query: Missä Sergei Rahmaninov opiskeli säveltäjäksi?

title: Sergei Rahmaninov

text: Rahmaninov aloitti pianonsoiton nelivuotiaana äitinsä opastuksella. Myöhemmin häntä opetti pianisti Anna Ornatskaja aina siihen asti, kun Rahmaninovin perhe muutti Pietariin. Siellä hän jatkoi opintojaan Pietarin konservatoriossa professoreiden Demjanski ja Saketti johdolla. Pietarista Rahmaninov siirtyi vuonna 1885 opiskelemaan Moskovan konservatorioon, jossa hän opiskeli sekä pianonsoittoa että säveltämistä Anton Arenskin johdolla.[1]

title: Sergei Rahmaninov

text: Lisäksi lukuisia lauluja pianon säestyksellä (mm. "Vokaliisi" op. 34), useita pienempiä pianokappaleita ja sovituksia pianolle muiden säveltäjien teoksista.

title: İdil Biret

text: İdil Biret (s. 21. marraskuuta 1941 Ankara) on turkkilainen pianisti. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa Ranskassa Nadia Boulangerin johdolla. Biret on esiintynyt 16-vuotiaasta lähtien. Hän on levyttänyt muun muassa Frédéric Chopinin, Johannes Brahmsin ja Sergei Rahmaninovin kaikki pianoteokset sekä Pierre Boulezin kolme pianosonaattia.

title: Yefim Bronfman

text: Bronfman levytti Bartókit Esa-Pekka Salosen ja Los Angelesin filharmonikkojen kanssa; hän on muutoin tehnyt yhteistyötä muiden muassa Mstislav Rostropovitšin kanssa. Hänen tulkitsemiensa säveltäjien joukkoon lukeutuvat Sergei Rahmaninov, Dmitri Šostakovitš ja Ludwig van Beethoven.

title: Aleksandr Ziloti

text: Aleksandr Ziloti syntyi Harkovassa nykyisen Ukrainan alueella. Hän opiskeli pianonsoittoa Moskovan konservatoriossa Nikolai Zverevin ja Nikolai Rubinšteinin johdolla; musiikinteoriaa hänelle opettivat muiden muassa Sergei Tanejev ja Pjotr Tšaikovski. Hän valmistui konservatoriosta vuonna 1881 ja siirtyi Weimariin jatkamaan opintojaan Franz Lisztin yksityisoppilaana (1883–1886). Hän opetti Moskovan konservatoriossa vuosina 1888–1891 (oppilaana muiden muassa Aleksandr Goldenveizer ja Sergei Rahmaninov) ja esiintyi pianotaiteilijana Euroopassa 1891–1900.

title: Neitsyt Marian ylistysvirsi

text: Monet säveltäjät ovat säveltäneet Magnification tekstin. Muun muassa J. S. Bach, Claudio Monteverdi ("Vespro Della Beata Verginen" osana), Wolfgang Amadeus Mozart ("Vesperae de Dominican" osana), Antonio Vivaldi, Johann Kuhnau, Jan Dismas Zelenka, Charles Villiers Stanford, Sergei Rahmaninov (osana vigiliapalvelustaan), Einojuhani Rautavaara, John Rutter ja Pekka Kostiainen ovat säveltäneet oman versionsa.

title: Venäjä

text: Taidemusiikki alkoi toden teolla nostaa päätään Venäjällä 1800-luvulla, jolloin musiikkielämää määritteli kiista kahden ryhmittymän välillä. Mihail Glinka ja hänen seuraajiensa muodostama viiden ryhmä korostivat venäläistä kansallistunnetta ja lisäsivät tyyliinsä kansanmusiikin ja uskonnollisen musiikin piirteitä. Toista suuntausta edustivat kansainvälisemmin, mutta silti konservatiivisemmin suuntautunut Anton Rubinstein ja hänen veljensä Nikolai. Myöhempää romantiikkaa Venäjällä edustivat esimerkiksi Modest Musorgski, Nikolai Rimski-Korsakov ja tunnetuimpana Pjotr Tšaikovski, josta tuli musiikkinsa selkeän venäläisistä piirteistä huolimatta yksi kaikkien aikojen suosituimmista säveltäjistä myös ulkomailla. Romantiikan lippua piti yllä 1900-luvun alussa vielä etenkin pianokonsertoistaan tunnettu Sergei Rahmaninov. Muita 1900-luvun maailmankuuluja ja yhä suosittuja venäläissäveltäjiä ovat Aleksandr Skrjabin, Igor Stravinsky, Sergei Prokofjev, Dmitri Šostakovitš ja Irving Berlin, joskin viimeksi mainittu vaikutti Yhdysvalloissa. Näistä etenkin ulkomaille muuttanut Stravinsky oli uudistuksellinen hahmo, joka vei taidemusiikin kehitystä eteenpäin. Neuvostoaikana säveltäjiä valvottiin tarkkaan ja musiikin tuli olla optimistista, isänmaallista ja helposti ymmärrettävää.

title: Oopperan historia

text: Ennen vallankumousta merkittävimmät oopperasäveltäjät olivat Sergei Tanejev, Sergei Rahmaninov ja Igor Stravinsky. Rahmaninovin muun tuotannon varjoon jäänyt "Francesca da Rimini" (1906) oli vaikutteita italialaisesta verismistä. Stravinsky sävelsi ennen ulkomaille muutamistaan oopperan "Satakieli" (1914), jossa oli jo havaittavissa säveltäjän moderni ote varsinkin musiikkidramatiikan osalta.

title: Sergei Rahmaninov

text: Rahmaninov muutti kotimaastaan Venäjän vallankumouksen aikana, eikä palannut enää koskaan pysyvästi kotimaahansa asumaan. Hänen vuoden 1915 Vigiliansa (tai "Vesperit"), jota säveltäjä itse piti pääteoksenaan, on nähty vertauskuvaksi erään historiallisen aikakauden päätökselle. Myöhemmin Rahmaninov asui enimmäkseen Yhdysvalloissa. Hän oli matkustanut perheineen ensin kelkalla Pietarista Helsinkiin 22. joulukuuta 1917 ja sieltä laivalla Tukholmaan, josta he muuttivat myöhemmin Tanskaan. Lopulta he lähtivät kymmenenpäiväiselle merimatkalle Oslosta New Yorkiin.

title: Anton Arenski

text: Anton Stepanovitš Arenski (; 30. heinäkuuta 1861 Novgorod – 25. helmikuuta 1906 Terijoki) oli venäläinen säveltäjä. Hän aloitti musiikinopiskelun Pietarissa Nikolai Rimski-Korsakovin johdolla. Valmistuttuaan vuonna 1882 hänestä tuli professori Moskovan konservatorioon. Hän opetti mm. Aleksandr Skrjabinia, Sergei Rahmaninovia ja Aleksandr Gretšaninovia. Arenski kuoli tuberkuloosiin suomalaisessa parantolassa vuonna 1906.

title: Jan DeGaetani

text: DeGaetanin levyttämiin säveltäjiin kuuluvat muun muassa Stephen Foster, Arnold Schönberg, Maurice Ravel, Johannes Brahms, Alfonso X El Sabio, Modest Musorgski, Sergei Rahmaninov ja Ernest Chausson. Laulaja menehtyi leukemiaan 56-vuotiaana.

title: Sergei Rahmaninov

text: Sergei Rahmaninov suoritti pianonsoiton loppututkintonsa Moskovan konservatoriossa vuonna 1891. Sävellysloppututkinto valmistui erinomaisin arvosanoin vuotta myöhemmin – samana vuonna, kun hän sai valmiiksi erittäin suositun cis-molli-preludinsa. Lopputyönään Rahmaninov sävelsi yksinäytöksisen oopperan Aleko, joka esitettiin ensi kerran Moskovan Bolšoi-teatterissa vuonna 1893.

title: Nikita Magalov

text: Nikita Magalov (8. helmikuuta 1912 Pietari – 26. joulukuuta 1992 Vevey) oli venäläissyntyinen pianisti. Hän opiskeli säveltämistä Sergei Prokofjevin johdolla, ja Maurice Ravel oli hänen ihailijansa. Hän konsertoi useimpien aikansa tärkeimpien kapellimestarien ja orkesterien kanssa. Hänestä tuli ensimmäinen Frédéric Chopinin koko pianotuotannon levyttänyt muusikko. Hänen ohjelmistoonsa kuului myös Ludwig van Beethovenin, Felix Mendelssohnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Johannes Brahmsin, Robert Schumannin, Franz Lisztin, Claude Debussyn, Maurice Ravelin, Gabriel Faurén, Prokofjevin, Sergei Rahmaninovin, Igor Stravinskyn, Aleksandr Skrjabinin ja muiden teoksia.

title: Sergei Rahmaninov

text: Luokka:Venäläiset pianistit Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Venäläiset oopperasäveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Aleksandr Ziloti

text: Aleksandr Iljitš Ziloti (; 9. lokakuuta 1863 Harkova, Venäjän keisarikunta – 8. joulukuuta 1945 New York, Yhdysvallat) oli venäläinen pianisti, säveltäjä ja kapellimestari, Sergei Rahmaninovin serkku.

title: Pianokonsertto nro 4 (Rahmaninov)

text: Pianokonsertto nro 4 G-mollissa, op. 40, on yksi venäläisen säveltäjä Sergei Rahmaninovin merkittävimmistä teoksista, joka valmistui vuonna 1926. Teoksesta on olemassa kolme versiota. Konserton ensimmäisen version epäonnistuneen ensi-illan jälkeen säveltäjä teki kappaleeseen leikkauksia ja muita muutoksia. Tämä hieman lyhyempi toinen versio julkaistiin vuonna 1928. Toinenkaan versio ei kuitenkaan menestynyt konserteissa, jonka seurauksena Rahmaninov päätti tilapäisesti lopettaa kaikki kappaleen esitykset. Hän teki kappaleeseen erittäin suuria muutoksia ja lopulta julkaisi nykyään eniten esitetyn kolmannen version vuonna 1941. Rahmaninovin kuolinpesä julkaisi alkuperäisen käsikirjoituksen vuonna 2000. Teos on omistettu Nikolai Medtnerille, joka puolestaan omisti toisen pianokonserttonsa Rahmaninoville seuraavana vuonna.

title: Pietari (kaupunki)

text: Anton Rubinsteinin johtamasta "Venäjän musiikkiseurasta" muodostettiin vuonna 1861 Pietarin konservatorio, ensimmäinen Venäjällä. Konservatoriosta tuli koko Venäjän taidemusiikin keskus, ja siellä ovat opiskelleet ja opettaneet vuosien saatossa muun muassa Nikolai Rimski-Korsakov, Pjotr Tšaikovski, Sergei Rahmaninov, Sergei Prokofjev ja Dmitri Šostakovitš.

title: Arnold Böcklin

text: Böcklinin työt ovat innoittaneet myös säveltäjiä. Esimerkiksi Max Regerin "Neljä sävellystä A. Böcklinin mukaan" ( op.128) kuvailee Böcklinin neljää eri teosta: "Der geigende Eremit", "Im Spiel der Wellen", "Die Toteninsel" ja "Bacchanal". Teos "Kuolleiden saari" on inspiroinut lisäksi ainakin Andreas Hallénin, Wilhelm Stenhammarin ja Sergei Rahmaninovin sävellyksiä ja Val Lewtonin elokuvaa "Tuhoon tuomittu saari".

title: Pianokonsertto nro 4 (Rahmaninov)

text:
Tämä suuri lahjakkuus pohtii nyt musiikillisia käytäntöjään. Selvästikin säveltäjän yksilöllinen tyyli (jonka huipentumana pidän hänen loistavaa toista pianokonserttoaan) on syystä tai toisesta lakannut tyydyttämästä häntä.Jos Bolšhevikit eivät olisi nousseet valtaan, ja Rahmaninov olisi jäänyt Venäjälle, niin Pianokonsertto nro 4 olisi luultavasti saanut ensi-iltansa jo vuonna 1919, kahdeksan vuotta ennen sen todellista julkaisua. On myös mahdollista, että säveltäjän luovuuden kehdossa Ivanovkassa, jossa monet hänen suurista teoksistaan syntyivät, konsertosta olisi voinut tulla aivan erilainen kappale, kuin millaisena se nykyään tunnetaan.
Monet ovat todenneet Rahmaninovin olevan George Gershwinin tunnetun "Sinisen rapsodian" innoittama. Sininen rapsodia ("Rhapsody in Blue") oli myös sävelletty pianolle ja orkesterille ja se valmistui jo vuonna 1914, kolme vuotta ennen kuin Rahmaninov julkaisi viimeisen konsertonsa. Rahmaninov oli itse paikalla Gershwinin rhapsodian ensi-illassa 12.2.1924.

title: Sergei Rahmaninov

text: Sergei Vasiljevitš Rahmaninov (; 1. huhtikuuta (J: 20. maaliskuuta) 1873 Semjonovo, Novgorodin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 28. maaliskuuta 1943 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli venäläinen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Säveltäjänä Rahmaninov oli myöhäisromanttisen tyylisuunnan merkittävimpiä edustajia, ja pianistina hän lukeutuu 1900-luvun alkupuolen suurimpiin. Rahmaninovin pääteoksia ovat hänen neljä pianokonserttoaan, vigiliansa ja kolme sinfoniaansa. Hänen toinen ja kolmas pianokonserttonsa kuuluvat 1900-luvun taidemusiikin suosituimpiin teoksiin. Rahmaninovin musiikilliset vaikutteet ovat hyvin venäläisiä, ja hänen musiikissaan kuuluu selvästi hänen nuoruudenihanteensa Pjotr Tšaikovskin vaikutus.

title: Boris Pasternak

text: Pasternakin perhe oli juutalainen. Isä oli Moskovan taidemaalauskoulun professori, ja äiti oli kuuluisa konserttipianisti. Pasternak kasvoi kansainvälisessä ilmapiirissä, kotona vierailivat muun muassa pianisti ja säveltäjä Sergei Rahmaninov, runoilija Rainer Maria Rilke ja kirjailija Leo Tolstoi.

title: Sergei Rahmaninov

text: Rahmanovin säveltäjänura ei kuitenkaan alkanut helposti. Ensimmäisen sinfonian[2] (1895) ja pianokonserton vastaanotto oli nuiva. Säveltäjä ja kapellimestari Aleksandr Glazunov johti ensimmäisen sinfonian ilmeisesti humalassa, mikä saattoi vaikuttaa yleisön reaktioon. Leo Tolstoi puolestaan haukkui hänen musiikkinsa, koska ei sietänyt emotionaalista ilmaisua; säveltäjä-kriitikko César Cui vertasi sinfoniaa Egyptin kymmeneen vitsaukseen. Takaiskusta masentuneena Rahmaninov ei kyennyt säveltämään juuri lainkaan seuraavan neljän vuoden aikana. Hän sai kuitenkin apua psykiatri Nikolai Dahlilta (1860–1939), jonka ansiosta hän katsoi saaneensa voimia toisen pianokonserttonsa säveltämiseen (1901)[2]. Kyseisestä teoksesta, joka on omistettu Dahlille[2], tulikin yksi kaikkien aikojen suosituimmista konsertoista.

title: Kansallisromantiikka

text: Tunnettuja kansallisromanttisia säveltäjiä olivat Antonín Dvořák, Edvard Grieg, Nikolai Rimski-Korsakov, Sergei Rahmaninov, Edward Elgar sekä Jean Sibelius.

title: Sergei Rahmaninov

text: Sergei Rahmaninov syntyi 1. huhtikuuta 1873 Semjonovon kartanossa nykyisen Zalutšjen kunnan alueella. Hänen perheensä kuului isän puolelta vanhaan aatelissukuun.

title: Zalutšje

text: Seudulla sijaitsee useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Robjan ja Lovatin rannalla on kolme muinaislinnaa. Lisäksi on lukuisia toisen maailmansodan muistomerkkejä ja neuvostosotilaiden hautoja. Muita nähtävyyksiä ovat Ljahovitšin kirkon porttikaari, Pogostištšen kirkon rauniot, Sorokopennon pyhä lähde sekä Tšerentšitsyn lähellä sijaitseva kivennäispitoinen järvi, jonka pohjaa peittää lääkintään käytetty muta. Pinajevy Gorkin eteläpuolella entisen Semjonovon kartanon paikalla on siellä syntyneelle säveltäjä Sergei Rahmaninoville omistettu muistomerkki.

title: Pianokonsertto nro 2 (Rahmaninov)

text: Sergei Rahmaninovin pianokonsertto nro 2 c-molli op. 18 on romantiikan aikakauden tunnetuimpia pianokonserttoja. Rahmaninov sävelsi konserton vuosina 1900–1901 ja omisti sen tri Nikolai Dahlille. Toinen ja kolmas osa valmistuivat vuonna 1900 ja ensimmäinen osa vuonna 1901. Kantaesitys oli 27. lokakuuta 1901 Moskovassa, ja sen johti Aleksandr Ziloti. Rahmaninov itse oli solistina.

title: Leonard Pennario

text: Pennario esitti Edvard Griegin pianokonserton jo 12-vuotiaana. Hän levytti enimmäkseen romantiikan ja sitä myöhemmän ajan säveltäjien tuotantoa; näiden joukkoon lukeutuvat muiden muassa George Gershwin, Sergei Rahmaninov, Miklós Rózsa, Louis Moreau Gottschalk ja Sergei Prokofjev.

title: Dresden

text: Dresden on tunnettu jo pitkään musiikkikaupunkina, ja siellä ovat vaikuttaneet useat tunnetut säveltäjät. Vaaliruhtinas Morits perusti vuonna 1548 Staatskapelle Dresdenin, joka on yksi maailman vanhimpia orkestereita. Varhaisia kaupungissa eläneitä säveltäjiä olivat muun muassa Heinrich Schütz ja Jan Dismas Zelenka. Carl Maria von Weber johti Dresdenin oopperaa vuodesta 1817 ja kirjoitti kaupungissa oopperan Taika-ampuja. Sen ensiesitys ei ollut kuitenkaan Dresdenissä, mutta esimerkiksi Richard Wagnerin kolmas ooppera Rienzi ja yhdeksän Richard Straussin oopperaa ensiesitettiin Semperoperassa. Kaupungissa ovat 1900-luvulla asuneet myös muun muassa tenori Richard Tauber ja säveltäjä Sergei Rahmaninov. Staatskapellen kapellimestarina ovat toimineet monet 1900-luvun tunnetuimmista kapellimestareista.[6]

title: Sergei Rahmaninov

text: Yhdysvalloissa Rahmaninov joutui elättämään itseään ensi sijassa pianistina, ja siksi hänen sävellyksiensä määrä vuoden 1917 jälkeen on varsin suppea (vain 6 julkaistua teosta). Rahmaninov sairastui kesken erään konserttikiertueen talvella 1943, jolloin hänellä todettiin melanooma. Viimeisessä konsertissaan helmikuussa 1943 Rahmaninov esitti enteikkäästi Frédéric Chopinin pianosonaatin nro 2 b-molli op. 35, joka sisältää kuuluisan surumarssin. Rahmaninov kuoli 28. maaliskuuta 1943 Beverly Hillsissä, Kaliforniassa, ja hänet on haudattu Kensicon hautausmaalle, joka sijaitsee Valhallassa, New Yorkin osavaltiossa.

title: Sergei Tanejev

text: Sergei Ivanovitš Tanejev (; 25. marraskuuta 1856 Vladimir – 19. kesäkuuta 1915 Zvenigorod) oli venäläinen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi. Tanejev ryhtyi soittamaan pianoa viisivuotiaana ja aloitti opintonsa Moskovan konservatoriossa vuonna 1866. Hän opiskeli sävellystä Pjotr Tšaikovskin ja pianonsoittoa Nikolai Rubinsteinin johdolla. Valmistuttuaan Tanejev esiintyi solistina muun muassa Tšaikovskin 1., 2. ja 3. pianokonserton kantaesityksissä. Hän opetti Moskovan konservatoriossa vuoteen 1905 asti, ja hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Aleksandr Skrjabin ja Sergei Rahmaninov. Viimeisinä vuosina Tanejevin uraa varjosti paheneva alkoholiongelma, ja hän kuoli vuonna 1915 keuhkokuumeeseen, jonka sai osallistuessaan oppilaansa Skrjabinin hautajaisiin.


query: Mikä nokkakartio on?

title: Nokkakartio

text: Nokkakartio on kantoraketissa laukaisun ja lennon alkuvaiheen aikana oleva hyötykuormaa suojaava osa. Se suojaa hyötykuormaa dynaamiselta paineelta ja ilmanvastuksen lämmittävältä vaikutukselta.

title: Delta II

text: Delta II:n nokkakartioita on kahta kokoa: modernimpi komposiittirakenteinen on 3 metriä halkaisijaltaan, perinteinen alumiininen 2,9-metrinen. Jälkimmäinen on vanhempi ja suunniteltu GPS-satelliittien laukaisua varten.

title: SpaceX:n uudelleenkäytettävän raketin kehitysohjelma

text: Maaliskuussa 2017 lennolla SES-10 Spacex sai myös nokkakartion puolikkaat laskeutumaan hallitusti. Lennolla nokkakartio irtosi noin T+3:30 kahtena puolikkaana. Omien trustereidensa suuntaamana ja laskuvarjon avulla hidastamalla puolikkaat laskeutuivat hallitusti ja ehjänä mereen. Hiilikuidusta ja alumiinikennosta tehty nokkakartio kustantaa jonkin miljoonan.

title: Ariane 4

text: Nokkakartion "Spelda"-rakenteella () voidaan laukaista kaksi satelliittia.

title: Volna

text: Sukellusvenelaukaisu mahdollistaa energiatehokkaan laukaisun eri inklinaation omaaville matalille kiertoradoille. Kantoraketin osoitettu nostokyky on 100 kg 400 km korkealle radalle, jonka inklinaatio on 79 astetta, jolloin laukaisut on tehty Barentsinmereltä. Nokkakartion koko on 1,3 m³. Ballistinen hyötykuorma voi olla 720 kg.

title: BulgariaSat-1

text: SpaceX oli testannut myös rakettiensa nokkakartioiden talteenottoa joillakin aiemmista lennoista. Oli tosin epäselvää, oliko BulgariaSat-1:n laukaisulla käytetty nokkakartio varustettu talteenottoon tarvittavilla laitteistoilla.

title: Nokkakartio

text: Osana uudelleenkäytettävän raketin kehitysohjelmaansa Spacex kehittää uudelleenkäytettävää nokkakartiota. Maaliskuussa 2017 lennolla SES-10 Spacex sai nokkakartion puolikkaat laskeutumaan hallitusti.[1] Lennolla nokkakartio irtosi noin T+3:30 kahtena puolikkaana.[1] Omien trustereidensa suuntaamana ja laskuvarjon avulla hidastamalla puolikkaat laskeutuivat hallitusti ja ehjänä mereen.[1] Hiilikuidusta ja alumiinikennosta tehty nokkakartio kustantaa jonkun miljoonan.[1]

title: Sojuz (raketti)

text: Sojuz U -versiosta on kehitetty versiota 2-1a. Sen ensimmäinen laukaisu tapahtui 8. marraskuuta 2004 Plesetskistä. Siinä on digitaalinen lennonohjausjärjestelmä, ja siihen voidaan asentaa isompi nokkakartio.

title: Ariane 3

text: Kolmas vaihe oli suurempi ja nokkakartio suurempi. Nostokyky oli n. 2600 kg.

title: Falcon 9 laukaisu 37

text: Iridium-satelliitit toimitettiin laukaisupaikalle toukokuun ja kesäkuun 2017 alun aikana, minkä jälkeen ne asennettiin kymmenpaikkaiseen laukaisumekanismiin. Mekanismi asennettiin raketin nokkakartioon satelliittien hydratsiinisäiliöiden täytön jälkeen.

title: Atlas V

text: Lockheed Martin käyttää kolminumeroista tunnusta raketin eri kokoonpanoista: ensimmäisenä on nokkakartion halkaisija metreinä (3, 4 tai 5), sitten kiinteän ajoaineen buusterien määrä (0–5) ja viimeinen numero on toisen vaiheen RL-10-moottoreiden määrä (1 tai 2).

title: SES-10

text: SES-10-lennolla tehtiin myös jossain määrin onnistunut nokkakartion puolikkaiden talteenottoyritys. Kartion osat vakauttivat itsensä irtautumisen jälkeen pienillä ohjausmoottoreilla, ja tekivät laskeutumisen mereen ohjattavien laskuvarjojen varassa. Vain toisen puolikkaan talteenotto onnistui, ja kyseinen osa saapui Port Canaveralin satamaan huoltoaluksen kannella maanantaina 3. huhtikuuta. Yhtiö on suunnitellut myöhemmillä laukaisuilla ottavansa puolikkaat talteen lentokoneella kesken niiden laskuvarjon varassa tapahtuvan ilmalennon. SpaceX on jo jonkin aikaa kehittänyt komposiittirakenteisen nokkakartion talteenottoa ja uudelleenkäyttöä, sillä osa muodostaa noin kymmenesosan koko Falcon 9 -raketin tuotantokuluista.

title: European Launcher Development Organisation

text: Ranska toimitti oman luotainrakettinsa 1. vaiheen Europan 2. vaiheeksi. Saksa pyrki kehittämään raketin kolmannen vaiheen. Italialle jäi nokkakartiot ja testisatelliittien valmistus.

title: Rocket Lab

text: Electron raketin koelento tapahtui 25. toukokuuta 2017. Lennolla onnistuneesti testattiin ensimmäisen vaiheen toiminta, vaiheiden irrotus, toisen vaiheen sytytys sekä hyötykuormaa suojaavan nokkakartion irrotus. Raketti ei kuitenkaan saavuttanut kiertorataa.

title: CubeSat

text:
Vuonna 2011 tehtiin yksi epäonnistunut ja kaksi onnistunutta rakettilaukaisua.
4. maaliskuuta 2011 tehtiin epäonnistunut Taurus-laukaisu, jonka päähyötykuorma on NASAn Glory. Syynä tuhoon oli kantoraketin nokkakartio, joka ei auennut. Raketin kyydissä tuhoutui myös kolme CubeSatia:

title: Thaicom 8

text: Satelliitti toimitettiin laukaisupaikalle huhtikuussa 2016, minkä jälkeen se kiinnitettiin Falcon 9 -raketin nokkakartion sisälle. SpaceX suoritti Falcon 9 -raketin ensimmäisen vaiheen maakoekäytön onnistuneesti 25. toukokuuta 2016.

title: Falcon 9 v1.1

text: SpaceX:n uusi nokkakartio otettiin käyttöön v1.1:n ensimmäisellä lennolla. Apollo-ohjelman Saturn V -raketin tapaan Falcon 9 pystyy saavuttamaan halutun kiertoradan, vaikka kaksi ensimmäisen vaiheen moottoreista lopettaisi toimintansa kesken nousun.

title: Nokkakartio

text: Perinteisesti nokkakartio on kantoraketin tavoin ollut kertakäyttöinen.

title: Sea Launch

text: Kantorakettina käytettävä ukrainalainen Zenit-3SL on kolmivaiheinen. Raketin ydin eli kaksi ensimmäistä vaihetta on Zenit-2S, joka on ukrainalaisen Južnojen suunnittelema ja PO Južmašin kokoonpanema; senkin osista on perinteisesti tullut yli puolet Venäjältä. Kolmantena vaiheena on Block DM-SL, joka on venäläisen Energija-yhtiön valmistama. Lisäksi siinä on Boeingin valmistama hyötykuormaa ilmakehän läpi lennon aikana suojaavan nokkakartio.

title: Falcon 9 v1.1

text: Falcon 9 v1.1:n nokkakartio on 13,1 metriä pitkä, ja sen halkaisija on 5,2 metriä. Nokkakartiota käytettiin ensikertaa Falcon 9 v1.1 -raketin ensimmäisellä laukaisulla, joka vei CASSIOPE-satelliitin avaruuteen. Dragon-laukaisujen yhteydessä voidaan laukaista myös pieniä satelliitteja, jotka kuljetetaan avaruuteen kapselin paineistamattomassa osassa.

title: Falcon 9 v1.1

text: SpaceX valmistaa nokkakartiot Hawthornessa, Kaliforniassa. Kartiolle tehtiin erilaisia kokeita NASAn Glenn Research Centerin Plum Brookin asemalla ennen sen käyttöönottoa keväällä 2013. Kokeisiin kuuluivat akustisten shokkiaaltojen, mekaanisten värinöiden ja sähköstaattisten purkausten vaikutusten tutkiminen, joita tehtiin täysikokoiselle nokkakartiolle tyhjiökammiossa. SpaceX maksoi NASAlle 581 300 dollaria koelaitosten käytöstä.

title: Ariane 2

text: Ariane 2:n perusrakenne oli sama kuin Ariane 1:n, mutta sen moottorien työntövoima oli suurempi. Kolmas vaihe ja nokkakartio olivat suurempia. Nostokyky oli n. 2200 kg.

title: Taurus (raketti)

text: 24. helmikuuta 2009 Taurus XL kantoraketti epäonnistui laukaisemaan 270 miljoonan dollarin Orbiting Carbon Observatoryn kiertoradalle. Laukaisu onnistui normaalisti kello 09:55 GMT Vandenberg Air Force Basesta, mutta lennon myöhäisemmässä vaiheessa saatu data viittasi siihen, että satelliittia lennon alkuvaiheissa suojaava ja kantoraketin ilmanvastusta vähentävä nokkakartio ("fairing") ei irtautunut myöhemmin kantoraketista. Nokkakartion huomattavan massan vuoksi kantoraketin 3. vaihe ei saavuttanut kiertorataan vaadittua nopeutta ja satelliitti putosi Eteläiseen jäämereen. 4. maaliskuuta 2011 Taurus XL:llä laukaistu Glory-ilmastosatelliitti tuhoutui samankaltaisessa onnettomuudessa.

title: Oerlikon Space

text: Oerlikon Space -yhtiön päätuote on Ariane 5 -kantorakettien nokkakartiot ja avaruusalusten rakennetekniikka ja mekanismit.

title: Ilmalaiva

text: Ilmalaivat jaetaan kolmeen päätyyppiin: jäykkärunkoisiin eli zeppeliineihin, puolijäykkärunkoisiin ja jäykistämättömiin sen mukaan, mikä pitää ne muodossaan. Nykyisin käytössä olevat ilmalaivat ovat lähinnä kaasun paineella muotoonsa puhallettuja ilmapalloja, joissa yleensä on jäykistetty nokkakartio ja peräsin. Tällaisia ovat muun muassa Goodyear-yhtiön mainostarkoituksiin rakennetut ilmalaivat, jotka operoivat lähinnä Yhdysvalloissa, mutta ovat käyneet kaksi kertaa Suomessakin.

title: Karel Bossart

text: Hän toimi Convairin Atlas-ohjuksen pääsuunnittelijana. Se oli yhdysvaltalainen ensimmäinen mannertenvälinen ydinohjus. Atlasin ajoainetankkien runkorakenne suunniteltiin niin keveäksi, että tyhjät tankit pysyivät muodossaan vain kaasulla paineistamalla - ohjuksen rakennepaino lienee alhaisin edelleenkin. Atlasissa oli ensimmäisenä ohjuksena suunnattavat rakettimoottorit ja irrotettava nokkakartio.

title: HERMES (CubeSat)

text:
HERMES oli 4. maaliskuuta 2011 laukaisussa tuhoutunut CubeSat, jonka kehitti coloradolainen Colorado Space Grant Consortium-tiimi Coloradon valtionyliopistossa Boulderissa. Se oli suunniteltu suuren datavirran tietoliikennekokeeksi.
Satelliitti laukaistiin Taurus-kantoraketilla Vandenbergin sotilastukikohdasta, raketin nokkakartio ei avautunut ja raketti putosi hyötykuormineen mereen.

title: Europa (raketti)

text: ELDO alkoi kehittää Europa-nimistä kantorakettia, joka oli kolmivaiheinen. Ensimmäisestä rakettivaiheesta vastasi Iso-Britannia, se oli Blue Streak. Toinen rakettivaihe, joka oli nimeltään Coralie, perustui ranskalaisen Diamant-kantoraketin rakettimoottoriin. Kolmannen vaiheen kehitti Pohjois-Saksassa ERNO-yhtiö. Italia lupautui valmistamaan raketin nokkakartion ja koesatelliitin.

title: Glory (satelliitti)

text: Glory oli NASAn ilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti. Sen laukaisu tapahtui 4. maaliskuuta 2011 kello 12.09,43 Suomen aikaa Vandenbergin lentotukikohdasta. Taurus XL kantoraketin kolme ensimmäistä rakettivaihetta toimivat normaalisti, mutta raketin kärjessä sijaitseva hyötykuormaa suojaava nokkakartio ei irronnut suunnitellusti 2 minuutin 58 sekunnin kuluttua lähdöstä. Nokkakartion painon takia raketti oli liian painava saavuttaakseen suunnitellun kiertoratansa. Satelliitti ja kantoraketti syöksyivät laukaisun johtajan mukaan ilmeisesti Tyyneenmereen. Epäonnistuneen lennon kustannuksiksi arvioidaan 424 miljoonaa dollaria. Tämä käsittää ainoastaan satelliitin kustannukset. Glory-ilmastosatelliitin lisäksi laukaisussa menetettiin myös CubeSat-satelliitit KySat-1, Hermes ja E1P.

title: Zenit-rakettiperhe

text: Raketin kaksi ensimmäistä vaihetta ovat kaksivaiheinen Zenit-2S, joka on ukrainalaisten KB Južnojen ja PO Južmašin valmistama. Kolmantena vaiheena on Block DM-SL, joka on venäläisen Energija-yhtiön valmistama. Lisäksi siinä on Boeingin valmistama hyötykuormaa laukaisussa suojaavan nokkakartio.


query: Onko Barbarossa myös Mika Waltarin kirjan hahmo?

title: Mikael Hakim

text: Romaanissa kuvitteelliset tapahtumat nivoutuvat historiallisiin tapahtumiin. Sotakuvauksia on paljon, sodat vievät päähenkilöitä Wienistä Bagdadiin. Kristittyjä vastaan taistellessaan suomalaiset renegaatit Mikael ja Antti joutuvat sisimmässään tilanteeseen, jossa ei ole yksiselitteistä me-vastaan-he -asetelmaa. Merisotien yhteydessä Waltari esittelee historialliset henkilöt Khaireddin Barbarossan (n. 1475–1546) ja Andrea Dorian (1466–1560). Kirja on hyvin väkivaltainen, kauloja katkotaan ja miekat heiluvat. Mukana on myös paljon huumoria, ja usein erityisesti varsin mustaa huumoria.

title: Kolmijalkainen mies

text: Kirjassa on intertekstuaalinen viittaus Mika Waltarin romaaniin Neljä päivänlaskua. Kolmijalkainen mies viittaa Otto Mäkilän maalaukseen "Vaellus", jonka Waltari kirjassaan ja todellisuudessakin osti. Toisaalta ”kolmijalkainen mies” on myös kirjan kadoksissa oleva pornotähti Jalkanen.

title: Mika Waltari

text: Loppuvuosinaan Waltari nautti arvostusta, jota aktiivivuosina ei aina herunut, sillä häntä pidettiin usein vain viihdekirjailijana. Varsinaisen kirjailijanuran päätyttyä Waltari esiintyi vielä paljon julkisuudessa. Hän oli Suomen Akatemian jäsen, mikä velvoitti hänet auttamaan ja opastamaan nuoria kirjailijoita. Waltari oli aktiivisesti mukana neuvottelemassa kirjojensa käännöksistä sekä suunnittelutyössä, kun hänen vanhoista töistään julkaistiin uusia painoksia ja lyhyempiä tekstejä koottiin kokoelmateoksiksi. Hän muun muassa kirjoitti esipuheita kirjojensa uusintapainoksiin.[15][14]

title: Unio mystica (Kirja)

text: Unio mystica: Mika Waltarin elämä ja teokset on Panu Rajalan vuonna 2008 ilmestynyt elämäkerta ja tutkimus Mika Waltarin tuotannosta.

title: Mika Waltari

text: Ateneumin taidemuseossa syksyllä 2008 esitettyyn näyttelyyn koottiin Mika Waltarille tärkeiden Eemu Myntin, Yrjö Saarisen, Otto Mäkilän, Mauno Markkulan ja Aimo Kanervan teoksia. Näyttelyn yhteydessä julkaistiin muun muassa kirja, johon on koottu kaikki Waltarin kirjoitukset näyttelyn viidestä taiteilijasta. Kirjan muut artikkelit kertovat Waltarin suhteesta kuvataiteeseen.[56]

title: Mika Waltari

text: Waltari kirjoitti asevelvollisuusajastaan armeijamyönteisen omaelämäkerrallisen teoksen Siellä missä miehiä tehdään (1931) vielä Tilkassa toipuessaan.[7] Toisaalta isänsä ystävälle Jalo Sihtolalle lähettämässään kirjeessä Waltari tekee selväksi, ettei viihdy armeijassa.[9] Waltari-tutkija Panu Rajala on arvellut, että Waltarin yksi vaikutin armeijamyönteisen teoksen tekemiseen oli, että hänen morsiamensa Marjatta Luukkosen isä oli lääkintäkenraalimajuri Emil Luukkonen ja Waltari halusi miellyttää tulevaa appeaan.[10]

title: Mika Waltari

text: Vuonna 1978 ilmestyi Ihmisen ääni -sarjassa Ritva Haavikon toimittama Waltarin tekstien retrospektiivinen valikoima. Kirjaan Ihmisen ääni. Nöyryys − intohimo koottiin Waltarin kirjoituksia eri vuosikymmeniltä tuotannon alusta lähtien ja näin pyrittiin luomaan yhtenäinen kuva Waltarin maailmankatsomuksesta.[42] Kirja sisältää muun muassa lyhennelmän hänen pro gradu -tutkielmastaan vuodelta 1928.[43] Osan kirjoituksista Waltari laati erityisesti tätä kirjaa varten sen ilmestymisvuonna 1978, ja ne jäivät hänen viimeisiksi kirjallisiksi töikseen.[44]

title: Mika Waltari

text: Vasta Waltarin kuoltua ilmestyivät teokset Mikan runoja ja muistiinpanoja 1925–1978 (1979) ja Kirjailijan muistelmia (1980) Haavikon toimittamina. Haavikko haastatteli 1970-luvulla Waltaria hänen elämästään ja työstään. Haastattelut olivat pitkiä, ja niiden pohjalta Haavikko toimitti artikkelimuotoisen 370-sivuisen Waltarin elämäkerran Mika Waltari: Mielikuvituksen jättiläinen, joka valmistui 1982.[44][45] Waltarin tytär Satu Elstelä on todennut, ettei muistelmien antama kuva aina vastaa todellisuutta. Ongelmaa on käsitellyt Markéta Hejkalová kirjoittamassaan elämäkerrassa Mika Waltari. The Finn sekä Waltari-tutkija Juha Järvelä.[46][47]

title: Unohdettu Waltari

text: Esipuheessa Nummelin toteaa Mika Waltarin olevan todennäköisesti Suomen tunnetuin kirjailija. ”Kaikki sellaiset, jotka kirjoja ylipäätään lukevat, ovat lukeneet ainakin yhden tai kaksi Waltarin teosta ja jokainen tietää useita nimeltä ja osaa sujuvasti selittää, mistä niissä päällisin puolin on kyse.” Waltari oli kuitenkin niin tuottelias kirjailija, että hänen tuotantoonsa kuuluu paljon teoksia, joita ei ole luettu pitkään aikaan. Waltari kirjoitti runsaasti myös salanimillä.

title: Noita palaa näyttämölle

text: Noita palaa näyttämölle on Panu Rajalan kirjoittama tietokirja, joka ilmestyi vuonna 1998. Kirjassa käydään läpi Mika Waltarin ura näytelmäkirjailijana ja esitellään hänen draamatuotantonsa. Jokaisesta näytelmästä kerrotaan juoni, ensimmäiset esitykset, mahdolliset elokuvasovitukset ja kriitikoiden vastaanotto. Kirjassa esiteltiin ensi kerran kaksi Waltarin tuolloin vielä julkaisematonta näytelmää: "Pimeä komero" ja "Viimeiset ihmiset". Waltari oli tarjonnut niitä 1950-luvulla Kansallisteatterille, mutta ne hyllytettiin eikä niitä koskaan esitetty. Vuonna 1999 ne julkaistiin kokoelmassa "Mika Waltarin näytelmät".

text: Matkakertomuksia – Mika Waltarin matkassa 1927–1968 on Mika Waltarin kirjoituksista koottu teos, joka ilmestyi 1988 kustantajana WSOY. Varsinaisten matkakirjojensa "Yksinäisen miehen juna" ja "Lähdin Istanbuliin" lisäksi Waltari kirjoitti lehtiartikkeleita, joita on koottu tähän kirjaan. Teoksen ovat toimittaneet Rudy de Casseres ja Raimo Salomaa.

title: Jumalaa paossa

text: Jumalaa paossa on Mika Waltarin esikoisteos, jonka Waltari kirjoitti ollessaan 17-vuotias. Suomen merimieslähetysseura tilasi ja kustansi romaanin vuonna 1925. Ajatuksen tilata uskonnollinen nuorisokirja kirjallisia taipumuksia osoittaneelta abiturientilta sai Mika Waltarin setä Toivo Waltari, joka johti noihin aikoihin Merimieslähetysseuraa ja toimitti sen julkaisusarjaa. Mika Waltari ei myöhemmin urallaan tuonut kirjaa erityisemmin esille ja hänen esikoisteoksenaan mainittiin usein Suuri illusioni.

title: Mika Waltari

text: Vuosi 2008 oli Waltarin syntymän satavuotisjuhlavuosi, ja Waltaria muistettiin monissa tilaisuuksissa, lehtiartikkeleissa sekä radio- ja televisio-ohjelmissa. Rahapaja julkaisi Waltarin kunniaksi nimellisarvoltaan 10 euron hopeisen juhlarahan. Sinuhe egyptiläinen äänestettiin tuolloin suomalaisten rakkaimmaksi kirjaksi.[63] Syksyllä WSOY julkaisi Panu Rajalan kirjoittaman 850-sivuisen Waltarin elämäkerran Unio mystica: Mika Waltarin elämä ja teokset sekä Marketa Hejkalován kirjoittaman englanninkielisen teoksen Mika Waltari the Finn, joka on käännös tšekin kielestä.[64] Aku Ankka -lehdessä julkaistiin sarjakuvataiteilija Kari Korhosen laatima, Waltarille omistettu 11-sivuinen juhlasarjakuva, jossa esiintyvät myös itse Waltari sekä ”vanhentuneet” Kieku ja Kaiku.[65]

title: Ihmeellinen Joosef

text: Ihmeellinen Joosef eli elämä on seikkailua on Mika Waltarin nimellä M. Ritvala kirjoittama romanttinen viihderomaani vuodelta 1938. Se kertoo rikkaan perheen toimettomasta tyttärestä, joka rakastuu Joosefiin, köyhään, epäsovinnaiseen maisteriin ja aloittelevaan tiedemieheen. "Ihmeellisessä Joosefissa" Waltari käytti ensimmäisen kerran naista minä-muotoisena kertojana. Waltari sovitti kirjan samana vuonna myös näytelmäksi, ja Joosefin hahmossa on nähty yhtäläisyyksiä Waltarin myöhempien näytelmien huijarihahmoihin.

title: Satu Waltari

text: Hän lopetti kirjailijanuransa 1968, koska ei pitänyt kirjojen julkistamiseen ja mainostamiseen liittyvästä esiintymisestä. Satu Waltari oli kirjailija Mika Waltarin tytär. Mikan kuoltua Satu pysytteli lähes kokonaan pois julkisuudesta. Joel Elstelä on Satu Waltarin ja Esko Elstelän poika.

title: Mika Waltari

text: Mika Waltari oli saanut ankaran kristillisen kasvatuksen ja kamppaili koko ikänsä kristinuskon kanssa. Vaikka hän keskeytti teologian opintonsa, hän osallistui säännöllisesti kurssinsa vuosijuhliin. Turms, kuolematon -romaanissa Waltari saattoi luonnostella omaa käsitystään uskonnosta, koska etruskien uskonnosta ei tiedetä paljoa. Reijo Vahtokarin mukaan Turmsissa on nykyajan käsittein suorastaan new age -piirteitä. Sen jälkeen kirjailija kuitenkin palasi kotoiseen Helsinkiin ja kristinuskoon kirjassa Feliks onnellinen.[24]

title: Nicolò Barbaro

text: Nicolò Barbaro (1420–1494) oli venetsialainen laivaston välskäri. Hän piti päiväkirjaa Konstantinopolin piirityksen ajalta vuonna 1453. Se on ainutlaatuinen silminnäkijän kuvaus silloista maailmanjärjestystä mullistaneesta taistelusta. Taistelun seurauksena turkkilaiset valtasivat itäisen kristikunnan pääkaupungin Konstantinopolin. Alkuperäistä päiväkirjaa säilytetään nykyään Venetsiassa Pyhän Markuksen kirjastossa. Mika Waltari kävi tutkimassa päiväkirjaa vuonna 1952 suunnitellessaan romaaniaan Johannes Angelos. Päiväkirjan marginaalissa olleessa lisähuomautuksessa luki ”"Angelo Zacaria, kreikkalainen kavaltaja turkkilaisille"”. Tästä merkinnästä syntyi romaanin päähenkilö Johannes Angelos.

title: Mika Waltari

text: Mika Waltarin tekstit ovat hyvin visuaalisia, ja kuvataide vaikutti hänen kirjoittamiseensa. Waltari on kertonut ympäröineensä itsensä kuvataiteella. Taulut olivat hänelle ystäviä ja seuralaisia. Hän oli myös ahkera taidenäyttelyissä ja museoissa kävijä. Waltarin itsensä mukaan:[56]

title: Jalo Sihtola

text: Jalo Sihtola oli kirjailija Mika Waltarin isän Toimi Waltarin nuoruudenystävä. Toimi Waltarin kuoltua Sihtolasta tuli Mika Waltarin sijaisisä. Hän luki Mika Waltarin ensimmäisiä käsikirjoituksia, tuki häntä taloudellisesti, ja he olivat myös kirjeenvaihdossa aina Sihtolan kuolemaan saakka. Myös Waltari aloitti taiteen keräämisen Sihtolan esimerkin vaikutuksesta.

title: Ritva Haavikko

text: Haavikon ura Mika Waltari -asiantuntijana on vuosikymmenien mittainen. Hän haastatteli kirjailijaa 1970-luvulla laajasti elämäkertaa varten. Haavikko ehdotti Waltarille, että tämän tuotannosta koottaisiin retrospektiivinen tekstivalikoima julkaistavaksi "Ihmisen ääni" -sarjassa. Syntyneessä kokoomateoksessa "Ihmisen ääni. Nöyryys – intohimo" (WSOY, 1978), jonka Haavikko toimitti, ilmestyivät myös Waltarin viimeiset julkaistut tekstit. Kirjailijan kuoltua ilmestyivät Haavikon toimittamana Waltarin teokset "Mikan runoja ja muistiinpanoja 1925–1978" (1979) ja "Kirjailijan muistelmia" (1980). Haavikko toimitti myös artikkelikokoelman "Mika Waltari – mielikuvituksen jättiläinen" (WSOY, 1982). Syksyllä 2008 ilmestyy Haavikon kirjoittama elämäkertateos "Mika Waltari, sananvalloittaja", jossa hän tarkastelee muun muassa Waltarin kirjallisia vaikuttajia ja teosten syntyprosessia.

title: Mika Waltari

text: Viihteellisimpiä kirjojaan ja novellejaan Waltari julkaisi myös salanimillä, ehkä siksi ettei itsekään arvostanut niitä kovin paljon tai sitten vain kätkeäkseen tuotteliaisuuttaan.[2][49]

title: Wilbur Smith

text: Afrikka on Smithin useimpien kirjojen tapahtuma-alueena. Sen kautta Smithin Afrikka-tietämys pääsee oikeuksiinsa ja luo lukijalle hyvin elävän kuvan miljööstä. Afrikan heimojen monimuotoisuus ja keskinäinen kitka näkyy kertomuksissa. Erityisesti historiallisia romaanejaan varten Smith onkin kerännyt tieto matkustelemalla ja lukemalla lähdekirjallisuutta, ja sen vaikutus on nähtävissä kirjojen sisällössä. Myös Mika Waltarin "Sinuhe, egyptiläinen" oli lähdeaineistona "Joen jumalaa" varten.

title: Unohdettu Waltari

text: Unohdettu Waltari on Juri Nummelinin kirja Mika Waltarin harvinaisista teoksista. Teoksen julkaisi BTJ Kustannus Waltarin juhlavuonna 2008.

title: Lättähattu

text: Mika Waltari korotti äänensä lättähattujen puolesta kirjassaan "Tähdet kertovat, komisario Palmu", josta tehtiin myös tunnettu elokuva. Waltarin mukaan nuorten syyttäminen huliganismista oli täysin väärin. Kyseessä onkin eräs kantavimmista kannanotoista aikakauden moralismia ja tekosiveyttä vastaan.

title: Kirjailijan muistelmia

text: Luotettavuusongelmaan Juha Järvelä kiinnittää huomiota jo aiemmin Agricolan kirja-arvosteluissa esitellessään Risto Lindstedtin ja Reijo Vahtokarin Waltari-kirjaa "Mika Waltari. Muukalainen maailmassa" (2007):

title: Mika Waltarin näytelmät

text: Mika Waltarin näytelmät on kokoelmateos, joka käsittää 14 Mika Waltarin vuosina 1930–1959 kirjoittamaa näytelmää. Kirja on julkaistu vuonna 1999, ja sen on toimittanut Irina Björkman. Panu Rajala kertoo esipuheessa, että näytelmät on valittu kokoelmaan sillä perusteella, miten edustavia tai kiinnostavia ne ovat Waltarin tuotannossa. Näytelmistä kaksi, "Pimeä komero" ja "Viimeiset ihmiset", ovat aiemmin julkaisemattomia ja esittämättömiä. Waltari kirjoitti kaikkiaan 26 näytelmää.

title: Toimi Waltari

text: Toimi Armas Waltari (17. helmikuuta 1882 Helsinki – 5. heinäkuuta 1914 Nummela) oli suomalainen pappi ja opettaja, joka julkaisi lukuisia uskonnollisia kirjoja. Parhaiten hänet tunnetaan kirjailija Mika Waltarin isänä.

title: Panu Rajala

text: Rajala on Suomen huomattavampia F. E. Sillanpään ja Mika Waltarin tuntijoita. Hän on kirjoittanut Sillanpäästä elämäkertatrilogian sekä Waltarin näytelmistä kertovan kirjan "Noita palaa näyttämölle: Mika Waltari parrasvaloissa" vuonna 1998 ja Waltarin elämäkerran "Unio mystica: Mika Waltarin elämä ja teokset" vuonna 2008. Hän oli myös vuonna 2000 perustetun Mika Waltari -seuran ensimmäinen puheenjohtaja.

title: Mika Waltari

text: Waltarin synnyinkoti oli Helsingin Siltasaaressa Saariniemenkatu 6:ssa olleessa talossa. Kuvanveistäjä Jouko Toiviaisen suunnittelemassa muistolaatassa nykyisen talon seinässä lukee: ”Tällä paikalla sijainneessa talossa syntyi 19.9.1908 kirjailija akateemikko Mika Waltari”, ja siinä on myös Waltarin kasvokuva.[3]

title: Mika Waltari

text: Mikan isä Toimi ja setä Toivo Waltari olivat molemmat teologeja ja julkaisivat lukuisia uskonnollisia kirjoja. Kirjat julkaisi useimmiten Suomen Merimieslähetys.[2]

title: Yksinäisen miehen juna

text: Yksinäisen miehen juna on Mika Waltarin romaani tai oikeastaan matkakirja, joka ilmestyi vuonna 1929. Se kertoo hänen saman vuoden kesällä tekemästään matkasta halki Euroopan, Helsingistä Istanbuliin ja takaisin. Kirjassa kuvatut tapahtumat eivät sanottavasti eroa matkan aikana kirjoitetuista lehtireportaaseista ja Jalo Sihtolalle lähetetyistä kirjeistä, mutta Waltari on kuitenkin värittänyt ja muutellut todellisia kokemuksiaan. Matkan aikana kirjoitetut tekstit ovat myös innostuneempia kuin valmis kirja, jota hallitsevat alakuloisuus ja tyydyttämättömyyden tunne.


query: Mikä yhtiö julkaisi Grand Theft Auto: Vice City Stories -pelin?

title: Rockstar North

text: Rockstar North Limited (aiemmin DMA Design Limited) on tietokone- ja videopelejä kehittävä yritys Edinburghista, Skotlannista. Yritys on osa Rockstar Gamesia, jonka puolestaan omistaa Take Two Interactive Software. Yritys on nykyään parhaiten tunnettu suositusta Grand Theft Auto -pelisarjasta. Vuonna 1990 sama ryhmä julkaisi myös kaikkien aikojen tunnetuimpiin tietokonepeleihin kuuluneen Lemmingsin.

title: Rockstar North

text: Grand Theft Auto: Vice City (2002) Manhunt (2003) Grand Theft Auto: San Andreas (2004) Grand Theft Auto: Liberty City Stories (2005) Grand Theft Auto: Vice City Stories (2006) Manhunt 2 (2007) Grand Theft Auto IV (2008) Grand Theft Auto IV: The Lost and Damned (2009) Grand Theft Auto: Chinatown Wars (2009) Grand Theft Auto: The Ballad of Gay Tony (2009) Grand Theft Auto: Episodes From Liberty City (2010) Red Dead Redemption (2010) Red Dead Redemption: Undead Nightmare (2010) L.A. Noire (2011) Max Payne 3 (2012) Grand Theft Auto V (2013) Agent (TBA)

title: Grand Theft Auto: Vice City Stories

text: "Grand Theft Auto: Vice City Stories" on toimintaseikkailupeli. Koska pelialue on avoin, pelaajalla on mahdollisuus tutkia ympäristöä ja valita pelityyli. Pelaaja voi päätehtävien lisäksi suorittaa erilaisia sivutehtäviä.

title: Grand Theft Auto: Vice City

text: Grand Theft Auto: Vice City on Rockstar Gamesin kehittämä ja julkaisema "Grand Theft Auto" -pelisarjan videopeli. Pelin tavoitteena on kerätä rahaa ja omaisuutta suorittamalla erilaisia tehtäviä ja rikoksia. Peli on herättänyt huomiota väkivaltaisuudellaan ja monilla Rockstar Gamesia vastaan nostetuilla syytteillä ja oikeudenkäynneillä. Pelin PEGI-ikäraja on 18+. Peli julkaistiin joulukuussa 2012 myös iOS- ja Android-laitteille. Vuonna 2006 julkaistu "" sijoittuu samaan kaupunkiin, joskin kaksi vuotta ennen "Vice City"n tapahtumia eli vuoteen 1984.

title: Vice City

text: Flori Keysillä sijaitseva Vice City nauttii subtrooppisesta tai lähes trooppisesta ilmastosta, johon kuuluu ympäri vuoden paistava aurinko, satunnaiset voimakkaat tuulet ja vesisateet. Grand Theft Auto: Vice Cityssä ja Grand Theft Auto: Vice City Storiesissa osoitetaan kaupungin olevan alttiina hurrikaaneille, kuten Miami; Vice Cityn alussa sillat on suljettu julkiselta liikenteeltä, sillä hurrikaani Hermionen uskotaan lähestyvän kaupunkia. Samalla tavoin Vice City Storiesissa hurrikaani Gordyn uskotaan lähestyvän kaupunkia.

title: Luettelo henkilöistä Grand Theft Auto: Vice City Storiesissa

text: Eversti Juan García Cortez on huumeparoni, jonka Gonzales mainitsee muutaman kerran. Pelissä paljastuu, että Gonzales pettää Cortezin muutamia kertoja, minkä johdosta Cortez käskee Tommyn tappaa Gonzalezin GTA: Vice Cityn alkuvaiheessa.

title: Luettelo videopelissä Grand Theft Auto: Vice City Stories esiintyvistä kappaleista

text: Tämä on luettelo -pelin soundtrackeista ja musiikeista.

text: Laulaja Phil Collinsin voi nähdä kolmannessa virallisessa trailerissa, jossa hän laulaa kuuluisaa ”In the Air Tonight” -singleään, joka kuultiin myös "Miami Vicen" pilottijaksossa. Collins on ensimmäinen oikean elämän julkisuuden henkilö, joka esiintyy omana itsenään "Grand Theft Auto" -pelissä. Aikaisemmin pelisarjan peleissä on ollut vain joidenkin julkkisten näköishahmoja, osan ollessa vain mainittuja lopputeksteissä lauluistaan.

title: Liberty City

text: Kaupunki on hieman muuttunut "Grand Theft Auto: Liberty City Storiesissa", mutta suuria eroja "Grand Theft Auto III":een verrattuna ei ole. "Grand Theft Auto III":ssa Liberty Cityssä pelataan Claudella ja "Liberty City Storiesissa" .

title: Grand Theft Auto: Vice City Stories

text: Peli sijoittuu myös "ssä" nähtyyn Vice Cityn fiktiiviseen kaupunkiin. Peli sijoittuu vuoteen 1984, mikä on kaksi vuotta ennen alkuperäisen "GTA: Vice Cityn" tapahtumia. Pelissä pelataan "GTA: Vice Citystä" tutun veljellä, . Victor nähtiin kerran alkuperäisessä "Vice Cityssä"; alkuintrossa, jossa hänet ammuttiin väijytyksessä hänen ja päähenkilön ollessa sinetöimässä huumesopimusta.

text: Kersantti Jerry Martinez oli yksi Victorin komentavista aliupseereista Fort Baxterin sotilastukikohdassa. Martinez oli ensimmäiseksi esiintynyt pelin henkilö, jolta Vic saa myös ensimmäiset tehtävänsä.

text: Umberto Robina nähdään myös "Vice City Storiesissa" suunnilleen samassa roolissa. Umberto Robina nähtiin Cuban gangin johtajana myös "Vice Cityssä", mutta tässä vaiheessa jengin nimi on vielä ”Los Cabrones”. Los Cabronesien johtajana hän lähettää Victorin tehtäviin rikkoakseen hänen eniten vihaamansa jengin, The Cholosin (joka vaihtuu "Vice Cityssä" Haitian-jengiin). Kuten "Vice Cityssä", Umberto kertoo jatkuvasti kuinka isot ”cojonesit” () hänellä ja hänen tovereillaan on. Umberto, kaksi hänen miestään sekä Phil Cassidy auttavat Victoria ja Lancea myöhemmin puolustamaan liiketoimiaan Mendezien miehien hyökkäyksiltä.

title: Vice City

text: Grand Theft Auto -pelin versio on maantieteellisesti hyvin samankaltainen Miamin kanssa. Grand Theft Auto: Vice City -versio (toimii tapahtumapaikkana myös Grand Theft Auto: Vice City Storiesissa) koostuu kahdesta pääsaaresta sekä välissä olevista kolmesta pienemmästä saaresta. Tämä Vice City on ottanut paljon vaikutteita 1980-luvun Miamin kulttuurista.

title: Luettelo henkilöistä Grand Theft Auto: Vice Cityssä

text: Victor Vance oli vanhempi veli sekä kaksijäsenisen Vancen rikollisperheen pää (josta tuli heti "Vice Cityn" alussa yksin Lancen), joka tapettiin pelin alussa Tommyn saattajien, Harryn ja Leon mukana, kun hän oli sinetöimässä huumekauppaa Tommyn kanssa. Hän puhuu "Vice Cityssä" latinolaisella aksentilla, mutta "Vice City Storiesissa" hän puhuu tavalliseen afroamerikkalaiseen tyyliin, kuten veljensäkin.

title: Vice City

text: Kaupungissa on neljä sairaalaa (kaksi kummallakin pääsaarella) ja neljä poliisiasemaa (kaksi kummallakin pääsaarella); nämä laitokset toimivat pisteinä joihin pelaaja ilmestyy kun hän kuolee tai kun hänet pidätetään. Kaupungissa on myös yksi paloasema ja sotilastukikohta. Toisin kuin Liberty Cityssä ja San Andreaksen osavaltiossa, Vice Cityssä ei ole junarataa tai metroa, ja kaikki saaret on kiinnitetty toisiinsa silloilla. Vaikka kaupungissa on paikalliset taksit kuten missä tahansa muussakin GTA-kaupungissa, Vice City oli sarjan ensimmäinen kaupunki, joka tarjosi toimivia taksipalveluja joilla pelaaja pääsi tehtävän epäonnistuttua taksilla pikaisesti paikkaan, jossa tehtävän saattoi aloittaa uudestaan. Myös yhdessä tehtävässä pelaaja voi matkustaa pientä maksua vastaan nopeasti Malibu Clubiin. Tätä toimintoa on käytetty myöhemmissä GTA-peleissä, kuten Grand Theft Auto: San Andreasissa ja Grand Theft Auto: Liberty City Storiesissa.

text: Pete Vance kolmas Vancen veljeksistä. Häntä ei nähdä pelissä, mutta Victor mainitsee hänet pelin aikana, ja myös Lance mainitsee hänet muutaman kerran. Pete kärsii astmasta ja Victor liittyi armeijaan saadakseen rahaa Peten lääkkeisiin.

text: Phil menettää oikean kätensä "Vice Cityssä", kun hänen virittämänsä ”boomshine” räjähtää hänen vieressään. "Vice City Stories" on neljäs "Grand Theft Auto" -peli, jossa Phil esiintyy. Philin äänenä toimi jälleen Gary Busey, joka toimi hänen äänenään myös "Vice Cityssä", mutta ei "Grand Theft Auto III":ssa tai "". Phil on yksi pelin muutamista henkilöistä, jotka auttavat päähenkilöä koko pelin ajan, eivätkä petä tätä.

text: "Grand Theft Auto: San Andreasissa" Averyn voi nähdä valtavassa mainostaulussa Las Venturasin kasinoalueella. Avery päättää roolinsa tulemalla pelaajan tappamaksi "Grand Theft Auto: Liberty City Storiesissa".

text: Victor tappaa Martinezin Mendezien rakennuksen katolle (Diegon kanssa) pelin viimeisessä tehtävässä.

title: Vice City

text: Grand Theft Auto: Vice Cityn alussa kulku läntiselle saarelle on katkaistu hurrikaanivaaran takia. Pelaajan alettua työskentelemään Ricardo Diazille varoitukset poistuvat ja sillat avautuvat jälleen. Grand Theft Auto: Vice City Storiesissa taas kulku itäiselle saarelle on pysäytetty toisen hurrikaanivaaran takia.

title: Grand Theft Auto: Vice City Stories

text: Toisin kuin "GTA: Vice Cityssä", "GTA: Vice City Storiesissa" päähenkilö pystyy uimaan kuten "issa". Uiminen on kuitenkin aluksi hyvin rajallista, koska hahmo väsyy uidessaan nopeasti ja tarpeeksi väsyttyään hukkuu. Hahmon voi kehittää väsymättömäksi suorittamalla kaikki rantavahtitehtävät. Sukeltaminen ei kuitenkaan ole mahdollista.

text: "Vice City Storiesin" virallinen kotisivu sisältää uutisraportteja, joissa yhdessä on kuva miehestä samanlaisessa puvussa kuin Forbes, naama sensuroituna. Raportissa lukee ”Agent B”, joka on saanut jotkut luulemaan, että kuvassa oleva mies olisi Forbes, vaikkei näin ole.

title: Grand Theft Auto: Vice City Stories

text:
Grand Theft Auto: Vice City Stories on Rockstar Northin ja Rockstar Leedsin kehittämä sekä Rockstar Gamesin julkaisema
"Grand Theft Auto" -pelisarjaan kuuluva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin vuonna 2006 PlayStation Portablelle ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle. Peli julkaistiin keväällä 2013 myös PlayStation 3 -konsolille.

text: "Vice City Storiesissa" paljastuu, että Philillä on kaksi siskoa, Louise Cassidy-Williams ja Mary-Jo Cassidy. Phil kertoo myös, että hänen isänsä tapasi lyödä häntä, varsinkin, kun hän epäili, että Phil olisi houkutellut siskoaan tai serkkuaan, vaikkei ollutkaan. Hänellä on oma ampumarata/asevarasto Viceportissa, Vice Citystä tutun venevarikon (Boatyard) vieressä ja tällä aikajanalla Victor tulee todennäköisesti antamaan asuntonsa Little Haitissa Philille, josta tulee hänen asekauppansa "Grand Theft Auto: Vice Cityssä" vuonna 1986. Hän tulee omistamaan asekaupan myös Liberty Cityssä (Phil Cassidy’s Fully Cocked Gun Shop).

text: Phil Cassidy, joka on ollut mukana monessa "Grand Theft Auto" -peleissä, esiintyy myös "Vice City Storiesissa". Hän on ase-ekspertti ja -kauppias. Phil antaa Vicille käyttöön vanhan asuntonsa, Vicin puhdistettua sen ensin Choloista. Lisäinformaatiota hänestä saadaan, kun hän kertoo olevansa sotaveteraani, joka palveli ”huomionosoituksellisesti” muuttamassa mainitsemattomassa sodassa, ja hän on myös vahvasti isänmaallinen Yhdysvaltoja kohtaan, mutta hänet erotettiin muonajoukoista, jonka syyksi hän kertoi kykenemättömyytensä löytää työtä, taipuvuutensa sekaantua rikoksiin sekä hänen tuntema syyllisyys Vietnamissa kuolleesta ystävästänsä.

text: Brian Forbes oli FBI:lle peitetöitä tekevä agentti, joka kerrotaan "Vice City Storiesin" virallisella kotisivulla (tehtävässä ”Snapshot Longshot” hänen henkilötodistuksensa väittää hänen olevan DEA:sta). Hänestä tulee Victorin ja Lancen uusi työnantaja, ja hän auttaa Victoria kasvattamaan hallitsemisvoimaansa. Hänen valkoinen pukunsa ja vaaleanpunainen paitansa muistuttavat "Miami Vicen" Sonny Crockettin asua ja Lancen asua "Grand Theft Auto: Vice Cityssä".

text: "Grand Theft Auto III":n ja "Vice Cityn" välillä voi huomata pienen virheen; "Grand Theft Auto III:ssa" Phil on menettänyt vasemman kätensä, mutta "Vice Cityssä" hän menettää oikean kätensä.

title: Grand Theft Auto: Vice City Stories

text: Haastattelussa tekijät kertoivat, että pelissä on paremmat animoinnit sekä enemmän sisätiloja kuin aiemmissa "GTA"-peleissä. Myös näköetäisyyden kerrottiin paranevan, kuten myös latausaikojen pituuden vähenevän. Peliin tuotiin myös kaksi uutta ajoneuvoluokkaa; amfibioautot sekä vesiskootterit. Myös väestön ja autojen määrä kaduilla on lisääntynyt.

title: Grand Theft Auto: Vice City Stories

text: Radiokanavat:

text: Thomas ”Tommy” Vercetti (s. 1951) on pelin päähenkilö ja pelattava hahmo "Grand Theft Auto: Vice Cityssä".

title: Grand Theft Auto: Vice City Stories

text: Pelissä toimii samankaltainen moninpelisysteemi kuin "issa".


query: Kuka voitti Leningradin piirityksen?

title: Leningradin piiritys

text: Leningradin piiritys () oli toisen maailmansodan aikana suoritettu sotilasoperaatio, jossa Leningradin (nyk. Pietari) maayhteydet muuhun Neuvostoliittoon katkaistiin. Piiritys alkoi 8. syyskuuta 1941, jolloin Saksan pohjoinen armeijaryhmä saavutti Laatokan rannan Leningradin itäpuolella. Saksalaisten saartorengas murtui 18. tammikuuta 1943, jolloin puna-armeija löi saksalaisjoukot Laatokan rannalta ja avasi pysyvän maayhteyden kaupunkiin. Toisen laskutavan mukaan piiritys päättyi vasta 27. tammikuuta 1944 kun Saksan joukot ajettiin 60–100km:n päähän kaupungista Laukaanjoen tasalle.

title: Pohjoinen armeijaryhmä

text: Vasta puna-armeijan operaatio Bagration karkotti saksalaiset linnoittamaltaan Leningradin ja Moskovan väliseltä valtatieltä lopettaen 872 päivää kestäneen Leningradin piirityksen 27. tammikuuta 1944.

title: Keltto

text: Kelton pohjoispuolella Pietarista Seuloskoin kaupungin kautta Laatokan rantaan kulkee Elämän tie, joka vuosina 1941–1943 yhdisti saksalaisten piirittämän Leningradin maan pääosaan. Elämän tietä pitkin piiritykseen joutuneille tuotiin ruokaa, ja tätä tietä pitkin maaliskuussa 1942 inkeriläiset karkotettiin piirityksestä Siperiaan. Elämän tien varrella on runsaasti muistomerkkejä ja Laatokan rannassa on museo.

title: Leningradin piiritys

text: Kartta Leningradin alueen piirityksestä. Piiritysalueella oli viisi Neuvostoliiton armeijaa, joiden vahvuus oli noin 200 000 sotilasta.

title: Lena Muhina

text: Jelena Vladimirovna (Lena) Muhina (21. marraskuuta 1924 Ufa, Neuvostoliitto – 5. elokuuta 1991 Moskova) oli neuvostoliittolainen nainen, joka eli Leningradissa piirityksen alkuajan 1941–1942, kunnes toukokuussa pääsi pakenemaan muun muassa taiteilija Vera Miljutinan avulla Laatokan Elämän tietä. Lena Muhina päätyi sukulaisten luo Gorkiin. Sittemmin Muhina toimi Moskovassa, Leningradissa, Jaroslavlissa ja Štšerbakovissa keramiikkataiteilijana ja teollisuustyöntekijänä. Muhina ei maininnut eläessään päiväkirjoista kellekään eikä puhunut piirityksestä.

title: Piskarjovkan hautausmaa

text: Hautausmaa avattiin vuonna 1960. Sen yllä soi jatkuva surumusiikki. Muistotilaisuuksia järjestetään voiton päivänä 9. toukokuuta, Neuvostoliiton suuren isänmaallisen sodan alkamispäivänä 22. kesäkuuta, Leningradin piirityksen alkamispäivänä 8. syyskuuta ja piirityksen päättymispäivänä 27. tammikuuta.

title: Olga Bergholtz

text: Leningradin piirityksen aikana Bergholtzin lähes päivittäiset radioesiintymiset tekivät hänestä kaupungin puolustajien urhoollisuuden, kärsivällisyyden ja toivon symbolin. Hänen runoelmansa ja runokokoelmansa "Fevralski dnevnik" (”Helmikuun päiväkirja”, 1942), "Leningradskaja poema" (”Leningrad-runoelma”, 1942), "Leningradskaja tetrad" (”Leningrad-vihko”, 1942), "Leningrad" (1944), "Pamjati zaštšitnikov" (”Puolustajien muistolle”, 1944), "Govorit Leningrad" (”Täällä Leningrad”, 1946) ja "Tvoi put" (”Sinun tiesi”, 1945) kuvaavat avoimesti ja vilpittömästi piiritetyn kaupungin arkea. Yhdessä Georgi Makogonenkon kanssa Bergholtz laati elokuvan "Leningradskaja simfonija" (”Leningrad-sinfonia”, 1945) käsikirjoituksen. Hänen sanansa ”Ketään ei ole unohdettu, mitään ei ole unohdettu” on kaiverrettu Piskarjovkan hautausmaan graniittiin. Bergholtzin toinen aviomies, kirjallisuudentutkija Nikolai Moltšanov kuoli nälkään piirityksen aikana.

title: Leningradin–Novgorodin offensiivi

text: Leningradin–Novgorodin offensiivi oli toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton Leningradin, Brjanskin ja Olhavan rintamien joukkojen viimeinen ja onnistunut yritys Leningradin piirityksen murtamiseksi. Hyökkäys Saksan pohjoista armeijaryhmää vastaan alkoi 14. tammikuuta 1944 ja kaksi viikkoa myöhemmin neuvostojoukot olivat vallanneet Moskovan-Leningradin rautatien. Novgorod vallattiin takaisin 19. tammikuuta 1944. Iosif Stalin julisti 26. tammikuuta lähes 900 päivää kestäneen piirityksen päättyneen, mitä juhlittiin Leningradissa 324 tykin laukauksella. Operaatio päättyi 1. maaliskuuta, kun viimeisetkin saksalaisjoukot olivat poistuneet Leningradin alueelta Narvaan aloittaen Narvan taistelun.

title: Vera Inber

text: Inberin runous on taiteellisesti vähäarvoista. Hänet tunnetaan parhaiten Leningradin piirityksestä kertovasta runoelmasta "Pulkovski meridian" (”Pulkovon meridiaani”, 1943) ja esseekokoelmasta ”Melkein kolme vuotta: Leningradin päiväkirja” ("Potšti tri goda. Leningradski dnevnik", 1946), jotka saivat Stalin-palkinnon vuonna 1946. Omaelämäkerrallinen romaani ”Paikka auringossa” ("Mesto pod solntsem", 1928) kuvaa 1920-luvun sivistyneistöä.

title: Mannerheimin muistolaatta (Pietari)

text: Uutiset Mannerheimin muistolaatan töhrimisestä herättivät Suomessakin keskustelua siitä, mikä oli Suomen rooli Leningradin piirityksessä. Yleisradion julkaiseman artikkelin mukaan aihetta on tutkittu paljon Suomessa, mutta monella on edelleen käsitys, ettei Suomi ottanut aktiivisesti osaa Leningradin piiritykseen. Maanpuolustuskorkeakoulun dosentti Pekka Visurin mukaan kyse on kansallisesta myytistä, jota jotkut tahot yhä elättävät. Visurin mukaan Suomi oli alusta asti merkittävä osa saartoa. Mannerheim ei halunnut hyökätä Leningradiin, koska hyökkäys olisi edellyttänyt kaikkien reservien siirtämistä Kannakselle, joka olisi antanut puna-armeijalle tilaisuuden hyökätä Suomeen pohjoisen kautta.[9]

title: Leningradin piiritys

text: Laatokan pohjoispuolella suomalaiset miehittivät suurimman osan Neuvostoliiton Itä-Karjalaa, ja valtasivat Syvärijoen eteläpuolelta noin 10 kilometriä syvän sillanpääaseman Syvärinvoimalan itäpuolelta. Saksalaiset eivät yrityksistään huolimatta päässeet sinne etelästä. Tämä jätti noin 100 kilometriä Laatokan itärantaa puna-armeijan haltuun, millä oli suuri merkitys Leningradille saksalaisten päättäessä luopua kaupungin valtausyrityksestä ja ryhtyessä piiritykseen. Marraskuun alussa Leningrad oli lähes kokonaan saarrettu ja rautatie- ja muut huoltoyhteydet kaupunkiin oli katkaistu Laatokalla kulkenutta Elämän tietä lukuun ottamatta. Koko Leningradin väestö organisoitiin linnoittamaan kaupunkia ja tukemaan sitä puolustanutta 200000 sotilasta.

title: Saksan 1. jalkaväkidivisioona

text: Divisioona ylitti pohjoisen armeijaryhmän mukana Neuvostoliiton rajan operaatio Barbarossan alkaessa 22. kesäkuuta 1941. Se osallistui Baltian alueen valloitukseen edeten kohti Leningradia. Lokakuuhun mennessä divisioonan vahvuus oli kahteen kolmasosaan alkuperäisestä, mutta siitä huolimatta se jatkoi ryhmän alueella taistelua liitettynä 18. armeijaan. Se osallistui kahden vuoden aikana muun muassa taisteluun Laatokasta ja Peipsijärvestä sekä Leningradin piiritykseen.

title: Lidia Ginzburg

text: Ginzburg aloitti Leningradin piirityksen aikana 1942 muistiinpanojen tekemisen. Päiväkirjan tekstejä on julkaistu ensimmäisen kerran kirjallisuuslehti "Nevassa" 1984. Teos on ilmestynyt suomeksi nimellä "Leningadin piirityksen päiväkirja" (Into, 2011). Oxfordin yliopiston professori Andrei Zorin on julkaissut Ginzburgin 1940-luvun proosaa tieteellisenä laitoksena, johon sisältyy myös päiväkirja.

title: Leningradin piiritys

text: Tammikuussa 1943 Leningradin rintama lännessä ja Olhavan rintama idässä aloittivat massiivisen hyökkäyksen kaupungin vapauttamiseksi. Operaatio Kipinässä Leningradin ja Olhavan rintaman joukot hyökkäsivät saksalaisten kimppuun kenraali Georgi Žukovin koordinoidessa rintamia. Noin viikossa Laatokan rannassa vallattiin kymmenen kilometrin kaistale. Leningradin ja Olhavan rintamat kohtasivat 18. tammikuuta 1943 avaten maayhteyden piiritettyyn kaupunkiin ja piiritys periaatteessa päättyi. Hyökkäykset eivät kuitenkaan saavuttaneet lisätavoitteita. Huhtikuun jälkeen rintama pysyi paikoillaan vuoden loppuun. Vasta puna-armeijan tammikuun puolivälissä 1944 aloittama talvioffensiivi karkotti saksalaiset heidän linnoittamaltaan Leningradin ja Moskovan väliseltä valtatieltä lopettaen 872 päivää kestäneen Leningradin piirityksen käytännössä 27. tammikuuta.

title: Leningradin eläintarha

text: Leningradin eläintarha on eläintarha Pietarin kaupungissa Venäjällä. Sen perustivat Sofia ja Julius Gerhardt vuonna 1865. Eläintarhan nimeä vaihdettiin muutamaan otteeseen, kunnes vuonna 1952 alettiin käyttää nykyistä nimeä, joka on edelleen käytössä kunnianosoituksena työntekijöille, jotka pelastivat eläimiä Leningradin piirityksen aikana. Virtahepo nimeltä Kaunotar () selvisi piirityksestä hengissä ja siitä tuli Leningradin vastarinnan symboli.

title: Leningradin piiritys

text: Leningradissa oli jo ennen piirityksen alkua hyvin vähän elintarvikkeita. Syyskuun alussa 1941 elintarvikkeita oli seuraavasti:[3]

title: Volotarkka

text: 1700-luvun alussa seudulla sijaitsi keisarinna Jekaterina Ivanovnan kartano. 1730-luvun alussa keisarinna Anna Ivanovna lahjoitti sen Troitse-Sergijeva lavran igumenille, joka perusti paikalle samannimisen erakkoluostarin. Rautatien valmistuttua vuonna 1857 seudulle syntyi huvila-asutus. Leningradin piirityksen aikana alue oli saksalaisten hallussa Suomenlahden etelärantaa myöten. Vuonna 1963 taajama liitettiin Leningradiin. Vuonna 1857 valmistuneen Nicholas Benois’n suunnitteleman rautatie-aseman lähellä on Venäjän kansalaissodan ja Leningradin piirityksen aikaisia joukkohautoja.

title: Samuil Vainštein

text: Sodan päätyttyä Vainštein palasi Petrogradiin (Leningradiin). Hän oli tärkeä shakkimaailman vaikuttaja paitsi kärkipelaajana myös yhdistystoiminnan moottorina ja lehtimiehenä. Hän oli yleisvenäläisen shakkiliiton johdossa jo vuonna 1924 ja vuodesta 1938 Leningradin shakkiklubin esimies. Vainštein puhui kaikkia Euroopan tärkeimpiä kieliä sujuvasti. Hän menehtyi nälkään Leningradin piirityksen aikana 1942.

title: Mannerheimin muistolaatta (Pietari)

text: Muistolaattaa vastustivat Venäjän kansallismielisten ääriryhmät. Myös veteraanijärjestöt ja Leningradin piirityksessä kuolleiden ihmisten omaiset vastustivat sitä. Leninin kommunistisen nuorisojärjestön Pietarin osaston sihteeri sanoi, että laatta paljastettiin heiltä salaa. Vastustajien mielestä Mannerheim oli Leningradin piirityksen aikana Suomen armeijaa johtanut lahtari. Suomen joukot varmistivat piiritystä kaupungin pohjoisosassa natsi-Saksan joukkojen piirittäessä kaupunkia muilla tahoilla.[6]

title: Eino Nevalainen

text: Nevalainen menehtyi munuaisvaivoihin, joita hänellä on arvioitu olleen Leningradin piirityksestä lähtien.

title: Marija Gorohovskaja

text: Toisen maailmansodan aikana Gorohovskaja oli vapaaehtoisena armeijan palveluksessa. Hän työskenteli Natsi-Saksan Leningradin piirityksen aikana Leningradin sairaaloissa.

title: Elämän tie

text: Elämän tie () oli toisen maailmansodan aikaisen Leningradin piirityksen aikana Leningradin suurkaupungin ainoa liikenne- ja huoltoreitti, joka yhdisti sen muuhun Neuvostoliittoon. Reitti kulki Laatokan lounaisosan kautta syyskuusta 1941 maaliskuuhun 1943. Avoveden aikana liikenne tapahtui laivoilla Uudesta-Laatokasta ja Kobonasta Karjalankannaksen itärannalla sijaitsevaan Osinovetsin satamaan. Talvella järven ylitti Kobonasta Vahanovaan (ven. Vaganovo) ja Kokkeroon (Kokkorevo) johtanut noin 30 kilometrin pituinen jäätie. Laatokan rannalta Leningradiin liikenne tapahtui rautateitse.

title: Leningradin piiritys

text: Piirityksen aikana kaupungissa kuoli ainakin 641000 ihmistä, joidenkin arvioiden mukaan jopa yli 800000. Noin puoli miljoonaa piirityksen uhria on haudattu Leningradin liepeillä olevalle Piskarjovin hautausmaalle. Piirityksestä hengissä selvinneistä on käytetty nimitystä blokadnik (блокадник).[1] Leningrad oli ensimmäinen kaupunki, jolle myönnettiin Neuvostoliiton sankarikaupungin arvonimi vuonna 1945.[2]

title: Kronstadt

text: Toisessa maailmansodassa Leningradin piirityksen aikana 1941–1944 Kronstadt pysyi Neuvostoliiton hallussa koko ajan ja linnoitus esti Saksan pääsyn Leningradiin. Saksalaiset upottivat taistelulaiva Marat’n syöksypommittamalla sitä Junkers Ju 87:llä.

title: Tanja Savitševa

text: Tanja Savitševa (, koko nimeltään "Tatjana Nikolajevna", Татья́на Никола́евна; 23. tammikuuta 1930 Pihkovan alueen Outovan piirin Dvorištši – 1. heinäkuuta 1944 Gorkin alueen Šatki) oli Leningradin Vasilinsaaren toisella linjalla asunut koulutyttö. Hänen Leningradin piirityksen aikana tekemänsä päiväkirjamerkinnät ovat järkyttävä dokumentti sodan kauhuista.

title: Olhavan rintama

text: Olhavan rintama osallistui yritykseen Leningradin piirityksen murtamiseen tammikuussa 1942, mikä epäonnistui ja aiheutti puna-armeijalle lähes kokonaisen armeijan tappiot. Syksyllä Olhavan rintaman onnistui raskaiden tappioiden jälkeen työntää saksalaiset pois lähes kokonaan Laatokan rannalta. Olhavan rintama aloitti lokakuussa 1942 valmistelut uuteen hyökkäyksen saksalaisten Leningradin ympäristön asemia vastaan ja 12. tammikuuta alkaneen offensiivin onnistui työntää saksalaiset kokonaan pois Laatokalta teknisesti päättäen Leningradin piirityksen.

title: Pietari (kaupunki)

text: Piirityksen aikana ruoka ja polttoaine olivat säännösteltyjä. Talvella 1941–1942 kaupungissa ei ollut juoksevaa vettä, lämmitystä eikä julkista liikennettä, ja sähköä sai vain ajoittain. Pienimmillään henkilöä kohti määrätty annos oli vain 125 grammaa leipää päivässä. Satoja tuhansia ihmisiä evakuoitiin kaupungista Laatokan kuuluisaa "elämän tietä" pitkin, joka oli ainoa piiritetyn kaupungin ulkomaailmaan yhdistävä reitti. Kesäisin ihmisiä kuljetettiin lautoilla, ja talvisin rekat kulkivat aurattua jäätietä pitkin jatkuvan vihollistulituksen alla. Piirityksen aikana Dmitri Šostakovitš sävelsi kaupungissa 7. sinfoniansa, lisänimeltään "Leningrad". Valmis teos esitettiin piiritetyssä kaupungissa 1942. Lähes 900 päivän piirityksen ("blokada") aikana kaupungissa kuoli ainakin 641 000 ihmistä, joidenkin arvioiden mukaan jopa yli 800 000. Noin puoli miljoonaa piirityksen uhria on haudattu Leningradin liepeillä olevalle Piskarjovin hautausmaalle. Leningrad oli 1945 ensimmäinen kaupunki, jolle myönnettiin sankarikaupungin ("gorod-geroi") arvonimi.

title: Serepetta

text: Toisen maailmansodan aikana osa väestöstä jäi Leningradin piiritykseen ja evakuoitiin eri puolille Neuvostoliittoa. Saksalaisten miehitysalueella olleet suomalaiset siirrettiin vuonna 1943 Suomeen. Nykyään seurakunnan alue kuuluu Leningradin alueen Lomonosovin piiriin.

title: Oktjabrskaja revoljutsija

text: Vuonna 1941 alus siirrettiin Tallinnasta Kronstadtiin ja syyskuun lopulla Leningradiin. Toisen maailmansodan aikana Saksaa vastaan eli 1941–1945 aluksen komentajina toimivat M. Z. Moskalenko, N. A. Petrištšev ja S. D. Solouhin. Alus ampui päätykeillään 1 140 laukausta Leningradin piirityksen aikana.

title: Lidia Ginzburg

text: Lidia Jakovlevna Ginzburg (; 18. maaliskuuta 1902 Odessa, Venäjän keisarikunta – 17. heinäkuuta 1990 Leningrad, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko ja esseisti. Hän oli Leningradin piirityksen aikana kaupungissa ja selvisi sieltä hengissä.

title: Matilda Kaihosalo

text: Vapauduttuaan vankilasta syksyllä 1918 Kaihosalo toimi SKP:n äänitorvena Tampereella. 1920-luvulla hän työskenteli ensin Suomen Ammattijärjestön toimitsijana ja sitten "Työläisnaisen" ja pilalehti "Paukun" toimittajana. Kaihosalo siirtyi 1930-luvulla Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli Kustannusliike Kirjan Leningradin osastossa. Hän kuoli Leningradin piirityksen aikana.


query: Milloin USA antoi naisille ääni oikeuden?

title: Naisten äänioikeus

text: Yhdysvalloissa naisten äänioikeus oli New Jerseyn osavaltion perustuslaissa jo vuonna 1776, mutta se kumottiin 1807. Myöhemmin naiset saivat äänioikeuden Yhdysvalloissa vuonna 1920.[4]

title: Kontra-altto

text: Kontra-altto on matala naisääni, ja se on harvinaisin naisääni. Kontra-alttoja on naisista vain noin viisi prosenttia. Kontra-altto on mezzosopraanoa matalampi ja raskaampi ääni, joka muistuttaa jossain määrin miesääntä, ja korkeiden sävelten saavuttaminen on äänelle vaikeaa. Ääni on luonnollisesti androgyyninen, sillä se on sointiväriltään naisille ja miehille tyypillisten äänten rajalla. Kontra-altto on vain hieman tenoria korkeampi ja kirkkaampi ääni.

title: Maanjako-oikeus

text: Viipurin lääniin asetettiin 12. heinäkuuta 1816 annetun asetuksen nojalla pysyvä maanjako-oikeus, jonka tuomiopiirinä oli koko lääni. Oikeuden kokoonpanoon kuului puheenjohtaja, kolme jäsentä ja vakinainen sihteeri. Vakinaista palkkaa saavan puheenjohtajan valitsi senaatti. Oikeuden pysyvä jäsen oli lääninmaanmittari ja pitäjän maanomistajat valitsivat oikeuden kaksi muuta jäsentä. Puheenjohtajalla ja lääninmaanmittarilla oli kummallakin yksi ääni ja kahdella jäsenellä yhteensä yksi ääni. Jakokunnan alueella kokoontuneen maanjako-oikeuden istunnossa tuli olla läsnä myös toimitusmaanmittarin. Maanjako-oikeuden ratkaisuihin saattoi hakea muutosta senaatin oikeusosastolle osoitetulla kirjallisella valituksella, joka oli jätettävä määräajassa läänin kuvernöörille.

title: Lady Jane Grey

text: Populäärihistoriassa lady Janea kutsutaan joskus “yhdeksän päivän kuningattareksi” (10.–19. heinäkuuta 1553) tai ”kolmentoista päivän kuningattareksi” (6.–19. heinäkuuta 1553) – on epävarmaa, milloin hän itse asiassa nousi valtaistuimelle ja milloin hänet syrjäytettiin. Yleisempi versio kuitenkin on ”yhdeksän päivän kuningatar”. Historioitsijat pitävät hänen lyhyen hallituskautensa ensimmäisenä päivänä joko hänen edeltäjänsä kuolinpäivää, 6. heinäkuuta, tai hänen virallista julistamistaan kuningattareksi, 10. heinäkuuta. Lady Jane oli maineeltaan yksi aikansa oppineista naisista, ja historioitsija Alison Weir kuvaa häntä yhdeksi “vuosisadan järkevimmistä naisista”.

title: Luettelo Pokémon-lajeista (621–649)

text: Kyuremilla on kolme muotoa: normaali muoto, musta muoto ja valkoinen muoto. Kyurem voidaan nähdä kahdessa jälkimmäisessä muodossa "Pokémon Black 2 ja White 2" -pelien kannessa. Peleissä Kyurem voi muuttua mustaksi yhdistymällä Zekromin kanssa ja valkoiseksi yhdistymällä Reshiramin kanssa, mutta elokuvassa "" se pystyi omaksumaan nämä muodot milloin halusi. Kyuremin alkuperäinen ääni elokuvassa on Katsumi Takahashi, englanninkielinen ääni Marc Thompson ja suomenkielinen ääni Pasi Ruohonen.

title: Yliopisto

text: Naisten yliopistokoulutus tuli yleisesti mahdolliseksi huomattavasti myöhemmin kuin miesten. Suomessa 1850-luvun lopulta naisilla oli vapaa kuunteluoikeus Venäjän yliopistoissa. Helsingissä naisilla oli 1870-luvulta alkaen oikeus anoa erillisoikeutta suorittaa yliopisto-opintoja. Vuonna 1897 he saivat oikeuden liittyä osakuntiin. Oikeuden yliopistossa opiskeluun naiset saivat vasta 1901 ja 1910-luvulla he muodostivat jo 40 % ylioppilaista.

title: Ruotsin korkein oikeus

text: Yksinvaltiaana hallinnut Kustaa III lakkautti valtaneuvoston ja perusti vuonna 1789 Ruotsin korkeimman oikeuden. Korkeimmasta oikeudesta tuli näin riippumaton oikeusaste 19. toukokuuta 1789. Oikeudessa oli aluksi kaksitoista jäsentä, joista korkeintaan kahdeksan oli kerrallaan päättämässä yhdestä asiasta. Lain mukaan kuninkaalla oli oikeudessa kaksi ääntä sekä tasatilanteessa ratkaiseva ääni, mutta kuninkaat eivät koskaan käyttäneet äänioikeuttaan, lukuun ottamatta yhtä tapausta korkeimman oikeuden satavuotispäivänä. Uuden hallitusmuodon säätämisen jälkeen korkein oikeus lakkasi vuonna 1975 antamasta tuomioitaan kuninkaan nimissä.

title: Senaatin oikeusosasto

text: Uusi eduskunta aloitti työnsä marraskuun ensimmäisenä päivänä. Se pysi lakivaliokunnalta lausuntoa ehdotukselleen, että eduskunta valtalain nojalla vahvistaisi entisen lakiehdotuksen korkeimmasta oikeudesta. Valiokunnan mielestä laki ei kuitenkaan turvaisi korkeimman oikeuden riippumattomuutta, eikä sitä siksi tulisi hyväksyä. Toisaalta se viittasi siihen, että Svinhufvudin senaatti oli jättänyt 3. joulukuuta eduskunnalle uuden esityksen korkeimmasta oikeudesta. Esityksessä ehdotettiin oikeuteen presidenttiä ja 12 oikeusneuvosta. Heidän eroamisiäkseen ehdotettiin 68 vuotta, mutta muuten he olivat erottamattomia. Lakivaliokunta antoi uudesta esityksestä lausunnon tammikuussa 1918. Tuomioistuimen nimeksi ehdotettiin ylintä oikeutta ja sen jäsenten toimikaudeksi viittä vuotta. Lisäksi jäsenehdokkaista pitäisi hankkia eduskunnan perustuslakivaliokunnan lausunto. Vasemmisto olisi halunnut, että lausunnon ehdokkaista antaisi eduskunta. Oikeuden jäseninä voisi olla myös naisia ja jäsenet saisivat pitää entisen virkansa, mutta he eivät saisi entisen virkansa palkkaa.[20]

title: Luettelo Pokémon-lajeista (621–649)

text: Keldeo on viidennen sukupolven legendaarinen vesi- ja taistelutyypin Pokémon. Se muistuttaa ponia ja pyrkii tulemaan yhdeksi Oikeuden Miekoista, joihin kuuluvat Cobalion, Terrakion ja Virizion. Keldeolla on kaksi muotoa: tavallinen muoto ja Resolute-muoto. Se esiintyy pääosassa muiden Oikeuden Miekkojen sekä Kyuremin kanssa viidennessätoista Pokémon-elokuvassa "". Keldeon alkuperäinen ääni elokuvassa on Shōko Nakagawa, englanninkielinen ääni Vic Mignogna ja suomenkielinen ääni Henri Piispanen.

title: Cicero

text: Palattuaan Cicero pyrki saamaan takaisin omaisuutensa ja asemansa. Senaatti myönsi hänelle korvauksen tuhotusta omaisuudesta. Clodius piti kuitenkin huolta siitä, että Cicerolla riitti tekemistä. Hän hyökkäsi joukkioineen Ciceron taloa rakentaneiden työmiesten kimppuun, pahoinpiteli Ciceron kadulla ja poltti Ciceron veljen talon.[5] Cicero tuki nyt populisti Miloa, jota hän käytti Clodiusta vastaan. Kaupungin tilanne oli rauhaton ja ruoastakin oli pulaa. Milon mies tappoi lopulta Clodiuksen tammikuussa 52 eaa, kun Milon ja Clodiuksen joukkiot olivat kohdanneet Via Appialla. Cicero puolusti oikeudessa Miloa, joka oli syytettynä Clodiuksen sukulaisten murhista, mutta hävisi jutun. Puolustuspuhetta Pro Milone on tästä huolimatta pidetty merkittävänä. Cicero esitti, että Milolla ei ollut syytä tappaa Clodiusta.

title: Luettelo Pokémon-lajeista (621–649)

text: Cobalion on yksi Oikeuden Miekoista Terrakionin ja Virizionin ohella. Se esiintyy elokuvassa "". Cobalion oli kolmikkonsa viisain jäsen, eikä halunnut antaa Keldeolle lupaa taistella Kyuremia vastaan tämän kokemattomuuden vuoksi. Cobalionin alkuperäinen ääni elokuvassa on Kōichi Yamadera, englanninkielinen ääni H. D. Quinn ja suomenkielinen ääni Markus Bäckman.

title: Surfin’ USA

text: Nimikkolaulu ”Surfin’ USA”, joka oli merkitty Brian Wilsonin nimiin, on lähes nuotilleen kopio Chuck Berryn kappaleesta ”Sweet Little Sixteen”. Berry sai myöhemmin oikeuden päätöksellä kappaleen tekijänoikeudet nimiinsä. Lisäksi laulun sanoitus tuntuisi saaneen vaikutteita Bobby Rydellin vuoden 1959 hitistä ”Kissin’ Time” (jossa mainitaan useita Yhdysvaltain kaupunkeja), jonka melodia taasen muistuttaa melko tavalla ”Sweet Little Sixteeniä”.

title: 3x3 (koripallo)

text: Vuonna 2011 lajissa järjestettiin ensimmäistä kertaa nuorten arvokisat, kun Italiassa pelattiin alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruudesta. Seuraavana vuonna järjestettiin ensimmäiset aikuisten maailmanmestaruuskilpailut Kreikassa. Mestaruuksiin nuorten kilpailuissa ylsivät tyttöjen sarjassa Espanja (2011) ja USA (2012, 2013), poikien sarjassa Uusi-Seelanti (2011), Serbia (2012) ja Argentiina (2013) sekä sekjoukkueiden sarjassa Ranska (2012). Ensimmäisen aikuisten maailmanmestaruuden vei nimiinsä Serbia miehissä, USA naisissa ja Ranska sekajoukkueiden sarjassa.

title: Taliban

text: Miehille ja naisille oli terveydenhuolto järjestetty kokonaan erikseen. Naisia oli työssä lääkäreinä ja sairaanhoitajina, mitkä olivatkin ainoat sallitut työt, koska mieslääkärit eivät saaneet tutkia naispotilaita. Uskonnollisella poliisilla oli milloin hyvänsä oikeus käydä sairaaloissa tarkistamassa, että määräyksiä noudatettiin.

title: Luettelo Pokémon-lajeista (621–649)

text: Terrakion on yksi Oikeuden Miekoista Cobalionin ja Virizionin ohella. Se esiintyy elokuvassa "". Terrakion oli hyvin vahva, mutta myös tovereitaan hyväntuulisempi. Terrakionin alkuperäinen ääni elokuvassa on Hiroki Yasumoto, englanninkielinen ääni Henry Carr ja suomenkielinen ääni Rauno Ahonen.

title: Monaco

text: Rainier III nousi valtaistuimelle 1949 isoisänsä Ludvig II:n kuoleman jälkeen. Vuoden 1962 uusi perustuslaki lakkautti kuolemantuomion, antoi naisille äänioikeuden ja perusti korkeimman oikeuden. Vuonna 1993 Monaco sai täysivaltaisen aseman Yhdistyneissä kansakunnissa. Se liittyi Euroopan neuvostoon vuonna 2004.[2]

title: Eskatologia

text: Jeesuksen opetuslapset halusivat tietää milloin Jumalan valtakunta tulee. Jeesus antoi vastauksessaan moniosaisen tunnusmerkin, josta voitaisiin havaita milloin uusi onnellinen maailma on lähellä. Muissa raamatunkirjoissa lisätään tunnusmerkkiin yksityiskohtia.

title: Athos

text: Legendan mukaan Neitsyt Maria ja evankelista Johannes olivat Kristuksen ylösnousemuksen jälkeen purjehtimassa Jaffasta Kyprokselle vieraillakseen Lasaruksen luona. Laiva eksyi ja ajautui Athoksen itärannikolle. Maria astui rannalle ja hurmaantui paikan kauneudesta. Hän siunasi sen, antoi apostoli Johanneksen kastaa rantaan tulleet paikalliset kristityiksi ja rukoili pojaltaan, että alue voisi olla hänen puutarhansa. Silloin taivaasta kuului ääni: ”Olkoon tämä paikka sinun perintösi ja puutarhasi, paratiisi ja suojapaikka niille, jotka pelastusta etsivät”. Tämän vuoksi Athosvuorta pidetään Jumalanäidin puutarhana, johon muilla naisilla ei ole pääsyä.[10][11]

title: Äänioikeus

text: Ensimmäisenä maailmassa koko kansa pois lukien tummaihoiset sai yleisen ja yhtäläisen äänioikeuden Uudessa-Seelannissa vuonna 1893. Australiassa valkoinen väestö sai äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden (siis myös oikeuden asettua ehdolle; tätä oikeutta Uuden-Seelannin naisilla ei ollut) vuonna 1903, joskaan sielläkään ei ollut naisparlamentaarikkoja vielä puoleen vuosisataan. Suomi oli kuitenkin maailman ensimmäinen maa, jossa lähes koko kansa sai ääni- ja vaalioikeuden (1906).

title: Roomalainen tie

text: Roomalainen laki määritteli oikeuden käyttää jokaiselle. "Ius eundi" (”oikeus kulkea”) antoi oikeuden käyttää jalkapolkuja ("iter)" yksityiselläkin maalla ja "ius agendi" (”oikeus ajaa”) antoi oikeuden käyttää "actuksia", eli kärryteitä. "Via" yhdisti nämä kaksi oikeutta edellyttäen, että se oli oikean levyinen, joka määriteltiin tarkastajan toimesta. Standardileveys oli "latitudo legitima", joka oli 2,45 metriä.

title: Murrosikä

text: Osalle tytöistä kasvaa murrosiän loppupuolella tummia säärikarvoja, mikä johtuu miessukupuolihormonien läsnäolosta. Tytöille ei tule äänenmurrosta, toisin kuin pojille, mutta miessukuhormonien läsnäolon takia tytön ääni madaltuu hitaasti koko elämän ajan alkaen noin 13–14 -vuotiaasta, tämän takia naisen ääni on yleensä vähemmän korkea, kuin nuoren tytön ääni ja edelleen vanhuksella ääni on nuorta naista matalampi. Naisen iän voikin yleensä miestä helpommin päätellä äänen perusteella. Tytöillä kasvonpiirteet eivät muutu paljoa murrosiässä, toisin kuin pojilla, joilla kasvonpiirteet miehistyvät. Veren hemoglobiinitaso ei nouse tytöillä murrosiässä, eikä lihasmassa juurikaan kasva, toisin kuin pojilla. Kuukautisten alkamisen jälkeen voi esiintyä kuukautisrytmin tietyissä vaiheissa mielialan suurempaa vaihtelua, mikä johtuu vaihtelevista naishormonitasoista. Mieshormonit, jotka myös aiheuttavat naisille karvoituksen kasvun, voimistavat naisen sukupuoliviettiä. Poikien tahattomien erektioiden tapaan myös monilla tytöillä voi murrosiässä sattua välillä tahattomia kiihottumisia, jotka ilmenevät emättimen kostumisena, häpykielen jäykistymisenä ja häpyhuulien turpoamisena. Murrosiässä myös tytöt masturboivat säännöllisesti.

title: Eleonoora Akvitanialainen

text: Toinen ristiretki sinänsä oli suuri pettymys ja tappio. Ludvig oli heikko sotilaallinen johtaja ja kykenemätön ylläpitämään joukkojensa kuria ja moraalia tai tekemään sotatoimissa taktisesti mielekkäitä päätöksiä. Eleonooran outo asema ristiretkeen osallistuvana herttuattarena sai aikaa erilaisia huhuja. Naista ei välttämättä pidetty kykenevänä sotatoimiin tai joukkojen johtamiseen ja siksi huhut kertoivat Eleonooran sukupuolisuhteista milloin johonkin alempaan vasallin, milloin setäänsä Antiokian ruhtinaaseen Raymond de Poitiersiin. Kotimatkan aviopuolisot tekivät erillään.

title: Can’t Be Tamed

text: Monet arvostelijat kritisoivat albumilla esiintynyttä, paljon käytettyä teknologiaa. Alexis Petridis "The Guardianista" sanoi, että albumi oli "suo-tyylistä pop-tanssia: hortoilevat koskettimet, laulua kromattu Auto-Tunella." Brad Wheeler "Globe and Mailista" kommentoi: "Tältä innottomalta levyltä ei löydy lainkaan omaperäisyyttä". Hän sanoi, että Cyrusin muunneltu ääni ei ollut "mitään erikoista" ja albumin sanoitukset olivat klisee-kirjoitetut. Heather Phares "Allmusicista" kommentoi: "Vaikka pop olikin Cyrusin leipä ja voi Hannah Montana -vuosina, niin albumilla syntikan hallitseva melodia ei sovi hänen äänelleen; hän kuulostaa luonnollisemmalta ja kypsemmältä lauluissa, jotka ovat rockia tai countrya." Phares lisäsi myös: "Liian usein Cyrus pitää vastaavina ilottomuutta ja aikuisuutta". "USA Today" antoi myös negatiivisen arvostelun, nimittämällä albumia "tylsäksi" ja "geneeriseksi".

title: Comitia

text: Comitia curiata oli toiseksi vanhin kansankokouksista. Se koostui patriiseista, jotka oli järjestetty 30:een "curiaan", joista jokaisella oli yksi ääni. Alun perin tämä kansankokous valitsi virkamiehet, antoi heille "imperiumin" ja sääti lakeja. Myöhemmin sen oikeudet rajoittuivat "imperiumin" myöntämiseen comitia centuriatassa valituille virkamiehille. Myöhäisessä tasavallassa comitia curiata koostui vain 30 liktorista, joiden katsottiin edustavan curioita.

title: Androgyyni

text: Androgyynisellä voidaan viitata myös henkilön puhe- tai lauluääneen. Tällainen ääni on sukupuolille tyypillisten rajalla, eikä äänestä voi päätellä kumpaa sukupuolta edustavan ääni on kyseessä. Androgyynisen puheäänen peruskorkeus on korkeampi kuin miehillä yleensä mutta matalampi kuin naisilla yleensä: 145-165 hertsiä (sävelet D3-E3), mutta äänen sointiväri on androgyynisyydessä tärkeämpää kuin äänenkorkeus.

title: Anthony Kennedy

text: Anthony McLeod Kennedy (s. 23. heinäkuuta 1936 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen lakimies, joka toimi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1988–2018. Hänet nimitti presidentti Ronald Reagan helmikuussa 1988. Kennedyn ääni ratkaisi monta täpärää oikeuden päätöstä, ja hän äänesti sekä konservatiivisten että liberaalien jäsenten kannan puolesta.

title: Lucina Hagman

text: Vuonna 1905 Hagman perusti ystävänsä Maikki Fribergin kanssa "Naisten Ääni" -nimisen lehden nuorsuomalaisia naisia varten. Hagman jatkoi lehden toimituskunnassa kuolemaansa asti. Pian ensimmäisten eduskuntavaalien jälkeen hänen aloitteestaan perustettiin Suomalainen Naisliitto, joka oli tarkoitettu nuorsuomalaisia naisia kokoavaksi valistusjärjestöksi. "Naisten Ääni" siirtyi uuden järjestön äänenkannattajaksi. Hagman toimi Naisliiton puheenjohtajana 1908–1914 ja 1920–1927.

title: Milot Rashica

text:
Rashica on pelannut Albanian nuorten maajoukkueissa. Albanian jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan.
Rashica vaihtoi maajoukkuetta, kun Euroopan jalkapalloliitto antoi Kosovolle oikeuden osallistua liiton alaisiin kilpailuihin. Hän debytoi Kosovon paidassa syyskuussa 2016 Suomea vastaan.

title: Sydämen ääni (elokuva)

text: "Sydämen ääni" kertoo nuoresta miehestä, jonka täytyy valita kahden naisen väliltä, jotka ovat molemmat rakastuneet häneen. Toinen naisista on köyhä katujen kasvatti ja toinen hienostunut seurapiirikaunotar.

title: Akuma (Street Fighter)

text: Akuman alkuperäinen nimi Japanissa on Gōki, mutta Capcom USA päätti uudelleennimetä hahmon Super Street Fighter II Turbon Yhdysvaltain-julkaisussa. Capcom USA antoi hahmolle nimeksi "paholaista" tarkoittavan japaninkielisen sanan ().

title: Luettelo Pokémon-lajeista (621–649)

text: Virizion on yksi Oikeuden Miekoista Cobalionin ja Terrakionin ohella. Se esiintyy elokuvassa "". Virizion oli tovereitaan ketterämpi ja kekseliäämpi. Virizionin alkuperäinen ääni elokuvassa on Takako Honda, englanninkielinen ääni Emily Williams ja suomenkielinen ääni Katja Aakkula.