-1989 Suomenlinnassa, ohjaajina Raila Leppäkoski ja Arto af Hällström. Rooleissa esiintyivät muiden muassa Timo Torikka, Taneli Mäkelä, Ville Virtanen, Miitta Sorvali, Pertti Sveholm, Kari Väänänen, Vesa Vierikko ja Carl-Kristian Rundman.

title: Rotoskooppaus

text: Tekniikka teki mahdolliseksi 1970-luvulla filmata Tolkienin "Taru sormusten herrasta", koska senaikaisella tekniikalla oli mahdotonta tehdä sitä oikeilla näyttelijöillä ja lavasteilla. Ralph Bakshi teki tekniikalla "Taru sormusten herrasta -elokuvan" vuonna 1978.

title: Taru sormusten herrasta

text: Taru sormusten herrasta (1978), Ralph Bakshin ohjaama animaatioelokuva. The Return of the King (1980), Jules Bassin ja Arthur Rankinin ohjaama animoitu televisioelokuva vuodelta 1980 Hobitit (1993), Yleisradion Ryhmäteatterin näytelmän pohjalta tuottama televisiosarja, ohjaajana Timo Torikka. Taru sormusten herrasta, Peter Jacksonin ohjaama elokuvatrilogia: Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (2001) Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia (2002) Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003)

text: Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu ("The Lord of the Rings: The Return of the King") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut eeppinen fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Peter Jackson. Elokuva perustuu J. R. R. Tolkienin samannimiseen romaaniin. Se on "Taru sormusten herrasta" -elokuvasarjan kolmas ja viimeinen osa, ja jatko-osa elokuville "" (2001) ja "" (2002).

title: Taru sormusten herrasta

text: Taru sormusten herrasta () on englantilaisen kirjailijan J. R. R. Tolkienin kirjoittama korkea fantasiaromaani. Sen työstäminen alkoi Tolkienin vuoden 1937 fantasiaromaanin Hobitti eli sinne ja takaisin jatko-osana, mutta siitä tuli lopulta paljon suurempi teos. Tolkien kirjoitti romaanin vuosien 1937 ja 1949 välillä, ja se julkaistiin kolmessa osassa vuosina 1954–1955. Taru sormusten herrasta -kirjaa on myyty yli 150 miljoonaa kappaletta, ja se on yksi myydyimmistä romaaneista kautta aikojen.[1]

title: J. R. R. Tolkien

text: Tolkienin teoksista on tehty useita elokuva- ja televisiosovituksia. Ensimmäisiä yrityksiä oli Ralph Bakshin ohjaama "Taru sormusten herrasta" -animaatio vuonna 1978. Elokuva sai huonoja arvosteluja. Uusiseelantilainen Peter Jackson ohjasi vuosina 2001–2003 "Taruun sormusten herrasta" perustuvan elokuvatrilogian, joka menestyi sekä katsojamäärissä että palkinnoissa mitattuna. Vuosikymmentä myöhemmin Jackson sovitti myös "Hobitin" elokuvatrilogiaksi, jonka osat ilmestyivät vuosina 2012–2014.

title: Hobitti – Odottamaton matka

text: Jackson käsikirjoitti elokuvan myös "Taru sormusten herrasta" -elokuvia käsikirjoittaneiden Fran Walshin ja Philippa Boyensin kanssa sekä Guillermo del Toron kanssa, jonka piti alun perin ohjata "Hobitti" -elokuvasarja. Elokuva kuvattiin 3D:nä HFR (High Frame Rate) -tekniikalla, jolloin kuvia on kaksi kertaa enemmän sekunnissa kuin perinteisesti kuvatussa elokuvassa.

title: Örkki

text: J. R. R. Tolkienin fantasiamaailmassa örkit olivat haltioita, joita Melkor sieppasi ja turmeli, jolloin niistä tuli örkkejä. Tolkienin örkit olivat rumia ja saastaisia olentoja, jotka palvelivat pahuuden voimia. "Hobitissa" Tolkien puhuu örkeistä "hiisinä" (). Hän alkoi kirjoittaa örkeistä vasta kirjassa "Taru sormusten herrasta". Tolkienin maailmassa örkki ja "hiisi" merkitsevät siis samaa, mutta "hiisi" on vain hobittien nimitys örkeille, joskin Peter Jacksonin elokuvissa ja useissa "Taru sormusten herrasta" -peleissä annetaan kuitenkin ymmärtää, että örkit ja hiidet ovat kaksi eri rotua. "Tarussa sormusten herrasta" esiintyy myös kaksi uutta örkkirotua, "uruk-hai" ja puoliörkit. "Uruk-hai" (monikko) olivat Sauronin luomia örkkejä, jotka olivat vahvempia, älykkäämpiä ja isompia kuin tavalliset örkit. Puoliörkit olivat Sarumanin luoma kieroutunut yhdistelmä örkkiä ja ihmistä. Elokuvissa annetaan ymmärtää, että Saruman loi "uruk-hain", ja että puoliörkit ovat sama asia. Kuitenkin Cirith Ungolnin tornissa oli sekä tavallisia örkkejä että uruk-hain kaltaisia örkkejä. Joissakin peleissä asia on selitetty, että "uruk-hai" ovat Rautapihan ja "urukit" Mordorin väkeä, vaikka elokuvassakin "uruk-haita" kutsutaan urukeiksi.

title: Taru sormusten herrasta

text: Taru sormusten herrasta on jakanut kriitikoiden ja yleisön mielipiteet ilmestymisestään alkaen. Sunday Telegraphin mukaan romaani kuuluu 1900-luvun fiktiokirjallisuuden merkittävimpiin teoksiin.[4] Sunday Timesin kriitikko kirjoittaa ”englanninkielisen maailman jakaantuneen niihin, jotka ovat lukeneet Sormusten herran, ja niihin, jotka aikovat lukea sen”.[4]

text: Valta, johtajuus, tuho ja toivo J. R. R. Tolkienin teoksessa Taru sormusten herrasta eli ”Management by Sauron” on Harri Hietikon väitöskirja vuodelta 2008. Tutkimus käsittelee nykyajan johtajatyyppejä Tolkienin romaanin "Taru sormusten herrasta" tarjoamien mallien valossa. Hietikko yhdistää tutkimuksessaan hallinto- ja kirjallisuustiedettä. Hän tekee analyysiaan varten johtajaprofiilin romaanisarjan kahdeksasta hahmosta. Esimerkiksi Gandalf Harmaan hän määrittää ”rakentavaksi viisaaksi”, jonka keinoja ovat suostuttelu ja motivointi. Hänen vastakohtansa Saruman Valkoinen puolestaan edustaa ”tuhoavaa viisautta”. Hietikon "Sormusten herrasta" löytämä kulttuurinen jäsennys jakaa kulttuurit toivon ja ylpeyden kulttuureiksi.

title: Dan Hennah

text: Dan Hennah on uusiseelantilainen elokuvalavastaja. Hänet tunnetaan parhaiten "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogian lavastuksesta, jonka jokaisesta osasta hän on ollut ehdolla parhaan lavastuksen Oscar-palkintoon ja jonka hän myös voitti Oscar-palkinnon. "Taru sormusten harrasta" -elokuvien lisäksi hän on ollut ehdolla parhaan lavastuksen Oscar-palkintoon "King Kong" -elokuvasta.

title: Uusi-Seelanti

text: Uusiseelantilaiset ja Uudessa-Seelannissa kuvatut elokuvat ovat menestyneet hyvin 1990-luvulta alkaen. Monet ohjaajat käyttävät osaksi ulkomaalaisia näyttelijöitä ja rahoitusta. Menestyselokuviin ovat kuuluneet Jane Campionin Piano (1993), Lee Tamahorin Kerran sotureita (1994) ja Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -trilogia (2001–2003).[61] Hallitus on houkutellut kuvausryhmiä maahan jopa muuttamalla työlainsäädäntöä tarpeen mukaan.[31]

title: Christopher Lee

text: Lee tunnetaan 2000-luvulla pahuuden puolelle siirtyneen velhon Sarumanin näyttelijänä Peter Jacksonin ohjaamassa "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogiassa, joka pohjautuu J. R. R. Tolkienin kirjoittamaan samannimiseen fantasiaromaaniin. Jackson on sanonut Leen olevan suurimpia hänen tuntemiaan Tolkien-faneja. Lee tapasi Tolkienin kerran henkilökohtaisesti, ja hänellä oli tapana lukea "Taru sormusten herrasta" kerran vuodessa. Kun Jackson leikkasi Leen roolisuorituksen pois elokuvasta "", Lee ilmoitti olevansa erittäin järkyttynyt. Leen roolisuoritus on kuitenkin mukana elokuvan pidennetyssä erikoisversiossa.


query: Milloin Etelä-Afrikka on perustettu?

title: Etelä-Afrikan historia

text: Etelä-Afrikan unioni syntyi 31. toukokuuta 1910 neljän Ison-Britannian siirtomaan (Kapmaan, Natalin, Transvaalin ja Oranjen vapaavaltion) yhdistyessä uudeksi itsenäiseksi dominioksi.[21] Etelä-Afrikan sisäpolitiikassa vaikutti 1890-luvulta aina 1940-luvulle asti kolme poliittista pääsuuntausta. Näistä South Africa Partyn edustama suuntaus katsoi, että maan valkoisen väestön etuja edisti parhaiten läheinen suhde Brittiläisen imperiumin kanssa ja englantilaisen ja afrikaanerikulttuurin sulautuminen yhteen. Puolueen kannatus tuli suurimmaksi osaksi afrikaanereilta, mutta kannattajakunnassa ja johtajistossa oli myös merkittävä määrä englanninkielisiä. Unionist Party vastusti kiivaasti kaikkia irtautumispyrkimyksiä imperiumista ja katsoi, ettei esimerkiksi englanninkielisillä virkamiehillä ollut velvollisuutta opetella afrikaansia. Kolmantena voimatekijänä oli afrikaanerien etnonationalistinen, vuonna 1914 perustettu Kansallispuolue (National Party, NP), joka kannatti erillisten englanninkielisten ja afrikaansinkielisten instituutioiden luomista ja painotti Etelä-Afrikan itsenäisiä, imperiumista irrallisia etuja. Tämän poliittisen kamppailun seurauksena syntyi uusi, poissulkevampi afrikaaneri-identiteetti ja vanhat identiteetit kuten "buurius" hiipuivat enenevästi urbanisoituvassa yhteiskunnassa.[22]

title: Orania

text: Orania on kaupunki Pohjois-Kapin osavaltiossa Etelä-Afrikassa. Kaupunki on perustettu vuonna 1990 pelkästään buuritaustaisia asukkaita varten. Perustaja oli Etelä-Afrikan apartheid-politiikan luojan Hendrik Verwoerdin vävy Carel Boshoff. Kaupungissa on 850 asukasta (2011), mutta se on kaavoitettu 25 000 asukkaalle. Se toimii osuuskuntaperiaatteella, ja jäseniä on 300. Asukkailta edellytetään, että he ovat puhtaita afrikaanereita ja riittävän varakkaita. Muita ei hyväksytä edes palvelustyöntekijöiksi. Alueella on oma raha, joka on randiin sidottu ostokuponki "ora", oma lippu ja kansallislaulu. Alueelle on pystytetty patsas Verwoerdin kunniaksi.

title: QwaQwa

text: QwaQwa oli yksi Etelä-Afrikan alueelle apartheid-järjestelmän aikana perustetuista mustien kotimaista eli bantustaneista. Sen pinta-ala oli 655 km² ja se sijaitsi Oranjen vapaavaltion provinssin alueella lähellä Lesothon rajaa. QwaQwan pääkaupunkina toimi Phuthaditjhaba. QwaQwa oli määritelty besotho-heimon kotimaaksi ja siellä asui noin 180 000 ihmistä. QwaQwa julistettiin itsehallintoalueeksi 1. marraskuuta 1974 ja sen päällikköministerinä toimi sen olemassaolon ajan Kenneth Mopeli. 27. huhtikuuta 1994 se liitettiin takaisin Etelä-Afrikkaan ja on nykyisin osa Vapaavaltion -provinssia.

title: Rustenburg

text: Rustenburg on perustettu vuonna 1851. Kaupunki on tärkeä maataloustuotteiden hallinnollinen keskus, sekä tupakan, pähkinän, maissin, vehnän ja aurinkokukkien ja nautakarjan tuotanto- ja viljelyalue. Hollantilainen reformoitu seurakunta perustettiin vuonna 1859. Rustenburg on yksi vanhimmista buuriyhteisöistä Etelä-Afrikassa. Kaupunki on Etelä-Afrikan presidentin Paul Krugerin syntymäkaupunki. Paul Kruger osti viiden neliökilometrin suuruisen maatilan Rustenburgin läheltä vuonna 1863. Maatila Boekenhoutfontein toimii nykyisin Paul Krugerin maaseutumuseona. Buurisodan aikana vuonna 1899, Rustenburgista tuli sodan taistelukenttä. Kaupunki oli ensimmäinen intialaisten siirtolaisten asuinpaikka Etelä-Afrikassa. Kaupungin pääkatu on saanut nimensä intialaisen siirtolaisen Fatima Bhyatin mukaan. Fatima Bhyat saapui kaupunkiin miehensä kanssa vuonna 1877.

title: Etelä-Afrikan siirtomaahistoria

text: Etelä-Afrikan siirtomaahistoria alkoi ensimmäisten hollantilaisten siirtolaisten saapuessa maahan vuonna 1652. Ajanjaksoa leimasivat konfliktit toisaalta siirtolaisten ja maan alkuperäisasukkaiden ja toisaalta buurien ja 1790-luvulla alueelle saapuneiden brittien välillä. Siirtomaakausi päättyi vuonna 1910 perustetun Etelä-Afrikan unionin muodostamiseen. Siirtomaa-aikana nykyisen Etelä-Afrikan valtion alueella sijaitsi Kapmaan ja Natalin siirtokuntien, itsenäisten Transvaalin ja Oranjen vapaavaltion buuritasavaltojen sekä erilaisten protektoraattien lisäksi joukko alkuperäisasukkaiden kuningaskuntia, joista merkittävin oli kuningas Shakan luoma zuluvaltio.

title: Sun City (albumi)

text: Albumi oli protesti Etelä-Afrikassa harjoitettua apartheid-politiikkaa vastaan. Nimensä se sai Sun Cityn lomakohteesta, joka oli Bophuthatswanan bantustaniin perustettu viihdekeskus. Paikassa toimi muun muassa kasino sekä yökerhoja ja kylpylöitä. Etelä-Afrikan rotuerottelupolitiikan vuoksi myös Sun City oli YK:n julistamassa kulttuuriboikotissa, mutta siitä huolimatta kaupungissa kävi esiintymässä useita länsimaisia artisteja kuten Frank Sinatra, Rod Stewart, Status Quo, Paul Anka ja Elton John.

title: Desmond Tutu

text: Tutu suoritti 1962–1966 teologian kandidaatin ja maisterin tutkinnot Lontoon King's Collegessa. Opintojen jälkeen hän palasi Etelä-Afrikkaan, missä jatkoi mustaihoisen papiston kouluttamista vuosina 1967–1972. Hän kirjoitti pääministeri Vorsterille kirjeen, jossa hän kuvasi tilannetta Etelä-Afrikassa ”ruutitynnyriksi, joka voi räjähtää milloin tahansa”. Hän ei koskaan saanut vastausta kirjeeseensä. Ruutitynnyri räjähti, kun 1975 bantujen kouluissa määrättiin pakolliseksi opetuskieleksi afrikaans, jota harvat opettajat tai oppilaat osasivat. Koululaisten mielenosoitus johti väkivaltaisuuksiin, joissa kuoli ainakin kaksi lasta.

title: Etelä-Afrikan unioni

text: Etelä-Afrikan sisäpolitiikassa vaikutti 1890-luvulta aina 1940-luvulle asti kolme poliittista pääsuuntausta. Näistä "South Africa Partyn" edustama suuntaus katsoi, että maan valkoisen väestönosan etuja edisti parhaiten läheinen suhde Brittiläisen imperiumin kanssa ja englantilaisen ja afrikaanerikulttuurin yhteensulautuminen. Puolueen kannatus tuli suurimmaksi osaksi afrikaanereilta, mutta kannattajakunnassa ja johtajistossa oli myös merkittävä määrä englanninkielisiä. "Unionist Party" vastusti kiivaasti kaikkia irtautumispyrkimyksiä imperiumista ja katsoi ettei esimerkiksi englanninkielisillä virkamiehillä pitänyt olla velvollisuutta opetella afrikaansia. Kolmantena voimatekijänä oli afrikaanerien etnonationalistinen, vuonna 1914 perustettu Kansallispuolue ("National Party", NP), joka kannatti erillisten englanninkielisten ja afrikaansinkielisten instituutioiden luomista ja painotti Etelä-Afrikan itsenäisiä etuja irrallaan imperiumista. Tämän poliittisen kamppailun seurauksena syntyi uusi, poissulkevampi afrikaaneri-identiteetti ja vanhat identiteetit kuten "buurius" hiipuivat enenevästi urbanisoituvassa yhteiskunnassa.

title: Witwatersrandin yliopisto

text: Witwatersrandin yliopisto, usein Wits, on Etelä-Afrikassa Johannesburgissa toimiva julkinen yliopisto. Yliopiston juuret ovat kaivosteollisuudessa, kuten Johannesburgin ja Witwatersrandin yleensäkin. Se on perustettu 1896 Kimberleyyn kaivosalan oppilaitoksena, ja se on Etelä-Afrikassa kolmanneksi vanhin toiminnassa oleva yliopisto. Vanhimmat ovat 1829 perustettu Kapkaupungin yliopisto ja 1866 perustettu Stellenboschin yliopisto.

title: Ciskei

text:
Ciskei on entinen, vuonna 1961 perustettu Etelä-Afrikkaan apartheid-järjestelmän mukainen bantustan. Kaakkois-Etelä-Afrikassa ja oli tarkoitettu xhosa-heimoon kuuluneelle mustalle väestölle.
Alue sai "sisäisen itsehallinnon" vuonna 1972 ja sen pääkaupungiksi julistettiin Bisho. Itsenäiseksi se julistettiin vuonna 1981, mutta ei koskaan saanut kansainvälistä tunnustusta. Vuonna 1994 Venda liitettiin takaisin osaksi Etelä-Afrikan Eastern Cape-provinssia. Ciskein johtajana toimi prikaatikenraali Oupa Gqozo.

title: KwaZulu

text: KwaZulu oli Etelä-Afrikan suurapartheidin aikana perustettu bantustan eli niin sanottu kotimaa zulu-heimolle. KwaZulun alkuperäinen pääkaupunki oli Nongoma, mutta se siirrettiin vuonna 1980 Ulundiin. KwaZulun johtajana, eli päällikköministerinä, toimi vuodesta 1970 päällikkö Mangosuthu Buthelezi. KwaZulu oli Inkatha-vapauspuolueen, jonka puheenjohtajana Buthelezi myös toimi, vankkaa kannatusaluetta. Etelä-Afrikka myönsi KwaZululle nimellisen sisäisen itsehallinnon vuonna 1977, mutta se ei koskaan "itsenäistynyt" päällikkö Buthelezin vastustuksesta johtuen. Vuonna 1994 KwaZulu liitettiin takaisin Etelä-Afrikkaan ja se kuuluu nykyisin maan KwaZulu-Natalin provinssiin.

title: Etelä-Afrikan unioni

text: Vuoteen 1948 asti maata hallitsivat Smutsin ja Hertzogin johtamat fuusiohallitukset, joiden kannatus oli peräisin kansallispuolueen ja SAP:n yhteenliittymältä, vuonna 1934 perustetulta "United Partylta". Vuonna 1936 Kapmaan äänioikeusjärjestelmä kumottiin "alkuasukkaiden edustuslailla" ja mustat menettivät viimeisetkin poliittiset oikeutensa. Toisen maailmansodan alla Smuts ja Hertzog ajautuivat riitaan Etelä-Afrikan osallistumisesta sotaan. Hertzog katsoi, että Etelä-Afrikan tuli pysyä puolueettomana, mutta vuonna 1939 pääministeriksi noussut Smuts vei maan sotaan Ison-Britannian rinnalle.

title: Nelson Mandela

text: Maaliskuussa 1961 julistettiin maanpetosoikeudenkäynnin tuomio. Oikeudenkäynti oli kestänyt monta vuotta, ja tuloksena oli syytettyjen vapauttaminen syytteistä. Pian sen jälkeen Mandela siirtyi maan alle, eli hän hoiti ANC:n asioita salaisesti ja hänestä tuli Etelä-Afrikan etsityin mies ”Musta neilikka”. Koska Mandela oli lainsuojaton ja piileskeli poliiseilta, hän esitti milloin mitäkin työläistä ja matkusti vain öisin. Hän käytti peitenimeä ja asui muiden luona.[6]

title: Etelä-Afrikan naisliitto

text: Etelä-Afrikan naisliitto () oli vuonna 1954 perustettu järjestö, joka vastusti apartheid-järjestelmää ja erityisesti niin sanottujen passilakien laajentamista koskemaan myös maan naisväestöä. Sen perustivat ANC:n naiskongressin jäsenet vuonna 1954 ja se toimi pääasiassa ANC:n naiskongressin sisällä. Liikkeen keskeisiä johtajia olivat Helen Joseph ja Lilian Ngoyi.

title: Johannesburg

text: Johannesburg on Etelä-Afrikan vauraimman alueen, Gautengin provinssin, pääkaupunki. Kaupungissa sijaitsee Etelä-Afrikan perustuslakituomioistuin. Kaupunki on perustettu vuonna 1886, ja se on yksi maailman nuorimmista suurkaupungeista. Johannesburg on myös sikäli poikkeuksellinen suurkaupunki, ettei se sijaitse rannikolla tai suuren joen varrella. Kaupunki syntyi ja kasvoi hyvin nopeasti alueelta löytyneen kultaesiintymän vuoksi. Johannesburgin nimen alkuperästä ei ole varmuutta.

title: Portugalin kulttuuri

text: Maan suuria ravintolaketjuja on Burger Ranch, jolla on 22 ravintolaa eri puolilla Portugalia. Portugalin ensimmäinen McDonald's-ketjun ravintola avattiin 1991 Maailmalla portugalilaiseen ruokaan erikoistuneita ravintolaketjuja ovat esimerkiksi Australiassa perustettu Oporto ja Etelä-Afrikassa perustettu Nando's.

title: Namibia

text: Vastarintaa alkoi kehittyä 1940-luvulta lähtien. South African Labour Association välitti YK:lle tietoa maan sisäisistä erimielisyyksistä. Vuonna 1952 perustettu Owamboland's People's Organization, myöhemmin "Lounais-Afrikan kansanjärjestö" (SWAPO) -nimellä kulkeva marxilainen sissiryhmä käynnisti alueella itsenäisyyssodan 1966. Tämän seurauksena Etelä-Afrikan tasavalta lisäsi miehitysjoukkoja ja sääti tiukat terrorismin vastaiset lait tuomiten niillä SWAPOlaisia ankarasti. Jopa 40000 namibialaista pakeni tuolloin naapurimaihin. Maan nimi muutettiin virallisesti Namibiaksi vuonna 1968. YK julisti Etelä-Afrikan tasavallan edelleen jatkuneen läsnäolon Namibiassa laittomaksi vuonna 1971 ja vuonna 1972 YK:n yleiskokous tunnusti SWAPOn ainoaksi autenttiseksi edustajaksi Namibian kansalle.[19]

title: Etelä-Afrikan kommunistinen puolue

text: Etelä-Afrikan kommunistinen puolue () on eteläafrikkalainen vuonna 1921 perustettu kommunistinen puolue. Se kiellettiin vuonna 1950 kommunismin hävittämislailla, mutta puolue jatkoi toimintaansa maan alla ja maanpaossa. SACP oli jo apartheidin aikana läheisessä yhteistyössä Afrikan kansalliskongressin (ANC) kanssa ja osallistui muun muassa sen aseellisen siiven, Umkhonto we Sizwen, toimintaan. SACP:n merkittävimpiä poliitikkoja ovat olleet Joe Slovo ja hänen vaimonsa Ruth First sekä Chris Hani. Puolueen nykyinen pääsihteeri on Blade Nzimande. Puolueen puheenjohtaja Charles Nqakula on Etelä-Afrikan turvallisuusministeri.

title: Gazankulu

text: Gazankulu oli yksi Etelä-Afrikan alueelle apartheid-järjestelmän aikana perustetuista mustien "kotimaista" eli bantustaneista ja se oli tarkoitettu tsonga-heimon kotimaaksi. Sen koostui neljästä irrallisesta alueesta lowveldillä. Gazankulun pääkaupunkina toimi Giyani. Gazankulu liitettiin takaisin Etelä-Afrikkaan vuonna 1994 ja on nykyisin osa Limpopon provinssia.

title: Venda (bantustan)

text: Venda on entinen, vuonna 1962 Etelä-Afrikkaan perustettu apartheid-järjestelmän mukainen bantustan. Se sijaitsi lähellä Zimbabwen rajaa ja oli tarkoitettu vendan kieltä puhuville vendoille. Alue sai "osittaisen itsehallinnon" vuonna 1973 ja julistettiin itsenäiseksi vuonna 1979, mutta ei koskaan saanut kansainvälistä tunnustusta. Vuonna 1994 Venda liitettiin takaisin osaksi Etelä-Afrikan Limpopo-provinssia.

title: Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkaatti

text: 1900-luvulla patriarkaatti aloitti Kyproksen ja Kreikan kirkkojen tuella lähetystyön Afrikassa, minkä myötä kirkon keskuksia on perustettu Keniaan, Ghanaan, Etelä-Afrikkaan, Ugandaan, Nigeriaan ja Zimbabween. Vuonna 2007 avattiin Aleksandriassa ortodoksinen seminaari, joka oli ollut poissa toiminnasta 460 vuotta.

title: Etelä-Afrikka

text: Etelä-Afrikan kansallisen jalkapallon mestaruussarjan menestyneimpiä ja tunnetuimpia joukkueita on Sowetosta kotoisin olevat vuonna 1970 perustettu Kaizer Chiefs ja 1937 perustettu Orlando Pirates. Kansallinen jalkapallon mestaruussarja on sponsorirahalla mitattuna maailman seitsemänneksi suurin mestaruussarja.[112] Paikallisen jalkapallokulttuurin erikoispiirre on vuvuzela: muovinen, noin metrin pituinen ja värikäs puhallinsoitin.[113]

title: Etelä-Afrikan kansalliskirjasto

text: Etelä-Afrikan kansalliskirjasto () on Etelä-Afrikan tasavallan kansalliskirjasto, jolla on toimipiste sekä maan hallinnollisessa pääkaupungissa Pretoriassa (perustettu 1887) että Kapkaupungissa (per. 1818).

title: Portugali

text: Maan suuria ravintolaketjuja on Burger Ranch, jolla on 22 ravintolaa eri puolilla Portugalia. Portugalin ensimmäinen McDonald’s-ketjun ravintola avattiin 1991.[121] Maailmalla portugalilaiseen ruokaan erikoistuneita ravintolaketjuja ovat esimerkiksi Australiassa perustettu Oporto ja Etelä-Afrikassa perustettu Nando’s.[122]

title: Etelä-Afrikan maahockeymaajoukkue

text: Etelä-Afrikan maahockeymaajoukkue edustaa Etelä-Afrikkaa maahockeyn maaotteluissa. Etelä-Afrikan paras saavutus on Kansainyhteisön kisojen neljäs sija vuodelta 2002, kaksi mestaruutta Afrikan kisoista sekä viisi Afrikan mestaruutta. Kansainvälisen lajiliiton rankingissa Etelä-Afrikka on sijalla 12 (marraskuu 2011).

title: KwaNdebele

text: KwaNdebele oli yksi Etelä-Afrikan alueelle apartheid-järjestelmän aikana perustetuista mustien "kotimaista" eli bantustaneista ja se oli tarkoitettu matabele-heimon kotimaaksi. KwaNdebelen alue koostui yhdeksästätoista valtiolle lunastetuista aikaisemmin valkoisten omistamasta maatilasta. KwaNdebele julistettiin itsehallintoalueeksi vuonna 1981. Sen pääkaupunki oli Siyabuswa mutta se muutettiin vuonna 1986 KwaMhlangaaniksi. KwaNdebele liitettiin takaisin Etelä-Afrikkaan 26. huhtikuuta 1994 ja on nykyisin osa Mpumalangan provinssia.

title: Etelä-Afrikan naisten maahockeymaajoukkue

text: Afrikan maahockeyturnauksissa Etelä-Afrikka on menestynyt. Afrikan kisoissa naisten maahockeyturnaus oli mukana kolmesti, vuosina 1995–2003. Etelä-Afrikka voitti kaikki turnaukset. Afrikan mestaruuskilpailuissa Etelä-Afrikka on voittanut kaikki neljä turnausta vuosina 1994–2009. Ensimmäiseen turnaukseen vuonna 1990 Etelä-Afrikka ei osallistunut. Etelä-Afrikka on voittanut myös vuosien 2007 ja 2011 olympiakarsinnat.

title: KaNgwane

text: KaNgwane oli yksi Etelä-Afrikan alueelle apartheid-järjestelmän aikana perustetuista mustien "kotimaista" eli bantustaneista ja se oli tarkoitettu swazi-heimon kotimaaksi. KaNgwane liitettiin takaisin Etelä-Afrikkaan vuonna 1994 ja on nykyisin osa Mpumalangan provinssia.

title: Etelä-Afrikan kulttuuri

text: Televisiolähetykset alkoivat Etelä-Afrikassa vasta vuonna 1975 ja se oli viimeisiä Afrikan maita ilman säännöllistä televisiotarjontaa. Syynä tähän oli maan hallituksen vastustus, joka pelkäsi television heikentävän sen maan viestimien hallintaa. Perustamisestaan asti Etelä-Afrikan televisiolähetykset on lähetetty värillisinä ja käyttäen PAL-standardia. Etelä-Afrikan julkisen palvelun televisioyhtiöllä SABC:llä oli monopoli televisiolähetyksissä vuoteen 1986 asti, jolloin tilausperiaatteella toiminut MNet-kanava perustettiin. Vuoden 1994 jälkeen maahan on perustettu lukuisia uusia kanavia niin SABC:n kun yksityisten toimijoiden taholta. Sekä SABC, että MNet lähettävät ohjelmaan Afrikan laajuisesti.

title: Etelä-Afrikan maahockeymaajoukkue

text: Maailmanmestaruuskilpailuissa Etelä-Afrikka on pelannut neljästi, vuosina 1994, 2002, 2006 ja 2010. Vuoden 1994 turnauksen alkulohkossa Etelä-Afrikka pelasi peräti neljä tasapeliä viidestä ottelusta. Ollen lohkonsa viides, Etelä-Afrikka kohtasi ensin Valko-Venäjän. Voitettuaan sen ottelun, Etelä-Afrikan vastustajaksi sijoitusottelussa tuli Espanja, joka voitti ottelun. Etelä-Afrikka oli näin turnauksen kymmenes. Seuraavan kerran Etelä-Afrikka pelasi MM-kisoissa vuonna 2002. Alkulohkossa se onnistui voittamaan vain Belgian, mutta sijoitusotteluissa Belgian lisäksi Etelä-Afrikka onnistui voittamaan Kuuban, ollen näin turnauksessa sijalla kolmetoista. Seuraavissa MM-kisoissa vuonna 2006 Etelä-Afrikka jäi voitoitta, pelatan alkulohkossa kaksi tasapeliä. Etelä-Afrikka oli turnauksen viimeinen eli kahdestoista. Vuoden 2010 MM-kisoissa Etelä-Afrikka oli turnauksen kymmenes, taakse jäivät Kanada ja Pakistan. Etelä-Afrikka voitti turnauksessa vain Pakistanin.


query: Milloin giljotiini keksittiin?

title: Giljotiini

text: Giljotiinin tapaisia teloituslaitteita on esiintynyt jo ennen uutta aikaa; niistä ensimmäisten arvellaan olleen persialaista keksintöä. 1200-luvulla Italiassa tunnettiin mannaia-niminen teloituslaite, johon aateliset olivat oikeutettuja. Tällaisella teloitettiin vuonna 1268 Napolissa viimeinen Hohenstaufen-suvun edustaja, Schwabenin herttua Konradin, Tagliacozzon taistelun jälkeen. Britteinsaarilla käytettiin keskiajalta lähtien samanlaisia teloituslaitteita, joita kutsuttiin Englannissa nimellä Halifax Gibbet ja Skotlannissa nimellä Scottish Maiden eli skotlantilainen neitsyt. Saksassa ”esigiljotiinista” käytettiin nimeä Fallbeil. 1700-luvulla hollantilaiset teloittivat vastaavanlaisella laitteella orjia siirtomaissaan. Ennen Ranskan vallankumousta nämä laitteet eivät kuitenkaan olleet yleisessä käytössä.

title: Yllämme giljotiini

text: Yllämme giljotiini ("Reign of Terror" tai "Black Book") on Anthony Mannin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1949. Sen tarina sijoittuu Ranskan vallankumouksen niin sanottuun terrorin aikaan.

title: Giljotiini (televisio-ohjelma)

text: Giljotiini oli vuosina 2001–2003 televisiokanava Nelosella esitetty suomalaiseen formaattiin perustuva visailuohjelma, jota juonsi aluksi Jukka-Pekka Palo. Vuonna 2002 hänet vaihdettiin Janne Virtaseen, koska katsojapalautetta oli tullut juontaja Palon tylystä kohtelusta kilpailijoita kohtaan. Ohjelman ohjasi Matti Palvalehto, ja se sai vuoden 2002 Formaatti-Finlandia-palkinnon. Ohjelman ohjelmaoptio myytiin 13 maahan.

title: Giljotiini (televisio-ohjelma)

text: Ohjelmassa oli kilpailijoina tavallisten ihmisten lisäksi myös paljon julkisuuden henkilöitä.

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Giljotiini

text: Giljotiinia käytetään jonkin verran eläinkokeissa, lähinnä silloin kun muut surmaamistavat tuhoaisivat kiinnostavan osan eläimestä.

title: Maser

text: Maser keksittiin ennen laseria, ja ensimmäisiä lasereita sanottiin ”optisiksi masereiksi”. Maser keksittiin Neuvostoliitossa ja USA:ssa 1950-luvun alussa.

title: Hirttäminen

text: Hirttäminen, repiminen ja paloittelu Giljotiini

title: Place de la Concorde

text: Ranskan vallankumouksen aikana kuningas Ludvig XV:n patsas kaadettiin, aukio nimettiin uudelleen Vallankumouksen aukioksi ("Place de la Révolution") ja sinne pystytettiin giljotiini. Päänsä siellä menettivät hurraavan väkijoukon edessä muun muassa Ludvig XVI, Marie Antoinette, Madame du Barry, Georges Danton, Antoine Lavoisier, Saint-Just ja Maximilien Robespierre. Ahkerimmassa käytössä giljotiini oli kesällä 1794, jolloin kuukaudessa teloitettiin yli 1 300 henkilöä. Poliittisen tilanteen vakiinnuttua hallitus nimesi aukion virallisesti Place de la Concordeksi.

title: Giljotiini

text: Giljotiini () on mekaaninen mestauslaite, jossa putoava terä katkaisee kuolemaantuomitun kaulan.

title: Night of Champions

text: Night Of Champions on World Wrestling Entertainmentin järjestämä vuosittainen showpainitapahtuma. Night Of Championsin nimi oli vuosien 2001-2007 Vengeance. Tapahtuma keksittiin vuonna 2001, milloin se pidettiin 9. joulukuuta, 2001 San Diego Sports Arenalla San Diego, Kaliforniassa paikaten Armegeddonin. Vuosina 2003-2004 Vengeance oli RAW brändin oma pay-per-view (PPV), kunnes vuonna 2007 ei käytetty enää tapahtumia brändeittäin.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Humen giljotiini

text: Humen giljotiinin eli Humen lain mukaan tosiasioista ei voi johtaa moraalisia sääntöjä. Näin Humen giljotiini siis leikkaa moraalin irti luonnollisista totuuksista. Periaatteen loi filosofi David Hume teoksessaan "A Treatise of Human Nature" (1739). Alkuperäinen sääntö kuuluu "”there is no ought from is”".

title: Giljotiini

text: Luokka:Teloitusvälineet Luokka:Teloitusmenetelmät Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Giljotiini

text: Toisin kuin suosittu legenda väittää, tohtori Joseph-Ignace Guillotinia ei teloitettu giljotiinilla vallankumouksen aikana, vaan hän kuoli luonnollisen kuoleman 1814.

title: Giljotiini

text: Vallankumouksen tuoman näennäisen vapauden vaihduttua hirmuhallinnoksi giljotiini katkaisi pään jopa 30000 ranskalaiselta, mukaan lukien kuningas Ludvig XVI, hänen puolisonsa Marie-Antoinette, vallankumousjohtajat Georges Danton ja Pierre Vergniaud – ja lopulta ahkerimmin kuolemantuomioita jaellut vallankumouksellinen Maximilien Robespierre. Suurin osa hirmuhallinnon uhreista tuomittiin epämääräisin perustein. Pelkästään yritys paeta Ranskasta toi monille viattomille kuolemantuomion. Levottomuuksien aikaan naisten muodissa yleistyivät giljotiiniin tuomittujen naisten teloituksessa käyttämää alusasua muistuttava mekko ja niskan paljastava nutturakampaus. Aatelisten alkaessa loppua alettiin teloittaa heidän palvelusväkeään ja palkollisiaan: vallanpitäjille oli tärkeää viihdyttää kansaa ja kiinnittää sen huomio pois todellisista ongelmista.

title: Giljotiini

text: Eräs ranskalainen nainen rakensi moottorisahasta giljotiinin ja suoritti näin itsemurhan.[5]

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Humen giljotiini (EP)

text: Humen giljotiini on hardcore punk -yhtye Valse Tristen EP-levy, joka julkaistiin heinäkuussa 2001 levymerkillä Autotehtaat-Levyt.

title: Giljotiini

text: Ranskassa giljotiini säilyi virallisena teloitusvälineenä 1970-luvulle asti, ja myös julkisten teloitusten perinne eli pitkään. Viimeinen julkinen giljotiiniteloitus toimeenpantiin toisen maailmansodan alla vuonna 1939, kun sarjamurhaaja Eugen Weidmann teloitettiin Versailles’n vankilan edessä. Huonosti toiminut giljotiini ja ”hysteerisesti” käyttäytynyt yleisö aiheuttivat skandaalin, jonka seurauksena Ranskan presidentti Albert Lebrun kielsi julkiset teloitukset. Viimeisen kerran giljotiinia käytettiin Ranskassa 1977, kun murhasta tuomittu Hamida Djandoubi teloitettiin. Kuolemantuomio poistettiin Ranskan laista 1981.

title: Pirullista peliä

text: Andrew Wyke (Olivier) on menestyvä ja ikääntyvä rikoskirjailija, jonka suuri kartano on täynnä erilaisia yllättäviä mekanismeja, liikkuvia nukkeja ja pelivälineitä. Hän on kutsunut vaimonsa rakastajan, italialaissukuisen kampaamonomistaja Milo Tindlen (Caine) luokseen. Andrew kertoo kyllästyneensä vaimoonsa ja pyytää Miloa huolehtimaan tästä. Suunnitelman rahoittamiseksi ja kalliista maustaan tunnetun vaimon elättämiseksi Andrew ehdottaa, että Milo varastaisi hänen korujaan kartanosta, myisi ne ulkomailla ja Andrew saisi puolestaan korvauksen vakuutusyhtiöltä. Milo epäröi mutta lopulta suostuu ja joutuu houkutelluksi monimutkaiseen peliin, jonka tarkoitukseksi hän aluksi luulee ryöstön harjoittelun. Kun kassakaappi on avattu, Andrew uhkaakin Miloa aseella ja kertoo ampuvansa tämän lavastettuaan hänet pelin avulla varkaaksi. Andrew näyttää ampuvan Miloa päähän.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Giljotiini

text: Modernia giljotiinia on käytetty paitsi Ranskassa, myös Ranskan siirtomaissa, sekä muun muassa Italiassa, Saksassa ja Ruotsissa.

title: Peili

text: Renessanssiajan alussa Euroopassa keksittiin uusi valmistusmenetelmä: lasi päällystettiin tinan ja elohopean muodostamalla amalgaamilla. Amalgaamia voidaan levittää lasipinnalle siveltimellä maalin tavoin, mutta kun osa elohopeasta vähitellen haihtui, jäljelle jäänyt seos jähmettyi lasin pinnalle kiinteäksi, valoa heijastavaksi pinnoitteeksi. Ei tiedetä tarkoin, missä ja milloin menetelmä keksittiin, mutta ainakin Venetsiassa se oli yleisessä käytössä jo 1500-luvulla. Tällaiset lasipeilit olivat kuitenkin erittäin kalliita, ja niiden valmistus oli niistä haihtuvan elohopeahöyryn myrkyllisyyden vuoksi terveydellekin vaarallista. Kun peili oli valmis, se kuitenkin kehystettiin niin, että vaikka se edelleen sisälsi elohopeaa, ei se enää päässyt haihtumaan. Kuninkaan aloitteesta Ranskaan perustettu Saint-Gobainin tehdas oli huomattava elohopeapeilien valmistaja, mutta niitä valmistettiin myös Böömissä ja Saksassa.

title: Giljotiini

text: Saksassa giljotiinin (Fallbell) käyttö yleistyi 1600-luvulta eteenpäin. Saksan keisarikunnassa (1871–1918) ja Weimarin tasavallassa (1918–1933) giljotiini ja ampuminen olivat lain määräämät viralliset teloitustavat. Kansallissosialistisessa Saksassa (1933–1945) teloitettiin giljotiinilla enemmän ihmisiä kuin Ranskassa suuren vallankumouksen jälkeen jakobiinien aikana. Vuosina 1938–1945 20 uutta giljotiinia rakennettiin ja asennettiin vankiloihin eri puolille Saksaa ja siihen liitettyä Itävaltaa. Giljotiinia käytettiin kriminaalivankien teloitukseen, kun taas poliittiset vangit ammuttiin, hirtettiin tai lähetettiin keskitysleireille kuolemaan. Keskimääräinen teloitusnopeus oli yksi kuolemaantuomittu kolmessa minuutissa, mutta Breslaun vankilassa väitetään teloitetun puolessatoista tunnissa jopa 75 kuolemaantuomittua. Kaiken kaikkiaan kansallissosialistisessa Saksassa arvellaan minimissään 16000:n, todennäköisesti jopa 45000:n kuolemaantuomitun tulleen teloitetuksi giljotiinilla.

title: Daddy Giljoteen

text: Daddy Giljoteen tiedotti toimintansa loppumisesta syyskuussa 2009.

title: Mestaus

text: Keskiajan lopulla miekalla mestaamisesta tuli vain aatelisille varattu kuolemanrangaistuksen muoto. Tavallinen kansa mestattiin kirveellä. Englannissa teloituksessa käytettiin kirvestä ja mestauspölkkyä, mutta Ranskassa pyövelit suosivat tavallisesti pitkää kahden käden miekkaa. Miekalla mestaamista pidettiin vähiten häpeällisenä rangaistusmuotona. Miekalla teloitettaessa mestauspölkky ei ole välttämätön, vaan mestaus voitiin suorittaa teloitettavan ollessa polvistuneena, kuin rukoukseen. Tuomitun silmät peitettiin siteellä, jotta hän ei liikahtaisi väärällä hetkellä. Toisaalta pyövelien tekemien virheiden seurauksena ja toisaalta hirttämisen sekä teilaamisen vastenmielisyyden seurauksena Ranskassa otettiin käyttöön giljotiini, jonka mainostettiin olevan machine philantropique decapitè - "ihmisystävällinen mestauskone". Giljotiini tuli pian käyttöön myös Saksassa. Länsi-Saksassa se poistettiin käytöstä vuonna 1949, Itä-Saksassa sekä Itävallassa vuonna 1961.

title: Giljotiini

text: Octave Aubry: Ranskan suuri vallankumous, osa I

title: Giljotiini

text: Ranskan vallankumouksen vuosina silminnäkijät kertoivat, että giljotiinilla teloitettujen päät saattoivat iskeä silmää tai ilmehtiä katkaisemisen jälkeen. Charlotte Cordayn pään väitettiin jopa saaneen kasvoilleen ”raivostuneen ilmeen”, kun päätä kansanjoukoille esitellyt teloittaja läimäytti sitä poskelle. Näiden havaintojen vuoksi alettiin epäillä, ettei giljotiini takaisikaan silmänräpäyksellistä ja tuskatonta kuolemaa. Kaulan salamannopean katkeamisen väitettiin päinvastoin aiheuttavan sen, että aivot jatkoivat toimintaansa vielä hetken teloituksen jälkeen. Hurjimpien väitteiden mukaan katkaistu pää saattoi pysyä tajuissaan jopa puoli minuuttia.

title: Daddy Giljoteen

text: Daddy Giljoteen oli helsinkiläinen rock-trio, joka itse kuvasi musiikkityyliään termillä "action blues". Yhtyeeseen kuuluivat perustajajäsenet kitaristi-laulaja Taylor (Jari Rättyä) ja basisti PdJ (Pekka Kaipainen) sekä vuonna 2007 yhtyeeseen liittynyt rumpali Jan (Jan Pethman), joka on aikaisemmin soittanut mm. Ultra Brassa ja Maija Vilkkumaan yhtyeessä. Yhtyeen ensimmäinen albumi "Once They Called Me A Prodigy" ilmestyi helmikuussa 2007 ja se julkaistiin Suomen lisäksi myös Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä. Toinen albumi "Holy Mail Express" ilmestyi lokakuussa 2008.

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.


query: Minä vuonna Kalle Kaihari kuoli?

title: Kalle Kaihari

text: Kaarle Vihtori ”Kalle” Kaihari (vuoteen 1935 Flinck; 3. elokuuta 1899 Tampere – 9. heinäkuuta 1989 Tampere) oli suomalainen liikemies, kauppatieteiden kunniatohtori, kauppaneuvos ja merkittävä urheiluvaikuttaja. Hänet muistetaan myös presidentti Urho Kekkosen ystävänä ja politiikan taustavaikuttajana.

title: Kalle Kaihari

text: Kalle Flinck (myöhemmin Kaihari) avioitui 29. toukokuuta 1920 Aune Esteri Leppäsen (26. kesäkuuta 1900 – 27. huhtikuuta 1975) kanssa, ja he saivat viisi lasta, Eila (s. 1922), Anja (s. 1924), Pirkko (1926–2008), Seppo (1929–1977) ja Jarmo (1936–2009). 1. elokuuta 1981 Kalle Kaihari avioitui Anja Kyllikki Nummen (s. 1935) kanssa. Tästä liitosta hänellä ei ollut lapsia.[1]

title: Kalle Kaihari

text: Talvisodassa Kaihari toimi Tampereen väestönsuojelukeskuksessa. Jatkosodan puhjettua hän lähti 42-vuotiaana vapaaehtoisena rintamajoukkoihin.[1] Vuoksen ylityksestä hän sai kenraali Aaro Pajarin päiväkäskyllä alikersantin arvon ja toisen luokan vapaudenmitalin. Myöhemmin Kaihari toimi useita vuosia Kansanavun Tampereen paikallisjohtajana. Rahaa kerättiin tuolloin Kaiharin johdolla markkamääräisesti enemmän kuin Helsingissä. Sotien jälkeen perustetun sotainvalidien kannatusyhdistyksen johtokuntaan Kaihari kuului alusta alkaen.

title: Kalle Kaihari

text: Kalle Kaihari otti osaa Suomen sisällissotaan punaisten riveissä Tampereella. Hän haavoittui Tampereen taistelussa molempiin jalkoihin. Sodan jälkeen hän oli punavankina Tourulan vankileirissä Jyväskylässä mutta pääsi vapaaksi syksyllä 1918. Hän tapasi tulevan vaimonsa Aune Leppäsen 1918. Tämä oli porvarillinen junanlähettäjän tytär, joka oli saanut ehdonalaisen tuomion sillä perusteella, että joku oli nähnyt hänet miestenhousuihin pukeutuneena punaisten vartiossa.

title: Kalle Kaihari

text: Nuorena Kaihari oli olympiatason urheilija ja kunnostautui monessa lajissa. Kaihari aloitti urheilun parikymmentävuotiaana. Ensimmäisissä suuremmissa kisoissaan TUL:n urheilu- ja laulujuhlilla vuonna 1922 Kaihari sijoittui 800 metrillä kolmanneksi. Sen jälkeen hän keskittyi seiväshypyn salaisuuksiin ja otti Yrityksen nimiin kaksi TUL:n mestaruutta ennätyksenään 371. Monipuolisuutensa Kaihari todisti 1931 työväen talviolympiakisoissa ottaessaan kolme luistelupronssia.

title: Kalle Kaihari

text: Perheen vanhin lapsi Kalle oli jo kansakoulua käydessään Aamulehden ja Kansan lehden lehtimyyjänä. Kansakoulusta päästyään hän oli aluksi työssä leipomon pullakuskina ja sen jälkeen Hämeen pussitehtaalla nimilappujen ja kutsukorttien painajana. Vuoden 1915 tienoilla Kalle pääsi työhön Särkän sahalle, jossa myös hänen isänsä kävi työssä. Vapaa-aikansa Kalle vietti työväentalolla, jossa hän tutustui myös biljardinpeluuseen.[1]

title: Kalle Kaihari

text: Lisäksi säätiö palkitsee yhdessä Urheilutoimittajien kanssa Suomen vuoden urheilijan presidentti Urho Kekkosen ja Kalle Kaiharin lahjoittamalla kultaisella kiekolla. Lisäksi säätiö palkitsee paikallisesti Tampereen ja Ylöjärven vuoden urheilijat.

title: Kalle Kaihari

text: Vuonna 1931 Visan kansallisissa Kaihari luisteli 49,0, 1000 m 2.35,7, 5000 m 9.26,5 ja kympin 19.30,6.

title: Kalle Kaihari

text: Kaihari oli aikoinaan tunnettu liikemies. Hänet tunnettiin presidentti Urho Kekkosen läheisenä ystävänä, ja hän oli Linnan juhlien vakiovieras. Yhteyksiensä ja suhdeverkostonsa avulla Kaihari vaikutti merkittävästi kotikaupunkinsa Tampereen kehittämiseen.[2]

title: Kalle Kaihari

text: Suomen urheilun johtokunta ja liittovaltuusto tulivat myös tutuiksi. Oslon EM-kisoissa 1946 ja Lontoon kesäolympiakisoissa 1948 Kaihari kuului Suomen joukkueen johtoon. Helsingin olympiakisoissa Kaihari oli mukana toimitsijana. Kaihari oli myös SVUL:n liittovaltuuston puheenjohtaja 1953–1957, SVUL:n talousvaliokunnan puheenjohtaja 1949–1958, SUL:n johtokunnassa 1948 ja 1951–1952, liittovaltuuston puheenjohtaja 1951–1958 ja talousvaliokunnan puheenjohtaja 1951–1955. Mukana monissa kunnallisten rakennushankkeiden rakennustoimikunnissa Tampereen urheilutalosäätiössä, Saunasäätiössä ja Ratinan stadionhankkeessa. Pyrinnön kunniapuheenjohtaja 1986. Suomen urheilun suurristi myönnettiin Kaiharille vuonna 1980.

title: Kalle Kaihari

text: Vuodesta 1919 alkaen Kaihari oli kesäisin purkamassa proomujen lasteja Mustanlahden satamassa, ja talvisin hän hankki elentonsa ammattimaisena biljardinpelaajana. Kaihari menestyikin pelaajana hyvin niin, että hän saattoi jopa vuonna 1924 voittaa yhdessä illassa 50000 markkaa.

title: Kalle Kaihari

text: Tampereen asevelikylää alettiin rakentaa Nekalaan talkoohengen vallassa välirauhan vuotena 1941. Kaihari lahjoitti ensimmäisen talon, teki työmaalla itse 2600 talkootuntia ja johti keräystä, jonka avulla aseveljille ja heidän perheilleen nousi kaikkiaan 23 omakotitaloa. Töissä oli 100–150 miestä eri yrityksistä vapaa-aikanaan. Kylä valmistui 80000 tunnin talkootyöllä syyskuussa 1943.

title: Kalle Kaiharin kulttuurisäätiö

text: Kauppaneuvos Kalle Kaihari perusti vuonna 1986 Kalle Kaiharin Kulttuurisäätiön ja lahjoitti sen peruspääomaksi puolitoista miljoona markkaa (250 000 euroa). Säätiön tarkoituksena on tukea ja kannustaa taiteiden, tieteiden ja muun henkisen kulttuurin harjoittamista. Perustaja kutsui säätiön hallituksen puheenjohtajaksi kaupunginjohtaja Jarmo Rantasen sekä jäseniksi päätoimittajat Pertti Pesosen ja Raimo Seppälän.

title: Kalle Kaihari

text: Kalle Kaiharin kulttuurisäätiö tukee ja kannustaa taiteiden, tieteiden ja muun henkisen kulttuurin harrastamista. Säätiö on perustettu 1984. Kalle Kaiharin kulttuuripalkinto myönnetään vuosittain tamperelaisesta kulttuuriteosta, ja se on suuruudeltaan 5000 euroa.

title: Kalle Kaihari

text: Vielä vuonna 1918 Kaihari sai töitä Rafael Haarlalta. Suojeluskunnan perustajajäsenen Haarlan kuultua, että työntekijöiden joukossa on entinen punakaartilainen, Kaihari sai kuitenkin potkut eikä saanut kolmen kuukauden palkkaansa.

title: Matti Apunen

text: Apunen aloitti toimittajan uransa "Aamulehdessä". Hän oli lehden kulttuuritoimittaja vuosina 1985–1994, jolloin hän seurasi etenkin elokuvia. Hänet palkittiin Kalle Kaiharin säätiön kulttuuripalkinnolla vuonna 1988.

title: Kalle Kaihari

text: Vuonna 1981 ilmestyneessä kirjassaan Ratkaiseva ääni Kaihari väitti, että vuoden 1956 presidentinvaalissa ratkaisevan äänen Urho Kekkosen hyväksi oli antanut Penna Tervo. Kekkonen kiisti vuonna 1982 Tervon äänestäneen häntä (tieto julkistettu 2006). Kaiharin sisko Anni Flinck (1915–1990) oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1954–1975.

title: Kalle Kaihari

text: Kaihari oli mukana myös Suomen ensimmäisissä pujottelu- ja syöksylaskukisoissa Sallassa 1934 ja sijoittui neljänneksi. Talvella 1939 hän vielä lähes 40-vuotiaana voitti Taivaskerolla syöksylaskukilpailun. Sotien jälkeen hän harrasti keilailua kymmenisen vuotta ja selviytyi muun muassa Ruotsi-maaotteluun.

title: Kalle Kaiharin kulttuurisäätiö

text: Säätiön perustajan tahdon mukaisesti myönnetään vuosittain Kallen päivänä eli 28. tammikuuta Kallen kulttuuripalkinto edellisen vuoden tamperelaisesta kulttuuriteosta taiteen, tieteen, julkisen sanan tai muun henkisen kulttuurin alalla toimivalle henkilölle. Pari vuotta myöhemmin kauppaneuvos Kaihari ehdotti, että säätiö ryhtyisi myös kilpailuin elvyttämään suomalaista yhtyelauluperinnettä. Yhtenä esikuvana oli takavuosien suosikkiyhtye Kipparikvartetti.

title: Kalle Kaihari

text: Muita Kaiharin rahastoja ja säätiöitä ovat Tampereen yliopiston opiskelijoiden stipendirahastot, Kalle Kaiharin sydäntutkimuksen rahasto, Aune ja Kalle Kaiharin rahasto. Kaikki jakavat vuosittain tuntuvia avustuksia.

title: Kalle Kaihari

text: Kalle Kaiharin vanhemmat olivat sahatyömies Kaarle Flinck ja Hanna Aalto.

title: Kalle Kaihari

text: Kauppaneuvos Kalle Kaiharin tukisäätiö syntyi vuonna 2007 tehdystä kombinaatiosulautumisesta, jossa yhdistettiin 1971 perustettu Tampere 60 -tukisäätiö ja 1979 perustettu Kauppaneuvos Kalle Kaiharin säätiö.

title: Kalle Kaihari

text: Hän vaihtoi sukunimensä Kaihariksi 13. syyskuuta 1935. Nimen Kaihari hän otti hankkimansa kesäpaikan mukaan, joka sijaitsi Näsijärven rannassa Ylöjärven Kaiharinniemessä.[1] Talvet hän asui Tampereen Pyynikintorilla.

title: Kalle Kaihari

text: Kaihari tutustui 1920-luvulla paitatehtailija Emil Eloon ja solmiotehtailija Karl A. Ebbiin. Näiden ehdotuksesta hän päätti perustaa 1926 Tampereelle paitoja ja solmioita myyvän liikkeen.[1] Kun hän meni pyytämään liikkeen perustamista varten pankista lainaa, pankinjohtajan vastaus oli tyly: punakaartilaisille ja kommunisteille lainaa ei anneta. Kaihari joutuikin käyttämään omia säästöjään, ja hän sai myös myytävät paidat ja solmiot luotolla Elolta ja Ebbiltä. Kuninkaankadulla sijainnut liike myi myös aluksi gramofonilevyjä. Vuonna 1929 Kaihari perusti yhdessä Vilho Niemen kanssa äänilevyjä ja soittimia myyneen Gramofoniliike K. Flink & Kumppanit. 1930-luvun alun lamavuodet pakottivat Kaiharin myymään 1934 tämän liikkeen mutta sen sijaan paitojen ja solmoiden myynti sujui lamavuosinakin hyvin. Vuonna 1932 Kaihari sai ostettua edullisesti konkurssiin menneen tamperelaisen paitatehtaan varaston, ja samoihin aikoihin hän perusti toisen myymälän Tammelan kaupunginosaan. Sen jälkeen hän alkoi nousta yhä merkittävämpää asemaan yhteiskunnassa. Kaihari luopui liikkeistään 54 vuotta myöhemmin, vuonna 1980.

title: Kalle Kaiharin kulttuurisäätiö

text: Joka toinen vuosi järjestettävä kuorotapahtuma Tampereen Sävel otti järjestääkseen kilpailut, joiden taloudellisena tukena oli alusta lähtien Kalle Kaiharin Kulttuurisäätiö. Kiertopalkinnoksi kauppaneuvos Kaihari teetti arvokkaan Näsinneula -patsaan. Ensimmäiset kilpailut pidettiin 1989. Mukana oli 39 lauluyhtyettä viidestä maasta.

title: Kalle Kaihari

text: Kaihari siirtyi juoksuista ja moniotteluista seiväshypyn pariin vuonna 1924. Kolme vuotta myöhemmin Kaihari hyppäsi TUL:n ennätyksen ja mestaruuden tuloksella 355. Seuraavana vuonna hän korjaili numerot 361:een ja 1929 Latvia-ottelussa 371:een.

title: Kalle Kaihari

text: Urheilun johtotehtävät Kaihari aloitti Yrityksen puheenjohtajana. TUL:n joukkueenjohtajana Kaihari toimi monilla kilpailumatkoilla Saksassa, Latviassa ja Itävallassa. Tampereen Pyrinnön puheenjohtajana Kaihari vaikutti 1945–1953. Tänä aikana Pyrintö voitti Kalevan maljan kuusi kertaa.

title: Kalle Kaihari

text: Vuonna 1930 Kaihari kunnostautui TUL:n jalkapallo- ja urheilujoukkueen Saksan matkalla. Hän oli yleisurheilujoukkueen johtaja ja voitti samalla kaikki viisi seiväskilpailuaan samalla tuloksella 360.

title: Suomen presidentinvaali 1956

text: Useita eri valitsijamiehiä on sittemmin vuosikymmenien kuluessa veikattu Kekkosen salaisiksi kannattajiksi, jutun kuitenkaan varmistumatta puoleen tai toiseen. Tällaisiksi on arvioitu RKP:n Verner Korsbäckiä sekä sittemmin varsin pian surmansa saanutta SDP:n Penna Tervoa. Muun muassa poliittinen taustavaikuttaja, kauppaneuvos Kalle Kaihari piti vuonna 1981 julkaistuissa muistelmissaan juuri Tervoa ratkaisevan äänen antajana ja Tampereen silloisen kaupunginjohtajan Erkki Lindforsin taivuttelua tärkeimpänä vaikuttimena Tervon ratkaisuun. Korsbäck puolestaan mainitaan Kekkosen äänestäjänä Ahti Karjalaisen muistiinpanoissa jo vaalipäivänä helmikuussa 1956. Niin ikään Kalle Kaiharin sisaren Anni Flinckin on epäilty äänestäneen Kekkosta.

title: Kalle Kaihari

text: Vuonna 1930 ryhdyttiin valmentamaan joukkuetta Mürzuschlagin talvikisoihin. Kaihari innostui luistelusta sillä tuloksella, että hän ennen pitkää kuului liiton parhaimmistoon. Valintakilpailuissa Kaihari luisteli 500 m 50,5, 1000 m 2.43,4, 5000 m 10.21,9 ja 10000 m 19.57,5, mutta häntä ei valittu kuitenkaan joukkueeseen. Kaihari kuitenkin matkusti kisoihin omalla kustannuksellaan ja otti pronssin kolmella lyhimmällä matkalla tuloksin 50,4, 2.41,0 ja 9.43,4.