query: Mikä on Lesbos saaren pinta-ala?

title: Lesbos

text: Lesbos[1] () on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeren itäosassa lähellä Turkin rannikkoa. Saaren pinta-ala on 1630km² ja asukasluku 86436 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Mytilíni.

title: Ringvassøya

text: Ringvassøya () on Norjan Karlsøyn ja Tromssan kunnissa sijaitseva saari. Ringvassøya on Norjan pinta-alaltaan seitsemänneksi suurin saari. Saaren pinta-ala on 656 km². Saaren korkein kohta on Solltindan (1060 m).

title: Ruhnu

text: Ruhnu on 5,5 kilometriä pitkä ja 3,5 kilometriä leveä. Se on muodostunut Riianlahden kaakkois–luode-suuntaiselle merenpohjan selänteelle.[1] Merenpohjasta se nousi noin 11500 vuotta sitten[2]. Itäosat ovat pääasiassa mäntymetsää, joka peittää 60 prosenttia saaren pinta-alasta. Länsiosissa on pieniä tervaleppäsaarekkeita, mutta pääosin se on käytössä maatalousmaana. Saaren pinta-alasta on yksityisomistuksessa 747 hehtaaria, josta 86 hehtaaria on peltoa, 227 hehtaaria niittyä ja 291 hehtaaria metsää. 60 prosenttia koko saaren pinta-alasta on palautettu tai tullaan palauttamaan saarelta lähteneille vironruotsalaisille. Virolaiset omistavat vain 7 prosenttia yksityisistä maista.[1]

title: Havaiji (saari)

text:
Havaijin saari (, ) on Yhdysvaltoihin kuuluvien Havaijisaarten ja Havaijin osavaltion suurin saari. Havaijin saaren pinta-ala on yli kaksi kertaa kaikkien muiden saariryhmän saarten pinta-ala yhteensä. Se koostuu viidestä kilpitulivuoresta, suurimpina Mauna Kea (4 206 m) ja Mauna Loa (4 170 m), joista ensimmäinen on maailman korkein vuori meren pohjasta mitattuna ja jolla sijaitsee useita tähtitieteellisiä observatorioita. Mauna Loa on edelleen aktiivinen. Kilauea (1 222 m) on tällä hetkellä maailman aktiivisin tulivuori saaren etelärinteellä, joka on purkautunut jatkuvasti vuodesta 1983, kasvattaen saaren pinta-alaa jatkuvasti.
Vanhin tulivuorista on Kohala (1 700 m), joka ei ole purkautunut 60 000 vuoteen. Hualalai (2 523 m) saaren länsiosassa purkautui viimeksi 1801.

title: Nui

text: Nuin 21 saaresta koostuva atolli sijaitsee Tyynellämerellä, 130 kilometriä etelään Niutaosta ja 167 kilometriä pohjoiseen Nukufetausta. Atollin riutan pituus on 7 kilometriä pohjois-eteläsuunnassa ja 3 kilometriä itä-länsisuunnassa. Atollin keskellä on matala laguuni. Suurin osa atollin saarista sijatsee sen itäosissa. Saarien yhteenlaskettu maapinta-ala on noin 2,8 neliökilometriä, ja laguuni mukaan lukien pinta-ala on 17 neliökilometriä. Saarista suurin on Fenua Tapu, jonka pinta-ala on noin 1,4 km². Pienin saari on Unimai 2, jonka pinta-ala on alle 0,02 hehtaaria. Atollin saaret ovat pääasiassa hiekkarantaisia.

title: Psará

text: Psará sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren itäosissa. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Antípsara aivan saaren länsipuolella sekä Chíos kauempana idässä ja Lesbos koillisessa. Etäisyys Chíokselle on noin 19 kilometriä.

title: Pohjoisen Egean saaret

text: Saariryhmän suurimmat saaret ovat Turkin rannikon edustalla sijaitsevat Sámos, Ikaría, Chíos, Lesbos ("Lésvos") ja Límnos, sekä pohjoisempana Traakianmeressä sijaitsevat Samothráki ja Thásos. Laajasti ottaen saariryhmään voidaan lukea myös alueen Turkin puolella sijaitsevat saaret, joista suurimmat ovat Imbros (Gökçeada) ja Tenedos (Bozcaada).

title: Chíos

text:
Chíos sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren itäosassa Vähä-Aasian, nykyisen Turkin rannikon edustalla. Turkin rannikosta sitä kohti työntyy Karaburunin niemimaa. Lyhin etäisyys saarelta mantereelle on noin 6,9 kilometriä. Chíoksen lähimmät Kreikan saaret ovat Oinoússes itäpuolella, Psará länsipuolella, Lesbos pohjoispuolella sekä Ikaría ja Sámos etelä- ja kaakkoispuolella.
Kooltaan Chíos on viidenneksi suurin Kreikan saarista ja sen pinta-ala on 904 neliökilometriä, pituus noin 51,5 kilometriä ja leveys noin 12,9 kilometriä. Saaren rannikon pituus on noin 177 kilometriä. Saari on vuoristoinen. Sen korkeimmat vuoret Pelinaío (1 297 m) ja Aípos (1 188 m) sijaitsevat saaren pohjoisosassa. Suurimmat asutukset, mukaan lukien pääkaupunki, ovat saaren itärannikolla.

title: Lesbos (alueyksikkö)

text: Lesboksen alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Pohjois-Egean saarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Mytilíni. Alueyksikön pinta-ala on 1 633 neliökilometriä ja asukasluku 86 436 (vuonna 2011).

title: Vestvågøya

text: Vestvågøya on Norjan saari Lofooteilla Nordlandin läänissä. Saaren pinta-ala on noin 411 km² ja se muodostaa valtaosan Vestvågøyn kunnasta. Saarella oli 10 350 asukasta vuonna 2006. Nappstraumenin salmi erottaa saaren Flakstadøystä ja Sundklakkstraumen puolestaan koillisessa sijaitsevasta Gimsøysta. E 10-tie kulkee Nappstraumenin alitse tunnelissa ja Sundklakkstraumenin yli puolestaan kulkee silta. Saaren pinta-ala on 97% kunnan pinta-alasta ja väkiluku 99% kunnan väkiluvusta.

title: Adelfoí

text: Adelfoí (; myös "Adelfí"; ”Veljekset”) on kahden Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Egeanmeressä Alónnisoksen kaakkoispuolella. Saaret ovat suurempi Adélfi (Αδέλφι) eli "Megálo Adélfi" (Μεγάλο Αδέλφι, ”Isoveli”), jonka pinta-ala on 1,027 neliökilometriä, ja pienempi Adelfópoulo (Αδελφόπουλο) eli "Mikró Adélfi" (Μικρό Αδέλφι, ”Pikkuveli”), jonka pinta-ala on 0,391 neliökilometriä.

title: Kreikan saaret

text: VÄLIMERI Joonianmeri JOONIAN- SAARET Korfu Lefkas Kefaloniá Zákynthos Kythera Egean- meri EGEANMEREN SAARET Euboia Skýros Pohjoisen Egean saaret Thásos Límnos Lesbos Chíos Sámos Ikaría Sporadit Argo- Saroniset saaret Kykladit Ándros Páros Náxos Dodekanesia Kos Ródos Kárpathos Kreeta Libyanmeri

title: Polis

text: Suurin osa poliksista oli pinta-alaltaan suhteellisen pienikokoisia, ja niiden alue on ollut alle 100 neliökilometriä. Pinta-alaltaan suurin polis oli yleensä Sparta, jonka valtaan kuului suurimmillaan paitsi Lakonia myös muun muassa Messenia mukaan lukien yhteensä neliökilometrin kokoinen alue Peloponnesoksen niemimaasta. Kaikista suurin alue oli kuitenkin Syrakusalla 300-luvulla eaa., jolloin sen valtaan kuului lähes puolet Sisiliasta, noin neliökilometriä. Suurimpiin kuului myös Ateenan kaupunkivaltio, johon kuului koko Attikan alue eli noin neliökilometriä. Esimerkiksi Korintin alueen koko oli noin 900 neliökilometriä.[13][19] Pienemmät saaret muodostivat usein oman poliksensa, mutta suuremmilla saarilla, kuten Euboia, Kreeta, Kypros, Lesbos, Rhodos ja Sisilia, poliksia oli useampia. Toisaalta esimerkiksi suhteellisen suurilla Khioksella ja Samoksella oli vain yksi polis kummallakin, kun taas suhteellisen pienellä Keoksella oli neljä polista.[21]

title: Kyproksen maantiede

text: Kyproksen saaren pinta-ala on . Tästä noin kuuluu Kyproksen tasavaltaan ja noin Pohjois-Kyprokseen. Kokonaispinta-ala tekisi yhdistyneestä Kyproksesta maailman 170. suurimman valtion. Kyproksen pinta-alasta noin on maapinta-alaa ja vain noin sisävesiä. Pinta-alasta noin on maanviljelysmaata ja noin metsää.

title: Yltiä

text: Järvessä on laskettu olevan 14 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 8,24 hehtaaria, mikä on noin 2,22 % järven kokonaispinta-alasta. Kaikki saaret ovat yli aarin kokoisia, mutta vain kaksi ylittävät pinta-alallaan hehtaarin suuruuden. Pitkäsaari on 750 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se näyttää kolmelta saarelta, joita kaksi pengertä yhdistävät toisiinsa. Saaren pinta-ala on yli 3 hehtaaria. Sen vieressä sijaitsee Mustikkasaari, joka on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen pinta-ala on lähes 2 hehtaaria. Järven pohjoisosassa sijaitsevat vielä Koninsaari, Talassaari, Aukeasaari, Papusaari ja Hännisensaari. Tervalahden saari on pyöreä. Loput saarista sijaitsevat Huutoselän eteläosissa. Majalahden suulla on kaksi saarta, Kaakkolahdella on yksi saari ja Huutoniemen länsipuolella toinen. Huutoselän länsilaidalla sijaitsevat Ruutusaari ja Aakkosensaari. Nämä, ja kaikki muutkin suuret saaret, ovat autiot. Kaakkolahden ja Majalahden saarissa on loma-asunnot.

title: Lesbos

text: Lesbos oli asuttu viimeistään 3300 eaa.[3] Antiikin aikana Lesbos tunnettiin myös nimillä Issa, Himerte, Lasia, Pelasgia, Aigira, Aithiope ja Makaria. Kreikkalaisen perinteen mukaan saaren ensimmäiset asukkaat olivat pelasgeja, joiden myyttinen johtaja oli Ksanthos. Näiden jälkeen saarelle tulivat joonialaiset, joita johti Makareos. Lopulta saaren asuttivat aiolialaiset, joiden johtajaksi mainitaan Lesbos. Lesboksen kerrotaan naineen Makareoksen tyttären, jonka nimi oli Methymna. Vanhemman tyttären nimi myytissä oli Mytilene.[4]

title: Akrotíri ja Dekéleia

text:
Akrotíri () ja Dekéleia (, ), virallisesti "Suvereenit tukikohta-alueet Akrotíri ja Dekéleia" (, ) ovat Yhdistyneen kuningaskunnan tukikohtia (SBA, "Sovereign Base Area") Kyproksen saarella. Tukikohtien yhteenlaskettu pinta-ala on noin 253,8 km² eli noin 2,7 % saaren pinta-alasta, ja väkiluku noin . Akrotírin alueen pinta-ala on 123 km² ja Dekéleian pinta-ala 130,8 km².
Tukikohta-alueet on erotettu sopimuksella Kyproksen tasavallan alueesta. Akrotíri sijaitsee Akrotírin niemimaalla saaren eteläosassa Limassolin kaupungin lähellä ja Dekéleia kaakossa Lárnakan lähellä. Akrotírissa toimii Britannian kuninkaallisten ilmavoimien lentotukikohta. Molemmilla alueilla on sotilastukikohtien lisäksi myös asunto- ja maanviljelyalueita; Akrotírin alueella sijaitsee muun muassa Akrotírin kylä. Akrotíri on kokonaan Kyproksen tasavallan hallitseman alueen ympäröimä ja sillä on rajaa sen kanssa 48 kilometriä, mutta Dekéleialla on rajaa myös YK:n valvomalle vyöhykkeelle ja turkkilaisten itsenäiseksi julistaman pohjoisosan eli Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kanssa, yhteensä 108 kilometriä.

title: Lesbos

text: Lesbos sijaitsee Egeanmeren itäosassa Edremitinlahden eli Adramyttioninlahden suulla lähellä Vähä-Aasian, nykyisen Turkin rannikkoa. Se on Kreikan kolmanneksi suurin saari Kreetan ja Euboian jälkeen, ja sen pinta-ala on 1630km². Lesboksen lähimmät Kreikan saaret ovat Chíos ja Psará etelässä sekä Ágios Efstrátios ja Límnos luoteessa.

title: Lesbos (kunta)

text: Lesbos ( eli Δήμος Λέσβου, "Dímos Lésvou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 1 632,8 neliökilometriä ja väkiluku 86 436 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Mytilíni.

title: Vanatinai

text: Vanatinai on saari Papua-Uudessa-Guineassa. Se sijaitsee Louisiadesaarilla ja on saariston itäisistä saarista pinta-alaltaan suurin. Saaren pinta-ala on noin 800 neliökilometriä ja se sijaitsee noin 320 kilometriä Uuden-Guinean saaresta kaakkoon. Eurooppalaiset ovat tunteneet saaret myös nimillä "Sudest" ja "Tagula". Vanatinai on paikallisten asukkaiden saarelle antama nimi.

title: Visayas

text:
Länsi-Visayasin merkittävimmät saaret ovat Panay ja läntinen osa Negrosista. Suosittu matkailukohde on Boracayn saari. Alueen pääkaupunki on Iloilo City. Länsi-Visayasin pinta-ala on 20 614 km² ja väkiluku noin 6,8 miljoonaa.
Alueen provinssit ovat:Keski-Visayasin merkittävimmät saaret ovat Cebu, Bohol ja itäinen osa Negrosia. Alueen pääkaupunki on Cebu City. Keski-Visayasin pinta-ala on 15 875 km² ja väkiluku noin 6,4 miljoonaa.
Keski-Visayasin provinssit ovat:Itä-Visayasin merkittävimmät saaret ovat Leyte ja Samar. Alueen pääkaupunki on Tacloban. Itä-Visayasin pinta-ala on 23 432 km².
Alueen provinssit ovat:

title: Lesbos

text: Homeros mainitsee Lesboksen tavalla, joka antaa ymmärtää, että se oli kukoistava ja siellä oli paljon asukkaita jo varhain. Antiikin Lesbos ei ollut monien muiden Kreikan saarten tavoin yhden kaupunkivaltion (polis) alaisuudessa, vaan siellä merkittäviä kaupunkeja oli useita.[4] Lesboslainen pentapolis muodostui sen viidestä suurimmasta kaupungista Mytilene, Methymna, Antissa, Eresos ja Pyrrha.[5] Saaren muita antiikin aikaisia asutuksia olivat Arisba, Hiera, Agamede, Nape, Aigiros ja Polion. Ajan kuluessa Mytilene ja Methymna muodostuivat saaren kaupungeista merkittävimmiksi ja ne kilpailivat jatkuvasti johtoasemasta. Kaupunkien hallussa oli suuria alueita myös vastapäisellä Vähä-Aasian rannikolla.[3][4]

title: Oravisalo

text: Hypönniemi on nimitys Oravisalon saaren länsiosalle. Pinta-ala on noin kolmannes koko saaren pinta-alasta. Asukkaita on kolmisenkymmentä. Valta-osa asukkaista on jo eläkeläisiä. Hypönniemi on suurimmalta osalta metsää.

title: Kulho (saari)

text: Saaren pinta-ala on noin 2 km², josta peltoa noin 60 hehtaaria. Turun kaupunki omistaa pääosan saaresta. Keskiosan ruovikoitunut merenlahti on luonnonsuojelualue (pinta-ala 21 hehtaaria), samoin itäosan Linnavuori (4 hehtaaria). Kulhossa on vain muutama vakituinen asukas. Sekä saaren itä- että länsipäässä on useita kesäasuntoja.

title: Pohjois-Irlanti

text: Pohjois-Irlanti sijaitsee Irlannin saaren koillisosissa ja käsittää noin kuudesosan saaren pinta-alasta. Sen erottaa Irlannin tasavallasta noin 480 kilometriä pitkä raja.[4] Pohjois-Irlannin pinta-ala on 13843 neliökilometriä.[5]

title: Pohjois-Egean saaret

text: Hallintoalue käsittää nimensä mukaisesti joukon saaria Egeanmeren pohjoisosassa. Siihen kuuluvat muun muassa Pohjoisen Egean saarten saariryhmän suurimmat saaret Lesbos, Chíos, Sámos ja Límnos. Saariryhmän saarista kaikki, kuten Thásos ja Samothráki, eivät kuitenkaan kuulu hallintoalueeseen. Alueen pinta-ala on 3 836 neliökilometriä ja asukasluku 199 231 (vuonna 2011).

title: Crozetsaaret

text: Crozetsaarien yhteispinta-ala on noin 300 neliökilometriä. Niihin kuuluu viisi suurta ja 15 pientä saarta. Saaret jaetaan läntiseen ("L’Occidental") ja itäiseen ("L’Oriental") ryhmään. Läntinen ryhmä koostuu kolmesta osasta. Suurin niistä on Île aux Cochons, joka on pinta-alaltaan 70 neliökilometriä. Muut saaret ovat pinta-alaltaan 4,2 neliökilometriä oleva Île des Pingouinsis ja kahdesta saaresta ja 12 karista koostuva Îlots des Apôtres, jonka pääsaari Grande Terre on kahden neliökilometrin kokoinen. Sen vieressä sijaitsee pienempi "Petite Île". Itäinen saariryhmä sijaitsee noin 100 kilometriä läntisestä ryhmästä itään ja se koostuu kahdesta saaresta. Itäiseen saariryhmään kuuluu Crozetsaarien suurin saari Île de la Possession, joka on pinta-alataan 146 neliökilometriä. Siitä noin 20 kilometriä itään sijaitsee 130 neliökilometrin kokoinen Île de l’Est. Itäiset saaret koostuvat plutonisista ja vulkaanisista kivistä läntisen ryhmän koostuessa vain vulkaanisesta. Saarten ilmasto on merellinen ja kylmä. Talvisin keskilämpötila on 3 °C ja kesäisin 7,9 °C. Vettä sataa vuosittain noin 2 400 millimetriä ja tuulet ovat kovat. Saarilla ei ole jäätiköitä, mutta niillä on ennen ollut niitä.

title: Välimeri

text: Välimeressä on useita saaria ja saariryhmiä. Italian edustalla sijaitsevat suurimmat yksittäiset saaret Sisilia ja Sardinia sekä neljänneksi suurin saari Korsika. Kypros on pinta-alaltaan Välimeren kolmanneksi suurin saari Välimeren itäosassa. Espanjalle kuuluvaan autonomiseen Baleaarien saariryhmään kuuluvat muun muassa Mallorca, Menorca ja Ibiza. Kreikan saaristossa suurimmat saaret ovat Kreeta, Euboia, Lesbos ja Ródos. Kroatian edustalla on hyvin laaja saaristo johon kuuluu 718 saarta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 3300 neliökilometriä [4].

title: Stewartinsaari

text: Stewartinsaari on Pohjois- ja Eteläsaaren jälkeen Uuden-Seelannin kolmanneksi suurin saari. Saaren väestö asuu pääasiassa Obanin kalastajakylässä. Maantieteellisen sijaintinsa takia alueella näkyy usein revontulia. Stewartinsaaren erottaa Eteläsaaresta Foveaux’nsalmi. Saaren pinta-ala on 1 746 neliökilometriä. Saaren linnustoon kuuluvat esimerkiksi tui, kaka, ruskokiivi ja keltasilmäpingviini. 1900-luvulla saarelle istutettiin saksanhirviä ja valkohäntäpeuroja, jotka ovat tuhonneet saaren kasvistoa. Vuonna 2002 perustettiin Rakiuran kansallispuisto, joka kattaa noin 85 prosenttia saaren pinta-alasta.

title: Maloelap

text: Maloelap on 75 saaresta koostuva atolli Tyynellämerellä. Se on Marshallinsaarten lainsäädännöllinen alue. Maloelapin saarten pinta-ala on 9,8 neliökilometriä, mutta saaret ympäröivät laguunia, jonka pinta-ala on 973 neliökilometriä. Maloelapin asukasluku oli 682 vuonna 2011.


query: Milloin James Bradley valittiin Royal Societyn jäseneksi?

title: James Bradley

text: Bradley syntyi maaliskuussa 1693 Sherbornessa lähellä Cheltenhamia, Gloucestershiressä. Hänen vanhempansa olivat William Bradley ja Jane Pound.[3] Hän aloitti opintonsa Oxfordin yliopiston Balliol Collegessa 15. maaliskuuta 1711 ja suoritti vuonna 1714 Bachelor of Arts- ja vuonna 1717 Master of Arts-tutkinnon. Varhaisimmat havaintonsa hän teki Wansteadissa, Essexissä enonsa James Poundin opastuksella, joka oli etevä tähtitieteilijä. Bradley valittiin Royal Societyn jäseneksi 6. marraskuuta 1718.

title: Nathaniel Bliss

text: Bliss toimi Oxfordissa ensin Pyhän Ebbin kirkon kirkkoherrana. Vuonna 1742 hänet nimitettiin Edmond Halleyn seuraajana geometrian professoriksi Oxfordin yliopistoon, ja samana vuonna hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi. Vuonna 1762 hänet valittiin James Bradleyn seuraajana neljänneksi Astronomer Royaliksi, mutta sellaisena hän ehti toimia vain kaksi vuotta ennen kuolemaansa. Kun hän silloinkin asui enimmäkseen Oxfordissa, hänen aikaansaannoksensa Astronomer Royalina jäivät vähäiseksi.

title: Arnold Wolfendale

text: Wolfendale valittiin Royal Astronomical Societyn jäseneksi 1973 ja Royal Societyn jäseneksi 1977. Hän toimi Astronomer Royalina 1991–1995.

title: Marmaduke Tunstall

text: 21-vuotiaana hänet valittiin jäseneksi "Society of Antiquaries of London" järjestöön, ja 1771 hänet äänestettiin Royal Societyn jäseneksi.

title: Lunar society

text:
Lunar society oli Englannin Birminghamissa valistusajalla toiminut vapaamuotoinen tieteellinen seura. Siihen kuului aikansa menestyneitä teollisuusmiehiä, luonnontieteilijöitä ja taiteilijoita. He kokoontuivat täydenkuun aikaan päästäkseen turvallisesti kotiin kuunvalossa. Seuraa on kuvattu teollisen vallankumouksen ajatushautomoksi. Sen keskusteluissa jäsenet saattoivat keskustella ennenkuulumattomista ideoistaan, ja toisinaan tehdä pieniä kokeita selvittääkseen keskusteltujen asioiden luonnetta syvällisemmin. Perustajajäsenistä Erasmus Darwin kuvasi toimintaa "filosofiseksi naureskeluksi". Matthew Boulton ei ollut saanut juuri muodollista koulutusta, mutta hän oli erittäin kiinnostunut tähtitieteestä, meteorologiasta, kemiasta, sähköstä, lääketieteestä, taiteesta ja puutarhansuunnittelusta. On arvioitu, että ilman Boultonin liikemiesvaistoa ja Darwinin henkistä tukea masennukseen taipuvainen James Watt ei olisi tehnyt yhtä merkittäviä suurtekoja.
Tuohon aikaan filosofia- ja kirjallisuusseuroja perustettiin moniin muihinkin kaupunkeihin Royal Societyn esimerkin mukaisesti. Birmingham ei ollut vielä mikään suurkaupunki, eikä sen seura ollut Lontoon ulkopuolisista seuroista ensimmäinen, pitkäikäisin eikä tieteellisesti merkittävinkään. Silti se on ollut jälkipolvien silmissä maineikkain, lähinnä seuraan kuuluneiden suurmiesten ansiosta. Koska seura oli vapaamuotoinen, sen kokouksista ei pidetty pöytäkirjaa eikä jäsenistä koottu luetteloita. Yleensä seuran jäseniksi lasketaan ainakin Matthew Boulton, Erasmus Darwin, Thomas Day, Richard Lovell Edgeworth, Samuel Galton, James Keir, Joseph Priestley, William Small, Jonathan Stokes, James Watt, Josiah Wedgwood, John Whitehurst ja William Withering. 11 heistä (muut paitsi Day, Small ja Stokes) olivat myös Royal Societyn jäseniä. Perustajajäsenistä Darwin oli suosittu lääkäri ja keksijä, Boulton oli kekseliäs ja utelias tehtailija, Small oli Boultonin perhelääkäri ja Thomas Jeffersonin opettaja ja mentori. Joukkoon liittyivät myöhemmin keramiikkatehtailija Josiah Wedgewood, kemistit James Keir ja Joseph Priestley sekä höyrykoneen kehittäjä James Watt. Kaikki edellämainitut 14 eivät olleet jäseniä yhtaikaa.
Seura tapasi aluksi Darwinin kotona missä he söivät päivällistä ja keskustelivat sen jälkeen myöhään yöhön. Kun Bolton osti Soho Housen Birminghamista, seuran kokoontumiset siirtyivät sinne. Seuran jäsenet uskoivat kiistelyn ja yhteistyön hyödyllisyyteen. Keskustelunaiheet vaihtelivat uusista höyrykoneiden malleista vasta löydettyjen kaasujen ominaisuuksiin. Kokoukset jatkuivat lähes joka kuukausi yli 30 vuoden ajan.

title: Francis Graham-Smith

text: Graham-Smith valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1970. ja sai Royal Medalin vuonna 1987.

title: Frederick Orpen Bower

text: Frederick Orpen Bower (4. marraskuuta 1855 – 11. huhtikuuta 1948) oli brittiläinen kasvitieteilijä. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1891. Hän oli myös Linnean Societyn jäsen. Hänelle myönnettiin Royal Medal ja lisäksi Linné-mitali vuonna 1909 sekä Darwin-mitali vuonna 1938. Hän toimi Royal Society of Edinburghin puheenjohtajana. Hänen kasvitieteellinen nimensä on Bower.

title: James Franklin

text: Myöhemmin hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi. Hänen veljensä oli tutkimusmatkailija John Franklin.

title: Alfred Kempe

text: Kempe valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1881, ja hän toimi myös Royal Societyn johtotehtävissä. Hän oli London Mathematical Societyn puheenjohtaja vuosina 1892–1894.

title: David Seth-Smith

text: 1945 hänet valittiin Royal Zoological Societyn jäseneksi. Hän oli British Ornithologists' Unionin jäsen, New York Zoological Societyn kunniajäsen sekä American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen.

title: Andrew Huxley

text: Huxley valittiin 1984 Cambridgen Trinity Collegen johtajaksi. Huxleyn valinta rikkoi pitkän perinteen, jonka perustella tiedemiestä seurasi Trinity Collegen johdossa taiteilija. Alan Lloyd Hodgkin oli ollut Huxleyn edeltäjä. Huxley oli collegen johdossa vuoteen 1990. Hän toimi lisäksi Royal Societyn puheenjohtajana 1980–1985. Puheenjohtajana Huxley esitti 1981 julkilausuman Charles Darwinin evoluutioteorian puolesta, kuten oli tehnyt myös hänen isoisänsä Thomas Henry Huxley vuonna 1860. Huxley myös puolusti Margaret Thatcherin valintaa Royal Societyn jäseneksi tieteen tukijana, vaikka 44 jäsentä oli kirjoittanut nimensä valintaa vastustavaan adressiin.

title: James Smithson

text: Hänet valittiin 19. huhtikuuta 1787, juuri 22 vuotta täyttäneenä, (nimellä ”James Lewis Macie”) Royal Societyn nuorimmaksi jäseneksi. Äitinsä kuoltua vuonna 1800 hän peri veljensä kanssa huomattavan omaisuuden. Noin vuonna 1802 hän muutti sukunimensä Macie isänsä sukunimeksi Smithson..

title: James Gregory

text: Gregory palasi takaisin Lontooseen vuoden 1668 pääsiäisen aikoihin. Kesällä 1668 Gregory kävi Royal Societyn kokouksissa ja hänet valittiinkin jäseneksi 11. kesäkuuta. Tiedeyhteisön puheenjohtaja ja Gregoryn ystävä Morayn ansiosta Englannin kuningas Kaarle II perusti St Andrewsin yliopistoon Regius-professuurin ja johon Gregory valittiin. Tämä oli tärkeää, sillä nyt Gregory kykeni jatkamaan matematiikan tutkimusta. St Andrewsiin Gregory saapui vuoden lopulla ja seuraavan vuoden alussa hän avioitui leskeksi jääneen Mary Jamesomen. Suhteeseen syntyi kaksi tytärtä ja yksi poika.

title: Henry Chamberlain Russell

text: Vuonna 1871 Russell valittiin Royal Astronomical Societyn jäseneksi ja vuonna 1886 ensimmäisen Sydneyn yliopiston alumnina Royal Societyyn.

title: Henry John Elwes

text: Elwes oli ensimmäinen, joka vastaanotti Royal Horticultural Societyn Victoria Medalin 1897. Samana vuonna hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi.

title: William Christie (tähtitieteilijä)

text: Christie toimi vuosina 1870–1881 Greenwichin kuninkaallisessa observatoriossa yliassistenttina. Vuonna 1881 hänet nimitettiin George Airyn seuraajaksi kuninkaalliseksi tähtitieteilijäksi (Astronomer Royal), ja hän toimi virassa vuoteen 1910 saakka. Vuonna 1881 hänet valittiin myös Royal Societyn jäseneksi ja vuosina 1888–1890 hän toimi Royal Astronomical Societyn puheenjohtajana.

title: April McMahon

text: McMahon valittiin 2003 Edinburghin Royal Societyn jäseneksi (FRSE). Vuonna 2005 hänet valittiin British Academyn jäseneksi (FBA), joka on Britannian humanististen aineiden ja yhteiskuntatieteiden kansallinen akatemia. Vuonna 2012 hänet valittiin Learned Society of Walesin jäseneksi (FLSW).

title: Richard van der Riet Woolley

text: Woolley valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1953, ja hän sai Royal Astronomical Societyn kultamitalin vuonna 1971. Vuosina 1972–1976 hän toimi uuden Etelä-Afrikan tähtitieteellisen observatorion johtajana. Jäätyään 1970-luvun lopulla eläkkeelle hän asui suurimman osan eläkevuosistaan Etelä-Afrikassa.

title: Abraham de Moivre

text: Abraham de Moivre (26. toukokuuta 1667 – 27. marraskuuta 1754) oli ranskalainen matemaatikko, joka tunnetaan erityisesti kehittämästään de Moivren kaavasta, joka yhdistää kompleksiluvut ja trigonometrian. Hän työskenteli myös todennäköisyyslaskennan parissa ja keksi normaalijakauman. De Moivre valittiin vuonna 1697 englantilaisen Royal Societyn jäseneksi. Hän oli Isaac Newtonin, Edmund Halleyn ja James Stirlingin hyvä ystävä.

title: Marko Humphrey-Lahti

text: Vuonna 2008 hänen veistoksensa olivat ehdolla Royal Academyn näyttelyyn ja seuraavana vuonna hänet valittiin jäseneksi Royal British Society of Sculptorsiin. Vuonna 2014 hän sai pronssiluokan Threadneedle-taidepalkinnon. Hänen Hugging Pair -veistoksensa ovat voittaneet kunniamainintoja Saatchi Artissa Yhdysvalloissa Los Angelesissa. Vuonna 2016 Royal British Society of Sculpturers valitsi Markon taiteilijaresidenssiin Pietrasantaan Italiaan.

title: James Prescott Joule

text: Joule valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1850.

title: Royal Societyn jäsenyys

text: Royal Societyn jäsenyys (, FRS) on englantilaisen tiedeseuran Royal Societyn myöntämä huomionosoitus merkittäville tieteilijöille. Jäsenillä on oikeus ilmoittaa nimensä perässä kirjainyhdistelmä FRS.

title: Royal Societyn puheenjohtaja

text: Royal Societyn puheenjohtaja on Royal Societyn jäsenien äänestämä henkilö, joka johtaa Royal Societyä. Royal Societyn puheenjohtajan paikkaa pidetään yhtenä suurimpana kunnianosoituksena, jonka tieteilijä voi saada. Nykyään puheenjohtajaksi valitaan uusi henkilö viiden vuoden välein. Royal Societyn presidentti vaihdetaan Royal Societyn perustamispäivänä, eli 30. marraskuuta, tai sitä lähimpänä olevana arkipäivänä.

title: James Bradley

text: Bradleyn havaitsemaa, myöhemmin aberraatioksi kutsutun ilmiötä voitiin käytännössä myös pitää lopullisena ratkaisevana todisteena siitä, että Maa todella liikkuu, kuten Aristarkhos, Kopernikus ja Kepler olivat päätelleet. Siitä tiedotettiin Royal Societylle tammikuussa 1729 (Phil. Trans. xxxv. 637).

title: Robert Adam

text: Adam valittiin Royal Society of Artsin jäseneksi vuonna 1758. Royal Academy of Artsin jäsentä hänestä ei tullut muiden arkkitehtien vastustuksen vuoksi. Hän kuoli äkillisesti kotonaan Lontoossa 63-vuotiaana.

title: Royal Societyn jäsenyys

text: Royal Societyn aiemmat jäsenet äänestävät vuosittain 52 uutta jäsenen pääsystä seuran jäseneksi. Jäsenehdokkaiden pitää olla kotoisin Isosta-Britanniasta, Irlannin tasavallasta tai jostakin Kansainyhteisöön kuuluvasta maasta. Ulkomaalaisia joilla on kiistämättömiä ansioita tieteen tutkimisessa hyväksytään vuosittain 10 seuran jäseneksi. Royal Societyn jäseneksi pääsemiseksi on henkilön pitänyt tehdä perustavanlaatuista työtä tieteiden parissa. Näihin lasketaan kuuluvaksi lääketiede, tekniikka, matematiikka ja luonnontieteet.

title: Claude Louis Berthollet

text: Vuonna 1789 Berthollet valittiin Lontoon Royal Societyn jäseneksi. Vuonna 1801 hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi, vuonna 1820 Royal Society of Edinburghin jäseneksi. ja vuonna 1822 American Academy of Arts and Sciencesin ulkomaiseksi kunniajäseneksi.

title: Royal Society of Arts

text: Royal Society of Arts (RSA), täydellinen nimi The Royal Society for the encouragement of Arts, Manufactures and Commerce, on monialainen, yhteiskunnallista ja taloudellista kehitystä ja valistusta ajava brittiläinen järjestö. Yhteisön jäsenillä on oikeus käyttää nimensä perässä FRSA-liitettä (Fellow of the Royal Society of Arts).

title: Frederick W. Lanchester

text: Frederick valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1922, ja vuonna 1926 "Royal Aeronautical Society" huomioi hänet jäsenyydellään ja kultaisella mitalilla.

title: Lordi Rayleigh

text: Strutt erosi virastaan vuonna 1884 aloittaakseen työskentelyn omassa laboratoriossaan. Struttilla oli nyt tarpeeksi rahaa ja hän pystyi keskittymään paremmin tieteeseen, kun hänen ei tarvitsisi huolehtia aikaa vievistä yliopistoviran velvollisuuksista. Monet hänen työtoverinsa yrittivät puhua Struttia ympäri, mutta hän tiesi mitä hän tahtoi tehdä. Strutt ei kuitenkaan eristäytynyt täysin ulkopuoliselta maailmalta, hän teki säännöllisiä vierailuja tiedeseuroihin Lontoossa. Strutt oli valittu Royal Societyn jäseneksi vuonna 1873. Hänelle myönnettiin Royal Societyn mitali vuonna 1882 ja kolme vuotta myöhemmin hänet valittiin seuran sihteeriksi, ja vuonna 1905 hänestä tuli kolmeksi vuodeksi seuran puheenjohtaja. Vuosi ennen vuosisadan vaihtumista Royal Society myönsi hänelle arvostettun Copley-mitalin. Hän oli hyvin aktiivinen myös Royal Societyn ulkopuolisissa tiedeseuroissa.


query: Milloin valtatie 4 rakennettiin?

title: Valtatien 4 historia

text: Valtatie 4 syntyi vuoden 1938 tienumerointijärjestelmän tultua käyttöön. Alkuperäinen reitti kulki Helsingistä Petsamoon.

title: Valtatie 23

text: Valtatielle 4 Jyväskylän seudulle sekä valtatielle 6 sekä Valtatie 9 Joensuuhun tehdyt suunnitelmat koskevat myös valtatietä 23.

title: Zatelliitti

text: Alueelle johtava valtatie 4:n eritasoliittymä avattiin liikenteelle 28. syyskuuta 2018. Kokonaisuudessa rakennettiin rampit moottoritielle, neljä siltaa ja kiertoliittymät Zatelliitintien ja Kokkokankaantien liittymiin. Lisäksi rakennettiin paikallisliikenteen bussipysäkit sekä poikittainen kevyen liikenteen väylä.

title: Valtatie 3

text: Tampereen läntinen kehätie oli pitkään hyvin ruuhkautunut. Tiehallinto aloitti vuonna 2003 kehätien rakentamisen moottoritieksi. Ensimmäisessä vaiheessa syksyllä 2006 Rajaniemen ja Kalkun välille valmistui seitsemän kilometrin moottoritieosuus, johon sisältyi kolme eritasoliittymää sekä uusi Rajasalmen silta. Vuonna 2006 aloitetussa toisessa vaiheessa rakennettiin yhteensä 13,3 kilometriä moottoritietä väleille Lakalaiva–Pirkkala ja Kalkku–Soppeenmäki. Toisessa vaiheessa kolmostiellä parannettiin neljää olemassa olevaa eritasoliittymää sekä rakennettiin uudet Pikku-Ahveniston, Myllypuron ja Linnakorven eritasoliittymät. Lisäksi parannettiin Maatialan eritasoliittymää valtatiellä 12 ja rakennettiin uusi Kankaantaan eritasoliittymä valtatielle 11. Toinen vaihe valmistui vuonna 2008. Koko hanke maksoi noin 114 miljoonaa euroa.

title: Kankaanpää

text: Valtatie 23 Porista Parkanon kautta Jyväskylään ja kantatie 44 Sastamalasta Kauhajoelle risteävät Kankaanpään keskustan ulkopuolella. Liikenteellisesti tärkeä on myös seututie 261 Niinisalosta Ikaalisiin, jossa se liittyy Tampereelle vievään valtatie 3:een. Tie Parkanosta Poriin rakennettiin 1823 (nyk. 23). Kankaanpäästä on matkaa Poriin 52 kilometriä ja Tampereelle 90 kilometriä.

title: Valtatie 3

text: Vantaalla valtatietä 3 parannettiin Kehä III:n ja Klaukkalantien välisellä osuudella. Hankkeessa rakennettiin kolmannet kaistat sekä muuttuvat nopeusrajoitukset ja ruuhkavaroitusjärjestelmä. Lisäksi rakennettiin uusi Keimolanportin eritasoliittymä, siirrettiin nykyistä Keimolanportin huoltoasemaa ja parannettiin Kivistön eritasoliittymää. Hankkeessa siirrettiin myös seututien 130 linjausta, rakennettiin sillat Kehäradan kohdalle ja Kivistön asema. Hanke aloitettiin loppuvuodesta 2009 ja se valmistui vuodenvaihteessa 2013-2014. Hankkeen kustannusarvio oli 108,2 miljoonaa euroa.

title: Hyvinkää

text:
Hyvinkään kautta kulki jo satoja vuosia sitten tärkeä maantie Helsingistä Hämeenlinnaan. 1930-luvulla tiestä tuli osa Helsingin ja Jyväskylän välistä valtatie 4:ä. Kun Suomen päätieverkko rakennettiin sotien jälkeen uudelleen, valtatie 3:n uusi linjaus valmistui Hyvinkään keskustan länsipuolelle. Valtatie rakennettiin moottoritieksi 1990-luvulla ja vanha valtatie muutettiin seututie 130:ksi. Vanhan valtatie 4:n reittiä noudattelee myös nykyiseen moottoritiehen Hyvinkään etelärajalla yhtyvä, Tuusulan Hyrylästä tuleva kantatie 45. Hyvinkään eteläosan halki kulkee 1970-luvulla valmistunut valtatie 25. Paikallisliikennettä palvelevat maantiet Hausjärvelle, Jokelaan, Mäntsälään, Nurmijärven Rajamäelle ja Lopen Läyliäisiin.
Hyvinkäällä toimivia linja-autoyrityksiä ovat kaukoliikennettä hoitava Ventoniemi Oy ja lähinnä paikallislinjoja ajava Hyvinkään Liikenne Oy.

title: Valtatie 29

text: Vuosina 2007–2008 Tornion ja Haaparannan kaupunkien yhteisen ydinkeskustan rakentamiseen liittyen valtatietä 29 siirrettiin valtakunnanrajan kohdalla. Suomen puolella tietä siirrettiin etelään 380 metrin matkalla. Lisäksi rakennettiin uusi kiertoliittymä korvaamaan Länsirannan liikennevalo-ohjattu liittymä. Ruotsin puolella uutta E4-tietä rakennettiin noin 450 metrin matkalla. Lisäksi rakennettiin uusi nelikaistainen rajasilta, jonka kustannukset maat jakoivat puoliksi. Hankkeen kustannukset Suomen osalta olivat noin 2,6 miljoonaa euroa.[1][2]

title: Valtatien 4 historia

text: Rovaniemellä valtatie 4 kulki alkuaan keskustan katuverkolla keskustan etelälaidalla ja ylitti Kemijoen Ounaskosken yhdistettyä rauta- ja maantiesiltaa pitkin. Tie kulki Ounasvaaran juurella nykyisen yhdystien 9422 reittiä ja ylitti uudelleen Kemijoen Suutarinkorvan siltaa pitkin. Molemmat sillat ovat valmistuneet alun perin vuonna 1930 samoihin aikoihin Kemijärven radan kanssa. Perääntyvät saksalaiset joukot räjäyttivät molemmat sillat Lapin sodassa lokakuussa 1944. Sodan jälkeen sillat rakennettiin uudelleen.[24]

title: Asikkala

text: Lahdesta Asikkalan kautta Padasjoelle kulkeva maantie numeroitiin vuonna 1938 kantatie 58:ksi. Kun tie rakennettiin uudelleen 1960-luvulla, siitä tuli valtatie 4:n osa. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa valtatie 4 siirrettiin kulkemaan Päijänteen itäpuolitse Heinolan kautta ja Lahden ja Jämsän välinen valtatie sai uuden numeron 24. Vuonna 1938 valmistui myös nykyinen Asikkalasta Pulkkilanharjun kautta Sysmään johtava maantie. Harjua pitkin oli kuitenkin jo vanhastaan kulkenut Asikkalan ja Sysmän välinen ratsutie.[4]

title: Mälkiän kanavasilta

text: Siltaparin itäpuolelle valtatie 6:lle rakennettiin niin sanotut matkailurampit, joiden kautta matkailijat pääsevät suorempaa reittiä kanava-alueelle. Alueella sijaitsee Liikenneviraston ylläpitämä Saimaan kanavan museo. Länsipuolelle valtatie 13:lle rakennettiin uusi Mustolan eritasoliittymä. Vanhan kanavan penkereen purkaminen toi muutoksia myös Itäiseen kanavatiehen, joka rakennettiin 700 metriä pidemmäksi, kulkee sillan ali ja yhtyy pohjoisessa Muukontiehen (yhdystie 4071).

title: Jämsä

text: Jämsä–Jyväskylä-maantietä eli vanhaa nelostietä alettiin rakentaa 1861.[33] Valtatie 4 kulki Päijänteen länsipuolta vuoteen 1996, jolloin se siirrettiin järven itäpuolelle. Valtatie Lahdesta Jämsään sai uudeksi numerokseen 24. Valtatie 9 perustettiin vuoden 1938 tienumerointijärjestelmän myötä. Valtatiet 9 ja 24 risteävät Jämsän keskustan lounaispuolella ja ne ovat Jämsän seudulla yksiajorataisia. Valtateiden reitit linjattiin Jämsän osalta nykyisille reiteilleen pääosin 1950- ja 1960-luvuilla. Merkittäviä peruskorjauksia tehtiin vuosina 1989 ja 2003, jolloin rakennettiin muun muassa ohituskaistoja. Maantie Jämsästä Vilppulaan valmistui 1915.[56] Linja-autoliikenne Jyväskylään ja Vilppulan rautatieasemalle aloitettiin vuonna 1924.[57] Kaukolinjat Tampereelta ja Lahdesta Jämsän kautta Jyväskylään alkoivat 1920- ja 1930-lukujen taitteessa, jolloin Jämsän kirkonkylästä muodostui vilkas linja-autoliikenteen solmukohta.[58]

title: Valtatie 3

text: Valtatie 3 katettiin Hämeenlinnan keskustan kohdalla noin 250 metrin matkalla. Hanke alkoi lokakuussa 2011 ja valmistui kesäkuussa 2013. Tunnelin päälle rakennettiin uusi kauppakeskus. Samalla melusuojausta keskustan kohdalla parannetaan. Tunneli varustettiin liikennekameroilla ja sähköisellä opastejärjestelmällä. Ajokaistan yläpuolisia opasteita on yhteensä 4 ja nopeusrajoitus- ja varoitusmerkin yhdistelmiä yhteensä 16.

title: Valtatie 4

text: Valtatie 4 ohittaa Oulun kaupungin moottoritienä ja liikenne tiellä sujuu pääosin hyvin, joskin tie ruuhkautuu ajoittain etenkin Oulujoen ylittävien siltojen kohdalla. Liikennemäärät kasvavat jatkuvasti ja ennusteen mukaan ilman parantamistoimenpiteitä tie ruuhkautuu tulevaisuudessa pahoin. Osuuden parantamisesta on valmistunut yleissuunnitelma vuonna 2008[14] ja tiesuunnitelma vuonna vuonna 2012. Suunnitelman mukaan Oulujoen ylittävä osuus rakennettaisiin 3+3-kaistaiseksi, eritasoliittymiä parannettaisiin muun muassa lisärampeilla, melusuojausta lisättäisiin ja eritasoliittymien yhteyteen rakennettaisiin linja-autopysäkkejä. Hankkeen arvonlisäverottomat rakentamiskustannukset ovat arviolta 73 miljoonaa euroa. Ensimmäisen vaiheen parannusten on tarkoitus olla valmiina vuonna 2019.[15] Toisessa vaiheessa rakennetaan yhtenäiset kolmannet kaistat Kempeleestä Oulun pohjoisosiin noin kymmenen kilometrin matkalle.

title: Moottoritie

text: Nykyiseen verrattuna moottoritiet linjattiin yleensä kulkemaan huomattavan läheltä kaupungin keskustaa. 1960-luvun aikana rakennettiin kolme keskustoja sivuavaa osuutta; Hämeenlinnassa valtatie 3 rakennettiin kulkemaan moottoritienä keskustan halki, samoin kuin valtatie 7 Karhulan keskustaan nykyisessä Kotkassa sekä moottoritiemäinen, mutta ei täysin nykyisiä moottoritien standardeja täyttävä Rovaniemen läpikulku valtatiellä 4.

title: Kantatie 44

text: Kantatie 44 on Sastamalan Kiikasta Kauhajoen Aronkylään kulkeva kantatie. Tien pituus on 150 kilometriä. Tie on kokonaisuudessaan kaksikaistainen ja laadultaan vaihteleva.Kiikan ja Kauhajoen välinen tie on rakennettu useassa osassa ja vaiheessa vuosikymmenten saatossa. Muutaman kilometrin pituinen yhdystie nykyiseltä valtatie 12:lta Kiikan kirkonkylään rakennettiin jo 1960-luvun alussa. Varsinkin Kiikan ja Kiikoisten välinen tie oli 1980-luvun lopulle saakka kapeaa ja mutkaista soratietä ja tämä osuus rakennettiinkin käytännössä kokonaan uudelleen. Myös Kiikoisten ja Kankaanpään välillä tie siirtyi uudelleen rakennettaessa monin paikoin sivuun entisestä reitistä. Kiikan ja Kankaanpään välinen seututie 258 muutettiin kantatieksi 44 vuoden 1996 tienumerouudistuksessa. Honkajoen ohikulkutie valmistui 90-luvun lopulla. Vuosituhannen vaihteessa myös seututiet 271 ja 669 muutettiin osaksi kantatietä 44. Valtatien 23 liittymä Kankaanpäässä on muutettu 2000-luvun puolivälissä kiertoliittymäksi.

title: Valtatie 4

text: Valtatie 13 ja Valtatie 4 parannellaan Äänekosken Huutomäen kohdalla eritasoliittymäksi[13], hanke valmistuu syksyllä 2018.

title: Seututie 848

text: Tien länsipään alkuperäinen linjaus kulki Haukiputaan Jokikylästä Kiiminkijoen pohjoispuolitse Asemakylän ja Haukiputaan rautatieaseman ohitse Martinniemeen. Valtatien 4 uuden linjauksen valmistuessa syksyllä 1993, myös seututie 848 siirrettiin kulkemaan joen eteläpuolitse ja uusi liittymä valtatien 4 kanssa rakennettiin Murtoperänkankaalle, Haukiputaan keskustan kaakkoispuolelle. Samalla entinen valtatie 4 muuttui nykyiseksi seututieksi 847 ja Jokikylän ja Martinniemen välinen osuus maantieksi 846 ja 1990-luvun puolivälissä edelleen yhdystieksi 8460.

title: Jyväskylän lentoasema

text: Kaukoliikenteen linja-autoja terminaalin edessä olevalle pysäkille kulkee harvoin ja suurin osa linja-autoliikenteestä kulkee valtatietä 4 pitkin. Lähimmät linja-autopysäkit sijaitsevat noin kilometrin päässä valtatie 4:n ja Lentoasemantien risteyksessä sekä noin neljän kilometrin päässä valtatie 4:n ja Tikkakoskentien risteyksessä. Jyväskylän paikallisliikenteen linjat tulevat Tikkakoskelle mutta eivät jatka lentoasemalle saakka. Tikkakosken keskustasta tai linja-autopysäkeiltä ei ole lentoasemalle kevyenliikenteenväylää ja reitti lentoasemalle kulkisi pitkin valtatie 4:n reunaa, joten käytännössä lähes kaikki lentoaseman henkilöliikenne hoidetaan yksityisautoilla, takseilla tai tilausajolinja-autoilla.

title: Valtatie 23

text: Käsite Järvi-Suomen tie syntyi 1960-luvulla. Jyväskylän ja Hankasalmen välin tie kulki valtatie 9:n linjaa pitkin. Hankasalmelta itään tie uusittiin vanhaa Pieksämäen tietä mukaillen. Jyväskylästä länteen tie tehtiin 1960–1970-luvuilla vanhaa Keuruun ja Petäjäveden tietä parantamalla ja oikomalla. Jyväskylän ja Petäjäveden välinen osuus rakennettiin vuosina 1965–1969. Keuruulta Parkanoon tie rakennettiin kokonaan uudelle linjalle. Jyväskylässä tielle rakennettiin uusi sisääntulo Keltinmäen ja Kypärämäen välistä Myllyjärvelle yhtyen valtatie 4:ään Keljossa. Tien viimeinen osuus valmistui 1978. Aluksi Porin ja Jyväskylän välinen tie oli kantatie 65 ja Hankasalmen ja Joensuun välinen osuus kantatie 70.

title: Lammi

text:
Keskiajalta lähtien Lammin kautta kulki Hämeenlinnan ja Viipurin välinen Ylinen Viipurintie, joka ohitti Lammin kirkonkylän sen eteläpuolelta noin viiden kilometrin päästä. Valtatie 12 noudatti tämän vanhan tien reittiä 1960-luvulle saakka, jolloin se rakennettiin uudelleen. Valtatie 4 Helsingistä Jyväskylään kulki alun perin Lammin alueella Mommilan, Arrankorven, kirkonkylän ja Evon kautta.
Lammin huomattavimpia kartanoita ovat Porkkala, Vanhakartano (Gammelgård) ja Mommila. Vanhakartano on vuodesta 1868 lähtien ollut Ehrnroothin suvun omistuksessa. Mommilan kartanon omisti maanviljelysneuvos Alfred Kordelin vuodesta 1903 väkivaltaiseen kuolemaansa vuoteen 1917 saakka. Kordelin rakennutti kartanon maille vuonna 1904 kirkon, joka kuuluu nykyisin Hausjärven seurakunnalle.

title: Valtatie 6

text: Syksyllä 2013 otettiin käyttöön uusi moottoritie Joensuun alueella Repokallion ja Käpykankaan eritasoliittymien välisellä, valtatien 9 kanssa yhteisellä kuuden kilometrin mittaisella osuudella. Samassa yhteydessä rakennettiin toinen silta Pielisjoen yli sekä uusi eritasoliittymä Karjalankadun liittymään. Jo ennestään olemassa olevia eritasoliittymiä parannettiin, ja tien rinnalle rakennettiin melusuojausta ja kevyen liikenteen väyliä. Lisäksi moottoritieksi rakennettiin pelkästään valtatiehen 9 kuuluva osuus Käpykankaan ja Siilaisen eritasoliittymien välillä. Hankkeen kustannusarvio oli 37 miljoonaa euroa.

title: Valtatie 9

text: Joensuun kehätien valmistuttua nelikaistaisten osuuksien väliin oli jäämässä vajaan 4 kilometrin pituinen yksiajoratainen osuus. Tieosuus parannettiin moottoritieksi ja Karhunmäkeen rakennettiin uusi eritasoliittymä. Hanke valmistui vuonna 2014.[5][6]

title: Valtatie 24

text: Lahden ja Jämsän välinen tie on rakennettu pääosin 1950-luvulla, ja se oli ennen osa valtatietä 4. Samaan aikanaan rakennettiin Päijänteen itäpuolen kantatie, jonka numero oli 59. Alun pitäen reittien pituusero oli viisi kilometriä länsireitin ollessa pitempi, mutta Lahden ohikulkutien rakentaminen kaupungin itäpuolelle kasvatti eroa muutaman kilometrin verran. Moottori- ja moottoriliikennetien valmistuttua Helsingistä Heinolan pohjoispuolelle katsottiin, että nelostien siirtäminen kulkemaan Päijänteen itäpuolta on luontevaa. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa valtatie 4 linjattiinkin kulkemaan Päijänteen itäpuolta ja järven länsipuolen tie numeroitiin valtatieksi 24.

title: Lahti

text: Valtatiet 4 ja 5 kulkivat aikoinaan Lahden keskustan läpi, jolloin se muodostui liikennemäärien kasvaessa pullonkaulaksi. 1980-luvulla rakennettiin keskustan itäpuolitse kiertänyt moottoriliikennetie, ja vanha valtatie muutettiin seututieksi 140. Nelostietä alettiin rakentaa yksityisellä rahoituksella moottoritieksi välillä Järvenpää–Lahti vuonna 1997, ja sellaiseksi se valmistui vuonna 1999. Vuonna 2005 valmistui moottoritieksi myös Lahden ja Heinolan välinen osuus. 1990-luvun lopulla nelostie Lahdesta pohjoiseen siirrettiin kulkemaan Heinolan kautta ja tien vanha reitti Päijänteen länsipuolitse Jämsään numeroitiin valtatieksi 24. Itä-länsi-suunnassa Lahden halki kulkee valtatie 12, josta erkanee Hollolan puolella kantatie 54. Valtatie 12 on rakennettu moottoriliikennetieksi Nastolan Uuteenkylään saakka. Suunnitelmissa on siirtää valtatie 12 kulkemaan Lahden keskustan eteläpuolitse Launeen kautta.

title: Valtatie 12

text: Tampereen ja Kangasalan välistä moottoriliikennetietä on suunniteltu levennettävän nelikaistaiseksi. Lisäksi tielle rakennettaisiin yksi uusi eritasoliittymä Atalan ja Vatialan liittymien väliin ja nykyisiä parannettaisiin. Hankkeen alustava kustannusarvio on 50 miljoonaa euroa. Hankkeen toteuttamisesta tai rahoituksesta ei ole päätöstä.[4] Hankkeen yleissuunnitelma valmistui keväällä 2018.[5]

title: Valtatie 4

text: Lahdenväylää Helsingin Viikin kohdalla. Lahdenväylä Kehä I:n eritasoliittymän kohdalla. Valtatie 4 Heinolan kohdalla, taustalla Tähtiniemen silta. Uuden linjauksen tietöitä Vaajakoskella. Vaajakosken liikenneympyrä Vaajakosken moottoritie Valtatie 4 pohjoisen suuntaan Äänekosken eteläpuolella. Ouluntulli Kempeleen ja Oulun rajalla Limingan Haaransillan ja Iin Räinänperän välisellä moottoritieosuudella. Valtatie 4 Oulun Kontinkankaalla. Valtatie 4 Inarin Ukonjärvellä. Talvinen valtatie 4 Inarissa. Kuvassa Utsjoen keskustassa sijaitseva Saamen silta ja valtatien 4 päätepiste.

title: Höga kusten -silta

text: Silta rakennettiin vuosina 1993–1997 tiesillaksi Eurooppatie 4:lle korvaamaan nykyliikenteelle liian pieneksi käynyt Sandöbron-silta. Höga kusten -sillan rakensi ruotsalaisen Skanskan, tanskalaisen Monberg & Thorsenin ja norjalaisen terärakentaja Alfred Andersenin muodostama työyhteenliittymä. Sillan myötä rakennettiin 32 kilometriä uutta valtatietä, uudelle osuudelle tuli 34 muutakin siltaa.

title: Oulun liikenne

text: Oulun kautta kulkee yksi Suomen pääväylistä, Helsingistä Utsjoelle johtava valtatie 4, joka on osa eurooppatietä E75 ja Oulun kohdalla myös eurooppatietä E8. Oulusta alkavat Kuusamoon johtava valtatie 20 ja Kajaaniin johtava valtatie 22, ja Turkuun johtava valtatie 8 erkanee valtatie 4:stä Oulun eteläpuolella Limingassa. Seudullisesti ja paikallisesti tärkeitä teitä ovat muun muassa Limingan Haaransillalta Kempeleen, Oulun ja Haukiputaan kautta Iin Räinänperälle johtava seututie 847, joka on osa entistä valtatie 4:ää ja entisen Ylikiimingin kunnan kirkonkylään johtava seututie 833. Poikkimaantie ja Raitotie muodostavat kaupungin sisäisen kehätien.

title: Yhdystie 8460

text: Alun perin tien osuus seututieltä 847 Jokikylän Varjolaan oli osa seututietä 848. Tuolloin seututie 847 oli numeroitu valtatieksi 4. Kun valtatien 4 uusi moottoriliikennetieosuus Haukiputaan ohitse valmistui, rakennettiin uusi tieyhteys Jokikylästä Annalankankaalle, joka numeroitiin seututieksi 848, ja nykyinen Jokikylä–Martinniemi-osuus numeroitiin maantieksi 846. 1990-luvun puolivälissä tie numeroitiin nykyiseksi yhdystieksi 8460.

title: Lakalaivan eritasoliittymä

text: Lakalaivan eritasoliittymä (Lakalaivan liittymä, Lakalaivan risteys, Tampereen eteläinen eritasoliittymä) on Tampereen keskustan eteläpuolella sijaitseva iso risteys, jossa valtatie 3 ja valtatie 9 risteävät. Tiet liittymän kohdalla ovat moottoriteitä ja liittymä rakennettiin osana Tampereen kehätieprojektia kehätien ja Helsingin tien risteykseen. Kehätie on osa kumpaakin mainittua valtatietä. Lakalaivaan tehtiin liittymä vuonna 1985 rakennettaessa läntistä kehätietä ja nelitasoinen eritasoliittymä valmistui 1994, kun rakennettiin itäistä kehätietä. Lakalaivan liittymän itäpuolella on Karkunvuoren moottoritietunneli ja länsipuolella kehätien ylittävä seututie 130 eli Lempääläntie.


query: Missä Aarne Sihvo syntyi?

title: Aarne Sihvo

text: Aarne Sihvo (käytti Saksassa peitenimeä Sicher), (22. marraskuuta 1889 Virolahti – 12. kesäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen jääkärikenraali, joka oli vuosina 1926–1933 (sotaväen päällikkö) ja 1946–1953 puolustusvoimain komentaja.[1][2]

title: Aarne Sihvo

text: Aktiivipalvelukseen palattuaan Sihvo komennettiin monien muiden nuorten jääkäriupseerien tavoin täydentämään sotilaskoulutustaan ulkomaiseen sotakorkeakouluun. Sihvo opiskeli Italian sotakorkeakoulussa (Scuola di Guerra) vuosina 1923–1925, minkä jälkeen hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Tällöin Sihvo oli korkeimmalle kohonnut jääkäriupseeri. Sihvo nimitettiin sotaväen päälliköksi 22. toukokuuta 1926 korvaamaan entinen Venäjän armeijan kenraali Karl Fredrik Wilkama. Sihvo oli tehtävään luonnollinen valinta. Hän oli poliittiselta kannaltaan vapaamielinen porvari, jonka viiteryhmiä olivat edistyspuolue ja maalaisliitto. Tämä vastasi Suomen sen hetkistä hallitusta. Lisäksi hän oli suomenkielinen jääkäri, mikä tyydytti aitosuomalaiset piirit. Ruotsinkieliset piirit Sihvo suututti edistämällä suomen kielen asemaa aktiivisesti. Hän mm. rankaisi kahta ruotsinkielistä aktiiviupseeria siitä, että nämä olivat palvelusaikana puhuneet keskenään ruotsia suomenkielisten asevelvollisten läsnä ollessa. (Lain mukaan sotaväen virkakieli oli suomi.)

title: Aarne Sihvo

text: Vuodenvaihteessa Sihvo matkusti takaisin Helsinkiin, missä hän tapasi valkoisten ylipäällikön kenraali Mannerheimin ja sai häneltä määräyksen lähteä Karjalaan. Hän matkustikin saamiensa ohjeiden mukaan Helsingistä Tampereelle ja Kangasalan kautta Mänttään, missä hän sai käsiinsä ylipäällikön lähettämät toimintaohjeet, jotka koskivat Karjalan rintaman muodostamista. Mäntästä Sihvo matkusti edelleen Antreaan, minne hän saapui 2. helmikuuta 1918 ja hän otti 5. helmikuuta 1918 vastaan rintamapäällikön tehtävät. Hieman myöhemmin 12. helmikuuta 1918 alkaen hän toimi Karjalan joukkojen virkaatekevänä ylipäällikkönä. Hän johtikin sitten koko sisällissodan ajan Karjalan ryhmää aina Viipurin operaatioon saakka, jolloin 18. huhtikuuta 1918 alkaen hänet alistettiin Itäarmeijalle ja hänen komentamansa Armeijakunta muuttui Sihvon Ryhmäksi. Hänen komentamansa Sihvon ryhmä aloitti Viipuria vastaan kohdistuvan hyökkäyksen etenemällä pohjoisesta käsin Näätähin ja Kilpeenjoen kautta Viipuriin, missä hänen joukkonsa torjuivat Naulasaaren taistelussa vihollisen pakoyritykset Viipurista. Hänen toimensa siivittivät hänet hurjaan ylenemisputkeen ja vasta 29-vuotiaana hänet ylennettiin everstiksi 3. toukokuuta 1918. Sisällissodan päättyessä Sihvo oli Karjalassa kenraali Mannerheimia huomattavasti tunnetumpi ja kansallisellakin tasolla hänet nähtiin Mannerheimin kilpailijana. Myöhemmin oli tyypillistä, että Sihvon uran huippuhetket osuivat Mannerheimin uran hiljaisiin kohtiin.

title: Yrjö Leino

text: Valtuuskunnan Moskovaan lähtöä edeltävänä päivänä Leino kävi puolustusvoimien komentajan Aarne Sihvon luona ja esitti tälle huolestumisensa sekä äärioikeiston että äärivasemmiston vallankaappausta enteilevästä liikehdinnästä. Hän pyysi, että armeija turvaisi järjestyksen Suomessa YYA-sopimuksesta käytävien neuvottelujen ajan. Tieto tästä kantautui kommunisteille, ja sen vuoksi heidän suhtautumisensa Leinoon muuttui välittömästi avoimen hyljeksiväksi. Alun perin myös Sihvon piti matkustaa Moskovaan osallistuakseen sotilasasiantuntijana YYA-neuvotteluihin, mutta hän jäikin nyt Suomeen.[9]

title: Aarne Sihvo

text: Sihvo kirjoitti ylioppilaaksi Käkisalmen yhteiskoulusta vuonna 1910 ja liittyi Wiipurilaiseen Osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1910–1915 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla ja lääketieteellisessä tiedekunnassa ja vuosina 1933–1935 maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa sekä suoritti vuonna 1914 lääketieteen alkututkinnon ja vuonna 1935 maatalous- ja metsätieteiden kandidaattitutkinnon. Hän suoritti kenraali Vilho Nenosen johtamat päällystökurssit vuonna 1923 ja teki opintomatkan Sveitsiin vuonna 1920 ja Ranskaan vuosina 1920–1921 sekä lyhytaikaisia komennuksia Puolaan, Viroon, Latviaan ja Ruotsiin. Italian sotakorkeakoulun (Scuola di Guerra) hän kävi 1923–1925.[1][2] Opiskeluaikoinaan Aarne Sihvo lauloi II bassoa Ylioppilaskunnan Laulajissa.[4]

title: Aarne Sihvo

text: Aarne Sihvo on myös sanoittanut neljä pikkuveljensä Sam Sihvon säveltämää laulua.[5]

title: Aarne Sihvo

text: Sihvo lähetettiin Berliinistä Suomeen lokakuussa vuonna 1917 järjestelemään ja kouluttamaan suojeluskuntia lähestyvää sisällissotaa silmällä pitäen. Suomeen hän saapui 23. lokakuuta 1917 Ylitorniolle, mistä hän matkusti ensiksi Hyrynsalmen kautta Kajaaniin ja koulutti siellä kokoontuneita suojeluskuntalaisia viikon päivät. Kajaanista hän matkusti edelleen suurlakon aikana Helsinkiin ja johti ylioppilassuojeluskunnan ja Helsingin suojeluskunnan sotilasharjoituksia, joita pidettiin salassa Yliopiston voimistelusalilla ja osakuntatalossa.[1][2]

title: Aarne Sihvo

text: Helsingissä hän sai Uudelta metsätoimistolta määräyksen matkustaa Jyväskylään missä hänen tuli astua Jyväskylän piiripäällikön toimeen. Jyväskylässä hän koulutti joulukuussa vuonna 1917 Jyväskylän ja sen ympäristön suojeluskuntalaisia. Vimpelin sotakoulun suunnitteluvaiheisiin hän myös osallistui ja koulun lopulta aloitettua toimintansa Sihvo toimi sotakoulun niin sanotun Pokelan komppanian päällikkönä. Hän kävi Vimpelistä käsin Lappajärvellä antamassa sinne kokoontuneelle ratsukoulun miehistölle jalkaväkikoulutusta.[1][2]

title: Jussi Sihvo

text: Johannes Sihvon vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Antti Adolf Sihvo ja Minna Elisabeth Nyman. Johannes Sihvo oli yksi neljästä Sihvon jääkäriveljeksistä: vanhin veli oli kahdesti puolustusvoimien johdossa ollut jääkärikenraali Aarne Sihvo, toiseksi vanhin Johannes, kolmantena säveltäjä ja jääkärivänrikki Sam Sihvo sekä nuorin jääkärikapteeni Ilmari Sihvo. Johannes Sihvo vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Martta Ryynäsen kanssa. Kenraaliluutnantti Aarno Sihvo (1922–1991) oli heidän poikansa, toisesta pojasta Sami Sihvosta (s. 1932) tuli kenraalimajuri.

title: Aarne Sihvo

text: Aarne Sihvo on julkaissut kirjat:

title: Woldemar Hägglund

text: Muutamaa päivää myöhemmin hänet siirrettiin rintamapäälliköksi eversti Wärnhjelmin tultua 29. tammikuuta 1918 määrätyksi Karjalan joukkojen päälliköksi. Rintama päällikkyyden hän sai luovuttaa 5. helmikuuta 1918 kapteeni Aarne Sihvolle ja Hägglundista tehtiin Sihvon adjutantti ja myöhemmin Karjalan armeijakunnan esikuntapäällikkö. Viipurin valtauksen aikana huhtikuussa 1918 Hägglund toimi Sihvon ryhmän esikuntapäällikönä.

title: Aarne Sihvo

text: Sihvo otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella. Misse-joelta hänet komennettiin Suomeen syyskuussa 1916 jo kolmannen kerran. Tällä kertaa hänen tehtävänään oli johtaa ja järjestää uusi värväys- ja etappilinja (läntinen etappi). Näihin aikoihin venäläiset santarmit olivat jo perillä suomalaisten puuhista, ja näin Sihvokin jäi 2. lokakuuta 1916 Jyväskylässä santarmien vangiksi.[1][2]

title: Aarne Sihvo

text: Sisällissodan jälkeen Sihvo toimi Aunuksen retkikunnan komentajana vuonna 1919 ja oli Edistyspuolueen kansanedustajana 1919–1920 (Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä). Hän sai vapautuksen kansanedustajan tehtävästä 1920 pitkän ulkomaanmatkan ja aktiivipalvelukseen siirtymisen vuoksi.

title: Aarne Sihvo

text: Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Antti Adolf Sihvo ja Minna Elisabeth Nyman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Elli Inkeri Ikosen kanssa, joka kuoli vuonna 1946. Seuraavana vuonna Sihvo avioitui Aune Gertrud Sireliuksen kanssa.[1][2] Heidän poikansa vasta 18-vuotias tykkimies Ylermi Sihvo kaatui jatkosodassa hyökkäyksessä Viipuriin elokuussa vuonna 1941.[3]

title: Aarne Sihvo

text: Sihvo toimi jääkäriliikkeen hyväksi jo syksystä 1914 alkaen levittämällä muun muassa aktivistien lentolehtisiä Karjalassa ja toimimalla jääkärivärvärinä. Lopulta kun tuli mahdollisuus sotilaskoulutukseen hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 2. maaliskuuta 1915 ja sijoitettiin sen sekä myöhemmin 27. Jääkäripataljoonan 1. komppaniaan.[1][2]

title: Jouko Sihvo

text: Jouko Sihvo syntyi Valkjärvellä maanviljelijä Toivo ja Helvi Sihvon s. Kurki perheeseen.

title: Aarne Sihvo

text: Eronsa jälkeen Sihvo toimi Puolustuslaitoksen tarkastajana ja väestönsuojelutehtävissä. Sotien aikana hän ei saanut rintama- tai operatiivisia komentajuuksia, vaan toimi Kotijoukkojen komentajana. On esitetty spekulaatioita, että Mannerheim piti Sihvon hänen uraansa nähden vähäisessä tehtävässä, koska tunsi henkilökohtaista antipatiaa kilpailijaansa kohtaan. Sotien jälkeen presidentti Paasikivi kuitenkin nimitti hänet 4. kesäkuuta 1946 puolustusvoimain komentajaksi, ja hänet ylennettiin jalkaväenkenraaliksi 20. syyskuuta 1946. Komentajana Sihvon tehtävänä oli johtaa Puolustusvoimia niiden syvimmän rappiotilan aikana. Hänen kautensa alkupuolta varjostivat asekätkentäoikeudenkäynnit ja rauhansopimusten määräämä aseistariisunta, joita Sihvo, uskollisena hallitukselle, avusti. Sihvon jälkimmäiseen komentajakauteen sattuivat myös Kemin kapina ja hälytystila keväällä 1948, jolloin Puolustusvoimat varautui torjumaan kommunistien vallankaappauksen ja riisui aseista liikkuvan poliisin. Sihvo oli komentajana erittäin epäsuosittu upseerikunnan piirissä, koska hän oli aikoinaan kukistanut Mäntsälän kapinan ja noudatti nyt tiukasti virallista Neuvostoliittoon myönteisesti suhtautunutta puolustuspolitiikkaa. Komentajan virasta Sihvo erosi 31. toukokuuta 1953. Sihvon kuoltua Kadettikunta aikoi aluksi jättää hänen hautajaisensa mielenosoituksellisesti huomiotta, mutta muutti päätöksensä Puolustusvoimien johdon puututtua asiaan.

title: Jääkäriliike

text: "Bahrenfelttarien" kehnoista olosuhteista kantautui tietoa pataljoonaan, mikä osaltaan lisäsi tyytymättömyyttä pääjoukossa. Rangaistuskomppanian tilannetta ei kuitenkaan korjattu, ennen kuin Špalernajan vankilasta vallankumouksen myötä vapautunut Zugführer Aarne Sihvo, myöhempi Puolustusvoimien komentaja, vieraili Bahrenfeldissa. Sihvo totesi, että rangaistuskomppania tulisi aiheuttamaan särön jääkärien ulkoiseen kuvaan, kun heidän paluunsa Suomeen tulisi ajankohtaiseksi. Omakohtaisiin, tuoreisiin vankilakokemuksiinsa verraten hän saattoi ymmärtää bahrenfelttareiden ahdingon.

title: Laukolan majurien juttu

text: Tapaus johti lopulta siihen että sotaväen ylipäällikkönä toiminut Aarne Sihvo haastoi Laukolan veljekset oikeuteen kunnianloukkauksesta. Oikeusjuttu sai myös laajempaa kantavuutta kun muun muassa sotaväen ylipäällikkönä aiemmin toiminut kenraali Karl Fredrik Wilkama asettui veljesten puolelle. Presidentti Relanderia painostettiin erottamaan Sihvo virastaan mutta tämä hanke ei kuitenkaan onnistunut.

title: Karjalan ryhmä

text: Karjalan ryhmä, josta ryhmäpäällikkö Sihvo käytti nimitystä Karjalan armeijakunta oli valkoisten itäarmeijaan kuuluva ryhmittymä Suomen sisällissodassa. Komentajana toimi jääkärieverstiluutnantti Aarne Sihvo (toimi aikaisemmin karjalanjoukkojen v.t. komentajana ja 18. huhtikuuta alkaen Ryhmä Sihvon Komentajana).

title: Georg Herman August Wärnhjelm

text: Sisällissodan alettua Wärnhjelm otti 29. tammikuuta Karjalan rintaman johtoonsa, mutta joutui kuitenkin jakamaan valtansa 2. helmikuuta lähtien rintamapäälliköksi nimitetyn kapteeni Aarne Sihvon ja tämän esikuntapäällikkönä toimineen jääkäri Woldemar Hägglundin kanssa. 11. helmikuuta Kavantsaaressa käydyn taistelun jälkeen Wärnhjelm oli valmis vetämään joukot Vuoksen pohjoispuolelle, mutta Sihvo kieltäytyi tottelemasta käskyä. Tämä seurauksena Wärnhjelm siirrettiin tehtävästi sivuun jo seuraavana päivänä ja Sihvosta tehtiin uusi ylipäällikkö. Wärnhjelm puolestaan siirrettiin suojeluskunnan piirijohtajaksi Sortavalaan.

title: Hyökkäysvaunurykmentti

text: Panssarivaunujoukkojen kehittäminen oli pitkälti rykmentin komentajan eversti Aarne Sihvon vastuulla. Sihvo oli saanut Ranskasta hyökkäysvaunuoppia, jota nyt sovellettiin kehitettäessä suomalaisia panssarivaunujoukkoja. Hän laati monia ohjesääntöjä, joilla oli suuri merkitys uudessa aselajissa. Komentajan vaihtuessa vuonna 1923 alkoi panssariaselajin alamäki. Rykmentti pienennettiin vuoteen 1927 mennessä Hyökkäysvaunukomppaniaksi. Kehityssuunta oli päinvastainen kuin muualla Euroopassa, jossa panssarijoukkoja kehitettiin voimakkaasti.

title: Luettelo jääkäreistä S

text: Aarne Sihvo

title: Aarne Sihvo

text: Sihvo toimi kansanedustajana ja sotilasasiainvaliokunnan varapuheenjohtajana vuosina 1919–1920 ja oli suojeluskunta-asetusta laatineen komitean jäsenenä vuonna 1921. Hän toimi myös Suomen upseeriliiton johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1925–1926 ja oli valtioneuvoston määräämänä apujäsenenä tutkintolautakunnassa, jossa käsiteltiin suomenkielessä suoritettavia tutkintoja vuosina 1925–1926. Hän toimi yleisesikunnan asettaman geodesian ja topografian oppikirjan toimitusvaliokunnan jäsenenä vuosina 1925–1926.[1][2]

title: Aarne Sihvo

text: Kenraaliluutnantiksi Sihvo ylennettiin 14. elokuuta 1930. Vuoden 1932 Mäntsälän kapina tapahtui hänen päällikkökaudellaan, jolloin Sihvo toimi aktiivisesti presidentti Pehr Evind Svinhufvudin tukena sen kukistamisessa. Vapaamielisenä porvarina Sihvolla ei ollut sympatiaa äärioikeistolle. Ansio kapinan kukistamisesta kuuluikin suurelta osin hänelle, mikä suututti oikeistolaiset piirit, erityisesti suuren osan upseerikuntaa. Tapahtumien jälkimainingeissa Sihvo erosi tehtävästään 13. tammikuuta 1933.

title: Aarne Sihvo

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Saarikoski, Vesa| title = Elon mainingit: jääkärikenraali Aarne Sihvo 1889–1963| publisher = Porvoo, Helsinki, Juva: WSOY| year = 1998| id = ISBN 951-0-23048-0}} Citation error, replace with{{cite book| author = Saarikoski, Vesa| title = Keskustajääkäri Aarne Sihvo: Demokraatti ja eheyttäjä murrosaikojen asevoimissa| publisher = SHS| year = 1997| id = ISBN 951-710-066-3}}

title: Sam Sihvo

text: Sihvo oli yksi neljästä Sihvon jääkäriveljeksestä. Muut olivat isoveljet jalkaväenkenraali Aarne Sihvo, kenraalimajuri Jussi Sihvo ja pikkuveli, jääkärikapteeni Ilmari Sihvo. Sihvo työskenteli muusikkona ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 3. lokakuuta 1915. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Palvelustehtäviensä lomassa hän ehti perustaa pataljoonan orkesterin ja soittokunnan sekä toimia niiden johtajana ja soittajana.

title: Jussi Sihvo

text: Sihvo työskenteli merimiehenä ennen kuin liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 2. maaliskuuta 1915 ja hänet sijoitettiin harjoitusjoukon 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin perustetun 27. Jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hänen lisäkseen Jääkäripataljoona 27:ssä palvelivat hänen veljensä Aarne Sihvo, Sam Sihvo ja Ilmari Sihvo.

title: Matti Fält

text: Aarne Sihvo on kirjoittanut Matti Fältin muistoksi runon.

title: Aarne Sihvo

text: Sihvo kuljetettiin aluksi Vaasaan, mistä alkukuulustelujen jälkeen hänet siirrettiin Helsingin lääninvankilaan ja edelleen lopulliseen sijoituspaikkaansa Pietarin Špalernajan vankilaan. Sihvon vankilasta vapautumista saadaan kiittää Venäjän vallankumousta, jolloin hän 12. maaliskuuta 1917 pääsi vapaaksi muiden vankien kanssa. Pietarista hän matkusti takaisin Saksaan Berliiniin. Berliinissä hän yhdessä suomalaisen sotilastoimiston johtajan kreivi von Schwerinin kanssa yritti järjestää Altonan työosastoon joutuneiden jääkärien kohtaloa. Saksasta Sihvo komennettiin erikoistehtäviin Tukholmaan kesäkuussa vuonna 1917. Neljä kuukautta kestäneen Tukholmassa olonsa jälkeen hän palasi takaisin Berliiniin.[1][2]


query: Mitä tarkoittaa säilä?

title: Säilä

text: Säilä () on urheilulaji, jossa otellaan yksi vastaan yksi säilä nimisellä miekalla. Säilä on lyömämiekka, jolla saa pisteen myös vastustajan sivaltamisesta. Kaksi muuta miekkailun olympialaislajia kalpa ja floretti ovat pelkästään pistomiekkoja. Säilämiekkailussa hyväksytty osuma-alue on vastustajan vyötäröstä ylöspäin. Ottelualue on muiden lajien tapaan 14 x 1,5–2 metrin suuruinen.

title: Bedřich Schejbal

text: Bedřich Schejbal (1874 – ?) oli böömiläinen miekkailija. Hän oli mukana saamassa pronssia säilän joukkuekilpailussa vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän kilpaili siellä lisäksi kalvan ja säilän yksilökilpailuissa.

title: J. Säilä

text:
Judén oli naimisissa 1880–1888 Alma Josefina Rosengrenin (k. 1888) kanssa.Nimimerkillä "J.J.":
Nimimerkillä "J. S.":
Nimimerkillä "-teini":
Nimellä "J. Judén":
Nimellä "J. Säilä":

title: Pierluigi Chicca

text: Pierluigi Chicca (22. joulukuuta 1937 Livorno – 18. kesäkuuta 2017 Rooma) oli italialainen miekkailija. Hän saavutti säilän joukkuekilpailussa olympiapronssia Roomassa 1960 ja olympiahopeaa sekä Tokiossa 1964 että Méxicossa 1968. Roomassa ja Tokiossa hän osallistui lisäksi säilän yksilökilpailuun. MM-kilpailuista Chicca saavutti säilän joukkuekilpailun hopeaa vuonna 1965.

title: Säilä

text: Säilä-miekka on nykyaikainen versio klassisesta pohjoisitalialaisesta kaksintaisteluissa käytetystä miekasta. Säilä on kalvan tavoin muokattu urheiluvälineeksi aseesta, jolla historiassa taisteltiin sodassa.

title: Airi Säilä

text: Säilä palkittiin vuonna 1956 Pro Finlandia -mitalilla.

title: George van Rossem

text: Van Rossem osallistui Ateenan välikisoissa 1906 neljään lajiin ja voitti kaksi mitalia. Hän putosi ratkaisukierroksilta floretin ja säilän henkilökohtaisissa kilpailuissa, mutta voitti pronssia säilän joukkuekisasta ja hopeaa saman aseen kolmen osuman kilpailusta. Van Rossemin hopeamitali on edelleen Alankomaiden historian paras olympiasuoritus miekkailussa. Hän kilpaili floretilla ja säilällä sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa Lontoon olympialaisissa 1908. Van Rossem putosi alkukierroksilla molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa, ja Alankomaat jäi joukkuekilpailuissa viimeiselle sijalle molemmilla aseilla.

title: Airi Säilä

text: Säilä perusti vuonna 1950 balettikoulun, josta myöhemmin muodostui Vantaan lapsibaletti.

title: Sofja Velikaja

text: Sofja Velikaja (, s. 8. kesäkuuta 1985 Alma-Ata, Kazahstanin SNT) on venäläinen säilämiekkailija ja olympiavoittaja. Velikaja oli mukana ensimmäisen kerran olympialaisissa Pekingissä, jossa hän sijoittui lopulta neljänneksi säilän yksilökilpailussa. Joukkuekilpailussa hän oli Venäjän joukkueessa, joka jäi viidenneksi. Neljä vuotta myöhemmin Lontoossa Velikaja sijoittui säilän yksilökilpailussa toiseksi häviten loppuottelussa Kim Ji-yeonille. Rio de Janeirossa hän voitti ensimmäisen olympiakultansa, kun Venäjän joukkue voitti säilän joukkuekilpailun. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli toisena häviten loppuottelussa venäläiselle Jana Jegorjanille. Velikajalla on myös useita maailman- ja Euroopan-mestaruuksia sekä yksilö- että joukkuekilpailuista. Yksilökilpailuista hänellä on kaksi maailmanmestaruutta. Hän miekkailee oikealta puolelta.

title: Ferdinando Meglio

text: Ferdinando Meglio (s. 27. kesäkuuta 1959 Napoli) on italialainen entinen miekkailija ja olympiavoittaja. Vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa hän sai hopeaa säilän joukkuekilpailussa ja sijoittui seitsemänneksi sen yksilökilpailussa. Kesäolympialaisissa 1984 Los Angelesissa Meglio voitti säilän joukkuekilpailussa kultaa, ja Soulin kesäolympialaisissa 1988 hän sai siinä pronssia. Hän kilpaili vielä vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa, jossa hän sijoittui säilän yksilökilpailussa kuudenneksi ja joukkuekilpailussa kahdeksanneksi.

title: Áron Szilágyi

text: Áron Szilágyi (s. 14. tammikuuta 1990 Budapest) on unkarilainen miekkailija. Hän kilpaili olympialaisissa ensimmäistä kertaa vuoden 2008 kisoissa Pekingissä. Siellä hän jäi säilän yksilökilpailussa 15. ja joukkuekilpailussa seitsemännelle sijalle. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa Szilágyi voitti kultaa säilän yksilökilpailussa ja hänestä tuli nuorin miekkailun henkilökohtainen olympiavoittaja 116 vuoteen. Hän otti kultaa säilän yksilökilpailussa myös Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.

title: Jetze Doorman

text: Doorman osallistui Ateenan välikisoissa 1906 henkilökohtaiseen kilpailuun niin kalvalla, säilällä kuin floretillakin, mutta ei päässyt mitalisijoituksille. Hän miekkaili myös kalvan joukkuekilpailussa, jossa Alankomaat sijoittui jaetulle viidennelle eli viimeiselle sijalle. Doorman voitti vuonna 1907 Euroopan-mestaruuden säilällä, mikä tarkoitti, että Alankomaat sai vastuun järjestää seuraavan vuoden kisat. Tämä edesauttoi maan miekkailuliiton perustamista.

title: Adrianus de Jong

text: Alankomaiden armeijassa upseerina työskennellyt de Jong voitti ensimmäisen kansallisen mestaruutensa 1910. Hän saalisti niitä vuoteen 1928 yhteensä 18 kappaletta, mikä on ennätyksellinen saavutus. Hän eteni Tukholman olympiakisoissa 1912 kalvassa välieriin saakka ja oli voittamassa pronssia niin kalvan kuin säilänkin joukkuekilpailuista. De Jong osallistui myös säilän henkilökohtaiseen kisaan, jossa hän putosi ensimmäisellä kierroksella. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuoden 1920 olympialaisissa hän sai säilässä pronssimitalin sekä henkilökohtaisessa että joukkuekisassa. De Jong oli Antwerpenissa pidetyissä kilpailuissa mukana myös floretissa ja kalvassa, joiden joukkuekisoissa Alankomaat oli kuudes ja seitsemäs ja joista jälkimmäisessä de Jong putosi välierissä henkilökohtaisessa kisassa.

title: Pekka Säilä

text: Aktiiviuransa jälkeen Säilä toimi tennisvalmentajana ja suomalaisen tenniksen vaikuttajana. Hän valmensi ja opetti 1980-luvun alusta pitkään Saksassa.

title: Oreste Puliti

text: Oreste Puliti (18. helmikuuta 1891 Livorno – 5. helmikuuta 1958 Lucca) oli italialainen miekkailija ja moninkertainen olympiavoittaja. Vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä hän voitti kultaa floretin ja säilän joukkuekilpailuissa. Kesäolympialaisissa 1924 Pariisissa hän voitti jälleen kultaa säilän ja vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa floretin joukkuekilpailussa. Amsterdamin kisoissa Puliti kuului lisäksi säilässä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.

title: Säilä

text: Säilä on omaperäinen suomalainen sana, joka on sukua sanalle säle. Suomalaisista miekkailuseuroista yhdellä on säilä nimessään: Saimaan Säilät, Lappeenranta. Parhaiten 2000-luvulla säilämiekkailussa on kuitenkin menestynyt Tapanilan Erän miekkailujaosto. Vuodesta 2012 lähtien Vantaalla on toiminut vain säilämiekkailuun erikoistunut miekkailuseura .

title: Säilä

text: Säilä oli ruotujakolaitoksen aikana myös kohtalaisen tavallinen sotamiehen nimi. Kun ruotusotamies värväytyi, ruotsalaiset upseerit antoivat hänelle suomalaisen alkuperäisnimen tilalle uuden ruotsinkielisen. Säilä eli ruotsiksi Klinga oli hyvin suosittu.[1] Klinga- ja Säilä-nimisiä sukuja elää Suomessa edelleen.

title: Robert Hennet

text: Hennet osallistui vielä kesäolympialaisiin 1920 Antwerpenissä kilpaillen floretin sekä säilän joukkuekilpailuissa ja lisäksi säilän yksilökilpailussa.

title: Miekkailu kesäolympialaisissa 1896 – miesten säilä

text: Miesten säilä oli yksi kolmesta miekkailulajista kesäolympialaisissa 1896. Kilpailu kilpailtiin 9. huhtikuuta 1896, Ateenassa, Kreikassa.

title: Miekkailu

text: Urheilu- tai olympiamiekkailulla tarkoitetaan kolmea olympialajia: kalpaa, florettia ja säilää. Olympiamiekkailu on puhtaasti urheilulaji, jolla ei ole itsepuolustuksellista tarkoitusta.

title: Säilä

text: Säilä tarkoittaa paitsi koko miekkaa, myös miekan yhtenäistä perusosaa, jonka muodostavat terä ja ruoto ilman niihin kiinnitettyjä väistintä, kourainta, pontta ja ponnen alusta tai muita lisäosia kuten rysty- ja väistökaaria, väistörenkaita tai kelloa eli kokillia.

title: Miekkailu kesäolympialaisissa 2012

text: Tapahtumia miehille olivat floretti, floretin joukkuekilpailu, kalpa, säilä ja säilän joukkuekilpailu. Naisten tapahtumat puolestaan olivat floretti, floretin joukkuekilpailu, kalpa, kalvan joukkuekilpailu ja säilä.

title: J. Säilä

text: Jebets Jesiel Judi Judén (sukunimi myöh. "Säilä"; 6. huhtikuuta 1851 Multia – 7. elokuuta 1911 Koski Tl) oli suomalainen pappi ja kirjallisuuden suomentaja.

title: Miekkailu kesäolympialaisissa 1912

text: Tukholman kesäolympialaisissa 1912 miekkailussa kisattiin viidessä lajissa. Miehet kilpailivat henkilökohtaisessa kilpailussa kalvalla, säilällä ja floretilla sekä joukkuekilpailussa kalvalla ja säilällä. Naiset eivät kilpailleet lainkaan.

title: Marian Kuszewski

text: Kuszewski saavutti säilällä joukkuekilpailun olympiahopeaa Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960. Melbournessa hän kilpaili myös säilän yksilökilpailussa. MM-kilpailuista Kuszewski saavutti säilän joukkuekilpailussa hopeaa vuonna 1954 ja pronssia vuosina 1957 ja 1958.

title: Mariel Zagunis

text: Vuonna 2004 Ateenassa Zagunis voitti ensimmäisen miekkailun olympiakullan Yhdysvalloille sadan vuoden tauon jälkeen ja oli samalla myös urheiluhistorian ensimmäinen naisten säilän olympiavoittaja, sillä laji tuli olympiaohjelmaan vasta vuoden 2004 kilpailuissa. Neljä vuotta myöhemmin Pekingin olympialaisissa Zagunis uusi säilän olympiavoittonsa. Samoissa kisoissa hän sijoittui pronssille säilän joukkuekilpailussa. Lontoossa 2012 Zagunis jäi säiläkilpailussa neljännelle sijalle.

title: Pekka Säilä

text: Vuonna 1967 Säilä eteni Wimbledonin tennisturnauksessa kolmannelle kierrokselle. Kolmannella kierroksella hän kärsi tappion Roger Taylorille, joka eteni turnauksen välieriin. Taylor voitti Säilän lukemin 6–2, 6–1, 6–3.

title: Pekka Säilä

text: Säilä oli Suomen menestyneimpiä pelaajia 1960- ja 1970-luvuilla, joka voitti urallaan 16 kaksinpelin, 13 nelinpelin ja 4 sekanelinpelin Suomen mestaruutta vuosina 1964–1980. Davis Cupissa hän edusti Suomea 15 maaottelussa vuosina 1962–1976. Säilän pelityyli oli hyökkäävä, ja hän oli nopeajalkainen. Ensimmäisen suomenmestaruutensa hän voitti 1964, jolloin muutti paitsi pelityylinsä aggressiivisemmaksi, myös elämäntapansa. Elämäntavanmuutosten, tupakoinnin ja alkoholinkäytön lopettamisen taustalla oli uskoontulo.

title: Friedrich Golling

text: Golling oli mukana voittamassa hopeaa säilän joukkuekilpailusta Tukholman olympialaisissa 1912. Samoissa kisoissa hän selviytyi floretissa puolivälieriin ja putosi säilän henkilökohtaisessa kilpailussa ensimmäisellä kierroksella.

title: Daryl Homer

text: Daryl Homer (s. 16. heinäkuuta 1990 Saint Thomas, Yhdysvaltain Neitsytsaaret) on yhdysvaltalainen miekkailija. Hän kilpaili Lontoon olympialaisissa 2012 säilän yksilökilpailussa, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Hän oli myös mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka sijoittui säilän joukkuekilpailussa kahdeksanneksi. Vuoden 2015 miekkailun maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti hopeaa säilän yksilökilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Homer sai säilän yksilökilpailussa hopeaa, häviten loppuottelussa Unkarin Áron Szilágyille.


query: Määräytyykö UMTS-solun koko aktiivisten käyttäjien lukumäärän mukaan?

title: UMTS

text: UMTS-solun koko määräytyy aktiivisten käyttäjien lukumäärän mukaan.

title: Eläinkunta

text: Mitokondriot huolehtivat solun energiataloudesta.[3] Sen sisällä tapahtuu kemiallisia reaktioita, jotka muuntavat glukoosin sisältämän energian ATP-molekyyleiksi, joita muut soluelimet voivat hyödyntää energialähteenä omille toiminnoilleen. Eniten mitokondrioita on runsaasti energiaa vaativissa soluissa kuten maksa- ja lihassoluissa. Näiden solujen mitokondrioiden lukumäärä vaihtelee muutamista kymmenistä jopa satoihin. Mitokondriot poikkeavat muista soluelimistä siinä, että niillä on oma DNA.

title: Alkusuiset

text: Blastoporin kehityksen ohella alkusuisten ja jälkisuisten kehityksessä on muitakin eroja. Ensinnäkin alkusuisten alkion vakoutuminen eli hedelmöittyneen munasolun jakautuminen moniksi tytärsoluiksi on spiraalimainen ja determinatiivinen eli sen solujen erikoistuneisuus määräytyy jo varhaisessa vaiheessa, jolloin yhdenkin blastomeerin irtoaminen johtaa epänormaaliin kehitykseen. Spiraalinen jakautuminen taas tarkoittaa sitä, että vakoutumisessa syntyneet solut kerääntyvät päällekkäin noin 45 asteen kulmassa, jolloin alkio kehittyy kierreportaiden nousun tapaisesti. Kulma johtuu mitoosisukkulan järjestäytymisestä uudelleen alkion kehityksen alussa, jolloin solut jakaantuvat epätasaisesti. Jälkisuisilla taas vakoutuminen on määräämätöntä (mahdollisuus geneettisiin kaksosiin) ja säteittäistä eli jakaantuneet solut muodostavat suoran kulman toisiinsa nähden.

title: Askelmittari

text: Askelmittari tai pedometri on laite, joka laskee käyttäjänsä ottamia askelia. Nykyisin laitteet ovat yleensä paristokäyttöisiä ja elektronisia. Varhaisemmat askelmittarit toimivat mekaanisesti. Käyttäjän liikkuessa askelmittari tunnistaa kävely- tai juoksuaskeleet ja laskee otettujen askelten lukumäärän. Askelten lukumäärän sekä arvioidun askelpituuden perusteella laite voi myös laskea, kuinka pitkän matkan käyttäjä on kävellyt tai juossut. Joihinkin askelmittareihin voi syöttää myös esimerkiksi käyttäjän pituuden, iän ja painon, jolloin laite arvioi liikkumiseen kulutetun energian määrän. Laitteet voivat toimia motivaattorina terveellisiin elämäntapoihin kannustaen ihmisiä liikkumaan enemmän.

title: MS-tauti

text: Magneettikuvauksessa löydetty MS-plakki ei korreloi kovin hyvin taudin oireiden kanssa ja tavallisissa magneettikuvissa näkvien aktiivisten plakkien lukumäärä vähenee taudin edetessä. Taudin edetessä niin pitkälle, että se aiheuttaa jatkuvia oireita ja jatkuvasti etenevää toimintakyvyn heikkenemistä, T2-kuvassa näkyvien muutosten määrä alkaa tasapainottua, mutta aivojen surkastuminen ja koko keskushermoston alueella tapahtuva hermojen viejähaarakkeiden kato lisääntyvät lähes eksponentiaalisesti.

title: Konduktanssikvantti

text: Sähköisten kanavien lukumäärä formula_4 määräytyy johteen poikkipinta-alasta formula_5 ja elektronien fermiaallonpituudesta formula_6:

title: UMTS

text: UMTS on alusta asti ajateltu myös datasiirtoon. Datasiirrossa 2G:ssä ovat käytössä GSM-data (2G), GPRS (2.5G) ja EDGE (2.75G), jotka ovat kaikki hitaampia kuin UMTSin perusdata Rel99, joka tarjoaa 384kb/s latausnopeuden. UMTS-verkko tarjoaa nykyään aiempaa nopeampia datapalveluita. HSDPA (3.5G) ja HSUPA (3.75G) tarjoavat lisää siirtonopeutta lataukseen ja myös verkkoon päin. Yleensä 3.75 tarkoittaa sekä HSDPAa että HSUPAa, jolloin sitä kutsutaan lyhyemmin HSPA:ksi. Jos sekä verkko että päätelaite osaavat HSDPA- tai HSPA-tekniikan ja siirtotarve ylittää verkkoon asetetun kynnyksen ja signaalivoimakkuus on riittävä, siirtyy datayhteys näille tekniikoille ja nopeuden kasvun lisäksi RTT () pienenee murto-osaan Rel99-yhteyden RTTstä. Kun dataa ei siirretä, myös HSPA-kelpoiset laitteet pudotetaan perus-UMTSille ja siellä edelleen hitaalle kanavalle antamaan tilaa muille käyttäjille.

title: UMTS

text: UMTS otettiin Suomessa käyttöön vuonna 2004. Toimiluvat UMTS-verkkojen rakentamiseen Suomessa on TeliaSoneran lisäksi Elisalla ja DNA:lla. Vuonna 2014 TeliaSoneran 2100MHz:n verkko kattoi pääkaupunkiseudun lisäksi suurimmat kaupungit ympäristöineen ja 900MHz:n verkko suurimman osan Suomesta.[1] Elisan 2100MHz:n verkko oli puolestaan suurimmissa kaupungeissa, lähes koko muu Suomi on katettu 900MHz:n verkolla.[2] DNA:n 2100MHz:n verkko kattoi suurimmat kaupungit ja useita pienempiä taajamia. DNA:n 900MHz:n verkko kattaa lähes koko maan lukuun ottamatta muutamia Kainuun ja Etelä-Lapin alueita.[3] Kaikilla kolmella operaattorilla on Lapin ja Koillismaan erämaa-alueilla laajoja alueita vailla minkäänlaista 3G-peittoa. Vuonna 2014 perustettu Suomen Yhteisverkko Oy rakentaa jatkossa yhteistyössä TeliaSoneran ja DNA:n matkapuhelinverkot Itä-Suomen ja Lapin alueille, jolloin kummankin operaattorin kuuluvuusalueet ovat niissä yhtenevät.[4]

title: Soluautomaatti

text: Tarkoin tieteellisesti kuvattuna soluautomaatti on laskettavuusteoriassa, matematiikassa ja teoreettisessa biologiassa tutkittu diskreetti malli. Se on ääretön ja säännöllinen "solu"ista koostuva verkko, jossa jokainen solu on missä tahansa äärellisestä määrästä mahdollisia tiloja. Verkko voi olla n-ulotteinen, kun n on äärellinen kokonaisluku. Soluautomaatin aika kuluu diskreeteissä (ei-jatkuvissa) askelissa, ja solun tila aikana "t" määräytyy jonkin äärellisen solujoukon (sen ”naapurisolujen”) edellisen aika-askeleen ("t-1") tilan funktiona. Solun naapurit pysyvät samoina koko ajan. Jokaisen solun tila muuttuu synkronisesti ja saman muutossäännön mukaan. Joka kerran kun verkon kaikki solut (muutossäännön mukaisesti) muuttuvat syntyy uusi "sukupolvi".

title: Täydellinen muodonvaihdos

text: Hyönteisen kehitys alkaa naaraan munimasta munasta ("ovo"), jonka sisällä hedelmöityneestä munasolusta kehittyy toukka ("larva", monikossa "larvae"). Toukan kuoriuduttua munasta sen tehtävä on syödä ja kerätä siten energiaa seuraavia elinvaiheita varten. Toukkavaiheen aikana toukka luo nahkansa useita kertoja ja kasvaa jokaisen nahanluonnin yhteydessä jonkin verran suuremmaksi. Nahanluontikertojen lukumäärä vaihtelee. ja usein toukan ulkoasu muuttuu nahanluontien yhteydessä. Viimeisen nahanluonnin aikana toukkanahan alta paljastuu kotelo ("pupa"/"chrysalis"). Kotelo on yleensä liikuntakyvytön. ja saalistajien hämäämiseksi se on usein toukan rakentaman kotelokopan ympäröimä. Kotelovaiheessa toukan koko ruumis hajoaa kotelon sisällä, ja lepotilassa olleista eriytymättömistä soluista kehittyy kokonaan uusi yksilö, jossa ei ole yhtäkään samaa solua kuin toukan ruumiissa. Kotelovaiheen aikana eläin käyttää ainoastaan toukkana syömästään ravinnosta keräämäänsä energiaa. Kotelovaiheen pituus vaihtelee, ja usein se sijoittuu talvikaudelle tai kuivaan kauteen, jolloin ravintoa on muutoinkin vähän.

title: UMTS

text: UMTS-verkon radio-osan nimi on UTRAN (UMTS Terrestrial Radio Access Network). Toisin kuin muissa järjestelmissä UMTS-verkon päätelaitteen lyhenne on UE (User Equipment) ja tukiasemasta käytetään termiä Node B. USIM-termiä (Universal Subscriber Identity Module) puolestaan käytetään UMTS-ympäristössä olevasta SIM-kortista.

text: IMSI ("International Mobile Subscriber Identity") on enintään 15 merkkiä pitkä numerosarja, joka on tallennettu puhelimen SIM-kortille. Tällä numerosarjalla voidaan yksilöidä jokainen GSM/UMTS-verkon käyttäjä. GSM/UMTS-puhelin lähettää tämän numerosarjan verkkoon kirjautuessa, jonka jälkeen sitä ei enää lähetetä, vaan verkossa asiointi tapahtuu tilapäisellä (TMSI) numerosarjalla. IMSI numero koostuu käyttäjän maanumerosta (MCC), operaattoritunnuksesta (MNC) sekä MSIN-numerosta, joka on yksilöllinen jokaiselle SIM-kortille. IMSI perustuu ITU E.212 -standardiin. IMSI sisältää "Mobile Country Coden" (MCC), "Mobile Network Coden" (MNC) sekä "Mobile Subscriber Identity Numberin" (MSIN).

title: Hankittu immuniteetti

text:
Hankitun immuniteetin käynnistymisessä keskeisin tapahtuma on antigeenejä esittelevien solujen (APC-solu) ja auttaja-T-lymfosyyttien välinen reaktio. APC-solut ovat erikoistuneita luontaiseen immuniteettiin kuuluvia syöjäsoluja; useimmat niistä ovat ns. dendriittisoluja, mutta myös muut solutyypit voivat toimia antigeeniä esittelevinä soluina. Syöjäsolujen tapaan APC-solut fagosytoivat kudoksissa kohtaamansa mikrobit, ja pilkkoessaan mikrobia sisällään ne kiinnittävät osia siitä itse tuottamaansa proteiiniin, MHC II –molekyyliin. Tämä antigeenin (mikrobista irrotettu osa) ja solun oman proteiinin muodostama kompleksi kuljetetaan APC-solun ulkokalvolle, josta muut solut voivat sen havaita. Tästä tapahtumasta johtuu myös solun nimi.
APC-solun ja mikrobin kohtaaminen tapahtuu useimmiten elimistön kudoksissa, siellä missä mikrobi on tunkeutunut elimistöön. Aktivoituessaan APC-solu kuitenkin siirtyy lymfan eli imunesteen mukana imusolmukkeisiin, joissa varsinainen hankitun immuniteetin käynnistyminen tapahtuu. Imusolmukkeessa on naiiveja (valmiiksi kypsyneitä mutta toistaiseksi aktivoimattomia) lymfosyyttejä odottamassa aktivoitumiseen johtavaa signaalia, ja APC-solun saapuminen tuottaa tällaisen signaalin. Auttaja-T-lymfosyytit omaavat muiden lymfosyyttien tapaan pinnallaan reseptorin, jonka avulla ne tunnistavat spesifisiä antigeenejä, ja juuri auttaja-T-solujen reseptorille on tunnusomaista, että ne tunnistavat antigeenin vain silloin kun se on liitetty osaksi MHC II –molekyyliä. APC-solun saapuessa imusolmukkeeseen aktivoituvat ne auttaja-T-solut, joiden pintareseptori tunnistaa juuri kyseisen antigeenin. Auttaja-T-solujen aktivoituessa ne kypsyvät lopulliseen muotoonsa ja alkavat tuottaa muita immuunijärjestelmän soluja stimuloivia sytokiinejä eli solunulkoiseen tilaan vapautuvia pienikokoisia proteiineja. Tästä seuraavat tapahtumat riippuvat vapautuvien sytokiinien laadusta, mikä puolestaan määräytyy aktivoituvan auttaja-T-solun tyypin mukaan.

title: Jalkarätti

text: Jalkarätin koko määräytyy käyttäjän jalan mukaan siten, että rätin pituus ja leveys ovat kumpikin noin 1,5 kertaa jalkaterän pituus. Jalkarättiä käärittäessä on varottava, ettei jalkapohjan alle muodostu ryppyjä, koska ne aiheuttavat hiertymiä.

title: Windows 10

text: Microsoft on ilmoittanut päivityksen Windows 10:een olevan ilmainen kaikille Windows 7:n, Windows 8:n ja Windows 8.1:n käyttäjille vuoden ajan julkaisusta. Maksuton Windows 10 päivitys on kuitenkin saatavilla myös tämän aikaikkunan jälkeen testaukseen osallistuville käyttäjille. Windows 10:n myötä Microsoft siirtyi Windows palveluna -liiketoimintamalliin, jonka mukaan yhtiö luopuu kokonaan uuden käyttöjärjestelmän julkaisemisesta muutaman vuoden välein ja Windows 10:tä kehitetään uusilla ominaisuuksilla vähitellen. Tämän vuoksi Windows 10:n on sanottu olevan ”viimeinen Windows”. Vuonna 2018 lisensointimalli OEM-valmistajille muuttuu ja jatkossa lisenssin hinta määräytyy laitteen tehokkuuden mukaan.

title: IPhone 4

text:
Applen iPhone 4 -puhelimessa on kaksi mikrofonia taustamelun vähentämiseksi. Puhelinta kiertävä metallikehys on osa antennirakennetta, jonka yhteydet on jaettu niin, että toisella puolella ovat Bluetooth-, WLAN- ja GPS-antennit, kun taas toisella puolella ovat UMTS- ja GSM-antennit. Puhelimessa on viiden megapikselin kamera, joka kykenee kuvaamaan videota 720p-resoluutiolla 30 kuvalla sekunnissa. Vaikka pikseleiden määrää on kasvatettu, niin pikseleiden kokoa kennolla ei ole pienennetty eli kennon kokoa on kasvatettu. Edessä olevaa VGA-laadulla kuvaavaa kameraa voi hyödyntää videopuheluissa. Muihin uusiin ominaisuuksiin kuuluu mm.
Kun iPhone 4 tuli ennakkotilattavaksi 15. kesäkuuta 2010, sitä tilattiin yli 600 000 kappaletta yhdessä päivässä. Mittavat ennakkotilaukset saivat sekä Applen että operaattori AT&T:n iPhone 4 -varastot loppumaan, sillä he eivät osanneet odottaa näin suuria myyntilukuja:
Pian julkaisun jälkeen monet käyttäjät ilmoittivat ongelmista puhelimen antennin kanssa. Käyttäjien mukaan antennin signaalin voimakkuus heikkeni huomattavasti, kun puhelimen vasemman alakulman antennien välinen sauma peitettiin. Applen antaman lausunnon mukaan ongelmasta pääsee eroon "pitämällä puhelimesta kiinni toisella tavalla". Apple on myös pyytänyt asiakaspalvelijoitaan kertomaan kuluttajille, että "Kumisen tai muovisen suojuksen hankkiminen voi parantaa puhelimen suorituskykyä, sillä käsi ei tällöin kosketa mustaa raitaa suoraan."

title: Adblock Plus

text: Suurimman hyödyn mainosten poistumisen lisäksi saavat käyttäjät, joilla on hidas modeemi- tai mobiilidatayhteys (GPRS, UMTS) sekä siirrettyyn datamäärään perustuva laskutus.

title: Telegram

text: Joulukuussa 2014 sovelluksen aktiivisten käyttäjien määrä oli 50 miljoonaa, ja viestejä lähetettiin tuolloin yli miljardi kappaletta päivässä. Helmikuussa 2016 Telegram kertoi sovelluksen käyttäjämäärän nousseen sataan miljoonaan käyttäjään kuukausittain. Päivittäin viestejä lähetetään yli 15 miljardia kappaletta.

title: Owela

text: Owela (Open Web Lab) on VTT:n avoin innovaatiotila, jossa kehitetään tulevaisuuden tuotteita ja palveluja yhdessä aktiivisten käyttäjien kanssa. Owelassa hyödynnetään sosiaalisen median työkaluja käyttäjätutkimukseen ja tuotekehitykseen.

title: Twitter

text: Aktiivisten Twitter-käyttäjien määrä ylitti 200 miljoonaa syyskuussa 2012, ja päivittäisiä tviittejä lähetettiin 340 miljoonaa. Käyttäjien oma Twitter-historia tuli kokonaisuudessaan heidän ladattavakseen.

title: UMTS

text: Puhelinvalikoimassa oli aluksi toivomisen varaa. Kun UMTS otettiin Suomessa käyttöön vuonna 2004, puhelinmalleja oli tarjolla vain muutama, kun vuotta myöhemmin niitä oli tarjolla jo yli kymmenen erilaista mallia. Puhelimia valmistivat mm. Nokia, Samsung ja Motorola. UMTS-puhelimien haluttavuutta alensi alkuun UMTS-verkkojen huono kattavuus Suomessa, joten loppukäyttäjälle ei ollut käytännössä hyötyä 3G-puhelimesta. Kysyntää lisäsi mobiilidatan hinnoittelu kuluttajaystävällisempään suuntaan. Radiotekniikan lisäksi UMTS-puhelimissa tulee olla olosuhteisiin nähden riittävän iso värinäyttö. Lisäksi haastavuutta puhelimien kehittämiseen toi se, että puhelimien tulee olla kooltaan pieniä ja kevyitä, sekä niiden tulee olla helppokäyttöisiä ja vähän virtaa kuluttavia. Lähinnä aasialaiset valmistajat hallitsivat aluksi 3G-puhelimien markkinoita. Nokia kuitenkin onnistui valtaamaan noin 40 prosentin markkinaosuuden vuoteen 2008 mennessä,[5] sen sijaan Motorolan ja Sony Ericssonin myynti kääntyi laskuun.[6] Sittemmin Nokia luopui kokonaan puhelimien valmistuksesta itse myydessään matkapuhelinosastonsa Microsoftille. Vuonna 2007 3G-puhelimien hinnat kytkyliittymissä olivat valmistajasta riippuen pääsääntöisesti 200–800 euroa, käteiskaupalla ilman kytkyliittymää noin 15% kalliimpia.

title: UMTS

text: UMTS-taajuusalueista on Euroopassa ja Japanissa käytössä 2100MHz alue (bandI), joka on tuetuin nykyisissä päätelaitteissa. Joissakin Euroopan maissa, kuten Suomessa, on otettu käyttöön myös 900MHz alue (bandVIII), mikä mahdollistaa verkon laajentamisen edullisemmin, koska lähes koko maan kattavaa 900MHz GSM-verkkoa varten on jo rakennettu mastopaikat. Matalampi taajuus pidentää signaalin kantamaa, jolloin tukiasemia ei tarvitse rakentaa yhtä tiheään kuin 2100MHz alueella. Elisa avasi maailman ensimmäisen kaupallisen 900MHz taajuudella toimivan 3G-verkon Suomessa marraskuussa 2007. Yhdysvalloissa UMTS-verkkoja on olemassa myös 1900MHz (band II) ja 850MHz (band V) taajuuskaistoille. Monet päätelaitteet tukevat 850MHz aluetta, mutta vain osa uusista laitteista (vuonna 2009) tuki 900MHz aluetta.

title: Aldosteroni

text: Aldosteroni kasvattaa munuaisten kokoojatiehyen solujen apikaalisen solukalvon Na- ja K-kanavien lukumäärää ja aktiviteettia sekä aktivoi basaalisen solukalvon natrium-kalium pumppuja, mikä lisää Na-ionien poistumista solusta vereen ja K-ionien siirtymistä verestä soluun. Tämä saa aikaan K-ionien diffundoitumisen solusta luumeniin ja sitä kautta virtsaan.

title: Metcalfen laki

text: Metcalfen laki väittää, että kommunikaatioverkon arvo on verrannollinen verkon käyttäjien lukumäärän neliöön ("n"). Robert Metcalfe muotoili sen ensimmäisenä koskemaan Ethernetiä. Metcalfen laki selittää monia kommunikaatioverkkojen kuten Internet ja World Wide Web kokoon liittyviä ilmiöitä.

title: DVB-H

text: DVB-H käyttää broadcast-verkkoa, joka tarkoittaa sitä, että kaikkiin vastaanottimiin lähetetään yhdestä tai useammasta lähteestä täysin samaa signaalia. Radiotaajuuksilla riittää kaistaa niin monelle vastaanottajalle kuin solun peittoalueella vain on. Tämä on ratkaiseva ero matkapuhelinverkkojen GPRS- ja UMTS-tiedonsiirtoon, jossa jokainen päätelaite kuluttaa lähetyksen verran kaistaa päästä päähän.

title: Organogeneesi

text: Organogeneesi alkaa keskushermoston erilaistumisella, kun mesodermin solut indusoivat ektodermin soluja. Tämä primaari-induktio käynnistää mesenkyymin ja epiteelin välisen vuorovaikutuksen. Solujen välisen viestinnän seurauksena määräytyy asteittain solujen lopullinen erilaistumissuunta.

title: Oliomalli

text:
Mallin abstraktiotaso määräytyy valittujen luokkien abstraktiotasoista. Luokan abstraktiotaso määräytyy sen mukaan kuinka paljon toisistaan eroavia todellisia olioita luokkaan kuuluu. Mitä suurempia ovat olioiden mahdolliset erot, sitä korkeampi on abstraktiotaso. Mallissa tämä näkyy olion ominaisuuksien lukumääränä. Korkealla abstraktiotasolla ominaisuuksia on vähän ja vastaavasti matalalla paljon.
Jos luokat määritellään kovin alhaiselle abstraktiotasolle, malli vastaa erityisen hyvin maailmaa ja sen käsitteellistä monimuotoisuutta, mutta mallin luokkien määrä kasvaa liian suureksi ja koko mallin yksinkertaistava ja selkeyttävä tavoite vaarantuu. Jos taas luokat määritellään liian yleisiksi, niiden semanttinen sisältö kutistuu. Näin saadaan hyvin laaja yleinen ja ymmärrettävä malli, joka vaan ei kerro juuri mitään kohdealueesta. Aloittavat mallintajat sortuvat helposti jälkimmäiseen. Luokkien huolellinen nimeäminen on äärimmäisen tärkeätä. Kun kielen sanat muodostavat todellisten olioiden sumeita joukkoja, luokkaa määriteltäessä tämän mallintaja eliminoin sumeuden poimimalla mukaan vain näkökulman välttämättömät piirteet ja jättämällä kaiken muun monimuotoisuuden luokan ulkopuolelle.

title: Käyttäjätuotanto

text: Käyttäjätuotanto perustuu ajatukseen kollektiivisesta älykkyydestä (). Kollektiivinen älykkyys on suuren yhteisön jäsenten yhdessä muodostama tietämysvarasto. Yksittäisen kollektiivin jäsenen tiedonmuru on lähes merkityksetön, mutta kun riittävän suuri määrä "hyönteismieliä" ("pesämieliä") () toimii yhdessä ja yhdistää tiedonmurut, tulokset voivat olla merkittäviä. Käyttäjätuotanto on sitä tehokkaampaa, mitä suurempi on siihen osallistuvien aktiivisten käyttäjätuottajien lukumäärä.

title: Mikrobiologia

text:
Plate Count -menetelmä arvioi näyteliuoksessa olevien elävien mikrobien lukumäärän. Se perustuu oletukseen, että jokainen elävä solu on suotuisissa olosuhteissa aktiivinen jakautuen kokonaiseksi pesäkkeeksi, ja että jokainen pesäke on lähtenyt kasvamaan yhdestä mikrobista. Jotta pesäkkeiden määrä olisi laskettavissa, nämä yksittäiset pesäkkeet erotetaan toisistaan laimentamalla näyteliuosta tarpeeksi ennen (malja)viljelyä. Inkuboituaan tarpeeksi kauan yhdestä solusta kasvaneet pesäkkeet ovat ihmissilmällä laskettavissa olevia pisteitä.
Plate Count on melko herkkä, ja siksi luotettava menetelmä. Se on paljon käytetty koska se huomioi ainoastaan elävien solujen lukumäärän. Mikrobien kasvuun vaikuttaa merkittävästi kasvualusta.

title: Mikrovillus

text: Mikronukkalisäke eli mikrovillus on soluelin, jonka tarkoitus on lisätä epiteelisolujen solukalvojen pinta-alaa. Tämä mahdollistaa solun aktiivisten pumppujen määrän kasvamisen moninkertaiseksi, jonka seurauksena aineiden imeytymispinta-ala moninkertaistuu.