query: Minkä takia Petsamo luovutettiin takaisin Venäjälle?

title: Petsamo

text: Jatkosodan 1944 päättäneen Moskovan välirauhansopimuksen mukaan Petsamo oli kokonaan luovutettava Neuvostoliitolle. Lisäksi Petsamon länsipuolella sijaitseva Inarin kuntaan kuulunut Jäniskosken–Niskakosken alue myytiin Neuvostoliitolle vuonna 1947 Pariisin rauhansopimuksessa sovittujen saksalaisten varojen jäädyttämisen vastikkeeksi. Alueella sijaitsee Petsamon nikkelikaivoksille sähköä tuottava Jäniskosken voimalaitos.

title: Petsamon retket

text: Petsamon retket olivat heimosodissa vuosina 1918 ja 1920 tehtyjä suomalaisten vapaaehtoisten tekemiä sotaretkiä, jotka suunnattiin Petsamoon. Retkeläisten tarkoituksena oli liittää Petsamo virallisesti Suomeen ja vahvistaa pohjoisessa Suomen ja Venäjän raja.

title: Petsamo

text: Venäjän kanssa solmitussa Tarton rauhassa 14. lokakuuta 1920 Petsamo liitettiin Suomeen. Rauha astui voimaan rajoineen 31. joulukuuta 1920. Tarton rauhan rajamäärittelyn vuoksi Muotkan ja Uuran sekä Suonikylän suomalaiskylät jäivät Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan puolelle rajaa. Suomalaiset miehittivät Suomen valtioalueeksi Petsamon uudenvuodenpäivänä 1921.[9]

title: Kolttakönkään vanha kirkko

text: Perimätiedon mukaan kirkon oli rakentanut Petsamon luostarin perustaja munkki Trifon Petsamolainen vuonna 1565. Kolttakönkään vanha kirkko olikin vanhin käytössä ollut ortodoksinen kirkkorakennus Suomessa ennen sotia. Kirkko säilyi ehjinä sodissa ja jäi sisustuksineen rajan taakse, kun Petsamo luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1944.

title: Petsamo

text: Petsamon alue oli aikanaan osa Norjan ja Venäjän yhteishallintoaluetta, joka jaettiin maiden kesken vuonna 1826, jolloin Petsamo jäi Venäjän puolelle. Suomen suuriruhtinaskunnan raja määriteltiin kulkemaan sisämaahan, Kolmisoaivista Muotkavaaraan. Norja oli 1814–1905 unionisuhteessa Ruotsin kanssa. Norjalle edullisen rajan muodostumiseen, mm. Jarfjordin eli Rautavuonon, Näätämön sekä Paatsojoensuun saamiseen venäläiset kriitikot arvelivat olevan syynä sen, että Venäjän rajankäyntiä Ruotsi-Norjan kanssa hoitaneen venäläisen everstin, Galamin, epäiltiin saaneen norjalaisilta lahjuksina 2000 hopeataalaria ja 20 ketunnahkaa.[2]

title: Suomen sisällissodan aikajana

text: 5. toukokuuta – Viimeiset 800 punakaartilaista antautuvat Pyhtään Ahvenkoskella. 10. toukokuuta – Suomalaiset tekevät vastahyökkäyksen Petsamossa, mutta britit lyövät heidät takaisin. Maat vaihtavat nootteja, joissa Iso-Britannia ilmoittaa, ettei se vastusta Suomen vaatimuksia Petsamon suhteen. 11. toukokuuta – Suomen senaatti ilmoittaa, ettei se tunnusta diplomaattisuhteita Neuvosto-Venäjän kanssa, koska katsoo maiden olevan edelleen sisällissodan jäljiltä vihamielisissä suhteissa. 14. toukokuuta – Venäläiset poistuvat Inon linnakkeesta ja räjäyttävät sen puolustuslaitteet lähtiessään. Tämän jälkeen Suomessa ei enää ole venäläisiä sotavoimia. 15. toukokuuta – Valkoiset miehittävät Inon linnakkeen rauniot. Sisällissota julistetaan päättyneeksi.

title: Petsamo

text: Venäjän ja Suomen välinen valtakunnan raja kulkee tästedes Korvatunturista nykyisellä Suomen ja Venäjän välisellä rajalla suorassa linjassa Petsamon lähteille, sieltä Petsamon joen itäistä vedenjakajaa Muotkavuonon ja Kalastajaniemen yli suorassa linjassa Jäämeren rannalle Supuskan luona.

title: Tarton rauha

text: Ensimmäisessä artiklassa todetaan sotatilan loppuvan sopimuksen jälkeen. Toinen artikla määrittelee rajan ja kolmas aluevedet. Neljännessä artiklassa Venäjä luovuttaa Petsamon Suomelle ja viidennessä sovitaan rajankäynnistä. Kuudes asettaa eräitä rajoituksia Suomen Jäämeren sotilaslaivoihin ja seitsemäs koskee kalastusoikeuksia. Kahdeksas antaa venäläisille kauttakulkuoikeuden Petsamon läpi Norjaan ja takaisin. Yhdeksännessä annetaan Petsamon venäläisille oikeus valita Suomen ja Venäjän kansallisuuden ja valtion välillä. Kymmenennessä sovitaan, että Suomi luovuttaa Repolan ja Porajärven, jotka liitetään Itä-Karjalan autonomiseen alueeseen, ja yhdennessätoista luovutuksen järjestelyistä. Kahdestoista määrittelee periaatteen Itämeren neutraloimisesta ja 13.–14. Suomi lupautuu neutraloimaan eräitä Suomenlahden saaria. Pykälässä 15. Suomi sitoutuu purkamaan Inon ja Puumalan rannikkopatterit sekä olemaan rakentamatta itäisimmälle Suomenlahden rannikolle tai sen läheisyyteen tykkipattereita, joilla voisi ampua aluevesirajojen yli. 16. sovitaan Laatokan osittaisesta neutraloimisesta. 17. Suomalaisille laivoille taataan esteetön kulku Suomenlahden ja Laatokan välillä Neva-jokea pitkin. 24. molemmat pidättäytyvät vaatimasta sotakorvauksia. 25.–28. ja 31.–32. käsittelevät taloudellisia asioita. Artikla 30. velvoitti Suomen varaamaan kymmenen vuoden ajan puolet Uudellakirkolla sijainneen Halilan keuhkotautiparantolan potilaspaikoista Pietarin ja sen ympäristön asukkaille samoilla ehdoilla kuin Suomen kansalaisille. Artikla 35. määräsi vankienvaihdosta ja kummankin maan kansalaisten oikeudesta päästä esteettömästi kotimaahansa.[24]

title: Nikkeli (Murmanskin alue)

text: Nikkeli eli Nikel (; suom. aikaisemmin Kolosjoki) on kaupunkityyppinen taajama ja samannimisen kaupunkikunnan keskus Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä. Nikkeli on myös Petsamon piirin hallinnollinen keskus. Taajama sijaitse noin seitsemän kilometrin päässä Norjan rajasta. Taajama, jonka rakentaminen aloitettiin 1937 oli vuoteen 1944 Suomelle kuuluneen Petsamon kunnan nuorin asutuskeskus, Kolosjoki. Petsamo ja Kolosjoki sen mukana luovutettiin vuonna 1944 Neuvostoliitolle.

title: Petsamon retket

text: Ennen vuotta 1918 Petsamo ei kuulunut Suomeen, vaikka tsaari Aleksanteri II lupasi sen 1864 vastineena Rajajoen suulla sijainneesta Siestarjoen tehdasalueesta. Suomelle korvauksena, kun Suomi luovutti Venäjälle asetehtaan Rajajoelta. Vuonna 1918 sekä valkoiset että punaiset olivat kiinnostuneita Petsamosta. Punaisten kansankomissaarina toiminut Yrjö Sirola neuvotteli Venäjän bolševikkien kanssa Petsamon liittämisestä Suomeen. Valkoisten puolella erityisesti suomalaiset liikemiehet olivat kiinnostuneita Petsamon omistajuudesta sen tarjoamien mahdollisuuksien vuoksi. Retkikunnat koostuivat lähinnä siviileistä. Etappimiehinä ja huollossa toimivat tunnetut taiteilijat Jalmari Ruokokoski ja Eero Nelimarkka. Ruokokoski oli Renvallin adjutanttina.

title: Trifona

text: Trifona (v:sta 1930 myös Petsamo, ) on kylä Petsamon kaupunkikunnan länsiosassa Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä. Trifona sijaitsee Petsamonvuonon länsirannalla Trifonajoen ja Trifonavaaran välissä olevalla Trifonanniemellä. Trifona sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovuttaman Petsamon kunnan pohjoisosassa. Valtioneuvoston vuonna 1930 vahvistaman Petsamon uuden kyläjaon mukaan Trifonasta muodostettiin Petsamon kyläkunta. Trifona sijaitsi noin viisi kilometriä Petsamon kirkonkylän Parkkinan pohjoispuolella. Petsamonvuonon vastarannalla sijaitsi Porovaaran kylä.

title: Petsamo (Murmanskin alue)

text: Petsamo (, koltansaameksi Peäccam, ) on kaupunkikunta ja kunnan samanniminen keskustaajama Barentsinmeren rannalla Petsamon piirissä Murmanskin alueella Luotesis-Venäjällä. Nykyinen Petsamon kunta käsittää entisen, aikanaan Suomelle kuuluneen Petsamon kunnan (1920-1940) pohjoisimman osan sekä Kalastajasaarennon kokonaan.

title: Lappi

text: Vuosina 1938–1940 Lapin lääni oli alueellisesti suurimmillaan, mutta toisen maailmansodan alueluovutukset pienensivät sen pinta-alaa. Vuonna 1940 Lapin lääniin kuuluneet Petsamon Kalastajasaarento ja Sallan itäosa (niin sanottu Sallan–Kuusamon alue) luovutettiin Neuvostoliitolle. Vuonna 1944 Neuvostoliitolle luovutettiin koko Petsamo. Rajaa muutettiin vielä kerran vuonna 1947, jolloin Jäniskosken–Niskakosken alue Inarin kunnasta myytiin Neuvostoliitolle.

title: Berliinin neuvottelut 1918

text:
Venäläiset joukot poistuivat 14. toukokuuta ilman taistelua Inon linnoituksesta, mutta räjäyttivät linnoituslaitteet lähtiessään. Itäisellä Suomenlahdella Uudenkirkon edustalla sijainnut Inon linnoitus oli venäläisten viimeinen tukikohta Suomessa, ja se oli strategisesti merkittävällä paikalla osana Pietarin meripuolustusta. Neuvosto-Venäjä halusi välttämättä saada Inon itselleen ja oli valmis vaihtamaan sen lähiympäristöineen johonkin muuhun alueeseen. Saksa piti tätä kohtuullisena vaatimuksena.
Suomi pyysi sisällissodan jälkeen apua Saksalta Itä-Karjalan ja Petsamon kysymyksen ratkaisemiseen. Saksa halusi säilyttää rauhan itärintamalla, joten sillä oli intressi sovitella Suomen ja Neuvosto-Venäjän välejä. Saksa koitti välittää rauhantunnusteluja jo toukokuussa 1918, mutta alkuun sekä Suomi että Neuvosto-Venäjä asettivat ennakkoehdoiksi yhteensovittamattomia aluevaatimuksia: Neuvosto-Venäjä halusi vaihtaa Inon Petsamoon, kun taas Suomi halusi saada Itä-Karjalan joutumatta luovuttamaan alueita Karjalankannakselta. Heinäkuussa 1918 myös Ruotsi tarjoutui rauhanvälittäjäksi, sillä ruotsalaiset toivoivat näin edistävänsä pyrkimystään saada Ahvenanmaa itselleen. Saksan näkökulmasta puolueettoman Ruotsin välitys olisi voinut johtaa ympärysvaltoja myötäilevään lopputulokseen, joten saadakseen aloitteen takaisin Saksa tarjoutui isännöimään rauhanneuvotteluita Berliinissä. Siellä oli jo kesäkuusta 1918 alkaen käyty Brest-Litovskin rauhansopimuksen täydennysneuvotteluita Saksan ja Neuvosto-Venäjän välillä. Asian ratkaisemisen jälkeen jälkeen Saksa voisi karkottaa brittiläiset joukot Muurmannilta ja Arkangelista joko Neuvosto-Venäjän tai Suomen tai molempien avulla.

title: Pummanki

text: Pummanki (nykyisin ) on entinen suomalainen kalastajakylä Kalastajasaarennossa Petsamossa Jäämeren Pummanginvuonon rannalla. Pummanki jouduttiin luovuttamaan Neuvostoliitolle talvisodan jälkeen Moskovan rauhassa vuonna 1940, jolloin alueen väestö joutui evakkoon. Loput Petsamon alueesta luovutettiin Neuvostoliitolle Pariisin rauhassa vuonna 1947.

title: Petsamon rata

text: Ensimmäinen ehdotus rautatien rakentamiseksi Petsamon vuonolle tehtiin vuoden 1918 valtiopäivillä. Silloinen oppositio esitti vapaaherra R. A. Wreden johdolla vastaehdotuksena niin sanotun Aunuksen radan rakentamiselle (Matkaselkä–Vaaseni) radan rakentamista Rovaniemeltä joko Petsamoon tai Näätämön eli Neidemin kirkonkylään Norjan alueelle, noin 70 kilometriä Petsamosta länteen. Myös niin sanottuun Suuren Kulkulaitoskomitean ehdotukseen, joka luovutettiin 20. marraskuuta 1920, kuului esitys radasta Jäämeren rannikolle. Jo sitä ennen, kesällä 1918, Suomessa olleet saksalaissotilaat olivat suunnitelleet rautatien rakentamista Rovaniemeltä pohjoiseen.

title: Petsamo

text: Kun ympärysvaltojen Pohjois-Venäjän interventio alkoi päättyä ja alueelle muodostui Neuvosto-Venäjän täytettävissä oleva sotilaallinen tyhjiö, päätti Vennolan hallitus, että Suomi voi miehittää Petsamon. Suomen sotaväen päällikkö Karl Fredrik Wilkama antoi kolme päivää ennen brittien lopullista poistumista Petsamosta määräyksen Jääkäriprikaatin komentaja, everstiluutnantti Erik Jernströmille, jonka mukaan Petsamo Jäämeren rannalla oli miehitettävä brittiläisiltä jäävien varastojen vartioimiseksi, Suomen lippu nostettava Englannin lipun rinnalle ja komennuskunnan johtajan on ryhdyttävä Petsamon komendantiksi. Suomen sotaväen mukaan Suomen Jäämeren alueeseen eli Petsamon alueeseen kuului maakaista lännessä Pohjoiselta jäämereltä Norjan ja Suomen siihenastiseen rajaan saakka idässä Nuortijoki, Nuortijärvi ja Läätsinjoki (Litsa). Neuvostovenäläisten lisäksi suunnitelman mukaan brittien jättämiä tarvikkeita ja väestöä piti suojella Muurmannin legioonasta jääneiltä Pohjois-Suomen entisiltä punakaartilaisilta, mutta vastavallankumouksellisiin Pohjois-Venäjän valkoisen armeijan sotilaisiin tuli suhtautua ystävällisesti. Retken parlamentaariseksi valvomiseksi Tasavallan presidentti Kaarlo Juho Ståhlberg päätti 17. marraskuuta 1919, että retkikunnan johdon tuli hankkia ilmeneviin (ulkopoliittisiin) kysymyksiin ulkoasiainministeriön, käytännössä ulkoasiainministeri Rudolf Holsti kanta.[7]

title: Bessarabia

text: Vuosina 1711–1812 Venäjä miehitti alueen viisi kertaa. Vuoden 1812 Bukarestin sopimus antoi Moldavian ruhtinaskunnan itäosan Venäjälle, jossa aluetta kutsuttiin Bessarabiaksi. Krimin sodan päätteeksi 1856 osa Bessarabiaa luovutettiin takaisin Moldavialle. Chișinăusta (venäjäksi Kišinjov) tuli nyt rajaseutua. Vuonna 1859 Moldavia ja Valakia yhdistyivät Romanian kuningaskunnaksi, joka julistautui itsenäiseksi 1877 Turkin sodan aikana. Eteläosa Bessarabiasta joutui sodan jälkeen 1878 jälleen Venäjälle. Vuonna 1873 Bessarabiasta muodostettiin erillinen kuvernementti.

title: Petsamon ortodoksinen seurakunta

text: Petsamon seurakunta oli perustettu Venäjällä vuonna 1855 ja Suomeen liittämisen jälkeen se perustettiin uudelleen vuonna 1922. Kun Petsamon alue liitettiin Suomeen vuonna 1920, sen alue jakaantui kolmen seurakunnan alaisuuteen, joista Petsamon ja Boriksen ja Glebin seurakunnat sijaitsivat kokonaan Petsamon alueella. Boriksen ja Glebin seurakunta käsitti vain Kolttakönkään ja Salmijärven kylät Paatsjoen varrelta. Lisäksi aivan Petsamon eteläisin osa kuului Nuortijärven Ristikentän seurakuntaan. Suomeen liittämisen jälkeen Boriksen ja Glebin seurakunta ja Ristikentän Suomen puolelle tullut osa liitettiin Petsamon seurakuntaan.

title: Kolosjoen kaivos

text: Kolosjoen kaivos oli Suomen Petsamossa sijainnut nikkelikaivos. Euroopan rikkain nikkelimalmio löydettiin 1920-luvun alussa, ja 1930-luvulla aloitetut rakennustyöt saatiin päätökseen 1943, jolloin kaivos sulattoineen pyöri täydellä teholla. Jatkosodan aikana kaivoksen tuotanto rahdattiin Saksaan, jonka sotatarviketeollisuudelle Petsamon nikkelillä oli suuri merkitys erityisesti sodan loppuvuosina. Vuodesta 1943 lähtien yli puolet Saksan käyttämästä nikkelistä tuli Petsamosta. Saksalaiset tuhosivat kaivosalueen vetäytyessään vuonna 1944. Sodan jälkeen Petsamo kaivosalueineen luovutettiin rauhansopimuksen ehtojen mukaan Neuvostoliitolle, joka kunnosti alueen ja aloitti tuotannon uudelleen. Nykyisin kaivoksen nimi on Nikel.

title: Kolttakönkään kirkko

text: Kirkko jäi ehjänä paikalleen, kun Petsamo luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1944.

title: Petsamon lääni

text:
Petsamon lääni () syntyi kun Petsamon alue Tarton rauhassa vuonna 1920 sovittiin liitettäväksi Suomeen. Liittäminen tapahtui 14. helmikuuta 1921. Petsamo oli omana lääninä vuoden 1921 loppuun. Seuraavan vuoden alussa se liitettiin Oulun lääniin Petsamon kihlakuntana, jonka ainoa kunta oli nimeltään Petsamo. Vuoden 1938 alussa perustettiin Lapin lääni, johon Petsamon kuntakin kuului. Kunta luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1944 ja asia vahvistettiin 1947 Pariisin rauhassa. Maapinta-alaltaan 10480 neliökilometrin alueella oli vuonna 1941 henkikirjoilla 4750 asukasta.
Petsamon liittämisestä Suomeen sovittiin Tarton rauhansopimuksessa, mutta jo ennen sopimuksen virallista hyväksymistä Suomen hallitus asetti syksyllä 1920 komitean suunnittelemaan alueen olojen järjestämistä. Komitean mietintö valmistui 9. lokakuuta 1920 eli ennen rauhansopimuksen allekirjoittamista Tartossa. Komitea ehdotti Petsamon hallinnon järjestämistä siten, että siitä muodostettaisiin oma lääni, koska Oulu sijaitsi kaukana ja Petsamon oloja tunnettiin huonosti muualla Suomessa.

title: Petsamon luostari

text: Petsamon luostari () on ortodoksinen luostari Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä. Vuosina 1920–1944 luostari kuului Suomeen.

title: Lapin maakunta

text: Rajoiltaan likimain nykyistä Lapin maakuntaa vastaava Lapin lääni erotettiin Oulun läänistä vuonna 1938. Toisen maailmansodan seurauksena Lapin läänistä luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1940 Sallan itäosa ja Petsamoon kuuluneen Kalastajasaarennon itäosa, vuonna 1944 koko Petsamo, ja vuonna 1947 Neuvostoliitolle myytiin vielä Jäniskosken-Niskakosken alue. Petsamo ei alkuaan ollut osa Ruotsiin kuulunutta Lapin maakuntaa, vaan se oli liitetty Suomeen Venäjästä Tarton rauhassa 1920.

title: Vuoremivuono

text: Vuoremivuono () on pienehkö ja matala lahti Vuoremijoen suulla Barentsinmeren rannikolla Venäjän ja Norjan rajalla. Lahden länsirannalla Norjassa sijaitsee Grense Jakobselvin kylä. Lahden itäpuoli sijaitsee Petsamon kaupunkikunnan pohjoisosassa Petsamon piirissä Venäjän Murmanskin alueella. Ennen vuoden 1944 alueluovutuksia tämä itäpuoli kuului Suomelle osana Petsamon kuntaa, ja lahden rannalla sijaitsi Vuoremin kylä, josta käytettiin myös nimeä "Stolbova". Lahden perukkaan laskeva Vuoremijoki on Norjan ja Venäjän rajajoki ja oli aikanaan Suomen ja Norjan raja.

title: Porajärvi (Suojärven piiri)

text: Aunuksen sotaretken aikana 6. kesäkuuta 1919 Porajärvellä päätettiin liittyä Repolan tavoin Suomeen, minkä jälkeen suomalaiset miehittivät alueen. Tarton rauhan jälkeen molemmat kunnat luovutettiin takaisin Neuvosto-Venäjälle 15. helmikuuta 1921. Suomalainen vapaaehtoisretkikunta valtasi Porajärven jälleen joulukuussa 1921, mutta joutui pian vetäytymään takaisin.

title: Norjan ja Venäjän raja

text: Norjan ja Venäjän raja kulkee Suomen rajalta Muotkavaaralta Jäämereen Norjan Finnmarkin läänin ja Venäjän Petsamon alueen välissä. Maarajan pituus on 196 kilometriä ja lisäksi Varanginvuonossa on 23 kilometriä merirajaa. Koska vuosina 1920–1944 Petsamo oli Suomella, tuolloin Venäjällä ja Norjalla ei ollut yhteistä rajaa ja nykyinen niiden raja oli osa Suomen ja Norjan rajaa.

title: Suur-Suomi

text: Vuonna 1919 Repolan ja Porajärven kunnat julistautuivat eronneiksi Venäjästä ja liittyneiksi Suomeen, mutta rajansiirtoa ei virallisesti vahvistettu. Vuonna 1920 Tarton rauhanneuvotteluissa Suomi vaati muutakin Itä-Karjalaa itselleen. Venäjä ei suostunut tähän ja vaati Repolaa ja Porajärveäkin itselleen mutta tarjosi Suomelle Petsamoa. Väittelyn jälkeen presidentti K. J. Ståhlberg suostui tähän aluevaihtoon. Itä-Karjala-vaateista luopumisen takia oikeiston äärimmäisellä laidalla rauhaa pidettiin häpeärauhana.

title: Suomen sisällissota Lapissa

text: Petsamon retket olivat vuosina 1918 ja 1920 tehtyjä sotilasoperaatioita, joiden tarkoituksena oli Petsamon liittäminen Suomeen. Valkoiset lähettivät ensimmäisen Petsamon retkikunnan sisällissodan aikana huhtikuun lopussa. Tohtori Thorsten Renvallin johtama 150 miehen ryhmä joutui kuitenkin taisteluun Petsamon haltuunsa ottaneita brittien merivoimien joukkoja vastaan, ja perääntyi takaisin Suomen puolelle 11. toukokuuta.

title: Petsamo

text: Petsamo (, , ) oli vuosina 1920-1944 olemassa ollut Suomen kunta. Se liitettiin Venäjästä Suomeen Tarton rauhassa vuonna 1920 ja luovutettiin takaisin pieneltä osin Moskovan rauhassa vuonna 1940, kokonaan Moskovan välirauhassa vuonna 1944. Se sijaitsee nykyään Venäjän luoteisimmassa kolkassa Pohjoisen jäämeren rannalla ja rajoittuu sekä Norjaan että Suomeen. Kunnan pinta-ala oli 10470 neliökilometriä. Sen itäraja alkoi Korvatunturilta, päättyi Jäämeren rantaan Kalastajasaarennon niemimaalla ja kulki yli 200 kilometriä täysin suoraan.

title: Petsamon ortodoksinen seurakunta

text: Kaikki seurakunnan pyhäköt selvisivät talvisodasta ehjinä. Myös jatkosodan jälkeen, kun Petsamo luovutettiin Neuvostoliitolle, jäivät kaikki pyhäköt ehjinä paikoilleen, lukuun ottamatta Nurmensätin rukoushuonetta, joka oli palanut talvisodan jälkeen.


query: Missä oli Suomen suurin kaatopaikka?

title: Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus

text: Ämmässuon () jätteenkäsittelykeskuksen yhteydessä sijaitseva kaatopaikka on Pohjoismaiden suurin kaatopaikka.[1] Kaatopaikan osa-alueilla on kaksi nimeä: Iso-Ämmässuo ja Vähä Ämmässuo.

title: Sekajäte

text: Jäte, jota ei pystytä lajittelemaan tai joka jää lajittelematta ja viedään sekajäteastioihin, on sekajätettä. Suomessa tämä jäte viedään pääosin kaatopaikoille. Yleinen käsittely Suomen ulkopuolella on polttaminen. Vuonna 2005 tilastokeskuksen mukaan yhdyskuntajätettä syntyi noin 2,5 miljoonaa tonnia ja siitä vietiin kaatopaikoille noin 60 %. Suurin osa tästä kaatopaikoille tulevasta jätteestä on sekajätettä. Noin 70 % kaatopaikalle vietävästä jätteestä on biohajoavaa materiaalia.

title: Vuosaarenhuippu

text: Vuodesta 1975 lähtien Vuosaaren kaatopaikka jäi neljän vuoden ajan tilapäisesti pois käytöstä, mutta Ison Huopalahden kaatopaikan jäätyä pois käytöstä jätteitä ryhdyttiin tuomaan uudelleen Vuosaareen. Vuosaaren asukkaiden mielestä kaatopaikka oli otettu uudelleen käyttöön laittomasti, ja he vastustivat sitä voimakkaasti. Kaatopaikan hoitoa syytettiin edelleen huonoksi, olihan se edelleen vartioimaton ja julkisuudessa esitettiin väitteitä, että sinne ajettiin myös ongelmajätteitä, kuten myrkkyjä, öljyjä ja liuottimia. Vuonna 1980 kaupunginosan asuntoyhtiöt valittivat kaatopaikasta terveydenhoitoviranomaisille, Helsingin poliisilaitokselle ja lopulta myös oikeuskanslerille. Myös Helsingin luonnonsuojeluyhdistys vaati kaatopaikan sulkemista. Uudenmaan lääninoikeus kielsikin kaatopaikan täytön, ja kun kaupungin mahdollisuudet jätteidensä hävittämiseen kävivät vähiin, korostui Kyläsaaren jätteenpolttolaitoksen asema kaupungin jätehuollossa. Ilmeisesti kaatopaikan käyttökiellon myötä se muuttui vuonna 1981 valvotuksi alueeksi.

title: Talinhuippu

text: Ison-Huopalahden kaatopaikka oli yksi Helsingin kolmesta suuresta kaatopaikasta. Muita suuria olivat Pasilan kaatopaikka (1949–1963, VR:n kaatopaikka vuoteen 1949 saakka) ja Vuosaaren kaatopaikka (1966–1975 ja 1979–1988).

title: Vuosaarenhuippu

text: Vuosaaren kaatopaikka oli toiminnassa vuosina 1966–1975 ja 1979–1988. Jälkimmäisinä vuosina se oli yksi ”kolmesta suuresta”. Kaksi muuta olivat Ison-Huopalahden kaatopaikka ja Pasilan kaatopaikka. Se on Ämmässuon kaatopaikan jälkeen toiseksi suurin Pohjoismaissa koskaan sijainnut kaatopaikka. Alueelle vietiin talousjätettä ja teollisuusjätettä ja todennäköisesti myös ongelmajätettä.

title: Mankkaan kaatopaikka

text: Kaatopaikan ympäristöön kehittyi sen toiminnan aikana alkoholistien hökkelikylä, jonka asukkaat hakivat elintarvikkeensa ja muut tarve-esineensä ”Mankkaan valinta” -lempinimen saaneelta kaatopaikalta. Hökkelikylässä asui 1980-luvun alussa talvisin noin satakunta henkeä ja kesäisin huomattavasti enemmän. Kaatopaikan ympäristössä oli Espoon diakoniayhdistyksen parakkimajoitusta vuoteen 1991, jolloin loput asukkaat siirrettiin Olarinluoman asuntolaan. Kaatopaikan alkoholistiyhteisöön kuului myös taiteilija Olavi Martikainen vuosina 1969–1979.

title: Jätkäsaaren kaatopaikka

text: Suurin osa entisestä kaatopaikasta on sijainnut Jätkäsaaressa ensimmäisenä kunnostettavan alueen eteläpuolella. Kaatopaikan kunnostussuunnittelu on aloitettu ja alueen kunnostukselle haettiin erillinen ympäristölupa.

title: Vartiokylän kaatopaikka

text: Vartiokylän kaatopaikan tilalle tulivat uusina avatut kaatopaikat Ison-Huopalahden kaatopaikka ja Vuosaaren kaatopaikka.

title: Kujalan kaatopaikka

text: Kujalan kaatopaikka ("Kolavan kaatopaikka" (1960–1990-luvulla), nykyisin "Kujalan jätekeskus") on Lahden Kujalassa Suomessa sijaitseva käytössä oleva kaatopaikka, joka on otettu käyttöön 1950-luvulla. Se on Päijät-Hämeen Jätehuolto Oy:n (PHJ) omistama jätekeskus sekä yrityksen päätoimipaikka. Kujalan kaatopaikka vastaanottaa jätettä pääasiassa Päijät-Hämeestä, mutta myös kauempaa. Kaatopaikan laajuus on 70 hehtaaria, joista 8,3 hehtaaria on yhä käytössä olevaa aluetta ja 23 hehtaaria käytöstä poistettua vanhaa kaatopaikka-aluetta. 5,3 hehtaaria on hyötyjätteiden vastaanottoa ja varastointia varten, noin 5 hehtaaria kompostointilaitoksen aluetta ja 2,5 hehtaaria pilaantuneiden maiden käsittelyaluetta.

title: Staten Island

text: Staten Island on New Yorkin etnisesti yhtenäisin, nuorin ja konservatiivisin kaupunginosa. Kaupunginosan poliitikot pitävät palveluja alimitoitettuina, asukkaat kärsivät New Jerseystä tulevista ympäristösaasteista ja lisäksi saarella on New Yorkin suurin kaatopaikka. Fresh Killsin kaatopaikkaa on käytetty vuodesta 1948, ja sen jätevuori saavuttaa 150 metrin korkeuden. Sen jälkeen kun New Yorkin kaupunginosien poliittista asemaa heikennettiin vuonna 1990 korkeimman oikeuden päätöksellä, Staten Islandissa on kannatettu suunnitelmia, joiden mukaan alue eroaisi New Yorkista ja siitä tulisi itsenäinen kaupunki.

title: Pasilan kaatopaikka

text: Pasilan kaatopaikan käyttö loppui vuonna 1963, kun rautatieviranomaiset ilmoittivat kaupungille loppuvuodesta 1963, että Pasilan kaatopaikka-aluetta koskeva sopimus irtisanotaan päättyväksi seuraavan vuoden vaihteessa. Tässä vaiheessa kaupungin jätteitä käsittelivät lisäksi ainoastaan Talin kompostoimislaitos ja Kyläsaaren jätteenpolttolaitos, jotka kykenivät hävittämään 45 % kaupungin jätteistä. Näihin aikoihin Pasilan kaatopaikan korvaajaksi tuli Ison-Huopalahden kaatopaikka.

title: Vartiokylän kaatopaikka

text: Herttoniemeläisten sitkeyden ansiosta heidän lähellään sijainnut kaatopaikka suljettiin, ja uusi avattiin Botbyhöjdenin sorakuoppaan. Uusi sijainti oli siinä mielessä käytännöllisempi, että sen läheisyydessä asui vain yksi henkilö, suomea, ruotsia ja ranskaa puhunut Ossian Gauffin, jonka tausta oli Valloniassa.

title: Herttoniemen kaatopaikka

text: Herttoniemen kaatopaikka oli Helsingin Herttoniemen pohjoisimmassa osassa vuosina 1948–1953 toiminut pienehkö Helsingin kaupungin kaatopaikka. Se sijaitsi vanhassa sorakuopassa Siilitien ja Viikintien risteyksessä. Se tunnettiin myös nimellä "Sopulitien kaatopaikka".

title: Luolavuori

text: Luolavuoren kukkula on nykyään 65 metrin korkeudella merenpinnasta. Kukkula kohosi nykyiseen korkeuteensa vuosina 1941–1970 toimineen Peltolan kaatopaikan ansiosta. Myohemmin kukkula muuttui kaatopaikasta Ilpoisten maankaatopaikaksi. Kun kukkula oli vielä 1950-luvulla kaatopaikkana, sieltä ammuttiin 665 grammaa painanut Suomen suurin rotta. Nykyään alue on suosittu lenkkeily- ja koirien ulkoilutuspaikka.

title: Kaatopaikka

text: Vuonna 2005 suurin osa kunnista kuuluu alueellisiin jätelaitoksiin, jotka omistavat EU-kaatopaikan ja muita, lähinnä kierrätystä palvelevia toimintoja. Jätettä voidaan tämän vuoksi joutua kuljettamaan varsinkin harvaanasutuista kunnista pitkiäkin matkoja. Nykyaikaisella kaatopaikalla jäte pyritään peittämään ja murskaamaan kaatopaikkajyrällä mahdollisimman pian sen tuomisen jälkeen, jotta eläimet eivät pääse käsiksi siihen. Tästä huolimatta suuret lokkiparvet ovat vakituisina asukkaina kaatopaikoilla. Moderni kaatopaikka on myös vahvasti aidattu ja vartioitu, jottei (ongelma)jätettä tuoda luvatta aukioloaikojen ulkopuolella. Suljetuille kaatopaikoille johtaville teille on ilmaantunut jätteitä vielä pitkään sulkemisen jälkeen.

title: Kujalan kaatopaikka

text: Lahden kaupunki alkoi käyttää aluetta kaatopaikkana 1950-luvulla. 1960–1980-luvulla kaatopaikan nimi oli Kolavan kaatopaikka. Pääosa yhdyskuntajätteestä poltettiin Mukkulan jätteenpolttolaitoksessa.

title: Pasilan kaatopaikka

text: Ilmalan varikon ongelmaksi on useasti muodostunut soinen maaperä sekä entinen kaatopaikka-alue, jolle se on rakennettu. Rakentamisen yhteydessä alueelle tuotiin Hakkilan sorakuopalta suuria määriä soraa. Alueelle rakennetut rakennukset on paalutettu normaalia syvemmälle ja paaluja on koko varikon alla yhteensä noin 250 kilometriä. Myöhemmin varikkoalue vajosi täyttömaan alla olevan orgaanisten jätteiden hajotessa ja maan tiivistyessä. Pahimmillaan vajoaminen on ollut jopa 2 metriä 30 vuodessa. Maan vajoaminen jatkuu yhä, mutta huomattavasti hitaammin kuin aikaisemmin.

title: Mankkaan kaatopaikka

text: Kaatopaikan ensimmäiset osat viemäröitiin 1980-luvun lopulla ja kaatopaikkakaasun keräys aloitettiin vuonna 1997 entisen kaatopaikan pohjoisosassa 17 hehtaarin laajuiselta alueelta. Alueen muuttamista virkistyskäyttöön alettiin suunnitella 2000-luvun alulla, ja sinne suunniteltiin alkuun sekä laajempaa virkistysaluetta että golf-kenttää, mutta suunnitelma rajoittui myöhemmin suurimman osan aluetta kattavaan golfkenttään ja sen reuna-alueille rajoittuviin virkistysalueisiin. Alueen asukkaat vastustivat laajempaa golfkenttäsuunnitelmaa, jolle kehitettiin kilpaileva Pro Turvesuo -suunnitelma. Lopulta päädyttiin kuitenkin laajemman 18-reikäisen golfkentän toteutukseen. Kaatopaikan sulkemiseen saatiin ympäristölupa vuonna 2007 ja alueen laajamittaiset kunnostustyöt käynnistyivät vuonna 2009. Alueelle asennettiin kunnostuksen yhteydessä laajempi kaasunkeräysjärjestelmä, joka kattaa koko entisen kaatopaikan 48 hehtaarin pinta-alan. Työt kaatopaikalla valmistuivat vuonna 2012, jolloin kaatopaikan päälle rakennettu golfkenttä avattiin yhdeksänreikäisenä. Kunnostustöihin kului noin 17,5 miljoonaa euroa. Kenttä valmistui kokonaisuudessaan seuraavan vuoden syksyllä.

title: Kaatopaikka

text: Muutos alkoi 1980-luvulla lähinnä pääkaupunkiseudun jätehuolto-ongelmista. Vuonna 1978 oli säädetty jätehuoltoa koskeva jätehuoltolaki. Kaatopaikat määrättiin valvottavaksi koko maassa ja tuotuja jätekuormia ryhdyttiin valvomaan. Kaatopaikkatoiminta jatkui kuitenkin entiseen malliin kuntakohtaisesti 90-luvun, joskin ongelmajätesäädökset tiukkenivat jatkuvasti, muun muassa jätelain tullessa voimaan 1994. Vuonna 1999 EU sääti kaatopaikkadirektiivin, joka asetti useita tavoitteita ja muutti suuresti jätehuoltoa Suomessa. Pienet kuntakohtaiset kaatopaikat lakkautettiin ja tilalle perustettiin suuria jätelaitosyritysten omistamia usean kunnan jätteet vastaanottavia jäteasemia. Direktiivi oli asettanut määräykset ns. EU-kaatopaikasta. Tällaisen kaatopaikan on täytettävä pohjatiiviysvaatimus ja tämä tekee kaatopaikan perustamisesta verrattain kallista.

title: Jätteenpoltto

text: Suomessa jätteenpolttoa on alettu hyödyntää suurissa määrin vasta 2010-luvulla EU:n säätämien jätteenpolttodirektiivin ja kaatopaikkadirektiivin myötä. Jätteiden sijoittamista kaatopaikalle rajoitettiin, jolloin oli siirryttävä jätteenpolttoon.

title: Talinhuippu

text: Ison-Huopalahden kaatopaikka tuli Pasilan kaatopaikan sulkemisen jälkeen Helsingin pääkaatopaikaksi. Se sijaitsi Talin vedenpuhdistamon ja golfkentän lähellä Mätäjoen ja Monikonpuron välissä. Aiemmin se oli rantaniittyä, sitten poistettiin pintamaa ja jätetäyttö aloitettiin savimaan päälle. 60-luvun lopulla kaatopaikkaa laajennettiin lahdelle. Louhetta ja rakennusjätettä käytettiin eristämään jätteet ja meri toisistaan. Suurin osa jätemassasta kertyi 1970-luvulla. Kaatopaikkaa jouduttiin täyttämään reilusti yli pohjan kestävyyden, koska vaihtoehtoa ei ollut. Kasa on painunut niin, että 60-luvun jätteet ovat nykyään merenpinnan alapuolella. Jätettä kaatopaikalla on n. 3,5 milj m.

title: Iidesjärvi

text: Kaatopaikkaa koskevan vuoden 2008 riski- ja toimenpidekartoituksen mukaan alueen pintamaassa, jätetäytössä, kaatopaikan sisäisessä vedessä, suotovedessä, kaatopaikan ulkopuolisessa maassa ja Iidesjärven pohjakerrostumassa esiintyy haitta-aineita. Niitä voi kulkeutua alueelta ilmaan, Iidesjärveen sekä sen ulkopuolelle. Kartoituksen mukaan terveys- ja ympäristöriskien hallitsemiseksi ja vähentämiseksi tärkeää on kaatopaikan suotovesien hallinta ja jätetäytön peittäminen. Kaatopaikan ja Iidesjärven väliin jäävästä suotovesilammikosta otetussa näytteessä havaittiin muun muassa korkea bariumin pitoisuus, kohonnut PAH-pitoisuus ja melko korkea kloorattujen orgaanisten yhdisteiden pitoisuus. Kaatopaikan täyttöalueen sisäisestä vedestä otetut näytteet sisälsivät merkittäviä bariumin ja sinkin pitoisuuksia, korkeita bentseenin-, ksyleenin- ja tolueenin pitoisuuksia sekä korkeita öljyhiilivety pitoisuuksia ja PAH-pitoisuuksia. Kaatopaikalta on löytynyt myös merkkejä syanidista ja kynnysarvon alittavia DDT-pitoisuuksia. Vuonna 1994 kaatopaikalta mitattiin maaperän haitallisen pitoisuuden raja-arvon ylittävät kupari- ja sinkkipitoisuudet sekä ohjearvon ylittävät kadmiumn-, kromin-, elohopean-, nikkelin-, lyijyn- ja arseenin pitoisuuksia. PCB-yhdisteiden määrä oli alle ohjearvon.[9][10][8][6][7]

title: Kaatopaikka

text: 1950-luvulla alkoi maan vaurastuminen ja kaatopaikkojen perustaminen kiihtyi myös maalaiskunnissa. Kaupungeissa tarvittiin jo suuria kaatopaikkoja. Jätteiden loppusijoitus oli lain mukaan kunnan vastuulla tähän aikaan ja kaatopaikka yleensä sijoitettiin kunnan rajan lähistölle alueelle, jolla ei ollut muuta hyötykäyttöä. Suot olivat erityisen suosittuja kaatopaikan perustamispaikkoina. Kaatopaikkojen käyttöä ei valvottu mitenkään tuolloin ja niille tuotiin aineita, jotka nykyään ovat ongelmajätteeksi luokiteltuja ja täten kaatopaikalle sijoittamiseen sopimattomia. Tunnetuin seuraus tästä oli Helsingin Myllypuron tapaus, jossa 1970-luvulla oli rakennettu entiselle 1950-luvun kaatopaikalle. Kaatopaikalta löytyi useita vaarallisia aineita, muun muassa PCB:tä ja öljyjä vuonna 1998. Alueen rakennukset määrättiin purettaviksi.

title: Herttoniemen kaatopaikka

text: Entisen kaatopaikan alue on kooltaan 5 700 m, sen luonnonmaa oli hiekkaa, eikä alueella sijainnut luokiteltuja pohjavesialueita. Tälle kaatopaikalle tuotiin ainakin yhdyskunta- ja teurastamojätteitä. Sen historia jäi lyhyeksi, sillä alueen omakotitalojen, etenkin Kitusentien asukkaat, alkoivat valittaa kaatopaikan aiheuttamista hajuhaitoista. Herttoniemeläisten sitkeyden ansiosta heidän lähellään sijainnut kaatopaikka suljettiin, ja uusi avattiin Botbyhöjdenin sorakuoppaan. Se tuli tunnetuksi Vartiokylän kaatopaikkana.

title: Tapaninkylän kaatopaikka

text: Alueen historia alkaa siitä, kun VR pakkolunasti maata Rajatien, Kotinummentien ja Vanhan Tapanilantien väliseltä alueelta soranottoa varten ratapenkereen rakentamiseksi. Vuonna 1903 Helsingin kaupunki päätti 1903 muuttaa alueen kaatopaikaksi. Paikka oli tuolloin varsin kaukana kaupungista, maaseudulla. Alueelle tuotiin jätettä myös junalla, mikä oli ainutlaatuista Suomessa. Kaatopaikalle meni oma pistoraide.

title: Espoo

text: Espoo on väkiluvultaan Suomen toiseksi suurin kunta. Espoon väkiluku ohitti Tampereen vuoden 1991 alussa.[6] Espoo on tunnettu myös Nokian, energiayhtiö Fortumin, Angry Birdsin kehittäneen peliyhtiö Rovion sekä useiden muiden korkean teknologian yritysten kotikaupunkina, Nuuksion kansallispuistosta sekä Otaniemen kampusalueesta, jossa sijaitsee Aalto-yliopiston kuusi korkeakoulua. Espoossa sijaitsee myös Pohjoismaiden suurin kaatopaikka, Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus, johon varastoidaan pääkaupunkiseudun yli 1,1 miljoonan asukkaan ja teollisuuden jätteet.[7]

title: Haukijärvi (Nokia, kaatopaikka)

text: Haukijärven vedenlaatua on tutkittu toistuvasti 1970-luvun puolivälistä lähtien. Aiemmin kaatopaikan valuma- ja suotovedet laskivat suoraan järveen. Vuonna 1983 kaatopaikan reunaan ja järven viereen rakennettiin penkereet, jonka keräämät vedet johdettiin saostusaltaaseen. Nämä vedet sadetettiin eteläpuolisiin metsiin. Vuonna 1992 kaatopaikan vedet on johdettu viemärillä pois alueelta. Järvi on kaatopaikan vesien pilaama eikä se osoita toipumisen merkkejä. Epäillään, että kaatopaikalta kulkeutuu edelleen likavettä järveen. Sen typpipitoisuudet ovat korkeat ja järven happitalous on sekaisin. Järvi on käytännössä välillä hapeton. Järvellä ei ole mitään virkistysarvoa.

title: Mankkaan kaatopaikka

text: Mankkaan kaatopaikka oli Espoon Laajalahden kaupunginosassa vuosina 1957–1986 toiminut yhdyskuntajätteen kaatopaikka. Kaatopaikka otettiin käyttöön vuonna 1957 entiselle Laajalahden turvesuolle, jolta oli nostettu turvetta vuodesta 1910. Kaatopaikka oli suurimmillaan 48 hehtaarin laajuinen, ja sinne vietiin yhteensä 2,5 miljoonaa kuutiometriä jätettä. Kaatopaikka-alue otettiin vuonna 2012 uusiokäyttöön kun sinne avattiin Tapiola Golf -niminen golfkenttä ja virkistysalue.

title: Pasilan kaatopaikka

text: Pasilan kaatopaikka oli Helsingin Ilmalassa, nykyisen Ilmalan varikon paikalla vuosina 1949–1963 toiminut Helsingin kaupungin pääkaatopaikka. Ennen vuotta 1949 se toimi Valtion rautateiden kaatopaikkana. Se oli yksi ”kolmesta suuresta”. Kaksi muuta olivat Ison-Huopalahden kaatopaikka ja Vuosaaren kaatopaikka. Alueelle vietiin talousjätettä ja teollisuusjätettä, eikä siellä ollut valvontaa.

title: Pääkaupunkiseutu

text: Jätteitä voi tuoda esimerkiksi HSY:n Sortti-asemille. Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus sijaitsee Espoon länsiosissa, ja siellä on esimerkiksi Pohjoismaiden suurin kaatopaikka. Vantaan itäosissa sijaitsee Suomen suurin jätevoimala.Vuodesta 1970 lähtien pääkaupunkiseudun joukkoliikennettä ja jätehuoltoa hoiti lakisääteinen Pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunta -kuntayhtymä. Yhteistyövaltuuskunta saattoi erillisin sopimuksin tarjota palvelujaan myös pääkaupunkiseudun kuntien ulkopuolelle: YTV:llä ja Keravalla oli sopimus seutulippuliikenteestä ja Kirkkonummen kanssa yhteistyösopimus kattoi sekä seutulippuliikenteen ja jätehuollon.


query: Missä Fidži sijaitsee?

title: Fidži

text: Fidžin tasavalta (aiemmin Fidžisaarten tasavalta)[1] eli Fidži (, fidžinhindiksi फ़िजी) on saaristovaltio eteläisellä Tyynellämerellä, Uudesta-Seelannista pohjoiseen. Valtioon kuuluu noin 850 saarta tai luotoa, joista noin sata on asutettuja. Suurimmat saaret ovat Viti Levu ja Vanua Levu, joissa elää noin 87 prosenttia maan yli 837000 asukkaasta. Pääkaupunki Suva sijaitsee Viti Levulla. Fidžin maapinta-ala on hieman yli 18000km². Vuonna 1970 tapahtuneen itsenäistymisensä jälkeen valtio on ollut poliittisesti epävakaa. Vuodesta 1987 lähtien maa on käynyt läpi neljä vallankaappausta, joista viimeisimmän vuoden 2006 lopulla. Fidži erotettiin 1. syyskuuta 2009 Kansainyhteisöstä, mutta se sai jäsenyyden takaisin syyskuun 2014 vaalien jälkeen. Maassa elää alkuperäisten fidžiläisten lisäksi merkittävä vähemmistö Intiasta tuotujen siirtolaisten jälkeläisiä, fidžinintialaisia.

title: Fidžin dollari

text: Fidžin dollari on Fidžin virallinen rahayksikkö. Sen valuuttakoodi on FJD ja symboli FJ$. Fidžin dollari on ollut käytössä vuodesta 1969. Nykyään liikkeessä tavataan 2, 5, 10, 20, 50 ja 100 dollarin setelit, ja 50 centin, 1, 2, 5, 10 ja 20 dollarin kolikkot. Paperirahoissa on Brittiläinen kansainyhteisön päämiehen kuningatar Elisabet II:n kuva, vaikka Fidži on ollut tasavalta vuodesta 1987.

title: Fidži

text: Fidži on noin 850 saaresta koostuva saarivaltio läntisellä Tyynellä valtamerellä, noin 1770 kilometriä Uudesta-Seelannista pohjoiseen. Valtioon kuuluva Taveunin saari sijaitsee 180 asteen meridiaanin rajalla, mutta koko valtio on määrätty samalle aikavyöhykkeelle eli kaikkialla valtiossa on sama päivämäärä sijainnista riippumatta. Saarista noin sata on asutettuja ja valtaosa eli noin 522 on pieniä luotoja. Pääsaaristosta hieman erillään sijaitsee Rotuman saari, joka liitettiin valtioon vuonna 1881 ja sillä on hallinnollinen erityisasema.[4] Myös Ceva-I-Ra-koralliatolli kuuluu valtioon hieman etäisestä sijainnista huolimatta. Fidžin pinta-alasta noin prosentti eli 18270km² on maata. Valtion pinta-ala merialueet mukaan luettuna on noin 1,3 miljoonaa neliökilometriä. Suurimmat saaret ovat Viti Levu (10386km²) ja Vanua Levu (5535km²). Pääkaupunki Suva sijaitsee Viti Levun saarella.[5] Suvan lisäksi muita tärkeitä kaupunkeja ovat muun muassa Labasa, Nadi, Savusavu ja Lautoka. Yli puolet Fidžin asukkaista asuvat saarten rannikoilla. Rantaviivaa Fidžillä on yhteensä 1129 kilometriä.[4] Muita saaria ja saariryhmiä ovat muun muassa Rotuma, Taveuni, Kadavu, Mamanuca-saaret, Yasawa-saaret, Lomaiviti-saaret sekä syrjäiset Lau-saaret.[6]

title: Levuka

text: Levuka on kaupunki Fidžin saaristovaltiossa Tyynellämerellä. Se sijaitsee Ovalaun saaren itärannikolla, ja kaupungin alueella oli vuoden 2007 väestönlaskennassa 1 131 asukasta. Levuka oli Fidžin siirtomaa-aikainen pääkaupunki vuosina 1871–1882, mutta menetti asemansa Suvalle. Levukaa kehitettiin siirtomaa-aikana merkittävästi, ja sinne rakennettiin muun muassa Fidžin ensimmäisiä pankkeja ja kouluja. Kaupungin talous on perustunut 1960-luvulta lähtien säilyketeollisuuteen, mutta turismiakin on pyritty kehittämään kaupungin kulttuurihistoriallisen aseman vuoksi. Unesco valitsi kaupungin vuonna 2013 maailmanperintöluetteloon. Levuka on harvinainen esimerkki myöhäisen siirtomaakauden satamakaupungista.

title: Etelä-Tyynenmeren yliopisto

text: Etelä-Tyynenmeren yliopiston omistavat Cookinsaarten, Fidžin, Kiribatin, Marshallinsaarten, Naurun, Niuen, Samoan, Salomonsaarten, Tokelaun, Tongan, Tuvalun ja Vanuatun valtiot. Yliopistolla on kampukset kaikissa kahdessatoista maassa. Pääkampus sijaitsee Fidžillä.

title: Fidžin kieli

text: Fidžin kieli on austronesialainen kieli, jota puhutaan pääasiassa Fidžin saarivaltiossa. Nykyinen yleiskieli perustuu Baun murteeseen . Fidžiä puhui vuonna 1996 äidinkielenään 337 320 ihmistä. Toisena kielenä sitä ilmoitti vuonna 1991 puhuvansa 320 000 fidžiläistä.

title: Lautoka

text: Lautokan tärkein vientituote on sokeriruoko. Suurin osa Fidžin sokerisadosta viedään Lautokan sataman kautta. Lautokan ympäristö on maan tuottoisinta sokeruruo'on kasvatusaluetta. Kaupungissa sijaitsee myös sokeritehdas. Lautokan edustalla sijaitsee korallisaaria, joilla on useita lomailukeskuksia.

title: Levuka

text: Levuka sijaitsee Ovalaun saarella, joka on noin 25 kilometriä Fidžin pääsaaren Viti Levun itäpuolella. Levuka sijaitsee Ovalau itärannikon kapealla rantakaistaleella, jota rajoittivat kaupungin länsipuolella jyrkät kukkulat. Levukan pinta-ala on noin 0,67 neliökilometriä, ja sen raja kulkee pohjoisessa Levuka Creekillä, etelässä Nasova Pointilla ja lännessä kaupunkia reunustavilla kukkuloilla.

title: Fidži

text: . YK:n valtioprofiili Fidžistä. (in Finnish) . Valtioprofiili Kansainyhteisön sivulla. . Fidžin tilastokeskus. . Fidžin luontoon keskittynyt sivusto.

title: Levuka

text: Fidžistä tuli Britannian siirtomaa 1874, jolloin Levukasta tehtiin sen siirtomaapääkaupunki. Brittikuvernööri otti käyttöönsä vanhan Cakobaun hallintorakennuksen. Levuka kukoisti 1860- ja 1870-luvuilla. Fiji Times perustettiin 1869, ja vuonna 1872 siellä perustettiin vapaamuurarien ensimmäinen Tyynenmeren saarten loosi. Bank of New Zealand avasi Levukaan 1876 Fidžin ensimmäisen konttorinsa, ja vuonna 1879 avattu Levukan koulu oli Fidžin koulujärjestelmän edelläkävijöitä. Vuonna 1879 Levukaan tuotiin myös sen ensimmäiset intialaiset siirtotyöläiset. Järjestelmän toi Levukaan Fidžin kuvernööri Arthur Hamilton-Gordon, joka oli käyttänyt samantapaista järjestelmää jo Mauritiuksella. Työläisiä alettiin tuoda Levukaan, kun vuoden 1874 tuhkarokkoepidemia oli noin neljänneksen koko Fidžin ja kolmanneksen Ovalaun saaren asukkaista.

title: Fidži

text: Fidži on yksi Tyynenmeren saaristojen kehittyneimmistä talouksista, mutta sielläkin suuri osa elää omavaraistaloudessa ja väestöstä neljäsosa elää köyhyysrajan alapuolella. Nykyään valtion tärkeimmät tulonlähteet ovat sokeri ja kalastus. Vuosittain Fidžillä käy noin 400000 – 500000 turistia. Fidžiläisellä sokerilla on etuasema Euroopan unionin markkinoille. Näin ollen EU:n päätös leikata sokerinviljelyn tukea hankaloittaa ratkaisevalla tavalla Fidžinkin taloutta. Teollisesta toiminnasta kolmannes on sokerin jatkokäsittelyä. Sotilasvallankaappaukset ja jännittynyt poliittinen ilmapiiri ovat vähentäneet maan vuosittaisia tuloja vähentämällä maahan kohdistuvaa matkailua ja hankaloittamalla kaupankäyntiä. Euroopan unioni on jäädyttänyt Fidžille myönnettävät avustusrahat, kunnes maassa toimiva sotilashallitus luopuu vallasta ja uusi hallitus valitaan vaaleilla. Myös rahalähetykset Kuwaitissa ja Irakissa töissä olevilta ovat pienentyneet. Vähäiset investoinnit ja epämääräiset maanomistuslait aiheuttavat pitkäaikaisia ongelmia maan taloudelle.[36]

title: Fidžin musiikki

text: Vaikka Fidžin saaristovaltio sijaitsee Melanesiassa, Fidžin musiikki muistuttaa tyyliltään paljon polynesialaista musiikkia.

title: Funafuti

text: Funafutin laguuni on nimeltään Te Namo. Sen pystysuuntainen pituus on yli kaksikymmentä kilometriä. Atolli sijaitsee noin 1 000 kilometriä Fidžistä pohjoiseen.

title: Fidžin dominio

text: Fidžin dominio oli Fidžin virallinen nimi lokakuun 1970 ja lokakuun 1987 välillä. Kun Britannian valta loppui vuonna 1970, myönnettiin Fidžille itsenäisyys dominiona, jolloin Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki, Elisabet II, pysyi maan valtionpäämiehenä Fidžin kuningattarena. Häntä edusti maassa kenraalikuvernööri. Fidži julistautui tasavallaksi 6. lokakuuta 1987 kahden sotilasvallankaappauksen jälkeen, poistaen Elisabet II:n maan valtionpäämiehen asemasta.

title: Fidžin rugby union -maajoukkue

text: Fidžin rugby union -maajoukkue edustaa Fidžiä rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1913 perustettu "Fiji Rugby Union". Fidži on pelannut kaikissa MM-lopputurnauksissa vuoden 1995 kisoja lukuun ottamatta selviytyen parhaimmillaan kaksi kertaa puolivälieriin.

title: Fidžin dominio

text: Fidžin ollessa dominiona seuraavat henkilöt toimivat maan kenraalikuvernöörinä: Seuraavat henkilöt toimivat Fidžin dominion pääministerinä ja hallituksen päämiehenä:

title: Fidžin jalkapallomaajoukkue

text: Fidžin jalkapallomaajoukkue edustaa Fidžia kansainvälisissä maajoukkuekilpailuissa. Fidžin jalkapalloliitto on FIFAn Oseanian maanosaliiton OFC:n jäsen.

title: Rotuma

text: Rotumalaiset ovat voimakkaasti ajaneet oman kulttuurinsa säilyttämistä ja kaatoivat lakiesityksen saaren avaamiseksi turismille 85% vastustuksella 1985. Kansallisen itsetunnon seurauksena on syntynyt myös piirejä jotka ajavat Rotuman irtautumista Fidžistä. Kun Fidži irtautui brittiläisestä kansainyhteisöstä Rotumalainen Mölmahao-klaani kieltäytyi liittymästä Fidžiin. Mölmahaon johtajat pidätettiin ja suurin osa rotumalaisista kannattaa pysymistä Fidžin yhteydessä.

title: Rotuma

text: Rotuma kuuluu Fidžiin, mutta sen kulttuuri muistuttaa enemmän polynesialaista. Rotumalaiset muodostavatkin vähemmistöryhmän Fidžillä. Saaren asukkailla on yksi paikka Fidžin edustajainhuoneessa, ja saaren neuvosto nimittää yhden edustajan Fidžin senaattiin. Saarella puhuttuihin kieliin kuuluu muun muassa rotuma. Saarella on 2002 asukasta (2007) mutta etnisiä rotumalaisia on yhteensä noin 10 000, suurin osa heistä asuu poismuuton seurauksena Fidžin muilla saarilla.

title: Fidžin kieli

text: Fidžillä käydään kiivasta keskustelua valtion virallisista kielistä. Tämän hetkinen perustuslaki tunnustaa virallisiksi kieliksi englannin, fidžin ja fidžinhindin (myös nimellä "hindustani"). Väittely kulminoituu kysymykseen siitä, pitäisikö kaikkien virallisten kielten olla pakollisia oppiaineita koulussa. Myös etnisten fidžiläisten ja intialaista alkuperää olevien Fidžin intialaisten välit ovat pitkään olleet huonot.

title: Fidžin vallankaappaus 2006

text: Fidžin vallankaappaus oli Fidžin laivaston komentajan amiraali Frank Bainimaraman johtama vallankaappaus joulukuussa 2006.

title: Fidži

text: Suurimmat saaret ovat vulkaanisia ja saaret ovat saaneet alkunsa vulkaanisen toiminnan seurauksena ja ne ovat vuoristoisia.[7] Saarivaltiossa sijaitsee 28 muuta yli 910 metrin korkuista huippua. Muuten saaria peittää trooppinen metsä. Maan korkein kohta on Viti Levun saarella sijaitseva Tomanivi (Mount Victoria), jonka huippu on 1323 metrin korkeudessa. Fidžin suurimmat joet ovat Viti Levulla sijaitsevat Rewa, Navua, Sigatoka ja Ba sekä Vanua Levulla sijaitseva Dreketijoki, joiden suille on muodostunut deltoja. Rewa on elinkeinon kannalta tärkein joki ja se on pituudeltaan 150 kilometriä, josta 113 kilometriä on purjehduskelpoista.[4]

title: Luettelo Fidžin saarista

text: Tämä on luettelo Fidžin saaristovaltiossa sijaitsevista saarista. Fidži koostuu 322 saaresta, joista noin kolmannes on asuttuja.

title: Kadavu

text: Kadavu on saari Fidžissä, Tyynellä valtamerellä. Saaren asukasluku oli 10 869 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Kadavu sijaitsee Kadavusaarten saariryhmässä, joka koostuu Kadavusta, Onosta, Galoasta ja useista pienemmistä saarista. Kadavu sijaitsee noin 100 kilometriä Viti Levun saaresta etelään. Saaren hallinnollinen keskus on Vunisea.

title: Rewa (joki)

text: Rewa on Fidžin saaristovaltion pisin joki. Se sijaitsee Viti Levun saarella.

title: Ovalau

text: Ovalau on saari Fidžillä. Se sijaitsee noin 25 kilometriä pääsaari Viti Levusta itään. Ovalau kuuluu Lomaivitin saariryhmään. Saaren pinta-ala on noin 180 neliökilometriä. Ovalaun suurin kaupunki on Levuka, joka oli vuosina 1874 - 1883 Fidžin pääkaupunki. Saaren arvioitu asukasluku on noin 8 500.

title: Fidžin politiikka

text: Fidžin politiikkaa hallitsee useita puolueita, josta monet ovat niin pieniä, etteivät ilman vaaliliittoja pystyisi pärjäämään äänestyksissä suuremmille. Suurimmat puolueet of Fidžin työväenpuolue (FLP), Fidžin yhtenäispuolue ("Soqosoqo Duavata ni Lewenivanua", SDL), Yhdistynyt kansanpuolue (UPP)

title: Fidžin siirtomaa

text: Fidžin siirtomaa () oli brittiläiseen imperiumiin kuulunut kruununsiirtomaa, joka oli olemassa vuosien 1874 ja 1970 välillä nykyisen Fidžin alueella. Oltuaan siirtomaana miltei 100 vuotta Fidžin siirtomaa itsenäistyi Fidžin dominiona vuonna 1970, Elisabet II:n pysyessä maan valtionpäämiehenä.

title: Vanua Levu

text: Vanua Levu on Fidžin saarista toiseksi suurin. Se sijaitsee suuremmasta Viti Levun saaresta noin 70 kilometriä pohjoiseen.

title: Fidžin rugby-7-maajoukkue

text: Fidžin rugby-7-maajoukkue on Fidžin maajoukkue rugby-7:ssä. Se edustaa maataan kansainvälisissä otteluissa, kuten Rugby World Cup Sevensissa ja Kansainyhteisön kisoissa.


query: Onko polygamia sallittua kaikissa Euroopan maissa?

title: Polygamia

text: Useimmat maailman valtioista eivät tunnusta moniavioisuutta, eli sille ei ole annettu virallista asemaa. Moniavioisuuden kaltainen elämäntyyli eli monisuhteisuus ei kuitenkaan ole muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta laitonta. Eräissä osissa Yhdysvaltoja myös monisuhteisuus on rangaistava rikos.

title: Typistäminen

text: Koirien typistäminen on kiellettyä kokonaan muun muassa Pohjoismaissa ja suurimmassa osassa Euroopan maita sekä Australiassa. Osassa Euroopan maista typistäminen on edelleen sallittu tietyille metsästyskoiraroduille.

title: Polygamia

text: Nykyisin useimmat juutalaisuuden suuntaukset ovat kieltäneet polygamian. Monet juutalaiset perheet sellaista maista kuin Iran ja Jemen on yhdistetty käytäntöön, jossa perhe koostuu miehestä, kahdesta tai useammasta vaimosta ja heidän lapsistaan.

title: Hengellinen vaimollisuus

text: Historian kuluessa useat uskonnolliset yhteisöt ovat harjoittaneet tämäntyyppistä seksuaalielämän muotoa. Tietysti vaihtelua yhteisöjen välillä on ollut esimerkiksi siinä, ovatko seksuaalisuhteet olleet sallittuja vain aikuisten kesken vai myös aikuisten ja lasten välillä ja siinä, ovatko sallitut suhteet olleet heteroseksuaalisia vai onko myös homoseksuaaliset suhteet sallittu.

title: Kitkarengas

text: Useissa Euroopan maissa nastarenkaiden käyttö ei ole luvallista, jolloin kaikki talvirenkaat ovat silloin käytännössä kitkarenkaita. Useasti Keski-Eurooppaan suunnitellut kitkarengasmallit eivät sovellu kuitenkaan pohjoisiin talviolosuhteisiin kuin välttävästi. Pohjoisissa maissa, kuten Suomessa myytävät ja kehitellyt mallit eroavat näistä lähinnä runsaampien lamellointiensa, pehmeämpien runkojensa ja kumiseoksiensa osalta.

title: Polygamia

text: Perinteisen islamilaisen lain mukaan mies voi ottaa 4 vaimoa, ja jokaisella heistä pitää olla omaa omaisuutta ja omat myötäjäiset. Tavallisesti vaimoilla on vain vähän tai ei ollenkaan kontakteja toisiinsa. Usein he asuvat omissa asunnoissaan, joskus jopa eri kaupungeissa huolimatta siitä, että he jakavat saman aviomiehen. Moniavioisuus onkin rajoittunut varakkaisiin miehiin. Eräissä islamilaisissa maissa miehille onkin kiellettyä avioitua useamman naisen kanssa, jos he eivät kykene ylläpitämään vaimojaan.

title: Pia Douwes

text: Petronella Irene Allegonda ”Pia” Douwes (s. 5. elokuuta 1964 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen laulaja ja näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi lukuisista musikaalirooleistaan eri Euroopan maissa ja erityisesti saksankielisessä Euroopassa. Hän onkin yksi Euroopan tunnetuimmista musikaalitähdistä.

title: Kuvaohjelmien ikärajat Suomessa

text: Kaikille sallittujen ohjelmien sisältöjä ei voida pitää lapsen kehitykselle haitallisena. Kaikille sallituiksi luokitellut ohjelmat merkitään kirjaimella S niin kuin sallittu (ruotsinkielisissä ohjelmissa voidaan käyttää myös kirjainta T niin kuin tillåten). Kaikille sallituille ohjelmille ei anneta sisältömerkintöjä. Ikärajat eivät ole suosituksia tietyn ikäisille. Kaikille sallittu ohjelma ei tarkoita lastenohjelmaa, vaan että ohjelmassa ei ole lapsille haitallista väkivaltaa, seksiä, ahdistavuutta tai päihteidenkäyttöä. Ohjelmassa saattaa kuitenkin olla kiroilua, rikollisuutta tai rankkojakin teemoja, joita käsitellään puhuen.

title: Polygamia

text: Kungfutselaisuudessa miehen kyky hallita perhettä, joka tavallisesti tarkoitti enemmän kuin yhtä vaimoa ja yhtä lapsikatrasta, oli yksi askel henkilökohtaisessa kasvussa. Kungfutselaisuus ei rajoittunut pelkästään Kiinaan. Sitä ja siten myös polygyniaa harjoitettiin myös Koreassa, Taiwanissa ja Japanissa. Demokratian aikakaudella moniavioisuus on ollut kiellettyä näissä maissa.

title: Tarhapapu

text: Pitkä- ja hentovartinen salkopapu on lajin alkuperäinen tyyppi. Se vaatii kasvaakseen tuen. Perinteisesti sitä on varsinkin Meksikossa viljelty maissin seassa, jolloin maissin varsi toimii tukikeppinä. Muissa olosuhteissa sen viljelys on varsin työvoimavaltaista ja pienimuotoista, ja suurin osa Euroopassa ammattimaisesti viljellyistä tarhapavuista onkin pensaspapuja, jotka eivät tällaista tukea tarvitse.

title: Save Your Kisses for Me

text: Kappale nousi voiton jälkeen listojen kärkeen lähes kaikissa Euroopan maissa, ja kappaleen single on edelleen viisuhistorian myydyin. Kappaleesta onkin tullut ikivihreä euroviisuklassikko. Se oli yksi neljästätoista kappaleesta, jotka valittiin vuonna 2005 Eurovision viisikymmenvuotista taivalta juhlistavaan Congratulations-tapahtumaan ehdokkaaksi kaikkien aikojen euroviisuksi, ja se sijoittui siinä viidenneksi. Suomeksi kappale on laulettu nimellä ”Säästä suukkosi vain”.

title: Alankomaat

text: Vaikka Alankomaat on Euroopan unionin jäsenvaltio, se kuitenkin poikkeaa näkyvästi muista maista joissain vapaa-ajan viettoon liittyvissä asioissa. Alankomaat on muun muassa ainoa Euroopan maa, jossa kannabistuotteiden myynti on sallittua, kuitenkin vain erikoisissa ’coffee shopeissa’.[52] Lisäksi se on yksi harvoista EU-maista, joissa bordellit ovat sallittuja.[53]

title: Italianvinttikoira

text: Italianvinttikoira on pienin vinttikoirista. Se on ulkomuodoltaan pieni, siro, kurvikas ja elegantti vinttikoira, joka liikkuu rodulle tyypillisin kevein askelin. Rodussa esiintyy erilaisia tyyppejä, mutta rotu ei ole kuitenkaan jakautunut erillisiin näyttely- ja juoksulinjoihin. Sekä urosten että narttujen säkäkorkeus on 32 - 38 cm ja paino alle 5 kg. Italianvinttikoira on pitkälinjainen koira, jonka runko mahtuu neliöön. Rotumääritelmän mukaan italianvinttikoiran etukulmaukset ovat hyvin vähäiset ja takaraajat taas voimakkaasti kulmautuneet. Italianvinttikoiran turkki on lyhyttä, silkinpehmeää ja aluskarvatonta. Sallitut värit ovat yksivärinen musta, harmaa, liuskeenharmaa tai isabellanvärinen kaikin mahdollisin vivahtein (= kaikki ruskean sävyt vaaleasta kermanväristä tumman ruskeaan). Suomessa ja suurimmassa osassa Eurooppaa noudatettavan FCI:n rotumääritelmän mukaan valkoista väriä sallitaan vain rinnassa ja käpälissä. Suurin osa maailman italianvinttikoirista elää kuitenkin maissa, joiden rotumääritelmä (AKC ja Englannin Kennelkubi) sallii valkoisen värin ja valkoiset merkit italianvinttikoiralla.

title: Hallintolainkäyttö

text: Kaikissa maissa, joissa on toimiva oikeusturvajärjestelmä, useimmista hallintopäätöksistä on mahdollista valittaa tuomioistuimeen. Useimmissa anglosaksista "common law"- eli tapaoikeusjärjestelmää noudattavissa maissa sekä Islannissa, Norjassa ja Tanskassa muutoksenhaku tehdään tavallisessa siviiliasioita hoitavassa tuomioistuimessa. Sen sijaan maissa, joiden oikeusperinne perustuu roomalaiseen tai germaaniseen oikeuteen, hallintoasioiden muutoksenhaku suoritetaan erityisissä hallintotuomioistuimissa. Euroopan unionin vanhoista 15 jäsenmaasta hallintotuomioistuimia onkin kaikissa muissa paitsi Tanskassa, Isossa-Britanniassa ja Irlannissa. Näiden maiden hallintolainkäyttöperiaatteet jakautuvat kahteen eri pääperinteeseen, saksalaiseen ja ranskalaiseen. Unionijäsenyys ei sinänsä edellytä miltään jäsenmaalta, että sen tulisi noudattaa jotakin näistä perinteistä, mutta se edellyttää jäsenvaltioilta toimivaa oikeusjärjestelmää, joka kykenee täytäntöönpanemaan unionioikeuden säännökset. Tämä vaatii sitä, että yksilöillä on käytössään toimivat muutoksenhakukeinot.

title: Polygamia

text: Moniavioisuutta, myös polyandriaa, on harjoitettu jo ammoisina aikoina tietyissä hinduyhteisöissä. Hindulaisuudessa Veda-kaudella ei kielletty tai rohkaistu moniavioisuuden harjoittamista. Historiallisesti kuninkaat saattoivat ajoittain ottaa jalkavaimoja. Esimerkiksi Vijaynagaran keisarilla Krishnadevarayalla oli useita ”vaimoja”. Hindulaisessa avioliittolainsäädännössä, Intian perustuslaissa moniavioisuus on kielletty hinduilta, jainalaisilta ja sikheiltä. Kuitenkin Intian muslimeille on sallittua pitää useita vaimoja. Intiassa on käyty jonkin verran keskustelua avioliittolainsäädännön yhtenäistämisestä eri uskontojen välille. Varhaisessa veda-kirjallisuudessa on paljon mainintoja moniavioisuudesta.

title: Polygamia

text: Moniavioisuus oli sallittua raamatullisessa juutalaisuudessa, mutta kuitenkin se on ollut kautta historian pikemminkin poikkeus kuin sääntö.

title: Miss Eurooppa

text: Miss Eurooppa -kilpailu on perinteinen kauneuskilpailu, johon osallistuu neitoja kaikista Euroopan maista ja lisäksi muutamasta Euroopan ulkopuolisesta maasta, kuten Turkista ja Israelista. Suomalaiset naiset ovat voittaneet tittelin kuusi kertaa, mikä tekee Suomesta kaikkien aikojen neljänneksi menestyneimmän maan heti Espanjan, Saksan ja Ranskan jälkeen.

title: Dimetenamidi

text: Dimetenamidia valmistetaan 2,4-dimetyyli-3-aminotieenin ja 2-kloori-3-metoksipropaanin välisellä reaktiolla. Viimeisessä vaiheessa tapahtuu reaktio klooriasetyylikloridin kanssa. Dimetenamidia käytetään laajakirjoisena rikkaruohomyrkkynä muun muassa maissi- ja soijaviljelmillä. Yhdisteen käyttö on sallittua rajoitetusta Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Etelä-Afrikassa., mutta ei Euroopan unionin alueella

title: Kansalaisaloite

text: Tarkastelu kohdistuu eurooppalaisiin kansalaisaloitejärjestelmiin. Läntisen Euroopan maista tarkasteluun on otettu kaikki ne valtiot, joissa on sisällöllinen kansalaisaloite valtiollisella tasolla. Aloitteiden muodot ja menettelyt vaihtelevat Euroopassa maittain paljon. Eräissä maissa, kuten Itävallassa, kansalaisaloitejärjestelmä on ollut valtiollisella tasolla käytössä jo pitkään. Euroopassa on myös melko uusia kansalaisaloitejärjestelmiä. Tällaisia ovat Alankomaiden ja niin sanottujen uusien demokratioiden järjestelmät. Kansalaisaloitejärjestelmän yleistyminen liittyy pyrkimykseen lisätä kansalaisten suoran vaikuttamisen mahdollisuuksia.

title: Polygamia

text: Moniavioisuus muslimeilla, sekä käytännössä että laissa, vaihtelee laajasti islamilaisessa maailmassa. Eräissä muslimimaissa moniavioisuus on suhteellisen yleistä, samalla kun monissa muissa, se on joko lähes tai kokonaan olematonta. Polygamiaa harjoitetaan eniten länsi-Afrikan muslimien keskuudessa (siellä sitä harjoittavat myös muut kuin muslimit), samoin kuin tietyissä arabivaltioissa, kuten Saudi-Arabiassa ja Yhdistyneissä Arabiemiirikunnissa. Muualla islamilaisessa maailmassa polygamia on suhteellisen harvinaista, joissakin maissa jopa kokonaan kiellettyä.

title: Polygamia

text: Polygyniassa miehellä on useita naispuolisia aviokumppaneita. Tämä on polygamian muodoista kaikkein yleisin. Suurin osa historian miehistä on jäänyt lapsettomiksi: geenitestien mukaan lapsellisia naisia on ollut kaksi kertaan niin paljon kuin lapsellisia miehiä[2] Tämä tieto ei kuitenkaan tee eroa sen välillä, onko ihmiskunta ollut monogaminen vai esimerkiksi promiskuiteettinen.

title: Soveltava etiikka

text: Ilman tällaisia kysymyksiä oikeuden, politiikan ja sovintomenettelyjen tasapainottaminen olisi paljon vaikeampaa, koska ihmisillä ei olisi yhteistä lähtökohtaa. Kaikki soveltavan etiikan kysymykset eivät kuitenkaan liity vain lakeihin ja politiikkaan. Esimerkiksi suhtautuminen kysymyksiin ”onko valehteleminen aina väärin?” ja ”jos ei, milloin se on sallittua?” määrittää kaikkia seuraelämän käyttäytymissääntöjä.

title: Polygamia

text: Yhteisöissä, missä polygynia on sallittua, se on usein harvinaista. Useamman kuin yhden vaimon elättäminen vaatii yleensä huomattavia resursseja ja onkin merkki vallasta ja varallisuudesta. Tällaisia tapauksia on useissa perinteisissä islamilaisissa yhteisöissä ja keisarillisessa Kiinassa.

title: Punainen risti (tunnusmerkki)

text: Suomessa liikennemerkissä 715 käytetään punaista ristiä kuvaamaan ensiapuasemaa, mutta siinä merkin käyttö on poikkeuksellisesti sallittua. Merkkiä tulisi kuitenkin käyttää vain merkitsemään yleissairaalaa tai terveyskeskuksen sairaala, jossa on ympäri vuorokauden paikalla lääkäri. Opastusmerkki on kuitenkin tarkoitettu lähinnä kiireellisiä hätätapauksia varten eikä normaalisti sairaalassa tai terveyskeskuksessa asioiville. Vastaavaa merkkiä käytetään myös muutamissa muissa Euroopan maissa.

title: Juutalaiset

text: Juutalainen taide on perinteisesti ollut käyttötaidetta synagogiin ja uskonnollisten velvollisuuksien suorittamiseen. Hopeasta on valmistettu monenlaisia rituaaliesineitä. Yleisimpiä juutalaisia koristeaiheita ovat menora-kynttilänjalka, Salomon temppelin pylväät, laintaulut, kruunu ja rukoustekstit. Juutalaisuudessa kielletään kuvainpalvonta, ja ihmisten kuviin onkin juutalaisuudessa suhtauduttu ajoittain kielteisesti, etenkin islamilaisissa maissa. Eläinten kuvat ovat olleet yleensä ihmisenkuvia sallitumpia esimerkiksi synagogien koristeena. Taidetta taiteen vuoksi juutalaiset alkoivat tehdä vasta 1800-luvulta lähtien. Tunnetuimpia varhaisia juutalaistaiteilijoita olivat esimerkiksi Moritz Oppenheim, Camille Pissarro ja Marc Chagall; uudemmista voi mainita esimerkiksi Mark Rothkon. 1900-luvulla juutalaisten taiteilijoiden määrä lisääntyi huomattavasti niin Länsi-Euroopassa kuin Yhdysvalloissakin. Heitä kuului kaikkiin taidesuuntauksiin, mutta heidän töistään ei ole löydettävissä yhteistä juutalaista linjaa. Suomen tunnetuimpia juutalaisia taiteilijoita ovat Sam Vanni ja Rafael Wardi.[17]

title: Sijaissynnytys

text: Joissakin maissa maksulliset sijaissynnytykset ovat sallittuja, toisissa vain maksuttomat, ja monissa maissa on muita rajoituksia.

title: Islam ja naiset

text: Korkea syntyvyys on monissa muslimimaissa merkittävä sosiaalinen ongelma. Sen sijaan muslimioppineet suhtautunut ehkäisyyn käytännönläheisesti, sillä jo profeetta Muhammadin kerrotaan hyväksyneen raskauden ehkäisyn. Monet oppineet ovat tulkinneet asian siten, että tämä ulottuu myös moderneihin ehkäisykeinoihin vaikka joidenkin näkemyksien mukaan hormonaaliset ehkäisykeinot eivät ole sallittuja. Väestökasvun hillitsemiseksi on kampanjoitu monissa maissa, mutta tulokset ovat olleet vaihtelevia. Tietyin ehdoin myös abortti on sallittu. Sosiaalisin syin se on sallittu Turkissa, Tunisiassa ja Bahrainissa. Muissa maissa abortti on sallittu ainoastaan mikäli äidin terveys on vaarassa.

title: Biodynaaminen viljely

text: Biodynaamisen tuotteen tuotemerkki on Demeter. Kansainvälisesti merkkiä hallinnoi Demeter International ja Suomessa Biodynaaminen yhdistys. Tuotemerkin saamiseksi yhdistys edellyttää tuottajilta Suomessa luomutuotannon vaatimuksia. Biodynaamisessa viljelyssä suhtaudutaan kielteisesti kemiallisiin lannoitteisiin ja torjunta-aineisiin. Tavanomaiset orgaaniset lannoitteet ovat sallittuja rajoitetusti. Siementen tulee olla luomua, jos sellaisia on saatavilla. Hybridilajikkeet ovat sallittuja vain maissin kohdalla. Geenimanipuloitujen lajikkeiden käyttöä ei hyväksytä. Geenimanipuloitujen eläinten lannan käyttö on rajoitetusti sallittu mutta turkiseläinten lannan ei. Eläimillä antibioottien käyttö on rajoitettu kahteen kertaan vuodessa. Jyrsijöiden torjunta hyytymisen estämiseen perustuvilla myrkyillä on sallittua.

title: Kaliumbromaatti

text: Sitä on käytetty enimmäkseen elintarvikelisäaineena (E924) erityisesti jauhojen leivontaominaisuuksien parantamiseen. Tavallisesti aine hajoaa leivontaprosessin aikana, mutta huonoissa olosuhteissa sitä saattaa jäädä valmiiseen tuotteeseen. Yhdisteen käytöstä on luovuttu Suomessa ja muissa Euroopan maissa, Kanadassa ja useimmissa muissa valtioissa sen mahdollisen karsinogeenisuuden vuoksi. Se on yhä sallittu Yhdysvalloissa, joskin siellä sen käytölle on määrätty rajoituksia ja leipureita on kehotettu luopumaan sen käytöstä.

title: 2G

text: Toisen sukupolven tekniikoista GSM on ylivoimaisesti suosituin standardi, ja siihen perustuvia verkkoja onkin kaikilla mantereilla ja lähes kaikissa maissa.

title: Polygamia

text: Moniavioisuus on yleensä tyypillistä lähinnä ylhäisöpiireille. Pääosa väestöstä elää yksiavioisuudessa sellaisissakin yhteiskunnissa, joissa moniavioisuus on sallittua.[7]


query: Mikä aiheuttaa JBS?

title: Johanson-Blizzardin oireyhtymä

text: Tauti johtuu mutaatiosta UBR1-geenissä, joka sijaitsee kromosomin 15 pitkässä varressa raidassa 15.2 (15q15.2).[5] UBR1 koodaa yhtä vähintään neljästä ns. N-End Rule -reitin E3-ubikitiini-proteiiniligaasista. Geenin kaikkia tehtäviä ei tiedetä, mutta se ilmentyy erityisen runsaasti haiman avoerityksestä vastaavissa soluissa.[6] N-End Rule -reitin on todettu liittyvän useisiin oleellisiin biologisiin toimintoihin kuten hapen tunnistamiseen, DNA-korjausmekanismien säätelyyn, G-proteiinivälitteiseen signalointiin, metaboliseen säätelyyn, apoptoosiin, meioosiin, spermatogeneesiin, neurogeneesiin sekä elinten kehitykseen ja toiminnanohjaukseen. Koska UBR1-geenin virheet manifestoituvat eriasteisina ongelmina vain osassa elinryhmiä, on muiden ubikitiini-proteiiniligaasien arveltu kohde-elimestä riippuen voivan ainakin osittain kompensoida UBR1-geenivirheen aiheuttamaa toiminnallisuuden puutosta.[7]

title: Rickettsia

text: Riketsiat aiheuttavat eläimille ja ihmisille monia sairauksia, lähinnä erilaisia pilkkukuumeita. "R. conorii" aiheuttaa Välimeren alueen pilkkukuumetta (), ja "R. rickettsii" aiheuttaa Kalliovuorten pilkkukuumetta (). "R. akari" puolestaan aiheuttaa riketsiarokkoa. Jotkut riketsiat aiheuttavat kasvitauteja.

title: Seleenihapoke

text: Seleenihapoke on syövyttävää ja myrkyllistä. Yhdisteen joutuminen hengitysteihin aiheuttaa pääkipua ja hengitys vaikeutuu. Nieleminen aiheuttaa huonovointisuutta, johon liittyy oksentamista ja pahimmillaan tajuttomuus. Pitkäaikainen altistuminen yhdisteelle voi aiheuttaa vaurioita keskushermostossa ja maksassa.

title: Johanson-Blizzardin oireyhtymä

text: Johanson-Blizzardin oireyhtymä tai JBS on erittäin harvinainen autosomaalisesti peittyvästi periytyvä geneettinen sairaus, jota ilmenee Euroopassa elävänä syntyneillä lapsilla todennäköisyydellä noin 1/250 000 (0,0004 %).[1] Tapauksia on raportoitu maailmanlaajuisesti yli 100 kappaletta.[2] Oireyhtymä on nimetty sen ensimmäisinä vuonna 1971 kuvanneiden Ann J. Johansonin ja Robert M. Blizzardin mukaan. Tautiin liittyvän geenin yksilöi Martin Zenker ym. vuonna 2005.

title: Pyrrolidiini

text: Pyrrolidiini on hyvin emäksistä ja voi aiheuttaa vakaviakin syövytysvammoja joutuessaan silmiin tai iholle. Hengitettynä yhdiste aiheuttaa yskää ja kurkkukipua sekä huonovointisuutta. Nieltynä pyrrolidiini voi aiheuttaa huonovointisuutta ja oksentelua sekä kouristuksia. Pitkäaikainen altistuminen pyrrolidiinille saattaa aiheuttaa hermostovaurioita.

title: Mentoli

text: Mentoli voi aiheuttaa yliherkkyysreaktioita. Se voi esimerkiksi aiheuttaa iholle levitettynä kontaktidermatiitin. Suurten määrien nauttiminen sisäisesti voi aiheuttaa samoja oireita kuin kamferi esim. voimakasta vatsakipua, pahoinvointia, uneliaisuutta ja kooman.

title: Tsoledronihappo

text: Tsoledronihapon tyypillisimpiä haittavaikutuksia ovat päänsärky, kuume ja flunssankaltaiset oireet. Lisäksi tsoledronihappo voi aiheuttaa anemiaa. Muiden bisfosfonaattilääkkeiden tavoin tsoledronihappo voi aiheuttaa leukaluun nekroosin eli kuolion. Tsoledronihappo aiheuttaa osteonekroosin yleisemmin kuin esimerkiksi pamidronihappo.

title: Vetypommi

text:
Räjähdyslämpö ja alkusäteily sitoutuvat maanalaisessa räjähdyksessä maahan, mutta räjähdys luo valtavasti radioaktiivista maata. Syvällä maan pinnan alla tapahtunut räjähdys aiheuttaa savupiippumaisen ontelon ja ehkä matalan sortumakraatterin. Vielä syvemmällä tapahtuva räjähdys pyöreän ontelon. Kallioisessa maaperässä tehty räjäytys aiheuttaa valtavan maanjäristyksen. Ilmassa tapahtuva räjähdys aiheuttaa pienemmän radioaktiivisen laskeuman kuin maanpintaräjähdys, koska maan pinnassa tapahtuva räjähdys höyrystää radioaktiivista maata ja muutenkin räjähdyspilveen imeytyy enemmän maata.
Hyvin korkealla ilmakehässä tapahtuva räjähdys on hyvin kirkas ja aiheuttaa silmävaurioita laajalla alueella. Matalalla (alle 60 m) veden alla tapahtuva räjähdys aiheuttaa pintaräjähdystä pienemmän tulipallon, joka huomataan ensin veden sisässä ja joka nousee räjähdyksen yllä matalalla olevaksi pilveksi, josta sataa radioaktiivista sadetta. Hyvin syvällä tapahtuva räjähdys synnyttää pintaan korkean aallon, muttei pilveä. Vesi jäähdyttää tulipallon höyrypilveksi ennen sen pintaan nousemista.

title: Formamidi

text: Hengitettynä formamidi aiheuttaa pahoinvointia ja jopa tajuttomuuden. Nieltynä yhdiste aiheuttaa mahakipua. Yhdiste aiheuttaa ärsytystä myös silmissä ja iholle joutuessaan. Pitkäaikainen altistuminen yhdisteelle voi aiheuttaa keskushermosto- ja munuaisvaurioita sekä ihottumaa. Formamidin on eläinkokeissa todettu olevan teratogeeninen eli sikiötä vaurioittava.

title: Trietyyliamiini

text: Hengitettynä aine aiheuttaa hengitysvaikeuksia sekä huononolon tunnetta. Pitempiaikainen altistus voi aiheuttaa keuhkoödeeman ja mahdollisesti myös astman. Silmiin juotuessaan trietyyliamiini aiheuttaa hetkellisesti näkökyvyn huonontumista.

title: Unilääkkeet

text: Klonatsepaami on erittäin pitkävaikutteinen bentsodiatsepiini. Myös se voi aiheuttaa muistihäiriöitä ja väsymystä. Klonatsepaami aiheuttaa helposti vaikean riippuvuuden. Klonatsepaamin liian nopea lopettaminen voi aiheuttaa hankalia vieroitusoireita.

title: Alkoholijuomien käyttö

text: Suuret alkoholiannokset ovat hengenvaarallisia. Tyypillisiä alkoholimyrkytyksen oireita ovat oksentelu, elimistön kuivuminen, hengitysvaikeudet ja tajuttomuus. Raju kertakäyttö voi johtaa aivojen vahingoittumiseen tai aiheuttaa haimatulehduksen tai ohimeneviä dementiaoireita. Alkoholimyrkytys aiheuttaa Suomessa vuosittain yli 400 kuolemantapausta. Myös alkoholin nauttiminen yhdessä joidenkin lääkkeiden kanssa saattaa aiheuttaa hengenvaaran. Yli viiden promillen humalatila on tappava lähes kaikille, mutta kokemattomalle juojalle jo alle kolme promillea voi aiheuttaa todellisen hengenvaaran.

title: Krotonaldehydi

text: Krotonaldehydi on myrkyllinen ja voimakkaasti hengitysteitä ja silmiä ärsyttävä yhdiste. Hengitettynä yhdiste aiheuttaa yskää, kurkkukipua ja pistelevää tunnetta kurkussa, päänsärkyä ja huimausta. Yhdiste on lakrymaattori eli aiheuttaa kyynelvuotoa. Iholle ja silmiin joutuessaan aine voi aiheuttaa myös syöpymisvammoja.

title: Kuppa

text: Muut "Treponema pallidum" -bakteerin alalajit aiheuttavat trooppisia endeemisiä sairauksia. Näitä alalajeja ovat "Treponema pallidum carateum" (aiheuttaa pinta-taudin), "Treponema pallidum endemicum" (aiheuttaa endeemisen kupan) ja "Treponema pallidum pertenue" (aiheuttaa vaapukkasyylätaudin).

title: Natriumaluminaatti

text: Natriumaluminaatin joutuminen hengitysteihin aiheuttaa yskää ja hengenahdistusta. Voimakkaasti emäksisenä aineena se on syövyttävä ja saattaa aiheuttaa iholle joutuessaan vakaviakin syövytysvammoja. Nieltynä yhdiste aiheuttaa vatsakipua ja jopa šokin tai tajuttomuuden.

title: Rutto

text: Rutto voi esiintyä kolmessa muodossa: paiseruttona, keuhkoruttona ja veriruttona.[2] Paiserutto tarttuu kirpun puremasta. Muutaman päivän kuluttua potilaassa kehittyy kova kuume, johon liittyy usein kouristuksia, oksentelua, huimausta, valonarkuutta ja kipua raajoissa.[3] Päivä tai kaksi kuumeen alkamisen jälkeen bakteeri menee imusolmukkeisiin ja aiheuttaa niissä tulehduksen ja turvotuksen.[2][3] Keuhkorutossa bakteeri menee keuhkoihin ja aiheuttaa veristä yskää. Verirutossa bakteeri pääsee verenkiertoon ja aiheuttaa kuoleman tyypillisesti runsaassa vuorokaudessa.[2][4][3] Verirutossa bakteeri aiheuttaa verenpurkauksia, jotka näkyvät tummina läiskinä iholla.[5]

title: Sukuelinherpes

text: Sairauden aiheuttaa virus nimeltä "Herpes Simplex Virus 2" (HSV 2) tai "Herpes Simplex Virus 1" (HSV 1). Yleisemmin sairauden aiheuttaa HSV 2, sillä se aiheuttaa sairastumisista noin 70-90 %. Ne jäävät pysyvästi elimistöön, tuntohermosolmukkeisiin.

title: Booritrioksidi

text: Booritrioksidi on ärsyttävä yhdiste ja aiheuttaa hengitettäessä yskimistä ja kurkkukipua. Silmiin joutuessaan aiheuttaa punoitusta ja kipua. Nieltynä booritrioksidi aiheuttaa huonovointisuutta.

title: Gluteeniataksia

text: Gluteeniyliherkillä henkilöillä gluteenia sisältävien ruokien syöminen aiheuttaa autoimmuunireaktion jossa keho hyökkää gluteenia vastaan immunoglobuliineilla samalla tavalla kuten tapahtuu kehon hyökätessä viruksia vastaan. Tämä aiheuttaa vaurioita sisäelimiin, joka usein taas aiheuttaa ravinnevajaavaisuuksia.

title: Nikamamurtuma

text: Se, mitä nikamamurtumasta seuraa, riippuu siitä, missä kohti selkärankaa murtuva nikama sijaitsee: Kaulanikaman murtuma voi aiheuttaa kuoleman tai neliraajahalvauksen. Rintanikaman murtuma voi aiheuttaa alavartalon ja alaraajojen halvauksen. Lannenikamamurtuma voi aiheuttaa alaraajojen laajaa toiminnanhäiriötä.

title: Kaliumdikromaatti

text: Kaliumdikromaatti on myrkyllistä. Aineen joutuminen hengitysteihin voi aiheuttaa hengityksen vaikeutumista ja yskää sekä kurkkukipua. Iholle joutuessaan yhdiste voi aiheuttaa vammoja. Kaliumdikromaatin nieleminen aiheuttaa pahoinvointia ja jopa tajuttomuuden. Suurille määrille altistuminen saattaa johtaa astman syntymiseen. Kaliumdikromaatin on todettu olevan karsinogeeninen eli ihmiselle syöpää aiheuttava yhdiste. Lisäksi aine aiheuttaa mahdollisesti ihmiselle DNA-vaurioita, jotka voivat periytyä.

title: Etyleenidiamiini

text: Hengitettynä etyleenidiamiini aiheuttaa yskää ja hengityksen hankaloitumista. Pitkäaikainen altistuminen aineelle voi aiheuttaa astman puhkeamisen. Yhdiste voi aiheuttaa allergiaa iholle joutuessaan. Pitkäaikainen altistus voi vaurioittaa maksaa ja munuaisia. Yhdisteen ei ole todettu aiheuttavan syöpää.

title: Litiumhydridi

text: Litiumhydridi on voimakkaasti syövyttävä yhdiste ja aiheuttaakin vaurioita joutuessaan kosketuksiin silmien tai ihon kanssa. Hengitettynä yhdiste aiheuttaa yskää ja hengenahdistusta sekä pahoinvointia ja sekavuutta sekä mahdollisesti myös keuhkopöhön. Nieltynä litiumhydridi aiheuttaa huonovointisuutta ja voi aiheuttaa myös tajuttomuuden.

title: Kasvihuonekaasu

text: Kasvihuonekaasu on kaasu, joka ilmakehässä ollessaan päästää lähes kaiken auringonsäteilyn lävitseen, mutta absorboi suuren osan Maan pinnalta lähtevästä lämpösäteilystä aiheuttaen kasvihuoneilmiön. Kasvihuonekaasujen vaikutuksesta Maan pinnan lämpötila on huomattavasti korkeampi kuin se olisi ilman niitä. Maassa merkittävimmät kasvihuonekaasut ovat vesihöyry, joka aiheuttaa noin 36–70 % kasvihuoneilmiöstä (pilvet eivät sisälly lukuun); hiilidioksidi (CO), joka aiheuttaa 9–26 %; metaani (CH), joka aiheuttaa 4–9 %, sekä troposfäärin otsoni (O), joka aiheuttaa 3–7 %. Typpioksiduuli (NO) on ilmastovaikutukseltaan ihmiskunnan neljänneksi merkittävin kasvihuonekaasu, joka aiheuttaa 6 % ihmisperäisten kasvihuonekaasujen ilmastoa lämmittävästä vaikutuksesta. Kasvihuonekaasujen viipymisaika ilmakehässä vaihtelee muutamasta päivästä (vesihöyry) satoihin vuosiin (hiilidioksidi).

title: Fosforitrikloridi

text: Fosforitrikloridi on syövyttävää ja voi aiheuttaa vakavia vammoja joutuessaan iholle tai silmiin. Aineen hengittäminen aiheuttaa yskää, hengenahdistusta ja pahoinvointia. Yhdisteen hengittäminen voi johtaa vakavaan keuhkopöhöön ja jopa kuolemaan. Nieltynä fosforitrikloridi aiheuttaa huonovointisuutta ja tajuttomuuden.

title: Otsonikato

text: Pitkäaikainen altistuminen voimakkaalle UV-säteilylle aiheuttaa silmän mykiön samentumia, pahimmillaan kaihia ja jopa sokeuden. Lyhytaikainenkin altistus voi aiheuttaa silmän sarveiskalvon tulehduksen eli lumisokeuden, etenkin jos säteily tulee epätavallisesta suunnasta, kuten lumisesta maasta heijastumalla. Säteily saattaa aiheuttaa myös pysyviä sarveiskalvon rappeumia, mikäli altistus on jatkuvaa. UV-säteily aiheuttaa silmän pohjassa verkkokalvon solujen rappeumia, jotka vaikuttavat erityisesti lähinäkökykyyn. Otsonikadon seurauksena silmäsairaudet saattavat jonkin verran lisääntyä, mutta arvioiden tekeminen on vaikeaa.

title: Kaura

text:
Suomessa kauran tuholaisista yleisimpiä ovat tuomikirva ("Rhopalosiphum padi") ja kahukärpänen ("Oscinella frit") sekä harvinaisempia viljakirva ("Sitobion avenae") ja elokirva ("Metopolophium dirhodum"). Kauran tuholaisia ovat myös viljakukko ("Oulema melanopus") ja viljakaskas ("Calligypona pellucida").
Kauran merkittävin kasvitauti Suomessa on kauranlehtilaikku, jonka aiheuttaa "Drechslera avenae" -sieni. Muita kasvitauteja ovat kauranavonoki, jonka aiheuttaa jyvän kuoren alla säilyvä "Ustilago avenae" -sieni. Rengasruosteen eli aikaisemmalta nimeltä sarviruosteen aiheuttaa "Puccinia coronata" -sieni. Rengasruoste vaivaa voimakkaimmin myöhäisiä kauralajikkeita. Kääpiökasvuviroosi on Suomessa yleisin viljojen virustauti ja sitä aiheuttaa viljan kääpiökasvuvirus (BYDV).

title: Fluoriboorihappo

text: Fluoriboorihappo on voimakkaasti syövyttävä yhdiste ja voi aiheuttaa vakaviakin syövytysvammoja joutuessaan kosketuksiin elimistön kanssa. Hengitettynä yhdiste aiheuttaa yskää ja hengityksen vaikeutumista. Nieltynä fluoriboorihappo aiheuttaa voimakkaita vatsakipuja ja jopa tajuttomuuden. Pitkäaikainen altistuminen aineelle voi aiheuttaa fluoroosin.

title: Kaasusumutin

text: Hengitysteiden limakalvoilla kapsaisiini aiheuttaa voimakasta kipua, limaneritystä, turvotusta sekä lievää hengenahdistusta. Voimakas ärsytys nielun ja hengitysteiden alueella saattavaa aiheuttaa myös oksentelua. Silmien alueella sumute aiheuttaa voimakkaan poltteen, josta seuraa runsas kyynelehtiminen ja tahdosta riippumaton refleksi sulkea silmät, jolloin silmien avaaminen on käytännössä erittäin vaikeaa tai mahdotonta. Iholla sumute aiheuttaa polttavan tunteen. Sumutteen väliaineella on merkitystä vaikutukseen: perinteinen OC-sumutin (nestesumu) vaikuttaa hengityselimiin muita sumutintyyppejä enemmän, kun taas vaahtomaisen tai geelimäisen sumutteen vaikutus hengitysteihin on huomattavasti pienempi.

title: Virtsaumpi

text: "Virtausesteen" voivat muodostaa seuraavat tekijät:Rakon "supistumisvoimakkuutta" taas voivat heikentää monet rakkolihakseen ja sen hermostolliseen säätelyyn vaikuttavat tekijät:"Virtsaneritystä" lisäävät tekijät voivat laukaista virtsaummen:Erityisesti uusi ja akuutti virtsaumpi aiheuttaa yleensä kovan virtsaamistarpeen ja rakon venytyskivun. Rakko näyttää ja tuntuu vatsalla kookkaalta ja pinkeältä. Pitkään kestänyt (tunneista vuorokausiin) ylivenytys voi aiheuttaa rakon hermoturvotusta ja hermovaurioita. Tämä heikentää rakon sensorista ja motorista toimintaa ja voi aiheuttaa virtsaamisvaivoja, mukaan lukien virtsankarkailua ja virtsaummen uusiutumisen. Pitkään koholla oleva paine rakossa voi aiheuttaa ylävirtsateissä virtsanjohtimien laajenemisen, vesimunuaisen (hydronefroosin) ja munuaisten vajaatoiminnan.

title: Kasvihuoneilmiö

text: Maassa merkittävimmät kasvihuonekaasut ovat vesihöyry, joka aiheuttaa noin 36–70 % kasvihuoneilmiöstä (pilvet eivät sisälly lukuun); hiilidioksidi (CO), joka aiheuttaa 9–26 %; metaani (CH), joka aiheuttaa 4–9 %, sekä otsoni, joka aiheuttaa 3–7 %.


query: Milloin Lauttasaaren vesitorni purettiin?

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Lauttasaaren vesitorni oli Helsingin Lauttasaaressa vuosina 1958–2015 sijainnut vesitorni. Sen tilavuus oli 4400 kuutiometriä[1], korkeus 34 metriä ja ylävesisäiliön halkaisija 42 metriä.[2][3] Vesitorni poistettiin vesihuoltokäytöstä vuonna 1996, ja se purettiin loka-marraskuussa 2015.[4]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Vesi Lauttasaareen johdettiin pääjohtoa myöten Ilmalan vesitornista.[15] Lauttasaaren lisäksi vesitornin painepiiriin kuuluivat Kaskisaari ja Lehtisaari.[18]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Vesisäiliön ulkokuori ja tukirengas olivat esijännitettyjä betonissa esiintyvien vetojännitysten ja siitä aiheutuvien vaurioiden ehkäisemiseksi. Jännitys toteutettiin Dywidag-järjestelmän mukaisesti, jossa jännitysteräs on halkaisijaltaan 26mm.[3] Lauttasaaren vesitorni oli ensimmäinen Suomessa rakennettu vesitorni, jossa on käytetty betonin esijännitystä.[15] Betoniseinien paksuus oli 25cm. Ulkoseinät ja tukirengas valettiin keskeyttämättä töitä, jolloin vältyttiin saumojen muodostumiselta rakenteiden välille ja näin varmistettiin rakenteiden vedenpitävyys. Työ suoritettiin kolmessa vuorossa, ja se kesti yhteensä neljä vuorokautta.[18] Vesitornin katto on valmistettu kuparista.[19]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Lauttasaaren säätiö toivoi jo vuonna 1958 ennen vesitornin rakentamista yleisölle avointa näköalapaikkaa vesitornin katolle, mutta Helsingin kaupunki ei suostunut ehdotukseen.[11][7] Lausunnossa todettiin, ettei Lauttasaaren vesitorni sovellu yleiseksi kaikille avoimeksi näkötorniksi, koska se edellyttäisi erillisten suojarakennelmien rakentamista sekä pysyvää valvontahenkilöstöä.[18] Virasto katsoi kuitenkin, että tornin huipulla olevaa kaiteella ympäröityä betonista tasannetta voi käyttää tilapäisenä näköalapaikkana. Kun Helsingissä vietettiin ensimmäistä Helsinki-päivää 12. kesäkuuta 1959, Lauttasaaren uusi vesitorni oli auki yleisölle ja se saavutti suuren suosion.[21]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Vuonna 1936 Lauttasaari liitettiin Helsingin vesiverkostoon rakentamalla 150 millimetrin syöttöputki Salmisaaresta. Samana vuonna aloitettiin myös vedenjakeluverkoston rakentaminen Lauttasaaren asuntoihin.[9] Vesijohtoverkosto rakennettiin ensin ainoastaan Lauttasaarentielle ja sen lähialueille.[10] Asutuksen tihentyessä vedenkäyttö kasvoi huomattavasti, ja vesiverkoston kapasiteettia kasvatettiin vuonna 1939, jolloin rakennettiin 200 millimetrin syöttöputki merenlahden yli, Lauttasaaren sillan viereen.[9] Lauttasaaresta alkoi 1950-luvulla muodostua oikea kaupunginosa, ja kerrostalojen määrä lisääntyi nopeasti. Vuonna 1951 rakennettiin lisäksi 300 millimetrin syöttöputki. Tuolloin alueen vesi johdettiin Alppilan vesitorneista.[10]

title: Lauttasaari

text: Alkuperäinen vuonna 1935 valmistunut Lauttasaaren silta osoittautui saaren asukasluvun kasvaessa 1950-luvulla aivan liian kapeaksi, ja se purettiin vuonna 1967, kaksi vuotta sen jälkeen, kun moottoritiesilta oli valmistunut sen pohjoispuolelle. Puretun sillan paikalle rakennettiin nykyinen nelikaistainen Lauttasaaren silta.

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Lauttasaari-lehti aloitti vuonna 1977 palstan nimellä ”Tornista katsoen”, jolla viitattiin Lauttasaaren vesitorniin. Palstan tunnuksena oli humoristinen kuva miehestä, joka tarkastelee taivaalta suhteettoman korkeaksi venytetyn vesitornin katolta. Samana vuonna lehti vaihtoi logotekstinsä, jonka yhteydessä uuden logotekstin oikeaan reunaan sijoitettiin Lauttasaarta kuvaava piirros, jossa kirkontorni ja varsinkin vesitorni erottuvat saaren maisemassa kaikkea muuta paljon korkeampana.[20]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Vesilaitos ehdotti huhtikuussa 1956 kiinteistövirastolle uuden vesitornin sijainniksi Myllykalliota, joka on Lauttasaaren korkein kohta. Asemakaavaosaston kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen havaittiin, että Tallbergin puistotien päähän rakennettavan Lauttasaaren kirkon vuoksi vesitorni olisi sijoitettava asemakaavallisista syistä ainakin 70 metriä pohjoiseen Myllykallion huipuista, jolloin se olisi tullut noin seitsemän metriä suunniteltua alemmas.[12]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Asola, Ismo| title = Vesitorni – yhdyskunnan maamerkki| location = Helsinki| publisher = Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL| year = 2003| id = ISBN 951-758-434-2| accessdate = 27.8.2013}} Citation error, replace with{{cite book| author = Elomaa, Ville| title = Lauttasaaren vesitorni| location = Helsinki| publisher = Lauttasaari-seura| year = 2009| id = ISBN 978-951-97404-7-8| accessdate = 27.8.2013}} Citation error, replace with{{cite book| title = Vuosikymmenten rakennukset Lauttasaaressa: Suomi 80 vuotta| location = Helsinki| publisher = Lauttasaari-seura| year = 1997| id = ISBN 951-97404-2-2| accessdate = 27.8.2013}} Citation error, replace with{{cite book| author = Manninen, Olli (toim.)| title = Lauttasaari: kaupunki kaupungissa| location = Helsinki| publisher = Lauttasaari-seura – Drumsö-sällskapet & Helsingin kaupunginosayhdistysten liitto & Helsingin kaupunki| year = 1995| id = ISBN 951-771-572-2| accessdate = 27.8.2013}} Citation error, replace with{{cite book| author = Mustonen, Kauko & Pykälä, Kalevi (toim.)| title = Lauttasaari: helmi Helsingin kruunussa| location = Helsinki| publisher = Lauttasaaren kustannus| year = 1976| accessdate = 27.8.2013}} Citation error, replace with{{cite book| author = Uino, Ari| title = Lauttasaari – Helsingin merellinen kaupunginosa – Lauttasaaren säätiö – Drumsöstiftelsen 1945–1995| location = Helsinki| publisher = Lauttasaaren säätiö| year = 1995| id = ISBN 952-90-7127-2| accessdate = 27.8.2013}} Citation error, replace with{{cite book| author = Uino, Ari| title = Lauttasaaren historiallisia vaiheita Julius Tallbergin ajasta 2000-luvulle| location = Helsinki| publisher = Lauttasaaren säätiö| year = 2005| id = ISBN 952-91-9261-4| accessdate = 27.8.2013}} Check date values in: |accessdate=, |date= (help)

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Lauttasaaren vesitorni poistettiin vesihuoltokäytöstä vuonna 1996[8] ja purettiin vuonna 2015.[4]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Ennen vesitornin rakentamista Lauttasaareen oli tullut kolme pienempää vesijohtoa Salmisaaresta. Uuden vesitornin valmistuttua vanhojen syöttöputkien kapasiteetti ei enää riittänyt, joten päätettiin rakentaa uusi isompi 24-tuuman pääsyöttöputki.[17]

title: Vantaan vesitornit

text: Vantaan vesitornit sijaitsevat eri puolilla Vantaata. Yleisen vedenhuollon käytössä on neljä tornia, lisäksi yksityisellä teollisuuslaitoksella on oma vesitorni. Kaivokselan torni on poistettu vesihuoltokäytöstä vuonna 1985 ja Helsinki-Vantaan lehtoaseman oma vesitorni purettiin 2010-luvulla.

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Rakennustyöt aloitettiin huhtikuun alussa 1958, ja harjannostajaisia vietettiin 26. syyskuuta 1958.[16] Valutöitä varten käytettiin yhteensä noin 100 tonnia rautaa ja 450 kuutiota erikoisbetonimassaa.[5] Vesitorni täytettiin ensimmäisen kerran vedellä lokakuussa, jolloin sille tehtiin niin sanottu tiiveyskoe. Tornin otettiin virallisesti käyttöön 13. marraskuuta 1958.[2] Tämän jälkeen tornin ulkopinnalle asennettiin vielä suojaelementit, ja rakennustyöt päättyivät lopullisesti helmikuussa 1959.[16]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: 1950-luvulla alueen ongelmaksi muodostui vesiverkoston suuret paineenvaihtelut.[9] Suurkulutuspäivinä Lauttasaarentien välipumppuaseman paine ei riittänyt tuomaan vettä Vattuniemeen ja Isokaaren asuintalojen ylimpiin kerroksiin.[11] Ongelman ratkaisemiseksi alueelle päätettiin rakentaa oma vesitorni.

title: Vuosaaren vesitorni

text: Vuosaaren vesitorni oli vesitorni Helsingin Vuosaaressa, joka oli käytössä vuoteen 1985 asti. Veden toimituksen lisäksi torni toimi pitkään Vuosaaren maamerkkinä. Korkeus oli 34 metriä ja tilavuus 1500 kuutiometriä. Vesitorni poistettiin käytöstä vuonna 1985, ja se purettiin vuoden 2005 lopulla. Nyt paikalla sijaitsee kaksi kerrostaloa. Tontin lähellä sijaitsee Vuosaari-lehden toimitus.

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Vesijohtotunneli merenrannasta vesitornille rakennettiin vuonna 1958. Rakentajana toimi louhintaliike Pyyhtiä & Karppinen Oy, ja tunnelin hinnaksi tuli yhteensä 33,85 miljoonaa markkaa.[17]

title: Lauttasaaren silta

text: Vanha Lauttasaaren silta purettiin talvella 1967–1968 ja sen paikalle alettiin rakentaa nykyistä siltaa. Se valmistui joulukuun lopulla 1969. Rakennustöiden ajan hieman nykyisen sillan pohjoispuolella oli väliaikainen puinen jalankulkusilta.

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Uuden pääsyöttöputken rakennustyöt annettiin YIT:lle, ja sen hinnaksi tuli 11,7 miljoonaa markkaa. Rakennustyöt aloitettiin heinäkuussa 1957 rakentamalla maatuet, joiden kohdalta syöttöputken päät tulevat maan pinnalle. Myöhemmin merenpohjaan laskettiin Saksasta hankitut erikoisvesijohdot, jotka uitettiin paikoilleen ponttonien varassa.[17] Lauttasaaren vedensaantiongelmat ja paineenvaihtelut poistuivat, kun uusi vesitorni valmistui ja alueelle saatiin uusi pääsyöttöputki.[11] Merenalitusputkia uusittiin vuonna 1971. Nykyään päävesijohto kulkee Salmisaaresta Lauttasaareen vuonna 2000 valmistunutta yhteiskäyttötunnelia pitkin.[17]

title: Lauttasaari

text: Lauttasaaren vesitorni valmistui 1958, ja se purettiin loppuvuodesta 2015.

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Lauttasaari-lehdellä oli myös tapana tehdä tornista aprillipilaa varsinkin silloin, jos lehti saattoi ilmestyä aprillipäivänä. Huhtikuussa 1979 lehti uutisoi otsikolla ”Vesitorni kaatuu!”, jossa kerrottiin, että roudasta vapautuvan maan ja läpikulkuliikenteen aiheuttaman tärinän johdosta vesitorni on kallistunut uhkaavasti ja on ilman pikaisia toimenpiteitä romahtamassa.[20]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Lauttasaaren vesitorni oli mukana myös vuonna 2011 esitetyssä Yle Teeman ohjelmasarjassa Suojele minua!.[22]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Lauttasaaren vesitorni sijaitsi Kotkavuoren huipulla, Helsingin Lauttasaaressa. Se rakennettiin vuonna 1958.[5] Vesitornista tuli heti valmistuessaan Lauttasaaren maamerkki, minkä jälkeen se muodostui eräänlaiseksi kaupunginosan symboliksi.[2] Vesitorni oli Suomen ensimmäinen suuri sienenmuotoinen vesitorni, ja sen vuoksi sitä pidettiin rakennus- ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaana ja kaupunkikuvallisesti merkittävänä rakennuksena.[6][7] Myöhemmin Suomeen on rakennettu useita sienenmuotoisia vesitorneja.[5]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Vesilaitos laati vuonna 1955 Helsinkiin liitettyjen kaupunginosien vesitekniikan kehittämiseksi kolmivuotisen rakennusohjelman, jossa haettiin rahoitusta sekä Lauttasaaren vesijohtoverkoston laajentamiselle että vesitornin rakentamiselle. Suunnitelmassa ehdotettiin vesitornin rakentamiseen 80 miljoonaa markkaa. Suunnitelma sisälsi vesijohtoverkon lisäksi uuden pääsyöttöputken vetämisen Lauttasaareen Salmisaaresta ja säiliön tarvitseman tunnelijohdon louhimisen. Esitys hyväksyttiin keväällä 1957.[10] Rakennusvirasto aloitti vesitornin suunnittelutyöt syksyllä 1956.[12]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Luokka:72.2 Rakennukset, rakennustyypit Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Helsingin vesitornit Luokka:Lauttasaari

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Tornin suunnittelijana toimi viraston arkkitehti Ossi Leppämäki. Vesitornin rakennussuunnitelmat laati diplomi-insinööri Paavo Simula, joka suunnitteli yhteistyössä rakennusviraston arkkitehtien kanssa erilaisia vaihtoehtoja Lauttasaaren vesitorniksi.[5] Tuohon aikaan tavallisin vesitornityyppi oli sylinterimäinen, pilarien kannattelema säiliö. Tämän vaihtoehdon lisäksi tutkittiin Suomessa uusi kartiomainen säiliövaihtoehto. Kustannuksiltaan nämä kaksi vaihtoehtoa eivät eronneet merkittävästi toisistaan. Kartiomaisen säiliön etuna oli veden pinnankorkeuden pienempi vaihtelu, minkä seurauksena putkiston paine pysyi vakaampana kuin saman kokoisessa sylinterimäisessä säiliössä. Tämän lisäksi arvioitiin, että rakenteeltaan sirompi kartiovesitorni sopisi Lauttasaaren ympäristöön paremmin.[10] Suomessa oli aikaisemmin rakennettu vain pieni 250 kuutiometrin[1] kartiomainen vesitorni Halikkoon vuonna 1951.[12]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Tornin näköalatasanne oli melko pieni, mikä rajoitti tornissa samanaikaisesti vierailevien ryhmien kokoa. Portaat näköalatasanteelle olivat vaikeasti kuljettavat kierreportaat. Mikäli vesitorni olisi haluttu avata yleisölle pysyvämmin, olisi henkilöturvallisuus pitänyt ottaa huomioon. Kaiteet, portaat, poistumistiet ja valaistus olisi pitänyt suunnitella yleisöturvallisuuden kannalta määräykset täyttäviksi.[7]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Rakennusvirasto teetti vuonna 2008 rakennuksesta kuntoarvion. Tässä arviossa todettiin, että rakennus oli rakennusteknisiltä osiltaan tyydyttävässä tai välttävässä kunnossa. Suurimmat korjaustarpeet olisivat kohdistuneet tornin ulkoisiin betonirakenteisiin.[7] Vesitornin korjaaminen ja saattaminen turvalliseksi olisi maksanut noin 3,3 miljoonaa euroja. Arvio ei sisältänyt mitään muutostöitä tornin sisällä.[7] Myöhemmin vesitorni aidattiin, koska betonijulkisivut arvioitiin vaarallisiksi.[7]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Vesitorni poistettiin käytöstä vuonna 1996, ja siitä lähtien se toimi lähinnä tornin katolla olevien antennien jalustana.[7] Toukokuussa 1982 vesitornin katolle rakennettiin kehikko, johon asennettiin kaksi suurta linkkiantennia puolustusvoimien ja merivartiolaitoksen käyttöön. Myöhemmin vesitorniin rakennettiin useita erilaisia antenneja ja tukiasemia, joiden vaatimat laitekaapit oli sijoitettu vesitornin sisätiloihin.[7] Myöhemmin tornissa oli muun muassa runkolinjan 550 bussijärjestelmän radioverkon ja Helsingin joukkoliikenteen liikennevaloetuus- ja matkustajainformaatiojärjestelmän antennit.[20]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Lauttasaaren säätiö ehdotti useasti vesilaitokselle 1960-luvulla, että vesitornin avattaisiin näköalatorniksi. Vesilaitos suostui satunnaisiin tapahtumiin, jolloin tornista avautuviin näköaloihin oli mahdollisuus tutustua. Avoimia tilaisuuksia järjestettiin Helsinki-päivinä vuosina 1959–1962 sekä Lauttasaari-päivänä 1965. Vuonna 1965 säätiö ehdotti vesilaitosta selvittämään mahdollisuudet käyttää vesitornia laajemminkin näkötornina. Jotta tämä olisi ollut mahdollista, tornin turvallisuutta olisi ollut parannettava ja sinne olisi pitänyt rakentaa hissi. Siksi vesilaitos anoi maistraatilta lupaa muutosten tekemiseen. Toukokuussa 1966 Helsingin maistraatin edustajat kävivät arvioimassa vesitornin soveltuvuuden yleiseen näköalakäyttöön muuttamiseksi. Arvioinnin tuloksena päätettiin, ettei Lauttasaaren vesitorni sovellu yleiseen näköalakäyttöön, sillä sitä ei otettu huomioon tornin rakennusvaiheissa ja kustannukset hissin ja portaiden parantamiseksi olisivat liian kalliit.[21] Yli neljänkymmenen vuoden tauon jälkeen vesilaitos ja Lauttasaari-seura avasivat vesitornin yleisölle toukokuussa 2008 tornin 50-vuosijuhlan kunniaksi ja syyskuussa 2009 Lauttasaari-päivien aikana.[21][7]

title: Lauttasaaren vesitorni

text: Kesällä 1956 vesilaitos esitti Lauttasaaren vesitornin sijainniksi Kotkavuorta. Ehdotuksessa todettiin, että Lauttasaaren kirkon vaikutus asemakaavaan aiheutti sen, että Kotkavuori oli sijoituspaikkana samanarvoinen kuin Myllykallio, sillä molemmissa vesitornia varten varattavissa kohdissa korkeus merenpinnasta oli sama 27 metriä. Myllykalliolle rakennettuna vesitornista olisi kuitenkin tullut noin 20 miljoonaa markkaa kalliimpi, sillä se sijaitsi Kotkavuorta kauempana Salmisaaresta.[12]