query: Missä Gnaeus Domitius Corbulo syntyi?

title: Gnaeus Domitius Corbulo

text: Gnaeus Domitius Corbulo (noin 7 jaa. – 67) oli roomalainen sotapäällikkö, joka palveli Claudiuksen kaudella Germania Inferiorin legaattina, sekä Asian prokonsulina. Neron hallitessa hän oli Kappadokian ja Galatian legaatti ja osallistui parthialaisia vastaan suunnattuun sotaan Armeniassa vuosina 58–63. Kurinalaisena ja määrätietoisena hän uudelleenjärjesti Rooman legioonat idässä ja valtasi Artaksatan ja Tigranocertan, sekä asetti Tigranes VI:n Armenian valtaistuimelle. Vuonna 63 Corbulo palautti Rooman vaikutusvallan alueelle ja solmi Parthian kanssa rauhansopimuksen, jossa Tiridates I hyväksyi roomalaisen protektoraatin aseman.[1]

title: Neron sota Parthiaa vastaan

text: Vuonna 52 Parthian kuningas Vologases I kuitenkin syrjäytti Armenian kuninkaan Rhadamistuksen ja nimitti veljensä Tiridateen hänen tilalleen. Ikääntynyt Claudius ei reagoinut tähän mitenkään, mutta vuonna 54 keisariksi valittu Nero koki Parthian tunkeutuvan Rooman valtapiiriin ja lähetti sotajoukkonsa Gnaeus Domitius Corbulon johdolla Kappadokiaan vuonna 55. Paikalla oli jo Syyrian maaherra Gaius Ummidius Durmius Quadratus. Ummidius oli jo yli 60-vuotias, ja senkin takia Nero näki parhaaksi lähettää Corbulon itään. Corbulo oli senaattori, joka oli toiminut noin vuonna 50 Asian provinssin prokonsulina. Asian tai African prokonsulina toimiminen oli keisariajalla yleensä senaattorin uran kohokohta, johon ylsivät vain harvat senaattorit.

title: Legio X Fretensis

text: Vuonna 58 Fretensis otti osaa Parthian sotaan komentajanaan Gnaeus Domitius Corbulo ja ensimmäisessä juutalaissodassa 66-73 se taisteli juutalaiskapinallisia vastaan ja osallistui muun muassa Jerusalemin piiritykseen ja Masadan vuorilinnoituksen valtaamiseen. Legioona taisteli myös Toisessa juutalaissodassa vuosina 132-135.

title: Via Domitia

text: Tien rakensi prokonsuli Gnaeus Domitius Ahenobarbus vuonna 118 eaa. ja se rakennettiin samoihin aikoihin Gallian ensimmäisen roomalaisen kolonian, Colonia Narbo Martiuksen (Narbonne), kanssa.

title: Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 96 eaa. konsuli)

text: Gnaeus Domitius Ahenobarbus oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hänen isänsä oli vuoden 122 eaa. konsuli Gnaeus Domitius Ahenobarbus.

title: Gnaeus Domitius Corbulo

text: Vuonna 52/53 Corbulo nimitettiin Asian provinssin maaherraksi. Claudius kuoli vuonna 54 ja hänen seuraajansa Nero nimitti Corbulon Galatian ja Kappadokian legaatiksi sillä Rooman asema Armeniassa oli uhattuna. Parthian kuningas Vologases I oli syrjäyttänyt Armenian kuninkaan Rhadamistuksen ja nimittänyt veljensä Tiridateen hänen tilalleen. Corbulo saapui Kappadokiaan vuonna 55 ja alkoi seuraavana vuonna kouluttamaan armeijaansa sotaa varten. Roomalaiset vaativat Tiridatesta tunnustamaan Rooman ylivallan Armeniassa ja lähtemään Roomaan hakemaan kruununsa keisari Nerolta mutta hän kieltäytyi ja sota syttyi keväällä 58. Corbulo valtasi samana vuonna Artaksatan ja seuraavana vuonna Tigranocertan. Vuoteen 60 mennessä roomalaiset hallitsivat Armeniaa ja asettivat Tigranes VI:n Armenian valtaistuimelle. Samana vuonna Corbulo nimitettiin Syyrian maaherraksi ja vuonna 61 Armeniaan lähetettiin uusi roomalainen kenraali Lucius Caesennius Paetus. Hän kuitenkin kärsi tappion Rhandeian taistelussa vuonna 62, jonka jälkeen sota annettiin uudestaan Corbulon johdettavaksi. Hän hyökkäsi Armeniaan vuonna 63, jolloin parthialaiset päättivät neuvotella. Tiridates suostui lopulta lähtemään Roomaan ja hakemaan kruununsa Nerolta.[6][7]

title: Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 122 eaa. konsuli)

text: Gnaeus Domitius Ahenobarbus (k. 104 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko.

title: Gnaeus Domitius Corbulo

text: Corbulo kirjoitti idän sotaretkistään elämäkerran, joka on sittemmin hävinnyt, mutta Tacituksen ja Dio Cassiuksen säilyneet selonteot perustuvat valtaosin Corbulon muistelmiin.[1]

title: Legio V Alaudae

text: Vuonna 47 legioona otti luultavasti osaa Gnaeus Domitius Corbulon sotaretkeen friisejä ja khaukeja vastaan. Sotaretki oli menestyksekäs, mutta keisari Claudius käski Corbulon perääntyä Reinin taakse. V Alaudae pysyi tämän jälkeen Reinin rajalla, missä se osallistui muun muassa kanavan rakentamiseen Matilosta (Leiden) Voorburgiin. Corbulon kanava on säilynyt nykypäivään asti.

title: Legio IV Scythica

text: Keisari Neron aikana legioona siirrettiin itään osallistumaan sotaan parthialaisia vastaan. Vuonna 62 jaa. Kappadokian maaherran Lucius Caesennius Paetuksen komentamat Legio IV Scythica ja Legio XII Fulminata marssivat Armeniaan. Parthialaiset kuitenkin kukistivat molemmat legioonat Rhandeian taistelussa ja pakottivat ne antautumaan talvella 62–63. Myöhemmin roomalaisen kenraalin Gnaeus Domitius Corbulon joukot onnistuivat kääntämään sotaonnen roomalaisille suotuisaksi, mutta nöyryytettyjen IV Scythican ja XII Fulminatan sotilaiden ei annettu enää osallistua sotaan.

title: Legio III Cyrenaica

text: Vuoteen 35 jaa. mennessä III Cyrenaica oli siirretty Egyptin provinssin pääkaupunkiin Aleksandriaan, jossa se jakoi leirinsä yhdessä Legio XXII Deiotarianan kanssa. Todennäköisesti tämä tapahtui keisari Augustuksen valtakauden lopulla vuosien 7 ja 9 jaa. välissä. Aleksandriassa oli joskus rauhatonta ja legioonalaiset määrättiin usein tukahduttamaan kreikkalaisten, egyptiläisten ja juutalaisten kapinointia alueella. Joskus myös legioonan vexillatioita lähetettiin eri puolille valtakuntaa osallistumaan kaukaisiin sotiin. On mahdollista, että yksi tällainen lähetettiin Atuatucaan, Gallia Belgican provinssiin keisari Caligulan aikana. Se saattoi olla osa armeijaa, jonka oli määrä hyökätä Britanniaan. Toinen vexillatio osallistui keisari Neron Parthian sotaan Gnaeus Domitius Corbulon alaisuudessa vuonna 63 jaa.

title: Legio V Macedonica

text: Macedonica oli vuonna 62 Armeniassa. Rhandeian taistelun jälkeen se siirrettiin itään kolmen muun legioonan kanssa Gnaeus Domitius Corbulon komennossa taistelemaan parthialaisia vastaan. Ensimmäisen juutalaissodan syttyessä keisari Nero lähetti legioonan Juudeaan Vespasianuksen komentoon taistelemaan juutalaiskapinallisia vastaan. Vuonna 69 legioona liitettiin Vespasianuksen pojan, Tituksen armeijaan, jonka kanssa hän valtasi Jerusalemin vuonna 70.

title: Neron sota Parthiaa vastaan

text: Armenia oli ollut Rooman vasallivaltio keisari Augustuksen ajoista lähtien, mutta vuonna 52 parthialaiset onnistuivat asettamaan oman ehdokkaansa Tiridateen Armenian valtaistuimelle. Vuonna 54 Rooman keisariksi valittu Nero päätti toimia Rooman arvovallan palauttamiseksi Armeniassa ja sotapäällikkö Gnaeus Domitius Corbulo lähetettiin itään johtamaan sotatoimia. Neuvotteluista huolimatta sota syttyi vuonna 58. Roomalaiset hyökkäsivät Armeniaan ja valtasivat maan pääkaupungit, Artašatan ja Tigranocertan. Tiridates joutui pakenemaan maasta ja roomalaiset asettivat Armenian valtaistuimelle oman ehdokkaansa, Tigranes VI:n. Parthialaisten valtakunnassa oli kapinoita, eivätkä he pystyneet auttamaan Tiridatesta. Tigraneen hyökkäys Parthian vasalliin Adiabeneen vuonna 61 pakotti kuitenkin Parthian kuninkaan Vologaseksen toimimaan. Hän teki rauhan kapinoitsijoiden kanssa ja suuntasi huomionsa Armenian tilanteeseen. Parthialaiset hyökkäsivät Armeniaan vuonna 62 ja aiheuttivat lopulta vakavan tappion roomalaisille Rhandeian taistelussa.

title: Legio XII Fulminata

text: Legioona otti osaa Gnaeus Domitius Corbulon Armenian sotaan. Legio XII Fulminata ja Legio IIII Scythica joutuivat kuitenkin antautumaan parthialaisille vuonna 62. Tämän häpeän lisäksi legioona menetti tunnuksensa taistelussa juutalaisia kapinallisia vastaan vuonna 66. Legioona kunnostautui kuitenkin ensimmäisen juutalaissodan aikana, ja se kannatti Vespasianusta, kun tämä julistautui keisariksi vuonna 69.

title: Rubellius Plautus

text: Sukutaustan lisäksi Neron kateutta lietsoi Plautuksen korkea stoalainen moraali, jonka Nero näki suorana loukkauksena itselleen. Plautus vetäytyi julkisesta elämästä, mutta se ei estänyt häntä koskevia huhupuheita. Vuonna 62 Plautuksen huhuttiin suunnittelevan vallankaappausta itäisen armeijan voitokkaan komentajan Gnaeus Domitius Corbulon kanssa. Nero määräsi Plautuksen teloitettavaksi. Hänen päänsä tuotiin Roomaan. Nero pilkkasi, kuinka kauhea Plautuksen pitkä nenä on.

title: Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 32 eaa. konsuli)

text: Gnaeus Domitius Ahenobarbus jäi isänsä kanssa Caesarin vangiksi Corfiniumin ja Farsaloksen taisteluissa. Caesar armahti heidät kummallakin kerralla. Ahenobarbus liittyi Brutuksen joukkoon. Vuosina 43 ja 42 eaa. hän avusti tasavaltalaisia laivaston kanssa Adrianmerellä. Filippoin taistelujen jälkeen Ahenobarbus liittyi Marcus Antoniuksen leiriin. Antonius palautti Ahenobarbuksen kansalaisoikeudet ja teki tästä Bithynian maaherran vuonna 40 eaa. Ahenobarbus seurasi Antoniuksen mukana tämän Parthian sotaretkellä vuonna 36 eaa. Ahenobarbus oli vuoden 32 eaa. konsuli, mutta joutui pakenemaan Antoniuksen luokse. Ahenobarbus vihasi Kleopatraa ja luopui tämän takia Antoniuksesta. Pian loikattuaan Octavianuksen puolelle Ahenobarbus kuoli kuumeeseen.

title: Tigranes VI

text: Tigranesin elämästä tiedetään hyvin vähän ennen vuotta 58. Hänen isänsä oli nimeltään Aleksantari, ja hänen äitinsä on tuntematon. Rooman keisari Nero asetti Tigranesin Armenian kuninkaaksi 58. Roomalaiset olivat aiemmin hyökänneet Armeniaan Kappadokiasta Gnaeus Domitius Corbulon johdolla. Samalla Armeniaan olivat hyökänneet myös Iberian Parsman I ja Kommagenen Antiokhos IV. Armenian kuningas Tiridates I pakeni pääkaupungistaan Artaksatasta.

title: Gaius Ummidius Durmius Quadratus

text: Ummidius oli uransa aikana kaksi kertaa konsulina. Toisen kerran keisari Claudiuksen aikana. Vuonna 51 hänet nimitettiin Syyrian maaherraksi, jossa hän palveli kuolemaansa saakka. Ummidius oli Juudeassa vuonna 52, jolloin hän korjasi roomalaisten prokuraattorien tekemiä vahinkoja. Vuonna 55 roomalainen kenraali Gnaeus Domitius Corbulo lähetettiin Galatian ja Kappadokian legaatiksi. Ummidius joutui luovuttamaan puolet armeijastaan Corbulon komentoon. Myöhemmin miesten välille tuli riitaa parthialaisista panttivangeista mutta erimielisyydet eivät kehittyneet vakavammaksi. Ummidius kuoli vuonna 60 ja Corbulo nimitettiin hänen tilalleen Syyrian maaherraksi.

title: Gnaeus Domitius Corbulo

text: Corbulon saavutukset tekivät hänestä suositun pääkaupungissa ja herättivät Neron epäluulot. Tämän lisäksi Corbulon vävy ja tukija Lucius Annius Vinicianus oli teloitettu syytettynä vehkeilystä keisaria vastaan. Nero kutsui kenraalinsa Kreikkaan ja pakotti tämän itsemurhaan lokakuussa 67. Corbulon tyttärestä Domitia Longinasta tuli Domitianuksen vaimo 70.[1]

title: Gnaeus Domitius Corbulo

text: Vuonna 66 tai 67 Nero lähti kiertueelle Kreikkaan. Tätä ennen Roomassa oli paljastunut salaliitto häntä vastaan. Yksi päätekijöistä oli Corbulon vävy ja tukija Lucius Annius Vinicianus, joka teloitettiin. Corbulo oli myös suosittu Roomassa eikä Nero ei enää luottanut häneen. Corbulo kutsuttiin keisarin luo Kreikkaan, jossa häntä käskettiin tekemään itsemurha.[8][9][7]

text: Gnaeus Domitius Ahenobarbus (kuoli vuonna 31 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hänen isänsä oli vuoden 54 eaa. konsuli Lucius Domitius Ahenobarbus.

title: Legio III Gallica

text: Neron aikana legioona oli osa Gnaeus Domitius Corbulon armeijaa kun hän soti Parthiaa vastaan. Legioona siirrettiin sodan jälkeen Moesiaan jossa se soti roksolaaneja vastaan 68–69. Neron kuoleman jälkeen legioona kannatti aluksi Othoa, mutta saapui Italiaan liian myöhään. Legioona palasi Moesiaan, mutta liittyi heti Vespasianusta kannattaviin joukkoihin. Vitelliuksen ja Vespasianuksen joukot kohtasivat Cremonan taistelussa. Tämän jälkeen legioona lähetettiin Juudeaan jossa ensimmäinen juutalaissota oli juuri käynnissä. Plinius nuorempi palveli legioonassa sotilastribuunina.

title: Luettelo Rooman tasavallan konsuleista

text:
100. L. Valerius Flaccus, Gaius Marius VI
99. Aulus Postumius Albinus, Marcus Antonius Orator
98. Quintus Caecilius Metellus Nepos, Titus Didius
97. Gnaeus Cornelius Lentulus, Publius Licinius Crassus
96. Gaius Cassius Longinus, Gnaeus Domitius Ahenobarbus
95. Lucius Licinius Crassus, Quintus Mucius Scaevola
94. Gaius Coelius Caldus, Lucius Domitius Ahenobarbus
93. Gaius Valerius Flaccus, Marcus Herennius
92. Gaius Claudius Pulcher, Marcus Perperna
91. Sextus Julius Caesar, Lucius Marcius Philippus
90. Lucius Julius Caesar, Publius Rutilius Lupus
89. Gnaeus Pompeius Strabo, Lucius Porcius Cato
88. Lucius Cornelius Sulla I, Quintus Pompeius Rufus
87. Lucius Cornelius Cinna I, Gnaeus Octavius
86. Lucius Cornelius Cinna II, Gaius Marius VII
85. Lucius Cornelius Cinna III, Gnaeus Papirius Carbo I
84. Lucius Cornelius Cinna IV, Gnaeus Papirius Carbo II
83. Lucius Cornelius Scipio Asiaticus, Gaius Norbanus
82. Gnaeus Papirius Carbo III, Gaius Marius Minor
81. Gnaeus Cornelius Dolabella, Marcus Tullius Decula
80. Lucius Cornelius Sulla II, Quintus Caecilius Metellus Pius
79. Appius Claudius Pulcher, P. Servilius Vatia
78. Marcus Aemilius Lepidus, Q. Lutatius Catulus
77. Mamercus Aemilius Lepidus Livianus, Decimus Iunius Brutus
76. Gnaeus Octavius, Gaius Scribonius Curio
75. Gaius Aurelius Cotta, Lucius Octavius
74. Marcus Aurelius Cotta, Lucius Licinius Lucullus
73. Gaius Cassius Longinus, Marcus Terentius Varro Lucullus
72. Gnaeus Cornelius Lentulus Clodianus, Lucius Gellius Publicola
71. Publius Cornelius Lentulus Sura, Gnaeus Aufidius Orestes
70. Marcus Licinius Crassus I, Gnaeus Pompeius Magnus I
69. Quintus Caecilius Metellus Creticus, Quintus Hortensius
68. Lucius Caecilius Metellus, Quintus Marcius Rex
67. Manius Acilius Glabrio, Gaius Calpurnius Piso
66. Manius Aemilius Lepidus, Lucius Volcacius Tullus
65. Lucius Manlius Torquatus, Lucius Aurelius Cotta
64. Lucius Iulius Caesar, Gaius Marcius Figulus
63. Gaius Antonius Hybrida, Marcus Tullius Cicero
62. Decimus Iunius Silanus, Lucius Licinius Murena
61. M. Valerius Messalla Niger, M. Pupius Piso Frugi Calpurnianus
60. L. Afranius, Quintus Caecilius Metellus Celer
59. Gaius Iulius Caesar I, Marcus Calpurnius Bibulus
58. Lucius Calpurnius Piso Caesoninus, Aulus Gabinius
57. Publius Cornelius Lentulus Spinther, Quintus Caecilius Metellus Nepos
56. Cn. Cornelius Lentulus Marcellinus, L. Marcius Philippus
55. Marcus Licinius Crassus II, Gnaeus Pompeius Magnus II
54. Appius Claudius Pulcher, L. Domitius Ahenobarbus
53. Marcus Valerius Messalla Rufus, Gnaeus Domitius Calvinus I
52. Quintus Caecilius Metellus Pius Scipio, Gnaeus Pompeius Magnus III
51. M. Claudius Marcellus, Ser. Sulpicius Rufus
50. L. Aemilius Paullus, C. Claudius Marcellus
49. L. Cornelius Lentulus Crus, C. Claudius Marcellus
48. Gaius Iulius Caesar II, Publius Servilius Isauricus I
47. Q. Fufius Calenus, P. Vatinius
46. Gaius Iulius Caesar III, Marcus Aemilius Lepidus I
45. Gaius Iulius Caesar IV, sine secundo consule
44. Gaius Iulius Caesar V, Marcus Antonius I
43. Aulus Hirtius, C. Vibius Pansa Caetronianus
42. Marcus Aemilius Lepidus II, L. Munatius Plancus
41. P. Servilius Isauricus II, Lucius Antonius
40. Gaius Asinius Pollio, Gnaeus Domitius Calvinus II
39. Gaius Calvisius Sabinus, Lucius Marcius Censorinus
38. Appius Claudius Pulcher, Gaius Norbanus Flaccus
37. Lucius Caninius Gallus, Marcus Vipsanius Agrippa I
36. Marcus Cocceius Nerva, Lucius Gellius Publicola
35. Lucius Cornificius, Sextus Pompeius
34. Marcus Antonius II, Lucius Scribonius Libo, suff. Aemilius Lepidus Paullus
33. Imperator Caesar Augustus II, Lucius Volcacius Tullus
32. Gnaeus Domitius Ahenobarbus, C. Sosius
31. Imperator Caesar Augustus III, Marcus Valerius Messalla Corvinus
30. Imperator Caesar Augustus IV, Marcus Licinius Crassus
29. Imperator Caesar Augustus V, Sextus Appuleius
28. Imperator Caesar Augustus VI, Marcus Vipsanius Agrippa II
27. Imperator Caesar Augustus VII, Marcus Vipsanius Agrippa III

title: Gnaeus Domitius Corbulo

text: Gnaeus Domitius Corbulo syntyi Peltuinumissa, pienessä kylässä Apenniineilla (nykyinen S. Paolo di Peltuino) arviolta noin vuonna 7. Hänen vanhempansa olivat isä Gnaeus Domitius Corbulo, joka toimi preettorina ja äiti Vistilia, joka oli naimisissa peräti kuusi kertaa. Miehensä kuoltua hänestä tuli myöhemmin Milonia Caesonian, keisari Caligulan neljännen vaimon äiti. Caesonia oli siis Corbulon sisarpuoli. Corbulon urasta ennen vuotta 47 ei tiedetä juuri mitään. Normaalin tavan mukaan hän saattoi toimia kvestorina, ediilinä tai tribuunina ja jonkin pienemmän provinssin maaherrana keisari Tiberiuksen ajalla. Tiedetään, että Corbulo, tai ehkä hänen samanniminen isänsä, oli konsulina vuonna 39.[2] Hän saattoi olla Caligulan mukana kun tämä vieraili Reinin armeijassa. Kun Caligula ja Caesonia kuolivat vuonna 41 Corbulon ura varmasti pysähtyi kunnes vuonna 47 keisari Claudius nimitti hänet Ala-Germanian legaatiksi. Corbulolla oli tuolloin jo varmasti kokemusta armeijan komentajana ja hän saattoi komentaa legioonaa vuonna 41 tai osallistua Britannian valtaukseen vuonna 43.[3][4]

title: Gnaeus Domitius Corbulo

text: Koulutuksen jälkeen Corbulo ylitti armeijansa kanssa Reinin ja marssi kohti Pohjanmeren rannikkoseutuja. Roomalaiset kohtasivat friisit, jotka antautuivat ja sallivat roomalaisen varuskunnan perustamisen alueelleen. Tämän jälkeen Rooman armeija eteni itään, jossa he kohtasivat khaukit. Roomalaiset vaativat heitä antautumaan ja murhauttivat myös Gannascuksen. Khaukit kuitenkin vastustivat roomalaisia, jotka aloittivat sotatoimet germaaneja vastaan. Silloin keisari Claudius käski Corbuloa palaamaan takaisin provinssiinsa. Claudius ei todennäköisesti halunnut aloittaa uutta sotaa Reinin itäpuolella koska Britannian valloitus oli vielä kesken. Tacituksen mukaan Claudius ei myöskään halunnut Corbulon hankkivan itselleen suurta kunniaa valloituksillaan. Corbulo totteli käskyä mutta totesi vain miten onnellisia Rooman sotapäälliköt olivat olleet tasavallan aikana, jolloin heidän toimintaansa ei rajoitettu niin paljon. Hänellä myönnettiin kuitenkin triumfin arvomerkit (ornamenta triumphalia). Provinssiin päästyään Corbulo pani miehensä rakentamaan kanavan Reinin ja Maasjoen välille.[5][3]

title: Parthia

text: Sotiminen Rooman ja Parthian välillä jatkui 60-luvulla jaa. Armenia oli nyt Rooman vasalli, mutta kuningas Vologases I nimitti silti Armenialle uuden hallitsijan. Roomalaiset hermostuivat ja Gnaeus Domitius Corbulo hyökkäsi Armeniaan. Lopputuloksena Armenian kuningas sai kruununsa uudestaan Roomassa keisari Nerolta. Imperiumit sopivat kompromissin, jonka mukaan vastedes Armenian kuningas olisi parthialainen prinssi, mutta hänen nimittämisensä vaati hyväksynnän roomalaisilta.

title: Nero

text: Nero, syntymänimeltään Lucius Domitius Ahenobarbus, syntyi vuonna 37 enonsa keisari Caligulan hallituskaudella. Hänen isänsä oli Gnaeus Domitius Ahenobarbus ja äitinsä Julia Agrippina. Domitius oli vanhaa roomalaista senaattorisukua, ja Agrippina oli paitsi keisari Caligulan sisko, myös keisari Augustuksen lapsenlapsenlapsi ja sankarillisen sotapäällikkö Germanicuksen tytär. Luciuksen isä kuoli jo kolmen vuoden kuluttua pojan syntymästä.[2]

title: Gnaeus Domitius Corbulo

text: Luokka:Roomalaiset sotilaat Luokka:Ensimmäisellä vuosikymmenellä syntyneet Luokka:Vuonna 67 kuolleet Luokka:99.3 Yhteiskuntaelämän edustajat

title: Gnaeus Domitius Corbulo

text: Corbulo piti päämajaansa Colonia Agrippinassa (nykyinen Köln) ja hänen komennossaan oli neljä legioonaa, Legio V Alaudae, Legio XV Primigenia, Legio XVI Gallica ja Legio I Germanica sekä Pohjanmeren roomalainen laivasto (classis Germanica). Provinssi oli ennen Corbulon saapumista kärsinyt germaanien ryöstöretkistä. Khaukien germaaniheimo oli pienillä laivoilla purjehtinut kotiseuduiltaan Pohjanmeren rannikolta Galliaan ja ryöstellyt aluetta. Heidän johtajansa oli eräs Gannascus, joka oli kotoisin kaninefaattien heimosta ja palvellut myöhemmin Rooman apujoukkojen yksikössä kunnes oli karannut. Germaanien hyökkäyksiä oli vaikea pysäyttää mutta palatessaan ryöstösaaliin kanssa he olivat haavoittuvaisia. Roomalaiset karkottivat germaanit provinssista jonka jälkeen Corbulo pani joukkonsa käymään läpi lyhyen mutta tiukan koulutusohjelman. Reinin armeijalla ei näytä olleen ennen Corbulon saapumista kokemusta sotatoimista, joten on todennäköistä että sotilaat olivat koulutuksen tarpeessa. Corbulo piti yllä erittäin kovaa kuria ja Tacituksen mukaan hän teloitutti kaksi legioonalaista, jotka olivat riisuneet miekkansa linnoittaessaan leiriään. Tacitus pitää itse sitä kuitenkin liioiteltuna.[5][3]

title: Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 32 konsuli)

text: Gnaeus Domitius Ahenobarbus (17 eaa. – 40 jaa.) oli roomalainen poliitikko, joka oli keisari Neron isä. Hän oli naimisissa Germanicuksen tyttären Agrippina nuoremman kanssa. Ahenobarbus oli konsuli vuonna 32. Suetonius kuvaa Ahenobarbusta "täysin inhottavaksi".


query: Mikä on Ateenan pinta-ala?

title: Ateena

text: Varsinainen Ateenan kaupunki muodostaa samannimisen kunnan (Δήμος Αθηναίων, Dímos Athinaíon) ja on Keski-Ateenan alueyksikön hallinnollinen keskus. Kunnan pinta-ala on 38,964 neliökilometriä ja väkiluku 664046.[1][2] Ateenan metropolialue koostuu lisäksi neljästä muusta alueyksiköstä, Pohjois-Ateenan, Etelä-Ateenan, Länsi-Ateenan ja Pireuksen alueyksiköistä, ja siihen voidaan lukea myös suuri osa Itä-Attikan ja Länsi-Attikan alueyksiköiden kunnista, yhteensä noin 60 kuntaa. Koko metropolialueen pinta-ala on 2928,717 ja väkiluku 3737550 (vuonna 2011). Lisäksi alueella asuu noin 500000 maahanmuuttajaa, joiden status ei ole pysyvä. Ateenan metropolialue on erittäin tiheään asuttu, sen väestötiheys on noin 20000 asukasta/km². Ateenan metropoli on kasvamassa ja levittäytymässä sekä pohjoiseen että itään päin.

title: Peristéri

text:
Peristéri (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Περιστερίου, "Dímos Peristeríou"), joka sijaitsee Länsi-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 10,050 neliökilometriä ja väkiluku 139 981 (vuonna 2011).
Peristéri sijaitsee noin viisi kilometriä Ateenan keskustasta luoteeseen. Se on Kreikan seitsemänneksi suurin kaupunki ja Länsi-Ateenan alueyksikön hallinnollinen keskus. Kaupunkiin kuuluvat Ateenan teollisuusalueen pohjoisosat. Peristérin kaupunginosia ovat muun muassa Anthoúpoli, Néa Sepólia ja Néa Zoí. Kaupungissa sijaitsevat Ateenan metron asemat Ágios Antónios, Peristéri ja Anthoúpoli sekä Ateenan pitkänmatkan linja-autojen asema.

title: Ágios Dimítrios

text: Ágios Dimítrios () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αγίου Δημητρίου, "Dímos Agíou Dimitríou"), joka sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 4,949 neliökilometriä ja väkiluku 71 294 (vuonna 2011).

title: Kaisarianí

text: Kaisarianí () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Καισαριανής, "Dímos Kaisarianís"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Koko kunnan pinta-ala on 7,841 neliökilometriä ja väkiluku 26 458. Varsinaisen Kaisarianín kaupungin väkiluku on 26 370 (vuonna 2011).

title: Vrilíssia

text: Vrilíssia () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Βριλησσίων, "Dímos Vrilissíon"), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 3,856 neliökilometriä ja väkiluku 30 741 (vuonna 2011).

title: Glyfáda

text: Glyfáda () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Γλυφάδας, "Dímos Glyfádas"), joka sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 25,366 neliökilometriä ja väkiluku 87 305 (vuonna 2011).

title: Dáfni-Ymittós

text: Dáfni-Ymittós ( eli Δήμος Δάφνης-Υμηττού, "Dímos Dáfnis-Ymittoú") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 2,35 neliökilometriä ja väkiluku 33 628 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Dáfni.

title: Filothéi-Psychikó

text: Filothéi-Psychikó ( eli Δήμος Φιλοθέης-Ψυχικού, "Dímos Filothéis-Psychikoú") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 6,2 neliökilometriä ja väkiluku 26 968 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Psychikó.

title: Výronas

text:
Výronas (; kath. Βύρων, "Výron") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Βύρωνος, "Dímos Výronos"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 9,204 neliökilometriä ja väkiluku 61 308 (vuonna 2011).
Výronas sijaitsee noin kolme kilometriä Ateenan keskustasta kaakkoon. Se on nimetty runoilija ja filhelleeni George Gordon Byronin eli lordi Byronin, kreikkalaisittain Výronin, mukaan.

title: Petroúpoli

text: Petroúpoli (; kath. Πετρούπολις, "Petroúpolis") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Πετρουπόλεως, "Dímos Petroupóleos"), joka sijaitsee Länsi-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 6,597 neliökilometriä ja väkiluku 58 979 (vuonna 2011).

title: Agía Varvára (Attika)

text: Agía Varvára () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αγίας Βαρβάρας, "Dímos Agías Varváras"), joka sijaitsee Länsi-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 2,425 neliökilometriä ja väkiluku 26 550 (vuonna 2011).

title: Kallithéa (Attika)

text:
Kallithéa () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Καλλιθέας, "Dímos Kallithéas"), joka sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 4,749 neliökilometriä ja väkiluku 100 641 (vuonna 2011).
Kallithéa on Kreikan kahdeksanneksi suurin kaupunki. Se kuuluu Ateenan metropolialueeseen, ja sen keskusta sijaitsee vain muutamia kilometrejä Ateenan keskustasta. Kaupungissa sijaitsee Kallithéan metroasema.

title: Palaió Fáliro

text:
Palaió Fáliro (; kath. Παλαιόν Φάληρον, "Palaión Fáliron") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Παλαιού Φαλήρου, "Dímos Palaioú Falírou"), joka sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 4,574 neliökilometriä ja väkiluku 64 021 (vuonna 2011).
Palaió Fáliro sijaitsee Saroninlahteen kuuluvan Fálironlahden rannalla noin kuusi kilometriä Ateenan keskustasta lounaaseen. Alueen nimi tarkoittaa "Vanhaa Faleronia", mikä viittaa Ateenan antiikin aikaiseen Faleronin satamakaupunkiin, joka sijaitsi kaupungin alueella. Nykyisin Palaió Fáliro on niin kutsutun Ateenan Rivieran pohjoisinta aluetta.

title: Ellinikó-Argyroúpoli

text: Ellinikó-Argyroúpoli ( eli Δήμος Ελληνικού-Αργυρούπολης, "Dímos Ellinikoú-Argyroúpolis") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 15,1 neliökilometriä ja väkiluku 51 356 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Argyroúpoli.

title: Zográfou

text:
Zográfou (; kath. Ζωγράφος, "Zográfos") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ζωγράφου, "Dímos Zográfou"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 8,517 neliökilometriä ja väkiluku 71 026 (vuonna 2011).
Zográfou sijaitsee noin kolme kilometriä Ateenan keskustasta itään ja se on Ateenan esikaupunkialuetta. Zográfoun kaupunginosiin kuuluu Áno Ilísia, jossa sijaitsee Ateenan yliopiston nykyinen pääkampusalue.

title: Amaroúsio

text:
Amaroúsio (; ; eli Δήμος Αμαρουσίου, "Dímos Amarousíou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 12,938 neliökilometriä ja väkiluku 72 333 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on kaupunki nimeltä Maroúsi, mitä nimeä käytetään usein myös koko kunnasta.
Maroúsin kaupunki sijaitsee noin kymmenen kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Siellä sijaitsevat muun muassa Ateenan olympiastadion ja Ateenan olympiahalli. Kaupungissa sijaitsevat myös Ateenan metron asemat Eiríni ja Maroúsi sekä metron ja proastiakós-junien yhteinen asema Neratziótissa.

title: Ilioúpoli

text:
Ilioúpoli (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ηλιουπόλεως, "Dímos Ilioupóleos"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 12,724 neliökilometriä ja väkiluku 78 153 (vuonna 2011).
Ilioúpoli sijaitsee noin viisi kilometriä Ateenan keskustasta eteläkaakkoon. Kaupungissa sijaitsee Ilioúpolin metroasema.

title: Metamórfosi

text: Metamórfosi (; kath. Μεταμόρφωσις, "Metamórfosis") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Μεταμορφώσεως, "Dímos Metamorfóseos"), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 5,502 neliökilometriä ja väkiluku 29 891 (vuonna 2011).

title: Aigáleo (kaupunki)

text:
Aigáleo () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αιγάλεω, "Dímos Aigáleo"), joka sijaitsee Länsi-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 6,450 neliökilometriä ja väkiluku 69 946 (vuonna 2011).
Aigáleo sijaitsee noin viisi kilometriä Ateenan keskustasta luoteeseen. Kaupunki on saanut nimensä sen lähellä sijaitsevasta Aigáleo- eli Aigaleosvuoresta. Kaupungissa sijaitsee Aigáleon metroasema.

title: Néa Smýrni

text: Néa Smýrni () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Νέας Σμύρνης, "Dímos Néas Smýrnis"), joka sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 3,524 neliökilometriä ja väkiluku 73 076 (vuonna 2011).

title: Galátsi

text: Galátsi (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Γαλατσίου, "Dímos Galatsíou"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 4,026 neliökilometriä ja väkiluku 59 345 (vuonna 2011).

title: Lykóvrysi-Péfki

text: Lykóvrysi-Péfki ( eli Δήμος Λυκόβρυσης-Πεύκης, "Dímos Lykóvrysis-Péfkis") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 3,74 neliökilometriä ja väkiluku 31 002 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Péfki.

title: Filadélfeia-Chalkidóna

text: Filadélfeia-Chalkidóna ( eli Δήμος Φιλαδελφείας-Χαλκηδόνος, "Dímos Filadelfeías-Chalkidónos") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 3,73 neliökilometriä ja väkiluku 35 556 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Néa Filadélfeia.

title: Kifisiá

text: Kifisiá () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Κηφισιάς, "Dímos Kifisiás"), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Koko kunnan pinta-ala on 34,03 neliökilometriä ja väkiluku 70 600. Varsinaisen Kifisián kaupungin väkiluku on 47 332 (vuonna 2011).

title: Irákleio (Attika)

text:
Irákleio () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ηρακλείου Αττικής, "Dímos Irakleíou Attikís"), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 4,638 neliökilometriä ja väkiluku 49 642 (vuonna 2011).
Irákleio sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiskoilliseen. Kaupungissa sijaitsee Irákleion metroasema.

title: Papágou-Cholargós

text: Papágou-Cholargós ( eli Δήμος Παπάγου-Χολαργού, "Dímos Papágou-Cholargoú") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 8,63 neliökilometriä ja väkiluku 44 539 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Cholargós.

title: Ateenan prefektuuri

text: Ateenan prefektuuri () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Attikan alueella ja sen pääkaupunki oli Ateena. Prefektuuriin kuului koko Ateenan metropolialue. Prefektuurin pinta-ala oli 361 neliökilometriä ja asukasluku 2 664 776 (vuonna 2001).

title: Chalándri

text:
Chalándri (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Χαλανδρίου, "Dímos Chalandríou"), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 10,805 neliökilometriä ja väkiluku 74 192 (vuonna 2011).
Chalándri sijaitsee noin seitsemän kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Kaupungissa sijaitsee Chalándrin metroasema.

title: Ílio

text: Ílio (; kath. Ίλιον, "Ílion") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ιλίου, "Dímos Ilíou"), joka sijaitsee Länsi-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 9,453 neliökilometriä ja väkiluku 84 793 (vuonna 2011).

title: Moscháto-Távros

text: Moscháto-Távros ( eli Δήμος Μοσχάτου-Ταύρου, "Dímos Moschátou-Távrou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 5,24 neliökilometriä ja väkiluku 40 413 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Moscháto.


query: Minä vuonna Pietarin metro on avattu?

title: Pietarin metro

text: Nykyisen metrojärjestelmän historia alkoi vuonna 1940, jolloin aloitettiin ensimmäisen linjan rakennustyöt. Se yhdisti kaikki tärkeimmät rautatieasemat ja avattiin juhlallisesti 15. marraskuuta 1955. Pääteasemat olivat tuolloin Avtovo (Автово, ) ja Ploštšad Vosstanija (Площадь Восстания). Ensimmäiset asemat ovat edelleen metrojärjestelmän koristeellisimpia ja kauneimpia. Seuraavina vuosina järjestelmää laajennettiin moneen otteeseen, ja se paisui Neuvostoliiton toiseksi suurimmaksi. 1950–70-luvuilla ensimmäistä linjaa pidennettiin: pääteasemaksi tuli 1958 Ploštšad Lenina (Площадь Ленина), 1966 Datšnoje (Дачное, ), 1975 Lesnaja (Лесная) ja Akademitšeskaja (Академическая), 1977 toisessa päässä Prospekt Veteranov (Проспект Ветеранов) ja lopulta 1978 Devjatkino (Девяткино, ).

title: Sapporon metro

text: 1950-luvulta lähtien Sapporo kasvoi voimakkaasti, ja syntyi tarve tehokkaalle joukkoliikenneratkaisulle. Kaupunkiin päätettiin rakentaa metro, sillä se toimisi hyvin myös Hokkaidōn vaativissa ilmasto-olosuhteissa. Rakennustyöt aloitettiin maaliskuussa 1969 ja ensimmäinen, 12,1 kilometrin mittainen Nanboku-linjan osuus avattiin liikenteelle vuoden 1971 joulukuussa vain muutamaa kuukautta ennen Sapporon talviolympialaisia. Sapporon metro oli neljäs Japanissa avattu metro. Tōzai-linjan ensimmäinen osa valmistui vuonna 1976, Tōhō-linjan vuonna 1988. Toistaiseksi viimeinen laajennus valmistui Tōzai-linjalle vuonna 1999.

title: Barcelonan metron linja 7

text: Barcelonan metron linja 7 on Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunyan liikennöimä Barcelonan metron linja. Se alkaa kaupungin keskustasta Catalunyan metroasemalta ja kulkee Carrer de Balmes -kadun suuntaisesti kohti Tibidaboa. Linjalla 7 on käytössä sama lippujärjestelmä kuin TMB:n linjoilla ja sitä merkitään metrokartoissa ruskealla värillä. Linja 7 on avattu henkilöliikenteen käyttöön vuonna 1954. Linjan käyttämä tunneli on kuitenkin rakennettu jo 1920-luvulla. Linjan pituus on noin neljä kilometriä ja kokonaismatka-aika vajaat kymmenen minuuttia.

title: Budapestin metron linja 1

text: Budapestin metron linja 1 (virallisesti Millenniumi Földalatti Vasút, myös M1) on vuonna 1896 avattu Budapestin metron vanhin linja. Se on maailman toiseksi vanhin maanalainen rautatie Lontoon metron Metropolitan Linen jälkeen. Vuonna 2002 linja lisättiin Unescon maailmanperintökohteiden luetteloon.

title: Tyne and Wearin metro

text: Metro aloitti toimintansa vuonna 1980 ja laajeni vaiheittain vuoteen 1984. Siihen sisällytettiin osia paikallisliikenteen sähköjunareitistä, joka oli avattu jo 1904. Alkuperäisestä 55,8 kilometrin radasta 44,5 km tehtiin vanhoista rataosuuksista. Uusista radoista 7,5 km rakennettiin maan alle Newcastlen keskustaan. Keskusaseman eteläpuolelle rakennettiin uusi silta. Yhteys lentoasemalle avattiin 1991. Vuonna 2002 metro laajeni Sunderlandin alueelle.

title: Teheran

text: Teheranissa on kaksi kansainvälistä lentoasemaa: Mehrabadin kansainvälinen lentoasema[18] ja Imaami Khomeinin kansainvälinen lentoasema.[19] Teheranin metro hoitaa raideliikennettä. Se on avattu vuonna 1999. Suunnittelu aloitettiin jo 1970-luvun alussa, mutta keskeytettiin Iranin-Irakin sodan takia. Ensimmäiset metrolinjat avattiin vuosina 1999 – 2001. Sen jälkeen metroa on laajannettu ja uusia asemia on avattu vuosittain.[20] Vuonna 2011 metrolla tehtiin 130 miljoonaa matkaa vuosineljänneksessä eli reilut 40 miljoonaa matkaa kuukaudessa.[21]

title: Pietarin metro

text: Pietarin metrolla on piirteitä, jotka erottavat sen muista entisen Neuvostoliiton metrojärjestelmistä. Kaupunkien ruuhkaisissa keskustoissa on tapana rakentaa tunnelit syvälle maan sisään ei ainoastaan rakenteellisista syistä, vaan myös koska asemat toimivat samalla väestönsuojina (monilla asemilla on pomminkestävät ovet ja suljetut ilmastointijärjestelmät). Muissa kaupungeissa metrotunnelit kohoavat kaupungin laita-alueita lähestyttäessä ylemmäksi, joskus jopa maan pinnalle asti, mutta Pietarissa geologiset olosuhteet Nevan suistossa pakottivat rakentamaan tunnelit hyvin syvälle jopa keskustan ulkopuolella. Pietarin metron 63 asemasta 55 on rakennettu syvälle.

title: Budapestin metron linja 3

text: Budapestin metron linja 3 (myös M3) on vuonna 1976 avattu Unkarin pääkaupungin Budapestin metrojärjestelmän kolmas linja.

title: Circle Line

text: Circle Line on Lontoon metron metrolinja. Se on avattu vuonna 1884. Linja on kahdeksanneksi käytetyin Lontoon metrossa. Pituutta metrolinjalla on 22 kilometriä. Linjan tunnusväri on keltainen. Linjan jokaisella asemalla on vaihtomahdollisuus muihin linjoihin.

title: Pietarin metro

text: Pietarin metro on yleisilmeeltään siisti niin asemien kuin junienkin osalta. Laitureilla on valvontakameroiden lisäksi vartijoita, jotka huolehtivat metron turvallisuudesta ja ehkäisevät järjestyshäiriöitä. Taskuvarkauksien varalta erityisesti turistin on varottava levittelemästä rahojaan ja matkatavaroitaan metrossa.

title: Pietarin metro

text: Pietarin metrojärjestelmää pyritään kehittämään ja laajentamaan jatkuvasti, vaikkakin kehitys on ollut aiottua hitaampaa. Viimeisten kymmenen vuoden aikana on avattu ainoastaan kuusi uutta asemaa. Vuosina 1995–2004 Nevan alittava osuus Kirovin–Viipurin linjasta välillä Lesnaja–Ploštšad Mužestva oli suljettuna, koska maanalainen joki puhkaisi tunnelin kattoon aukon. 1990-luvun talousvaikeuksien vuoksi rakennustöihin varattu budjetti oli pitkään alimittainen. Laajennustyöt ovat joidenkin lähteiden mukaan jopa 20 vuotta jäljessä aikataulustaan.[2]

title: Metro

text: Aasian ensimmäinen metro avattiin vuonna 1927 Tokioon, jossa ensimmäinen linja oli Asakusan ja Uenon välillä kulkenut Ginza-linja. Seuraava metrolinja Aasiassa oli Osakan vuonna 1933 avattu Midosuji-linja.

title: Rio de Janeiron metro

text: Rio de Janeiron metro (Metrô Rio) on Rio de Janeiroon Brasiliaan vuonna 1979 avattu metrojärjestelmä. Se koostuu kahdesta linjasta ja 35 asemasta. Raideleveys on 1 600 mm.

title: Metro

text: Nimitys "metro" on peräisin vuonna 1900 avatusta Pariisin metrosta, jonka ranskankielinen nimi "chemin de fer métropolitain" (’suurkaupungin rautatie’) lyheni muotoon "métro". Metro-sanassa itsessään ei ole mitään maanalaisuuteen viittaavaa.

title: Jernbanetorgetin metroasema

text: Jernbanetorgetin metroasema () on Oslon keskusrautatieaseman yhteydessä sijaitseva Oslon metron asema kaupungin ydinkeskustassa. Vuonna 1966 avattu asema toimi alun perin metron itäisten linjojen pääteasemana Stortingetin aseman avaamiseen asti. Kaikki metroverkon viisi linjaa pysähyvät asemalla, minkä seurauksena asemaa palvelee jopa 20–30 junaa tunnissa. Vaihtoyhteyksiensä ja keskeisen sijaintinsa vuoksi asema on Oslon metron vilkkain.

title: Istanbulin metro

text: Varsinaisen metron lisäksi Istanbulissa Galatan kaupunginosassa toimii myös jo vuonna 1875 avattu lyhyt maanalainen köysirata, "Tünel", joka johtaa jyrkän rinteen alla Kultaisen sarven rannalta, Galatan sillan läheisyydestä İstiklal Caddesi -kadun eteläpäähän.

title: U7 (Berliinin metro)

text: U7 on yksi Berliinin metron linjoista. Se on Berliinin pisin metrolinja ja sillä on eniten asemia, jopa 40, ja linjalla on pituutta 31,76 kilometriä. Linja on avattu vuonna 1924 ja se edustaa tekniikaltaan "Großprofil"-tyyppiä.

title: Siilitien metroasema

text: Siilitie oli yksi Helsingin metron ensimmäisenä avatuista asemista, 1. kesäkuuta 1982, ja sen suunnittelivat Jaakko Ylinen ja Jarmo Maunula. Siilitien metroaseman kohdalle valmistui vuonna 1971 metron koeradan myötä väliaikainen puulaituri, josta vei tuolloin ensimmäiset metron koejunat Vartiokylän metrovarikolle.

title: Metro

text: 14. joulukuuta 1896 Glasgow’n metrosta tuli neljäs käyttöön otettu metro. Reittiä ajettiin aluksi kaapeliraitiotienä, ja se sähköistettiin vasta vuonna 1935. Myöskään vuonna 1898 avattu Wienin metro ei kulkenut alussa sähköllä vaan aina vuoteen 1925 asti höyryvetureilla.

title: Budapestin metron linja 2

text: Budapestin metron linja 2 (myös M2) on vuonna 1970 avattu Unkarin pääkaupungin Budapestin metrojärjestelmän toinen linja. Linja kulkee kaupungin halki itä-länsi-suunnassa.

title: Peking

text: Vuonna 1969 avattu Pekingin metro kuuluu matkustajamäärältään maailman suurimpien joukkoon. Vuonna 2016 metrolla tehtiin 3,66 miljardia matkaa eli noin kymmenen miljoonaa matkaa päivässä. Pekingin metro on myös Shanghain metron jälkeen maailman pisin metro. Metroon kuuluu 19 linjaa ja 345 asemaa. Vuonna 2017 rakenteilla oli lisäksi 20 uutta linjaa yhteensä 350 kilometrin verran. Linjasta S1 tulee Kiinan ensimmäinen keski-hitaan nopeuden maglev-linja.

title: Pietari (kaupunki)

text: Pietarin metro aloitti toimintansa vuonna 1955, ja se muodostuu nykyisin viidestä linjasta. Se kulkee syvimmällä maailman metroista; asemat ovat keskimäärin 60 m:n syvyydessä. Metrolinjaa on yhteensä 113 km ja asemia 67. Metroon on suunnitteilla kaksi uutta linjaa, jotka kaksinkertaistaisivat sen pituuden. Metron lisäksi kaupungissa on julkista bussi- ja raitiovaunuliikennettä sekä yksityistä minibussiliikennettä.

title: Moskovan–Petrogradin linja

text: Moskovan–Petrogradin linja () on yksi Pietarin metron linjoista. Se avattiin vuonna 1961. Linja merkitään karttoihin numerolla 2 ja sinisellä värillä. Linja leikkaa Pietarin pohjois–eteläsuunnassa, ja se on Pietarin metron pisin linja.

title: Pietarin metro

text: Pietarin metro () on Pietarin maanalainen metrojärjestelmä. Alueen pehmeän savisen maaperän vuoksi se on yksi maailman syvimmällä kulkevista metroista.[1] Metroverkosto koostuu viidestä linjasta ja 63 asemasta. Heinäkuuhun 1992 saakka järjestelmän nimi oli Leningradin Leninin kunniamerkillä palkittu Leninin mukaan nimetty metro ().

title: Barcelonan metron linja 5

text: Barcelonan metron linja 5 on vuonna 1959 avattu Transports Metropolitans de Barcelonan liikennöimä metrolinja Barcelonan kaupungissa Espanjan Kataloniassa. Linja on 16,7 kilometriä pitkä ja sen varrella on 23 asemaa. Nykyiset pääteasemat ovat Cornellà Centre ja Horta, mutta linjaa on suunniteltu laajennettavaksi. Linjaa merkitään metrokartoissa sinisellä värillä.

title: Metro

text: Suomen ainoa metro on vuonna 1982 avattu Helsingin metro, joka on rakennettu pitkälti rautatiestandardin mukaan. Sen avasi Suomen tasavallan presidentti Mauno Koivisto. Maanalaisia esikaupunkiratoja suunniteltiin Helsinkiin ensimmäisen kerran 1910-luvulla, kun Eliel Saarinen julkisti Suur-Helsingin asemakaavaluonnoksen. Nykyinen Helsingin metro pohjautuu 1960-luvulla toimineen metrotoimikunnan laatimiin suunnitelmiin, ja metron rakentamispäätöksen teki Helsingin kaupunginvaltuusto vuonna 1969. Helsingin metro käsittää toistaiseksi vain yhden itä-länsisuuntaisen metrolinjan kaksine haaroineen ja 25 asemaa, ja se on varsin pieni verrattuna useimpiin kansainvälisiin metroverkostoihin. Espoon kaupunginvaltuusto päätti syksyllä 2006 metron jatkamista Espooseen, ja Länsimetron ensimmäinen osa avautui liikenteelle vuonna 2017. Muut mahdolliset laajenemissuunnat ovat kantakaupungissa Töölön kautta Pasilaan, pohjoiseen Helsinki-Vantaan lentoasemalle, koilliseen Viikkiin sekä itään Helsingin kaupunginvaltuuston kesällä 2006 julkaiseman suunnitelman mukaisesti Sipooseen, missä itämetron kaksi haaraa mahdollisesti yhdistyisivät. Myös Tampereelle suunniteltiin metronomaista pikaraitiotiejärjestelmää, jossa rautatiehen yhdistetty verkko kulkisi maan alla ja jatkaisi matkaansa myös lähikuntiin. Tämäntapainen on mm. Portossa. Suunnitelmat kuitenkin muuttuivat ja tällä hetkellä rakenteilla oleva raitiotie sijoittuu koko pituudeltaan maanpinnan tasolle. Suomen naapurimaihin metrojärjestelmiä on rakennettu muun muassa Pietariin, Tukholmaan, Osloon ja Kööpenhaminaan.

title: Pietarin metro

text: Suunnitelmia metron rakentamiseksi Pietariin oli jo vuonna 1899, mutta maanalainen rakentaminen osoittautui kaupungissa vaikeaksi Nevan suiston soisen maaperän sekä maanalaisten jokien ja onkaloiden vuoksi. Myös sodat ja vallankumoukset hidastivat metron rakentamista. Moskovan metron avaamisen jälkeen vuonna 1935 metro haluttiin pikaisesti myös Leningradiin.

title: Pietarin isku 2017

text: Pietarin metron pommi-isku oli terrori-isku, joka tapahtui 3. huhtikuuta 2017 Pietarin metrossa Sennaja Ploštšadin aseman ja Teknologisen instituutin välillä. Neljätoista ihmistä kuoli, mukaan lukien itse tekijä. Lisäksi yli 50 loukkaantui iskussa.

title: Pietarin metro

text: Vuonna 2017 metrossa tehtiin pommi-isku, jossa kuoli 14 ihmistä ja useita loukkaantui.

title: San Bernardon asema

text: San Bernardo on rautatie- ja metroasema Nerviónin kaupunginosassa Sevillassa. Asema on Sevillan metron linjan 1 sekä Cercanías Sevilla -lähijunien linjojen C-1, C-4 ja C-5 käytössä. Lisäksi Cadizin, Almerían ja Jaenin suuntiin matkaavat Media Distancia -kaukojunat pysähtyvät asemalla. San Bernardon asemalta on myös vaihtoyhteys Metrocentro-raitiotiehen sekä linja-autoihin. Metro- ja rautatieasema ovat molemmat maanalaisia ja niitä yhdistää maanalainen käytävä. Rautatieasema on avattu vuonna 1992 ja metroasema metron käyttöönoton yhteydessä huhtikuussa 2009.

title: Osakan metro

text: Vuonna 1990 avattu seitsemäs linja, Nagahori–Tsurumi-ryokuchi-linja, oli Japanin ensimmäinen lineaarimoottoreilla liikkuville junille rakennettu metrolinja. Myös vuonna 2006 avatulla kahdeksannella linjalla, kaupungin koillisosan poikittaisyhteyksiä parantaneella Imazatosuji-linjalla, käytetään lineaarimoottoreita. Sen myötä metroverkon pituus kasvoi lähes 130 kilometriin. Metroon kuuluu varsinaisen metroverkon lisäksi myös yksi Osakan satama-alueita palveleva people mover -linja, Nankō Port Town -linja. Tämä linja mukaan luettuna verkostoon kuuluu yhteensä 133 asemaa.


query: MIssä Gunnar von Hertzen syntyi?

title: Gunnar von Hertzen

text: Gunnar Emil von Hertzen (11. maaliskuuta 1893 Halikko – 16. heinäkuuta 1973) oli suomalainen jääkäriupseeri ja Aunuksen retken (1919) suunnittelijoita. Ammatiltaan hän oli lääkäri ja palveli lääkärinä talvi- ja jatkosodan aikana yleten jääkärilääkintäeverstiluutnantiksi.[1][2]

title: Asuntopolitiikka (lehti)

text: Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Yrjö Kouti (tuolloin Kankaanpää). Vuonna 1953 päätoimittajaksi tuli Heikki von Hertzen. Toimituskuntaan kuuluivat muun muassa Otto-Iivari Meurman, Alvar Aalto, Gunnar Modeen, Maiju Gebhard ja Esko Suhonen.

title: Mikko von Hertzen

text: Magnus Mikael "Pide" von Hertzen eli Mikko von Hertzen (s. 21. elokuuta 1972 Helsinki) on suomalainen muusikko. Hän on soittanut rumpuja Egotrippi- ja Lemonator-yhtyeissä. Tällä hetkellä hän on Von Hertzen Brothers -yhtyeen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä.

title: Luettelo jääkäreistä H

text: Gunnar Emil von Hertzen

title: Heikki S. von Hertzen

text: Heikki S. von Hertzenin isä oli Heikki von Hertzen, ja Markku von Hertzen on hänen veljensä. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1994 vuoteen 2010 kirjailija-toimittaja Ulla-Maija von Hertzen. (nyk. Sievinen). Heillä on yksi yhteinen lapsi, juontaja-tapahtumatuottaja Johanna von Hertzen.

title: Satakunnan rintama

text: Valkoisten sotatoimista Satakunnan rintamalla oli vastuussa niin sanottu Satakunnan Ryhmä, jota komensi eversti Ernst Linder. Sen vastuualue ulottui Porin pohjoispuolelta Näsijärvelle. Muita Satakunnan ryhmän johtavia upseereita olivat muun muassa jääkäriluutnantit Paavo Talvela ja Gunnar von Hertzen.

title: Ernst Gustav von Hertzen

text: Suomen sodan aikana von Hertzen toimi Uudenmaan jääkäripataljoonan komentajana ja hän onnistui saamaan Siikajoen taistelun kääntymään ruotsalaisille voitokkaaksi. Von Hertzen oli mukana myös Ruonan, Salmin ja Oravaisten taisteluissa ja hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1809. Hän palasi Suomeen Kainuun sopimuksen jälkeen ja erosi palveluksesta vuonna 1810. Eron yhteydessä von Hertzen ylennettiin everstiksi. Hän kieltäytyi vuonna 1812 tarjotusta upseerinvakanssista kun Venäjän keisari Aleksanteri I perusti uusia suomalaisia joukko-osastoja.

title: Gunnar von Hertzen

text: Luokka:Jääkärieverstit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet

title: Gunnar von Hertzen

text: Gunnar von Hertzen toimi virkaatekevänä kunnanlääkärinä Viitasaarella 20. syyskuuta 1928 alkaen, kunnes muutti yleislääkäriksi Turkuun vuonna 1931. Lyhyen Turussa olonsa jälkeen hän muutti Pihtiputaalle ja aloitti kunnanlääkärinä 1. toukokuuta 1931 ja toimi virassa aina vuoteen 1957 saakka, jolloin hän siirtyi eläkkeelle, pois lukien sota-ajan poikkeusoloissa suoritettuja asevelvollisuuksia.[3]. 1930-luvun alussa hän oli eräs Kustannus Oy Vasaran perustajajäseniä. Myöhemmin vuonna 1939 hän oli mukana perustamassa Kustaa Vaasa lehteä. [4]

title: Heikki von Hertzen

text: Heikki Olavi Frithiof von Hertzen (21. marraskuuta 1913 Viipuri – 10. huhtikuuta 1985 Espanja) oli Väestöliiton toiminnanjohtaja ja asuntopoliittinen vaikuttaja, joka oli luomassa Tapiolan puutarhakaupunkia. Von Hertzen myös ehdotti vuonna 1948 hallitukselle Aravan perustamista ja oli mukana ideoimassa Asuntosäätiötä, jonka pitkäaikaisena hallituksen puheenjohtajana hän toimi vuosina 1951–1976. Koulutukseltaan von Hertzen oli juristi; hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1940 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1947.

title: Gunnar von Hertzen

text: Talvisotaan Gunnar von Hertzen osallistui 18. Kenttäsairaalan päällikkölääkärinä. Välirauhan aikana hän jatkoi siviilityötään Pihtiputaalla ja jatkosodan puhjettua hänet komennettiin piirilääkäriksi jo aikaisemmista yhteyksistä tutuksi tulleeseen ja hänelle tärkeään Aunukseen, missä hän toimi Itä-Karjalan sotilashallinnon alaisena. Tässä tehtävässä hän toimi aina alueelta vetäytymiseen saakka.[2]

title: Gunnar von Hertzen

text: Säämäjärvellä hän suunnitteli yhdessä majuri Talvelan kanssa Sotjärven ja Vähätjärven välisen alueen puolustuksen ja palasi esikuntineen Suomeen 10. heinäkuuta 1919. Hertzen matkusti vielä syksyllä 1919 Puolaan aikeenaan esitellä siellä Karjalan asiaansa. Toisen kerran hän joutui tekemisiin heimo-asioissa Vienan-Karjalassa tapahtuneen kansannousun aikana talvella vuosina 1921–1922, jolloin hän oli tutustumassa Vienan-Karjalassa vallitsevaan tilanteeseen.[1][2]

title: Gunnar von Hertzen

text: Hertzen kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1911 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Hän suoritti lääketieteen alkututkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1912 ja jatkoi opintojaan lääketieteellisessä tiedekunnassa ja suoritti lääketieteen kandidaatin-tutkinnon vuonna 1915 sekä Lääketieteen lisensiaatti-tutkinnon vuonna 1927. Laillistetuksi lääkäriksi hänet julistettiin 5. lokakuuta 1927. Lääkäriopintojaan hän täydensi tekemällä opintomatkan Itävaltaan ja Unkariin vuonna 1928.[1][2]

title: Von Hertzen Brothers

text: Von Hertzen Brothers on suomalainen kolmen veljeksen muodostama klassista/progressiivissävytteistä/eeppistä rockia soittava yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat soittaneet monissa tunnetuissa suomalaisissa rock-yhtyeissä. Kitaristi-laulaja Kie von Hertzen on soittanut Don Huonoissa, laulaja-kitaristi Mikko von Hertzen Egotripissä ja Lemonatorissa sekä basisti-laulaja Jonne von Hertzen Jonna Tervomaan yhtyeessä. Kevääseen 2016 saakka yhtyeen vakituiseen kokoonpanoon kuuluivat rumpali Mikko Kaakkuriniemi ja kosketinsoittaja Juha Kuoppala. Syksyllä 2017 ilmestyvällä albumilla soittaa rumpali Sami Kuoppamäki.

title: Gunnar von Hertzen

text: Samalla kun Hertzen valtasi Aunuksen kaupungin, niin selustassa toimi jääkärivääpeli Antti Isotalo osastoineen. Aunuksen kaupungin valtauksen jälkeen Hertzen keskitti joukkonsa Märkiän linjalle ja asetti osan joukosta vihollisen takaa-ajoon, jonka aikana he valtasivat Sillankylän ja Valkeajärven kylät sekä Aleksanteri Syväriläisen (Svirskin) luostarin. Näiden toimien jälkeen Hertzen lähetti räjäytyskomennuskuntia vihollisen selustaan räjäyttämään Syvärinjoen siltoja, kun samaan aikaan itse lähti etenemään Syvärin-jokilinjaa kohti. Tässä vaiheessa Hertzen kohtasi vihollisen puolelta voimakasta vastarintaa ja ankarien taisteluiden ja vihollisen ylivoiman edessä hän joutui vetämään joukkonsa Syvärin pohjois-puolta takaisin Mäkriän linjalle. Mäkriän linjalta hän joutui vetäytymään kohti Aunuksen kaupunkia vihollisen koko ajan jatkaen painostustaan. Lopulta Aunuksen kaupungin ympäristössä käytyjen monipäiväisten taistelujen jälkeen Hertzen joutui vetäytymään joukkoineen Tuksanjoelle.[1][2]

title: Kustaa Vaasa (lehti)

text: Kustaa Vaasa oli Suomessa 1939–1943 ilmestynyt poliittinen aikakauslehti. Lehden julkaisemisen takana olivat Gunnar von Hertzen, maisteri Erkki Räikkönen ja tohtori Martti Mustakallio. Lehti oli suomenkielinen ja sen ideologia oli kansallissosialistista Saksaa ihannoiva. Lehden päätoimittajana toimi koko sen julkaisemisen ajan Erkki Räikkönen. Toimittajina lehdessä oli esimerkiksi Bertel Gripenberg, Matti Jaakkola, Gunnar Lindqvist ja Olavi Linnove. Lehden ympärille muodostui vuonna 1942 Siniristi-yhdistys.

title: Gustav von Hertzen

text: Gustav von Hertzenin vanhemmat olivat varatuomari Henning Magnus von Hertzen ja Gunnel Magdalena Alfthan. Hän avioitui vuonna 1952 Ulla-Maija von Hertzenin (o.s. Wuoristo) kanssa. Pariskunnalla on neljä lasta. Sotilasarvoltaan von Hertzen on reservin yliluutnantti.

title: Gunnar von Hertzen

text: Gunnar von Hertzen johti henkilökohtaisesti eteläisen pääryhmän hyökkäystä Salmista käsin Rajakonnun, Vitelen, Tuuloksen ja Alavoisten kautta Aunuksen kaupunkiin. Aunuksen kaupunki miehitettiinkin 23. huhtikuuta 1919.[1][2]

title: Markku von Hertzen

text: Markku von Hertzen on Heikki von Hertzenin poika. Poliitikko Heikki S. von Hertzen on hänen veljensä.

title: Gunnar von Hertzen

text: Hertzen kuului Lapuan liikkeen valtuuskuntaan vuonna 1930 ja toimi sanomalehti Ajan Suunnan johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1930–1931 sekä Pihtiputaan suojeluskunnan esikunnan jäsenenä vuodesta 1933 alkaen ja rintamamiesyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1934 alkaen.[1][2]

title: Experience (Von Hertzen Brothersin albumi)

text: Experience on suomalaisen Von Hertzen Brothers -yhtyeen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Levy syntyi, kun Intiassa asuva Mikko von Hertzen kutsui veljensä, joita ei ollut nähnyt pitkään aikaan, Intiaan toteuttaakseen uutta musiikillista visiotaan heidän kanssaan.

title: Gunnar von Hertzen

text: Gunnar von Hertzen julkaisi (majuri R. Nordströmin avustamana) kirjan ”Karjalan retkikunta” (Den karelska expeditionen.), 1921.[1][2]

title: Gunnar von Hertzen

text: Suomeen (Vaasaan) von Herzen saapui jääkäreiden pääjoukon mukana yliluutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan hiihto-osaston johtajaksi Satakunnan rintamalle 10. maaliskuuta 1918 alkaen. Hertzen määrättiin 19. maaliskuuta 1918 Porin rykmentin 1. pataljoonan komentajaksi. Hertsen osallistui sisällissodassa taisteluihin Anttooran-Pastuskerin akselilla, Suodenniemellä ja Harjakankaalla. Hän haavoittui Suodenniemellä 17. maaliskuuta 1918 ja Harjakankaalla 30. maaliskuuta 1918.[1][2] Hänen veljensä Karl von Hertzen kaatui 13. maaliskuuta 1918 Anttooran taistelussa.

title: 8. Porin rykmentti

text:
Komentaja: jääkärikapteeni Gunnar Emil von Hertzen
Komentaja: jääkärikapteeni Paavo Talvela.
Komentaja: everstiluutnantti J. Linsén.
Komentaja: kapteeni Wikstrand, pataljoonan kutsuntapiiri oli Pori ja sijoituspaikkakunta Pori.

title: Von Hertzen Brothers

text: Veljesten isä Hasse von Hertzen soitti kitaraa The Roosters -yhtyeessä ja setä Lasse von Hertzen oli mukana Cumulus-yhtyeessä.

title: Ahlaisten taistelut

text: Kun Pohjois-Pohjanmaan suojeluskuntalaiset saivat 13. maaliskuuta käskyn siirtyä Hämeen rintamalle Tampereen valtausta varten, jäi Ahlaisiin enää 500 valkoista. Heistä noin 300 oli rannikolla Sandössa ja parisataa kirkonkylässä sekä Lampissa. Sandön joukkoja komensi Karl Sovelius, kirkonkylän joukkoja Paavo Talvela ja Lampin joukkoja entinen Venäjän armeijan luutnantti Severi Kanerva. Punaiset yritettiin saada vetäytymään puolustusasemiin tekemällä iskut Anttooran ja Pastuskerin saariin. Jääkäriyliluutnantti Gunnar von Hertzen johti Pastuskeriin hyökännyttä hiihto-osastoa, joka onnistui yllättämään punaisten huonosti vartioidun majapaikan. Lopulta valkoiset lyötiin takaisin ja yhteenotossa kaatui hänen lääkärinä toiminut veljensä Karl von Hertzen.

title: Gunnar von Hertzen

text: Hertzenin vanhemmat olivat tuomiorovasti Emil von Hertzen ja Eugenie Krook. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Verna Margareta von Hertzenin kanssa ja hänen kuoltua vuonna 1937 toisen kerran vuonna 1943 Ingrid von Herzenin kanssa. Herzenille syntyi kolme lasta hänen ensimmäisestä avioliitostaan.[1][2]

title: Siniristi (järjestö)

text: Vuonna 1939 alkoi ilmestyä Kustaa Vaasa -niminen julkaisu. Lehden ympärille syntyi vuonna 1942 Siniristi-yhdistys. Yhdistyksen perustamisen takana olivat Gunnar von Hertzen, Erkki Räikkönen ja Martti Mustakallio.

title: Gunnar von Hertzen

text: Gunnar von Hertzen toimi sisällissodan jälkeen edelleen Porin rykmentin 1. pataljoonan komentajana, mutta nimitettiin 10. heinäkuuta 1918 Pohjanmaan jääkäripataljoonan komentajaksi, mistä toimesta hänet vapautettiin hänen omasta pyynnöstään, jonka jälkeen hänet määrättiin johtamaan Vuoristoprikaatin tiedusteluretkikuntaa Lapin koillisrajalla syksyllä 1918. Hänet siirrettiinkin 18. joulukuu 1918 Sortavalan rajavartioryhmään, josta hän erosi vakinaisesta palveluksesta 18. maaliskuuta 1919 ja ryhtyi suunnittelemaan yhdessä jääkäriystävänsä Ragnar Nordströmin kanssa vapaaehtoista retkikuntaa, jonka oli heidän suunnitelmiensa mukaan tarkoitus toteutua viimeistään maaliskuun lopulla vuonna 1919. Retkikunnan tarkoitus tulisi olemaan avun toimittaminen Aunuksen rajantakaisille karjalaisille heidän taistelussa bolševikkeja vastaan.[1][2]

title: Viitasaaren Isänmaalliset Kansalaiset

text: Viitasaaren Isänmaalliset Kansalaiset (käytti myös nimeä Viitasaaren Isänmaallinen Kerho) oli Viitasaarella Keski-Suomessa toiminut ryhmä. Yhdistys oli yksi ensimmäisistä avoimesti juutalais- ja vapaamuurarivastaisista järjestöistä Suomessa. Vuosina 1928–1930 kerhoa veti kunnanlääkäri Gunnar von Hertzen.


query: Milloin Sacagawea syntyi?

title: Sacagawea

text: Sacagawea syntyi vuosien 1787–1789 välillä shoshoniperheeseen Idahossa. Vuonna 1800 hidatsa-intiaanit hyökkäsivät hänen kotikyläänsä ja surmasivat osan asukkaista. Jättäessään taistelutantereen yksi hyökkääjistä sieppasi tytön mukaansa. Sacagaweasta tuli hidatsojen orja kahden vuoden ajaksi. Tyttö pääsi vapauteen, kun hän oli noin 14-vuotias, mutta hänellä ei ollut paikkaa mihin mennä. Hidatsat adoptoivat hänet heimonsa jäseneksi kyläänsä, joka sijaitsi Knifejoen ja Missourin yhtymäkohdassa. Lähialue muodosti sioux-kielisten heimojen metropolin, ja siellä käytiin lähes jatkuvaa kauppaa. Myös Sacagawean tie johti markkinatoreille, joissa liikkui intiaanien lisäksi valkoisia turkiskauppiaita Kanadan puolelta.[1]

title: Sacagawea

text: Luokka:95 Pohjois-Amerikan historia Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanit Luokka:1780-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1812 kuolleet

title: Sandra Milo

text: Sandra Milo (s. 11. maaliskuuta 1935) on italialainen näyttelijä, joka on esiintynyt rooleissa muiden muassa Federico Fellinin elokuvissa "8½" (1963) ja "Giulietta ja viettelykset" (1965). Hän syntyi Tunisian pääkaupungissa Tunisissa ja voitti 1960-luvulla kaksi Nastro d'Argentoa.

title: Sacagawea

text: Mandanien kylässä asuneesta ranskalais-kanadalaisesta Toussaint Charbonneausta tuli Sacagawean aviomies.[4]. Charbonneau oli turkismetsästäjä, mutta tarpeen vaatiessa otti vastaan myös muita sekalaisia töitä, ja hän toimi muun muassa matkaoppaana. Ei ole tarkkaa tietoa, oliko joku toinen ostanut Sacagawean hidatsoilta tai saanut hänet itselleen eri sukujen kesken annettuna lahjana. Charbonneaun on uskottu voittaneen tytön itselleen uhkapelissä. Mandanit, joiden parissa turkismetsästäjä asui, olivat moniavioisia. Charbonneau, jolla oli ennestään yksi vaimo, noudatti heimon yleistä käytäntöä, ja Sacagaweasta tuli hänen uusi teinivaimonsa. Hyvin pian Sacagawea alkoi odottaa lasta itseään lähes kolme kertaa vanhemmalle Charbonneaulle.[4][5]

title: Sacagawea

text: Sacagawean saavutukset nousivat voimakkaasti esille vasta 1900-luvun alussa Eva Emery Dyen teoksessa Conquest.[1] Noin 30 vuotta myöhemmin ilmestynyt Grace Raymond Hebardin kirjoittama Sacajawea; Guide and Interpreter of Lewis and Clark viitoitti Dyen aloittamaa tietä ja toi Sacagawean lopullisesti yhdysvaltalaisten tietoisuuteen. Hänestä tuli intiaaninaisten oikeuksien symboli ja amerikkalainen legenda. Hänen taitonsa toimia tulkkina sekä kykynsä lukea maastoa kuin karttaa muodostivat Lewisin ja Clarkin tutkimusmatkan onnistumisen tärkeimmän peruspilarin.[3] Samalla Sacagawea jäi polunraivaajien menneisyydestä kertovaksi mysteeriksi, jonka elämää ja kuolemaa tulee ympäröimään ikuinen salaperäisyys.[1]

title: Sacagawea

text: Päällikköjen tiipiissä käyty neuvottelu vaati usean henkilön mukanaoloa. Sacagawea itse puhui shoshonia sekä hidatsaa, mutta ei juurikaan ranskaa tai englantia. Tyttö käänsi päälliköiden puheet hidatsankielelle, jota hänen miehensä ymmärsi. Charbonneau puolestaan käänsi puheen ranskaksi yhdelle retkikunnan jäsenelle, joka tulkitsi kuulemansa Lewisille ja Clarkille.[9][12] Tämän monimutkaisen kääntämistoimituksen aikana Sacagawea tunnisti Cameahwaitin veljekseen, jonka oli luullut menettäneensä vuosia sitten.[13]

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Sacagawea

text: Nopeasti vaihtuvat sääolosuhteet vaikeuttivat matkaa. Keskikesän voimakkaat rankkasateet aiheuttivat kanjonien tukkeutumisen vesimassoista ja tekivät liikkumisesta vaivalloista. Retkikunta saavutti Montanan heinäkuussa. Ennen saman kuun puoliväliä Sacagawea sairastui äkillisesti eikä kyennyt syömään moneen päivään. Lewis yritti lievittää nuoren äidin kuumetta ja sekavaa olotilaa erilaisin hautein. Oopiumilla, salpietarilla ja paikallisen lähteen rikkipitoisella vedellä hän onnistui hoitamaan potilaan ennalleen. Sairauden uusiutumisesta myöhemmin ei ole löytynyt mainintoja.[11][12]

title: Sacagawea

text: Helmikuussa Sacagawea synnytti pojan, joka kasteessa sai nimen Jean Baptiste. Lasta alettiin kutsua Pompiksi. Kahden kuukauden kuluttua Sacagawea oli valmis lähtemään mukaan tutkimusmatkalle. Poika kulki äitinsä mukana tämän selässä olevassa korissa. Matka käynnistyi huhtikuun toisella viikolla vuonna 1805 ja suuntautui Missourijokea ylöspäin. Retkikuntaa, johon kuului 34 miestä, nainen ja lapsi kuljetti kuusi kanoottia ja kaksi puusta koverrettua venettä, joita kutsuttiin pirogueiksi.[8] Retkikunnan jäsenet oli tarkkaan valittu kykyjensä ja taitojensa perusteella. Heistä neljä oli ammattisotilaita, loput tätä tehtävää varten värvättyjä yksityishenkilöitä. Mukana oli myös Clarkin musta henkilökohtainen miespalvelija ja koira.[5]

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Sacagawea

text: Matkan varrella koettiin vastoinkäymisiä. Venekunta joutui Missouria pitkin edetessään äkillisen myrskyn kouriin riepottelevan tuulen tarttuessa osaan veneistä kuljettaen niitä kohti rantaa. Valkoinen pirague, jossa Charbonneau perheineen matkasi yhden Clarkin miehen kanssa, ajautui vaikeuksiin. Peräsintä hoitava Charbonneau joutui täydelliseen paniikkiin ja irrotti otteensa peräsimestä.[9] Rannalle selviytynyt kapteeni Clark hyppäsi hyiseen veteen ja ui paikoillaan pyörivää venettä kohti.[9] Hänen tarkoituksenaan oli pelastaa piroguessa oleva arvokas tutkimusmateriaali, mutta kylmässä aallokossa uiminen kangisti hänet. Charbonneaun perheen veneessä ollut retkikunnan jäsen Pierre Cruzatte uhkasi ampua Charbonneaun, ellei tämä tekisi työtään peräsimessä.[4] Tuulen, pauhun ja yleisen hälinän keskellä Sacagawea alkoi oman ja poikansa hengen vaarantaen onkia veneestä pudonneita papereita, jotka olivat aallokon mukana nopeasti kulkeutumassa tavoittamattomiin. Hän piti pientä poikaansa aallonharjalla ja kykeni samaan aikaan kalastamaan toisella kädellään suurimman osan muistiinpanoista talteen.[8][10]

title: Toussaint Charbonneau

text: Missouri Fur Companyn työllistämänä Charbonneau siirtyi Etelä-Dakotaan, jossa Sacagawea synnytti 1812 Lizette-nimisen tyttären. Lapsen syntymän jälkeen Sacagawea sairastui nopeasti ja menehtyi saman vuoden joulukuussa isorokkoon, tulirokkoon tai tuberkuloosiin. Osa tutkijoista uskoo, että kuollut nainen ei ollut Sacagawea, vaan Charbonneaun toinen shoshoni-vaimo. Shoshonien suullisen perimätiedon mukaan Sacagawea jätti Charbonneaun ja asui comanchien ja shoshonien parissa Porivo-nimisenä ja kuoli hyvin vanhana.

title: Sacagawea

text: Sacagawean nimen oikein lausumisesta väitellään yhä ja jotkut shoshoniheimot kiistelevät edelleen hänen perintöoikeudestaan.[1] Erimielisyyttä on pitkään aiheuttanut nimi Sacagawea. Useat eri lähteet väittävät nimen tulleen hidatsankielisistä sanoista sacaga (lintu) ja wea, joka tarkoittaa naista. Eräät tutkijat ovat puolestaan varmoja, että nimi Sacagawea onkin ollut alun perin Sacajawea, joka on shoshonien kieltä ja annettu tytölle hänen syntymähetkellään.[2]

title: Sacagawea

text: Vuosia myöhemmin kulkeutui amerikkalaisten korviin tarina, jonka mukaan Sacagawea ei ollutkaan kuollut. Fort Manuelin sairaalassa menehtynyt tyttö oli ollut riittävän samannäköinen, että heidät oli sekoitettu toisiinsa. Shoshonien perimätiedon mukaan Sacagawea palasi heidän pariinsa.[15][19][20]

title: Lewisin ja Clarkin tutkimusretki

text: Kesän aikana retkikunta joutui vaikeuksiin niin eläinten kuin luonnonvoimienkin kanssa. Alkumatkasta jäljitetyt kaksi harmaakarhua aiheuttivat vaaratilanteen, joka päättyi molempien karhujen ampumiseen.[16] Toukokuun puolivälissä äkillinen myrsky riepotteli retkikunnan veneitä Missourilla, jolloin osa tärkeistä asiapapereista huuhtoutui jokeen. Sacagawea onnistui pelastamaan suurimman osan papereista ja sai kapteeneilta täyden tunnustuksen uhkarohkeasta toiminnastaan.[17] Keskikesän voimakkaat rankkasateet aiheuttivat kanjonien tukkeutumisen vesimassoista ja hidastivat etenemistä. Heinäkuun alussa retkikunta tuli Montanaan. Kuukautta myöhemmin Sacagawea tunnisti Idahon rajamailla paikan, jossa hidatsa-soturit olivat siepanneet hänet viisi vuotta aiemmin.[18]

title: Sacagawea

text: Linnake sai nimekseen Fort Clatsop ja sijaitsi samannimisen heimon alueilla lähellä Oregonin rannikkoa. Matkailijat viettivät siellä talven ja tutustuivat paikallisiin intiaaneihin ja heidän kulttuuriinsa. Sacagawea näki ”suuren veden” ensi kertaa elämässään, samoin rantaan tulleen valaan. Nämä vaikuttivat häneen voimakkaasti. Retkikunnan lähtiessä paluumatkalle Sacagawean poika sairastui. Erilaisten luonnonlääkkeiden, kuten männynpihkan, mehiläisvahan, keitetyn sipulin ja karhuöljyn yhteisvaikutuksella lapsi toipui ennalleen.[8] Tämän jälkeen Pompia pidettiin miehistön täysivaltaisena jäsenenä. Kapteeni Clark oli matkan edetessä ystävystynyt pojan äidin kanssa ja alkanut kutsua tätä ”Janeyksi”.[9] Mustasukkaisen Charbonneaun kuultiin tämän jälkeen kurittaneen vaimoaan lyömällä. Myöhemmin Charbonneausta annettiinkin varsin negatiivisia kuvauksia, sillä hänet oli leimattu pelkuriksi, tunariksi ja vaimonhakkaajaksi.[9]

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Sacagawea

text: Yhdysvaltalainen lääkäri ja kirjailija Grace Raymond Hebard on löytänyt todisteita siitä, että Sacagawean avioliitto kariutui aviomiehen väkivaltaisuuteen. Charbonneau oli tuonut kotiinsa uuden vaimon, nuoren ja kauniin ute-tytön. Naisten välillä puhjennut riita talouteen liittyvistä asioista oli johtanut siihen, että Charbonneau ruoski vanhemman vaimonsa.[21] Jo aiemmin miehensä pahoinpitelyjen kohteena ollut Sacagawea ei jäänyt odottamaan seuraavaa kuritusta, vaan jätti Charbonneaun. Vietettyään jonkin aikaa kiertelevää elämää Sacagawea jäi asumaan erään comanchien heimon pariin.[20] Täällä hänet tunnettiin Porivo-nimellä.[19] Comanchien parissa hän avioitui ja kasvatti kaksi lasta. Miehensä kuoleman jälkeen hän katosi pienen tyttönsä kanssa. Comanchet etsivät häntä kiowien ja wichitain parista, mutta turhaan. Kun comanchet jälkeenpäin puhuivat Porivosta tai Sacagaweasta he käyttivät nimeä Wadze-wipe, ”Kadonnut nainen”.[22]

title: Sacagawea

text: Clark, Ella E. Sacagawea of the Lewis and Clark expedition, University of California Press, 1983 ISBN 9780520050600 Fritz, Harry W. The Lewis and Clark Experdition, ABC-Clio, 2005 ISBN 9780313316616 Hebard, Grace Raymond, Sacajawea: Guide and Interpreter of Lewis and Clark, Dover Publications, 2002 ISBN 9780486421490 Citation error, replace with{{cite book| author = Henriksson, Markku| title = Alkuperäiset amerikkalaiset| publisher = Gaudeamus| year = 1985| version = Yhdysvaltain alueen intiaanien, inuitien ja aleutien historia| id = ISBN 951-662-385-9}} Pignesi, Stephen & Lippert, Dorothy, Native American History for Dummies, Wiley. 2007 ISBN 9780470148419 Scharff, Virginia Twenty Thousand Roads: Women, Movement, and the West, University of California Press, 2002 ISBN 9780520237773

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Sacagawea

text: Sacagawea jäi asumaan mandankylään miehensä ja poikansa kanssa vuoteen 1809, jolloin he matkustivat jokilaivalla St. Louisiin. Charbonneau oli saanut tutkimusmatkaan osallistumisensa ansiosta lahjaksi 320 eekkeriä maata. Hänestä ei kuitenkaan ollut maanviljelijäksi. Myytyään maapalansa Clarkille hän palasi vaimonsa ja poikansa kanssa takaisin Missourin yläjuoksulle mandanien luo. Saatuaan työtä Missouri Fur Companylta Charbonneau siirtyi perheineen Etelä-Dakotaan, jossa Sacagawea synnytti vuonna 1812 tytön Fort Manuelissa. Tyttö sai nimekseen Lizette. Lapsen syntymän jälkeen Sacagawea sairastui vakavasti ja menehtyi saman vuoden joulukuussa isorokkoon, tulirokkoon tai tuberkuloosiin.[15] On todettu melko varmaksi, että kapteeni Clark otti Charbonneaun perheen molemmat lapset hetkeksi aikaa huostaansa St. Louisiin, koska ei pitänyt Sacagawean miestä kelvollisena kasvattajana. Vuonna 1813 Clark luovutti Jean Baptisten ja Lisetten St. Louisin orpokotiin.[4]

title: Sacagawea

text: Vuonna 1925 Yhdysvaltain presidentin Calvin Coolidgen pyynnöstä intiaanitutkija ja tohtori Charles Eastman sai tehtäväkseen perehtyä Sacagawean elämään ja kuolemaan. Bureau of Indian Affairsin alaisena tohtori paneutui perinpohjaisesti saamaansa tehtävään ja vieraili monien tasankojen heimojen luona keräten näiltä tietoa. Elämänsä varrella Porivo oli kertonut monia yksityiskohtaisia seikkoja Lewisin ja Clarkin tutkimusmatkoista, joista hän ei olisi voinut tietää, ellei olisi ollut mukana. Hän oli myös maininnut ranskalaisesta aviomiehestään, josta oli käyttänyt nimeä Shab-ano. Lisäksi Meriva oli osannut puhua ranskaa.[24] Laajojen tutkimustensa päätteeksi Eastman tuli siihen tulokseen, että Porivo ja Sacagawea olivat yksi ja sama henkilö.[15]

title: Beryl Bainbridge

text: Lähteet ovat epävarmoja siitä milloin Beryl Bainbridge syntyi. Hän itse oli sitä mieltä, että oli syntynyt joko vuonna 1932 tai 1934 ja dokumentteihin hänen syntymävuodeksi oli kirjattu vuosi 1933.

title: Sacagawea

text: Sacagawea oli nuori intiaaninainen, joka toimi Lewisin ja Clarkin tutkimusretkikunnan oppaana Yhdysvaltojen länsirannikolle suuntautuneella matkalla vuosina 1805–1806. Myöhemmin hänen kunniakseen on pystytetty 23 patsasta eri puolille Pohjois-Amerikkaa, ja hänen mukaansa on nimetty vuoristo, järvi ja joki (Bird Woman River). Taiteilijan näkemys Sacagaweasta löytyy yhden Yhdysvaltain dollarin nykykolikosta.

title: Sacagawea

text: Ostamillaan hevosilla retkikunta aloitti matkansa yli Kalliovuorten. Seuraavien kuukausien aikana Sacagawea osoitti lopullisesti taitonsa kommunikoida ja neuvotella eri heimojen kanssa. Kun intiaanit näkivät valkoisten miesten joukossa ratsastavan intiaaninaisen pieni lapsi selässään, niin sotaiset aikeet häipyivät taka-alalle. Naista ja lasta ei mielletty sotajoukkoihin.[14] Lisäksi Sacagawean vaikuttavimpia piirteitä oli hänen tyynen rauhallinen ja vakuuttava käytöksensä. Pelkällä olemassaolollaan hän tuntui riisuvan potentiaalisetkin viholliset aseista. Clark ja Lewis hyödynsivät Sacagawean valtaa intiaaneihin vaihtamalla väsyneitä ratsuja uusiin ja nauttimalla hyviä aterioita paikallisten heimojen luona. Kun matkan edetessä ruokaa oli niukalti, Sacagawea valmisti keräämistään marjoista, pähkinöistä ja puunjuurista sekä kaikesta muusta syötäväksi kelpaavista aineksista ruokaa. Elämä hidatsojen orjana oli opettanut hänelle taidon selviytyä hengissä vaikeissa olosuhteissa.[15]

title: Jugoslavian hajoamisen tausta

text: Jugoslavian partisaanijohtaja Josip Broz Tito katkaisi välit Stalinin Neuvostoliittoon jo 1948, joka samalla kiihdytti toisinajattelijoiden teloituksia, jotka rauhoittuivat vasta kun Tito oli tukevasti vallan kahvassa. Niinpä Titon luoma liittovaltiorakenne syntyi väkivallan avulla. Titon luomassa liittovaltiossa osavaltioiden rajat kulkivat osin historiallis-kulttuurillis-kansallisten rajojen mukaan, toisin kuin maailmansotien välisessä Jugoslaviassa. Tämä painotti kansojen eroja toisistaan. Tito ei ollut nationalisti eikä myöskään varsinainen jugoslavisti, vaan pikemminkin kommunisti ja internationalisti, joka pyrki pysyttelemään vallassa tasapainottelemalla taitavasti eri kansojen välillä ja hallitsemalla itsevaltaisesti. Tito antoi kroaateille turismituloja ja serbeille virkapaikkoja. Tito käytti tilanteen mukaan milloin kovia, milloin pehmeitä otteita.

title: Sacagawea

text: Sacagawea oli kuudennella kuukaudella raskaana, kun Lewis ja Clark tapasivat hänen miehensä Touissaint Charbonneaun. Tutkimusmatkailijat kertoivat mandanien kylässä asuvalle Charbonneaulle vapaana olevasta paikasta tulevalla löytöretkellä länteen. Rahan tarpeessa oleva turkismetsästäjä tarttui oitis tilaisuuteen. Siouxien murteita puhuvana hän oli sopiva täydennys retkikuntaan, jonka molemmat intiaanien kieliä puhuneet tulkit olivat kadonneet omille teilleen.[5] Lewis ja Clark halusivat myös Sacagawean mukaan matkalle kuultuaan tämän syntyperästä. Miehet uskoivat, että shoshoninkielen taitaja tulisi helpottamaan suuresti heidän pääsemistään päämääräänsä.[7]

title: Sacagawea

text: Vuonna 1850 Porivo ilmaantui erääseen shoshonien leiriin ja kertoi tulleensa comanchien luota.[23] Tästä eteenpäin hän ajoi intiaanien asioita tarmokkaasti eteenpäin opettaen muun muassa maataloutta shoshoneille. Vuonna 1884, lähes satavuotiaana, hän kuolinhetkellään oli kuiskannut olevansa Sacagawea.[19] Porivo haudattiin valkoisten hautausmaalle Fort Washakieen. Hänellä oli kaulassaan presidentti Thomas Jeffersonilta saatu medaljongi, samanlainen jonka Sacagawea oli saanut yli 70 vuotta aikaisemmin.[15]

title: Sacagawea

text: Saatuaan nähdä sisarensa elossa Cameahwait oli valmis tekemään mitä tahansa matkailijoiden puolesta. Kun retkikunta oli jättämässä shoshonien kylän, Cameahwait yritti saada sisartaan jäämään heimon luokse. Sacagawea oli kuitenkin tehnyt päätöksensä eikä muuttanut sitä. Hän oli ollut pois liian kauan ja halusi todennäköisesti nähdä, miten suuri seikkailu retkikunnan mukana tulisi päättymään. Jos Sacagawea olisi jäänyt, hänen elämänsä olisi muotoutunut normaaliksi heimoelämäksi ja hänen poikansa olisi perinyt aikanaan päällikön arvon.[8]

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.


query: Mikä Tekken on?

title: Tekken (pelisarja)

text: Tekken () on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja julkaisema taistelupelisarja. Tekken on alun perin tehty pelihalleihin, mutta siitä on tehty eri versioita useille eri pelikonsoleille. Sarjan konsolipelit julkaistiin aluksi yksinoikeudella PlayStation -tuoteperheen koneille mutta kuudennesta osasta alkaen pääpelit on julkaistu myös kilpaileville laitteille.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Wang Jinrei esiintyy kaikissa lukuun ottamatta "Tekken 3":a ja "Tekken 4":ää. Jinrei ja Julia Chang käyttävät Xingyiquan-taistelutyyliä, joten heillä on paljon samoja liikkeitä. Hän on Jinpachi Mishiman ja Ogren ohella vanhimpia osanottajia turnauksissa. Tekken 5:ssä hän on jo 105-vuotias.

title: Tekken 6: Bloodline Rebellion

text: Tekken 6: Bloodline Rebellion on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja julkaisema päivitys "Tekken 6" -tappelupeliin. Se julkaistiin kolikkopelinä vuonna 2008 sekä seuraavana vuonna PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. "Tekken 6: Bloodline Rebellion" lisää peliin uusia hahmoja, esineitä, vaatteita, aseita ja kenttiä.

title: Tekken (pelisarja)

text: Tekken Hybrid (2011, PlayStation 3) on kokoelma, jossa on Tekken Tag Tournamentin HD-versio, Tekken Tag Tournament 2:n demoversio ja elokuva Tekken: Blood Vengeance.

title: Tekken 2

text: Tekken 2 on Namcon kehittämä ja julkaisema "Tekken"-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Peli julkaistiin alun perin kolikkopelinä, mutta se käännettiin myös PlayStationille ja julkaistiin myöhemmin PlayStation Networkissa. Peli on "Tekken"-sarjan toinen osa ja yksi kaupallisesti menestyneimmistä "Tekken"-peleistä.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Mokujin on puinen miestä muistuttava olento. Mokujinilla ei ole omaa taistelutyyliään, vaan se matkii taistellessaan toisia satunnaisia Tekken -hahmoja. Mokujin on tehty 2 000 vuotta vanhasta tammesta ja sitä käytettiin taisteluharjoitusnukkena. Mokujinin esiintyy peleissä "Tekken 3", "Tekken 5" ja "Tekken 6", joissa häntä voi pelata mies- ja naispuolisella hahmolla.

title: Tekken 3

text: Tekken 3 on Namcon kehittämä ja julkaisema "Tekken"-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Peli on "Tekken"-sarjan viimeinen julkaisu PlayStationille. PlayStation-versiota on laajasti arvostettu ja sitä pidetään yhtenä genrensä parhaista peleistä.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Bruce Irvin on esiintynyt peleissä "Tekken 2", "Tekken Tag Tournament", "Tekken 5" ja "Tekken 6".

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Julia Chang on Michelle Changin adoptiotytär, jonka ensiesiintyminen oli pelisarjan ensimmäisessä osassa, mutta pelattavana hahmona vasta "Tekken 3":ssa ja sen jälkeen "Tekken Tag Tournamentissa". Hän esiintyy myös peleissä "Tekken 4", "Tekken 5", "", "Tekken 6", "" ja peleissä "Tekken Tag Tournament 2" ja "Tekken Revolution" nimellä Jaycee. Pelisarjassa Julian ja Michellen liikeet ovat lähes identtiset heidän oppilas–opettaja -suhteestaan johtuen. Julia Chang kantaa korua, joka on yhteydessä Ogreen.

title: Jin Kazama

text: Jin Kazama on kuvitteellinen hahmo "Tekken"-videopelisarjassa. Hän on esiintynyt peleissä "Tekken 3", "Tekken Tag Tournament", "Tekken 4", "Tekken 5", "," "Tekken 6," Tekken Tag Tournament 2" ja "Tekken Revolution." Kolmannesta osasta alkaen Jin on ollut pelisarjan päähenkilö.

title: Tekken (pelisarja)

text: Vuonna 2011 julkaistiin ensimmäinen tietokoneanimaationa toteutettu Tekken-elokuva nimeltä Tekken: Blood Vengeance. Se julkaistiin Tekken Hybrid -kokoelman ja Tekken 3D: Prime Edition mukana.

title: Tekken 6

text: Ohjaaja Katsuhiro Harada (joka ohjasi myös "Tekken 5":n) on kertonut, että "Tekken 6" sisältää kaikki "Tekken 5":n ja "" ominaisuudet joista sarjan fanit pitivät. Hän sanoi myös, että kentät ovat isompia (määrä on tosin vähäisempi), ne ovat enemmän interaktiivisia ja jotkin kentät ovat myös yhteydessä toisiinsa. Lisäksi hahmon muokkaaminen on enemmän tekemisissä pelattavuuden kanssa.

title: Tekken Tag Tournament 2

text: Tekken Tag Tournament 2 on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja julkaisema "Tekken"-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Pelin demo ilmestyi 2011 syksyllä Tekken Hybrid -kokoelmassa, ja itse peli julkaistiin Euroopassa 14. syyskuuta 2012. Peli julkaistiin yhtä aikaa PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille, ja Wii U -versio julkaistaan myöhemmin.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Jinpachi Mishima on Heihachi Mishiman isä. Jinpachi tekeen ensiesiintymisensä peleissä "Tekken 5" ja "", joissa hän on tarinan viimeinen vastustaja. Hahmo on pelattavana "Tekken 5: Dark Resurrectionin" PlayStation Networkista ladatussa PlayStation 3 -versiossa ja "Tekken Tag Tournament 2:ssa". Jinpachi Mishima on myös Wang Jinrein hyvä ystävä.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Ogre on yksi pelin päävastustajista (Tekken 3) ja esiintyy myöhemmin peleissä "Tekken Tag Tournament ja Tekken Tag Tournament 2". Hänen taistelutyylinsä on To-Shin Do. Ogrella on kaksi olomuotoa; Ogre sekä hirviömäinen True Ogre. Julia Changilla on koru, joka on yhteydessä Ogreen.

title: Tekken (pelisarja)

text: Tekken Advance Death by Degrees Tekken Card Challenge Tekken Card Tournament Tekken 3D: Prime Edition Street Fighter X Tekken Pokkén Tournament Galaga: Tekken Edition[3]

title: Jack (Tekken)

text: Jack esiintyi ensi kertaa vuonna 1994 Tekken-pelisarjan ensimmäisessä osassa. Jackin nimi vaihtuu pelistä toiseen, esimerkiksi "Tekken 5":ssä se oli Jack-5 ja "Tekken 6":ssa Jack-6. Tämän vuoksi "Street Fighter X Tekken" -pelissä hahmo esiintyy nimellä Jack-X.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Bryan Fury on hyvin voimakas ja melkein haavoittumaton, koska on puoliksi kyborgi. Hän on Yoshimitsun arkkivihollinen ja käyttää taistelutyylinään potkunyrkkeilyä. Häntä kuvataan todella sadistisena. Bryan on esiintynyt peleissä "Tekken 3", "Tekken Tag Tournament", "Tekken 4", "Tekken 5", "", "Tekken 6" ja "".

title: Tekken (videopeli)

text: Tekken on Namcon ja julkaisema taistelupeli, joka on "Tekken"-pelisarjan ensimmäinen osa. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 1994 ja maaliskuussa 1995 se ilmestyi PlayStationille. "Tekken" oli ensimmäinen yli miljoona kappaletta myynyt PlayStation-peli.

title: Tekken 5: Dark Resurrection

text: Tekken 5: Dark Resurrection on Namcon kehittämä ja julkaisema "Tekken"-pelisarjaan kuuluva paranneltu versio "Tekken 5":stä. PlayStation Portablelle peli julkaistiin nimellä "Tekken: Dark Resurrection". PlayStation 3:lle se taas ilmestyi PlayStation Networkista ladattavana versiona. "Tekken 5: Dark Resurrectionin" seuraaja on "Tekken 6".

title: King (Tekken)

text: Alkuperäisen Kingin ensiesiintyminen tapahtui ensimmäisessä Tekkenissä ja hän palasi myös sarjan toiseen osaan. King oli naamioita käyttävä painija joka otteli ylläpitääkseen orpokotiaan. Armor King oli Kingin ystävä sekä kilpailija ja hän oli Kingin pomovastus peleissä Tekken ja Tekken 2. Toisen turnauksen jälkeen, Ogre tappoi Kingin. Tekken 3:sta eteenpäin, Kingin kasvattama orpolapsi on toiminut Kinginä.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Anna Williams on Ninan pikkusisko. Hän oppi aikido-taitonsa äidiltään, joka on kansainvälinen naisten aikido-mestari. Hänen ja Ninan isä, Richard Williams, opetti Ninalle salamurhaajatekniikoita, mutta hän oli laiminlyönyt Annaa vuosia eikä opettanut hänelle mitään. Anna esiintyy ensimmäisen kerran ensimmäisessa "Tekkenissä" ja myöhemmin myös "Tekken 2":ssa, "Tekken 3":ssa, "Tekken Tag Tournamentissa", "Tekken 5":ssä, Tekken 6:ssa ja "issa". Hän esiintyy myös siskonsa Nina Williamsin kanssa "Death by Degrees" -pelissä. Nina ja Anna esiintyvät japanilaisessa animaatioelokuvassa "Tekken: The Motion Picture" (1998). Annan ja Ninan taistelutyyli on ollut samantapainen, mutta "Tekken 5":ssa Anna sai omat liikkeet.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Marshall Law (tunnetaan myös nimellä The Fighting Chef) oli kuuluisa keittiömestari, joka joutui sulkemaan ravintolan käyttäytyessään aggressiivisesti asiakkaitaan kohtaan. Marshall Law on esiintynyt jokaisessa Tekken -pelissä, paitsi "Tekken 3":ssa ja "Tekken Tag Tournamentissa", jossa hänen poikansa Forest Law korvaa hänet. Marshall ja Forest kummatkin käyttävät Bruce Leen kehittämää Jeet Kune Do -taistelutyyliä.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Isänsä paikan ottanut Kuma II tekee ensiesiintymisen "Tekken 3":ssa. Hän myös toimii Heihachi Mishiman henkivartijana. Tosin Tekken 6:sen Scenario -kampanjassa sanotaan että Kuma II on Heihachi Mishiman lemmikki. Kuma II esiintyy peleissä nimeltä: "Tekken 3", "Tekken Tag Tournament", "Tekken 4", "Tekken 5", "", "Tekken 6", "", "Tekken Tag Tournament 2" ja "Tekken Revolution".

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Kunimitsu ei ole esiintynyt sarjan juonijatkumoon kuuluvissa peleissä "Tekken 2":n jälkeen, ja hahmon kohtalo on tuntematon. Hahmo on kuitenkin pelattavana peleissä "Tekken Tag Tournament" ja "Tekken Tag Tournament 2".

title: Tekken Tag Tournament

text: "Tekken Tag Tounament" on ensimmäinen "Tekken"-peli PlayStation 2:lle. Pelin grafiikkaa ja musiikkia on paranneltu huomattavasti edellisiin "Tekken"-peleihin. Siinä oli myös eniten hahmoja, mitä on nähty, kunnes "Tekken 6" ja "Tekken Tag Tournament 2" julkaistiin. Ensimmäinen "Tag Tournament" sisältää 39 hahmoa, vaikka peli ei kuulu viralliseen "Tekken"-kaanoniin. Pelissä on kaikki aiempien "Tekkenien" hahmot lukuun ottamatta "Tekken 3":n Gonia ja Doctor Bosconovitchia. Peliin ollaan silti lisätty kaksi uutta hahmoa, Unknown (päävastus) ja Tetsujin (Mokujinin toinen asu). Pelissä on kaikki vanhat pelitilat, mutta myös uusi Tekken Bowl -minipeli, joka paikkaa Tekken Ball Moden. Pelissä voit pelata tällä kertaa kahdella hahmoa. Tätä tag-modea voi pelata melkein jokaisessa tilassa. Pelaaja valitsee pelitilan ja yhden hahmon sijasta kaksi. Tag-nappia painamalla pelattaessa hahmo vaihtuu.

title: Forest Law

text: Forest Law on kuvitteellinen "Tekken"-pelisarjassa. Hän esiintyy peleissä "Tekken 3", "Tekken Tag Tournament", "Tekken Advance" ja "Tekken Tag Tournament 2". Law on Marshall Law’n poika.

title: Tekken 6

text: Tekken 6 () on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja julkaisema "Tekken"-pelisarjaan kuuluva tappelupeli, joka on "Tekken"-sarjan kuudes osa. Peli julkaistiin kolikkopelinä Japanissa marraskuussa 2007. Siitä hieman päivitetty konsoliversio julkaistiin vuonna 2009 PlayStation 3:lle ja PlayStation Portablelle sekä ensimmäistä kertaa sarjan historiassa Xbox 360:lle.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Tohtori Geppetto Bosconovitch teki ensiesiintymisensä "Tekken 2":ssa Yoshimitsun loppuanimaatiossa, ja lopulta pelattavana hahmona "Tekken 3":ssa. Bosconovitch on nerokas tiedemies, joka on mm. kehittänyt Prototype Jackin, Alexin ja Rogerin. Myös Tekken 6:ssa esitelty robotti Alisa Bosconovitch on hänen rakentamansa. Yoshimitsu ja Bosconovitch ovat hyviä ystäviä.

title: Tekken Tag Tournament

text: Tekken Tag Tournament on Namcon kehittämä ja julkaisema neljäs julkaistu "Tekken"-peli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 1999 ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle. Joulukuussa 2011 PlayStation 3:lle julkaistiin "Tekken Hybrid" -paketti, joka sisältää HD-päivitetyn version "Tekken Tag Tournamentista" sekä elokuvan "Tekken: Blood Vengeance".

title: Luettelo televisiosarjan Päivien viemää henkilöistä

text: Aben kärsiessä impotenssista ja työnnettyä Lexiä etäälle tästä,Lexie ajautui salasuhteeseen Tekin kanssa.Salaperäinen hansikaskäsi,joka myöhemmin paljastui Lexien velipuoleksi EJ Wellsiksi, jätti Abelle viestin "Lexieltä", ja Abe yllätti vaimonsa ja alaisensa Tekin sängystä. Abe uhkasi erota vaimostaan, mutta myöhemmin Lexie ja Abe sopivat ja päättivät aloittaa puhtaalta pöydältä, mutta yhtenä iltana Tek näki EJ:n ampuvan John Blackia, mutta Lexie ei antanut Tekin kertoa tätä poliisille koska Lexie pelkäsi, että Abe saisi tietää Lexien ja Tekin olleen toistensa seurassa kyseisenä iltana. Lexie väitti nähneensä EJ:n, mutta Roman Brady havaitsi ristiriitoja todistajakertomuksissa. Abe sai myöhemmin totuuden selville Lexien ja Tekin yhteisestä ajanvietosta ja että sen salailu oli antanut EJ:lle etumatkaa luistaa rikoksista, Abe heitti Lexien ulos. Lexie oli surun murtama ja Tek ehdotti että he lähtisivät Salemista yhdessä, mutta heidän kinastellessa he joutuivat onnettomuuteen ja katosivat.