query: Mikä oli Hitchcockin viimeinen elokuva?

title: Alfred Hitchcock

text: Vuonna 1976 valmistunut Perintö jäi Hitchcockin viimeiseksi elokuvaksi. Se oli komediallinen jännityselokuva, jonka vastaanotto oli suopeahko, ja varsinkin sen humoristisuutta arvostettiin.[98]

title: Vuokralainen (vuoden 1926 elokuva)

text: Hitchcockin omasta mielestä "Vuokralainen" oli ”Alfred Hitchcockin” alku – ensimmäinen todellinen Hitchcock-elokuva. Vuosikymmeniä myöhemmin Hitchcock alkoi suhtautua elokuvaan kriittisemmin ja piti monia ratkaisujaan – muun muassa kuuluisaa lasikattokohtausta – turhina ja ylimääräisinä. Kuitenkin juuri nämä tekniset innovaatiot vaikuttivat katselijoihin ja kriitikoihin kaikkein tehokkaimmin 1926 – ja vaikuttivat siihen, että Hitchcock sai ”ihmepojan” maineen.

title: Alfred Hitchcock

text: Vuonna 1927 ensi-iltansa saanut Vuokralainen oli Hitchcockin ensimmäinen jännityselokuva. Se oli myös Hitchcockin ensimmäinen yleisö- ja arvostelumenestys. Sitä pidettiin jopa kaikkien aikojen parhaana brittielokuvana, ja teknisten innovaatioidensa ansiosta Hitchcock sai ”ihmepojan” maineen. Hitchcockin omasta mielestä Vuokralainen oli ensimmäinen ”Hitchcock-elokuva”.[23] Siinä Hitchcock käytti myös ensimmäisen kerran syyttömänä syytteeseen joutuvan miehen teemaa, jota hän muunteli lukuisissa myöhemmissä elokuvissaan.[2] Vuokralaisessa on myös Hitchcockin ensimmäinen cameorooli.[24]

title: Hitchcock (elokuva)

text: Hitchcock on yhdysvaltalainen elämäkertaelokuva, jonka on ohjannut Sacha Gervasi ja se perustuu Stephen Rebellon kirjaan "Alfred Hitchcock and the Making of Psycho". Elokuva kertoo elokuvaohjaaja Alfred Hitchcockin ja hänen vaimonsa Alma Revillen suhteesta elokuvan Psyko aikaan. Elokuvan pääosissa ovat Anthony Hopkins, Helen Mirren, Scarlett Johansson, Toni Collette, Danny Huston, Jessica Biel ja James D’Arcy.

title: Jamaica Innin rannikkorosvot

text: "Jamaica Innin rannikkorosvot" ei ole Hitchcockin tuotannossa kovin arvostetussa asemassa. Lähes kaikki kirjoitukset tästä elokuvasta alkavat toteamuksella ”Hitchcockin viimeinen elokuva Englannissa”. Allmovien kriitikko toteaa, ettei "Jamaica Inn" ole aivan niin kamala, mitä useat kuvittelevat. Se tosin kärsii siitä, ettei Hitchcock saanut kuvata sitä haluamallaan tavalla, mutta elokuvasta löytyy silti muutamia Hitchcockille tyypillisiä piirteitä.

title: The Pleasure Garden

text: 1924 Hitchcock lähti Saksaan elokuvan "Die Prinzessin und der Geiger" kuvauksia varten. Sen kuvaukset eivät kuitenkaan sujuneet hyvin. Naimisissa olevalla ohjaaja Graham Cuttsilla oli suhde virolaiseen tanssijattareen ja kuvausten loppupuolella he karkasivat. Hitchcock ja Alma Reville joutuivat ohjaamaan elokuvan loppuun. Elokuvan jälkituotanto tehtiin Englannissa (paluumatkalla Hitchcock oli kosinut Alma Revilleä ja saanut myöntävän vastauksen). Seuraavan elokuvan "The Prude's Fall" kuvausten aikana Hitchcock oli huomannut, että ohjaaja Cuttsin suhtautuminen häneen oli muuttunut pahansuopaiseksi. Cutts ilmoittikin, ettei hän halunnut Hitchcockia seuraavaan elokuvaansa.

title: Alfred Hitchcock

text: Äänielokuvan tulon myötä musikaali- ja revyyelokuvia tehtiin runsaasti, koska se koettiin oivaksi tavaksi osoittaa äänielokuvan mahdollisuudet. Niinpä Hitchcock joutuikin osallistumaan episodielokuvaan Elstree Calling (1930), jonka Hitchcockin elämäkertoja John Russell Taylor kuittaa sanoilla ”omituinen välinäytös”. Junoa ja riikinkukkoa (1930) voidaan pitää Hitchcockin ensimmäisenä todellisena äänielokuvana, sillä elokuva tuotettiin alusta alkaen äänielokuvana. Irlantilaisia käsittelevä aihe oli perienglantilaiselle Hitchcockille täysin vieras, mutta kriitikoiden mielestä hän käsitteli irlantilaisia mestarillisesti. Epäiltynä murhasta (1930) vahvisti jälleen Hitchcockin mainetta jännityselokuvien ohjaajana, vaikka se olikin enemmän tyypillinen ”kuka sen teki” -tarina kuin jännitykseen perustuva Hitchcock-elokuva. Sitä seurannut Rikkauden huuma (1931) epäonnistui kuitenkin täydellisesti. Hitchcockin viimeiset elokuvat British International Picturesille olivat nopeasti tehdyt tilaustyöt Talo numero 17 (1932) ja Lord Camber’s Ladies (1932), joka oli Hitchcockin ainoa pelkkänä tuottajana tekemä elokuva.[29]

title: Viimeinen pari ulos

text: Joan Crawford sanoi aina, että hän olisi toivonut Alfred Hitchcockin ohjaavan "Viimeinen pari ulos" -elokuvan. Elokuva sisältää kuitenkin monia hitchcockimaisia piirteitä.

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin ura elokuvan parissa kesti noin kuusikymmentä vuotta. Hän aloitti elokuvauransa välitekstien suunnittelijana ja lavastajana vuonna 1919. Hän kokeili ohjaamista jo vuosina 1922 ja 1923, mutta hänen ohjaustyönsä tältä ajanjaksolta ovat suurelta osin kadonneet. Hitchcockin ensimmäinen täysin säilynyt ohjaustyö oli rikosdraamaelokuva The Pleasure Garden vuodelta 1925. Ensimmäinen varsinainen ”Hitchcock-elokuva” on vuoden 1926 elokuva Vuokralainen, ja sen myötä hänestä tuli arvostettu ohjaaja. Hitchcockin ”kultakautena” voidaan pitää vuosia 1951–1963, sillä tänä aikana ilmestyivät esimerkiksi Muukalaisia junassa, Vertigo – punainen kyynel, Mies joka tiesi liikaa, Psyko ja Linnut. 1960-luvun lopulla Hitchcock ohjasi useita epäonnistuneita elokuvia ja menetti suosiotaan. Vuoden 1972 elokuva Frenzy ja vuoden 1976 elokuva Perintö sen sijaan olivat menestyselokuvia.

title: Ulkomaankirjeenvaihtaja (elokuva)

text: Hitchcock hankki "Ulkomaankirjeenvaihtajan" tuotannonsuunnittelijaksi William Cameron Menziesin, joka oli juuri saanut Oscarin "Tuulen viemäästä". Kuvauksesta vastasi Rudolp Maté, jonka puolalais-unkarilainen tausta sopi hyvin elokuvan aiheeseen. Lavastuksesta vastasi Alexander Golitzen. Menzies, Maté ja Golitzen tapasivat Hitchcockin päivittäin ennen kuvausten alkua, sillä "Ulkomaankirjeenvaihtajaan" kuului lähes sata kolmiseinäistä lavastetta ja sen lisäksi vielä amsterdamilainen tori, Waterloon rautatieasema, hollantilaisen tuulimyllyn kolmikerroksinen sisätila ja mereen syöksyvä lentokone sisätiloineen. Wanger oli myös muuten hyvin sallivainen tuottaja. Hitchcockilla oli näet viimeinen sana roolijaossa, tuotannonsuunnittelussa, kameroissa ja leikkauksessa.

title: Nainen katoaa

text: 1938 Hitchcock etsi sopivaa materiaalia elokuvaksi, sillä hän halusi tehdä sopimuksen mukaisen viimeisen elokuvan Gainsborough'lle, jotta voisi allekirjoittaa sopimuksen Charles Laughtonin tuotantoyhtiön kanssa. Black tarjosi hänelle Gilliatin ja Launderin käsikirjoitusta, jonka Hitchcock hyväksyi. Hitchcockia kiinnosti siinä ennen muuta sen perusidea. Lisäksi Launderin ja Gilliatin huumorintaju oli hyvin samantapainen kuin Hitchcockin. Hitchcock onkin sanonut, että heidän käsikirjoituksensa oli yksi parhaimmista, mitä hän oli koskaan saanut. Hitchcock teki joitain muutoksia käsikirjoitukseen: sen alkua tiivistettiin ja lopusta tehtiin toiminnallisempi. Kuvattu elokuva vastaa kuitenkin varsin hyvin alkuperäistä käsikirjoitusta. Hitchcockin vaatimuksesta hänen vaimonsa Alma Reville sai myös nimensä elokuvan alkuteksteihin.

title: Alfred Hitchcock

text: Gainsborough oli tässä vaiheessa laajentumassa, ja tuottaja Michael Balcon ehdotti Hitchcockille oman elokuvan ohjaamista. Balcon oli tarkkaillut Hitchcockin työskentelyä vuosien ajan ja oli vakuuttunut, että Hitchcock pystyisi ohjaamaan elokuvan. Cutts, joka oli myös yhtiön osakas, vastusti sitä. Balconin perusteluina oli, että tuotannon laajentuessa Cutts ei mitenkään ehtisi ohjata kaikkia Gainsboroughin elokuvia, ja lisäksi oli halvempaa käyttää jo palkkalistoilla olevaa työntekijää kuin palkata joku ulkopuolinen. Balcon sai tahtonsa läpi ja Hitchcock sai ensimmäisen elokuvan ohjattavakseen.[21]

title: Alfred Hitchcock

text: Die Prinzessin und der Geiger -elokuvan kuvaukset eivät kuitenkaan sujuneet hyvin. Naimisissa olleella ohjaaja Graham Cuttsilla oli suhde virolaiseen tanssijattareen, ja kuvausten loppupuolella he karkasivat. Hitchcock ja Alma Reville joutuivat ohjaamaan elokuvan loppuun. Elokuvan jälkituotanto tehtiin Englannissa (paluumatkalla Hitchcock oli kosinut Alma Revilleä ja saanut myöntävän vastauksen). Seuraavan elokuvan The Prude’s Fall kuvausten aikana Hitchcock oli huomannut, että ohjaaja Cuttsin suhtautuminen häneen oli muuttunut pahansuovaksi. Cutts ilmoittikin, ettei hän halunnut Hitchcockia seuraavaan elokuvaansa.[20]

title: Alfred Hitchcock

text: Minä tunnustan -elokuvan (1953) tekemistä Hitchcock oli suunnitellut jo 1930-luvulta lähtien. Rippisalaisuuteen perustuva elokuva ei kuitenkaan menestynyt. Perinteisempi – tai ”hitchcockmaisempi” – Täydellinen rikos (1954) menestyi jo paremmin. Sen pääosaan Hitchcock valitsi Grace Kellyn, jonka hän varasi heti myös kahteen seuraavaan elokuvaansa. Täydellinen rikos oli Hitchcockin viimeinen Warnerille tekemä elokuva, jonka jälkeen hän siirtyi Paramount Picturesille.[73][74]

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin ensimmäinen elokuva Paramountille oli Takaikkuna (1954), jonka tapahtumat sijoittuvat yhteen ainoaan lavasteeseen. Elokuva kuului Epäilyksen varjon ohella Hitchcockin omiin suosikkeihin, ja se on ylipäätään Hitchcockin arvostetuimpia ja suosituimpia elokuvia. Pääosaa näytteli Grace Kelly, joka oli myös seuraavan Hitchcockin elokuvan Varkaitten paratiisi (1955) pääosassa. Varkaitten paratiisi kuvattiin Ranskan Rivieralla kesällä 1954.[76] Kuvausmatkan merkittävin anti liittyi Hitchcockin arvostukseen elokuvantekijänä. Hitchcock tapasi silloin vaikutusvaltaisen ranskalaisen elokuvakriitikon André Bazinin. Bazinin vähän myöhemmin Cahiers du cinéma -lehdessä julkaisema artikkeli laukaisi keskustelun siitä, oliko Hitchcock vakavasti otettava taiteilija vai vain lahjakas tarinankertoja ja elokuvatekniikan soveltaja. Bazinin mielestä Hitchcock oli vain lahjakas tarinankertoja, mutta nuorempi kriitikkopolvi suhtautui asiaan toisin. Kiistelyn yksi tulos oli kuitenkin, että Éric Rohmer ja Claude Chabrol julkaisivat 1957 ensimmäisen Hitchcockin elokuvia käsittelevän kirjan.[77]

title: François Truffaut

text: Truffaut’n tuotanto oli monipuolista. Tuotannon runkona ovat omaelämäkerrallisia aineksia sisältävät Antoine Doinel -elokuvat.[11] Elokuvissa ilmenee vaikutteita erityisesti Jean Renoirin impressionismista ja Alfred Hitchcockilta.[11] Renoirin lämminhenkinen humanismi näkyy esimerkiksi elokuvissa Jules ja Jim, Kesytön ja Viimeinen metro. Hitchockin elokuville ominaisimmat vaikutteet näkyvät muun muassa elokuvissa Ampukaa pianistia, Morsian pukeutui mustaan ja Pitkä viikonloppu. Pehmeässä ihossa on esillä vaikutteita kummaltakin esikuvalta. Leikkauksessa ja musiikissa on yhtäläispiirteitä Hitchcockin elokuviin, mutta teemassa on monia Renoirin humanististia piirteitä.[5]

title: Rebekka (romaani)

text: Alfred Hitchcock ohjasi romaanin pohjalta ensimmäisen yhdysvaltalaisen elokuvansa "Rebekka" vuonna 1940. Hitchcockin elokuvista se oli ainoa, joka voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. "Rebekka" oli Hitchcockin toinen ohjaus du Maurierin teoksen pohjalta. Hänen edellinen ohjaustyönsä "Jamaica Innin rannikkorosvot" perustui niin ikään du Maurierin romaaniin. Hitchcockin kolmas du Maurier -filmatisointi oli "Linnut" vuonna 1960. Daphne Du Maurierin isä, näyttelijä, tuottaja ja kirjailija Gerald du Maurier, oli Hitchcockin ystävä. Siksi Daphne du Maurier lienee ollut yksi Hitchcockin suosikkikirjailijoista. Hitchcock ei näet ole tehnyt kenenkään muun kirjailijan teoksista näin monta elokuvasovitusta.

title: Alfred Hitchcock

text: Kesällä 1953 Hitchcock solmi sopimuksen Paramountin kanssa yhdeksästä elokuvasta. Viiden elokuvan tekijänoikeudet siirtyisivät Hitchcockille ja neljän elokuvan oikeudet jäisivät Paramountille. Loppujen lopuksi Hitchcock teki Paramountille vain kuusi elokuvaa, ja Paramountille jäivät vain elokuvan Varkaitten paratiisi oikeudet.[75]

title: Alfred Hitchcock

text: Mutta kuka murhasi Harryn? (1955) oli Hitchcockin omien sanojen mukaan hänen yhdysvaltalaisista elokuvistaan englantilaisin. Elokuvan brittiläinen musta huumori ei kuitenkaan purrut yhdysvaltalaiseen yleisöön ja arvostelijakaartiin, mutta sitä paremmin elokuva menestyi Britanniassa ja Ranskassa.[78] Hitchcockin kuuluisuuden kannalta paljon merkittävämpi oli vuoden 1955 toinen projekti: televisiosarja Alfred Hitchcock esittää (1955–1965). Hitchcockia edustanut agentuuri oli ajautunut viihdekonserni MCA:n omistukseen, ja sitä kautta Hitchcockilta kysyttiin kiinnostusta televisiosarjan tekemiseen. Hitchcock suostui ja perusti sitä varten Shamley Productions -yhtiön. Sarjan tuottajaksi hän kutsui entisen luottotyöntekijänsä Joan Harrisonin. Hitchcock itse esitteli jokaisen jakson omalla sarkastisella, mustan huumorin höystämällä tyylillään. Televisioesiintymiset tekivät Hitchcockista etenkin Yhdysvalloissa ennennäkemättömän kuuluisan. Televisiosarjan suosio poiki myös lukuisia oheistuotteita, kuten taskukirjoja, joiden nimet olivat tyyliin ”Tarinoita, joita en saanut tehdä televisiossa”, sekä jännityslukemisto Alfred Hitchcock Magazinen (1956–). Televisiotuotannon ansiosta Hitchcockin varallisuus kasvoi huomattavasti, ja vuonna 1964 hän oli jo MCA:n (ja sitä kautta myös Universalin) viidenneksi suurin omistaja.[79]

title: Alfred Hitchcock

text: Nainen katoaa -elokuvan myötä Hitchcockin sopimus Gaumont-Britishin kanssa umpeutui. Hitchcock oli jo neuvotellut 1937 RKO:n ja Metro-Goldwyn-Mayerin kanssa, mutta neuvottelut kariutuivat Hitchcockin palkkapyyntöihin. Nainen katoaa -elokuvan kuvausten aikana David O. Selznick teki Hitchcockille tarjouksen Titanic-aiheisesta elokuvasta. Hitchcock lensi heinäkuussa 1938 Yhdysvaltoihin neuvottelemaan sopimuksesta, joka loppujen lopuksi takasi hänelle 40000dollaria elokuvasta. Palkka oli lisäksi säännöllinen, eli Hitchcock sai palkkansa riippumatta siitä, kuvasiko hän elokuvaa vai ei. Lisätäkynä neuvotteluissa Selznickillä oli ollut Hitchcockia kiinnostaneet elokuvaoikeudet Rebekkaan, josta tulisi Hitchcockin toinen Hollywood-elokuva.[41]

title: Rebekka (elokuva)

text: Selznick ei ollut lainkaan tyytyväinen Hitchcockin kuvaustapaan. Tapansa mukaan Hitchcock kuvasi vain sen, mitä käsikirjoituksessa sanottiin. Hollywoodin tapaan olisi kuulunut kuvata kohtaukset myös kokonaisina, eri kuvakulmista sekä käyttää lähi- ja puolilähikuvia. Tällainen tuotantotapa antoi tuottajalle mahdollisuuden leikata elokuva haluamallaan tavalla. Hitchcockin kuvaustavalla elokuva voitiin leikata vain Hitchcockin etukäteen suunnittelemalla tavalla. Selznick yritti muuttaa Hitchcockin työskentelytapaa mutta turhaan.

title: Alfred Hitchcock

text: Oikeussalidraama 2 pisaraa viiniä (1947) oli Hitchcockin viimeinen Selznickille tekemä elokuva, ja se epäonnistui lähes täydellisesti. Elokuvan valtavat tappiot vaikuttivat osaltaan siihen, että Selznickin itsenäinen levitysyhtiö joutuu lopettamaan toimintansa.[64]

title: Alfred Hitchcock

text: Mutta kuka murhasin Harryn? jälkeen Hitchcockin seuraava elokuva oli uudelleenfilmatisointi Mies joka tiesi liikaa, joka perustui Hitchcockin omaan elokuvaan vuodelta 1934. François Truffaut’n haastattelussa Hitchcock sanoi ensimmäisen version olleen lahjakkaan amatöörin tekemä, kun taas toinen oli ammattilaisen.[80] Elokuva oli kassamenestys: parissa viikossa siitä tuli vuoden tuottoisin elokuva Yhdysvalloissa.[81] Vuonna 1957 ensi-iltansa saanut Väärä mies käsittelee Hitchcockin suosikkiteemaa väärin perustein syytetystä miehestä. Erikoista on kuitenkin, että elokuva perustui tositapahtumiin ja että Hitchcock jopa säilytti tosielämän repliikit, vaikka ne heikensivät elokuvan draamallista rakennetta. John Russell Taylor pitääkin elokuvaa nopeasti tehtynä mustavalkoisena välityönä, Hitchcockin ystävänpalveluksena Warner Brothersille.[82]

title: Sabotaasi (elokuva)

text: Sabotaasi on Hitchcockin yksityiskohtaisin elokuva Lontoon East Endistä, jossa Hitchcock vietti lapsuutensa ja nuoruutensa. Elokuvan vihanneskauppa muistuttaa Hitchcockin vanhempien taloa ja East Endin elokuvateatteri on kuin se, jossa Hitchcock näki ensimmäiset elokuvansa. Vilkkaat katumarkkinat, puodit sivukujilla ja vuokralaisista koskevat sivujuonet ovat kaikki sellaista, mitä Hitchcock oli nuorena nähnyt Lontoossa.[14]

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin elokuville tyypillinen piirre on myös MacGuffin – elokuvan henkilöille erittäin tärkeä asia mutta katsojalle täysin yhdentekevä. Se esiintyy etenkin Hitchcockin vakoiluelokuvissa, ja niissä se on tavallisesti vain tekosyy syyttömän sankarin pakomatkan kuvaukseen. Parhaita esimerkkejä MacGuffinin mestarillisesta käytöstä ovat 39 askelta (1935) ja Vaarallinen romanssi (1959) – kummassakaan elokuvassa ei selviä kunnolla, minkä takia kaikki olivat niin hanakasti elokuvien sankareiden perässä. Mielenkiintoisena sivukommenttina voitaneen mainita, että kriitikot, joiden mielestä Vaarallinen romanssi oli Hitchcockin paras yhdysvaltalainen elokuva, ovat myös sitä mieltä, että 39 askelta oli Hitchcockin paras englantilainen elokuva.[35]

title: Hitchcock (elokuva)

text: Haastattelusta loukkaantuneena Hitchcock alkaa painimaan uuden projektin parissa, mutta mikään hänelle tarjotuista kirjoista, johon seuraava elokuva perustuisi, ei iske häneen. Kukaan ei ymmärrä mitä Hitchcock etsii, mutta hän kuitenkin torjuu kaiken mitä sanotaan "hänen tyylisekseen". Pian Hitchcock kuitenkin sattumalta kuulee, että kirjailija Robert Blochin uusin kauhuromaani Psyko on erittäin järkyttävää luettavaa. Hitchcock alkaa lukemaan kirjaa, ja tajuaa kirjan olevan sitä mitä hän oli etsinyt. Mutta kun Hitchcock saapuu Paramount studiolle ilmoittamaan että Psyko on hänen seuraava elokuvansa, kukaan ei innostu siitä maailmankuuluisa ohjaaja Hitchcock tahtoo tehdä raa'an kauhuelokuvan. Tämän vuoksi he kieltäytyvät rahoittamasta elokuvaa, jonka vuoksi Hitchcock päättää rahoittaa elokuvan itse, joka johtaa heidän talonsa panttaukseen.

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin ura ennen vuotta 1934 oli ollut hyvin epätasainen. Vuokralainen ja Puhtauden lunnaat olivat olleet suuria yleisö- ja arvostelumenestyksiä, mutta niiden vastapainona oli ollut runsaasti epäonnistuneita elokuvia. Waltzes of Vienna -elokuvan kuvausten aikana Gaumont Britishin johtaja Michael Balcon – jonka Gainsborough Pictures oli nyt osa Gaumontia – tarjosi Hitchcockille mahdollisuuden ohjata haluamansa elokuva heti, kun Hitchcock vain löytäisi sopivaa materiaalia. Hitchcockilla oli jo sellainen tiedossa, ja hän osti BIP:ltä Sapperin Bulldog Drummondin elokuvaoikeudet ja ohjasi siitä vuonna 1934 elokuvan Mies joka tiesi liikaa. Siitä alkanutta ja vuoteen 1939 kestänyttä ajanjaksoa Hitchcockin elämäkertoja John Russell Taylor nimittää Hitchcockin Englannin-kauden suuruuden ajaksi.[31] Robert A. Harris ja Michael S. Lasky puolestaan puhuvat ”jännityksen mestarin synnystä”.[32]

title: Alfred Hitchcock

text: Linnuissa (1963) Hitchcock jatkoi kauhuelokuvalinjalla. Se oli Hitchcockin siihenastisen uran kallein elokuva ja elokuvan mainoskampanja oli myös poikkeuksellisen suuri. Elokuvassa ei ollut lainkaan musiikkia. Hitchcockin vakiosäveltäjä Bernard Herrmann vastasi kuitenkin koko elokuvan äänimaailmasta, joka suunniteltiin äärimmäisen tarkasti. Arvostelijoiden reaktio oli laimeahko, ja vaikka lintuja ja erikoistehosteita kehuttiin, henkilöitä pidettiin latteina ja elokuvan alkua hidastempoisena. Katsojia tämä ei kuitenkaan haitannut, vaan Linnuista muodostui suuri yleisömenestys.[89]

title: Jamaica Innin rannikkorosvot

text: Jamaica Innin rannikkorosvot, myös nimellä "Jamaica Innin rantarosvot", ("Jamaica Inn") on Alfred Hitchcockin ohjaama brittiläinen merirosvoelokuva vuodelta 1939. Se oli Hitchcockin viimeinen elokuva Britanniassa ennen kuin hän siirtyi Yhdysvaltoihin. Elokuva muistetaan ennen kaikkea Maureen O'Haran ja Charles Laughtonin vaikuttavista roolisuorituksista. Monet kriitikot ovatkin todenneet, että "Jamaica Innin rannikkorosvot" on ensisijaisesti Laughton-elokuva – ei Hitchcock-elokuva.

title: The Mountain Eagle

text: "The Mountain Eagle" on Hitchcockin ohjaamista elokuvista ainoa, joka on kadonnut (jollei oteta huomioon keskeneräiseksi jäänyttä "Number 13" -elokuvaa). Elokuvasta onkin tullut eräänlainen ”Graalin malja” elokuvahistorioitsijoille. Kriitikot eivät ole vakuuttuneita Hitchcockin omasta arviosta (”erittäin huono elokuva”), sillä Hitchcockilla oli tapana antaa hyvinkin murskaavia lausuntoja varhaisista ohjaustöistään. Sen ei oleteta olevan mestariteos, mutta uskotaan, että se antaisi lisävalaistusta Hitchcockin alkuaikojen tyylistä ja saksalaisen elokuvan vaikutuksesta.

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin elokuvallisen kerrontatavan perusperiaatetta voi ehkä parhaiten kuvata Hitchcockin omalla määritelmällä šokista ("shock") ja jännityksestä ("suspense"). Šokki on Hitchcockin mukaan kohtaus, jossa miehet pelaavat korttia huoneessa, jossa tapahtuu yllättäen räjähdys – Hitchcockilla pitkäveteinen kohtaus, jonka lopussa on paljon melua. Jännitystä on sen sijaan sama kohtaus, jossa katsoja tietää, että pöydän alla on aikapommi. Hitchcock myönsi tosin, että tällaisessa jännitystilanteessa pommi ei saisi räjähtää. Hitchcock rikkoi kuitenkin omaa "sääntöään" useasti (esimerkiksi Sabotaasi ja Psyko).[103] Parhaita esimerkkejä tästä lienee Vertigo – punainen kyynel, jossa Hitchcock paljastaa elokuvan keskeisen yllätyksen jo puolivälissä elokuvaa. Vertigon tekovaiheessa Hitchcock joutui puolustelemaan tätä poikkeuksellista juonenkäännettä. Hitchcockin mukaan oli tärkeää, että katsoja tietää enemmän kuin sankari, sillä silloin katsoja ymmärtää kumpaakin osapuolta ja myös tajuaa, mitä kumpikin ajattelee ja miksi he toimivat niin kuin toimivat. Hitchcockille juuri tämä oli elokuvan todellista draamaa – ei šokeeraava yllätysloppu.[104]


query: Milloin Warcraft III julkaistiin?

title: Warcraft (pelisarja)

text: Warcraft: Orcs & Humans (1994) Warcraft II: Tides of Darkness (1995) Warcraft II: Beyond the Dark Portal (1996) Warcraft II: Battle.net Edition (1999) Warcraft III: Reign of Chaos (2002) Warcraft III: The Frozen Throne (2003) World of Warcraft (2004) World of Warcraft: The Burning Crusade (2007) World of Warcraft: Wrath of the Lich King (2008) World of Warcraft: Cataclysm (2010) World of Warcraft: Mists of Pandaria (2012)[1] World of Warcraft: Warlords of Draenor (2014)[2] World of Warcraft: Legion (2016) World of Warcraft: Battle for Azeroth (2018)[3] World of Warcraft: Classic (tekeillä) Hearthstone (2014)[4] Warcraft III: Reforged (tekeillä)

title: World of Warcraft: Legion

text: World of Warcraft: Legion on kuudes lisäosa "World of Warcraft" -nettiroolipelille. Lisäosa julkistettiin ensimmäisen kerran 6. elokuuta 2015 Gamescomissa, ja se julkaistiin 30. elokuuta 2016.Demoninmetsästäjä () on kuolonritarin jälkeen pelin toinen "sankarihahmoluokka". Kuolonritareiden aloittaessa Lich-kuninkaan palvelijoina, demoninmetsästäjät aloittavat Illidanin palvelijoina. Demoninmetsästäjien taistelutapaa perustuu "taistelemiseen tulella tulta vastaan", käyttämällä demonitulta apua fyysisissä hyökkäyksissä ja hyödyntäen tappamiensa demonien voimaa taistelussa Palavaa Legioonaa vastaan. Samalla he saavat itse demoninkaltaisia piirteitä.

title: Tietokoneroolipeli

text: Roolipelielementtejä on kuitenkin yhdistetty muihinkin peligenreihin, esimerkiksi 3D-ammuskelupeleihin (esimerkiksi "Deus Ex" ja ""-pelisarjat) tai strategiapeleihin ("Myth", "Warcraft III"). Oman alakategorian tietokoneroolipelejä muodostavat monen pelaajan pelit, joita pelataan tyypillisesti Internetissä.

title: Blizzard Entertainment

text: The Lost Vikings (1992) Rock & Roll Racing (1993) Blackthorne (1994) Warcraft: Orcs & Humans (1994) The Lost Vikings II (1995) Warcraft II: Tides of Darkness (1995) Warcraft II: Beyond the Dark Portal (1996) Diablo (1996) StarCraft (1998) StarCraft: Brood War (1998) Diablo II (2000) Diablo II: Lord of Destruction (2001) Warcraft III: Reign of Chaos (2002) Warcraft III: The Frozen Throne (2003) World of Warcraft (2004) World of Warcraft: The Burning Crusade (2007) World of Warcraft: Wrath of the Lich King (2008) StarCraft II: Wings of Liberty (2010) World of Warcraft: Cataclysm (2010) Diablo III (2012) World of Warcraft: Mists of Pandaria (2012) StarCraft II: Heart of the Swarm (2013) Hearthstone (2014) Diablo III: Reaper of Souls (2014) World of Warcraft: Warlords of Draenor (2014) Heroes of the Storm (2015) StarCraft II: Legacy of the Void (2015) Starcraft II: Nova Covert Ops (2016) Overwatch (2016) World of Warcraft: Legion (2016) Diablo III: Rise of the Necromancer (2017) Starcraft: Remastered (2017) World of Warcraft: Battle For Azeroth (2018) World of Warcraft: Classic (tekeillä) Diablo: Immortal (tekeillä) Warcraft III: Reforged (tekeillä)

title: 2000-luvun ensikymmen

text: Vuonna 2000 julkaistusta "The Simsistä" jatko-osineen tuli pelihistorian myydyin franchise "Grand Theft Auto III" pelimaailmaan vapaasti liikutettavan 3D-maailman. Pelisarja herättää huomiota väkivaltaisuudellaan ja paljaalla pinnalla. "Warcraft III" (2002) vei reaaliaikastrategiat 3D-aikaan. Pelin pohjalta luotiin suosittu riippuvuuttakin aiheuttanut massiivinen nettiroolipeli "World of Warcraft" (2004). Soitto- ja karaokepelit keräsivät suosiota ("Guitar Hero", "Rock Band"), ja ne toivat vanhoja rock-yhtyeitä uuteen suosioon.

title: Heroes of Might and Magic III: The Restoration of Erathia

text: Pelille julkaistiin kaksi lisäosaa: "" (1999) ja "" (2000). Alkuperäisestä pelistä ja "Armageddon’s Bladesta" julkaistiin myös yhteispaketti "Heroes of Might and Magic III: Double Pack". Lisäksi "Heroes of Might and Magic III:sta" ja sen molemmista lisäosista julkaistiin Macintosh-yhteensopiva "Heroes III Complete".

title: Titaani (fantasia)

text: Titaaneja löytyy mm. Forgotten Realmsista, Might and Magickejen-maailmasta ja Warcraft maailmasta. Titaaneja esiintyy myös lukuisissa peleissä, kuten ja Heroes of Might and Magic III.

title: World of Warcraft: Battle for Azeroth

text: World of Warcraft: Battle for Azeroth on seitsemäs lisäosa "World of Warcraft" -nettiroolipelille. Lisäosa julkistettiin ensimmäisen kerran BlizzConissa 3. marraskuuta 2017, ja se julkaistiin 14. elokuuta 2018.

title: Warcraft III: Reign of Chaos

text: Pelaajat voivat taistella keskenään tai jopa tiimeinä toisiaan vastaan. Yksi ottelu onnistuu maksimissaan 12 pelaajan kesken.

title: Mitä missä milloin

text: Mitä missä milloin – kansalaisen vuosikirja (myös MMM) on Otavan vuosittain julkaisema tietokirja, jossa käsitellään kuluneen vuoden tapahtumia ja puheenaiheita. Ensimmäinen vuosikirja julkaistiin 1950, ja uusi on julkaistu sen jälkeen joka vuosi välivuositta.

title: World of Warcraft

text: Pelille julkaistiin 16. tammikuuta 2007 lisäosa nimeltä World of Warcraft: The Burning Crusade, jonka ovat ostaneet käytännössä lähes kaikki World of Warcraftin pelaajat. Toinen lisäosa World of Warcraft: Wrath of the Lich King ilmestyi 13. marraskuuta 2008. Pelin kolmas lisäosa World of Warcraft: Cataclysm julkaistiin 7. joulukuuta 2010. Neljäs lisäosa, World of Warcraft: Mists of Pandaria ilmestyi 25. syyskuuta 2012. Viides lisäosa, World of Warcraft: Warlords of Draenor, ilmestyi 13. marraskuuta 2014.[7] Kuudes lisäosa, World of Warcraft: Legion, ilmestyi 30. elokuuta 2016.[8]

title: Battle.net

text: Muita Battle.netissä pelattavia pelejä ovat "StarCraft", "", "Diablo II", "", "World of Warcraft", "", "Diablo III", "", "Heroes of the Storm" ja "Overwatch".

title: Warcraft III: The Frozen Throne

text: Warcraft III: The Frozen Throne on Blizzard Entertainmentin kehittämä ja julkaisema lisälevy "ille". Se on osa Warcraft-pelisarjaa.

title: World of Warcraft

text: World of Warcraft (lyhennettynä WoW) on Blizzard Entertainmentin kehittämä Warcraft-pelisarjaan perustuva massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli (MMORPG). Pelisarjan tapahtumat sijoittuvat sen keskeisimpään maailmaan, Azerothiin noin neljä vuotta edellisen Warcraft-pelin, Warcraft III: The Frozen Thronen, tapahtumien jälkeen.[1] Peli julkaistiin Warcraft-pelisarjan 10-vuotispäivänä 23. marraskuuta 2004.[2]

title: World of Warcraft

text: World of Warcraft julkaistiin 23. marraskuuta 2004 Yhdysvalloissa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Euroopan julkaisupäivä oli 11. helmikuuta 2005. Kiinassa peli julkaistiin joitakin kuukausia myöhemmin.

title: Ghoul

text: Roolipeli World of Warcraftissa ja Warcraft III -strategiapelissä Ghoulit ovat Scourgen ylösnostattamia ihmisten ruumiita.

title: Pietari III (Venäjä)

text: Lyhyeksi jääneen hallituskauden aikana Pietarin outouden puuskat vain pahenivat. Hän kieltäytyi itsepintaisesti kruunauttamasta itseään. Milloin hän pilkkasi pappeja, milloin talonpoikia. Vaimostaan hän ei enää välittänyt laisinkaan, vaan esitti vuoroin avoimempia, vuoroin peitellympiä uhkauksia tätä vastaan. Kun hän alkoi suunnitella avioitumista rakastajattarensa Elisabet Vorontsovan kanssa, päätti hänen vaimonsa toimia. Yhdessä omien suosijoidensa kanssa hän kaappasi mieheltään vallan ja sulki tämän Ropsunhovin palatsiin, jossa tämä oli asunut suuriruhtinaana.

title: StarCraft

text: "Warcraft II":sta tutut huumorikommentit, joita pelihahmot antoivat pelaajan klikatessa niitä toistuvasti osoittimella, tekivät paluun StarCraftissä. Pelin ääninäyttelyä pidetään yleisesti laadukkaana. Myös tietokoneanimoituihin välinäytöksiin on panostettu, ja nekin ovat korkeatasoiset. Vaikka Blizzard ei tahtonut "StarCraftista" liikaa" Warcraft II":n kaltaista, on "Warcraft III":ssa kuitenkin huomattavasti "StarCraftin" pelillisiä piirteitä. Kaiken kukkuraksi pelin tarina päättyy (lisäosa "The Frozen Thronessa") jotakuinkin samalla tavalla kuin "Brood Warissa". Jopa viimeisen videonäytöksen nimi on sama; The Ascension.

title: Warcraft III: Reign of Chaos

text: "Warcraft III:n" mukana toimitetaan kenttäeditori (), jonka avulla on mahdollista luoda omia kenttiä ja skenaarioita. Editorissa voi luoda ja muokata esim. maastoa, yksiköitä ja rakennuksia. Blizzardin battle.net-palvelussa pelaajat voivat jakaa tekemiään kenttiä toisten pelaajien kanssa. Kenttäeditoriin lisättiin lukuisia uusia ominaisuuksia "The Frozen Throne" -lisäosassa. Editori ei ole Blizzardin virallisesti tukema.

title: Warcraft: The Beginning

text: Huhtikuussa 2015 Universal Studios siirsi useiden kahden seuraavan vuoden aikana ilmestyvien ensi-iltoja. "Warcraftin" uudeksi ensi-illaksi ilmoitettiin 10. kesäkuuta 2016. Marraskuun 2015 alussa ilmoitettiin, että Amerikan ulkopuolella elokuva julkaistaan nimellä "Warcraft: The Beginning". 6. marraskuuta julkaistiin elokuvan ensimmäinen virallinen traileri.

title: World of Warcraft: The Burning Crusade

text: World of Warcraft: The Burning Crusade (lyhyesti TBC tai BC) on Blizzard Entertainmentin kehittämä ja Vivendi Universalin julkaisema ensimmäinen lisäosa suositulle "World of Warcraft" -MMORPG-pelille. Peli julkaistiin 16. tammikuuta 2007.

title: World of Warcraft

text: Peliin on julkaistu kuusi lisäosaa, joista ensimmäinen, The Burning Crusade, julkaistiin 16. tammikuuta 2007.[3] Toinen lisäosa, Wrath of the Lich King, julkaistiin 13. marraskuuta 2008.[4] Kolmas lisäosa, Cataclysm, julkaistiin 7. joulukuuta 2010.[5] Neljäs lisäosa, Mists of Pandaria, julkaistiin 25. syyskuuta 2012.[6] Viides lisäosa, Warlords of Draenor, julkaistiin 13. marraskuuta 2014.[7] Kuudes lisäosa, Legion, julkaistiin 30. elokuuta 2016.[8] Seitsemän lisäosa, Battle for Azeroth, julkaistiin 14. elokuuta 2018.[9] World of Warcraftin pelaamisesta veloitetaan kuukausimaksu. Pelin ensimmäisen osan mukana pelaaja saa 30 päivää peliaikaa, jonka jälkeen sitä voi ostaa lisää muun muassa luottokortilla tai kaupoista ostettavilla 60 päivän peliaikaan oikeuttavilla Game Card -korteilla.[10][11]

title: World of Warcraft

text: Syksyllä 2007 pelin tavallinen versio muuttui yhden DVD-levyn sisältäväksi myyntipakkaukseksi. Lokakuussa 2007 julkaistiin myös pelin uusille aloittajille suunnattu World of Warcraft: Battle Chest, joka sisältää sekä alkuperäisen World of Warcraftin että lisäosan The Burning Crusade kahdella DVD-levyllä. Mukana tulee myös Bradygamesin julkaisemat strategiaoppaat molempiin peleihin.

title: E3-messujen historia

text: PC-pelien tekijät näyttelivät myös uusia pelejä, sisältäen "Doom 3":n näyttelemisen ensimmäistä kertaa. "Age of Mythology" ja "Warcraft III" esiteltiin myös ensimmäistä kertaa.

title: Warcraft III: Reign of Chaos

text: Warcraft III: Reign of Chaos on Blizzard Entertainmentin kehittämä ja vuonna 2002 Windowsille julkaisema "Warcraft"-tietokonestrategiapelisarjan videopeli. Blizzard kehitti ja julkaisi vuonna 2003 pelille lisäosan "". Vuoden 2018 BlizzCon-tapahtumassa julkistettiin pelin remasteroitu uudelleenjulkaisu "Warcraft III: Reforged", joka ilmestyy pelattavaksi vuoden 2019 aikana .

title: Piera Coppola

text: Piera Coppola (s. 22. huhtikuuta 1968 Philadelphia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on enimmäkseen tehnyt rooleja videopeleihin kuten Warcraft III ja World of Warcraft. Hänen ensimmäinen animaatiorooli oli vuonna 2000 elokuvassa Joosef – unten kuningas. Parhaiten Coppola tunnetaan Sylvanas Windrunnerin ääniroolista Warcraft peleistä, sekä vierailevasta roolista Myrkkymurattina Batmanissa

title: Manuel Schenkhuizen

text: Manuel "Grubby" Schenkhuizen (s. 11. toukokuuta 1986 Nieuwegein, Alankomaat) on alankomaalainen tietokonepelaamisen ammattilainen. Hän on pelannut pääasiassa "Warcraft III:a" ja "Warcraft III: The Frozen Thronea". Örkillä pelannut Schenkhuizen on voittanut yli 38 LAN-turnausta, joista kuusi on maailmanmestaruuksia. Vuonna 2011 hän siirtyi pelaamaan Starcraft II:sta, mutta on sittemmin palannut takaisin pelaamaan Warcraft III:a, ja toimii nykyisin pelin suosittuna livestriimaajana. Hänen uransa koostuu lähinnä soolona pelaamisesta, mutta hän pelaa myös 2 vastaan 2 -otteluita muun muassa Arvid Fekkenin, Yoan Merloin sekä Olav Undheimin kanssa. Grubby kuului yhteen maailman menestyneimpään Warcraft 3 -tiimin, brittiläiseen 4Kingsiin. Sittemmin hän on kuulunut tanskalaiseen MeetYourMakersiin sekä pohjoisamerikkalaiseen Evil Geniusesiin.

title: Warcraft III: Reign of Chaos

text: Pelissä on neljä pelattavaa rotua. Jokaisella rodulla on kolme ("The Frozen Throne" -lisäosassa neljä) sankaria, omat joukot rakennuksineen ja omat erikoisominaisuutensa.Moninpelaaminen tapahtuu Battle.net-palvelun kautta. Siellä pelaajat voivat keskustella keskenään, liittyä satunnaisesti peliin tai vaikkapa pelata fanien tekemiä "Warcraft III" -kenttiä.

title: Warcraft III: Reign of Chaos

text: Peliä sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton ja sitä myytiin yhteensä 4,5 miljoonaa kappaletta.

title: Warcraft III: Reign of Chaos

text: Ensimmäisen kamppailun aikana Legioona saapuu Ashenvaleen ja Tyrande kohtaa demonilordi Archimonden, jonka yöhaltiat olivat voittaneet kerran 10 000 vuotta sitten.


query: Missä HMS Ambuscade laskettiin vesille?

title: HMS Ambuscade (D38)

text: Alus tilattiin 12. kesäkuuta 1924 Yarrow and Companyltä Glasgow’sta. Sen köli laskettiin 8. joulukuuta, ja alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1926. Aluksen astuttua palvelukseen 9. huhtikuuta 1927 se palveli laivaston mukana kotivesillä ja Välimerellä aina vuoteen 1937, jolloin se poistettiin palveluksesta turbiineissa havaittujen ongelmien vuoksi. Turbiinien ongelmat korjattiin vasta 1939, mutta alus kärsi vielä sen jälkeenkin vastaavista ongelmista, minkä takia se siirrettiin toisarvoisiin tehtäviin.[4]

title: HMS Exeter (68)

text: "HMS Exeter" tilattiin kaksi vuotta sisaraluksensa "HMS Yorkin" jälkeen ja sen köli laskettiin 15. maaliskuuta 1928. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1928 ja se otettiin palveluskäyttöön 27. heinäkuuta 1931.

title: HMS Ambuscade (F172)

text: "HMS Ambuscade" kuului 1982 Falklandille lähetettyyn laivasto-osastoon. Vaikka se selvisi sodasta aluksen, runkoon tuli kovissa olosuhteissa murtumia. Seuranneen huollon aikana aluksen kyljet korjattiin hitsaamalla ja niiden kestävyyttä lisättiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin. Alukselle asennettiin 1984–1985 Exocet-merimaaliohjukset.

title: HMS Mackay

text: Alus tilattiin huhtikuussa 1917 Cammell Lairdilta Birkenheadistä nimellä "HMS Claverhouse", mikä vaihdettiin vielä vuoden 1917 aikana "HMS Mackayksi". Aluksen köli laskettiin 5. huhtikuuta 1918 telakkanumerolla 850 ja se laskettiin vesille 21. joulukuuta.

title: HMS Ambuscade (D38)

text: HMS Ambuscade aloitti maaliskuussa 1927 koeajot satamassa, ja se valmistui 8. huhtikuuta telakalta, jolloin se siirrettiin hyväksyntätesteihin. Seuraavana päivänä alus otettiin palvelukseen koealuksena liitettynä Atlantin laivastoon. Se aloitti 15. huhtikuuta koulutuksen Portlandissa. Alus teki erilaisia testejä, kunnes se syyskuussa poistettiin palveluksesta havaittujen vikojen korjaamiseksi Devonportin telakalla.[4][5]

title: HMS Barle (K298)

text: Alus tilattiin 30. syyskuuta 1941 Montrealista Kanadasta Canadian Vickersiltä Yhdysvalloille luovutettavana partioaluksena "PG103". Sen köli laskettiin 6. lokakuuta ja alus laskettiin vesille 26. syyskuuta 1942. Alus valmistui 30. huhtikuuta 1943. Ei ole tiedossa laskettiinko alus vesille kastettuna "HMS Barleksi", mutta valmistuessaan se oli luovutettu Britannian kuninkaalliselle laivastolle.

title: HMS Ambuscade (F172)

text: Se kolaroi 1983 Intian valtamerellä Yhdysvaltain laivaston "USS Dalen" kanssa, minkä seurauksena aluksen keula katkesi. Alus oli Bombayssa telakalla kuusi viikkoa, jona aikana sen keula rakennettiin uudelleen. "HMS Ambuscade" avusti 8. kesäkuuta 1984 merihätään joutunutta kuunari "Stena of Sitoota" Pohjanmerellä.

title: HMS Ambuscade (1913)

text: HMS Ambuscade (viirinumerot H62, H05 ja H54) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.

title: HMS Ambuscade (D38)

text: Kahden ohjelmaan sisällytetyn hävittäjän eli HMS Amazonin ja HMS Ambuscaden tuli olla uuden standardihävittäjätyypin perusta. Näiden kaltaisia aluksia valmistui kaikkiaan yli 80. Kuninkaallisen laivaston aluksiin pohjautuvista luokista viimeinen I-luokka valmistui osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa. Kuitenkin alustyyppiin pohjautunut kahdeksan aluksen alusluokka valmistui vielä joulukuun 1939 ja maaliskuun 1942 välillä.[2]

title: HMS Ambuscade (1913)

text: Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä. Sen köli laskettiin 7. maaliskuuta 1912 telakkanumerolla 414 ja alus laskettiin vesille 25. tammikuuta 1913. Alus valmistui saman vuoden kesäkuussa.

title: HMS Victoria (1887)

text: Alus tilattiin Armstrong Whitworthin Elswickin telakalta nimellä "HMS Renown" ja sen köli laskettiin 13. kesäkuuta 1885 telakkanumerolla 490. Alus nimettiin 18. maaliskuuta 1887 "HMS Victoriaksi" ja se laskettiin vesille 9. huhtikuuta. Alus valmistui maaliskuussa 1890.

title: HMS Ambuscade (D38)

text: HMS Ambuscade sijoitettiin laivaston ilmavoimien maalilaivaksi. Palveluksen keskeytti ainoastaan 30. marraskuuta aloitettu huoltojakso, mistä se palasi maalilaivaksi 23. tammikuuta 1943. Se siirrettiin 4. kesäkuuta Portsmouthista Clydeen telakalle, missä sille asennettiin Squid-sukellusveneentorjuntaheitin kenttäkokeita varten. Uutta heitintä testattiin lähes vuosi. HMS Ambuscade oli huollettavana 16. kesäkuuta 1944 palaten palvelukseen elokuussa, jonka jälkeen se oli koululaivana pari kuukautta. Alus lähti 15. lokakuuta Milford Havenista Välimerelle Squid-heittimen syvänmeren testeihin ja se palasi testien päätyttyä Clydeen 9. marraskuuta.[7]

title: HMS Scorpion (G64)

text: Alus tilattiin J. Samuel White and Companylta Cowesista Isle of Wightilta nimellä "HMS Centaur". Sen köli laskettiin 16. joulukuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1946 nimettynä "HMS Scorpioniksi". Se valmistui 17. syyskuuta 1947.

title: HMS Ambuscade (F172)

text: Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Glasgow’sta Skotlannista. Sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1971 telakkanumerolle 1008 ja alus laskettiin 18. tammikuuta 1973 kumminaan laivaston tarkastajan puoliso Lady Griffin. Se valmistui 5. syyskuuta 1975.

title: HMS Ambuscade

text: HMS Ambuscade on ollut kahdeksan Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

title: HMS Pioneer (R76)

text: Aluksen nimeksi oli alun perin varattu "HMS Ethalion", joka vaihtui myöhemmin "HMS Marsiin". Alus tilattiin Vickers-Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin 2. joulukuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1944. Alus valmistui 8. helmikuuta 1945.

title: HMS Ambuscade (1913)

text: "HMS Ambuscade" liitettiin palvelukseen otettaessa 4. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana alus siirtyi ensimmäisen maailmansodan alkaessa Suureen laivastoon. Se siirtyi kesällä 1916 edelleen laivueen mukaan Humberiin, josta se edelleen siirtyi vuoden lopulla Portsmouthiin ja keväällä 1917 Devonportiin.

title: HMS Ambuscade (D38)

text: HMS Ambuscade (viirinumero D38) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.[1] Alus oli yhdessä HMS Amazonin kanssa kokeellinen. Aluksissa testattiin uusia voimanlähteitä sekä valmistustekniikoita. Saadut kokemukset otettiin käyttöön seuranneissa alusluokissa aina Tribal-luokan hävittäjiin saakka eli yli 80 aluksessa.

title: HMS Ambuscade (D38)

text: HMS Ambuscade palasi 24. lokakuuta telakalta liittyen laivueeseensa. Tammikuussa 1930 se siirrettiin Välimeren laivaston 4. hävittäjälaivueeseen HMS Vansittartin tilalle. Alus siirrettiin 14. elokuuta Maltalla telakalle turbiineissa havaitun vian vuoksi, mistä se palasi palvelukseen 4. maaliskuuta 1931. Alus palasi Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta. Se sijoitettiin 3. toukokuuta Sheernessiin HMS Malcolmin varastoksi, jona aikana alus kuului osaksi Noreen sijoitettua reservilaivastoa.[4][5]

title: HMS Ambuscade (F172)

text: HMS Ambuscade (viirinumero F172) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatti, joka palveli Falklandin sodassa.

title: HMS Ambuscade (D38)

text: HMS Ambuscade pelasti joulukuun alussa Pohjois-Atlantilla torpedoidun hollantilaisen kauppalaivan SS Farmsumin 15 miehistönjäsentä.[6] Alus palasi keväällä 1941 Clydeen, jossa se siirrettiin telakalle 9. toukokuuta. Alus palasi palvelukseen 7. elokuuta liittyen laivueeseensa.[5]

title: HMS Zenith

text: Alus tilattiin 12. helmikuuta 1942 William Denny and Brothersilta Dumbartonista osana 10. hätälaivuetta (). Sen köli laskettiin 19. toukokuuta 1942 "HMS Wessexinä", mutta aluksen nimi vaihdettiin 1943 "HMS Zenithiksi". Alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1944 ja se valmistui 22. joulukuuta.

title: HMS Wessex (R78)

text: Alus tilattiin 3. joulukuuta 1941 Alexander Stephen and Sonsilta Govanista osana 9. hätälaivuetta (). Sen köli laskettiin 20. elokuuta 1942 nimellä "HMS Zenith". Nimi vaihdettiin "HMS Wessexiksi" rationalisoitaessa W- ja Z-luokkien alusten valmistusta. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1943 nimellä "HMS Wessex" ja se valmistui 11. toukokuuta 1944.

title: HMS Exmoor (L08)

text: Alus tilattiin 20. joulukuuta 1939 Swan Hunterilta Wallsendistä osana vuoden 1939 hätäohjelmaa. Sen köli laskettiin 7. kesäkuuta 1940 työnumerolla J4190 ja alus laskettiin vesille 12. maaliskuuta 1941 "HMS Burtonina". "HMS Exmoorin" tuhouduttua helmikuussa 1941 rakenteilla ollut alus päätettiin nimetä kesäkuussa uudelleen "HMS Exmooriksi". Alus valmistui 18. lokakuuta.

title: HMS Camperdown (1885)

text: Alus tilattiin 30. joulukuuta 1881 Portsmouthin telakalta nimellä "HMS Duncan" ja se nimettiin uudelleen 18. elokuuta 1882 "HMS Camperdowniksi". Köli laskettiin 18. joulukuuta 1882 ja alus laskettiin vesille 24. marraskuuta 1885. Alus valmistui heinäkuussa 1889.

title: HMS Ambuscade (D38)

text: HMS Ambuscade siirrettiin 5. lokakuuta Portsmouthin telakalle uuden tehtävän vaatimien muutostöiden vuoksi. Alus aloitti 9. joulukuuta muutostöiden jälkeiset koeajot, joiden päätyttyä se palasi palvelukseen osana HMS Vernonia. Alus poistettiin helmikuussa 1937 palveluksesta turbiinien heikon kunnon vuoksi odottamaan huoltoa, jolloin HMS Acheron korvasi sen koululaivana. HMS Ambuscade siirrettiin 22. helmikuuta Portsmouthin telakalle. Lokakuussa aluksen tulevaa käyttöä alettiin miettiä ja työt telakalla keskeytettiin 18. lokakuuta turbiinien korjaamisen osottaudutta odotettua kalliimmaksi. Alus siirrettiin ankkuripaikalle odottamaan päätöstä kohtalostaan.[4][5]

title: HMS Loyalty (J217)

text: Alus tilattiin Harland and Wolffin telakalta Belfastista Pohjois-Irlannista. Sen köli laskettiin 14. huhtikuuta 1941 telakkanumerolla 1142 ja alus laskettiin vesille 9. joulukuuta 1942 nimellä "HMS Rattler". Alus valmistui 22. huhtikuuta ja se nimettiin "HMS Loyaltyksi" kesäkuussa 1943.

title: HMS Havelock (1915)

text: Aluksen köli laskettiin 12. joulukuuta 1914 Belfastissa. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1915. Yhdysvaltain ollessa edelleen puolueeton alus nimettiin uudelleen 31. toukokuuta palvelukseen otettaessa "HMS M2":ksi ja edelleen 19. kesäkuuta "HMS General Grantiksi". Lopulta 21. kesäkuuta aluksen nimeksi tuli "HMS Havelock".

title: HMS Ambuscade (D38)

text: HMS Ambuscadeen asennettiin kolme nelivaiheista Yarrow-kattilaa varustettuna ilman esilämmittimellä. Aluksella oli sähkömekaaninen peräsin.[3]

title: HMS Amphion (1846)

text: Alus tilattiin 13. toukokuuta 1828 Woolwichin telakalta Castor-luokan fregattina nimellä "HMS Ambuscade". Se nimettiin 31. maaliskuuta 1831 uudelleen "HMS Amphioniksi". Aluksen köli laskettiin 15. huhtikuuta 1840. Se tilattiin uudelleen Whiten suunnitelmien mukaisena potkurifregattina 18. kesäkuuta 1844. Alus laskettiin vesille 14. tammikuuta 1846 ja se valmistui 13. toukokuuta 1847. Alukseen East India Docksilla asennetun John Ericssonin suunnitteleman höyrykoneen valmisti Miller, Ravenhill and Company. Koneiston asentaminen rajoitti aluksen varasto- ja säilytystiloja merkittävästiAluksen rungon valmistuskustannukset olivat 36 115 puntaa ja koneiston valmistus- ja asennuskulut olivat 16 673 puntaa. Lisäksi aluksen varustaminen Sheernessissä merikelpoiseksi maksoi 22 794 puntaa.


query: Mikä oli ns Pitkien puukkojen yö?

title: Walter von Reichenau

text: Reichenau ja sotaministeriksi nimetty Blomberg olivat huolestuneita SA-joukkojen johtajan Ernst Röhmin unelmasta muuttaa joukkonsa uuden järjestelmän ensisijaiseksi armeijaksi ja asettaa itsensä sotavoimien päälliköksi. Elokuussa 1933 Röhm lähetti Reichenaulle kirjeen, jossa kertoi Reichswehrin kelpaavan vain kasvatuslaitokseksi hänen tulevalle sota-armeijalleen.[5] Kesällä 1934 Reichenau varoitti Hitleriä, ettei tämä saisi armeijan ja upseeriston tukea niin kauan, kuin Röhm olisi mukana kuvioissa. Jo saman vuoden elokuussa pitkien puukkojen yönä natsit suorittivat puhdistuksia omien ja vihollistensa joukoissa Hitlerin määräyksestä. Röhm teloitettiin ja SA-joukkojen valta-asema ja merkitysä vähenivät.[3]

title: Yö vai päivä

text: Yö vai päivä on Risto Jarvan ja Jaakko Pakkasvirran yhteistyönä ohjaama elokuva vuodelta 1962. Filmi oli Jarvan esikoisohjaus pitkän elokuvan parissa. Se oli ensimmäisiä modernismista vaikutteita ottaneita suomalaisfilmejä. Uraauurtava teos oli myös värikuvauksen käytössä, mistä elokuva palkittiin Jussi-palkinnolla vuonna 1963.

title: Taiteiden yö

text: Neljäs Taiteiden yö -tapahtuma 1992 koettiin kaoottiseksi, liian laajaksi ja jopa ns. ryyppyjuhliksi. Taiteiden yönä ei hyväksytä vappu-meininkiä, liikaa alkoholia, päihtyneitä, oksentelua, virtsaamista. Monet tuhannet taide- ja kulttuurimyönteiset ihmiset pettyivät kohdatessaan suuren joukon humalassa örveltävää nuorisoa kaljakasseineen ja varttuneemmankin väen tarpeiden tyydyttämisen tavalla, joka herätti ärtymystä. Ihmiset katsovat, että taide ja epäjärjestys eivät kuulu yhteen. Taiteiden yö koettiin uhattuna jos virtsaamista, juopottelua ja mellastamista ei pystytä hillitsemään. Toisaalta taide- ja kulttuuritapahtumien tarjonta alkoi kasvaa jo yli äyräidensä. Yhdessä yössä ei ehtinyt kokea ja nähdä kaikkea, mitä Taiteiden yön tarjottimella oli. Liikkuminen väen paljouden takia oli vaikeaa ja julkisten kulkuneuvojenkin reitit olivat keskusta-alueella jo päivällä lähes täysin tukossa. Taitavasti kohteensa valinnut yleisö löysi kuitenkin ihasteltavaa ja mukavia asioita päivän tapahtumista, jos niin halusi. Vuonna 2014 oli järjestyksessä 25. Taiteiden yö Helsingissä.

title: Yö kuuluu rakkaudelle

text: Yö kuuluu rakkaudelle ("Les Amants") on ranskalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1958. Se oli Louis Mallen toinen pitkän elokuvan ohjaustyö samana vuonna ensi-iltansa saaneen elokuvan "Hissillä mestauslavalle" jälkeen. Pääosia elokuvassa näyttelevät Jeanne Moreau, Jean-Marc Bory ja Alain Cuny.

title: Vöyrin puukko

text: Vöyrin puukko on Vöyrissä 1700-luvulla valmistetun puukkomallin nimitys. Puukkomallia voitaneen pitää ensimmäisenä varsinaisena ”oman aikamme” tyyppipuukkona Suomessa. Nykyään Vöyrin puukosta puhuttaessa sillä tarkoitetaan yksi- tai kaksineuvoista korumallia. Puukkotyypin puukot ovat kaikki suorakahvaisia. Kahvan molemmissa päissä on käytetty messinkiholkkia tai kahva on tehty kokonaan messingistä. Tupet ovat komeasti silattuja messinkiheloituksella, usein myös kyljistä, ja pääasiassa symmetrisiä. Symmetristen tuppien ohella esiintyy niin sanottuja mahatuppia, joiden muoto on toiselta puolen mahakkaaksi pullistuva edeltäen tulevaa käyräkärkistä valtamuotoa. Puukkojen rakenteissa on eroja. Terät ovat kaikissa lähes samanlaisia, mutta pään rakenne vaihtelee melkoisesti ja tämän seikan vuoksi voisi olettaa tekijöitäkin olevan enemmän kuin vain Lundbergit. Eräässä mallissa puinen pää on päällystetty kokonaan ohuella messinkilevyllä, kun taas toisessa mallissa puu on näkyvissä pitkien helojen välissä. Myös näiden mallien koristekaiverrukset poikkeavat toisistaan. On myös olemassa puukkoja, joissa on valamalla tehty umpinainen messinkipää. Kaiverrusten osalta yhteistä näille kaikille on vinoristiviilaukset ja messinkipellillä kokonaan päällystetyissä malleissa ja muutamissa pitkähelaisissa yläosan voimakas aaltokuvio.

title: Pitkien puukkojen yö

text: Koska nämä kaikki ryhmät olivat Röhmiä vastaan, Hitler päätti toimia. Hän määräsi kaikki SA:n johtajat osallistumaan Bad Wiesseessä Münchenin ulkopuolella olevassa Hanselbauer-nimisessä täysihoitolassa järjestettävään kokoukseen. Hitler määräsi 30. kesäkuuta henkilökohtaisesti Röhmin pidätyksestä, minkä Alfred Rosenbergin päiväkirjat todistavat. Hitler itse osallistui Bad Wiesseen operaatioon.

title: Pitkien puukkojen yö

text: Sturmabteilung oli kesällä 1933 saavuttanut natsipuolueen sisällä merkittävän aseman. Siinä oli 2,5 miljoonaa miestä. Monet SA:n jäsenet ottivat vakavasti puolueen nimeen sisältyvät sanat sosialismi ja kansallissosialismi ja paheksuivat Adolf Hitleriä ja muita puolueen johtohahmoja näiden toisenlaisista ajatuksista. Tuloksena oli, että SA alkoi erkaantua puoluejohdosta. Se halusi muutoksia puolueeseen tavoitteenaan merkittävät sosiaaliset ja taloudelliset muutokset. Tavoitteena oli myös Reichswehrin ja SA:n sulauttaminen siten, että SA:n johtaja Ernst Röhmistä tulisi sotaministeri.

title: Yö on pitkä

text: Yö on pitkä on Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1952 ja hänen esikoisohjauksensa. Käsikirjoituksen tekivät yhdessä Tarkas ja Matti Kassila. Tarina kuvaa yli varojensa eläviä rikoksen teille eksyviä nuoria. Tapahtumien taustoja kuvataan takaumina.

title: Valaistusvyöhyke

text: Napakalotit ovat napapiirien sisälle jäävät kalotin muotoiset alueet, joille on ominaista pitkä hämärän aika aamulla ja illalla. Kaloteilla on talvella kaamos, jolloin Aurinko ei nouse lainkaan taivaanrannan yläpuolelle ja kesällä yötön yö, jolloin Aurinko ei laske lainkaan. Kaamos ja yötön yö pitenevät sitä mukaa, mitä lähemmäs napoja mennään. Jos tarkkaillaan Auringon nousemista ja laskemista "navan päältä", Aurinko ei varsinaisesti laske ja nouse kuin kerran vuodessa. Näin ollen 90. leveyspiirillä päivä kestää puoli vuotta ja yö puoli vuotta.

title: Tommi-puukko

text: Tommi-puukko eli Kainuun puukko on Hyrynsalmella 1800-luvulla kehitetty puukkomalli. Fiskarsin hienotaepajan johtajan englantilaisen Thomas (Tommi) Woodwardin oppipoika Kalle Keränen kehitti mallin vuoden 1868 jälkeen. Kerästä alettiin Woodwardin mukaan nimittää Tommiksi ja hänen valmistamiaan puukkoja Tommi-puukoiksi. Puukon tekotapa säilyi Kerästen suvun salaisuutena aina 1930-luvulle saakka, jolloin puukkoja alettiin jäljitellä ensin Hyrynsalmella ja sitten muualla Kainuussa.

title: Käräjämäki (Eura)

text: Edellisen haudan III alapuolella sijaitsi naisen hauta, jonka jäänteet poikkesivat selvästi tästä hautauksesta. Hautauksien jäänteet ovat ylempää hautaa kaivettaessa voineet kuitenkin sekoittua toisiinsa. Nainen oli haudattu pää pohjoiseenpäin ja käsissään hänellä oli ollut spiraalikierteiset rannerenkaat. Ne oli kierretty ranteen ympäri 5–7 millimetriä leveästä ja profiililtaan kolmion muotoisesta pronssinauhasta. Vasemmassa ranteessa sitä löytyi kolme kierrosta ja oikeasta ranteesta seitsemän kierrosta. Rannerenkaiden päät olivat litistettyjä. Vasemman käden vierestä löytyi hopearaha, joka oli ollut riipuksena. Riipuksen lenkistä löytyi vielä hieman kangaskuitua. Vainajan keskivartalon kohdalta löytyi puukko ja sitä suojannut nahkainen tuppi. Puukko oli 17,5 senttimetriä pitkä, josta terän osuus oli 6,5–7,0 senttimetriä. Puukon kahva oli pahasti lahonnut. Tuppi oli pronssilevyillä vahvistettu ja tupen nahassa oli vielä karvaa jäljellä tupen sisäluolella. Puukko makasi haudassa terä jalkoihinpäin. Muualtakin hautaa löytyi karvaista nahkaa ja Schvindt arveli, että vainaja oli haudattu turkis yllään. Komein ja tunnetuin löydös oli pronssiset käädyt (valokuva vastaavista käädyistä ). Ne olivat kolmiketjuiset ja ketjut oli ripustettu rinnan päälle olkapäillä olevista kannattimista. Kannattimet olivat pronssilangasta ja taivutettu mutkille niin, että ripustuslenkki kaartui ylöspäin, kaksi ketjulenkkiä kaartuivat alaspäin ja langan päät oli kierretty spiraaliksi. Keskimmäinen ketju riippui kahdesta kannattimesta ja kaksi reunimmaista ketjua mahdollisesti roikkuivat samoista kannattimista alaspäin. Ketjut olivat 30 cm, 37,5 cm ja 3,5 cm pitkät. Ensimmäisessä ketjussa oli koottu 56 pronssirenkaasta, toinen 66 renkaasta ja kolmas oli 17 renkainen, mutta ohuempaa lankaa. Vaatteiden helmoista löytyi kierteisestä pronssilangasta tehtyjä koristeputkia, joiden alta löytyi vielä lahoamatonta neliniitisestä villakankaasta. Muita löytöjä olivat punainen kivihelmi, meripihkakoru ja hopearaha sekä joitakin muita koristeita.

title: Yö (yhtye)

text: Syyskuussa Yö oli taas viisihenkinen ja harjoitteli uutta albumia varten. Petanderilla oli paljon teemoja ja säkeitä, mutta yhtyeen täytyi aloittaa alusta, punk-albumin teko ei kiinnostanut enää. Vaikka kaksi studiossa vietettyä viikkoa sisälsivät pitkiä ja raskaita työpäiviä, yhtyeessä vallitsi hyvä yhteishenki.

title: Juha Huhtamäki

text: Juha "Hullu-Jussi" Huhtamäki oli se ns. kymmenes Härmän häjy. Kotoisin Kauhavalta s. 19.7.1847 ja tuli Alahärmän Huhtamäkeen vävyksi. Hän oli se ns. kymmenes häjy, naama puukolla viillelty ja ruma mies. Huhtamäki eli yli 90-vuotiaaksi.

title: Adolf Hitler

text: Kesällä 1934 tapahtui kansallissosialistisen puolueen puhdistus, pitkien puukkojen yö (30. kesäkuuta – 1. heinäkuuta). Hitler määräsi SS:n surmaamaan SA:n Ernst Röhmin ja muut johtajat, entisen valtakunnankansleri von Schleicherin sekä muutamat Papenin alaisista.[69] Puhdistuksen aikana SS surmasi ainakin 85 ja joidenkin arvioiden mukaan jopa 200.[70]

title: Tommi-puukko

text: Tunnetuksi Tommi-puukon teki presidentti Urho Kekkonen, joka käytti puukkoja eräretkillään ja jakoi kymmeniä puukkoja lahjoiksi eri valtioiden päämiehille. Puukon voi nähdä roikkuvan presidentin vyöllä useissa kuvissa.

title: Pitkien puukkojen yö

text: Pitkien puukkojen yö (, "Röhm-Putsch" tai "Nacht der langen Messer") oli Adolf Hitlerin kesällä 1934 toimeenpanema poliittinen puhdistus, jonka yhteydessä surmattiin hänen tunnettuja vastustajiaan. Pitkien puukkojen yöksi sanotaan 30. kesäkuuta ja 1. heinäkuuta 1934 välistä yötä. Hitler itse ilmoitti 13. heinäkuuta valtiopäivillä, että kuolleita olisi ollut 77, mutta uhrien todellisen määrän epäillään nousseen yli tuhannen. Puhdistuksen kohteiksi joutuivat johtavat strasserismin kannattajat natsipuolueessa, useat Hitleriä vastustaneet konservatiiviset poliitikot sekä erityisesti Sturmabteilungin eli SA:n johto.

title: Saksan historia

text: Monet SA-johtajat olivat kuitenkin pettyneitä. SA:n johtaja Ernst Röhm pyrki yhdistämään Saksan armeijan ja SA:n omaan komentoonsa. Hitler piti tätä uhkana. Ns. pitkien puukkojen yönä 30. kesäkuuta 1934 Hitler määräsi oman henkivartiokaartinsa SS:n pidättämään Röhmin ja tämän lähimmät tukijat ja teloittamaan heidät ilman oikeudenkäyntiä. Hallinto oli erityisen vihamielinen juutalaisille. Syyskuussa 1935 säädettiin niin sanotut Nürnbergin lait, joiden mukaan juutalaiset muun muassa menettivät kansalaisuutensa ja oikeutensa avioliittoon saksalaisten kanssa.

title: Pitkien puukkojen yö

text: Hitler ilmoitti puhdistuksesta 13. heinäkuuta väittäen, että 61 oli teloitettu, 13 ammuttu heidän vastustaessaan pidätystä ja kolme oli tehnyt itsemurhan. Ilmoituksessa hän sanoi: ”Jos joku moittii minua ja kysyy, miksi en vienyt asiaa normaaliin tuomioistuimeen, en voi sanoa muuta kuin, että sillä hetkellä olin vastuussa Saksan kansan kohtalosta ja siksi minusta tuli Saksan kansan korkein tuomiovallan haltija ().”

title: Pappilanmäki (Eura)

text: Rengasmiekka on kunnostettu ja huotra on osin entisöity. Miekan ponsi ja väistin olivat kullalla ja hopealla päällystettyjä ja koristelussa oli käytetty germaanista eläinaiheista ornamentiikkaa. Miekka on ajoitettu merovingiaikaan 600-luvun lopulle. Miekan huotra oli säilynyt vain osittain ja sitä koristi tyylitelty kasvosuojuksen muotoinen hela ja toinen härkäpäisen kalan muotoinen hela. Väkipuukko oli ollut 41 senttimetriä pitkä. Puukon kahvassa oli koristehelat ja pronssinastat, ja osittain tuhoutuneen kahvan pinnassa näkyi vielä puuleikkauskuvioita. Puukon puisessa tupessa oli ollut nahkapäällyste ja terää vastaan suojasi rautainen suuhela. Helassa ja tupen keskivaiheella oli kantorenkaat, joilla puukkoa kannettiin vyöllä poikittaisessa asennossa. Vyön rekonstruktiota varten piti tutkia itävenäläisiä vöitä.

title: Pitkien puukkojen yö

text: Hitler oli aina pitänyt Röhmistä, olihan tämä ensimmäisiä natsipuolueen jäseniä ja osallistunut Hitlerin kanssa muun muassa vuonna 1923 oluttupavallankaappaukseen. Mutta Hitler oli kasvavan paineen alla, ja siksi SA:n valtaa oli vähennettävä. Saksalaiset sotilasjohtajat eivät pitäneet Röhmin ehdotuksista, joiden mukaan armeija pitäisi sulauttaa suurempaan SA:han, ja Hitleriä kannattaneet teollisuusjohtajat olivat huolissaan SA:n sosialistisista ajatuksista. Armeija oli myös huolissaan SA:n koosta: alkuvuodesta 1934 sen jäsenmäärä oli 2,5 miljoonaa, kun taas armeijan koko oli rajoitettu Versailles’n rauhansopimuksessa 100 000 mieheen. Kansallissosialistisen puolueen jäsenet eivät myöskään pitäneet Röhmistä ja muutamasta muusta SA:n johtajasta näistä esitettyjen homoseksuaalisuusväitteiden vuoksi.

title: Pitkien puukkojen yö

text: Uhka ei ollut aiheeton. Röhm oli kutsunut Hitleriä "petturiksi", joka pitäisi lähettää ”pitkälle lomalle”. Röhm oli ollut tyytymätön Hitlerin politiikkaan, joka ei ollut hänelle ja muille SA:n johtajille tarpeeksi lojaalia kansallisosialistisille ihanteille. Hitler oli joutunut käytännön syistä tekemään myönnytyksiä konservatiiveille saadakseen teollisuuspomojen ja armeijan kenraaleiden tuen. Lisäksi Röhm aiheutti Hitlerille ongelmia sen vuoksi, että teollisuusjohtajat eivät suostuisi yhteistyöhön Hitlerin hallituksen kanssa niin kauan kuin Röhm puhui vallankumouksesta ja SA-joukot aiheuttaisivat levottomuuksia kaduilla.

title: Puukko

text: Puukkojen kaupallistumisen myötä on kauppoihin ilmestynyt lukematon määrä lähinnä metsästäjille ja kalastajille suunnattuja veitsiä, joita markkinoidaan puukkoina, vaikka ne muodoiltaan vastaavat enemmän pohjoisamerikkalaisia ja keskieurooppalaisia veitsiä kuin puukkoa. Usein paikkakuntansa mukaan nimettyjä.

title: Pitkien puukkojen yö

text: 3. heinäkuuta annettiin lakiesitys "Gesetz über Maßnahmen zur Staatsnotwehr", joka oikeutti tehdyt toimet jälkikäteen ”laillisen valtion itsepuolustuksen” nimissä.

title: Adolf Hitlerin elämäkerta

text: Kesällä 1934 tapahtui kansallissosialistisen puolueen puhdistus, pitkien puukkojen yö (30. kesäkuuta – 1. heinäkuuta). Hitler määräsi SS:n surmaamaan SA:n Ernst Röhmin ja muut johtajat, entisen valtakunnankansleri von Schleicherin sekä muutamat Papenin alaisista.[76] Puhdistuksen aikana SS surmasi ainakin 85 ja joidenkin arvioiden mukaan jopa 200.[77]

title: Pitkien puukkojen yö

text: Puhdistuksen seurauksena Hitler vahvisti kannatuksensa Reichswehrissa. SS-joukot irrotettiin SA:sta 26. heinäkuuta, ja Reichsführer-SS Himmleristä tuli Saksan poliisin ylin johtaja ("Chef der Deutschen Polizei"), joka oli vastuussa ainoastaan Hitlerille. Viktor Lutzesta tuli SA:n uusi johtaja, ja SA menetti pian merkityksensä natsien hallintokoneistossa. SA:lta vaadittiin nyt täydellistä lojaaliutta hierarkian ylimmästä miehestä viimeiseen mieheen.

title: Vöyrin puukko

text: Vöyrin puukko on nykyisin hyvin harvinainen. Alkuperäisiä ja vanhoja nykyisellään arvioidaan olevan tiedossa vain noin muutama kymmenen kappaletta. Ajan syöminä ne ovat melkoisen kuluneita ja monista kaksineuvoisista on toinen puukko kadonnut. Uusia puukkojakin on valmistettu. Valmistajista voidaan mainita muun muassa kaarinalainen Teuvo Sorvari, joka voitti tekemällään uudella vöyriläisellä Fiskarsin Puukko-2004 -kilpailun kauneimman puukon arvon.

title: Friedrich Wilhelm Krüger

text: Kesäkuussa 1933 Krüger ylennettiin SA-Obergruppenführeriksi (kenraaliluutnantti) ja sai vastuulleen SA:n koulutuksen. Hän teki läheistä yhteistyötä Reichswehrin kanssa ja käytti vaikutusvaltaansa SA:n parhaiden alokkaiden (arviolta noin 250 000) kouluttamiseksi upseereiksi. Krügeria ei otettu kiinni pitkien puukkojen yönä, jolloin Röhm ja monia muita korkea-arvoisia SA:n johtajia murhattiin. On arveltu, että hänen vaihtonsa SS:stä SA:han tapahtui ainoastaan käytännön syistä. Pitkien puukkojen yön jälkeen Krüger jäi kuitenkin tilapäisesti ilman työtä kunnes liittyi uudestaan SS:ään, säilyttäen Obergruppenführerin arvonsa myös siellä.

title: Pitkien puukkojen yö

text: Röhmin ja hänen väkivaltaisen järjestönsä voima pelotti muita. Göring ja Himmler pyysivät Heydrichia väärentämään todisteet, joiden mukaan Röhm olisi saanut Ranskasta 12 miljoonaa D-markkaa Hitlerin syrjäyttämiseksi. Himmler esitti ”todisteet” Hitlerille ja lisäsi oman epäilynsä, että Röhmillä olisi aikomus käyttää SA:ta apunaan Hitlerin syrjäyttämisessä.

title: Pitkien puukkojen yö

text: Vuonna 1934 Hitlerillä oli jo Saksassa kaikki valta käsissään, mutta hän pelkäsi vallankaappausta ja asemansa menettämistä. Salaliittoja koskevat huhut lisäsivät jännitteitä tilanteessa, jossa Hermann Göring, Joseph Goebbels, Heinrich Himmler ja Reinhard Heydrich muodostivat toisen puolen ja Ernst Röhm toisen. SA oli siten Hitlerin vallalle ainoa jäljellä ollut uhka.

title: Pitkien puukkojen yö

text: Puhdistus sinetöikin Hitlerin vallan. Hänen vihollisensa oli eliminoitu. Kukaan ei enää uskaltanut vastustaa Hitleriä nousemasta armeijan ylipäälliköksi, kun presidentti Paul von Hindenburg kuoli kuukautta myöhemmin. Lippuvalaa myös muutettiin siten, että nyt jokainen sotilas ja virkamies vannoivat lojaaliutta myös Hitlerille henkilökohtaisesti. Monet upseerit suhtautuivatkin valaansa niin vakavasti, että välttivät Hitlerin arvostelemista 2. maailmansodan häviön edessäkin.

title: Pitkien puukkojen yö

text: Seuraavien tuntien aikana myös muut SA:n johtajat pidätettiin, ja monet heistä ammuttiin heti. Todennäköisesti Hitlerin alkuperäinen tarkoitus oli tuomita Röhm oikeudessa, mutta hän päätti kuitenkin, että Röhmin on kuoltava. Hitler käski, että Röhmille on tarjottava mahdollisuutta itsemurhaan, mutta loppujen lopuksi hänet ammuttiin. Hitler selvitti puhdistuksella välinsä moneen vanhaan vastustajaansa, joista Gregor Strasser, Gustav Ritter von Kahr, kenraali Kurt von Schleicher ja Edgar Julius Jung murhattiin, Franz von Papen määrättiin kotiarestiin.


query: Milloin Viktor Tsoi syntyi?

title: Viktor Tsoi

text: Viktor Robertovitš Tsoi (, ) (21. kesäkuuta 1962, Leningrad, Venäjän SFNT – 15. elokuuta 1990 Ķesterciems, Latvian SNT) oli neuvostoliittolainen rockmuusikko. Hän oli Kino-yhtyeen keulahahmo, laulaja-lauluntekijä ja kitaristi.

title: Kino

text: Kinon laulaja-sanoittaja Viktor Tsoi kuoli liikenneonnettomuudessa Tukumsissa 15. elokuuta 1990. Yhtyeen jäljelle jääneet jäsenet kokosivat keskeneräisistä harjoitusnauhoista Kinon viimeisen postuumin studioalbumin, joka tunnetaan kansitaiteensa mukaan nimellä "Musta albumi".

title: Kupsila

text: Venäjän presidentti Dmitri Medvedev kasvoi Kuptšinossa. Muita tunnettuja paikkakuntalaisia ovat muun muassa Grigori Perelman ja Viktor Tsoi.

title: Viktor Tsoi

text: Vuosikymmenen puolivälissä Tsoi laajensi uraansa myös elokuvan pariin. Aluksi hän esiintyi muutamissa harrastelijoiden lyhytfilmeissä ja myöhemmin kokopitkissä, kuten alma-atalaisen Nugmanovin elokuvassa Igla (suom. ″Neula”).

title: Viktor Tsoi

text: Viktor pantiin 12-vuotiaana taidekouluun, jossa hän sai ensimmäiset kokemuksensa musiikkiyhtyeessä soittamisesta Maksim Paškov</i>in kanssa. Opinnot eivät kuitenkaan edistyneet toivotulla tavalla, ja hänet määrättiin ammattikouluun, josta hän valmistui puusepäksi. Musiikkiharrastusta hän ei kuitenkaan jättänyt, vaan osallistui 1970-luvulla erilaisiin soittoprojekteihin, muun muassa vanhan koulukaverinsa Aleksei Rybinin kanssa Piligrimy-yhtyeessä.

title: Viktor Tsoi

text: Tsoin viimeinen konsertti oli Moskovassa, kuuluisassa Lužnikin hallissa heinäkuussa 1990. Sen jälkeen Tsoi vetäytyi Kasparjanovin kanssa kesämökille Latvian Jūrmalaan nauhoittamaan materiaalia uutta albumia varten.

title: Viktor Tsoi

text: Suomalainen tv-toimittaja Reijo Nikkilä teki Viktor Tsoista ja Kino-yhtyeen esiintymisestä harvinaisen filmireportaasin vuonna 1987 Moskovassa.[2]

title: Viktor Tsoi

text: Ollessaan matkalla viemään tehtyjä nauhoja Leningradiin Tsoi joutui liikenneonnettomuuteen 15. elokuuta 1990 Tukumsin lähellä sijaitsevassa Ķesterciemsissä, Latviassa. Tsoi kuoli välittömästi hänen ohjaamansa Moskvitš-henkilöauton ajauduttua vastaantulevien kaistalle ja iskeydyttyä päin linja-autoa. Tutkimusten mukaan Tsoi nukahti autoonsa. Hän ei ollut juonut alkoholia vähintään kahteen vuorokauteen ennen kuolemaansa, joten nukahtamisen arvellaan johtuneen ylirasituksesta.

title: Viktor Tsoi

text: Tsoi syntyi Leningradissa venäjänkorealaisen insinööri-isän Robert Maksimovitš Tsoin ja venäläisen liikunnanopettajaäidin Valentina Vasiljevna Gusevan ainoana lapsena. Tsoin isoisoisä Choi Yong-nam oli kotoisin Korean Sŏngjinistä, Hamgyŏngin maakunnasta.

title: Viktor Tsoi

text: Suomeksi Tsoin tekstejä on kääntänyt muun muassa Akseli Kajanto [3]. Myös joensuulainen Folkswagen-yhtye on kääntänyt ja levyttänyt muutaman Tsoin kappaleen. Vielä useampi on heidän keikkaohjelmistossaan venäjäksi laulettuna.[4].

title: Viktor Jansson

text: Viktor Jansson syntyi 1886 Helsingissä suomenruotsalaiseen kauppiasperheeseen. Hänen isänsä Julius Viktor Jansson (1862–1892) oli työskennellyt Stockmannin tavaratalon palveluksessa ennen oman lyhyttavaraliikkeensä perustamista. Äiti Johanna Theresia Jansson (o.s. Karlsson, 1864–1938) ryhtyi miehensä ennenaikaisen poismenon jälkeen johtamaan tämän liikettä. Perheeseen syntyi neljä lasta, joista kaksi kuoli pieninä. Aikuisikään selvisivät Viktor ja tämän pikkuveli Julius, jotka äiti Hanna Jansson onnistui kouluttamaan lyhyttavaraliikkeestään saamilla tuloilla.

title: Viktor Tsoi

text: Tsoi haudattiin Pietarin Bogoslovskojen hautausmaalle. Hautapaikasta tuli hyvin pian pyhiinvaelluskohde samaan tapaan kuin Jim Morrisonin haudasta Pariisissa.

title: Neula (elokuva)

text: Neula (, "Igla") on neuvostoliittolainen elokuva vuodelta 1988. Elokuva kertoo miehestä Moro (Viktor Tsoi), joka saapuu Moskovaan ja yrittää lopettaa ystäväänsä käyttämästä huumeita. Elokuva on voittanut palkinnon "Golden Duke"-elokuvafestivaaleilla Odessassa ja "Grand prix International"-elokuvafestivaaleilla Nürnbergissä vuonna 1990.

title: Viktor Tsoi

text: 1980-luvulle tultaessa Tsoi alkoi entistä enemmän viihtyä Leningradin punk-piirien johtavien vaikuttajien Maikin ja Svinin (suomeksi ″Sika”) kanssa. He saivat jonkinlaista kuuluisuutta järjestämissään epävirallisissa olohuonekonserteissa. Tsoi ja Rybin myös matkustivat Moskovaan ja osallistuivat rockvaikuttaja Artemi Troitskin järjestämiin yksityisiin punk-konsertteihin. Tällä matkalla Akvarium-yhtyeen Boris Grebenštšikov sattui näkemään Tsoin junassa soittamassa ja hakeutui hänen juttusilleen tarjoten nuorelle rokkarille apuaan. Grebenštšikov oli suuri nimi ja osa Neuvostoliiton rock-kermaa. Hänen kauttaan Tsoi pääsi piireihin ja tutustui maan johtaviin rokkareihin, muun muassa Sergei Kurjohiniin.

title: Viktor Tsoi

text: Kino-yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluva Hotšu peremen! (suomeksi ″Haluan muutosta!”, Хочу перемен!), jonka Viktor Tsoi esittää esimerkiksi kulttifilmi Assan (1987) loppukohtauksessa[5], joutui musiikkisensuurin kohteeksi Valko-Venäjällä vuonna 2011. Kappaleen julkinen esittäminen esimerkiksi radiossa kiellettiin.[6][7][8] Tämä on synnyttänyt monenlaisia vastareaktioita. Esimerkiksi venäläisen television Ykköskanavan poliittista satiiria viljelevässä animaatiosarjassa Mult Litšnosti animoitu presidentti Lukašenka esittää Tsoin kappaleen ″sopivammin” sanoitettuna.[9]

title: Viktor Tsoi

text: Yksi autossa ollut nauha pystyttiin pelastamaan, ja sillä olevat Tsoin lauluosuudet yhdistettiin yhtyetovereiden jälkeenpäin tekemiin soitinosuuksiin. Näin syntyneestä Чёрный альбом (Tšornij albom, suom. ″Musta albumi”) tuli Tsoin ja Kino-yhtyeen kaikkein suosituin levy.

title: Viktor Tsoi

text: Luokka:Venäläiset rocklaulajat Luokka:Venäläiset kitaristit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet Luokka:Laulaja-lauluntekijät Luokka:Musiikkisensuuri

title: Viktor Tsoi

text: Kinosta tuli Venäjän musiikkihistorian tunnetuimpia populaarimusiikin esittäjiä. Se julkaisi 1980-luvulla useita levyjä ja esiintyi ahkerasti festivaaleilla ja konserteissa. Heistä tuli yksi rockin ”punaisen aallon” edustajista Yhdysvalloissa, mistä syystä heidän levyjään julkaistiin ja he tekivät konserttimatkan Yhdysvaltoihin.

title: Viktor Tsoi

text: Vuonna 1985 Viktor avioitui Marianna Igorevna Rodovanskajan kanssa, josta tuli nyt Marianna Tsoi. He saivat poikalapsen, Aleksanderin eli Sašan.

title: Viktor Tsoi

text: Vuonna 1988 ilmestynyt albumi Gruppa Krovi (suom. ″Veriryhmä”) saavutti ilmiömäisen suosion, niin että alettiin puhua kinomaniasta. Menestys jatkui seuraavana vuonna ja Kinosta tuli superyhtye, joka veti aina täydet konserttisalit. Myös Tsoin roolisuoritukset elokuvissa alkoivat saada huomiota ja myös virallista tunnustusta.

title: Kino

text: Kino () oli neuvostoliittolainen rock-yhtye, jonka keulahahmona toimi karismaattinen Viktor Tsoi. 1980- ja 1990-lukujen taitteessa yhtye oli maan suosituimpia. Kino oli leningradilaisen undergroundin kuuluisimpia yhtyeitä yhdessä Akvariumin ja Zooparkin kanssa.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Viktor Vasnetsov

text: Viktor Vasnetsov syntyi Lopjalin kylässä Vjatkan kuvernementissä vuonna 1848 toisena kuudesta lapsesta. Hänen isänsä Mihail Vasiljevitš Vasnetsov oli kyläpappi, ja kiinnostunut luonnontieteistä, astronomiasta ja maalauksesta. Vasnetsovin isoisä oli ikonimaalari. Kahdesta Mihail Vasnetsovin pojasta, Viktorista ja Apollinarista, tuli taiteilijoita ja kolmannesta opettaja. Viktor alkoi maalata Lopjalin kylässä, etupäässä maisemia ja kylänäkymiä. Kirjeessään Vladimir Stasoville hän kertoi lapsuudestaan, että hän ”eli talonpoikaislasten kanssa ja piti heistä ystävänä, ei narodnikkina”.

title: Kino

text: Vuonna 1988 ilmestynyt Kinon tunnetuin ja suosituin albumi "Veriryhmä" (Группа крови) aloitti maanlaajuisen Beatles-kuumeeseen verrattavissa olleen "kinomanian". Samoihin aikoihin laulaja Viktor Tsoi esiintyi kahdessa elokuvassa, Sergei Solovjovin filmissä "Assa" ja Rašid Nugmanovin filmissä "Neula" (Игла).

title: Viktor Tsoi

text: Tsoin kuoleman jälkeen suurin osa hänen musiikistaan julkaistiin uudelleen etupäässä teknisen laadun parantamiseksi. Näiden moskovalaisen Moroz-levy-yhtiön toteuttamien uudelleenjulkaisujen takana ja osittain tuottajana on ollut leski Marianna. Hän myös huolehti siitä, että levyllä esiintyneet muusikot ovat saaneet osansa niiden tuotosta. Tosin Marianna Tsoin ja entisten Kino-yhtyeen jäsenten välillä käytiin jopa oikeusriitoja Kinon kappaleiden tekijänoikeuksista [1]. Marianna Tsoi on myös kirjoittanut yhdessä Rybinin kanssa Viktor Tsoista kirjan Totška otstšjota (Точка Отсчёта, suomeksi ″aloituspiste”) sekä puuhasi tälle patsasta Moskovan Arbat-kadulle. Hän myös toimi muiden pietarilaisten rock-artistien tuottajana ja edustajana. Marianna kuoli vuonna 2005 syöpään.

title: Viktor Anufrijev

text: Viktor Anufrijev (ven. Виктор Ануфриев) (s. 1958) on venäläinen taidemaalari. Hän on tunnettu symbolismin edustajana. Viktor Anufrijevin lapsuus loi ne teemat, jotka ovat esillä hänen maalauksissaan ja ikoneissaan. Hän syntyi Volga-joen varrella Gorodetsissa, pienessä venäläiskaupungissa, joka on tunnettu taidehistoriastaan.

title: Viktor Tsoi

text: Niinpä vuonna 1981 Tsoi ja hänen kaksi toveriaan, Aleksei Rybin ja Oleg Valinski perustivat yhtyeen nimeltään Garin i Giberboloidi, joka kohta pääsi legendaarisen Leningradin rock-klubin jäseneksi. Valinski joutui kohta armeijaan, mutta muut yhtyeen jäsenet alkoivat Grebenštšikovin johdolla nauhoittaa ensimmäistä albumiaan. Nauhoitus tapahtui oikeassa studiossa ja siihen osallistuivat kaikki Akvarium-yhtyeen jäsenet. Albumi nimeltään 45 ilmestyi seuraavana vuonna 1982. Yhteistyö Akvariumin kanssa jatkui koko vuosikymmenen ajan.

title: Viktor Emanuel II

text: Rosa Theresa Vercellona Guerrieri (lempinimeltään "La Rosina") oli Viktor Emanuelin rakastajatar. Heille syntyi kaksi lasta. Kuningas Viktor kosi Rosaa kuningattaren kuoleman jälkeen. Italialaiset eivät olisi hyväksyneet Rosaa kuningattareksi, joten he solmivat morganaattisen avioliiton. Tällöin heidän perillisillään ei olisi kruununperimysoikeutta.

title: Viktor Tsoi

text: Syksyllä 1983 Viktor Tsoi hakeutui mielisairaalaan ja vietti siellä toista kuukautta. Näin hän välttyi asepalvelukselta ja sen jälkeen todennäköiseltä lähettämiseltä Afganistanin sotaan.

title: Kino

text: Yhtye syntyi Leningradissa vuonna 1981 nimellä Garin ja hyperboloidit (). Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Viktor Tsoi, Aleksei Rybin ja Oleg Valinski. Alkuperäinen kokoonpano kutistui pian duetoksi (Tsoi-Rybin) ja vaihtoi samalla nimensä Kinoksi (), joka äänitti yhtyeen ensialbumin "45" ja hajosi 1983.


query: Missä Jarmo Rudolf Lehtinen syntyi?

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Jarmo Rudolf Lehtinen (s. 29. toukokuuta 1949 Hämeenkyrö) on suomalainen yritysjohtaja, taloustieteilijä ja tietokirjailija. Hänelle keskeinen kiinnostuksen ja tutkimuksen alue on ollut palvelyritysten johtaminen ja erityisesti asiakastoiminta. Lehtinen on toiminut useiden yritysten hallituksissa sekä kirjoittanut kirjoja asiakkuudesta ja liikkeenjohtamisesta.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Jarmo Lehtinen kutsuttiin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vuosittain järjestämään Arvojen Akatemiaan, johon Arkkipiispa kutsuu vuosittain noin 40 eri alojen edustajaa. Arvojen akatemia antaa syvällisen näkemyksen suomalaiseen yhteiskuntaan.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Jarmo Lehtinen on myös dosentti sekä Turun kauppakorkeakoulussa että Tampereen kauppakorkeakoulussa.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Yhdysvalloissa Jarmo Lehtinen asui vuosina 1967–1968 ja 1987. Bryssel oli Lehtisen kotikaupunki lähes 18 vuoden ajan, jonka jälkeen hän asunut Espanjassa ja Virossa.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Yhtiö perustettiin vuonna 1995 ja sen toiminta jatkuu hieman eri muodossa edelleen. Lähtökohtana Allocation Pointin (Aspectumin) perustamiselle oli laaja moniasiakastutkimus, joka toteutettiin yhdessä tohtori Kaj Storbackan ja tohtori Tore Strandvikin kanssa. Tutkimus raportoitiin yli 40 suomalaiselle yritykselle. Tutkimuksen tuloksia jatkokehitettiin konsulttityökaluksi. Tuolloin mukana ollut Kai Storbacka perusti Vectia Oy:n ja Jarmo Lehtinen jatkoi Aspectum Oy:n puheenjohtajana ja konsulttina. Ryhmän keskeisenä tehtävänä oli auttaa palvelualan yrityksiä löytämään strategisia kilpailuetuja.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: 2004 lähtien Lehtinen on toiminut 10 vuoden ajan vierailevana professorina, Prahan Yliopiston kauppakorkeakoulussa.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Jarmo Lehtisen keskeinen kiinnostuksen ja tutkimuksen alue on ollut palvelyritysten johtaminen ja erityisesti asiakasrajapinnassa tapahtuvat toiminta. Väitöskirjatutkimuksen yhteydessä ja sen jälkeen luotiin ja kehitettiin palveluntuotantoprosessin käsitteistöä sekä siihen liittyviä termejä. Palvelupaketti, palvelun laadun ulottuvuudet ja asiakkaan osallistuminen olivat keskeisiä käsitteitä tässä prosessissa.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Artikkeleiden ja seminaariesitysten lisäksi Jarmo R. Lehtinen on kirjoittanut yksin tai yhdessä muiden kanssa seuraavat teokset:

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Vuoden 1980 jälkeen Lehtinen siirtyi yrittäjäksi. Yritystoiminta alkoi yhteistyössä tunnetun tohtori Richard Normannin kanssa. Ensimmäinen työpaikka oli Siar Planning Oy, jossa myös Richard Normann työskenteli. Yhteistyössä perustettiin vuonna 1981 Service Management Institute Finland Oy, joka myöhemmin muutti nimensä Service Management Group:ksi.

title: Jarmo Lehtinen

text: Jarmo Lehtinen -nimisiä henkilöitä ovat:

title: Jarmo Lehtinen (kartanlukija)

text: Lehtinen voitti Hirvosen rinnalla 14 MM-osakilpailua. Rallin MM-sarjassa hän on voittanut hopeaa kausilla 2008, 2009, 2011 ja 2012 sekä pronssia kausina 2006, 2007 ja 2014.

title: Jarmo Lehtinen (kartanlukija)

text: Lehtinen kiinnostui rallista jo pikkupoikana, kun isä otti pojan mukaan seuraamaan ralleja. Vuonna 1988 hän ryhtyi Ford Escortilla ajaneen Jari Mikkolan kartanlukijaksi. Muutaman vuoden sekä armeijan jälkeen harrastus muuttui työksi, kun Lehtinen sai työpaikan rallivalmennuskoulusta. Lehtisen taidoista alkoivat kiinnostua useat kuljettajat ja hän saikin kokemusta monista sarjoista ja kuljettajista. Marko Rämäsen kanssa hän kilpaili kansainvälisissä ralleissa Britannian avointa mestaruussarjaa myöten. Kotimaassa hän kilpaili rallin SM-sarjassa Jouni Ampujan rinnalla. Kaudella 2002 Lehtinen teki läpimurron päästyään Toni Gardemeisterin kartanlukijaksi Safari-ralliin sekä edelleen Mikko Hirvosen vierelle. Hirvonen ja Lehtinen pääsivät Fordin kautta Subarun tehdastalliin vuodeksi 2004, mutta sopimuksetta jääminen vuonna 2005 avasi mahdollisuuden kiertää myös rallin SM-sarjaa vanhan ystävän, Jouni Ampujan kanssa. Kaudeksi 2006 Hirvonen ja Lehtinen pääsivät pitkällä sopimuksella Fordin WRC-talliin Marcus Grönholmin rinnalle ja nousivat ykkösparin asemaan kaudella 2008.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Jarmo Lehtisen keskeisinä kiinnostuksen kohteina on ilmailuun ja lentämiseen liittyvät asiat. Lentäminen alkoi harrastuksena ja vuonna 1983 hän suoritti ensimmäisen lentolupakirjansa Lentomyynti Oy:ssä Malmin lentokentällä. Seuraava vaihe oli monimoottorikoulutus ja ansiolentäjän koulutus ( CPL commercial pilot license). Monimoottori- ja mittarilentokoulutuksen lisäksi tuli erilaisia liikelentokonetyyppejä, joista voidaan mainita Cheyenne II tyyppikelpuutus 1990 ja Beechcraft King Airin 90, 100, 200 tyyppikelpuutus vuonna 2002. Muita lentokoneita, joilla Lehtinen on lentänyt, ovat lukuisat yksimoottorikoneet. Eniten Socata Trinidad lentokoneilla, joissa hän oli myös tyyppikouluttajana. Yhdysvalloissa ollessaan markkinoinnin professorina Jarmo Lehtinen suoritti apulaislennonopettajan tutkinnon ja vesilentokelpuutuksen.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Ensimmäinen vakinainen työpaikka oli Kalajoen kunnan matkailun- ja elinkeinoasioiden tehtävä, jonka Lehtinen aloitti vuonna 1973. Tämä suuntasi jatkossakin työtä matkailualalle. Seuraava työpaikka oli myös kunnallisen matkailun parissa Lahden kaupungin matkailutoimiston matkailutoimenjohtaja vuodesta 1975 vuoteen 1980. Tuolloin Lahti oli myös merkittävä hiihtokaupunki ja siellä Jarmo Lehtinen osallistui vuoden 1978 maailmanmestaruuskilpailujen järjestämiseen.

title: Jarmo Lehtinen (kartanlukija)

text: Jarmo Lehtinen (s. 3. tammikuuta 1969) on suomalainen rallin kartanlukija. Hän toimi vuosina 2002–2014 Mikko Hirvosen kakkoskuljettajana.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Tampereen yliopistossa Lehtinen meni taloushallinnolliseen tiedekuntaan ja valmistui taloustieteen maisteriksi vuonna 1973. Taloustieteen maisteritutkinnossa häntä kiinnosti erityisesti markkinointi ja markkinointiin liittyvät aineet sekä henkilöstöhallinto.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Syntyi niin sanottu Nordic School of Services Marketing NSSM, jossa oli joukko pohjoismaisia tutkijoita. Richard Norman, Christian Grönroos, Uolevi Lehtinen ja ansaitsevat tulla mainituiksi. NSSM teki tunnetuksi pohjoismaista tapaa johtaa palveluyrityksiä.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Tässä tehtävässä Jarmo Lehtinen rakensi Suomen organisaatiota osana kansainvälistä SMG-ryhmää. Tuohon aikaan SMG-ryhmä oli yksi Suomen suurimmista palvelualan konsulttiyrityksistä ja merkittävä myös kansainvälisesti. Lehtinen oli kansainvälisen SMG-ryhmän johtoryhmän jäsen. Suomalaiseen SMG-ryhmään kuului myös tytäryhtiöitä, joista tunnetuimmat olivat tutkimustoimintaan erikoistunut Quality Systems Oy, jossa Lehtinen toimi hallituksen puheenjohtajana ja jonkin aikaan myös toimitusjohtajana. Quality Systemsissä kehitettiin merkittäviä palveluyrityksiin liittyviä tutkimustuotteita, asiakastyytyväisyyden mittausmenetelmä Opal, jonka avulla selvitettiin asiakkaiden tyytyväisyyttä palvelua tarjoavaan yhtiöön.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Konsulttina Jarmo Lehtinen työskenteli S-ryhmälle 1987 ja myöhemmin kaksi vuotta päätoimisesti vuodesta 1992 vuoteen 1994 SOK Yhtymän kehitysjohtajana. Yhteistyö jatkui vielä tämän jälkeen konsulttina. Lehtisen esimiehenä oli S-ryhmää uudistava vuorineuvos Jere Lahti.

title: Jarmo Lehtinen (kartanlukija)

text: 7. elokuuta 2017 Lehtinen ilmoitti jättävänsä Toyotan rallitiimin urheilutoimenjohtajan tehtävänsä Saksan rallin jälkeen.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Vuonna 1993 vuoteen 1996 Jarmo Lehtinen toimi Tampereen Yliopiston taloudellis-hallinollisen tiedekunnan markkinoinnin osastolla vt. markkinoinnin apulaisprofessorina.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Yhdessä tekniikan tohtori Kari Kankkusen kanssa Lehtinen perusti lentoyhtiö Cloudex Oy:n, jonka pohjalta myöhemmin rakentui Airfix Aviation Oy niminen lentoyhtiö, joka oli liikelentoyhtiöistä selkeästä Suomen suurin. Merkittävät osuudet siirtyivät kuitenkin ulkopuolisille ja johtuen venäläisistä omistajista Yhdysvaltojen pakotteet lopettivat yhtiön kokonaan vuonna 2015-2016.

title: Jarmo Lehtinen (urheilutoimittaja)

text: Jarmo Lehtinen (s. 1. syyskuuta 1957) on suomalainen Yleisradiolla työskentelevä urheilutoimittaja. Lehtisen selostamia lajeja ovat muun muassa yleisurheilu, hiihto, jalkapallo, suunnistus, pyöräily ja jääpallo. Hän on ollut selostamassa kesäolympialaisissa yhdeksän kertaa ja niin ikään talviolympialaisissa yhdeksän kertaa.

title: Mika Lehtinen (ohjaaja)

text: Mika Lehtinen on ohjannut lyhytelokuvan Numero- elämää mitta-asteikolla 0-10 (Ses ja Avek 100v suomalaista lyhytelokuvaa kilpailun rahoituksella) ja työskennellyt Jarmo Lampelan apulaisohjaajana mm. Lashelmi Filmi Oy:n useilla Jussi-palkinnoilla palkituissa elokuvissa "Joki" ja "Sairaan kaunis maailma".

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Jarmo Lehtinen toimi vierailevana professorina ASU (Arizona State University:ssä), Yhdysvalloissa (1987), ja Thammasat University Bangkokissa sekä vierailevana luennoitsijana Mahidol University, Bangkokissa.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Monien työvuosien jälkeen tapahtui paluu yliopistolle ja siirtyminen kauppatieteiden pariin, josta Jarmo Lehtinen valmistui kauppatieteen lisensiaatiksi yrityksen, taloustieteen ja markkinoinnin laitokselta 1982 helmikuussa. Tästä professori Juha Näsin johdolla jatkettiin kauppatieteen tohtorin tutkintoon ja valmistuminen 13.10.1983 oli eräs suuri harppaus Lehtisen elämässä.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Jatkumona edelliselle syntyi ja kehitettiin asiakkuus- käsite. Tämä tapahtui yhdessä Kaj Storbackan ja Tore Strandvikin kanssa moniasiakastutkimuksessa: ”Täydellinen asiakkuus”. Asiakkuus käsite ja siihen liittyvät muut teoreettiset käsitteet ja esimerkit julkaistiin ”Asiakkaan ehdoilla vai asiakkaan armoilla” teoksessa. Asiakkuusajattelun keskeisiä käsitteitä ovat: asiakkuuden elinkaari, asiakkaan arvo ja asiakkuusprosessi. Erityisesti asiakkaan arvo, joka jakautuu nykyarvoon ja potentiaaliseen arvoon ovat käsitteinä yleisessä käytössä liikkeenjohdon työkaluina.

title: Jarmo Lehtinen (urheilutoimittaja)

text: Lehtinen sai Suomen urheilugaalan Urheilujournalismin palkinnon vuonna 2016. Lehtisen pitkältä uralta tuoreimpana huippuhetkenä muistetaan selostus Sotshin talviolympialaisten hiihdon parisprintistä, jossa Sami Jauhojärvi ja Iivo Niskanen saavuttivat olympiakultaa. Yksi Lehtisen legendaarisimmista selostuksista on jalkapallon EM-karsintaottelusta Suomi – Belgia vuonna 2007, kun Bubiksi ristitty huuhkaja saapui Olympiastadionille. Lehtinen oli Ylen pääselostaja tv:ssä Jalkapallon EM-kisoissa 2008, selostaen muun muassa välierät ja loppuottelun.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Jarmo Lehtisen tieteelliselle työlle on ollut tunnusomaista käytännönläheisyys, joka johtuu siitä, että konsultointi on tuonut käytäntöä ja esimerkkejä tieteelliseen työhön. Vielä väitöskirjavaiheessa ei ollut lainkaan itsestään selvää, että tieteelliseen työhön liitetään merkittävä käytännönläheisyys. Nykyisin tilanne on toki toinen.

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Lehtisen vanhemmat olivat metsäteknikko Kalevi Lehtinen ja äiti Anna Elisabeth Lehtinen (o.s. Kuussalo). Jarmo Lehtisellä on kaksi lasta, Ilkka ja Johanna avioliitosta Soile Lehtisen (o.s. Laine) kanssa. Nykyinen aviopuoliso on Sari Heikkola. Lapsuutensa Lehtinen vietti aluksi Tuuloksessa, jossa aloitti kansakoulun jatkaen sitä Keski-Suomessa Lievestuoreella ja Hankasalmella. Jarmo Lehtinen valmistui ylioppilaaksi Hankasalmen yhteislukiosta sekä Michiganista Jackson High Schoolista. Vaihto-oppilasvuosi oli erittäin merkityksellinen ja se antoi suuntaa hänen loppuelämälleen. Tuohon aikaan vaihto-oppilastoiminta oli vielä erittäin uutta ja YFU (Youth for Understanding) vei ensimmäiset 100 suomalaista vaihto-oppilasta Yhdysvaltoihin, heidän mukana Jarmo Lehtisen.