query: Mikä Uudenkylän asevarikolla räjähti vuonna 1965?

text: Onnettomuuden syytä ei pystytty lopullisesti selvittämään. On mahdollista, että luolassa ollut ruuti olisi syttynyt itsestään tai että luolan katosta räjähdysaineen tai kemiallisten yhdisteiden päälle pudonnut kivi olisi aiheuttanut ensimmäisen räjähdyksen.[13]

title: Toivakan asevarikko

text: Varikko on perustettu vuonna 1941 Nastolan Uuteenkylään. Tuolloin varikon kansanomainen nimitys oli Uudenkylän Asevarikko.

text: Terrikallioon oli louhittu seitsemän varastoluolaa, joissa oli muun muassa ampumatarvikkeita ja räjähdysainemateriaaleja. Luolassa nro 6 oli 200000 kiloa ruuteja ja luolassa 7 noin 300000 kiloa erilaisia räjähdysaineita. Muissa viidessä luolassa säilytettiin pääosin ampumatarvikkeita. Kallion päällä luolaston kohdalla oli vartiotorni.[10] Kallion paksuus luolien 6 ja 7 yläpuolella oli noin 35 metriä. Luolastoon johti ajotunneli,ja luolien välillä oli yhdystunneli.[5]

title: Uusikylä (Nastola)

text: Uudessakylässä sattui Puolustusvoimien Nastolassa sijainneen silloisen Asevarikko 2:n räjähdysonnettomuus 15. elokuuta 1965. Varikkotoimintaa kunnassa jatkaa Länsi-Suomen Huoltorykmentin varasto-osastoon kuuluva Uudenkylän varasto.

text: Pahiten tuhoutuneiden luolien 6 ja 7 kohdalla oli louhikko. Varikkoalueen sisällä olleet tiet olivat kulkukelvottomat, myös viereinen maantie oli lentäneiden kivien tukkima noin kilometrin matkalla. Räjähdyksen aiheuttama paineaalto katkoi tai tuhosi puuston ja maanpinnan kasvillisuuden täydellisesti noin 20-30 hehtaarin alueelta, räjähdyksen voima oli suuntautunut luolastosta länteen. Osittainen tuhoalue ulottui laajalle. Kaatuneet puut ja kivenlohkareet tekivät liikkumisen ja pelastustoimet varikon läheisyydessä vaikeaksi.[5]

text: Räjähdyspäivänä alue eristettiin sivullisilta, ja sinne johtavat tiet suljettiin. Onnettomuuspäivän loppupuolella siviilipelastushenkilöstö voitiin vapauttaa tehtävästä. Puolustusvoimilta tuli yli 600 miestä vartiointi- , huolto- ja muihin tehtäviin sekä yli 40 hengen lääkintähenkilöstö.[8]

title: Kuivannon kirkko

text: Kirkon vieressä on kuivantolaisten hautausmaa sankarihautoineen. Kirkkomaalla on myös Uudenkylän asevarikon räjähdyksessä vuonna 1965 surmansa saaneiden hauta ja muistokivi.

text: Luokka:Suomen puolustusvoimat Luokka:Nastola Luokka:Orimattila Luokka:Vuoden 1965 onnettomuudet Luokka:Räjähdysonnettomuudet Suomessa Luokka:1960-luvun onnettomuudet Suomessa

title: Päijät-Hämeen pelastuslaitos

text: Nykyisen 2002 Päijät-Hämeen kuntien palolaitosten yhdistämisestä muodostuneen Päijät-Hämeen pelastuslaitoksen nykyisellä toimialueella suurin räjähdysonnettomuus on ollut silloisessa Nastolan kunnassa Suomen puolustusvoimien Uudenkylässä Terrikalliolla olevan asevarikko-2:n räjähdys 14. elokuuta 1965.

text: Räjähdyksissä katkesivat asevarikon kaikki viestiyhteydet. Ensimmäinen hälytys tuli Nastolan paloasemalle klo 5.26, hälytys tehtiin Uudestakylästä. Orimattilaan tuli hälytys klo 5.35. Molempien kuntien palopäälliköt tekivät ilmoituksen aluehälytyskeskuksille Lahteen ja Porvooseen, jotka hoitivat lisävoimien hälyttämisen.[5] Paikalle tulleet Nastolan ja Orimattilan palopäällikköjen ohjauksessa toimineet pelastustyöntekijät aloittivat alueella olevien ohjaamisen turvaan ja loukkaantuneiden ensiavun.[12] Lahden varuskunta sai hälytyksen klo 5.35, ja sen päällikkö saapui onnettomuusalueelle noin klo 6.30 ja otti pelastustoimien johdon. Tuotapikaa tuli myös ensimmäinen Puolustusvoimien ambulanssi ja lääkäri. Lisävoimia tuli kuorma-autolla Lahdesta noin klo 7.20.[8] TVH toimitti paikalle kuorma-autoja.[12]

text: (kesto 18:46)

text: Räjähdyksen aiheuttamat aineelliset vahingot sekä Puolustusvoimille että siviileille olivat valtavat, useita miljardeja markkoja.[2] Räjähdyksen voimasta luolaston yläpuolella sijainneen Terrikallion laki lensi ilmaan ja paikalle jäi halkaisijaltaan noin 100 metriä leveä ja 30 metriä syvä kraatteri. Silminnäkijät kertoivat ikkunalasien helisseen paineaallon voimasta Lahdessa saakka.[6]

text: Uudenkylän varikolla oli oma säiliöruiskuauto,[10] joka oli vain pari vuotta vanha, mutta se vaurioitui räjähdyksessä käyttökelvottomaksi.[4] Tavallisella paloautolla ei muutenkaan ollut asiaa sammutustöihin, koska varikkoalue oli kivilouheen takia kulkukelvoton. Villähteen VPK:lla oli maastopaloauto, jolla pääsi liikkumaan alueella, ja sillä voitiin sammuttaa tuhoutuneiden puurakenteisten asevarastojen vielä kyteviä pohjia.[11]

title: Luettelo kuuluisista onnettomuuksista

text: Halifaxin räjähdysonnettomuudessa 6. joulukuuta 1917 menehtyi 1635 ihmistä, ja suuri osa Halifaxin kaupunkia tuhoutui. Suomenlinnan Vallisaaren räjähdyksessä 9. heinäkuuta 1937 ammusvarikko paloi ja räjähti. 12 ihmistä kuoli. Tornion räjähdysonnettomuudessa tuhoutui 8 ammusvaunua 22. heinäkuuta 1945. Onnettomuudessa kuoli 16 sotilasta. Rauman räjähdysonnettomuudessa 5. marraskuuta 1947 räjähtäneestä kloorisäiliöstä vapautunut kloori aiheutti 19 ihmisen kuoleman. Typpi Oy:n tehtailla Oulussa 9. tammikuuta 1963 tapahtuneessa salpietarivaraston räjähdyksessä kuoli 10 ihmistä Puolustusvoimain Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus elokuussa 1965. Onnettomuudessa kuoli 4 ja loukkaantui 69 henkilöä. Aineelliset vahingot olivat suuret. Rikkihappo Oy:n Vihtavuoren dynamiittitehtaan sekoitusosastolla räjähti 11. marraskuuta 1966 1 000 kiloa dynamiittia. Onnettomuudessa menehtyi 4 ihmistä. Lapuan Patruunatehtaan räjähdyksessä kuoli 40 ihmistä Lapuan keskustassa 13. huhtikuuta 1976.[6] Durham Woodsin kaasuräjähdyksessä maanalainen kaasuputki räjähti New Jerseyssä 23. maaliskuuta 1994 asutusalueen välittömässä läheisyydessä. Onnettomuudella oli yksi uhri. Enschedessä 13. toukokuuta 2000 ilotulitevaraston räjähdys Euroviisujen loppukilpailun äänestyksen aikana aiheutti suurta aineellista tuhoa kaupungissa. 22 ihmistä kuoli ja 947 loukkaantui. Räjähdys aiheutti niin suuren haitan puhelinäänestykselle, että Alankomaat turvautui tuomaristoon. Espoon Friisilän räjähdysonnettomuudessa 24. huhtikuuta 2006 räjähti noin 30 kiloa dynamiittia. Turmassa loukkaantui 10 henkilöä. Mikkelin panttivankidraaman traaginen päätös loppui räjähdykseen Mikkelin torin laidalla 9. elokuuta vuonna 1986.

title: Nastola

text: Nastolan ja Uudenkylän rajalla sijainneella puolustusvoimien Asevarikko 2:lla sattui 14. elokuuta 1965 räjähdysonnettomuus, jossa sai surmansa neljä ja loukkaantui 69 ihmistä. Räjähdys tuhosi ja vaurioitti rakennuksia ja kaatoi metsää laajalla alueella.[3]

text: Varikolla kävi töissä noin 20-30 siviiliä, joista ensimmäiset tapasivat saapua työpaikalleen noin klo 6.30 maissa.[10] Räjähdyspaikkaan tapahtumapäivänä tutustunut kenraaliluutnantti Jorma Järventaus kertoi haastattelussa, että oli onni onnettomuudessa, etteivät räjähdykset tapahtuneet työaikana, jolloin henkilövahvuus olisi ollut yli sata.[7]

text: Onnettomuudessa kuoli neljä ihmistä, joista kolme oli siviilejä ja yksi varusmies. Henkensä menettänyt varusmies oli vartiotornissa kallion päällä, ja hänen ruumiinsa löydettiin myöhemmin raivaustöissä kivenlohkareiden alta. Siviiliuhreista kaksi oli kahden lähitalon asukkaita, jotka olivat saaneet surmansa jäätyään rakennusten kattojen läpi pudonneiden kivien alle, ja kolmas kuollut oli maantiellä pyöräilemässä ollut, niin ikään kivisateen alle jäänyt 20-vuotias mies.[5][6]

title: Itä-Suomen huoltorykmentti

text:
Liperin Ylämyllyllä, Ilomantsin Hiienvaarassa, Nurmeksen Sotinpurolla ja Pielaveden Koivujärvellä sijaitsevat varastoalueet muodostivat yhdessä Kuopion Varikon, joka muodostettiin vuoden 2008 alussa.
Näistä varaston suunnittelu Koivujärvelle aloitettiin Uudenkylän asevarikon räjähdettyä Nastolassa 1965, maankäyttöoikeus saatiin 1966, ja varastointi aloitettiin 14. elokuuta 1967. Se toimi Kuopion Asevarikon aikana varikon alaisuudessa.
Organisaatiomuutosten myötä nuo neljä yksikköä toimivat suoraan Varasto-osaston (VAROS/ISHR) alaisuudessa.

title: Kuopion asevarikko

text: Vuosikymmenten ajan, viimeksi 1960-luvulla luolaston räjähteitä oli tapana hävittää upottamalla niitä paikalliseen Neulalahti-järveen. Räjähteitä raivattiin järvestä laajasti kesällä 2014 uuden asuntoalueen takia.

title: Kuljetusvarikko

text: Siikakankaan alueen sotilastoiminta käynnistyi vuonna 1935, kun alue saatiin Metsähallitukselta Puolustusministeriön käyttöön tarkoitetuksi lentokentäksi. Kenttää käytettiin aluksi varalaskupaikkana. Siikakankaan alueen rakentaminen käynnistyi voimakkaasti kesällä 1940, jolloin siitä tuli Lentoasevarikon varastoalue III. Vuonna 1965 aloitettiin Ruoveden kuntaan kuuluvalle Siikakankaan alueelle rakentaa Asevarikko 6:lle uutta räjähtävän materiaalin varastoaluetta. Rakentaminen käynnistyi Uudenkylän alueella tapahtuneen räjähdysonnettomuuden seurauksena. Siikakankaan varikko-osasto liitettiin vuonna 1970 Asevarikko 6:n osaksi. Panssarivaunukorjaustoiminnan lakattua Teknisellä Varikolla sieltä siirrettiin seitsemän henkilöä Siikakankaan varikko-osastoon. Samalla alkoi Siikankaalla Neuvostoliitosta hankitun panssarikaluston vastaanottohuollot ja panssarikaluston varastointi. Siikakankaan varikko-osasto ampumatarvikealueineen siirrettiin 1.1.1983 Asevarikko 6:n alaisuudesta Kuljetusvälinevarikon osaksi. Siikakankaan varikko-osaston 22 henkilöä liitettiin Kuljetusvälinevarikon vahvuuteen. Liitoksen jälkeen Kuljetusvälinevarikon henkilöstövahvuus oli 180 henkilöä. Voiteluaineiden varastointi siirrettiin Vilppulasta Siikakankaalle vuosien 1983-1984 aikana. Siikakankaan ampumatarvikevarastoalue palautettin Pääesikunnan taisteluvälineosaston 17.5.1985 antamalla käskyllä takaisin Asevarikko 6:n osaksi. Panssarialan toimintojen yhtenäistämiseksi Siikakankaan varikko-osasto liitettiin Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen perustamisen osana 1.1.1993 perustetun Panssarivarikon kokoonpanoon.

title: Itä-Suomen huoltorykmentti

text: Itä-Suomen huoltorykmentti vaali Kuopion asevarikon, Lievestuoreen varikon ja Toivakan asevarikon perinteitä sekä vuonna 2003 lakkautettujen Iisalmen asevarikon, Suojeluvarikon ja Oriveden asevarikon perinteitä.

text: Neljän kuolleen lisäksi 69 henkilöä loukkaantui. Räjähdyksien yhteinen voima vastasi 100 tonnia trinitrotolueenia eli 0,1 kilotonnia.[13]

text: Uudenkylän asevarikon räjähdys on Suomen puolustusvoimien silloisella Asevarikko 2:lla Nastolan Terrikalliolla aamulla 14. elokuuta 1965 tapahtunut räjähdysonnettomuus. Neljä ihmistä sai surmansa räjähdyksessä, joka kuuluu Suomen tuhoisimpiin räjähdysonnettomuuksiin[1] ja on mittava myös Pohjoismaissa.[2] Näkymää onnettomuusalueella kuvattiin ”suhteellisen lohduttomaksi”[3] ja ”tyrmistyttäväksi”.[4] Uhrien lukumäärää pidettiin pienenä räjähdysten voimakkuuteen ja niiden aiheuttamaan aineelliseen tuhoon verrattuna.[5]

text: Onnettomuudessa loukkaantui 69 ihmistä. Sairaalahoitoa vaatineista sotilaista 28 kuljetettiin Keskussotilassairaala 2:een Lahteen ja kolme sotilasta Keskussotilassairaala 1:een eli Tilkkaan Helsinkiin. Lahden kaupunginsairaalassa hoidettiin kuutta siviiliä.[7] Tilkassa hoidetut loukkaantuneet oli kuljetettu sinne Puolustusvoimien helikopterilla Orimattilan kunnansairaalasta.[8]

title: Kuopion asevarikko

text: Jokaiseen asevarikkoon rakennettiin ase- ja korjauspaja saksalaisten sotilasasiantuntijoiden suunnitelmien mukaisesti. Vuoden 1919 alussa Kuopion Asevarikko käsitti ase-, ammus-, pioneeri- sekä kuormasto- ja valjasosaston. Taisteluvälineiden pääkorjauspaja määrättiin sijoitettavaksi Kuopion Asevarikon yhteyteen pääasiassa kuormaston, valjasten ja aseiden korjauksia varten. Syksyllä vuonna 1921 muuttuivat asevarikoiden nimet ase- ja ampumatarvikevarikoiksi, jolloin varikosta tuli "Ase- ja Ampumatarvikevarikko 3". Vuoden 1930 lopulla se sai jälleen uuden nimen "Asevarikko 3".

title: Puolustusvoimien materiaalilaitos

text: Vuonna 2003 lakkautettiin Iisalmen Asevarikko (IisAseV, ent. Asevarikko 9 "AseV 9" ja Keskusvarikko 7) Iisalmen Peltosalmessa, Vammalan Asevarikko (VammAseV, ent. Asevarikko 3 "AseV 3") Vammalan Tyrväällä, Oriveden Asevarikko (OrivAseV, entinen Asevarikko 6 "AseV 6") Orivedellä ja Sääksjärven Asevarikko (SääksjAseV) Lempäälän Sääksjärvellä. Myöhemmin mm. Tervolan Varikko Tervolassa on joutunut rakennemuutoksen kohteeksi puolustusvoimien siviiliyritysten kanssa tekemän strategisen kumppanuuden myötä.Viimeisenä esikuntapäällikkönä toimi eversti Jari Anttalainen.

text: Ensivaiheessa paikalle saapui sammutus- ja pelastushenkilöstöä ja -kalustoa useista palokunnista; kaikkiaan vahvuus oli 15 paloautoa, joissa miehistöä yhteensä noin 150–160, ja 13 sairasautoa. Ensiapuryhmiä oli 15–20, yhteisvahvuudeltaan 60–100 henkilöä. Lääkäreitä saatiin paikalle neljä.[12]

text: Räjähdys tapahtui varhain aamulla, joten valtaosa sekä lähellä asuvista siviileistä että varusmiehistä oli vielä nukkumassa. Kasarmissa oli viitisenkymmentä varusmiestä, päivystävä upseeri nukkui esikuntarakennuksessa. Tapahtuma-aikaan viereistä maantietä ajoi mies polkupyörällä. Aamulla vartiovuorossa oli kolme varusmiestä. Heistä yksi oli vartiotornissa, yksi portilla ja kolmas kiertämässä alueella.[10]

text: Asevarikko 2 oli perustettu vuonna 1941 Nastolan Uudenkylän ja Orimattilan Kuivannon rajalle, [9] alue ulottui molempiin kuntiin ja samalla myös kahteen silloiseen lääniin: Nastola kuului Hämeen ja Orimattila Uudenmaan lääniin. Varikon maanpäälliset varastot olivat pääosin puurakenteisia, ja niissä säilytettiin ampumatarvikkeita. Tiilinen kasarmirakennus majoitti varusmiehet, ja tiiltä oli myös kantahenkilöstön asuinrakennus,[10] joka oli uudehko ja 3-kerroksinen ja jossa oli 12 asuntoa. Varikon länsipuolelta kulki Uudestakylästä Kuivantoon johtava maantie, jonka toisella puolen varikon kohdalla oli kolmen siviiliperheen talot. Alueella kasvoi sankka kuusimetsä. Asevarikolta oli matkaa Uuteenkylään noin 3 kilometriä ja Lahteen noin 25 kilometriä.[10]

title: Kuopion asevarikko

text: Esikuntarakennus, autohalli, ruokala ja kasarmirakennus valmistuivat vuonna 1965. Korjaamoluolasto sekä puu- ja nahkatyöosastojen maanpäälliset rakennukset otettiin käyttöön vuonna 1970.


query: Mikä on Helsingin asukasluku?

title: Helsinki

text: Vuoden 2017 lopussa Helsingissä oli 643 272 asukasta, joista 627 124 asui taajamissa, 285 haja-asutusalueilla ja 15 863 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Helsingin taajama-aste on 100,0 %.[88] Helsingin taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:[89]

title: Vuosaari

text:
1960-luvun puolivälissä alkaneen rakennusvaiheen tuloksena syntyi Keski-Vuosaaren kerros- ja rivitalovaltainen asuinalue. Rakentamisen ideoinnista ja toteutuksta huolehti paljolti Martti Ilveskorven perustama Auntosäästäjät ry. Hieman myöhemmin muodostui myös Rastilan pientaloalue. Vuosaaren silta valmistui 1966, jolloin Vuosaari liitettiin Helsingin kaupunkiin.
Vuosaaren asukasluku on kasvanut nopeasti 1990-luvun alusta lähtien uuden rakennusvaiheen tuloksena. Etelä-Vuosaareen ovat syntyneet Kallahden, Meri-Rastilan ja Aurinkolahden alueet. Helsingin metron laajennos Vuosaareen avattiin matkustajakäyttöön 31. elokuuta 1998. Avajaisjuhlallisuuksiin osallistui muun muassa presidentti Martti Ahtisaari puolisoineen. 1. tammikuuta 2006 Vuosaaressa oli asukkaita 34 000, ja on arvioitu että 2010 asukasluku tulee olemaan noin 40 000. Kauppakeskus Columbuksen eteläpuolelle rakennettu Vuosaaren tornitalo oli valmistuessaan Suomen korkein asuintalo. Vuosaaren satama otettiin käyttöön vuonna 2008.

title: Carson City

text: Carson City kasvoi nopeasti. Vuonna 1862 sen asukasluku oli kaksinkertaistunut ja siitä tuli yksi Pony Expressin asemista. Nevadasta tuli osavaltio vuonna 1864 ja Carson Citystä tuli sen pääkaupunki. Vuonna 1880 kaupungin asukasluku oli 8 000, mutta sen asukasluku laski sittemmin lähialueen kaivostoiminnan tyrehtyessä. Vuonna 1900 kaupungin asukasluku oli enää 2 000 ja 1930-luvun laman aikana vain 1 500. Laskusuhdanne hellitti Nevadan tehdessä uhkapelaamisen, nopeat avioerot ja helpon avioitumisen mahdolliseksi. Kaupunki alkoi houkutella turisteja ja se lähti uuteen kasvuun. Vuonna 1960 sen asukasluku oli 5 163 ja vuonna 1970 15 468. Ormsbyn piirikunta liitettiin Carson Cityyn vuonna 1969. Nykyisin kaupungissa toimii useita osavaltion virastoja, osavaltion vankila ja Nevada Gaming Commission.

title: Kerava

text: Vuonna 1924 Kerava erotettiin Tuusulasta omaksi kauppalakseen. Tällöin sen asukasluku oli noin 3 000. Alkujaan siihen kuului myös osa Korson alueesta, ja Korson rautatieasemakin sijaitsi kauppalan alueella. Vuonna 1954 lähtien koko Korso kuitenkin liitettiin silloiseen Helsingin maalaiskuntaan.

title: Helsinki

text: Teollistumisen ja elinkeinojen harjoittamisen vapautumisen myötä Helsinki kasvoi voimakkaasti 1800-luvun lopussa. Väljät ja matalat puutalokorttelit korvattiin vähitellen monikerroksisilla kivitaloilla. Kaupunki alkoi myös laajentua sisämaahaan, ja uusia kaupunginosia suunniteltiin ja rakennettiin. Helsingin asukasluku oli 1910-luvulla jo yli 100000.[70]

title: Helsingin maantiede

text: Helsingin asukasluku () on , josta suomenkielisiä on 83,7 %, ruotsinkielisiä 6,0 % ja muunkielisiä 10,2 %. Asukkaista on suurempi osa naisia (53,4 %) kuin muualla Suomessa (51,1 %). Kaupungin väestötiheys on 3 049,66 henkilöä/km² (maa-alueet). Miesten elinajanodote on Helsingissä 75,1 vuotta (koko Suomi 75,7 vuotta), naisten elinajanodote on Helsingissä 81,7 vuotta (koko Suomi 82,5 vuotta).

title: Nummela

text:
Nummela on Vihdin kunnan suurin taajama ja hallinnollinen keskus. Se sijaitsee valtateiden 1, 2 (Porintie) ja 25 väliin jäävässä kolmiossa Luoteis-Uudellamaalla 44 kilometrin päässä Helsingistä. Asukkaita Nummelan taajamassa on noin 13 500 (2017)ja Nummelan postinumeron (03100) alueella hieman yli 15 000. Asukasluku kasvaa jatkuvasti Helsingin läheisyyden ansiosta.
Nummela syntyi Hanko–Hyvinkää-radan varrelle 1800-luvun lopulla ja sai nimensä rautatieasemasta, joka nimettiin läheisen kestikievarin mukaan. Varsinaisesti Nummelan ydinalueet sijaitsevat vanhojen Härköilän ja Ridalin kylien alueilla.

title: Alppikylä

text: Alppikylä (ruots. "Alpbyn") on asuinalue Suurmetsän kaupunginosassa Helsingissä. Alue on Tattarisuon itäpuolella ja Lahdenväylän länsipuolella, lähellä Helsinki-Malmin lentoasemaa. Kaupungin piirijaossa Alppikylä on Puistolan peruspiirin osa-alue. Sen asukasluku 1.1.2016 oli 1 319 asukasta.

title: Vantaan historia

text: Helsingin pitäjän kehitykseen yhdeksi Suomen suurimmista kaupungeista vaikutti olennaisesti pääkaupungin siirto Turusta Helsinkiin. Vielä vuonna 1805 suuralueen hallintoyksiköistä Helsingin pitäjän asukasluku oli 4 840, Viaporin 4 606 ja Helsingin 4 337. Kuudenkymmenen vuoden kuluttua pitäjässä oli noin 7 000 asukasta, kun Helsingissä oli jo 23 000 asukasta. Vuotta 1865 pidetään Vantaan historiassa merkittävänä, koska silloin säädettiin Suomen kunnallishallinto ja Helsingin pitäjästä tuli Helsingin maalaiskunta. Samalla seurakunta sai takaisin itsenäisen asemansa omana kirkkoherrakuntanaan. Malmin radanvarsikeskuksesta kehittyi maalaiskunnan hallinnollinen keskus.

title: Laakso (Helsinki)

text: Alueen pinta-ala on 0,69 km² ja asukasluku 1 876 (1.1.2012). Työpaikkoja Laakso tarjoaa 1 583 henkilölle (31.12.2010). Helsingin virallisessa kaupunginosajaossa Laakso on kaupunginosa numero 18; Helsingin piirijaossa Laakso taas on Reijolan peruspiiriin kuuluva osa-alue.

title: Pakila

text: 1800-luvun loppupuolella alueelle perustettiin huvilayhteisö. Suomenkielisten asukkaiden osuus kasvoi vähitellen. Pakilan asukasluku kasvoi huvila-asutuksen ja työväen asutuksen myötä 1800-luvun lopusta lähtien. Kun asukasluku vuonna 1900 oli vain 118, vuonna 1920 se oli jo 1 279. Helsingin pitäjään kuulunut Pakinkylä oli vuonna 1920 yksi harvoja enemmistöltään suomenkielisiä kyliä.

title: Latokartano

text: Latokartanon peruspiiri on Helsingin piirijaossa laajempi alue, joka jaetaan seuraaviin osa-alueisiin: Viikinranta, Latokartano, Viikin tiedepuisto, Viikinmäki, Pihlajamäki ja Pihlajisto. Peruspiirin maapinta-ala on 10,03 km² ja asukasluku vuoden 2010 alussa 21 149. Työpaikkoja peruspiiri tarjosi 5 521 hengelle.

title: Vanha Ruskeasuo

text: Hallinnollisesti ja myös omistuksellisesti Ruskeasuon ympäristöä siirtyi vähitellen Helsingin kaupungille vuosina 1555, 1906 ja 1912. Korpaksen tilaan kuuluneet maat kuuluivat hallinnollisesti Helsingin pitäjän alueeseen ja jäivät näin Helsingin kaupungin sisällä oleviksi saarekkeiksi. Nämä Ruskeasuon ja Uudenpellon asutut alueet siirtyivät Helsingin kaupungin omistukseen vuonna 1925 lähes vuosikymmenen kestäneen pakkolunastusprosessin jälkeen. Kun alueet vuonna 1926 liitettiin hallinnollisesti Helsinkiin, niiden asukasluku oli noin 700 henkilöä.

title: Ruskeasuo

text: Ruskeasuo () on kaupunginosa Helsingin kantakaupungin luoteiskulmassa Mannerheimintien molemmin puolin. Peruspiirijaossa Ruskeasuo kuuluu yhdessä Laakson ja Meilahden kanssa Reijolan peruspiiriin. Ruskeasuon asukasluku on noin 6 900 (1.1.2008) ja työpaikkoja alueella on noin 6 100 (31.12.2005).

title: Länsimäki

text: Länsimäki () on kaupunginosa Vantaan kaakkoisosassa Hakunilan suuralueella. Se rajoittuu pohjoisessa Porvoonväylään, lännessä Rajakylään, idässä Länsisalmeen ja etelässä Helsingin Mellunmäkeen. Länsimäen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä ja sen asukasluku on 5 665 (1.1.2011). Väestöstä noin kolmannes on vieraskielisiä.

title: Helsinki

text: Helsingin asukasluku (Error: Invalid time.) on , josta suomenkielisiä on 83,7prosenttia, ruotsinkielisiä 6,0prosenttia ja muunkielisiä 10,2prosenttia. Asukkaista on suurempi osa naisia (53,4%) kuin muualla Suomessa (51,1%). Kaupungin maa-alueen väestötiheys on 3049,66 henkilöä/km².[82]

title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Sipoon kunta vastusti ajatusta ja piti sen perusteluja kyseenalaisina. Sipoo kertoi aikovansa kasvattaa asukasmääräänsä 40 000 asukkaalla vuoteen 2025 mennessä (Sipoon asukasluku vuoden 2011 alussa oli 18 279). Sisäministeriö määräsi rajakiistan selvitysmieheksi Pekka Myllyniemen. Sipoo asetti puolestaan omat selvitysmiehensä, mutta Hjallis Harkimon ja Bo-Erik Ekströmin esitykset eivät johtaneet toimenpiteisiin.

title: Helsingin historia

text: Hattujen sodan ja Pikkuvihan aikana 1742–1743 kaupunki oli uudelleen venäläisten miehittämä, mutta rakennukset säilyivät ehjinä. Ruotsin menetettyä Turun rauhassa 1743 Venäjälle Haminan rajalinnoituksen ryhdyttiin Helsingin edustalle rakentamaan uutta merilinnoitusta Sveaborgia (Suomenlinna). "Viaporin" suunnitelmat laati ruotsalainen kreivi ja linnoitusupseeri Augustin Ehrensvärd. Linnoitustyömaa kasvatti kaupungin asukaslukua runsaasti, ja kaupunkiin perustettiin useita tiilitehtaita ja kartanoita.

title: Rekola

text: Rekola () on Vantaan kaupunginosa Helsingin–Riihimäen radan varrella Koivukylän ja Korson välissä. Sillä on oma rautatieasema, joka on lähijunien käytössä. Rekola on pientalovaltaista asuinaluetta, ja sen asukasluku on 2 810 (2010).

title: Helsingin seutukunta

text: Helsingin seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Siihen kuuluu seitsemäntoista kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 011. Se on kuitenkin eri asia kuin Helsingin seutu, johon Karkkila, Lohja ja Siuntio eivät kuulu. Helsingin seutukunnan asukasluku oli . Lankapuhelinsuuntanumerona alueella on käytössä 09, mutta Mäntsälässä, Pornaisissa, Hyvinkäällä ja Lohjalla 019.Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.

title: Helsingin kantakaupunki

text: Helsingin niemen asukasluku oli vuonna 1967 noin 300 000, siitä se on vähentynyt puoleen eli 170 000 asukkaaseen vuoteen 2006 mennessä. Pudotus johtuu asuntojen muuttumisesta toimistokäyttöön ja siitä, että 1960-luvulla asui vielä paljon lapsiperheitä keskustan yksiöissä ja kaksioissa, mutta tämän jälkeen osa heistä muutti muualle pääkaupunkiseudulle tilavampiin asuntoihin. Nykyään myös asunnot ovat vähemmän tehokkaassa käytössä kuin ennen, sillä kun ennen esimerkiksi kalliolaisessa yksiössä asui neljä ihmistä, nykyään jopa kaksiossa saattaa asua ainoastaan yksi ihminen. Toisaalta toimistoja on alettu 2000-luvun puolessa välissä taas muuttaa asunnoiksi, etenkin hieman kauempana ydinkeskustasta.

title: Havukoski

text: Havukosken alueella, kerrostaloalueen ja laajan peltoaukean välissä sijaitsee vanha Hanabölen (Rekolan) kylä, josta on olemassa merkintöjä 1400-luvulta asti. Nykyisin kylässä on yhä jäljellä useita alkuperäisiä rakennuksia. Helsingin Haka ja Helsingin Sato rakensivat Havukosken kerrostalolähiön 1970–80-luvuilla aiemmin käytännössä asumattomalle alueelle. Kun vuonna 1971 alueen asukasluku oli alle sata, oli se vuoteen 1980 mennessä kasvanut noin 10 500:een. Nykyisin väkiluku on laskenut reiluun kahdeksaan tuhanteen yhden hengen talouksien määrän noustua jo noin puoleen. Aluetta pidettiin aiempina vuosikymmeninä ongelmalähiönä, mutta se on rauhoittunut asukasrakenteen ikääntyessä. Havukoski sai 1990-luvun lopulla tukea EU:lta alueen kehittämiseen osana Vantaan asuinalueiden kehityshankkeita.

title: Savio

text: Savio sijaitsee Helsingin–Riihimäen rautatien varrella 26 kilometriä Helsingistä pohjoiseen. Savion rautatieasema on pääkaupunkiseudun lähiliikenteen käytössä, ja sillä pysähtyvät K-junat ruuhka-aikoina 10 minuutin välein sekä hiljaisina aikoina N- ja T-junat. Asukasluku vuonna 2004 oli 5 856. Melko väljästi rakennetulla alueella on kerrostaloja ja pienkerrostaloja sekä rivi- ja omakotitaloja. Ympäristö on vehreää, ja alueella on runsaasti kevyen liikenteen väyliä. Palveluita ovat mm. päivittäismyymälä, kioski, asiamiesposti, eläinlääkäri, kolme kampaamoa, ravintola, baari, apteekki, kuntosali, fysikaalinen hoitolaitos ja vapaaehtoinen palokunta. Saviolla on oma koulu, Savion ala-aste, sekä useita päiväkoteja ja leikkipuistoja.

title: Helsinki

text: Sodan jälkeen Huopalahden, Oulunkylän ja Kulosaaren maalaiskunnat, Haagan kauppala ja merkittävä osa Helsingin pitäjästä liitettiin kaupunkiin. Esikaupunkialueet olivat aiemmin vastustaneet liitosta, mutta väestön nopea kasvu pakotti siihen. Liitosten seurauksena Helsingin pinta-ala viisinkertaistui ja asukasluku kasvoi 51prosentilla.[68]

title: Hyrynsalmi

text: Hyrynsalmen väkiluku pysyi pitkään alhaisena. Vielä 1770 alueella oli vain 24 taloa. Seuraavalla vuosisadalla asukasluku alkoi kuitenkin kasvaa nopeasti. Vuonna 1920 asukkaita oli jo 2408. Asukasluku kasvoi tasaisesti 1960-luvulle saakka, jolloin poismuutto käänsi väkiluvun nopeaan laskuun. Vuonna 1960 asukkaita oli 6098, 1970 5016 ja 1985 4257. Asukasluku on ollut tästä asti jatkuvassa laskussa ja vuonna 2011 asukasluku oli enää vain 2722.

title: Kesäolympialaiset 1940

text: Kesäkisoja ei ollut annettu aiemmin väestöltään yhtä pienelle kansakunnalle; Suomen asukasluku vuonna 1938 oli 3,672 miljoonaa ja Helsingin asukasluku 246 784.

title: Puistola

text: Useiden muiden Koillis-Helsingin kaupunginosien tavoin myös Puistolan asukasluku on pienenemässä.

title: Herttoniemi

text: Helsingin piirijaossa "Herttoniemen peruspiiriin" kuuluvat Herttoniemen ja Tammisalon kaupunginosat. Peruspiirin asukasluku on 28 282 (1.1.2017).

title: Suutarila

text:
Suutarila () on Helsingin 40. kaupunginosa, joka sijaitsee Koillis-Helsingissä Keravanjoen varressa. Kiinteistöjaotuksen mukaiseen kaupunginosaan kuuluvat osa-alueina Siltamäki (noin 6 400 asukasta), Tapulikaupunki (8 500 as.) ja Töyrynummi (4 700 as.). Yhteensä alueella on noin 19 700 asukasta ja 3 300 työpaikkaa.
Suutarila tarkoittaa myös kaupungin peruspiiriä, johon kuuluvat ainoastaan Siltamäki ja Töyrynummi. Peruspiirin asukasluku vuoden 2008 alussa oli 11 151 ja työpaikkojen määrä 1 930 (31.12.2005).

title: Nui

text: Vuosina 1973–2012 Nuin väkiluku on ollut suurimmillaan vuonna 1983, jolloin atollin asukasluku oli 650. Pienimmillään Nuin asukasluku oli vuonna 2002, kun siellä asui 523 ihmistä. Vuoden 2012 väestönlaskennassa atollin asukasluku oli 542 eli suurempi kuin kymmenen vuotta aiemmin. Väestontiheys oli arviolta 190 as./km². Suurin osa asutuksesta on Fenua Tapulla, mutta myös Meangin saari on asutettu. Fenua Tapulla sijaitsevat myös atollin kaksi suurinta asutuskeskusta, Alamoni - Maiaki, jonka asukasluku oli vuonna 2012 yli 300, sekä Manutalake - Meang, jonka asukasluku oli samana vuonna yli 200.

title: Lapinjärvi

text: Lapinjärven asukasluku on pienentynyt 1950-luvulta lähtien tasaisesti nykyiseen alle 3000 asukkaaseen. Lapinjärvi on ollut pitkään muuttotappiokunta: 1960- ja 1970-luvuilla lapinjärveläisiä muutti paljon Helsingin seudulle ja Ruotsiin.[14] Vuonna 2008 muuttovoitto oli kuusi ihmistä.[1]


query: Mistä Suomesta on löydetty Mälarin kirveitä?

title: Mälarin kirves

text: Jepualta, mistä on löytynyt viimeisin Mälarin kirves, tunnetaan epäsuorasti sen ajoitus. Kirves löytyi tutkittaessa röykkiötä, jossa esiintyi myös tasakantaisia kivisiä nuolenkärkiä. Jos röykkiö rakennettiin veden äärelle, oli se mahdollista noin 900 eaa. Tämä antaa aikaisimman ajankohdan, milloin kirves olisi voitu kaivaa maahan. Kirves voidaan ajoittaa aikaisintaan pronssikauden periodille IV, mikä sopii yhteen ruotsalaisten määrittämän Mälarin kirvestyypin ajoituksen kanssa.[1][10][11]

title: Mälarin kirves

text: Venäläisten kirveiden ajoitusta on myös selvitetty. Kuzminych ajoittaa ne 700–500 eaa., mutta tätä ajoitusta on haluttu aikaistaa. Venäjällä on ollut käynnissä radiohiiliajoitusten synkronointia ja kalibrointia 2000-luvun aikana, koska ajoitusten on havaittu antavan liian nuoria tuloksia. Uudemmat tulokset olisivat Yushkovan mukaan 900–600 eaa.[13]

title: Mälarin kirves

text: Norjassa Mälarin kirveillä on omanlainen ulkonäkö (ryhmä B1b). Niiden holkin kaula on pitempi kuin ruotsalaisilla kirveillä, silmukan kohdalla holkin ympäri kiertää kolme kohoharjaa ja kirveen pituussuunnassa kulkee vierekkäin kolme pitkittäistä kohoharjaa.[3]

title: Suomen asutushistoria

text: Pohjolan asuttaminen alkoi kivikaudella noin 20000 vuotta sitten, kun jääkausi väistyi. Ruijaan syntyi noin 9000 eaa. varhaismesoliittinen Komsan kulttuuri, jonka jäänteitä on löydetty myös Suomen puolelta.[2] Samaan aikaan varhaismesoliittinen Viron Kundan kulttuuri levisi Suomen puolelle, mistä todistaa Lahden Ristolan muinainen asuinpaikka.[8] Etelästä tulleen kulttuurin levitessä Suomeen kehittyi Suomusjärven kulttuuri, jonka jäljiltä on löytynyt kirveitä, talttoja, ja punamultahautoja Pohjanlahden senaikaista rantaviivaa myötäillen.[2]

title: Mälarin kirves

text: Evert Baudou kokosi vuonna 1960 tiedot Skandinaviasta ja Baltiasta löydetyistä kirveistä ja jakoi ne eri tyylien mukaan ryhmiin B1 (Mälartyp) ja B2 (Skånska typ). Nämä ryhmät hän vielä erotteli alaryhmiin a–d. Hän sai tulokseksi seuraavanlaisen jakauman (maan nimen perässä senaikaiset lukumäärät): [12]

title: Pronssinen rituaalikirves

text: Pronssinen rituaalikirves on pronssikaudella ollut reikäkirveen kirvestyyppi, joka oli varattu vain uskonnollisten riittien toimittamiseen. Kirveiden tarkkaa roolia riiteissä ei tunneta, mutta siihen saattoi liittyä myyttiset kaksoset, jotka kantoivat kirveitä. Oikeiden ja usein myös parittain löydettyjen kirveiden lisäksi, on löydetty myös pienoispatsaita, jotka esittävät kirveitä kantavia kaksosia, ja kalliopiirroksia, joiden motiivit ovat aivan samat. Vaikka rituaalit olisi voinut toimittaa työkirveidenkin avulla, on niitä varten teetetty vain esityksissä käytettäviä kirveitä. Ne eivät aina ole olleet teräviä taikka ne eivät olisi edes kestäneet toistuvia iskuja. Yleensä ne ovat muita kirveitä koristeellisimpia ja monesti epäkäytännöllisiä. Vaikuttavimmat seremoniakirveet ovat olleet hyvin leveäteräisiä.

title: Pronssikausi

text: Pronssia osattiin Suomessakin valaa, mutta suuri osa löydetystä pronssiesineistä oli tuotu sekä lännestä että idästä. On löydetty kirveitä, partaveitsiä, miekkoja, tikareita, ja koruja. Idässä oli pronssia hyvin niukasti. Pronssiesineet olivat kalliita, ja suomalaiset eivät voineet ostaa niitä paljoa. Vaikka Etelä-Skandinavian pronssikautinen yhteiskunta romahti kauden lopussa, Suomessa muutos pronssikaudesta rautakauteen oli ainakin kulttuurisesti rauhallinen. Pronssikauden kulttuuri jatkui melko samanlaisena rautakaudella[4].

title: Mälarin kirves

text: Pronssi valmistettiin sekoittamalla suureen määrään kuparia pieni osa tinaa. Joidenkin pronssiesineiden kuparin sisältämistä muiden metallien pitoisuuksia tutkimalla on kyetty osoittamaan, mistä muinaisesta kuparikaivoksesta pronssin kupari on ollut peräisin. Skandinavisesta pronssiesineistä on vasta hiljattain alettu tutkia näitä jälkiä. Joitakin analyysejä on toki tehty, ja niillä on kyetty osoittamaan pronssiesineen kuparin alkuperäksi Kyproksen tai Sardiinian kaivokset. Joidenkin Mälarin kirveiden osalta on saatu ristiriitaisia tuloksi. Se viittaisi muutaman kirveen osalta epämääräiseen suuntaan.[7][3]

title: Mälarin kirves

text: Ruotsissa ja Venäjällä kirveiden muotoilussa on eroja. Keski-Ruotsissa kirveet ovat sirompia ja pienikokoisempia kuin venäläiset kirveet. Mälarinlaakson kirveissä terä on suhteellisen kapea putkimaiseen varteen verrattuna. Pituuden ja leveyden suhde on 7:2, ja niiden koristeena on poikittain neljä tai viisi kohoharjaa silmukan kohdalla. Myös putken suuntaisesti kulkee kapeat kohoharjat leviten säteittäisesti kohti leveämpää teräosaa. Venäjällä kirveellä on enemmän variaatioita.[2]

title: Mälarin kirves

text: Vuonna 1983 julkaisi S.V. Kuzminych oman ryhmittelynsä, jossa ryhmät numeroitiin arabialaisilla numeroilla 1–26. Näistä ryhmistä ruotsalaisille kirveille ovat läheistä mallia ryhmät 4, 5, 22 ja 4/22. Kuzminychin mukaan ryhmät 4 ja 5 vastasivat ruotsalaisia kirveitä. Ryhmän 4 kirveet olivat muotoilultaan lähes samanlaiset, kuin ryhmien 22 ja 4/22 kirveet. Näitä on hänen mukaansa Venäjällä vain vähän. Kuzminychin mukaan Suomesta ja Karjalasta löytyy 10 samanlaista kirvestä, Virosta, Latviasta, Liettuasta, Puolasta, Valko-Venäjältä ja Keski-Venäjältä yhteensä 11 samanlaista kirvestä.[13][3]

title: Mälarin kirves

text: Tanskalaiset kirveet kuuluivat ainakin osaksi Bornholmin 20 kirveen löytöihin.[3]

title: Kytäjän kolmoissurma

text: Leiripaikalta oli kadonnut muun muassa kirves sekä puukko, joita ei löydetty mistään lähimaastosta. Paikalliset urheilusukeltajat löysivät kadonneen kirveen järvestä. Miten kirves oli sinne joutunut, oli mysteeri: oliko se heitetty murhapaikalta vai oliko murhaaja soutanut veneellä keskelle järveä ja heittänyt kirveen veteen?

title: Muhos

text: Ensimmäiset ihmiset saapuivat Muhoksen seudulle jo kivikaudella. Yksi Pohjois-Pohjanmaan huomattavimmista kivikautisista asuinpaikoista on tavattu Pyhänsivun kylästä Pyhäkosken pohjoisrannalta. Sieltä on löydetty n. 60 esinettä, kuten kirveitä, talttoja, nuolenkärkiä ja saviastioiden palasia. Esineet on ajoitettu tyypillisen kampakeramiikan aikaan. Lisäksi on Pyhänsivulta löydetty muutama pronssikautinen esine, kuten kirveen valumuotti ja pronssikautinen suksi.

title: Suomen mesoliittinen kausi

text: Terä kiinnitettiin varteen joko pitkittäin tai poikittain käyttötarkoituksen mukaan. Oikokirveet vartettiin varren suuntaisesti eli pitkittäin niin kuin nykykirveskin. Sillä veistettiin puuta sivustapäin. Poikkikirves vartettiin varteen nähden kohtisuoraan ja sillä veistettiin puuta päältäpäin. Suomusjärven kulttuurissa itäiset kirveet vartettiin tavallisemmin poikkiteräiseksi ja lännessä taas oikoteräiseksi. Varttamisesta ei ole Suomessa löytynyt esimerkkejä saatikka edes varsia. Esimerkkejä varttamisesta on löydetty muun muassa Virosta ja Tanskasta.[29][30]

title: Bosen altaan paleoliittiset kohteet

text: Paleoliittiset työkalut löytyvät pääasiassa terassilta neljä ja nuoremmat neoliittiset työkalut vastaavasti terassilta yksi. Muilta terasseilta ei tunneta ihmistoiminnan löytöjä. Löydetyt kaksipuolisesti työstetyt käsikirveet herättivät välittömästi kansainvälistä huomiota, koska käsikirveet muistuttavat kovasti Afrikasta ja Euroopasta löydettyjä Acheulin kulttuurin kirveitä. Hiljattain tehdyssä vertailussa Bosen käsikirveet muistuttivat enemmän eurooppalaisia kirveitä kuin kiinalaisia (kaksipuolisesti ja symmerisesti työstettynä tyylilaji "Mode 2"). Koska eurooppalaisten käsikirveiden keskinäiset eroavuudet olivat pienemmät kuin eurooppalaisten ja Bosen kirveiden keskinäiset erot, poikkesivat kiinalaiset kirveet selvemmin toisistaan ja näistä kahdesta muusta ryhmästä. Tästä on voitu päätellä, että käsikirveiden tekijät ovat tuoneet lännestä mukanaan kivenmuokkaustekniikan ja muotoilun, jotka kehittyivät kiinassa "Mode 1" suuntaan.

title: Mälarin kirves

text: Etelä-Norjan länsirannikolla tunnetaan monia Mälaren kirveitä, joilla on ruotsalaisista kirveistä eroava tyyli. Näiden lisäksi on löytynyt kolme vuolukivistä valinmuottia (kaksi niistä ovat Tjesseimista ja Randabergista), joten tiedetään varmasti, että osa kirveistä olivat kotoperäisiä. Yksi norjalainen vuolukivimuotti tunnetaan Rovaniemeltä. Norjalaiset arvelevat kirvesmallin tulleen joko suoraan Suomen läpi Venäjältä, tai sitten Uplannin kautta. Norjalaisia kirveitä ei olla ajoitettu.[3]

title: Mälarin kirves

text: Ruotsissa kirveiden esiintyminen ajoittuu Oscar Monteliuksen mukaan pronssikauden periodille V eli 950–750 eaa. Sikäläistä ajoittamista on hankaloittanut niiden löytyminen hajalöytöinä. Monet muutkin ruotsalaiset tutkijat, kuten Baudau, Arne, Lindqvist ja Almgren, ovat ajoittaneet kirveitä vaihtelevasti periodeille III–V. Yksi Mälarin kirveistä on löytynyt itäisen tekstiilikeramiikan yhteydestä ja yhdestä toisesta kirveestä on löydetty varrenjäänteitä holkin sisältä. Tämä on ajoitettu radiohiiliajoituksena 2330 vuotta vanhaksi eli kalibroituna ajanjaksolle 550–350 eaa. On jopa ehdotettu, että Mälarin kirveet tulivat käyttöön vasta rautakauden alussa. Voi kuitenkin olla niinkin, että kyseinen kirves on ollut käytössä paljon terän valmistamisen jälkeenkin. Suomessa Carl Meinander ajoittaa kirvestyypin periodeille V–VI eli 900–500 eaa.[6][1][2][12]

title: Mälarin kirves

text: Venäläiset ja skandinaaviset kirvesmuodot ovat niin samanlaiset, että niillä voidaan ajatella olevan yhteisiä esikuvia, joista oma tuotanto olisi ottanut mallia. Venäjällä kirveitä tunnetaan moninkertainen määrä Skandinavian löytöihin nähden. Mälarin kirveen kanssa samanaikainen kirvestyyppi on Ananjinon kirves. Se liitetään Venäjällä Ananjinon kulttuuriin, josta sitä on löydetty runsaasti Ananjinon-, Akozinon- () ja Achmylovon kalmistoista (). Koska ruotsalaisia esineitä ei Venäjän kalmistoista juurikaan tunneta, kallistuvat useimmat tutkijat sille kannalle, että kirveet kehitettiin Volgan rannoilla ja ne tulivat Skandinaviaan tuontitavarana.[1][6][2]

title: Mälarin kirves

text: Mälarin tyypin kirveitä on löydetty pääasiassa kahdelta alueelta, joissa niitä esiintyy varsin tiheästi. Keski-Ruotsin Uplannista ja muualla Etelä-Ruotsissa tunnetaan noin 80 kirvestä ja Itä-Venäjän metsäalueella Volgan ja Kaman yhtymäkohdassa tunnetaan noin 265 kirvestä kalmistolöytöinä. Näiden keskittymien ympärillä ja niiden välisellä alueella on kirvestyyppiä on löydetty yhteensä noin 450, mikä on ihmetyttänyt tutkijoita syystäkin. Kirveen alkuperästä on käyty pitkä ja hedelmätön tieteellinen debatti. Ruotsalaiset ovat pitäneet sitä omana tuotantona, jota oli viety myös Venäjälle. Venäläiset tutkija olivat sitä mieltä, että se on volgalainen kirvestyyppi ja että sitä oli viety länteen päin.[1][6][2][7][3]

title: Pronssinen rituaalikirves

text: Skogstorpin kirves (, kuva alla) on yleisnimitys rituaalikirveille, jollainen löytyi Kälbyn Skogstorpista Eskilstunasta vuonna 1862. Kirveitä löytyi kaksi, joista toinen oli kokonaan hajonnut. Kirveen terä on 39 senttimetriä pitkä ja 27 korkea. Se on valettu savisydämmen ympärille millimetrin paksuna pronssilevynä. Sen kapenevan varren putkessa oli löydettäessä vielä kiinni tammesta veistetty varsi. Koristelussa oli käytetty kultaisia ympyräkiekkoja ja meripihkan palasia. Aivan samanlaiset kirveet on löydetty myös Tanskasta. Kirves on näytteillä Tukholman Historiallisessa museossa.

title: Mälarin kirves

text: Mälarin kirveet ovat pienikokoisia ja niiden putkiosa on suhteellisen pitkä teräosaan verrattuna. Ne on koristeltu putkensuun ja teräosan välisellä osuudella holkkia kiertävillä muutamalla poikittaisella kohoharjalla. Putken varressa on sivulla yksi silmukka kiinnitysnauhan kiinnitystä varten. Silmukalla ja narukiinnityksellä on estetty terän irtoaminen tai sen hukkuminen tämän irrottua. Kirves vartetaan putkikirveille aikaisemmin hyväksi havaitulla tavalla. Varsi on taivutetun polven muotoinen keppi, jossa terä kiinnitetään varteen nähden viistosti alas lyöntisuuntaan osittavan varren päähän.[1]

title: Maula

text: Maulasta on löydetty ainakin kaksi varhaismetallikautista asuinpaikkaa. Keronmäen asuinpaikka sijaitsee Kemijoen itärannalla Maihkilanvaaran lounaisreunassa. Sieltä on löydetty liesikiveyksiä, pronssikirveen valinmuotti, suksi ja kvartsia. Oletus on, että tällä Alapaakkolan valimella on tehty itäisen tyypin Mälar-kirveitä ja ajoitus olisi aivan pronssikauden loppu. Toinen oletettu varhaismetallikautinen asuinpaikka on Kemijoen itärannalla Ruonavaaran koillisreunassa Maulan koulusta n 740 metriä itään muinaisella rantatörmällä.

title: Mälarin kirves

text: Mälarin kirves tai myös Akozino-Mälarin kirves on eräs putkikirveen eli onsikirveen tyyppi, jota valmistettiin ja käytettiin pronssi- ja rautakaudella Skandinaviassa, Itä-Baltian maissa, Suomessa ja Venäjällä. Niitä esiintyy kaikissa Skandinavian maissa Skandinavian pronssikauden yhteydessä. Venäjällä se liitetään Ananjinon kulttuuriin ja sen keskuspaikkojen kalmistojen soturihautoihin. Nykyään Mälarin kirveiden leviäminen Fennoskandiaan on yleisemmin alettu liittämään itäisten vaikutuksien leviämiseen länteen päin.[1][2][3]

title: Mälarin kirves

text: Suomen kielessä käytetään ylätyypistä kaksi nimitystä: putkikirves ja onsikirves (onsikeltti) [4]. Mälarin kirves on saannut nimensä Uppalannin Mälarenlaaksosta, mistä niitä on löydetty kymmeniä ja josta suomalaiset tutkijat ovat niistä ensimmäiseksi kuulleet. Niitä oli toki löytynyt myös Itä-Venäjältä Tatarstanin monista kalmistoista paljon Ruotsia enemmän, mutta niistä kuultiin rautaesiripun vuoksi vasta myöhemmin. Mälarin kirveistä käyteään muissa kielissa omia nimityksiä: (harvoin mellansvensk yxa), (KAM) ja . Venäjällä käytetty nimi on peräisin Akozinossa sijaitsevasta kalmistosta.[1][5][3]

title: Arkalochórin kirves

text: Kirveestä on säilynyt sen pronssinen teräosa. Siihen on kirjoitettu 15 tuntematonta kirjoitusta edustavaa kirjoitusmerkkiä. Osa merkeistä on samoja kuin Faistoksesta löydetyssä niin kutsutussa Faistoksen kiekossa, osa taas muistuttaa kreetalaisia hieroglyfejä.[1][2] Joidenkin tutkijoiden mukaan kirveen kirjoitus saattaisi olla jonkinlaista lineaari-A-kirjoitusta, mutta näkemystä ei ole yleisesti hyväksytty.[3]

title: Mälarin kirves

text: Suomeen Mälarin tyypin kirveet ovat muotoilultaan sekä läntisiä että itäisiä. Suomen kaksitoista löytöä ovat useimmiten kotimaista valmistetta, mutta neljä löydetyistä kirveistä on valmistettu joko Ruotsissa tai Itämeren kaakkoisosissa. Todisteena kotoperäisestä tuotannosta ovat valinmuotit, joita on löytynyt kolme (Rovaniemeltä, Suomussalmelta ja Kemistä). Niiden piirteet muistuttavat enemmän venäläisiä malleja kuin ruotsalaisia malleja. Suomesta tunnetaan myös 15 samanaikaisina pidettyjen Ananjinon kirveen valinmuotteja. Muita kirveiden valinmuotteja kuin nämä ei Suomessa esiinny. Niiden mukaan Kainuun alueella vaikuttaisi olleen pronssikaudella tuotantokeskus. Suomen rannikolla ei tiedetä yhtään kirveiden valinmuotteja.[1][8][9]

title: Veretje I

text: Löydettyjen työkalujen joukossa oli erilaisia kiventyöstövälineitä, kuten lyöntikiviä, iskimiä ja kovasimia. Suuri alasinkivi on sekin osa tätä kontekstia. Valmiita työkaluja löydettiin runsaasti. Näitä olivat kirveet, telsot (poikkiteräinen kirves), taltat ja kuokat. Puolet kirveistä tehtiin liuskeesta ja loput piikivestä. Useimmat kirveet hiottiin työstön jälkeen vain terän kohdalta, mutta loput hiottiin myös sivuilta. Löydetyt kirveet jaoteltiin neljään ryhmään: terävähamaraiset, lyhyet ja leveäperäiset, suorakulmaiset ja poikkileikkaukseltaan suorakulmaiset kirveet ja sekä profiililtaan ja poikkileikkaukseltaan ovaalit kirveet.

title: Suomi

text: Suomen pronssikauden kulttuureilla oli yhteisiä piirteitä esimerkiksi saviastioissa ja kirveissä, mutta myös paikallisia erityisyyksiä. Pronssikaudella syntyi ja hävisi lukuisia paikallisia materiaalisen kulttuurin perinteitä. Seima-Turbino -ilmiö toi alueelle pronssikauden alussa ensimmäisiä pronssiesineitä, pääasiassa Seiman kirveiksi kutsuttuja pronssikirveitä Länsi- ja Keski-Suomeen sekä Lappiin, sekä mahdollisesti myös uutta väestöä.[33][29] Seiman kirveiden leviämisen kanssa samanaikaiseti myös suomalais-ugrilaisiin kieliin ja niiden leviämiseen yhdistetyn tekstiilikeramiikan käyttö levisi Suomeen.[34] Rannikon aiemmin pääasiassa Viroon suuntautuneet kauppa- tai lahjaverkostot alkoivat ulottua myös Skandinavian suuntaan, josta Suomesta löydetyt niin sanotut olkakirveet ovat peräisin. Pronssin lisäksi merkittäviä vaihtoartikkeli oli myös asbesti, jota käytettiin astioiden valmistuksessa.[33]

title: Mälarin kirves

text: Venäläisistä kirveistä on myös tehty tyylianalyyseja, ja ne vaihtelevatkin enemmän kuin ruotsalaisten kirveiden tyylit. Täällä olevista kirvesmuodosta vain osa esiintyy Ruotsissa ja lopulle ei läydetä lännestä vastineita. Vuonna 1975 julkaisi V.S. Patrusjev tyylianalyysin, jonka mukaan hän jakoi kirveet viiteen erilaiseen ryhmään (I–V), joista hän erotteli vielä alaryhmiä. Ryhmillä I, II ja III kiersi useat koristeharjakkeet holkin ympäri varren silmukan kohdalla. Silmukan holkin yläpuolinen kaula oli pitempi kuin muilla ryhmillä. Holkin suusta alkaneet pitkittäiset harjakkeet levisivat terän sileää reunaa terän suuhun asti. Ryhmään I kuuluivat yli 10–13 senttimetriset kirveet, joissa terän sileä pinta ulottui holkin suuhun asti. Ryhmissä II ja III terän sileä pinta ulottui enää ympäri kiertävien koristeharjakkeiden kohdalle, mutta holkin suulta ulottui koristeellinen harjake koristeharjakkeiden yli. Ryhmässä III sijaitsi viimeksi mainittujen harjakkeiden molemmilla puolilla pistemäiset syvennykset. Tässä ryhmässä vain alatyypillä a on pitkä kaula, kun alaryhmillä b ja c se on lyhyempi. Ryhmissä IV ja V on kaula hävinnyt kokonaan. Patrusjevin mukaan ryhmän I kirveistä yhdelle löytyy vastine Ruotsissa, ryhmän II kirveistä viidelle ja ryhmän III kirveistä 43 löytyy vastineet Ruotsissa. Ryhmä V oli jäännösryhmä, jonka tuntomerkit eivät sisälly edellisiin ryhmiin.[13]

title: Maaningan kirves

text: Kirveet ovat kaikki yksittäislöytöjä eikä niiden löytöyhteydessä ole mitään sellaista, jolla kirveet voisi ajoittaa. Ne onkin ajoitettu karkeasti vertailemalla niiden piirteitä muihin kirvestyyppeihin ja niiden alaryhmiin. Vanhin putkikirvestyyppi Suomessa on perinteisesti ollut Seiman kirves ja Maaningan kirveissä näkyy ilmeisenä Seiman kirveiden perusmuoto. Toisaalta Maaningan kirveissä on myös nuorempien Anajinon kirveiden piirteitä, joista sik-sak-koristelu kiinnittää huomiota. Näiden tyylillisten piirteiden perusteella kirveet on ajoitettu näiden kirvestyyppien väliin eli Monteliuksen periodille IV. Ajoitusta tukee myös se, että se muistuttaa Skandinavian pronssikauden vastaavan periodin Skandinavisia putkikirveitä, joissa esiintyy muun muassa pystyviivoituksia.

title: Pilen kätkö

text: Löydetyt kirveenterät olivat löydettäessä ensimmäiset tyypiltään. Kun niitä on myöhemmin löytynyt lisää, on tämänlaisia kirveitä kutsuttu Ruotsissa nimellä "piletyp". Koska kirvestä valmistettiin kohdemaassaan kuparista, on se katsottava kivikautiseksi kirvestyypiksi, joka on levinnyt Pohjois-Eurooppaan ensimmäisten pronssiesineiden joukossa. Tutkija Helle Vandkildes luokitteli nämä kirveet ja siinäkin alaluokaksi "Type A3". Tällä tarkoitetaan laakakirveen ja reunuskirveen välimuotoa. Hän ajoitti tämän kirvestyypin myöhäiseen neoliittiseen kivikauteen (LNII), mikä onkin Etelä-Skandinavisesta näkökulmasta totta, mutta joka sijoittaa sen tuntemattomassa valmistuspaikassaan siellä pronssikaudelle.


query: Missä sijaitsee Innopoli?

title: Otaniemi

text: Otaniemessä sijaitsee kongressikeskus Dipoli, Technopolis Innopoli, useita VTT:n yksiköitä, CSC – Tieteen tietotekniikan keskus, Geologian tutkimuskeskus GTK sekä kemiallisen metsäteollisuuden tutkimuskeskus KCL, jonka tutkimus- ja laboratoriotominta on liitetty VTT:hen vuonna 2009.[5][6] VTT:llä on Otaniemessä maanalaista laboratoriotilaa lähes 6000 kuutiota ja 15000 neliömetriä louhittuna yli 20 metrin syvyydessä.[7]

title: Suomen puolustusvoimat

text: Uudenmaan aluetoimisto, jonka toimialue on Uudenmaan maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Helsingissä. Lounais-Suomen aluetoimisto, jonka toimialue on Satakunnan, Varsinais-Suomen ja Ahvenanmaan maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Turussa. Pirkanmaan aluetoimisto, jonka toimialue on Pirkanmaan maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Tampereella. Hämeen aluetoimisto, jonka toimialue on Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Lahdessa. Keski-Suomen aluetoimisto, jonka toimialue on Keski-Suomen maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Jyväskylässä. Kaakkois-Suomen aluetoimisto, jonka toimialue on Etelä-Karjalan ja Kymenlaaksonmaakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Kouvolassa. Etelä-Savon aluetoimisto, jonka toimialue on Etelä-Savon maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Mikkelissä. Pohjois-Savon aluetoimisto, jonka toimialue on Pohjois-Savon maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Kuopiossa. Pohjois-Karjalan aluetoimisto, jonka toimialue on Pohjois-Karjalan maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Joensuussa. Pohjanmaan aluetoimisto, jonka toimialue on Etelä-Pohjanmaan, Keski-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Vaasassa. Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun aluetoimisto, jonka toimialue on Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Oulussa. Lapin aluetoimisto, jonka toimialue on Lapin maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Rovaniemellä.

title: Puula

text: Puusalosta etelään Kaiskonselällä sijaitsee Hirvisalo (1,0 km²) ja edellisen saariston pohjoispuolella sijaitsee Vuorisalo (2,1 km²). Väisälänsaaren ja Eteläselän eteläpuolella vartioi Iso-Häähkiäinen (0,87 km²) Pääskynselkää, missä sijaitsee suuri Pääskynsaari. Väisälänsaaren pohjoispuolella sijaitsee Viljakkalansaari (8,4 km²), jonka pohjoispuolella on suuri Lapinsalo.[1]

title: Hembackenin jätinkirkko

text: Jätinkirkon pohjois- ja luoteispuolella on tasainen ja kivistä puhtaaksi raivattu 50 metriä pitkä alue. Tämän arvellaan olevan niin sanottu asuinpaikkapinta. Alueella sijaitsee halkaisijaltaan muutaman metrin suuruisia painanteita. Jätinkirkosta 5–6 metriä etelään sijaitsee matala ja kaareutuva valli, joka voi olla luontainen rantavalli. Jätinkirkosta kaakkoon sijaitsee kaksi halkaisijaltaan 6–8 metristä kiviröykkiötä, joiden korkeus on metri. Toinen röykkiö on osa jätinkirkon kivivallia, mutta toinen sijaitsee siitä 10 metrin päässä. Alempana etelärinteessä sijaitsee tervahaudan kuoppa, jonka halkaisija on 7 metriä.

title: Saksun

text: Saksunin kylä sijaitsee Streymoyn saaren luoteisrannikolla Färsaarten pohjoiskolkassa. Kylä sijaitsee lähellä Streymoyn luoteisinta kohtaa. Saksun sijaitsee reilun kymmenen kilometrin päässä Hvalvíkin kylästä luoteeseen. Kylä sijaitsee Dalsájoen rannalla entisen syvän ja kapean merenlahden pohjukassa. Merenlahti toimi hyvänä luonnonsatamana, mutta myrskyn seurauksena lahti täyttyi hiekasta ja nykyisin kylän länsipuolella sijaitsee merenlahden sijasta pyöreä Pollurin-niminen vuorovesilaguuni, jota ympäröivät louhikot ja vesiputoukset. Esimerkiksi Gellingarájoki syöksyy laguuniin muodostaen vesiputouksen. Saksunin kylää ympäröivät korkeat vuoret pohjoisessa, idässä ja etelässä.

title: Puijo

text: Puijon huipulla sijaitsee vuonna 1963 valmistunut, 75 metriä korkea Puijon torni. Torni on pääosin matkailukäytössä, ja sen huipulla sijaitsee Pohjoismaiden ensimmäinen pyörivä ravintola. Tornin tärkein käyttötarkoitus on matkailu, ja huippu sijaitsee 224 metriä Kallaveden pinnan yläpuolella. Puijon tornin juurella sijaitsee hotelli Puijon Maja.

title: Lempäälä

text: Lempäälän Kuljussa sijaitsee Pirunlinna, jossa on paljon luolia ja kallioita, jotka toimivat kivikaudella ihmisten asuin- tai suojapaikkoina ja josta on löydetty myös kivikautisia jäänteitä. Vuonna 1873 valmistunut, Lempäälän keskustan halki kulkeva Lempäälän kanava yhdistää Vanajaveden ja Pyhäjärven. Lempäälän keskustassa sijaitsee myös keskiaikainen harmaakivikirkko. Hakkarissa sijaitsee Kuokkalan museoraitti, jonka varrella on museoita, esimerkiksi Eskolan vanha kyläkauppa ja sepänpaja. Marjamäessä sijaitsee suuri kauppakeskus Ideapark, jossa sijaitsee monenlaisten myymälöiden lisäksi myös muun muassa pohjoismaiden suurin sisähuvipuisto Funpark.Lempäälän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla uutispuuro ja makeat "siirappikakot".

title: Mukdahan

text: Mukdahan () on kaupunki Mekongjoen varrella Isanin alueella Koillis-Thaimaassa. Kaupunki on samannimisen provinssin hallinnollinen keskus. Mukdahan sijaitsee 642 kilometriä koilliseen Bangkokista. Lähin rautatieasema sijaitsee Ubon Ratchathanin kaupungissa. Toisella puolen Mekongjokea sijaitsee Laosin Savannakhetin kaupunki. Thaimaan ja Laosin toinen Ystävyyden silta sijaitsee kaupungin pohjoispuolella.

title: Maksniemi

text: Kylä sijaitsee valtatien 4 sekä Oulun–Tornion rautatien varrella. Nelostien varrella sijaitseva alue on kaavoitettu yritysalueeksi. Maksniemen "keskus" sen sijaan sijaitsee Postinlahden rannalla valtatie 4 meren puoleisella alueella. Karsikon niemellä sijaitsee harvempaa asutusta, sen sijaan niemellä sijaitsee paljon loma-asutusta. Maksniemen ja Kemin Sauvosaaren yhdistää kevyenliikenteen väylä.

title: Kásos

text: Saaren pääkylä on Fry (vuoden 2011 väestönlaskennassa 357 asukasta), joka sijaitsee saaren pohjoisrannikolla. Suurin asutuskeskus on Agía Marína (444 asukasta), joka sijaitsee kilometrin päässä Frystä lounaaseen. Kolmanneksi suurin asutuskeskus on Arvanitochóri (169 asukasta), joka sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä Frystä etelään. Kásoksen entinen pääkylä Póli (80 asukasta) sijaitsee kolmen kilometrin päässä Frystä kaakkoon. Fryn ja Pólin välissä sijaitsee pieni Panagían kylä (34 asukasta).[9][1] (Katso myös: Luettelo Kásoksen kunnan kylistä.)

title: Zweibrücken

text: Zweibrücken sijaitsee eteläisen Rheinland-Pfalzin länsiosassa Saarlandin rajalla, noin 36 kilometriä luoteiseen Kaiserslauternista. Zweibrückenin ydinkeskusta sijaitsee 25 kilometrin päässä Pirmasensista, joka sijaitsee Pfalzinlaakson länsilaidalla. Zweibrückenin ympäristössä sijaitsee useita metsiä.

title: Iso Haapajärvi (Ähtäri)

text: Järven pinta-ala on 218 hehtaaria eli 2,2 neliökilometriä. Se on 3,9 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Se sijaitsee alavalla metsäalueella, jota viljellään järven tuntumassa. Järvellä on avoin järvenselkä, vaikka sen keskellä sijaitsee Isosaari. Järvi on selväpiirteinen, mutta sillä on kuitenkin kaksi terävää niemeä. Pitkäniemi sijaitsee itärannassa ja sen taakse jää Talaslahti. Tämän vastarannalla on Hirviniemi, jonka taakse jää Hirvilahti. Järven pohjoispäässä sijaitsee kallioinen Vuorikallio, jossa veteen putoaa pitkä jyrkänne. Järvessä on kartan mukaan kolme saarta. Isosaari on 200 metriä pitkä ja 70 metriä leveä. Sen pinta-ala on 0,7 hehtaaria ja se on autio. Muita saaria ovat Pitkäniemen edustalla sijaitseva Pienisaari ja järven pohjoispäässä sijaitsee nimetön saari. Järven pohjoispäätä kutsutaan Vuorilahdeksi ja eteläpäätä Joronlahdeksi. Eteläpään itärannalla sijaitsee Konttikallio, jossa on kaksi jyrkännettä.

title: Koskutjoki

text: Koskutjoen molemmin puolin on useita kivikautisia asuinpaikkoja. Seppälän asuinpaikka sijaitsee jokeen viettävällä rinteellä noin 400 metrin päässä itään paikasta, jossa Koskutjoki ja Ilvesjoki yhtyvät. Kohtasen asuinpaikka sijaitsee joen itärannalla, Kohtasen talon eteläpuolisella pellolla, piha-alueella sekä puutarhassa. Kohtasen asuinpaikalla on suoritettu kaivauksia vuonna 1947. Hautakangas 1:n ja Hautakangas 2:n asuinpaikat sijaitsevat niin ikään Koskutjoen itäpuolella, muutaman sadan metrin päässä joesta. Rinta-Erkkilän asuinpaikka sijaitsee Koskutjoen länsipuolella, vanhan törmän päällä. Kohtakankaan asuinpaikka sijaitsee puolestaan noin 240 metrin päässä joesta, sen itäpuolella metsä- ja peltotasanteella tien varrella. Asuinpaikan lähellä on kaksi hiekanottoon tarkoitettua aluetta. Hiekanoton vuoksi Kohtakankaan asuinpaikalla suoritettiin vuonna 2007 koekaivaus, jossa löydettiin palanutta luuta ja kvartsia. Asuinpaikan lähistöltä on löydetty aikaisemmin myös muun muassa reikäkiviä. Hakakangas 1:n asuinpaikka sijaitsee noin 400 metrin päässä joesta, sen itäpuolella. Hakakangas 2:n asuinpaikka sijaitsee lähempänä jokea, niin ikään sen itäpuolella Hakakankaan talon lounaispuolella metsätien varressa. Männikkö 1:n asuinpaikka sijaitsee rinnepellolla joen itäpuolella. Männikkö 2:n asuinpaikka sijaitsee myös joen itäpuolella, metsätien varressa, Männikön talosta pohjoiseen sijaitsevalla jokeen viettävällä törmällä. Laulajan asuinpaikka sijaitsee rinnepellolla joen länsirannalla. Viitaniemen asuinpaikka sijaitsee puolestaan noin 60 metrin päässä joesta, sen itärannalla metsätien varressa. Yhdessä Laulajan asuinpaikan kanssa Viitaniemi muodostaa yhtenäisen 400 × 70 m suuruisen asuinpaikka-alueen. Mäntylän asuinpaikka sijaitsee Koskutjoen länsipuolisella jokeen viettävällä peltorinteellä. Alasen asuinpaikka puolestaan sijaitsee pellolla Koskutjoen länsipuolella, joen yli vievän tien eteläpuolella. Alanen s:n asuinpaikka sijaitsee Alasen asuinpaikan eteläpuolella, joen länsipuolella. Mäkiviidan asuinpaikka sijaitsee samannimisen talon länsipuolella sijaitsevalla rinnepellolla, joen itäpuolella. Ojalan asuinpaikka sijaitsee kankaalla ja pellolla, Ojalan talosta länteen ja itään päin, joen itäpuolella, jokeen laskevan puron kummallakin puolella.

title: Emäsalon suot

text: Lähimpänä etelärannikkoa sijaitsee Piparviksmossen, joka on soistuva merenlahti. Suotyypit ovat neva ja räme. Piparviksmossenissa esiintyy järviruokoa, valkopiirtoheinää ja pitkälehtikihokkia. Bjurmossaträsketin suo sijaitsee Piparviksmossenista luoteeseen. Se on pallesuo, jonka reunoilla on rämettä. Se on muodostunut lammen ympärille. Lammesta laskee puro. merenlahteen. Bjurmossaträsketistä itään sijaitsee Stubbmossen, joka sijaitsee kahden lammen välissä. Lammista Kvarnträsket kuuluu Natura-alueeseen. Stubbmossen on alueen soista pisimmälle kehittynyt keidassuo. Emäsalon pohjoisosassa sijaitsee Stornäsin tervaleppäluhta, joka on vedenviipymäallas. Sen reunoilla on tihkupintaa. Tervaleppäluhtana Stornäs on Suomessa harvinainen suotyyppi.

title: Tiedepuisto

text: Teknologiakeskuksia on perustettu toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen useisiin maihin. Ne sijaitsevat yliopistojen tai korkeakoulujen kampusalueiden – esimerkiksi Innopoli Otaniemessä – tai teollisuuskeskusten – esimerkiksi Toulousessa Airbusin tehtaiden kupeessa – lähellä.

title: Kastelórizo

text:
Kastelórizolla sijaitsee paljon erilaisia nähtävyyksiä. Saaren sataman yläpuolella sijaitsevaan rinteeseen rakennettiin 1300-luvulla Johanniittain ritarikunnan linna. Linna sijaitsee punaisella kalliolla (Castello Rosso), ja koko Kastelórizo on mahdollisesti saanut nimensä tästä kalliolla sijaitsevasta linnasta. Ainoastaan osa linnan torneista ja osia ulkomuurista on yhä jäljellä. Linnan läheisyydessä on säilynyt Kreikan ainoa kallioon louhittu lyykialaishauta 300-luvulta eaa. Lähellä linnaa sijaitsee myös Pyhien Dimítrioksen ja Nikólaoksen kirkko. Niin ikään sataman yläpuolella sijaitsee saaren suojeluspyhille Pyhälle Konstantinukselle ja Pyhälle Helenalle omistettu Pyhän Konstantinuksen ja Pyhän Helenan kirkko, joka on rakennettu 1835.
Kastelórizon länsiosassa sijaitsee antiikinaikainen saaren pääkaupunki Palaiókastro, jossa on säilynyt vesisäiliöitä ja suuri määrä rakennuksia. Palaiókastrossa sijaitsee 200-luvulta eaa. peräisin oleva doorilainen akropolis, josta on löytynyt "Megísti"-nimen mainitseva kaiverrus. Palaiókastrossa sijaitsee Ágios Geórgios tou Vounoún luostari, jonka sisällä on Ágios Charálampoksen katakombi. Palaiókastron läheisyydessä sijaitsevat myös Pyhän Kolminaisuuden ja profeetta Elian luostarit.

title: Juvan seurakunta

text: Seurakunnan nykyinen kirkko on valmistunut vuonna 1863 ja sijaitsee Juvan kirkonkylässä. Kirkonkylässä sijaitsee myös vuonna 1976 valmistunut seurakuntatalo sekä 2014 valmistunut Toivonsali. Koikkalassa sijaitsee vuonna 1959 valmistunut Koikkalan kirkko, jossa on jumalanpalvelus kerran kuukaudessa. Vuorenmaassa sijaitsee 1954 valmistunut Vuorenmaan seurakuntakoti, jossa myöskin on jumalanpalvelus kerran kuussa.

title: Áthos (vuori)

text: Áthoksen niemen pohjoisin osa Ierissóksen kaupungista Ouranoúpolin kylälle saakka sijaitsee itsehallintoalueen ulkopuolella ja kuuluu Aristotéliin kuntaan. Niemen länsipuolella sijaitsee Singitikóslahti, joka tunnetaan myös Pyhänvuorenlahtena. Lahdessa niemen länsirannikolla sijaitsee Ammoulianín saari. Niemen itäpuolella sijaitsee Traakianmeri. Niemen kärjestä koilliseen sijaitsee Thásoksen saari noin 48 kilometrin päässä ja itäkaakkoon Límnoksen saari noin 60 kilometrin päässä.

title: Vadstena

text: Vadstenan eteläosassa sijaitsee Kustaa Vaasan 1500-luvulla rakennuttama Vadstenan linna ja linnan vieressä sijaitsee Vadstenan lelumuseo. Pohjoiseen keskustasta sijaitsee Vadstenan luostari ja luostarikirkko. Keskellä keskustaa sijaitsee 1400-luvulta peräisin oleva Vadstenan raatihuone, joka on Ruotsin vanhin.

title: Sintaštan kulttuuri

text: Muut linnoitukset sijaitsevat Uraljoen ja sen sivujokien varrella. Uralin latvahaaroihin kuuluu Gumbeika, jonka varrella sijaitsee Bahta () samannimisellä sivujoella. Gumbeikan pienessä sivuhaarassa on vielä Šikurtay () ja näitä kahta idempänä Pariž Astafjevskoje (), joka sijaitsee Timirkunan sivujoen varrella. Gumbeikasta etelään yhtyy Uraljokeen idästä Zingeikan sivujoki. Sillä on sivujoki Kuisak, jonka varressa on Kuisakin asuinpaikka (). Kuisakin läheltä tunnetaan myös muinainen kuparikaivos. Sarym-Saklyn asuinpaikka () sijaitsee tästä vielä yläjuoksulle päin sijaitsevassa Sukhajan yhtymäkohdassa. Uralin alajuoksulla päin siihen yhtyy idästä vielä sivujoki Bolšoi Karaganka, jonka keskijuoksulla Utjagankan sivujoen haarassa sijaitsee kuuluisa Arkaimin linnoitus () ja sen kalmistoalue. Uraljoen länsipuolelta tunnetaan Kizilskojen asuinpaikka (), joka sijaitsee melkein Uraljoen varressa lähellä Kizilskojen taajamaa ja Bolšoi Kizilin yhtymäkohtaa. Bolšoi Kizilin varrelta tunnetaan myös muinainen kaivos Bakr-Uzjak. Kizilistä alaspäin yhtyy idästä Bolšoi Urtazymka, jonka yläjuoksulla on Ivanovka Dergamyshin kaivos. Toinen kaivos Ishkino sijaitsee Uraljoen ja suuren Novoeršovskijin tekojärven itäpuolella. Suundukin valuma-alueella sijaitsee Alandskojen asuinpaikka () ja sen kalmisto.

title: Pielinen

text: Järven kaakkoispäässä Pielisjoen luusuassa sijaitsee Rahkeenvesi, joka jää Uimaharjun sillan kohdalla olevan Laiskanvirran taakse. Järvenosa on 4,6 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Rukavesi sijaitsee myös järven kaakkoispäässä ja se jää Laukkalansaaren ja Uimaharjun väliin. Se on 8,0 kilometriä pitkä ja 3,8 kilometriä leveä. Juuasta kahdeksan kilometriä kaakkoon sijaitsee Nunnanlahti, joka jää 3,6 kilometriä pitkän Vinkarinniemen taakse suojaan. Lahden pohjukassa sijaitsee Nunnanlahti. Erikoinen ja suojaisa järvenosa on Höljäkkä, jossa Retusaari ja sen saaristo peittää ulapalta taakseen kahdeksan kilometriä pitkän ja kapean alueen, jossa sijaitsee Kopraksen kylä.

title: Kivikin kuninkaanhauta

text: Itäosassa sijaitsee noin 135 muinaisjäännöstä. Ojan varrella sijaitsee noin kahdenkymmenen myllyn jäännökset. Lisäksi on yksi kumpuhauta, joka sijaitsee itäosan keskellä. Se on halkaisijaltaan 7,5 metriä ja vain alle metrin korkea. Kummun keskellä sijaitsee paljaana oleva kivilatomus.[18]

title: Puula

text: Simpiästä luoteeseen sijaitsee laajan vesialueen saaristo, jota on vaikea hahmottaa. Saarten välissä sijaitsevat Pauninselkä, Hälönselkä, Piipanselkä, Haukkaselkä ja Konnanselkä. Konnanselältä pohjoiseen työntyy vielä kuusi kilometriä pitkä lahti, joka aukeaa Särkiseläksi. Simpiästä pohjoiseen sijaitsee kuusi kilometriä pitkä lahti, johon kuuluu Hianselkä. Merkittävä vaikutus järven rakenteeseen on Väisälänsaarella, joka on 13 kilometriä pitkä ja kuusi kilometriä leveä. Se sijaitsee järvialueen itäosassa ja sen länsipuolelle jää monilukuinen saaristo. Väisälänsaaren kaakkoispuolella sijaitsee Eteläselkä, josta pääsee Väisälänsaaren taakse Vanhosalmeen ja kaakkoispuolelle Pääskyselälle. Pääskyselän järvenosa on kymmenen kilometriä pitkä ja siitä alkaa sokkeloinen yli 15 kilometriä pitkä reitti eteläisimpään Heposelkään ja Kotalahteen, missä sijaitsee Otava. Väisälänsaaren eteläpuolella sijaitsee viisi kilometriä pitkä Pääskysaari ja pohjoispuolella kuusi kilometriä pitkä Viljakkalansaari ja lyhyempi Lapinsalo. Näiden takaa kulkee suojainen reitti Eteläselältä Lampisalonselälle, joka on 23 kilometriä pitkä.[1]

title: Lehtisaaret

text: Pieni Lehtisaari sijaitsee Ison Lehtisaaren itäpuolella, saaria yhdistää kapea silta. Sumparen puolestaan sijaitsee Ison Lehtisaaren kaakkoispuolella. Muutaman kymmenen metrin päässä Ison Lehtisaaren lounaisrannalta sijaitsee kaksi pikkusaarta: Lilla Grötholmen ja Stora Grötholmen. Joitakin satoja metrejä Isosta Lehtisaaresta lounaaseen sijaitsee Gåsgrund, jonne kulkee kesäisin yhteysalus. Kilometrin verran Pienestä Lehtisaaresta itäkoilliseen sijaitsee Torra Lövö, joka on Gåsgrundin lailla Espoon kaupungin ulkoilusaari.

title: Raasepori

text: Raaseporissa sijaitsee myös monia muistomerkkejä. Harparskogissa sijaitsee Mannerheimin kivi, joka on pystytetty paikalle, jossa sotamarsalkka Mannerheim vastaanotti vuonna 1941 Hangon rintamalla taistelleiden joukkojen ohimarssin. Karjaalla sijaitsee Maasillan taistelun muistomerkki ja Dragsvikissä sijaitsee Tammisaaren vankileirillä kuolleiden punaisten muistomerkki.

title: Ounasrinne

text: Ounasrinne on kaupunginosa ja lähiö Rovaniemen kaupungissa Lapin maakunnassa. Se sijaitsee noin neljän kilometrin päässä Rovaniemen keskustasta. Alueella on enimmäkseen kerros- ja omakotitaloasutusta. Alueella sijaitsee muun muassa Ounasrinteen päiväkoti, kirjasto, päivittäistavarakauppa, baari, kioski ja kappeli. Ounasrinteellä on monipuoliset ulkoilu- ja liikuntamahdollisuudet, sillä asuinalue sijaitsee Ounasvaaran kupeessa. Puolitoista kilometriä Ounasrinteeltä itään sijaitsee Toramojärvi.

title: Borenius Asianajotoimisto

text:
Vuonna 2000 yhtiö aloitti Borenius Group -yhteistyön Tallinnan ja Riian toimistojen kanssa, kun Viron ja Latvian merkitys kasvoi suomalaisten yritysten kansainvälistyessä. Vuonna 2001 Asianajotoimisto Borenius & Kemppinen juhli 90-vuotista historiaansa. Vuonna 2002 avattiin uusi toimisto Espooseen Otaniemen Innopoliin tukemaan erityisesti tekniikan alan start-up-yrityksiä. Vuonna 2004 Borenius Group laajeni Liettuaan ja avasi yhteistyötoimiston Vilnaan. Vuonna 2009 Asianajotoimisto Aminoff & Weissenberg, johtava meri- ja kuljetustoimeksiantoja hoitava toimisto, liitettiin osaksi Borenius & Kemppistä. Vuonna 2010 otettiin käyttöön lisätoimitilaa osoitteesta Kalevankatu 6, toimiston virallisen käyntiosoitteen ollessa kuitenkin yhä Yrjönkatu 13.
Yhtiön uusi toiminimi Asianajotoimisto Borenius Oy lanseerattiin vuonna 2011 yhtiön juhliessa 100-vuotista taivaltaan. Vuonna 2012 avattiin toimisto New Yorkissa, Yhdysvalloissa, Borenius Attorneys LLP -toiminimellä. Vuonna 2013 Pietarin toimisto Borenius Attorneys Russia Ltd -toiminimellä aloitti toimintansa Venäjällä. Vuonna 2015 Borenius muutti Yrjönkatu 13:sta ja Kalevankatu 6:sta Kaartinkaupunkiin Valas-kortteliin entiseen UPM:n pääkonttorirakennukseen osoitteeseen Eteläesplanadi 2. Samana vuonna Boreniuksen yhteistyötoimistot Tallinnassa, Riiassa ja Vilnassa siirtyivät Baltian alueen kattavaan Cobalt-asianajotoimistoketjuun, Boreniuksen uudet arvot (toisten arvostaminen, yhdessä onnistuminen, ammattiylpeys) julkaistiin ja Borenius hoiti puolet (6/12) kaikista First North ja NASDAQ OMX Helsinki -pääomamarkkinalistauksista.

title: Tvijälp

text: Tvijälp on osa Espoon itäsaaristoa. Sen koillispuolella sijaitsee Småholm ja lounaispuolella Varsasaari. Edellisiä kauempana, kaakon suunnassa sijaitsee Vehkasaari ja idän suunnassa on Westendin Korkeasaari. Koivusaari venesatamineen ja metroasemineen sijaitsee runsaat kaksi kilometriä Tvijälpistä itäkoilliseen. Hanasaaren kulttuurikeskus sijaitsee puolisentoista kilometriä Tvijälpistä koilliseen.

title: Vähä Arajärvi (Akaa)

text: Järvi on 2,1 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 50 hehtaaria. Se sijaitsee Akaan pohjoisrajalla Kylmäkosken pohjoispuolella. Siihen laskee neljä metsäojaa, joista yksi on Kirveslammin laskuoja. Laskuoja sijaitsee järven luoteispäässä. Oja putoaa seitsemän metriä 230 metrin matkalla ennen laskemistaan Iso Arajärveen. Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä ja rannat ovat moreenimaata. Etelärannalla sijaitsee muutama veteen putoava jyrkänne, joista yksi sijaitsee alle 30 metrisen Laonnutvuoren kivisellä rinteellä. Rannoille on rakennettu 30 vapaa-ajan asuntoa. Puolivälissä järveä sen pohjoisrannalla sijaitsee leirikeskus.

title: Nintendo

text: Nintendo Company, Limited:n (NCL) päämaja sijaitsee perustamiskaupungissaan Kiotossa, Japanissa.[71] Nintendo of American (NOA, Amerikan Nintendo) päämaja sijaitsee Redmondissa, Washingtonissa.[72] Sen jakelukeskukset sijaitsevat Atlantassa, Georgiassa, ja North Bendissa. Nintendo of Canada, Limited:n (NOCL, Kanadan Nintendo) päämaja sijaitsee Richmondissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, ja sen jakelukeskus sijaitsee Torontossa, Ontariossa. Nintendo of Australian (Australian Nintendo) päämaja sijaitsee Melbournessa, Victoriassa.[73] Nintendo of Europen (Euroopan Nintendo) päämaja sijaitsee Großostheimissa, Saksassa.[72] Lisäksi Nintendolla on Euroopassa jaostot Nintendo France ja Nintendo Benelux.[74] Suomen Nintendon toimijana toimii Bergsala.[75] iQue, Ltd.:n päämaja sijaitsee Kiinassa, ja se markkinoi Nintendon tuotteita iQue-brändin nimellä Kiinan markkinoilla.[44] Heinäkuussa 2006 Nintendo perusti Etelä-Korean pääkaupunkiin Souliin alajaoston nimeltä Nintendo of Korea.[76]


query: Onko Vincent Drucci ainoa yhdysvaltalainen järjestäytyneen rikkollisuuden pomo, jonka poliisi on tappanut?

title: Vincent Drucci

text: Vincent Drucci, tunnetaan myös lempinimellä "The Schemer" (suom. 'juonittelija') (1898 - 4. huhtikuuta, 1927), oli amerikanitalialainen gangsteri Chicagon kieltolain aikana, ja kuului North Side Gang -jengiin, Al Caponen tunnetuimpiin vihollisiin. Hän oli Dean O'Banionin ystävä, ja tämän seuraaja tullessaan tämän kanssa johtajaksi. Drucci on ainoa yhdysvaltalainen järjestäytyneen rikkollisuuden pomo, jonka poliisi on tappanut.

title: Kaameat pomot

text:
Poliisi pidättää Nickin, Dalen ja Kurtin, mutta auton järjestelmä paljastaa nauhoittaneensa koko keskustelun. Harken passitetaan vähintään 25 vuodeksi vankeuteen ja muiden syytteet hylätään. Nick ylennetään hallintoneuvoston johtajaksi uuden sadistisen toimitusjohtajan (Bob Newhart) alaisuuteen, Kurt palaa työhönsä uuden pomon alaisuuteen ja Dale kiristää Juliaa lopettamaan seksuaalisen häirinnän.
"Kaameat pomot" -elokuvan maailmanensi-ilta järjestettiin 30. kesäkuuta 2011 Grauman's Chinese Theatre -elokuvateatterissa Hollywoodissa, Kaliforniassa.

title: Vincent Drucci

text: Drucci vastusti käsivarresta kiinnipitämistä heidän odottaessaan autoa, ja herjasi Healya, joka vastasi läimäytyksellä; sitten hän otti esiin ja heristeli asettaan ja uhkasi ampua Druccin. Väittely jatkui autossa, mutta mitä tapahtui seuraavaksi on kiistanalaista. Myöhemmin, välikohtauksen aikana läsnä olleet poliisit tukivat Healyn versiota tapahtumista: että Drucci samalla kertoessaan aikeestaan olisi syöksynyt Healyn asetta kohti, mutta Healy olisi vetäytynyt ja sitten ampunut Druccin. Druccin kaksi liittolaista antoivat hyvin erilaisen selonteon, väittäen, että Healyn lyötyä Druccia olisi alkanut kahina, jonka johdosta kuski pysäytti auton tienvarteen, minkä seurauksena Healy olisi astunut ulos astinlaudalle, ja vetänyt aseensa ja ampunut Druccia kohti, kuka ammuttiin tämän istuessa autossa, käsiraudoissa kätensä sylissään. Druccia osui käsivarteen, sääreen ja vatsaan, ja tämä lyyhistyi ja kuoli auton lattialle.

title: Vincent Drucci

text: Drucci, oikealta nimeltään Vincenzo D'Ambrosio, syntyi Chicagossa sisilialaisille vanhemmille. Palveltuaan Yhdysvaltain merijalkaväessä, hän palasi Chicagoon ja alkoi tehdä pikkurötöksiä, kuten murtoja yleisöpuhelimiin. Hän liittyi Dean O'Banionin North Side Gangiin, joka hallitsi aiemmin laillisia olleita panimoita ja tislaamoita antaen niille massiiviset voitot laittomasta alkoholin tuottamisesta, kiristyksen ja muun rikollisen toiminnan lisäksi. Usein pääasiallisesti amerikanirlantilaiseksi kuvailtu North Side Gang oli Dean O'Banionin kuoleman jälkeen peräkkäin johtivat Hymie Weiss, Drucci ja George "Bugs" Moran, jotka olivat puolalaista, italialaista ja ranskalaista syntyperää. Vaikutusvaltaisimmat jäsenet, joista ei koskaan tullut johtajia olivat espanjaissyntyinen Louis Alterie, juutalainen Samuel Morton ja saksalainen Albert Kachellek.

title: Vincent Drucci

text: Capone jatkoi Thompsonin tukemista, ja äänestyspäivänä 10. huhtikuuta 1928, niinkutsutussa "Pineapple Primary" -äänestyksessä, Thompsonia vastustavien vaalialueiden äänestyskopit olivat Caponen pommittajan, James Belcastron, tähtäimessä, mikä johti 15 ihmisen kuolemaan. Belcastron syytettiin myös murhaneen afroamerikkalaisen vaaliehdokkaan, ketä oli jahdattu katujen halki pyssymiehiä sisältävillä autoilla äänestyspäivänä, ennen tämän kuoliaaksi ampumista. Belcastron lisäksi syyteittyinä oli neljä poliisia. Osoitus paikallisten viranomaisten asenteesta Caponen organisaatiota kohtaan tuli vuonna 1931, kun Belcastroa ammuttiin murhayrityksen yhteydessä; poliisi antoi skeptisten journalistien ymmärtään Belcastron toimineen yksin. North Side Gang kohtasi loppunsa alamaailman voimana vuoden 1929 ystävänpäivän verilöylyn yhteydessä. Verilöyly johti yleisön huolestuineisuuteen Thompsonin liittolaisuudesta Caponen kanssa; seikka mikä vaikutti Anton J. Cermakin voittoon pormestarin vaaleissa 6. huhtikuuta 1931. Jäännös North Side Gangista jatkoi olemassaoloaan vierekkäin vastaavasti heikon Roger Tuohyn kanssa, mutta tuli eliminoiduksi Caponen pakottaessa Cermakin liittolaisia perääntymään.

title: Rodrigo Duterte

text: Vaalikampanjassaan toukokuussa 2016 Duterte ilmoitti palauttavansa kuolemanrangaistuksen ja antavansa turvallisuusjoukoille luvan tappaa pidätystä vastustavia ihmisiä, joita epäillään järjestäytyneestä rikollisuudesta. Hän on myös kehottanut kansalaisia tappamaan huumekauppiaita. Tämän jälkeen vankilassa istuvat huumeliigojen johtajat lupasivat maksaa lähes miljoonan euron palkkiot Duterten ja tulevan poliisijohtaja Ronald dela Rosan tappamisesta. Alkukautta onkin leimannut huumeongelman väkivaltainen ratkaisupyrkimys. Joukossa on mennyt myös viattomia. Poliisi on ampunut parissa kuukaudessa 1 500 ihmistä ja tuntemattomat tappajat yli 2 000.

title: Scott Baio

text: Scott Vincent James Baio (s. 22. syyskuuta 1960, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa komediasarjasta "Onnen päivät" roolistaan "Chachi Arcola".

title: Vinnie Vincent

text: Vincent John Cusano, taiteilijanimeltään Vinnie Vincent (s. 6. elokuuta 1952 Bridgeport, Connecticut, Yhdysvallat), on yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä. Vincent tunnetaan parhaiten lyhyehköstä urastaan rock-yhtye Kissin soolokitaristina. Hänestä tuli yhtyeen historian toinen soolokitaristi vuonna 1982, jolloin hän korvasi yhtyeestä eronneen Ace Frehleyn. Vincent soitti yhtyeessä vuosina 1982–1984 lavahahmonaan ”The Ankh Warrior” (), jonka kasvomeikkikuviossa esiintyi egyptiläinen ankh-symboli.

title: Vincent Drucci

text: "Hän oli luonteeltaan piittaamaton ja uhkarohkea, ja hän näyttikin gangsterilta – kovalta, synkältä ja uhkaavalta, hänen ilmeensä oli jäätynyt traagiseksi naamioksi, jota koristivat epäsiistit hiukset, ja naama, joka jää vainoamaan vihollistensa unta".

title: Vincent Drucci

text: Druccille järjestettiin ylelliset hautajaiset Mount Carmelin hautausmaalla, Hillsidessa, Illinois'ssa, mikä oli tyypillinen rikosmaailman tapa tuohon aikaan. Druccin hopeinen arkku maksoi 10 000 dollaria, ja hautajaishuoneita koristi yli 30 000 dollarin arvosta kukkia. Viranomaiset hyväksyivät Healyn ja muiden poliisien version tapahtumista. Druccin kuolinpesän loppusumma oli 500 000 dollaria.

title: Michael Corleone

text: Pentangeli, joka uskoo Michaelin tilanneen murhansa, asetetaan todistamaan Michaelia vastaan senaatin järjestäytyneen rikkollisuuden tutkinnassa. Michael kuitenkin järjestää Pentangelin veljen Vincenzon matkustamaan Sisiliasta osallistumaan käsittelyyn. Vincenzo ja Frank vaihtavat katseita juuri ennen käsittelyn alkua. Pentangeli ymmärtää uhkan ja peruuttaa aiemmat lausuntonsa, mikä saattaa käsittelyn kaaokseen ja tuhoaa valtion oikeusjutun Michaelia vastaan.

title: Kaameat pomot

text: He neuvottelevat jälleen Jonesin kanssa, mutta saavat kuulla ettei hän ole ikinä oikesti tappanut ketään. He huomaavat, että heidän ainoa keinonsa on saada Harken tunnustamaan murha ja salaa nauhoittaa tunnustus. Vahingon kautta kolmikko menee Harkenin yllätyssyntymäpäiväjuhliin. Nick ja Dale saavat Harkenin tunnustamaan murhan, mutta huomaavat että Kurt, jolla nauhuri, on harrastamassa seksiä Harkenin vaimon Rhondan kanssa. Harken uhkaa tappaa kaikki kolme. He pakenevat autolla Harkenin jahdatessa heitä. Kurt pyytää auton järjestelmältä apua, mutta järjestelmä luulee heidän olevan rikollisia ja pysäyttää auton. Harken saa heidät kiinni ja osoittaa heitä aseella. Hän ampuu itseään jalkaan, jotta voi uskotella tuleville poliiseille heidän murhanneen Bobbyn ja nyt yrittävän päästä eroon ainoasta todistajasta.

title: Vinnie Vincent Invasion

text: Vinnie Vincent Invasion oli yhdysvaltalainen hardrockmusiikkia esittänyt yhtye, jonka Kiss-yhtyeestä erotettu soolokitaristi Vinnie Vincent perusti vuonna 1984 Los Angelesissa.

title: Vincent van Gogh

text: Keskusteltuaan veljensä kanssa Vincent vetäytyi pian yhdeksäksi kuukaudeksi eristyksiin. Sen aikana hänen uskonnollinen kiihkonsa laantui ja hänestä tuli järjestäytyneen uskonnon vastustaja. Samalla hän oli tehnyt päätöksen ryhtyä taiteilijaksi. Hän aloitti piirtelemällä paikallisia kaivosmiehiä. Hän yritti etsiä itselleen taideopettajaa, ja Theo tarjoutui tukemaan häntä.

title: Vincent Drucci

text: Vaikka hän oli johtohahmo verrattain pienessä jengissä, Drucci oli toimeenpanija, ja oli aktiivisesti mukana useissa väkivaltaisissa välikohtauksissa. Jouduttuaan kerran kahden, Caponen tunnusomaista drive-by -ampumista käyttäneen, pyssymiehen väijyttämäksi kadulla, hän hyökkäsi heidän kimppuunsa yrittäen ajaa heitä takaa kaapatulla autolla. Druccin kepposiin kuului esimerkiksi huudella papiksi pukeutuneena riettaita kommentteja pareille kadulla. Hän esiintyy myös "Bob's Hot Story" -nimisessä pornografisessa elokuvassa vuodelta 1923.

title: Tietolähdetoiminta

text: Suomessakin poliisi on luultavasti jo alkuajoistaan alkaen käyttänyt erilaisia tiedottajia rikosten selvittämisessä. 1980-luvulla poliisi perusti pääkaupunkiseudulle ja myöhemmin muuallekin Suomeen niin sanottuja T-ryhmiä, joiden tehtävänä oli tarkkailla ja hankkia tietoa henkilöistä rikosten ennalta ehkäisemiseksi ja paljastamiseksi. Myöhemmin ryhmiä kutsuttiin Atari-ryhmiksi ja -yksiköiksi. 2000-luvun alussa alettiin puhua tiedottajien rekisteröimisestä ja sittemmin järjestäytyneestä tiedottajatoiminnasta (JTT). Ensimmäinen tiedottajaa käsittelevä lain säännös tuli voimaan 20.7.2005 poliisilain muutoksella.

title: Luettelo televisiosarjan Päivien viemää henkilöistä

text: Katella ja Nicholaksella oli kiihkeä suhde, mutta Nicholas lähti kaupungista ja Kate kääntyi taas Victorin puoleen ja yritti saada tämän naimisiin kanssaan jälleen kerran. Kate tuhosi mahdollisuutensa, kun hän jäi kiinni toiminnastaan roskajoukon pomon Vincent Moronin kanssa. Kate vehkeili hänen kanssaan, jotta Victor kuolisi kruunajaisissa, mutta se kamala ase taistelu kääntyi kamalaksi, sillä surmansa sai Vincentin ainut lapsi Angela ja se ajoi taas Vincentin tekemään itsemurhan. Victor kuitenkin sai selville Katen suunnitelman ja pakeni elävänä (valekuoleman jälkeen). Victor ilmiantoi itsensä Katelle sinä iltana, kun Kate sytytti talon palamaan ja tarkoituksena oli murhata Victor pokerilla. Onneksi Victor pääsi ulos, mutta Lucas ei ollut niin onnekas... hän oli sinä iltana talossa, aivan juovuksissa ja päätyi ankariin liekkeihin.

title: Vincent Drucci

text: 25. tammikuuta 1925, Drucci, Weiss ja Moran väijyttivät Torrion henkivartija-luutnantin, Al Caponen, ampuen tämän auton, mutta epäonnistuen tämän tappamisessa; he sitten kidnappasivat, kiduttivat ja murhasivat Caponen henkivartijan. 27. tammikuuta Drucci ja kaksi muuta North Siden jäsentä väijyttivät Torrion, kun tämä oli ostoksilla vaimonsa kanssa. Torrio haavoittui vakavasti, mutta selvisi hyökkäyksestä. Eräässä vaiheessa poliisit toivat Druccin ja Weissin Torrion sairaalasängyn vierelle, mutta Torrio kieltäytyi tunnistamasta heitä ampujiksi. Parantumisensa, ja lyhyen vankilatuomion jälkeen Torrio luovutti South Side Gangin hallinnan Caponelle, ja palasi New Yorkiin.

title: Vincent Drucci

text: 10. elokuuta 1926 Drucci ja Weiss tulivat Caponen pyssymiesten väijyttämiksi kadulla, mutta ammuskelivat tiensä pakoon. Viisi päivää myöhemmin Drucci ja Weiss vaihtoivat laukauksia Caponen miesten kanssa salamurhausyrityksen uusinnassa samassa paikassa. North Side Gang vastasi korkeaprofiilisemmalla murhausyrityksellä, käyttäen juonta houkutellakseen Capone Cicerossa, Illinois'ssa sijaitsevan hotellin, jossa tämä asui, eteen ja sitten ampua satoja luoteja ikkunoiden läpi. Capone pelästyi, muttei loukkaantunu. 11. lokakuuta Caponen miehet tappoivat Weissin Pyhän nimen katedraalin ulkopuolella tämän kävellessä autostaan jengin päämajalle. Drucci ja Moran alkoivat johtaa North Side Gangia. Weissin ampumisen jälkeen Drucci ja Moran menivät rauhan konferenssiin muiden Chicagon jengien kanssa, mukaan lukien South SIde Gang. Vaikka Moran tahtoi jatkaa taistelua, Drucci suostutteli hänet hyväksymään aselevon.

title: Poliisi

text: Poliisin pienemmät osastot keskittyvät esimerkiksi liikenteenvalvontaan sekä kansainväliseen ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen. Lisäksi valtion turvallisuutta on yleensä valvomassa turvallisuuspoliisi, jonka nimike vaihtelee maittain.

title: Lontoon pommi-iskut 21. heinäkuuta 2005

text: Seuraavana päivänä Lontoon poliisi ampui kuoliaaksi brasilialaisen Jean Charles de Menezesin. Myöhemmin todettiin, että hänellä ei ollut mitään tekemistä räjähdysten tai muun järjestäytyneen rikollisen toiminnan kanssa. Myöhemmin poliisi pidätti neljä arabimiestä epäiltyinä iskuista.

title: Gene Vincent

text: Gene Vincent (oik. Eugene Vincent Craddock, 11. helmikuuta 1935 Norfolk, Virginia, Yhdysvallat – 12. lokakuuta 1971) oli yhdysvaltalainen rock and roll -laulaja, jonka ainoa suuri hitti oli "Be-Bop-A-Lula".

title: Vincent Drucci

text: 25. toukokuuta Drucci, Weiss ja Moran tappoivat South Side Gangin liittolaisen Angelo Gennan. 8. heinäkuuta Drucci ja toinen pyssymies murhasivat Anthony Gennan. 13. marraskuuta he murhasivat Gennan asemies Samuzzo Amatunan parturiliikkeessä. Tämän lempiravintolan omistaja myös kidnapattiin ja murhattiin, ja Capone alkoi kutsua Druccia "luteeksi".

title: Vincent Drucci

text: Luokka:Amerikanitalialaiset mafiosot Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet

title: Tout de suite maintenant

text:
Nora Sator (Agathe Bonitzer) on dynaaminen ja kunnianhimoinen kolmekymppinen nainen, joka aloittaa uudessa työpaikassa finanssialalla. Hän saa tietää, että hänen pomonsa Arnaud Barsac (Lambert Wilson) ja tämän Solveig-vaimo (Isabelle Huppert) tunsivat hänen Serge-isänsä (Jean-Pierre Bacri) heidän opiskeluaikoinaan. Hänelle myös paljastuu, että tuntemattomista syistä johtuva vihamielinen kilpailu heidän välillään on edelleen olemassa ja aiheuttaa konflikteja. Isänsä ja pomonsa välisestä suhteesta huolimatta Nora saa nopeasti pomonsa luottamuksen. Noralla on myös monimutkainen suhde kollegaansa Xavieriin (Vincent Lacoste), joka alkaa seurustella hänen sisarensa Mayan (Julia Faure) kanssa.
"Tout de suite maintenantin" kuvaukset alkoivat 16. maaliskuuta 2015 ja kestivät kuusi viikkoa, jonka aikana elokuva kuvattiin Belgiassa ja Luxemburgissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat SBS Productions, France 2 Cinéma ja Samsa Films. Tuottamiseen osallistuivat myös Entre Chien et Loup ja Proximus. Elokuvan virallinen traileri julkaistiin 4. huhtikuuta 2016.

title: Point of Impact

text: Jack David on kova ja suorapuheinen poliisi, jota syytetään työparinsa kuolemasta erään pieleen menneen tehtävän johdosta. Kaiken syytösten takana on korruptoitunut pomo Martin Cullen. David erotetaan poliisivoimista ja saa yllättäen töitä kuubalaiselta rikospomolta Roberto Largolta. Davidin tehtävänä on toimia Largon vaimon Evan henkivartijana. David saa tietää Largon olevan yhteydessä entiseen pomoonsa Culleniin ja yrittää saada totuuden selville, jolla hän saisi paljastettua koko huijauksen.

title: Vincent Drucci

text: Vuonna 1927 William Hale Thompson, vaikutusvaltaisen, vahvaa tukea afroamerikkalaisilta alueilta saavan, Cookin piirikunnan koneistonsa kärjessä, yritti paluuta pormestariksi. Thompsonin kampanjapuheet tulkittiin niin, että jos hän voittaisi, kaupungilla olisi rento asenne virkavaltaa kohtaan, ja hänet nähtiin Caponen miehenä. Vihollisten välillä oli mutkikkaita poliittisia ja etnisiä kanssakäymisiä. Irlantilaisamerikkalaiset poliitikot yrittivät maalata Thompsonin katolilaisuuden vastaiseksi anglosaksiseksi sovinistiksi, huolimatta tämän Caponen innoittamasta italialaisen äänestysalueen tuesta. Kuitenkin, Thompsonin tajuama kiitollisuudenvelkansa afroamerikkalaisille äänestäjille johti uskollisuuden siirtymiseen äänestäjien joukossa, mikä osittain mitätöi hänen poliittisen koneistonsa. Capone turvautui väkivallan kärjistymiseen varmistaakseen, että poliittinen kilpa päätettäisiin Thompsonin hyväksi. Kaupunginlaajuinen jengisota räjähti mahdollisuudesta, että Capone saisi vihollisilleen haitallisen pormestarin. 3. huhtikuuta 1927 Drucci päätti ryhtyä hyökkäykseen penkomalla Thompsonin kanssa linjassa olevan oltermannin toimiston. Chicagon poliisilaitoksen poliisipäällikkö käski miestensä pidättää kaikki North Side Gangin jäsenet paikan päällä.

title: Vincent Drucci

text: 4. huhtikuuta 1927 Chicagon poliisi pidätti Druccin, löytäen piilotetun .45 -kaliiberisen pistoolin. Poliisieihin, jotka veivät hänet ja kaksi samaan aikaan pidätettyä liittolaista oikeustalolle, missä Drucci asianajaja odotti takuiden asettamista, mukaan lukeutui etsivä Dan Healy, kuka oli ampunut aseistautuneen ryöstäjän kuoliaaksi muutamaa kuukautta aiemmin. Urotyöt, joihin lukeutui Caponen vihollisen Joseph Saltisin lähes kohtalokas pahoinpitely marraskuun 1926 saluunaratsian yhteydessä, olivat saaneet Healylle maineen silmittömästä väkivallasta rikollisia kohtaan, vaikkakaan ei aina virka-ajalla.

title: Vincent Drucci

text: Laurence Bergreen, kirjassaan Capone: The Man and the Era, kuvailee Druccia seuraavasti:

title: Tunteita ja tuoksuja

text: David Chow (Vincent Irizarry) tuli Genoa Cityyn kuultuaan entisen rakastettunsa Carmen Mestan murhasta. Chow on vakuuttunut, että Drucilla Winters on syyllinen, ja yrittää kaikin keinoin todistaa asian. Chow ryhtyi Jack Abbottin kampanjapäälliköksi tämän pyrkiessä Wisconsinin senaattoriksi, saaden kuitenkin potkut toimittuaan vasten Jackin tahtoa. Vastapuoli Nikki kaappasi Chow'n omaksi kampanjapäällikökseen.