query: Mikä on pussihukan lähin nykyään elävä sukulainen?

title: Pussihukka

text: Pussihukka eli tasmaniantiikeri, tasmaniansusi tai pussisusi (Thylacinus cynocephalus) oli australialainen pussieläin. Se oli pussihukkien heimon (Thylacinidae) viimeinen laji ja suurin historiallisena aikana elänyt pussipeto. Viimeisten kolmen vuosituhannen ajan se eli vain Tasmanian saarella. Pussihukan kanta romahti eurooppalaisten siirtolaisten tultua saarelle, ja todennäköisesti laji on kuollut sukupuuttoon. Viimeinen tunnettu yksilö kuoli eläintarhassa vuonna 1936. Lajin lähin nykyään elävä sukulainen on pussiahma.

title: Villasarvikuono

text:
Villasarvikuonon lähin elävä sukulainen on uhanalainen sumatransarvikuono.
Villasarvikuono eli kenotsooisella maailmankaudella Euraasian pohjoisilla aroilla. Sarvikuonot kehittyivät tapiireista myöhäisellä eoseenikaudella.

title: Tylppäkuonokarhu

text: Tylppäkuonokarhun lähin nykyinen sukulainen on silmälasikarhu; näiden suvut erkaantuivat toisistaan vasta noin viisi miljoonaa vuotta sitten. Tylppäkuonokarhun ruumiinrakenne muistuttaa kuitenkin enemmän Suomessakin tavattavaa ruskeakarhua.

title: Kuusipeura

text: Kuusipeura on sukupuuttoon kuolleen jättiläishirven eli irlanninhirven (Megaloceros giganteus) lähin elossa oleva sukulainen.[11] Lajien kantamuodot eriytyivät toisistaan noin kymmenen miljoonaa vuotta sitten.[11]

title: Australian eläimistö

text: Pussihukka oli Australian pussipedoista suurin ja pussihukkien (Thylacinidae) heimon viimeinen laji. Viimeinen tunnettu pussihukka kuoli vankeudessa vuonna 1936.[12] Nykyisin maailman suurin elävä pussipeto on pussiahma. Se on kooltaan pienen koiran kokoinen ja osaa myös metsästää, vaikka onkin pääasiassa raadonsyöjä. Pussiahma kuoli mantereelta sukupuuttoon 600 vuotta sitten ja elää nykyään ainoastaan Tasmaniassa.[13] Pussinäätiä on neljä lajia, jotka ovat kaikki uhanalaisia.[14] Muita Dasyuridae-heimon pussipetoja kutsutaan toisinaan pussihiiriksi, ja monet niistä painavat alle sata grammaa. Länsi-Australian aavikolla elää kaksi lajia pussikontiaisia. Ne ovat harvinaisia, sokeita ja korvattomia lihansyöjiä, jotka viettävät valtaosan ajasta maan alla. Pussikontiaisista tiedetäänkin hyvin vähän.[15]

title: Eläinten seksuaalisuus

text: Yleinen myytti eläimistä on että ne eivät parittele huvin vuoksi. Lähin ihmisen sukulainen bonobo sekä delfiini harrastavat seksiä sen nautinnollisuuden vuoksi.[2]

title: Argophyllaceae

text: Cronquist (1981) vei heimon suvut epäyhtenäiseen herukkakasvien heimoon (Grossulariaceae), Takhtajan puolestaan yhdessä kanukkakasvien (Cornaceae) kanssa lahkoon Hydrangeales. Nykyään heimo luetaan Asterales-lahkoon, ja sen lähin sukulainen on Phellinaceae.

title: Muulipeura

text: Muulipeura eli mustahäntäpeura eli isokorvapeura ("Odocoileus hemionus") on Pohjois-Amerikan länsiosissa elävä peuralaji. Se on samoin pohjoisamerikkalaisen valkohäntäpeuran lähin sukulainen. Muulipeura ja valkohäntäpeura kykenevät lisääntymään keskenään. Näiden kahden lajin välisiä risteymiä on joskus erehdytty pitämään omana lajinaan. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "mustahäntäkauris".

title: Vantaan Pussihukat

text: Pussihukkien miehet ja naiset pelasivat pitkään Myyrmäen urheilutalolla. Nykyään molemmat joukkueet kuitenkin pelaavat kotiottelunsa Energia-areenalla.

title: Liskiökasvit

text: Liskiökasvien heimo käsittää viisi sukua ja kuusi lajia. Sen lähin sukulainen on pippurikasvien heimo (Piperaceae).

title: Uudenirlanninkoira

text: Rotu on kotoisin Uudesta-Irlannista ja sen lähin sukulainen on uudenseelanninkoira. Sen lihaa käytetään ravinnoksi, mutta sillä on saarella paikkansa myös seurakoirana.

title: Pussihukka

text: Viimeinen tunnettu pussihukka pyydystettiin elävänä vuonna 1933, ja se kuoli 1936 Hobartin eläintarhassa. Samana vuonna pussihukka rauhoitettiin Tasmaniassa. Vuonna 1966 Lounais-Tasmaniaan perustettiin 647000 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue, mihin oli osasyynä se, että alueella saattoi elää pussihukkia. Eläimestä ei ole kuitenkaan saatu varmoja havaintoja lukuisista tutkimuksista huolimatta.[7] Australialainen eläintieteilijä David Fleay kertoi uskovansa, että hänen pyydyksessään oli yksi pussihukkayksilö vielä vuonna 1945, ja sen jälkeenkin on löydetty pussihukan jättämiksi epäiltyjä jalanjälkiä.[3] Monet uskovat pussihukkia olevan yhä elossa, ja havaintoja väitetään tehdyn varsinkin Länsi- ja Lounais-Tasmanian vuoristoerämaissa.[9][10]

title: Avoparikaija

text: Avoparikaija ("Eclectus roratus") on pääasiassa Uudessa-Guineassa elävä papukaijalintu. Avoparikaijoja elää myös Afrikan sademetsissä Guineassa. Avoparikaijojen sukuun kuuluu ainoastaan yksi laji ja sen lähin sukulainen on punanaamiokaija. Avoparikaijoja pidetään myös lemmikkieläiminä. Se on lemmikkinä leikkisä, aktiivinen ja oppivainen, eivätkä sen puhelahjatkaan ole huonoimmasta päästä.

title: Chilenaraukaria

text: Araukarioiden suvussa chilenaraukarian lähin sukulainen on toinen kahdesta Etelä-Amerikassa kasvavasta lajista, parananaraukaria ("Araucaria angustifolia").

title: Muntingiaceae

text: Eräät piirteet saattavat viitata siihen, että heimon asema "Malvales"-lahkossa on melko basaalinen, evoluutiopuun tyveen kuuluva. Loiskasviheimo "Cytinaceae" näyttää olevan lähin sukulainen.

title: Yunnanosaurus

text: "Yunnanosaurus" on yksi myöhäisimpiä eläneitä prosauropodeja. "Yunnanosauruksen" lähin sukulainen näyttää olleen toinen aasialainen prosauropodi, "Lufengosaurus".

title: Stachyuraceae

text: "Stachyurus"-suvussa on viisi lajia. Takhtajan (1997) vei suvun omana heimonaan Theales-lahkoon. Heimon lähin sukulainen on kuitenkin Crossosomataceae.

title: Dugenmuurisisilisko

text: Dugenmuurisisilisko ("Teira dugesii") on sisiliskojen heimoon kuuluva liskolaji. Se on sukunsa ainoa laji, ja sen lähin elävä sukulainen on marokonkalliolisko ("Scelarcis perspicillata"). Se on saanut nimensä ranskalaisen lääkärin Antoine Louis Dugèsin mukaan. Dugenmuurisisilisko on kotoperäinen Portugalin saarilla Madeiralla, Desertassaarilla, Porto Santolla ja Selvagenssaarilla. Se on lisäksi laajalle levinnyt vieraslaji Azoreilla, jonne se on saapunut ennen vuotta 1860, ja on myöhemmin kotiutunut myös Lissabonin satama-alueelle. Dugenmuurisisilisko elää enintään 1 850 metrin korkeudessa. Sitä tavataan yleensä kuivilta alueilta, jossa kasvillisuus on harvaa. Lisko voi elää myös avoimella metsämaalla sekä kivisillä ja viljellyillä alueilla. Naaras munii vuoden aikana kaksi tai kolme pesuetta. Dugenmuurisisiliskojen on havaittu tahattomasti matkustaneen laivoilla. Lajia pidetään tuhoeläimenä, koska se syö viinitarhoissa rypäleitä.

title: Geissolomataceae

text: Heimon lähin sukulainen on Strasburgeriaceae. Cronquist (1981) luokitteli Geissolomataceaen Celastrales-lahkoon, Takhtajan (1997) taas Ericanae-ylälahkoon.

title: Amerikanjääkuikka

text: Amerikanjääkuikka ("Gavia immer") on suurikokoinen pohjoisten alueiden vesilintu. Se on suomalaisia serkkujaan kuikkaa ja kaakkuria kookkaampi, isonokkaisempi ja paksukaulaisempi. Sen lähin sukulainen on jääkuikka.

title: Harmaatorvisieni

text: Harmaatorvisieni ("Pseudocraterellus sinuosus") on harvinaisena Lounais-Suomessa kasvava torvisienilaji. Sen lähin sukulainen on mustatorvisieni. Se suosii lehtometsiä ja varsinkin tammen ja pähkinäpensaan seuraa. Laji on hyvä ruokasieni. Se on väriltään harmaanruskea.

title: Bonobo

text: Bonobo, myös kongonsimpanssi tai kääpiösimpanssi, ("Pan paniscus") on afrikkalainen ihmisapinalaji, joka on simpanssin ohella ihmisen lähin sukulainen (ks. simpanssit). Bonobon lihaksisto on kuitenkin lähempänä ihmisen lihaksistoa kuin simpanssin lihaksisto. Se tarkoittaa, että bonobo on lähimpänä elävää ihmisen kantalajia. Ihmisellä ja bonobolla on 98,7 prosentin DNA:n yhteneväisyys, ja eräs DNA:n 1,6 prosentin osuus ihmisellä on yhtenevä bonobon kanssa, mutta ei simpanssin kanssa.

title: Aspidorhynchus

text:
Aspidorhynchus (”kilpikuono”) on sukupuuttoon kuollut viuhkaeväisten kalojen suku, joka eli jura- ja liitukausilla. Fossiileja on löydetty Euroopasta ja Etelämantereelta.
"Aspidorhynchus" oli kapea ja nopea kala joka saattoi kasvaa 60 senttiä pitkäksi. Pitkänomainen leuka oli varustettu terävillä hampailla. Yläleuka oli alaleukaa pidempi ja loppui terävänä piikkinä pään edessä. Sillä oli kova suomupeite ja symmetrinen pyrstöevä. Vaikka se oli suhteellisen samankaltainen kuin nykyiset luuhauet, on sen lähin elävä sukulainen kuitenkin amia.

title: Soul jazz

text: Tyylille tyypillisiä ovat edeltävää jazzia useammin käytetyt hieman monotoniset, tanssimaiset rytmit ja selkeät melodiat. Soul jazzin lähin sukulainen jazzin kentällä on hard bop, joka on ottanut vaikutteita samoista populaarimusiikin tyyleistä.

title: Efedrat

text: Efedrat ("Ephedra") ovat kuivien paikkojen ainavihantia pensaita, joiden lehdet ovat surkastuneet suomumaisiksi. Ne ovat paljassiemenisiä ja niiden lähin elossa oleva sukulainen on ikilehti. Efedrat on Ephedrales-lahkon ja efedrakasvien heimon ainoa suku.

title: Pussihukka

text: Pussihukan henkiin herättämistä kloonaamalla siitä jäljellä olevista näytteistä on pohdittu. Lajista on säilynyt paljon kudosnäytteitä, jotka ovat alle sata vuotta vanhoja eli melko tuoreita. Näin ollen niistä pitäisi olla mahdollista eristää hyvälaatuista DNA:ta.[13] Pussieläinten kloonaaminen saattaisi olla jopa helpompaa kuin istukkanisäkkäiden, sillä niiden raskaus kestää yleensä vain muutaman viikon. Lyhyt raskausaika vähentää riskiä siitä, että sijaisemon ja sikiön välille syntyy ongelmia.[13] Kloonaus tapahtuisi käytännössä istuttamalla pussihukan solusta irrotettu tuma kloonattuine kromosomeineen sijaisemon munasoluun, jonka oma tuma olisi poistettu. Tämä munasolu siirrettäisiin sitten kasvamaan sijaisemon kohtuun. Soveliain sijaisemo pussihukalle olisi todennäköisesti pussiahma, joka on suurin nykyisin elävä pussipeto. Syntynyttä pussihukkapoikasta voisi imettää keinotekoisessa pussissa.[13]

title: Fäärin kieli

text: Fääri (fääriksi "føroyskt") on germaanisten kielten skandinaaviseen haaraan kuuluva, Färsaarilla puhuttava kieli. Se on pienin nykyisistä germaanisista kielistä, ja sen lähin sukulainen on islanti.

title: Megaloceros giganteus

text: Megaceros ("Megaloceros giganteus") eli jättiläispeura eli jättiläishirvi eli irlanninhirvi eli jättisarvikauris eli jättisarvihirvi oli suuri plioseenilla, pleistoseenilla ja holoseenilla elänyt hirvieläin. Uroksen säkäkorkeus oli yli kaksi metriä, paino noin 1 100 kg ja sarvien leveys 3,5 metriä kärjestä kärkeen. Lajin lähin nykyisin elävä sukulainen on pienikokoinen kuusipeura, jonka kantamuodosta se erosi noin kymmenen miljoonaa vuotta sitten.

title: David Fleay

text: Fleay syntyi Ballaratissa ja kiinnostui jo nuorena Australian eläimistöön. Hän lähti Melbournen yliopistoon opiskelemaan 1927 ja valmistui 1931 aineinaan eläintiede, kasvitiede ja kasvatustiede. Fleay kuvasi 1933 viimeisen elävän pussihukan, joka puri häntä, aiheuttaen Fleaylle elinikäisen arven takamukseen. Fleay anoi Tasmanian virkailijoilta lupaa vankeudessa elävien pussihukkien lisääntymisohjelmalle, mutta hänen pyyntönsä evättiin.

title: Jasminocereus thouarsii

text: Jasminocereus thouarsii on kaktuskasveihin (Cactaceae) kuuluva laji, joka on ainoa suvussaan. Se on toinen Galápagossaarten endeemisistä kaktussuvuista; toinen on "Brachycereus". Mainitut suvut ovat toistensa sukulaisia, ja lähin sukulainen Amerikan mantereella on Armatocereus.


query: Mikä on Islannin korkein vuori?

title: Hvannadalshnúkur

text: Hvannadalshnúkur on Öræfajökull-tulivuoren luoteisosassa sijaitseva Islannin korkein vuori. Se sijaitsee Vatnajökull-jäätikön eteläosassa. Elokuussa 2005 suoritettujen virallisten mittausten mukaan vuoren korkeus on 2109,6 metriä, aikaisemmin vuoren korkeudeksi ilmoitettiin 2119 metriä.

title: Pico da Bandeira

text: Pico da Bandeira on Brasilian kolmanneksi korkein vuori, jonka korkein huippu on 2892 metriä korkea. Vuori sijaitsee Brasilian ylängöllä, Minas Geraisin osavaltiossa, Brasilian kaakkoisella alueella ja se kuuluu Caparaón kansallispuistoon.

title: Les Diablerets (vuori)

text: Les Diableretsin korkein huippu, Sommet des Diablerets, on 3 210 metriä korkea, ja se on Vaud’n kantonin korkein vuori. Toinen korkea vuorenhuippu on "Becca d'Audon" (3 123 m), joka Vaud’n, Valais’n ja Bernin kantonien yhteinen rajapiste. Vuorialueella on jäätiköitä, joista suurin on "Glacier de Tsanfleuron".

title: Noshaq

text: Noshaq (myös: Nowshak) on Afganistanin korkein ja Hindukušin toiseksi korkein vuori. Se on 7492 metriä korkea, ja sitä korkeampi on 7690-metrinen Tirich Mir. Noshaq sijaitsee Afganistanin koillisosassa Wakhanin käytävässä Durandin linjalla eli Afganistanin ja Pakistanin rajalla. Se on maailman läntisin yli 7000 metriä korkea vuori.

title: Islanti

text: Islannilla on Unescon maailmanperintöluettelossa on kaksi kohdetta: Surtseyn saari ja Þingvellirin kansallispuisto.[52] Maassa on kaksi muutakin kansallispuistoa: Snæfellsjökullin kansallispuisto tulivuoren ja jäätikön välissä, ja Vatnajökullin kansallispuisto, johon kuuluvat Vatnajökullin jäätikön lisäksi Islannin korkein yksittäinen vuori, Snæfell, Skaftafell ja Jökulsárgljufur-rotko.[53]

title: Grenivík

text: Grenivík on kylä Islannissa. Se on osa Grítubakkahreppur-aluetta, itäistä Eyjafjörður-vuonoa. Asukasluku on noin 377, joista lähes 300 asuu kylässä ja lähes 100 maaseudulla kylästä etelään. Kylä sijaitsee 1 167 metriä korkean Kaldbakur-vuoren vieressä. Ylös vuorelle johtaa mielenkiintoisia vaellusreittejä, ja niille, jotka haluavat helpompia reittejä, Þengilshöfði on hyvä vaihtoehto. Þengilshöfði-vuori on 260 metriä korkea ja sijaitsee Grenivíkistä etelään. Alueen muut vuoret, kuten Blámannshattur ja Laufáshnjúkur, ovat vaikeampia kiivetä.

title: Džengiš Tšokusu

text: Džengiš Tšokusu on Kirgisian korkein vuori. Geologisesti se on maailman pohjoisin yli 7 000 metriä korkea vuori. Pohjoisempi Khan Tengri on myös yli 7 000 metriä korkea, mutta sen huippu muodostuu jäätiköstä; kallion korkein kohta on 7 000 metrin alapuolella.

title: Öræfajökull

text: Öræfajökull on Islannissa sijaitseva jääpeitteinen tulivuori. Se on maan suurin aktiivinen tulivuori, ja sen luoteisreunassa sijaitsee Hvannadalshnúkur, joka on Islannin korkein kohta. Maantieteellisesti Öræfajökullin katsotaan olevan osa Vatnajökullin jäätikköä. Vuori kuuluu Skaftafellin kansallispuistoon.

title: Ortler

text: Ortler () on 3 905 metriä korkea vuori Ortlerin Alpeilla Etelä-Tirolissa. Se on Etelä-Tirolin korkein vuori ja Ortlerin Alppien päähuippu. Vuoren valloitti ensimmäisen kerran Josef Pichler yhdessä Johann Leitnerin ja Johann Klausnerin kanssa vuonna 1804 Itävallan arkkiherttuan Juhanan käskystä. Vuori oli Itävalta-Unkarin korkein vuori vuoteen 1919, jolloin Etelä-Tiroli liitettiin osaksi Italiaa.

title: Eldfell

text: Eldfell on Heimaeyn saarella Islannissa sijaitseva tuhkakartio. Se on 200 metriä korkea. Vuori on purkautunut viimeksi tammikuussa 1973 ja purkaus jatkui kesäkuuhun 1973 saakka. Purkauksesta tullut tuhka ja laava hautasi alleen suuren osan saaresta.

title: Sněžka

text: Sněžka (tšekiksi) eli Śnieżka (puolaksi) () on Sudeetteihin lukeutuvan Krkonoše/Karkonosze-vuoriston korkein vuori Tšekin ja Puolan rajalla. 1 603 metriä korkea vuori on Tšekin korkein kohta.

title: Seitsemän huippua

text: Luettelon vuorista on pientä erimielisyyttä. Bassin luettelon mukaan Australian vuori on Mount Kosciuszko, joka on Australian mannermaan korkein vuori; Uuden-Guinean Puncak Jaya on puolestaan Oseanian korkein vuori. Lisäksi on kiistelty, onko Kaukasuksen Elbrus-vuori Euroopan puolella vai ei; mikäli ei, Mont Blanc on Euroopan korkein vuori. Muut vuoret ovat Mount Everest (Aasia), Kilimanjaro (Afrikka), Denali (Pohjois-Amerikka), Aconcagua (Etelä-Amerikka) ja Vinsonin massiivi (Etelämanner).

title: Kyllíni (vuori)

text:
Kyllíni eli "Kyllene" () eli Zíreia (Ζήρεια) on vuori ja vuorijono Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosassa Kreikassa. Sen korkeus on 2 376 metriä ja prominenssi 1 870 metriä.
Kyllínin korkein huippu on nimeltään Megáli Zíria (Μεγάλη Ζήρια, ”Suuri Zíria”). Toiseksi korkein huippu Mikrí Zíria (Μικρή Ζήρια, ”Pieni Zíria”, 2 227 m) muodostaa vuoren pohjoispään. Huippujen välissä on Flampourítsan rotko. Kyllíni on Peloponnesoksen toiseksi korkein vuori Taÿ́getoksen jälkeen.

title: Huascarán

text: Huascarán on Andeihin kuuluva vuori Perussa. Se sijaitsee läntisillä Andeilla Cordillera Blanca -vuoriketjussa. Huascarán korkein huippu on 6768metrissä. Se on Perun korkein[1] ja Etelä-Amerikan neljänneksi korkein vuori.

title: Aínos

text:
Aínos (; myös "Énos") on vuori Kefalonián saarella Kreikassa. Se on saaren ja koko Jooniansaarten korkein vuori, ja sen korkeus on 1 628 metriä. Aínos-vuori ympäristöineen muodostaa kansallispuiston nimellä Aínoksen kansallismetsä (Εθνικός Δρυμός Αίνου, "Ethnikós Drymós Aínou").
Aínos sijaitsee Kefalonián eteläosissa linnuntietä noin 18 kilometriä itäkaakkoon saaren pääkaupungista Argostólista. Vuoren korkein huippu on nimeltään Mégas Sorós (Μέγας Σωρός). Antiikin aikana vuoren huipulla oli Zeus Ainiokselle (tai Ainissokselle) omistettu temppeli. Venetsialaisvallan aikana vuori tunnettiin nimellä "Monte Nero" (”Musta vuori”).

title: Damavand

text:
Damāvand (), toiselta nimeltään "Donbavand", on Iranin korkein vuori. Sillä on erikoisasema persialaisessa mytologiassa ja kansantarustossa. Vuori sijaitsee keskellä Alborzin vuoristoa Kaspianmeren etelärannikon läheisyydessä Māzandarānin maakunnassa, 66 kilometriä koilliseen Teheranista. Se on Lähi-idän korkein vuori ja Aasian korkein tulivuori.
Vuori ei ole vulkaanisesti aktiivinen, mutta lähellä huippukraatteria on rikkiä syökseviä fumaroleja, joiden tiedetään olleen aktiivisia kesästä 2007 alkaen.

title: Skitntinden

text: Skitntinden on vuori Tromssan kunnassa sijaitsevalla Kvaløyan saarella. Se on saaren toiseksi korkein vuori, ja sen korkein kohta nousee 1 042 metriin merenpinnan yläpuolelle. Saaren korkein vuori on 1 044 metrin korkuinen Store Blåmann.

title: Kanchenjunga

title: Vuori

text: Maapallon korkein vuori on Mount Everest. 1800-luvun alkuun asti Ecuadorissa sijaitsevaa Chimborazo-vuorta pidettiin maailman korkeimpana, mikä johti useaan vuorenhuipun valloitusyritykseen. Läntinen maailma löysi Dhaulagirin vuonna 1808, ja sitä pidettiin maailman korkeimpana vuorena yli 30 vuotta, kunnes Kanchenjunga anasti siltä tittelin. Vuoteen 1852 asti Kanchenjungan uskottiin olevan maailman korkein vuori. Brittien mittaukset kuitenkin osoittivat Mount Everestin olevan korkein ja Kanchenjungan vasta kolmanneksi korkein vuori. Aurinkokunnan korkein tunnettu vuori on Marsissa sijaitseva 27 km korkea Olympus Mons.

title: Malesia

text: Malesian korkein vuoristo on Banjaran Crocker Itä-Malesiassa Sabahin osavaltiossa. Vuoristossa sijaitsee maan korkein vuori, 4095 metriä korkea Kinabalu, sekä maan kolmanneksi korkein vuori Mount Tambuyukon. Sabahissa sijaitsee myös Malesian ainoa toimiva tulivuori, Bombalai, jonka arvellaan purkautuneen viimeksi noin 27000 vuotta sitten.[7][8]

title: Vuori

text: Tyynenmeren tulirenkaan varrella kohoavat Etelä-Amerikan Andit, joiden korkein huippu Aconcagua kohoaa 6959 metrin korkeuteen. Se on maapallon korkein vuori Aasian ulkopuolella. Pohjois-Amerikan vuorista korkein on taas Alaskan Denali (6190 m). Afrikan korkein vuori Kilimanjaro kohoaa 5895 metriin; myös Kaukasuksella on yli 5 kilometrin korkuisia vuoria, korkeimpana Elbrus (5642). Länsi-Euroopan korkein vuori Mont Blanc jää 4807 metriin.[5]

title: Ras Dejen

text: Ras Dejen on Etiopian korkein ja Afrikan kymmeneksi korkein vuori. Vuori sijaitsee Simienin kansallispuiston alueella ja on 4 550 metriä korkea.

title: Bárðarbunga

text: Bárðarbunga ("/ˈpaurðarpuŋka/" ) on kerrostulivuori Islannissa Vatnajökull-jäätikön alla. Sen korkein kohta on 2 009 m merenpinnasta, joten se on Islannin toiseksi korkein vuori, vain 101 m matalampi kuin Hvannadalshnúkur.

title: Puncak Jaya

text: Puncak Jaya on Indonesian korkein vuori, samoin kuin Uuden Guinean saaren ja Oseanian korkein. Se on myös maailman korkein saarella sijaitseva vuori.

title: Siinai

text: Siinainvuori on 2 285 metriä korkea ja sen juurella sijaitsee Pyhän Katariinan luostari. Vuoren eteläpuolella on niemimaan ja Egyptin korkein kohta, 2 639 metriä korkea Katariinan vuori. Lounaassa sijaitsee kolmas vuori, Um Somarin vuori, joka on 2 584 metriä korkea.

title: Gyachung Kang

text: Gyachung Kang on vuori Himalajan vuoristossa, lähellä Nepalin ja Kiinan (Tiibetin) rajaa. Se on maailman 15. korkein vuori. Lisäksi se on maailman korkein alle 8 000-metrinen vuori, ja korkein vuori Mount Everestin (8 848 m) ja Cho Oyun (8 201 m) välillä. Ensimmäiseksi vuoren huipulle kiipesivät Y. Kato, K. Sakaizawa ja Pasang Phutar 10. huhtikuuta 1964.

title: Snowdon

text: Snowdon on vuori Pohjois-Walesissa Britteinsaarilla. Vuori sijaitsee Snowdonian kansallispuiston alueella. Se on Walesin korkein vuori ja koko Yhdistyneen kuningaskunnan korkein Skotlannin Ylämaan eteläpuolella. Snowdonin korkein huippu kohoaa 1 085 metriin ja tunnetaan kymrinkielisellä nimellä "Yr Wyddfa" joka tarkoittaa ’hautakumpu’.

title: Khan Tengri

text: Khan Tengri on Tienšanin toiseksi korkein vuori siitä 16 kilometriä etelään sijaitsevan Džengiš Tšokusun jälkeen. Se on Kazakstanin korkein ja Kirgisian kolmanneksi korkein vuori. Khan Tengri on myös maailman pohjoisin yli 7 000 metriä korkea vuori.

title: Sierra Leonen maantiede

text: Sierra Leonen koillisosa on osa Guinean ylätasankoa, joka on pääosin korkeudessa merenpinnasta. Siitä nousee kuitenkin joitakin vuoristoja, kuten Loma- ja Tingivuoret. Lomavuoriin kuuluva Loma Mansa on korkea ja Sierra Leonen korkein vuori. Tingivuorten korkein huippu, Sankanbiriwa puolestaan on maan toiseksi korkein vuori.

title: Dreischusterspitze

text: Dreischusterspitze () on 3 145 metriä korkea vuori Dolomiittien vuoristossa Etelä-Tirolissa Italiassa. Se on Sextenin Dolomiittien vuoriryhmän korkein vuori. Vuori valloitettiin ensimmäisen kerran 18. heinäkuuta 1869. Ensimmäisiä valloittajia olivat Paul Grohmann, Franz Innerkofler ja Peter Salcher.


query: Kuka oli Rooman keisarikunnan viimeinen keisari?

title: Rooman keisarikunta

text: Konstantinus I:n valtakaudelle saakka valtakunnan kristittyä vähemmistöä oli syrjitty, mutta vuonna 320 uskonto otettiin valtion suojelukseen. 300-luvulla kuitenkin Rooman jatkuvista hyökkäyksistä kärsivät länsiosat heikkenivät suhteessa vakaaseen ja vauraaseen Itä-Roomaan: viimeinen yhtenäistä imperiumia hallinnut keisari oli Theodosius I (379–395). Hänen kuoltuaan valtakunta hajosi kahtia. Länsi-Rooman viimeisen keisarin Romulus Augustuluksen syrjäytti germaanipäällikko Odovakar vuonna 476.[1]

title: Keisari

text: Napoleon kruunasi itsensä Ranskan keisariksi 1804. Pitääkseen keisarin tittelin, Habsburgien Pyhä Rooman keisari Frans II muodosti hallitsemistaan Itävallan maista virallisestikin keisarikunnan ja nimitti itsensä Itävallan keisariksi 1804. Itävalta oli keisarikunta ensimmäisen maailmansodan loppuun saakka.

title: Rooman valtakunta

text: Vuonna 800, kolmesataa vuotta sen jälkeen kun niin sanotut barbaarit olivat saattaneet Länsi-Rooman polvilleen, paavi kruunasi Kaarle Suuren keisariksi. Kaarle perusti näin maallisen valtansa Rooman perinnölle. Kaarlen jälkeen lukemattomat tahot, sekä valtiomiehet että muut, ovat suunnanneet katseensa kohti antiikkia ja jäljitelleet Roomaa mitä erilaisimmilla tavoilla. Sekä Saksan että Venäjän keisarit ovat pitäneet itseään Rooman keisarien seuraajina, ja vuoteen 1806 saakka Saksan virallisena nimenä olikin Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta. Tunnettuja Rooman ihailijoita ovat uuden ajan valtiaista olleet esimerkiksi Napoleon I, Benito Mussolini ja Adolf Hitler[42].

title: Luettelo Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijoista

text: Keskiajalla Saksan kuningas sai keisarin tittelin vasta paavin kruunauksella Roomassa. Matkan raskauden ja jopa vaarallisuuden vuoksi läheskään kaikki hallitsijat eivät hakeneet kruunausta, vaan jäivät Saksan kuninkaiksi. Vuonna 1508 Maksimilian I ilmoitti ottavansa "valitun keisarin" tittelin sen jälkeen kun yritys matkustaa kruunattavaksi Roomaan oli epäonnistunut. Hänen seuraajansa Kaarle V oli viimeinen Roomassa kruunattu keisari. Tämän jälkeen valtakunnan hallitsijat käyttivät vaaliruhtinaiden myöntämää "valitun keisarin" titteliä ilman Rooman kruunausta.Lännessä ei ollut keisaria vuodesta 924 vuoteen 962.

title: Etiopian keisarikunta

text: Etiopian keisarikunta tai Abessinia oli keisarikunta nykyisen Etiopian ja Eritrean alueella. Valtio sai alkuunsa 1137. Keisarikunta kaatui sotilasvallankaappauksen yhteydessä 1975. Maan viimeinen keisari oli Haile Selassie.

title: Württembergin vaaliruhtinaskunta

text: Württembergin vaaliruhtinaskunta () oli lyhytikäinen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtio Reinin rannalla. Vuonna 1803 Napoleon korotti Württembergin herttuakunnan Württembergin vaaliruhtinaskunnaksi. Tästä huolimatta pian tämän jälkeen, 1. tammikuuta 1806 viimeinen vaaliruhtinas omaksui Württembergin kuninkaan nimikkeen. Myöhemmin viimeinen keisari Frans II hajotti keisarikunnan 6. elokuuta 1806.

title: Borgo Santa Lucia

text: Ennen Rooman keisariaikaa kenraali Lucullus muutti alueelle ja rakennutti sinne "Oppidum Lucullianum" -nimsen suuren huvilansa, johon myöhemmin Rooman viimeinen keisari Romulus Augustulus karkotettiin loppuiäkseen. Keisarikunnan aikana alue tuli kuuluisaksi sijainnistaan lähellä "platamonisia" luolia, joissa pidettiin maagisia rituaaleja ja jossa Petronius kirjoitti osan teoksestaan "Satyricon".

title: Luettelo Etiopian keisareista

text: Tämä on luettelo Etiopian keisareista. Etiopia on ollut todistetusti keisarikunta 1200-luvulta vuoteen 1974, jolloin viimeinen keisari Haile Selassie syöstiin vallasta.

title: Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta

text: Keisari Konrad II:n alaisuuteen kuuluvia maita kutsuttiin Rooman keisarikunnaksi vuonna 1034, Pyhäksi keisarikunnaksi vuonna 1157 ja Pyhäksi roomalaiseksi keisarikunnaksi 1254, aluksi latinankielisellä määreellä Sacrum ('siunattu') ja myöhemmin saksaksi Heilig ('pyhä/siunattu').[1] Keisari Otto II oli ensimmäinen, josta käytettiin nimeä Rooman keisari. Nimitys Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta juontaa juurensa vuoteen 1512, jolloin se esiintyi muodossa ”Heiliges Römisches Reich Deutscher Nation” (Saksan kansakunnan pyhä roomalainen valtakunta).

title: Rooman valtakunta

text: Rooman valtakunta (usein myös antiikin Rooma) oli antiikin aikaisen Rooman kaupunkivaltion pohjalta kasvanut laaja imperiumi, joka käsitti koko Välimeren alueen. Varhaisimmat merkit asutuksesta Rooman kaupungin alueella ovat pronssikaudelta noin 1300-luvulta eaa.[1] Kaupungistuminen lienee alkanut 700-luvulla eaa. Rooma kehittyi vuosisatojen aikana Välimeren ympäröiväksi maailmanvallaksi. Vuonna 395 valtakunta jakautui kahtia, Länsi- ja Itä-Rooman valtakunniksi, joista Länsi-Rooma kuitenkin kukistui jo vuonna 476, jolloin sen viimeinen keisari syrjäytettiin. Rooman valtakunnan yhdistämisyritykset Itä-Rooman johdolla päättyivät islamin nousuun 600-luvulla. Silti Itä-Rooma eli Bysantti oli olemassa, joskin alueeltaan huomattavasti pienentyneenä, Konstantinopolin turkkilaisvaltaukseen saakka 1453.[2] Lisäksi Trebizondin keisarikunta säilyi vuoteen 1461 saakka ja Theodoron ruhtinaskunta vuoteen 1475.

title: Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta

text: Keisarikunta lakkasi virallisesti olemasta 6. elokuuta 1806, kun viimeinen keisari Frans II erosi Napoleonin lyötyä Itävallan Austerlitzin taistelussa. Frans II:n sukulaiset olivat vuoteen 1918 asti Itävallan keisareita.

title: Keisari

text: Keisari on hallitsijan arvonimi keisarikunnassa. Keisarin on katsottu olevan kuninkaita arvokkaampi ja korkein maallinen hallitsijanarvo, ja siihen liittyy vaatimus ainakin symbolisesta universaaliudesta ja asemasta muiden hallitsijoiden yläpuolella. Joissakin maissa keisaria on pidetty jopa jumalana. Arvonimen eurooppalaiset kantajat (muun muassa Saksan, Venäjän ja Ranskan keisarit) ovat pitäneet itseään joko todellisena tai symbolisena Rooman valtakunnan keisariuden perijänä, ja keisariuteen liittyi keskiajalla vaade koko läntisen kristikunnan hallitsemisesta. Monilla Euroopan ulkopuolisilla keisariksi käännetyillä hallitsijanimillä, kuten Japanin ja Kiinan keisarilla, ei sen sijaan ole mitään tekemistä Rooman kanssa. Japanin keisari Akihito on ainoa nykyisin vallassa oleva keisari.

title: Bysantin taide

text: Bysantin keisarikunnan nousu alkoi Rooman valtakunnan rappeutumisesta 200-luvulla. Keskukseksi tuli Rooman keisarin Konstantinus Suuren (noin 274–337) vuonna 330 Bosporin rannalla sijainneen Byzantion-nimisen kreikkalaiskaupungin paikalle perustama Konstantinopoli (Istanbul). Konstantinus kohotti sen uuden keisarillisen Rooman ja uuden pyhän Jerusalemin paikaksi. Kristinusko laillistettiin vuonna 313 ja Konstantinopolista tuli Itä-Rooman eli Bysantin keisarikunnan keskus. Taiteilijoita ja oppineita tuli sinne eri puolilta Eurooppaa ja Lähi-idästä. Kaupunkiin koottiin kaikkialta maailmasta antiikin kuuluisia taideteoksia ja rakennettiin palatseja ja kirkkoja. Konstantinopoli peri koko Rooman keisarikunnan kuvamaailman tekniikkaa ja tyyliä myöten.

title: Habsburg

text: Vuonna 1806 Napoleon, joka oli kukistanut saksalaiset valtiot, lakkautti tuhatvuotisen Saksalais-roomalaisen keisarikunnan. Viimeinen saksalais-roomalainen keisari Frans II oli kuitenkin jo kaksi vuotta aiemmin muodostanut Habsburgien perintömaista uuden Itävallan keisarikunnan. Näin Habsburg-Lothringenit menettivät saksalais-roomalaisen keisariuden mutta jatkoivat Itävallan keisareina. Vuonna 1867 valtakunta muuttui Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiaksi ja Habsburg-Lothringenit jatkoivat sen hallitsemista kaksoisarvonimellä Itävallan keisari ja Unkarin kuningas.

title: Maksimilian I (keisari)

text: Keskiajalla Saksan kuningas sai keisarin tittelin vasta paavin kruunauksella Roomassa. Matkan raskauden ja jopa vaarallisuuden vuoksi läheskään kaikki hallitsijat eivät hakeneet kruunausta, vaan jäivät Saksan kuninkaiksi. Vuonna 1508 Maksimilian I ilmoitti ottavansa ”valitun keisarin” tittelin sen jälkeen, kun yritys matkustaa kruunattavaksi Roomaan oli epäonnistunut. Hänen seuraajansa Kaarle V oli viimeinen Roomassa kruunattu keisari. Tämän jälkeen valtakunnan hallitsijat käyttivät vaaliruhtinaiden myöntämää ”valitun keisarin” titteliä ilman Rooman kruunausta.

title: Wien

text: Napoleon valtasi Wienin 1805 ja lakkautti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan. Rooman keisari Frans II vaihtoi arvonimensä Itävallan keisari Frans I:ksi ja Wien muuttui Itävallan keisarikunnan pääkaupungiksi. Napoleonin hävittyä Waterloon taistelun kaupungissa pidettiin vuonna 1815 Wienin kongressi, jossa päätettiin Euroopan rajoista.

title: Luettelo Bysantin keisareista

text:
Konstantinus Suuri yhdisti Rooman valtakunnan yhden hallitsijan alaiseksi ja perusti uuden pääkaupungin Konstantinopolin.Julianus Apostatan kuoleman jälkeen armeija valisti keisariksi Jovianuksen, joka oli keisarin henkivartioston komentaja.Jovianuksen kuoleman jälkeen Länsi-Rooman keisari Valentinianus I nimitti veljensä Valensin Itä-Rooman keisariksi.Kun Valens kuoli vuonna 378 nimitti Länsi-Rooman keisari Gratianus Theodosiuksen Itä-Rooman keisariksi. Theodosius oli viimeinen keisari joka hallitsi koko Rooman valtakuntaa. Hänen poikansa Arkadius ja Honorius jakoivat valtakunnan keskenään, tällä kertaa jaosta tuli lopullinen.Marcianuksen kuoleman jälkeen "magister militum" Aspar teki Leosta keisarin.Zenonin kuoleman jälkeen hänen vaimonsa Ariadne meni naimisiin Anastasioksen kanssa ja nimitti hänet keisariksi.Anastasioksen kuoleman jälkeen keisarillisen kaartin komentaja Justinus nousi keisariksi.Fokas kaappasi vallan Maurikiokselta vuonna 602.Herakleios kaappasi vallan Fokakselta vuonna 610.Leontios kaappasi vallan Justianianukselta ja pakotti tämän maanpakoon. Apsimaros kaappasi puolestaan vallan Leontiokselta ja hallitsi nimellä Tiberius III.Justinianus palasi maanpaosta vuonna 705 ja syrjäytti Tiberius III:n.Justinianus syrjäytettiin toisen kerran vuonna 711. Hänen seuraajakseen tuli armenialainen Filippikos.Filippikoksen kuoleman jälkeen hänen kirjurinsa Artemios nousi keisariksi nimellä Anastasios II.Anastasios syrjäytettiin ja hänen tilalleen nousi verojen kerääjän aikaisemmin toiminut Theodosios III.Anatolian teeman komentaja Leo syrjäytti Theodosius III:n ja perusti isaurialaisen eli syyrialaisen dynastian.Valtionvarainministeri Nikeforos syrjäytti Irenen ja nousi tämän jälkeen valtaistuimelle.Leo syrjäytti Mikeal I:n vuonna 813.Fryygian Amorionista kotoisin oleva Mikeal syrjäytti Leo V:n ja perusti amorionilainen eli fryygialaisen dynastian.
Isaak Komnenos syrjäytti Mikael VI:n ja perusti Komnenosten hallitsijasuvun. Isaak erosi kuitenkin virastaan, mutta Komnenoksen pääsivät valtaan uudelleen vuonna 1081.Mikael Pselloksen ansiosta uudeksi keisariksi nousi Konstantinos Dukas.
Maanpaossa Nikaiassa Latinalaisen keisarikunnan aikana.

title: Bysantin keisari

text: Bysantin keisarit eli Itä-Rooman keisarit hallitsivat myöhäisantiikin ja keskiajan Bysantin valtakuntaa. Myös eräät Bysantin keisarinnat, kuten Irene, Zoe ja Theodora, hallitsivat valtakuntaa yksinään. Tarkkaa rajaa Itä-Rooman valtakunnan ja Bysantin valtakunnalle ei voida asettaa. Ensimmäiseksi Bysantin keisariksi voidaan laskea vaikkapa Konstantinus Suuri (ensimmäinen kristitty keisari), Valens (Adrianopolin taistelua pidetään joskus keskiajan alkuna), Arcadius (Theodosius I oli viimeinen koko valtakuntaa hallinnut keisari), Zenon (oli keisarina kun Länsi-Rooman Romulus Augustus syrjäytettiin) tai Herakleios (joka uudisti hallintoa merkittävästi).

title: Maailmanhistoria

text:
200-luvun kriisi oli Rooman valtakunnassa vuosina 235–275, jolloin valtakunta kävi lähes tuhon partailla. Keisari Theodosiuksen kuoltua Rooma jakautui itäiseen ja läntiseen keisarikuntaan. Länsi-Rooma kukistui vuonna 476, kun ostrogootit syrjäyttivät viimeisen Länsi-Rooman keisarin, Romulus Augustuluksen.
Itä-Rooma pysyi pystyssä vuoteen 1453 asti.

title: Flavius Orestes

text:
Flavius Orestes oli ylhäistä syntyperää. Hän toimi diplomaattina ja Rooman edustajana Attilan hovissa. Vuonna 475 Länsi-Rooman keisari Julius Nepos nimitti hänet magister militumiksi, asevoimien komentajaksi. Flavius Orestes kuitenkin petti Neposin ja valtasi foederati-joukkojen avulla Ravennan, joka oli tuolloin Länsi-Rooman hallintokeskus. Julius Nepos joutui pakenemaan Dalmatiaan.
Flavius Orestes nimitti poikansa Romuluksen Augustukseksi, ja tästä tuli Länsi-Rooman viimeinen keisari Romulus Augustus. Itä-Rooman keisari Zenon ja hänen kilpailijansa Basiliscus eivät kuitenkaan tunnustaneet vallankaappaajia. He eivät silti lähteneet sotimaan Flavius Orestesta vastaan, sillä Itä-Rooman sisällissota esti sen.

title: Rooman keisarikunta

text: Rooman keisarikunta () oli muinainen laajoja alueita Välimeren ympäristössä hallinnut valtio. Keisariaika on yksi antiikin Rooman aikakausista: se alkoi vuonna 27 eaa. Rooman tasavallan kaatuessa ja jatkui vuoteen 395, kun valtakunta jakautui Länsi-Roomaksi ja Itä-Roomaksi; Länsi-Rooman viimeinen keisari syrjäytettiin vuonna 476, mutta Itä-Rooma jatkoi kukoistustaan Bysantin valtakuntana pitkälle keskiajalle.[1]

title: Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta

text: Saksan keisarit katsoivat 1100-luvulta alkaen olevansa Rooman valtakunnan keisareiden seuraajia translatio imperii -teoriaan perustuen. Siksi he käyttivät itsestään nimitystä Augustus. Varhaiskeskiajalla he eivät vielä kutsuneet itseään Rooman keisariksi, jotta eivät aiheuttaneet konfliktia Konstantinopolissa hallitsevan Rooman keisarin kanssa. Vasta Konrad II otti käyttöön nimityksen ”Rooman keisari”.

title: Julius Nepos

text: Julius Nepos (noin 430–480) oli Länsi-Rooman keisari vuosina 474–475 ja samalla myös Länsi-Rooman viimeinen laillinen keisari.

title: Frans I (Itävalta)

text: Frans I (12. helmikuuta 1768 Firenze, Toscanan suurherttuakunta – 2. maaliskuuta 1835 Wien, Itävallan keisarikunta) oli viimeinen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari (1792–1806) ja ensimmäinen Itävallan keisari (1804–1835). Hän kuului Itävaltaa 1200-luvulta 1900-luvulle hallinneeseen Habsburg-sukuun.

title: Justinianus I

text: Justinianus I eli Justinianus Suuri (;[1] ; 11. toukokuuta 483 Tauresium – 13./14. marraskuuta 565) oli Itä-Rooman keisari 1. elokuuta 527 lähtien aina kuolemaansa saakka. Justinianuksen arvioidaan yleisesti kuuluvan myöhäisantiikin tai jopa koko keskiajan merkittävimpiin hallitsijoihin.[2] Hänen merkittävimpänä saavutuksenaan pidetään Rooman lakien kokoelmaa, Corpus Juris Civilis, joka oli tärkeä lakikokoelma Itä-Rooman keisarikunnalle vuosisatojen ajan ja joka loi pohjan useiden muiden Euroopan maiden lainsäädännölle.[3] Justinianuksesta käytetään joskus lempinimeä "viimeinen roomalainen", sillä hän oli viimeinen äidinkielenään latinaa puhunut keisari ja valloitti Rooman kaupungin.

title: Syntyvyys Rooman valtakunnan tuhon syynä

text: Keisari Theodosiuksen kuoltua vuonna 395 Rooma jakautui itäiseen ja läntiseen keisarikuntaan. Länsi-Rooma kukistui vuonna 476, kun ostrogootit syrjäyttivät viimeisen Länsi-Rooman keisarin, Romulus Augustuluksen. Länsi-Rooman luhistuttua jäljelle jäi Bysantin valtakunta eli Itä-Rooma. Länsi-Rooman entiselle alueelle syntyivät barbaarikuningaskunnat, jotka säilyttivät roomalaisia vaikutteita ja loivat pohjaa varhaiskeskiajan eurooppalaisen kulttuurin synnylle.

title: Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta

text: Henrik V oli viimeinen saalilainen keisari. Hänen aikanaan kapinoivien herttuoiden kanssa saatiin aikaan sopimus 1121 Würzburgin valtiopäivillä ja investituurariitakin sovittiin 1122.[7] Henrik V:n kuoltua 1125 valtaan nousi Saksin herttua Lothar Supplinburgilainen, joka liittoutui Baijerin kanssa Schwabenin ruhtinassukua Hohenstaufeja vastaan. Saksi ja Baijeri yhdistyivät naimakauppojen myötä, mutta Lotharin kuoltua 1138 Schwabenin Konrad III:sta tuli Saksan kuningas.[8] Häntä ei kuitenkaan koskaan kruunattu keisariksi. Fredrik I Barbarossa (Saksan kuningas 1152–1190, Rooman keisari 1155–1190) oli ensimmäinen, jonka kansliassa otettiin käyttöön tapa kutsua keisarikuntaa pyhäksi.

title: Romulus Augustulus

text: Romulus Augustulus tai Romulus Augustus (noin 460 – 507 tai myöhemmin) oli Länsi-Rooman viimeinen keisari. Hänen isänsä, hunni Attilan entinen sihteeri Orestes kohotti hänet valtaan 31. lokakuuta 475, kun oli ensin ajanut edellisen keisarin Julius Nepoksen Italiasta. Romulus oli tuolloin 14-vuotias, ja Orestes käytti poikaansa nukkehallitsijana. Itä-Rooman keisari ei koskaan tunnustanut hänen keisariuttaan. Tyytymättömien sotilaiden Italiaan kutsuma germaani Odovakar tappoi Oresteen ja syrjäytti Romuluksen syyskuun alussa vuonna 476. Romulus muutti huvilalle Napolin rannikolla ja nautti vuosittaista eläkettä. Odovakar jäi Italiaan kuninkaaksi muodollisesti Itä-Rooman keisarin vasallina. Hän palautti keisarin tunnusmerkit Itä-Roomaan.

title: Frans I (Itävalta)

text: Frans nousi valtaistuimelle vuonna 1792 isänsä, keisari Leopold II:n jälkeen. Tuolloin hänestä tuli Rooman keisari hallitsijanimellä Frans II sekä Itävallan arkkiherttua ja Unkarin ja Böömin kuningas. Napoleonin kukistettua Saksalais-roomalaisen keisarikunnan Frans julisti itsensä vuonna 1804 Itävallan keisariksi hallitsijanimellä Frans I; kaksi vuotta myöhemmin hän luopui virallisesti Rooman keisarin arvonimestään. Hän on Euroopan historian ainoa hallitsija, joka on kantanut yhtaikaa kahta eri keisarinarvoa, ja on siksi saanut kutsumanimen "Doppelkaiser" ("kaksoiskeisari").

title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Ranskan ylivalta Saksassa johti siihen mahdollisuuteen, että Napoleon Bonaparte tai joku hänen kenraaleistaan valittaisiin Pyhäksi Rooman keisariksi. Leopoldin poika, Frans II (h. 1792–1835) ryhtyi toimiin sukunsa keisarinaseman turvaamiseksi. Hän loi uuden, perinnöllisen keisarin aseman ja julisti itsensä 1804 Itävallan keisari Frans I:ksi. Vuonna 1806 hän luopui Pyhän Rooman keisarin arvonimestä ja hajotti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan estääkseen Napoleonin valinnan sen keisariksi.


query: Milloin Ilja Bryzgalov syntyi?

title: Ilja Bryzgalov

text: Ilja Nikolajevitš Bryzgalov (, s. 22. kesäkuuta 1980 Toljatti, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on uransa päättänyt venäläinen jääkiekkomaalivahti.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalov liittyi Philadelphia Flyersin joukkueeseen vuoden 2011 Philadelphian harjoitusleirille. Philadelphia oli tullut kuuluisaksi "maalivahtien hautausmaana" 1990-luvulta lähtien, sillä kun Ron Hextall lopetti uransa, joukkueessa on ollut lukuisia maalivahteja, jotka ovat epäonnistuneet seurassa eivätkä ole onnistuneet lunastamaan heihin kohdistettuja odotuksia. 2000-luvulla mm. Robert Esche, Roman Cechmanek, Ray Emery ja Brian Boucher olivat epäonnistuneet joukkueen maalilla, ja viimeisin esimerkki oli Iljan maanmies, Sergei Bobrovski, joka oli hyytynyt 2011 pudotuspeleissä. Mediassa spekuloitiin olisiko Bryzgalov seuraava alisuorittaja, johon viittasivat hänen valtava palkkansa ja hyytyminen pudotuspeleissä edelliskaudella.

title: Ilja Bryzgalov

text: Kaudella 2005–2006 Bryzgalov teki viimein läpimurtonsa NHL:ssä, pelattuaan ensin AHL:ssä neljä kautta. Bryzgalov sai tilaisuuden Mighty Ducksin kakkosmaalivahtina, kun Anaheimin seurajohto osoitti luottamustaan Bryzgaloviin kauppaamalla Martin Gerberin Carolina Hurricanesiin. Bryzgalov pelasi kaudella 2005–2006 Mighty Ducksin maalilla 31 NHL:n runkosarjan ottelua, hyvällä torjuntaprosentilla 91,0. Bryzgalov pelasi Mighty Ducksin maalilla kaudella 2005–2006, myös yhdeksän pudotuspeliottelua, kun joukkueen ykkösmaalivahti Jean-Sebastien Gigueren olli loukkaantuneena. Pudotuspeleissä Bryzgalovin torjuntaprosentti oli erinomainen 94,4. Pudotuspeleissä Mighty Ducks eteni aina Läntisen konferenssin finaaliin asti, jossa se kuitenkin hävisi Edmonton Oilersille voiton 4–1 ja putosi Stanley Cupin finaalista.

title: Ilja Bryzgalov

text: Toisella kierroksella Philadelphia kohtasi New Jersey Devilsin. Bryzgalovin epävarmuus maalinsuulla jatkui, eikä hän lopulta pystynyt auttamaan joukkuettaan jatkoon ottelusarjasta. Devils voitti sarjan voitoin 4–1, ja eteni Itäisen konferenssin finaaliin. Bryzgalovin torjuntaprosentti pudotuspeleistä oli 88,7 %.

title: Ilja Bryzgalov

text: Wayne Gretzky ilmoitti Bryzgaloville heti, tämän saavuttua Phoenix Coyotesin joukkueeseen, että Bryzgalov on joukkueen ykkösmaalivahti ja Gretzky luottaisi häneen kuin kallioon. Bryzgalov on myöhemmin kuvaillut, että noiden sanojen kuuleminen Gretzkyn suusta oli "upeaa". Gretzky osoittikin luottoa Bryzgaloviin, sillä venäläismaalivahti pelasi Phoenixin kauden kaikki jäljellä olevat ottelut. Bryzgalov kiitti luottamuksesta torjumalla uransa kolmannen nollapelin, Coyotes-debyytissään ja yhteensä Bryzgalov pelasi kauden 2007–2008 55 ottelua Phoenixille, erinomaisella torjuntaprosentilla 92,1 %. Bryzgalovin hyvät otteet maalinsuulla eivät kuitenkaan olleet tarpeeksi, nostamaan Phoenixia pudotuspeleihin.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalov pelasi ensin Oilersin farmijoukkueessa, Oklahoma City Baronsissa AHL:ssä, jossa hän keräsi pelituntumaa kahden ottelun verran. Bryzgalov antautui otteluissa yhteensä kuudesti, ja kirjautti torjuntaprosentin 88,0 %. Pelattuaan kaksi ottelua Baronsin maalilla, Bryzgalov nostettiin Oilersin NHL-kokoonpanoon 22. marraskuuta 2013. Maaliskuussa 2014 Oilers myi Bryzgalovin Minnesota Wildiin.

title: Ilja Bryzgalov

text: Kauden 2011–2012 alku oliki Bryzgaloville vaikea, kuten myös kakkosvahti Bobrovskille. Philadelphian verkkoon tehtiin paljon maaleja, mutta joukkue teki myös itse paljon maaleja, uusien tähtiensä Claude Giroux'n ja Jaromir Jagrin johdolla. Näin ollen Philadelphia menestyi Bryzgalovin epävarmuudesta huolimatta hyvin. Bryzgalov sanoi karmean 9–8 tappio-ottelun Winnipeg Jetsiä vastaan, että "minulla ei ole tällä hetkellä lainkaan itseluottamusta". Bryzgalov vaihdettiin läpi 2011–2012 kauden useasti pois maalilta. Loppukaudesta Bryzgalov kuitenkin paransi peliään Flyersin maalilla, hän pelasi neljä nollapeliä vain 11 päivässä, teki uuden Flyersin seuraennätyksen minuuteissa ilman päästettyä maalia ja nosti kauden torjuntaprosenttinsa 90,9:een. 56 pelaamastaan ottelusta Bryzgalov voitti 33.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalov on tunnettu tokaisuistaan, piikikkäistä ja humoristisista lausunnoistaan medialle, sekä venäläistyylisestä tavastaan puhua englantia. Bryzgalov on lausunnoissaan medialle mm. haukkunut toimittajat, vitsaillut, luennehtinut Winnipegin säätä hirvittäväksi ja ihmetellyt miten joku voi elää siellä, sekä pohtinut syvällisiä. Tästä syystä Bryzgalov onkin median suosikki, ja yksi seuratuimmista NHL-pelaajista mediassa.

title: Ilja Bryzgalov

text: Ilja Bryzgalovilla on vaimo Jevgeni ja kaksi lasta, tytär Valery sekä poika Vladislav. Perhe asuu Yorba Lindassa. Bryzgalov vietti viisi kesää Venäjällä collegessa, jossa suoritti opintonsa voiden nyt opettaa ja valmentaa venäläisissä kouluissa. Hän nauttii kirjojen lukemisesta ja filosofian opiskelusta. Bryzgalov ei yritä erityisesti jäljitellä ketään toista maalivahtia, vaan yrittää keskittyä tekemään parhaansa.

title: Ilja Bryzgalov

text: Heinäkuun 2013 lopussa, uutisoitiin, että Bryzgalov oli liittynyt harjoittelemaan Ruotsin Elitserienin joukkueeseen, Färjestads BKiin. Tämän jälkeen huhumylly Bryzgalovin mahdollisesta siirrosta Ruotsiin, pyörähti käyntiin mediassa. Ainakaan toistaiseksi Bryzgalov ei kuitenkaan ole tehnyt sopimusta Färjestadiin.

title: Ilja Bryzgalov

text: Vuoden 2006 Torinon olympiaturnauksen Ilja Bryzgalov aloitti Venäjän ykkösmaalivahtina. Alun perin Bryzgalovin oli tarkoitus olla kakkosmaalivahti, mutta koska Nikolai Habibulin kieltäytyi tulemasta Olympialaisiin, Bryzgalov nousi ykkösmaalivahdin rooliin. Bryzgalov kuitenkin pelasi heikon ottelun 5–3 tappiossa Slovakialle, ja niinpä hänet penkitettiin lopputurnauksen ajaksi, ja Jevgeni Nabokov nousi ykkösmaalivahdiksi. Venäjä sijoittui turnauksessa neljänneksi. Seuraavan kerran Ilja Bryzgalov edusti Venäjää vuoden 2009 Sveitsin MM-kisoissa. Venäjän päävalmentaja Vjatsešlav Bykov valitsi Bryzgalovin kisoihin Venäjän ykkösmaalivahdiksi. Bryzgalov pelasi loistavan turnauksen ja oli tärkeässä roolissa Venäjän edetessä aina MM-finaaliin asti. Finaalissa Venäjä kohtasi Kanadan, jonka se voitti tasaisessa ja jännittävässä finaalissa 2–1. Bryzgalovin torjuntaprosentti turnauksesta oli komea 92,9 % ja hän palasi kotiinsa Phoenixiin mukanaan arvostettu MM-kultamitali. Bykov valitsi Bryzgalovin Venäjän joukkueen kakkosvahdiksi 2010 Vancouverin olympiakisoihin, San Jose Sharksin Jevgeni Nabokovin taakse. Bryzgalov pelasi kisoissa yhden voitokkaan alkulohko-ottelun, ja lisäksi hän vartio Venäjän maalia myös osan puolivälieräottelussa Kanadaa vastaan. Kanada oli ottelussa ylivoimainen ja 7–3 Kanadan johtaessa Bykov vaihtoi Nabokovin pois maalilta ja Bryzgalovin tilalle. Kanada teki vielä yhden maalin Bryzgalovinkin taakse, ja voitti ottelun murskaavasti 8–3. Bryzgalov oli halukas tulemaan myös vuoden 2011 MM-kisoihin edustamaan maataan, mutta päävalmentaja Bykov ei valinnut häntä kisoihin, koska pelkäsi Bryzgalovin saapumisen joukkueeseen kesken kisojen häiritsevän ykkösmaalivahtina kisat aloittanutta Jevgeni Nabokovia. Bryzgalov liittyi Venäjän joukkueeseen myös vuoden 2013 MM-kisoihin, Ruotsissa. Kisoissa Bryzgalov tasasi vastuun Venäjän maalilla toisen NHL-maalivahdin, Colorado Avalanchen Semjon Varlamovin kanssa. Ratkaisevan pudotuspeliottelun Yhdysvaltoja vastaan aloitti kuitenkin Bryzgalov, mikä vankisti hänen asemaansa ykkösmaalivahtina. Ottelu oli kuitenkin Venäjältä katastrofaalinen, USA voitti ottelun 8–3, ja Bryzgalov vaihdettiin Varlamoviin kesken ottelun Venäjän maalilla.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalov siirtyi useiden muiden venäläispelaajien tavoin työsulun ajaksi Venäjälle KHL-liigaan. Bryzgalov liittyi TsSKA Moskovan joukkueeseen 19. syyskuuta 2012. Bryzgalov ehti pelata TsSKA:n maalilla 12 ottelua, ennen kuin työsulku saatiin päätökseen ja kausi alkoi jälleen tammikuussa 2013. Bryzgaloville kausi oli vaikea. Hän pelasi jälleen, edelliskauden tapaan, ajoittain hyvin ja ajoittain heikosti. Myöskään kakkosvahti Steve Mason ei onnistunut Flyersin maalinsuulla, hänen ollessaan torjuntavuorossa. Flyers romahti alkukaudesta aivan itäisen konferenssin häntäpäähän, mutta alkoi myöhemmin nousta sarjataulukossa ylöspäin. Kiri kuitenkin hyytyi, ja lopulta Philadelphia ei selvinnyt edes pudotuspeleihin kaudella 2012–2013. Bryzgalov pelasi Flyersille runkosarjassa 40 ottelua, torjuntaprosentilla 90,0 %. Läpi kauden ja sen jälkeen Flyersin fanit arvostelivat Bryzgalovia, ja venäläismaalivahdin heikkoja otteita pidettiin suurimpana syynä Flyersin romahdukseen.

title: Ilja Bryzgalov

text: Kaudella 2009–2010, Tippettin valmennuksessa, Phoenixin peli parani ja myös Ilja Bryzgalov paransi joukkueen maalinsuulla peliään edelliskaudesta. Bryzgalov pelasi peräti 68 runkosarja-ottelua Phoenix Coyotesin maalilla erinomaisella torjuntaprosentilla 92,0 % ja torjui joukkueen myös NHL:n pudotuspeleihin. Runkosarjassa Bryzgalov kirjautti peräti 42 voittoa. Pudotuspeleissä Bryzgalov ei kuitenkaan onnistunut säilyttämään tasoaan yhtä korkeana, ja Phoenix putosikin jo ensimmäisellä kierroksella. Bryzgalov oli loistavan runkosarjakautensa ansiosta ehdokkaana sekä NHL:n arvokkaimmalle pelaajalle jaettavaan Hart Trophyn- että NHL:n parhaalle maalivahdille myönnettävään Vezina Trophyn voittajaksi. Lopulta Bryzgalov ei voittanut kumpaakaan palkintoa, kun Hart Trophy meni Vancouver Canucksin ruotsalais-hyökkääjä Henrik Sedinille ja Vezina Trophy puolestaan Buffalo Sabresin maalivahdille Ryan Millerille.

title: Ilja Bryzgalov

text: Flyers käynnisti neuvottelut Bryzgalovin kanssa ja lopulta osapuolet solmivat peräti yhdeksän vuoden sopimuksen, jonka aikana Bryzgalov tienaisi yhteensä 51 miljoonaa dollaria. Ensimmäisestä Flyers-kaudestaan Bryzgalov tienasi 10 miljoonaa dollaria. Tehdäkseen tilaa Bryzgalovin valtavalle sopimukselle, Flyers myi kapteeninsa Mike Richardsin ja huippumaalintekijänsä Jeff Carterin. Joukkueeseen liittyivät pelaajakaupoissa Jakub Voracek, Wayne Simmonds ja Brayden Schenn.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalovin asema Anaheim Ducksin joukkueessa kävi hankalaksi, sillä Giguere sai joukkueeseen uuden pitkän jatkosopimuksen ja Ducksiin hankittiin myös uusi maalivahti, sveitsiläinen Jonas Hiller. Brian Burke yritti kaupata Bryzgalovia ennen kauden 2007–2008 alkua, mutta siirto kuitenkin estyi. Bryzgalov aloitti kauden 2007–2008 Ducksissa ja pelasi yhdeksän ottelua Ducksille NHL:n runkosarjassa, kunnes siirtyi kesken kauden Wayne Gretzkyn valmentamaan Phoenix Coyotesiin. Coyotes poimi Bryzgalovin siirtolistalta 17. marraskuuta 2007, jonka jälkeen venäläismaalivahti siirtyi välittömästi Phoenixiin.

title: Ilja Bryzgalov

text: Kauden 2013–2014 alkaessa Bryzgalovilla ei ollut sopimusta minkään NHL-seuran kanssa. Lopulta Bryzgalov solmi lokakuussa 2013 sopimuksen ECHL-liigan Las Vegas Wranglersin kanssa. ECHL on Pohjois-Amerikan kolmanneksi korkein sarjataso, NHL:n ja AHL:n jälkeen. Liigaa kutsutaankin usein NHL:n "farmiliigan farmiliigaksi". Bryzgalov kertoi siirron jälkeen, että hän aikoo tehdä kovasti töitä ja olla valmiina, kun NHL-mahdollisuus jälleen tulee. Lopulta Bryzgalov ei kuitenkaan edustanut Wranglersia yhdessäkään ottelussa, sillä hän alkoi neuvottelemaan NHL-seura Edmonton Oilersin kanssa.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalov aloitti jääkiekkouransa HK Lada Toljattin organisaatiossa, ja siten Toljatti on Bryzgalovin kasvattajaseura. Bryzgalov pelasi Lada Toljattin reservijoukkueessa 16-vuotiaasta asti, vuodet 1996–1998 eli yhteensä kolmen kautta. Kun Toljattin reservijoukkue putosi kauden 1998–1999 jälkeen Venäjän toiseksi korkeimmalta sarjatasolta Vysšaja Ligasta maan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle, Bryzgalov jätti joukkueen. Hän siirtyi alkukaudeksi 1999–2000 pelaamaan Vysšaja Ligan HK Spartak Moskovan reservijoukkueeseen. Bryzgalov kuitenkin edusti uutta seuraansa vain 10 ottelussa, kunnes hän siirtyi Spartakin organisaatiosta takaisin Lada Toljattin organisaatioon. Bryzgalov pelasi vielä kaksi ottelua Toljattin reservijoukkueessa, ennen kuin hänet nostettiin kesken kauden 1999–2000, reserveistä HK Lada Toljattin joukkueeseen Venäjän pääsarjatasolle Superligaan. Näin alkoi Bryzgalovin pääsarjaura 19-vuotiaana. Bryzgalov sai mahdollisuuden Toljattin maalilla ja otti melkein saman tien joukkueen ykkösmaalivahdin paikan itselleen.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalov pelasi ensimmäisellä kaudellaan Toljatissa 14 pääsarjaottelua, ja torjuntaprosentti oli erinomainen, 93,0. Lupaava Bryzgalov jatkoi loisto-otteitaan Superligan pudotuspeleissä, joissa hän vartioi Toljattin maalia seitsemässä ottelussa, joiden torjuntaprosentti oli 94,7 %.

title: Ilja Bryzgalov

text: Kaudella 2010–2011 Bryzgalov säilytti edelleen kiistattoman ykkösmaalivahdin paikkansa Phoenixissa Dave Tippettin valmennuksessa, Jason LaBarberan ollessa edelliskauden tapaan joukkueen kakkosmaalivahti. Ilja Bryzgalov pelasi jälleen erinomaisen runkosarjakauden, torjuntaprosentilla 92,1 %, mutta pudotuspeleissä Bryzgalov pelasi heikosti, Phoenix hävisi kaikki neljä pudotuspeliotteluaan, ja Bryzgalovin maalikeskiarvo oli surkea 4,36 maalia/ottelu ja torjuntaprosenttikin oli heikko 87,9 %.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalov vaihdettiin Minnesotaan vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon. Hän pelasi tilastolla 7-1-3 jakoi peliajan pudotuspeleissä yhdessä Darcy Kuemperin kanssa. Minnesota voitti Colorado Avalanchen ensimmäisellä kierroksella, mutta joutui toisella taipumaan Chicago Blackhawksille. Kauden päätteeksi Bryzgalovista tuli rajoittamattomasti vapaa pelaaja.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalovin erinomaiset otteet Toljattin maalilla herättivät useiden seurojen mielenkiinnon NHL:ää myöten. Lopulta Bryzgalovin varasi NHL:ään, NHL:n vuoden 2000 varaustilaisuudessa Mighty Ducks of Anaheim. Anaheim varasi Bryzgalovin varaustilaisuuden toisella kierroksella varausnumerolla 44.

title: Ilja Bryzgalov

text: Kauden 2000–2001 Bryzgalov aloitti Toljattin ykkösmaalivahtina ja säilytti asemansa kauden loppuun asti. Hän Superligan runkosarjassa 34 ottelua ja torjui joukkueensa pudotuspeleihin. Pudotuspeleissä Toljattin taival katkesi kuitenkin jo ensimmäisellä kierroksella, vaikka Bryzgalovin oli maalilla erinomainen. Hänen torjuntaprosenttinsa pudotuspeleistä oli 92,5. Kauden jälkeen 21-vuotias Bryzgalov siirtyi Pohjois-Amerikkaan hänet varanneeseen Mighty Ducks of Anaheimin joukkueeseen.

title: Ilja Bryzgalov

text: Heikon kauden jälkeen Bryzgalov ripitti toimittajat ja heidän "ala-arvoiset arvionsa, joista voi päätellä etteivät he (toimittajat) tajua jääkiekosta mitään". Lisäksi Bryzgalovin huhuttiin nukkuneen Philadelphia Flyersin kokouksessa, kauden jälkeen, minkä joukkuetoveri Kimmo Timonen kuitenkin myöhemmin kiisti Jääkiekkolehdessä. Bryzgalovin ainoaksi valopilkuksi kaudessa 2012–2013 jäi lopulta hänen NHL-uransa 200. voitto. Pian kauden jälkeen Philadelphia Flyersin toimitusjohtaja Paul Holmgren ilmoitti, että Philadelphia oli päättänyt ostaa loput Bryzgalovin sopimuksesta ulos, ja Ilja oli vapautettu seuran palveluksesta. Näin ollen Bryzgalov pelasi pitkästä sopimuksestaan Flyersissä vain kaksi vuotta.

title: Ilja Bryzgalov

text: Kauden jälkeen Ilja Bryzgalov kieltäytyi allekirjoittamasta uutta sopimusta Phoenixiin. Phoenixin johto yritti epätoivoisesti saada Bryzgalovia jäämään ja lopulta Bryzgalov asetti ehdot joilla hän jäisi Coyotesiin. Bryzgalovin palkkavaatimus oli kuitenkin 10 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mihin Phoenixilla ei ollut varaa. Niinpä Phoenix päätti myydä Bryzgalovin. Useat seurat olivat kiinnostuneita kokeneesta venäläisestä, mutta lopulta Bryzgalov siirtyi Philadelphia Flyersiin, joka sai vaihdossa Bryzgalovin neuvottelu-oikeuksista Matt Clarcksonin, kolmannen kierroksen varausvuoron 2012 varaustilaisuuteen, sekä ehdollisen varausvuoron.

title: Ilja Bryzgalov

text: Ilja Bryzgalov pelasi ensi kerran Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkuessa vuonna 2000, jolloin hän pelasi maansa ykkösmaalivahtina alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2000, joista Venäjä voitti MM-hopeaa. Bryzgalovilla oli turnauksen maalivahdeista paras maalikeskiarvo ja torjuntaprosentti.

title: Ilja Bryzgalov

text: Kauden 2002–2003 Bryzgalov pelasi kokonaan Cincinnati Mighty Ducksissa AHL:ssä, sillä Anaheimin uusi päävalmentaja Mike Babcock luotti Bryzgalovin sijasta Gerberiin ja Giguereen eikä nostanut Bryzgalovia kertaakaan Mighty Ducks of Anaheimin NHL-joukkueeseen. Bryzgalov pelasi Cincinnatin maalilla 54 ottelua, mutta ei onnistunut auttamaan joukkuetta AHL:n pudotuspeleihin.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalovilla ei ollut sopimusta yhdenkään joukkueen kanssa kaudelle . Joulukuussa 2014 Bryzgalov palasi try-out -sopimuksella Anaheimiin, joka solmi lopulta yhden kauden mittaisen ja 2.88 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen hänen kanssaan.[1]

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalov pelasi pitkän ja menestyksekkään uran NHL:ssä, jossa hän aloitti vuonna 2001. Bryzgalov on voittanut urallaan arvostetuimman jääkiekkopalkinnon, NHL:n mestaruuden, Stanley Cupin Anaheim Ducksissa vuonna 2007. Bryzgalov on urallaan voittanut myös jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa MM-kultaa vuoden 2009 kisoissa Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa. Maajoukkuetasolla Bryzgalov on saavuttanut Venäjän riveissä myös olympiapronssia.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalov on pelannut urallaan 463 NHL-ottelua, joista 425 runkosarjassa ja 38 pudotuspeleissä.

title: Ilja Bryzgalov

text: Bryzgalov on myös tunnettu huudostaan "Hellooo meedia", jonka hän usein huutaa saapuessaan haastateltavaksi.


query: Kuka näytteli Ollia elokuvassa Suomisen perhe?

title: Suomisen perhe

text: Elokuvaversioissa perheen isää Väinö Suomista näytteli Yrjö Tuominen, äitiä Aino Suomista Elsa Turakainen ja lapsia Lasse Pöysti (Olli), Maire Suvanto (Pipsa) ja Sirkka Sipilä (Elina). Elokuvissa näytteli kotiapulaista Hilda Männistöä Siiri Angerkoski. Väinön äidin Sofia Suomisen osaa näytteli Eine Laine. Suomisen perheen Elinaa ei ollut elokuvissa Suomisen Olli yllättää ja Taas tapaamme Suomisen perheen, eikä perheen isää, jonka näyttelijä Yrjö Tuominen kuoli vuonna 1946, elokuvassa Taas tapaamme Suomisen perheen. Toinen Suomisen perhe -sarjan käsikirjoittajista, Elsa Soini, kuoli vuonna 1952 ja Taas tapaamme Suomisen perheen -elokuvan käsikirjoitti Seere Salminen yksin. Kuunnelmissa näyttelijät olivat muutoin samat, mutta vuosina 1938–1941, ennen ensimmäistä elokuvaa, Pipsaa ja Ollia esittivät Irja ja Arvo Kuusla. Perheen isä Väinö Suominen henkilöityi Yrjö Tuomiseen niin vahvasti, että Tuomisen kuoltua kuunnelmiin ei otettu hänen tilalleen uutta näyttelijää, vaan isä poistui sarjasta. Tuomisen hautajaispäivänä 25. lokakuuta 1946 radiossa esitettiin Suomisen perhe -sarjasta jakso Kun isä on poissa. [2]

title: Taas tapaamme Suomisen perheen

text: Muista "Suomisen perhe" -elokuvista poiketen Serp (Seere Salminen) käsikirjoitti "Taas tapaamme Suomisen perheen" -elokuvan yksin; elokuvien toinen käsikirjoittaja Elsa Soini oli kuollut vuonna 1952. Perheen isää Väinö Suomista aikaisemmissa elokuvissa esittänyt Yrjö Tuominen oli kuollut vuonna 1946. "Taas tapaamme Suomisen perheen" oli Pipsa-tytärtä esittäneen, jo aikuiseksi varttuneen Maire Suvannon ensimmäinen elokuva yli kymmeneen vuoteen ja samalla se jäi hänen viimeiseksi esiintymisekseen valkokankaalla.

title: Suomisen perhe

text: Suomisen perhe -kuunnelmat ja varsinkin aiheen pohjalta tehdyt elokuvat nostivat perheen Olli-poikaa esittäneen Lasse Pöystin ja Pipsa-tytärtä esittäneen Maire Suvannon yleisön suursuosikeiksi. Pöysti kertoi myöhemmin muistelmakirjassaan Lassen oppivuodet: "Niistä ajoista lähtien olin tunnettu kaikkialla. Emme enää saaneet olla Maire ja Lasse, vaan Pipsa ja Olli. Hotelleissa nimeni kirjoitettiin ilman muuta Hra Suomiseksi. Ihmiset alkoivat suhtautua kuin abstraktiin olentoon, joka en ollut minä. Kuljetin sitä mukana. Vähitellen kävi itsellenikin vaikeaksi erottaa raja." Taas tapaamme Suomisen perheen jäi logonomiksi kouluttautuneen Maire Suvannon viimeiseksi elokuvaksi ja hän teki sittemmin elämäntyönsä puhetaidon ja lausunnan opettajana.[3]

title: Lasse Pöysti

text: Ensimmäiset Suomisen Ollin jälkeiset elokuvatyönsä Pöysti teki 1948. Myös avioliiton ja perhe-elämän rahoittaminen edellytti elokuvien parissa jatkamista. Sekä Intimiteatterin että Lilla Teaternin talous ja sitä myöten palkanmaksuvarmuus horjuivat. Pöysti ei kuitenkaan juuri arvostanut elokuviaan, vaan koki niiden suhteen taiteellista turhautumista. Vuonna 1949 hän teki sivuosan ylioppilas Arvid Molanderina epookkikomediassa "Katupeilin takana" ja Usko Aamusena komediassa "Ruma Elsa". Molemmissa pääosa oli Eeva-Kaarina Volasella. 1950-luvulla Pöysti kunnostautui erityisesti sotilasfarsseissa kuten "Kaikkien naisten monni" (1952) sekä "Miljonäärimonni" (1953). Hän ohjasi ja näytteli myös kartanoromanttisissa Helena-elokuvissa "...ja Helena soittaa" (1952) sekä "Näkemiin Helena" (1955). Roland af Hällströmin kurjalistokuvauksessa "Putkinotko" (1954) Pöystillä oli Malakiaksen osa. Vuonna 1957 hänellä oli pääosa Koikkalaisena komediaelokuvassa "Syntipukki". Vuonna 1958 Pöysti tarttui "Asessorin naishuoliin" ohjaajana ja käsikirjoittajana. Suomisen Olliksi hän palasi vielä 1959 elokuvassa "Taas tapaamme Suomisen perheen". Häntä vastaan näytteli Elina Salo, jonka kanssa hän myöhemmin teki vuosien ajan yhteistyötä Lilla Teaternin näyttämöllä. Vuonna 1979 Pöystillä oli Puntilan osa Ralf Långbackan ohjaamassa elokuvassa "Herr Puntila och hans dräng Matti" ("Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti"). Vuonna 1988 Matti Kassila ohjasi taiteilijaelokuvan "Ihmiselon ihanuus ja kurjuus", jossa Pöysti tulkitsi pääosan kirjailija Martti Hongistona. Åke Lindmanin kullankaivajakuvauksessa "Lapin kullan kimallus" (1999) Pöystillä oli rooli Kittilän kruununvoutina. Hänen viimeisin pääosatyönsä oli Miika Soinin ohjaamassa elokuvassa "Thomas" (2008).

title: Siiri Angerkoski

text: Ensimmäinen Pekka Puupää -elokuva tuli valkokankaille vuonna 1953. Justiina Puupään roolissa Siiri Angerkoski pääsi loistamaan huippuunsa kehitetyllä nopean puhujan taidollaan. Hänen puheensa oli jopa niin nopeaa, että ajan studioteknologia ei kyennyt kunnolla tallentamaan sitä. 1950-luvun loppupuoliskolla Angerkoski näytteli myös muun muassa elokuvissa "Kaunis Kaarina" (1955) ja "Kahden ladun poikki" (1958). Vuonna 1959 palattiin vielä kerran Suomisen perheen pariin. Kesäisessä elokuvassa "Taas tapaamme Suomisen perheen" Angerkoskella on tuttu Hildan rooli. Lehtiarvioissa hänen suoritustaan luonnehdittiin ”aidosti tomeraksi”, ”herttaiseksi” ja ”meheväksi”.

title: Orvo Saarikivi

text: Tunnetuimpia Saarikiven ohjauksia ovat neljä Suomisen perhe -elokuvaa eli ns. "Suomisen Olli -sarja" sekä elokuvat "Anu ja Mikko", "Anna Liisa" ja "Särkelä itte". Orvo Saarikiven poika Martti näytteli Suomisen Olli -elokuvissa ja toimi myöhemmin niin ikään elokuvaohjaajana.

title: Kalevi Hartti

text: Hartti sai ensikosketuksen elokuva-alalle 16-vuotiaana. Kesällä 1942 hän oli mukana elokuvan "Uuteen elämään" kuvausryhmässä sekä statistina. Suomisen perheestä kertovissa elokuvissa Hartti näytteli Suomisen Ollia esittäneen Lasse Pöystin luokkatoveria, Eka Teiralaa, tosin sarjan toisessa elokuvassa "Suomisen Ollin tempaus" hänen roolinsa oli Jaska Suominen, joka ei kuitenkaan ollut Ollille sukua. Eka Teiralan roolissa Hartti esiintyi kolmessa seuraavassa elokuvassa: "Suomisen taiteilijat", "Suomisen Olli rakastuu" ja "Suomisen Olli yllättää". Eka on jonkin verran murrosikäisempi kuin Olli, ja esimerkiksi "Suomisen taiteilijoissa" kymmenisen senttiä Ollia pidempi.

title: Elsa Turakainen

text: Turakaisen näyttämötehtäviä olivat edellä mainittujen ohella muun muassa:Turakainen näytteli lukuisissa elokuvissa suomalaisen elokuvan niin sanottuna kulta-aikana. Hänen elokuvauransa alkoi vuonna 1928 ja jatkui kymmenen vuoden tauon jälkeen aina vuoteen 1979. Turakainen näytteli Aino Suomista kaikissa kuudessa Suomisen perhe -elokuvassa. 1940-luvulla yleisö samaisti hänet voimakkaasti Ainon osaan, kuten myös Lasse Pöysti ja Maire Suvanto samaistettiin Suomisen perheen roolihahmoihinsa. Edvin Laineen elokuvissa "Niskavuoren Aarne" ja "Niskavuori taistelee" Turakainen näytteli vahvoin vedoin suurtilan vanhaa emäntää Loviisa Niskavuorta. Elokuvassa "Opri" hän tulkitsi liikuntakyvytöntä Akviliina-kunniamummoa, joka on kolmesta kohtalotoverista kaikkein äkäisin. Suoritus palkittiin Jussi-patsaalla. Turakaisen viimeiset elokuvaroolit olivat niin sanottuja kansannaisia. Laineen Väinö Linna -filmatisoinneissa "Täällä Pohjantähden alla" sekä "Akseli ja Elina" hänellä oli sivuosa Leppäsen Hennana. Leppäskän rooli poikkesi merkittävästi Turakaiselle tyypillisistä hienostorouvan rooleista, kuten myös vahvaa murretta puhuva kursailematon Sammalsuon Maija vuoden 1979 elokuvassa "Ruskan jälkeen" – kyseinen rooli jäi hänen viimeisekseen.

title: Suomisen Olli rakastuu

text: Lasse Lehtovaaraa näyttelee Esko Vettenranta. Kolmessa aiemmassa "Suomisen perhe" -elokuvassa Lassea tulkinneen Unto Salmisen arveltiin olleen estyneen kesällä 1944 sairastamansa nivelreuman johdosta. Elokuvan yleisömenestys oli sangen hyvä.

title: Suomisen Olli rakastuu

text: Muiden Suomisen perheen elämästä kertovien elokuvien tapaan myös "Suomisen Olli rakastuu" sai aikalaiskriitikoilta melko myönteisen vastaanoton. Uusi Aura ylisti: "Tähän asti paras lajissaan". Helsingin Sanomat kehui elokuvaa suomalaisen arjen, työn ja toiminnan onnistuneesta kuvaamisesta. Uuden Suomen Salama Simosen mukaan "Suomisen Olli rakastuu" oli ennen kaikkea "kahden miehen filmi": Pöystin ja Saarikiven. Simonen kehui Saarikiven taitoa saada nuoret näyttelijät tekemään parhaansa. Lasse Pöysti sai suorituksestaan ylimääräisen nuoren näyttelijän Jussin vuonna 1945.

title: Suomisen taiteilijat

text: "Suomisen taiteilijat" on ainoa "Suomisen perhe" -elokuva, jossa Maire Suvannon Pipsa kohoaa pääosaan ohi Ollin. Kaija Maaheimoa näytellyt Tuula Usva tuli myöhemmin tunnetuksi televisiokuuluttajana nimillä Tuula Ignatius ja Tuula Rosenqvist. Elina Suomisen roolissa on "Suomisen taiteilijoissa" ja seuraavana vuonna valmistuneessa "Suomisen Olli rakastuu" -elokuvassa Sirkka Sipilän sijasta Toini Vartiainen. Kalevi Hartti, joka edellisessa Suomisen perhe -elokuvassa näytteli Jaska Suomista, on tässä elokuvassa ja kahdessa seuraavassa Erkki "Eka" Teirolan roolissa.

title: Suomisen perhe (elokuva)

text: Suomisen perheen kuvausaika oli 1. elokuuta 1940 – 24. tammikuuta 1941. Yle TV2 esitti lapsinäyttelijöiden kesäsarjan vuonna 1997. Helsingin Sanomien Jussi Karjalainen kiitti Suomisen perhe -elokuvia hauskoiksi. Aiemmin vanhentuneiksi sanotut elokuvat olivat jälleen päässeet suosioon. Radiosta elokuviksi muuttuneet tarinat ovat saaneet oikeamman ikäiset näyttelijät. Radiossa Ollia ja Pipsaa oli esittänyt kolmikymppinen pariskunta, Arvo ja Irja Kuusla. [4]

title: Suomisen Olli rakastuu

text: "Suomisen Olli rakastuu" esitettiin televisiossa ensimmäisen kerran 16. maaliskuuta 1958. Elokuva on mustavalkoinen ja se on julkaistu DVD:nä, kuten kaikki "Suomisen perhe" -sarjan filmatisoinnit.

title: Lasse Pöysti

text: Pöysti valmistui ylioppilaaksi 1945 Helsingin normaalilyseosta. Suomen kansan tietoisuuteen hän tuli Ollina Suomisen perhe -elokuvissa. Ensimmäinen sarjan elokuvista oli vuonna 1941 valmistunut "Suomisen perhe". Elokuvassa näytellessään Pöysti oli vasta 14-vuotias ja varsin pienikokoinen ikäisekseen ja huomattavasti nuoremman näköinen. 1950-luvulla hän näytteli Intimiteatterissa, josta hän siirtyi Lilla Teaterniin. Vuosina 1967–1974 Pöysti oli Lilla Teaternin johtajana silloisen vaimonsa Birgitta Ulfssonin kanssa ja näytteli paljon myös ruotsiksi. Vuodesta 1974 vuoteen 1981 hän johti Tampereen Työväen Teatteria ja edelleen vuodesta 1981 vuoteen 1985 Ruotsin kansallisteatteria eli Dramatenia Tukholmassa. Myöhemmin Pöysti on myös lukenut puherooleja useissa musiikkiteoksissa. Hän teki myös televisiossa merkittäviä rooleja, joista maineikkain on nimirooli näytelmässä "Kustaa III". Hän on lukenut lastenohjelmissa iltasatuja. Pöysti on näytellyt yli neljässäkymmenessä elokuvassa, minkä lisäksi hän on ohjannut useita elokuvia.

title: Suomisen Olli rakastuu

text: Suomisen Olli rakastuu on Orvo Saarikiven ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1944. Se valmistui kuudesta "Suomisen perhe" -elokuvasta neljäntenä. Elokuva kertoo Ollin ihastumisesta musiikinopettajaansa ja muista lemmenkisailuista. Opettajaa tulkitsevalla Ansa Ikosella oli todellisuudessakin musiikinopettajan koulutus. Elokuvaa on luonnehdittu kasvukipujen kuvaukseksi.

title: Suomisen Ollin tempaus

text: Suomisen Ollin tempaus on Orvo Saarikiven ohjaama mustavalkoinen suomalainen elokuva vuodelta 1942 ja toinen kuudesta "Suomisen perhe" -elokuvasta.

title: Suomisen Olli yllättää

text: Suomisen Olli yllättää on Orvo Saarikiven ohjaama mustavalkoinen suomalainen elokuva vuodelta 1945. Se valmistui kuudesta Suomisen perhe -elokuvasta viidentenä. Elokuva kertoo Helsingin Töölössä asuvan Suomisen Ollin ja hänen koulukavereidensa vaikeuksista palata sotamiehistä koulupojiksi.

title: Suomisen perhe (elokuva)

text: Suomisen perhe -elokuvan suosio jäi kuitenkin keskiarvojen alapuolelle. Todellisuudessa elokuvan perhe oli kaukana silloisesta tilastollisesta keskivertokansalaisesta, joka asui kelirikkoisten kärryteiden varrella maaseutumökissään vailla mitään nykyajan mukavuuksia. Valtaosa kaupunkilaisistakin oli ahtaasti ja vaatimattomasti elänyttä työväestöä, jonka kosketuspinnat Suomisten kuvioihin olivat ohuita. Oppikoulua käyvät lapset, kotiapulainen ja hieno kesähuvila työnsivät perhettä ns. ylemmästä keskiluokasta kohti vallasväkeä. Elokuvan herraskaisuuden tuottamat mahdolliset ongelmat yleisömäärissä huomioitiin perheen seikkaillessa valkokankaalla seuraavan kerran, mikä tapahtui marraskuussa 1942 elokuvassa Suomisen Ollin tempaus.[3]

title: Taas tapaamme Suomisen perheen

text: Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Suomisen perheen kesäasunnon eli Kesärannan maisemiin. Kesän vietossa siellä ovat Suomisen Aino, Olli, Pipsa ja kaksoset Matti ja Marja sekä Karin-mummo ja Volmar-vaari. Tarinasta puuttuvat perheen esikoinen Elina ja itse perheen isä Väinö Suominen. Kotiapulainen Hilda on sen sijaan vahvasti läsnä ja vielä sukunimen kera. Juoni rakentuu köyhän pienviljelijän mailla sijaitsevan uraaniesiintymän ympärille. Hyveellisen Ollin vastavoimana on paheellinen Aarne Lokka. Luokkarajoista ei neljätoista vuotta edellisen Suomisen perhe -elokuvan jälkeen valmistuneessa teoksessa olla yhtä tarkkoja kuin sarjan vanhemmissa osissa. Isäntäväki ja palvelusväki mahtuvat mainiosti saman kahvipöydän ääreen. Kahvittelua elokuvassa riittää ja välillä siemaistaan mehuakin.

title: Suomisen perhe (elokuva)

text: Talvisota on juuri päättynyt, ja kevät 1940 koittaa. Helsingin Töölössä asuvalle Suomisen perheelle kevät tuo yllättäviä elämänmuutoksia. Isä Väinö Suominen on valtion virkamies, äiti Aino Suominen on hyveellinen kotirouva, jota avustaa perheen monivuotinen kotihengetär Hilda. Perheen esikoinen Elina valmistautuu ylioppilastutkintoon ja ihastuu suunnattomasti opiskelija-Lasseen, joka on vuokralaisena Väinön äidin, Sofia Suomisen asunnossa. Isoäiti-Sofia on leskeksi jäätyään muuttanut Töölöön maalaispappilasta, ja hän jakaa auliisti neuvojaan Suomisen jälkikasvulle. Hänellä on vastaus kaikkiin ongelmiin, kuten ihanne-isoäidillä ainakin. Suomisen nuoremmat lapset Olli ja Pipsa ovat viettäneet poikkeusolojen johdosta koulutonta kevättä. Talvisodan aikana Olli toimi esikunnan lähettinä, ja Pipsa oli pikkulottana, mutta nämä tehtävät jäivät rauhan myötä. Isä-Suominen komentaa lapset opiskelemaan omin päin, mutta siitä ei tahdo tulla mitään. Ja Ollin pitäisi vielä oppia käyttämään kirjakieltä ainakin isälleen puhuessaan.

title: Ansa Ikonen

text: Orvo Saarikiven ohjaama teos Suomisen Olli rakastuu sai ensi-iltansa jouluna 1944.[132] Neljännessä Suomisen perheen vaiheista kertovassa komediassa Ikonen näytteli laulunopettaja Tuulia Tähtistä vastaparinaan Ollia näytellyt Lasse Pöysti. Elokuva oli sekä arvostelu- että yleisömenestys.[133] Lokakuussa 1945 Ikonen näytteli Pelastusarmeijan luutnanttia elokuvassa Nokea ja kultaa. Miespääosan teki elokuvan ohjaaja Edvin Laine, lapsirooleissa nähtiin Veli-Matti Kaitala ja Ritva Åberg. Ikosen äiti Adele Ikonen kuoli kuvausten aikana. Hänen oli kuitenkin työnnettävä surunsa taka-alalle suoriutuakseen vaativasta roolista. Tähtiaika-muistelmissaan Ikonen korostaa, että näyttelijän yksityiselämän merkittävät tapahtumat, kuten syntymät ja kuolemat, eivät saa näkyä roolisuorituksissa.[134]

title: Suomisen Ollin tempaus

text: "Suomisen Ollin tempaus" kertoo kahden helsinkiläisen perheen elämästä muutamana toukokuun lopun päivänä talvisodan päätyttyä, välirauhan ja säännöstelyn aikaan 1941. Sen teema on yhteiskuntaluokkien kohtaaminen. "Suomisen Ollin tempaus" tuo valkokankaille virkamies-Suomisten rinnalle työläis-Suomiset. Maanviljelijäväestöä edustaa Mattilan väki Hämeestä. Sosiaaliryhmänä Suomisen virkamiesperhe edusti aikanaan vain noin kolmea prosenttia Suomen väestöstä. Sekä porvarisperhe, työläisperhe että maalaisperhe tulevat elokuvassa mallikelpoisesti toimeen keskenään.

title: Suomisen perhe (elokuva)

text: Uuden Suomen kriitikko kirjoitti elokuvasta tuoreeltaan: "SF:n Suomisen perhe astui eilen koko Suomen kansan, niin nuorten kuin vanhojenkin sydämiin." Kaikkiaan Suomisen perhe -elokuvat saivat aikalaiskriitikoilta varsin suopeita arvosteluja. Ilta-Sanomissa kehuttiin lapsinäyttelijöitä: "Sitten kuopukset Olli ja Pipsa --- kas siinä vasta veikeä pari, kerrassaan riemastuttavat pienet "pyrstötähdet", jotka kainostelemattomalla ja välittömällä - tai sanoisinko pikemminkin: mukana elämisellään - valloittavat katsojan heti ensi hetkestä saakka."[1]

title: Sirkka Sipilä

text: Sipilä näytteli naispääosat useissa suomalaisissa elokuvissa, kuten "Takki ja liivit pois!", "Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin", "Poikamies-pappa", "Perheen musta lammas", "Matkalla seikkailuun" ja "Keittiökavaljeerit". Kenties parhaiten hänet muistetaan "Suomisen perhe" -elokuvien Elina Suomisena, tosin kahdessa elokuvassa Elinan roolissa nähtiin Toini Vartiainen. Sipilä oli lahjakas komedienne, vaikka lehdistö kiinnitti huomiota usein ennen kaikkea hänen ulkonäköönsä.

title: Taas tapaamme Suomisen perheen

text: Suomisen isoäidin etunimi on Karin, kun se 1940-luvun niin sanotun klassisen kauden Suomisen perhe -elokuvissa on Sofia. Volmar-vaaria eli Ainon isää tulkitsee Arvo Lehesmaa, roolin alkuperäinen esittäjä Hugo Hytönen kuoli vuonna 1944. Kolmessa ensimmäisessä Suomisen perhe -elokuvassa Elinan sulhasta Lasse Lehtovaaraa näytellyt Unto Salminen nähdään insinööri Kivenä, Lokkain perhetuttuna. Avoauto, jolla Suomisen Olli huristelee pitkin pitäjää, kuuluu autourheilija Asser Walleniukselle. "Taas tapaamme Suomisen perheen" yleisömenestys oli verrattain hyvä.

title: Lasse Pöysti

text: Kesäkuussa 1940 Suomen Filmiteollisuus kysyi lehti-ilmoituksessaan: "Missä ovat Suomen Shirley Temple ja Mickey Rooney?" Suomisen perheestä kertovaan elokuvaan haettiin Pipsaa ja Ollia. Lasse Pöysti lähetti valokuvasarjan filmiyhtiön toimistoon. Vähään aikaan ei kuulunut mitään, jolloin hän vauhditti tapahtumia ja poikkesi henkilökohtaisesti esittäytymässä ja esiintymässä yhtiön johtajalle Toivo Särkälle. Vielä samana päivänä Pöysti kutsuttiin koekuvauksiin Haagaan ja elokuussa alkoivat "Suomisen perheen" kuvaukset. Pipsaksi valittiin Maire Suvanto. Ensi-iltansa elokuva sai maaliskuussa 1941, jonka jälkeen Pöystistä tuli suomalaisille Olli Suominen. Lassen ja Ollin raja hämärtyi. Sotavuosina tehtiin kaikkiaan viisi Suomisen perhe -elokuvaa.

title: Suomisen perhe

text: Suomisen perhe (1941) Suomisen Ollin tempaus (1942) Suomisen taiteilijat (1943) Suomisen Olli rakastuu (1944) Suomisen Olli yllättää (1945) Taas tapaamme Suomisen perheen (1959)

title: Regina Heinonen

text: Regina Heinonen (myöhemmin Regina Keso; 3. helmikuuta 1924 Kruunupyy – 3. marraskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen elokuvanäyttelijä ja Suomen Filmiteollisuuden kuvaussihteeri. Hän aloitti uransa näyttelemällä yhtiön elokuvissa ja myöhemmin jatkoi työtään kuvaussihteerinä 1950- ja 1960-luvuilla. Heinonen oli tunnettu 1940-luvulla roolistaan kahdessa Suomisen perhe -elokuvassa, "Suomisen Olli rakastuu" ja "Suomisen Olli yllättää", joissa hän näytteli Olli Suomisen tyttöystävää Ritvaa.

title: Siiri Angerkoski

text: Eräs Angerkosken pitkäaikainen rooli oli Suomisen perheen kotiapulainen Hilda, jota hän näytteli kuudessa Suomisen perhe -elokuvassa vuosina 1941–1959. Hilda oli Angerkosken tavaramerkki 1950-luvulle asti. Silloin valkokankaille syntyi Angerkosken kiistatta tunnetuin rooli, Justiina Puupää, Pekka Puupään kaulinta heiluttava pirttihirmuvaimo. Angerkoski tulkitsi Justiinaa kaikkiaan kahdessatoista yhteensä kolmestatoista "Pekka ja Pätkä" -elokuvassa vuosina 1953–1960. Useiden aikalaisten mielestä Angerkosken taiteellista lahjakkuutta tuhlattiin Justiina Puupään kaltaisissa yksipuolisissa elokuvaosissa.

title: Eine Laine

text: "Suomisen perhe" -kuunnelmissa Laine oli mukana alusta loppuun, vuodesta 1938 vuoteen 1958. Lähetykset olivat aluksi suoria, myöhemmin nauhoituksia. Laine näytteli Suomisen Sofia-mummoa myös neljässä "Suomisen perhe" -sarjan kuudesta filmatisoinnista. Hänen poikaansa tuomari Suomista näytteli aviopuoliso Yrjö Tuominen, joka oli Lainetta kahdeksan kuukautta vanhempi. Laineen viimeinen elokuvarooli oli vuonna 1959 niin ikään Suomisen isoäidin osa.


query: Milloin Benetton Group on perustettu?

title: Benetton Group

text: Benetton Group on italialainen vaatetusalan yritys, jonka pääkonttori ja tuotantolaitos sijaitsevat Trevisossa, Pohjois-Italiassa. Yrityksen perustivat neljä Benettonin perheen jäsentä vuonna 1965. Yrityksen päätoimiala on vaatetus, mutta yritys on laajentanut markkinoitaan muun muassa parfyymeihin, kelloihin ja keittiövarusteisiin. Benetton Group on listattu Milanon, Frankfurtin ja New Yorkin pörsseissä.

title: Benetton Group

text: Vaikka vuosina 1970-1977 Italian teollisuus ajautui kriisiin lakkojen takia, Benettonilla 1970-luku oli kuitenkin kasvuvaihetta. Liikevaihto kasvoi noin 60 prosenttia vuosittain. Benettonia suojasi osittain yrityksen rakenne, kun suurin osa tuotannosta oli siirretty alihankkijoille. Benettonin oma suuri tehdas kärsi lakoista, mutta pienten alihankkijoiden avulla Benetton sai toimitettua tarvittavan määrän vaatteita kauppoihin.

title: Benetton Group

text: Benetton ryhtyi 1980-luvulla avaamaan liikkeitä Euroopan ja Yhdysvaltojen lisäksi muun muassa Hongkongissa, Perussa ja Japanissa. Tammikuussa 1986 Benettonilla oli 4 000 myymälää.

title: Puustelli Group

text: Puustelli Group Oy:n tehtaat valmistavat keittiökalusteita tuotantolaitoksissaan Harjavallan Merstolassa. Puustelli Group Oy kuuluu Harjavalta-ryhmään, johon kuuluu myös Kastelli-talot ja Lapti Group. Yrityksen juuret ovat vuonna 1920 perustetussa "Harjavalta Osakeyhtiössä".

title: Benetton Group

text: Benetton osti vuonna 1964 33 hehtaaria maata ja palkkasi Tobia Scarpan suunnittelemaan sille tehtaan. Scarpan suunnitelmassa oli huomioitu työntekijöiden mukavuus ja viihtyvyys. Tehdas valmistui 13 kuukaudessa.

title: Playlife

text: Playlife on Trevisossa, Italiassa perustettu vaateyritys, jonka omistaa Benetton Group.

title: Benetton Group

text: Vuonna 1986 Benetton perusti rahoitusyhtiö InHoldingin sekä laajensi toimintaansa kosmetiikkaan, jalkineisiin ja liinavaatteisiin.

title: Benetton Group

text: Yrityksen toiminta alkoi vuonna 1955 Luciano Benettonin toimiessa nuorena myyjänä Treviossa. Hän tajusi ihmisten haluavan väriä elämänsä ja vaatteisiinsa. Hän hankki käytettyn kutomakoneen ja alkoi markkinoida pientä villapaitamallistoaan Veneton alueen kaupoille. Sen jälkeen hän pyysi sisartaan sekä veljiään Gilbertoa ja Carloa mukaan yrityksen toimintaan. Benettonit avasivat vuonna 1965 oman liikkeensä Bellunoon ja vuonna 1966 Pariisiin.

title: Benetton Group

text: Vuonna 1972 Benettonilla oli noin 800 myymälää Italiassa ja 100 muualla Euroopassa. Vuoden 1979 lopulla koko Euroopassa myyntipisteitä oli jo 1700.

title: Benetton Group

text: Näitä tuotemerkkejä ei haluttu yhdistää liiaksi Benettoniin, vaikka ne myivätkin Benettonin valmistamia vaatteita. Saman torin laidalla saattoi olla kolme Benettonin tuotteita myyvää liikettä. Benetton ei tehnyt lainkaan kirjallisia sopimuksia niiden yrittäjien kanssa, jotka halusivat luvan avata Benetton-myymälän.

title: Benetton Group

text: Dhakan ulkopuolella Bangladeshissa sijainnut kahdeksankerroksinen Rana Plazan rakennus romahti 24. huhtikuuta 2013. Benetton kiisti aluksi, että sen vaatteita olisi valmistettu tehtaassa, mutta myönsi asian, kun siihen liittyviä vaatteita ja asiakirjoja löytyi tuholaueelta. Huhtikuussa 2015 Benetton ilmoitti lahjoittavansa uhrien avustamissäätiölle 1,1 miljoonaa dollaria. Yhtiö oli viimeinen suurista muotivalmistajista, joka osallistui YK:n ILOn tukeman säätiön rahoitukseen.[4]

title: Cor Group

text: Cor Group-konserni on vuonna 1988 perustettu terveydenhuollon alaan keskittyvä yritys, jonka emoyhtiö on Cor Group Oy. Cor Groupin yhtiöt tekevät ja julkaisevat terveydenhuoltoon liittyvää sisältöä, tuottaa ohjelmisto- ja ulkoistamispalveluita sekä valmistavat instrumentteja terveysalan ammattilaisille. Kuluttajille Cor Groupiin kuuluva Terve Media tarjoaa useita terveydenhuoltoon liittyviä verkkopalveluita.

title: Benetton Formula

text: Benetton Group ilmestyi F1-sarjaan alun perin Tyrrell-tallin sponsorina vuonna 1983. Vuonna 1984 se sponsoroi Alfa Romeota ja vuonna 1985 Toleman-tallia. Benetton Formula Ltd. muodostui vuoden 1985 lopussa, kun Benettonin perhe osti Toleman-tallin. Tallin ensiesiintyminen F1:ssä oli kaudella 1986. Talli aloitti BMW:n moottoreilla, mutta vaihtoi ne esikoiskautensa jälkeen Fordin moottoreihin.

title: Benetton Group

text: Vuonna 1962 Luciano kävi Isossa-Britanniassa ja toivoi oppivansa uusia villan käsittelymenetelmiä saadakseen uudenlaisia tuotteita markkinoille. Silloin hän osti muutamia uusia värjäys-, neule-, silitys- ja kuivauslaitteita. Matkan jälkeen Luciano Benetton keksi laboranttinsa kanssa valmistustavan, jossa langan ei tarvitse olla värjättyä ennen neulomista, vaan värittömästä langasta valmistetun neuleen voi värjätä valmistamisen jälkeen. Menetelmän avulla Benetton pystyi reagoimaan nopeasti väritrendien vaihteluun.

title: Benetton Group

text: Vuonna 1966 yrityksen aikaisempi nimi Tres Jolie muutettiin Benetton SpA:ksi, jolloin siitä tuli osakeyhtiö. Sen jälkeen Luciano Benetton pyysi Scarpaa suunnittelemaan uusia ”sisustuspaketteja" myymälöille. Syntyi "Benettonin asiakkaiden äideille" tarkoitetut myymälät, joiden futuristisissa sisustuksissa käytettiin muun muassa kromia.

title: Benetton Group

text: Vuonna 1956 Benettonit hankkivat uuden ompelukoneen ja palkkasivat ensimmäiset kaksi perheen ulkopuolista työntekijää. Myöhemmin samana vuonna Benettonilla oli töissä neljä ulkopuolista työntekijää. Tuotanto lisäännyttyä yritys osti pian kolmannen koneen. Tuotantotilojen käydessä ahtaiksi Benettonit vuokrasivat lähistöltä toisen talon.

title: Benetton Group

text: Scarpa suunnitteli Benettonin myymälöihin yhtenäisen sisustuksen poistaen kaupoissa olleen myyntitiskin. Näin syntyi nykyisin käytössä oleva vaatekaupan tyyppi.

title: Benetton Group

text: Myöhemmin samana vuonna Benetton avasi kaksi uutta liikettä Yhdysvalloissa. Luciano Benetton kirjoitti: ”...jos ihmiset, jotka eivät lainkaan tunteneet meidän nimeämme, näkivät kaksi tai kolme Benettonin myymälää, heille syntyi siitä sellainen tuttuuden tunne, että se hyvinkin vastasi huomiota herättävää mainontaa."

title: Benetton Group

text: Myynti Roomassa alkoi kasvaa, kunnes vuonna 1963 se ylitti Trevison ja Venetsian myyntimäärät.

title: Benetton Group

text: Benettonin vaatebrändejä ovat olleet muun muassa United Colors of Benetton, Undercolors of Benetton, Sisley, Playlife ja Killer Loop.

title: Malina Weissman

text: Weissman aloitti työt mallina ollessaan kahdeksanvuotiaana. Hän on toiminut vaatemallina muun muassa yrityksille Calvin Klein, Ralph Lauren, Levi Strauss & Co., Benetton Group, DKNY ja H&M. Hän on myös esiintynyt Chattemin, Maybelline, Purellin ja My Little Ponyn mainoksissa.

title: Benetton Group

text: Vuonna 1963 Luciano kävi pyytämässä pankista lainaa mutta ei saanut sitä. Kun Italian talous muuttui epävakaaksi; Italian pankki määräsi maksamaan kaikki maksamattomat lainat 15 päivän aikana takaisin. Silloin Benettonilla ei onnekseen ollut velkaa maksettavanaan.

title: Benetton Group

text: Vuodesta 1980 alkaen Benetton on tullut tunnetuksi sokkimainonnan käytöstä mainoskampanjoillaan, jotka ovat johtaneet skandaaleihin ja kuluttajien valituksiin.[1] Benettonin useita mainoksia on myös ylistetty, koska ne ovat nostaneet tietoisuutta merkittävistä yhteiskunnallisista aiheista sekä ottaneet kantaa ihmisoikeuksien loukkauksiin, kansalaisvapauksiin ja ympäristöoikeuksiin.[2]

title: Benetton Group

text: Benetton Formula, Benettonin perheen perustama Formula 1 -talli.

title: Benetton Group

text: Keväällä 1980 Benetton avasi ensimmäisen liikkeensä Yhdysvalloissa. Gilberto Benettonin mukaan yhtiöllä ei ollut tarkoitus toteuttaa Yhdysvalloissa amerikkalaistettua muunnelmaa klassisesta Benettonin myymälästä. Benetton pyrki säilyttämään ja jopa korostamaan yhteyttään eurooppalaisuuteen. Benetton selitti: "Sillä on asiakkaita viehättävä uutuusarvo, ja lopusta pitävät meidän tuotteemme huolen."

title: Benetton Group

text: 1950-luvun loppupuolella Trevison kauppiaat alkoivat myydä Benettonin tuotteita. Benetton laajensi liiketoimintansa myös Venetsiaan. Eräällä Rooman-matkallaan Luciano Benetton näki Roberto Calderonin ilmoituksen, jossa hän sanoi haluavansa työtä vaatteiden myyjänä. Calderonista tuli Benettonin ensimmäinen myyntiedustaja. Seuraavaksi Benetton laajensi liiketoimintaansa Trevisosta Roomaan.

title: Benetton Formula

text: Tallin omisti Benettonin perhe, joka tunnetaan paremmin perheen perustamasta vaatemerkistä ja -yrityksestä Benetton Group. Benetton kilpaili Yhdistyneen kuningaskunnan lisenssillä kaudesta 1986 kauteen 1995 ja Italian lisensillä kaudesta 1996 kauteen 2001.

title: Benetton Group

text: Luokka:Muoti Benetton Luokka:Italialaiset pörssiyhtiöt

title: Benetton Group

text: Benettonin asiakkaat olivat pääosin nuoria. Luciano Benettonin mukaan Benetton on alusta asti ollut yritys, joka tuottaa nuorten tekemiä vaatteita nuorille. Benettonin myyntivaltteja olivat värit ja hinta. Benetton valmisti eräänä ensimmäisistä kirkkaankeltaisia, vihreitä ja sinisiä vaatteita hinnan pysyessä alhaisena.

title: Benetton Group

text: Valokuvaaja Oliviero Toscani loi Benettonille 1980-luvulla useita ihmisrotuja kuvaavia myyntikampanjoita, joiden iskusana oli ”United Colors of Benetton”. Myöhemmin brändi siirtyi kiistanalaisempiin aiheisiin, kuten AIDS tai Persianlahden sodan uhrit. Toscani puolusti kuviaan sanomalla halunneensa käyttää julistemainonnan foorumia saadakseen ihmiset tietoisiksi AIDSin tragediasta aikana, jolloin kukaan ei uskaltanut näyttää AIDS-potilaita... Mainostajat ovat unohtaneet ammattikuntansa olemuksen, viestinnän."[3]