query: Milloin Työmies (aluksi Amerikan Suomalainen Työmies) ilmestyi?

title: Työmies (Yhdysvallat)

text: Työmies (aluksi Amerikan Suomalainen Työmies) oli Yhdysvalloissa vuosina 1903–1950 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. Se toimi ensin sosialistien ja 1920-luvun alusta lähtien kommunistien äänenkannattajana. Massachusettsin Worcesterissa perustettu lehti siirrettiin vuonna 1904 Michiganin Hancockiin. Vuodesta 1914 lähtien se ilmestyi Wisconsinin Superiorissa. Työmies ja Yhdysvaltojen itärannikolla julkaistu Eteenpäin yhdistettiin vuonna 1950 Superiorissa ilmestyneeksi Työmies–Eteenpäin -lehdeksi.[1]

title: Työmies (Yhdysvallat)

text: Lehden levikki oli ennätykselliset 15500 kappaletta vuonna 1919, 13700 vuonna 1930 ja 5000 vuonna 1950[1]. 1920-luvun lopulla Työmiehen teknisesti hyvin varustettu julkaisuyhtiö mainosti olevansa ”suurin työläisten omistama ja kontrolleeraama kustannusliike Amerikassa”[21]. Suomenkielisen lukijakunnan vähentyessä kommunistilehtien yhdistäminen alkoi jo 1930-luvun puolessavälissä käydä taloudellisista syistä tarpeelliseksi. Työmies ja New Yorkin osavaltion Yonkersissa ilmestynyt Eteenpäin yhdistettiin elokuussa 1950. Niiden tilalle perustettiin Superiorissa vuoteen 1998 saakka ilmestynyt Työmies–Eteenpäin.[22]

title: Amerikansuomalainen lehdistö

text: Ensimmäinen varsinainen työväenlehti oli A. F. Tannerin toimittama "Amerikan Työmies", joka ilmestyi vähän aikaa New Yorkissa vuonna 1900. Matti Kurikan "Aika" ilmestyi ensin sanomalehtenä ja sitten aikakauslehtenä Sointulassa vuosina 1901–1904. Työväestön pyrkimyksiin ja ammattiyhdistystoimintaan suhtautuivat aluksi myönteisesti myös eräät porvarilehdet kuten Eero Erkon vuonna 1903 perustama "Amerikan Kaiku".

title: Suomen Työmies (1920–1923)

text: Puolueen pää-änenkannattajana toiminut lehti lakkautettiin määräajaksi syksyllä 1921, jolloin sen tilalla ilmestyi Uudenmaan piirin äänenkannattajana esiintynyt "Suomen Työläinen". Vuoden 1922 alussa Suomen Työmiestä julkaissut Oy Työ hankki oman kirjapainon Amerikan suomalaisen sosialistijärjestön lahjoittaman ”miljoonan markan rahaston” turvin. Viranomaiset lakkauttivat lehden pysyvästi elokuussa 1923.

title: Työmies (Yhdysvallat)

text: Lakon jälkeen Työmiehen toiminta Hancockissa kävi mahdottomaksi muun muassa paikallisen elinkeinoelämän ilmoitusboikotin takia. Lehti päätettiin siirtää Duluthin naapurikaupunkiin Wisconsinin Superioriin, jossa ensimmäinen numero ilmestyi 10. lokakuuta 1914.[15] Työmies Society -nimen ottaneen[1] kustannusyhtiön henkilöstöä supistettiin, ja uuden taloudenhoitajan Matti Tenhusen johdolla se muuttui nopeasti jälleen kannattavaksi. Viiden vuoden kuluttua Työmies omisti Superiorissa kolmikerroksisen liiketalon ja uusitun kirjapainokoneiston täysin velattomana. Lehden päätoimittajana työskenteli muuton jälkeen sosialistipuolueen virallista suuntaa noudattanut Moses Hahl.[16]

title: Suomen Työmies (1920–1923)

text: "Suomen Työmies" oli SSTP:n ensimmäinen itsenäinen lehtihanke. Se ilmestyi kuudesti viikossa. Päätoimittajina työskentelivät Arvo Tuominen (1920), Emil Tuomi (1921), Eero Meriluoto (1921), Johannes Forsman (1921 ja 1922), Viljo Kainulainen (1921), Pekka Pirskanen (1922), Voitto M. Jalava (1922) ja Ville Harinen (1922–1923).

title: Suomen työväen vasemmistoryhmä

text: Tammikuun 1930 alussa vasemmistoryhmä alkoi julkaista äänenkannattajaansa "Suomen Työmies". Lehden ensimmäisen numeron pääkirjoituksessa korostettiin Suomen työväenliikkeen itsemääräämisoikeutta ja ammattiliittojen sääntöjen kunnioittamista. Suomen Työmies ilmestyi kolmesti tammikuussa, joka arkipäivä helmikuusta toukokuun alkuun ja kolmesti viikossa siitä eteenpäin. SKP:n hallitsemat lehdet ja järjestöt tuomitsivat uuden lehden jyrkästi. STPV:n eduskuntaryhmässä vasemmistoryhmää puolusti vain Eino Pekkala. Vasemmiston kirjapainot ja lehdet puhdistettiin vasemmistoryhmän kannattajista kevään aikana.

title: Pohjolan Työmies

text: Pohjolan Työmies oli Oulussa vuosina 1924–1937 ilmestynyt SDP:n sanomalehti. Huhtikuussa 1925 sen nimenä oli vähän aikaa "Työmies".

title: Amerikan Työmies

text: Amerikan Työmies oli New Yorkissa vuonna 1900 ilmestynyt ensimmäinen amerikansuomalainen työväenlehti.

title: Luettelo jääkäreistä Å

text: (s.17. helmikuuta 1889 Kuivaniemi) oli suomalainen jääkäri Hänen vanhempansa olivat työmies Antti Wilhelm Åman ja Stiina Anttonen. Tämä Torniolainen työmies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 31. lokakuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet laskettiin siviilitöihin 14. maaliskuuta 1916. Suomeen hän palasi syksyllä 1918 ja matkusti heti sen jälkeen Pohjois-Amerikan Yhdysvaltoihin. Hänen myöhemmistä vaiheistaan ei ole tietoja.

title: Työmies–Eteenpäin

text: Päivälehtenä aloittaneen julkaisun levikki oli aluksi noin 4 000 kappaletta. 1970-luvulla sen levikki laski alle puoleen ja ilmestymistiheys yhteen kertaan viikossa. 1990-luvulla "Työmies–Eteenpäin" ilmestyi enää vain kerran kuukaudessa. Vuonna 1986 sen rinnalle perustettiin englanninkielinen "The Finnish American Reporter", joka jatkaa toimintaansa poliittisesti sitoutumattomana julkaisuna.

title: A. F. Tanner

text: Tanner muutti 1899 Yhdysvaltoihin ja perusti New Yorkissa vuonna 1900 Amerikan Työmies-nimisen sosialistisen lehden. Lehti ilmestyi vain muutamia kuukausia jonka jälkeen Tanner muutti Minneapolikseen opiskelemaan lääketiedettä. Palattuaan Suomeen hän perusti vuonna 1908 Helsingissä lyhytikäiseksi jääneen "Nuorsosialisti"-nimisen lehden.

title: Pohjolan Työmies

text: "Pohjolan Työmies" ilmestyi aluksi kuudesti, vuonna 1926 vähän aikaa kahdesti, sen jälkeen kolmesti ja vuodesta 1933 lähtien jälleen kahdesti viikossa. Lehden tilaajamäärä oli 1 000–1 500 kappaletta. Sen päätoimittajina työskentelivät Reinhold Sventorzetski (Svento, 1924), Kalle Hautala (1924–1925 ja 1928–1931), E. O. J. Kotiranta (1925–1926), Edvard Huttunen (1926–1928) ja Arvi Turkka (1931–1937).

title: Työmies (Yhdysvallat)

text: Työmies sai alkunsa Massachusettsin Worcesterissa, jonne oli vuonna 1903 perustettu Amerikan Suomalainen Työväen Kirjapaino-Osakeyhtiö sosialistisen Uusi Meikäläinen -pilalehden painamista varten. Yhtiön johtokunta päätti ryhtyä julkaisemaan Amerikan Suomalainen Työmies -nimistä sosiaalidemokraattista sanomalehteä, jonka toimittajaksi palkattiin Suomen Työmiehen entinen taloudenhoitaja Vihtori Kosonen. Lehden näytenumero ilmestyi nelisivuisena ja viisipalstaisena 20. heinäkuuta 1903. Sen alkuvaiheisiin liittyvät riidat syksyllä 1903 perustetuissa Imatra-liitossa ja Amerikan Suomalaisessa Työväenliitossa, joissa kurikkalaisilla utopistisilla sosialisteilla oli omat kannattajansa. Marraskuussa järjestyssä yhtiökokouksessa enemmistö päätti, että ”lehti toimitetaan puhtaasti kansainvälisen työväenliikkeen (sosialidemokratisen) puolueohjelman mukaisesti”.[2]

title: Amerikan Työmies

text: Tunnettu agitaattori Martti Hendrickson lähetettiin keskilänteen hankkimaan kannatusta uudelle yritykselle. Matkan tulokset jäivät heikoiksi ja "Amerikan Työmies" sai vain vähän yli 500 tilausta. Tannerin muutettua pois lehti oli lakkautettava, kun sitä oli ilmestynyt 24 numeroa.

title: Oskari Aalto

text: Oskari Aalto (23. tammikuuta 1887 Alahärmä – 5. huhtikuuta 1918) oli suomalainen jääkärivaravääpeli ja työmies. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Saha ja Maria Eliaksentytär ja hänen puolisonsa oli Kaisa Vilhelmiina Mäenpää. Oskari Aalto työskenteli työmiehenä Kortesjärvellä ennen jääkäriksi ryhtymistään.

title: Suomen Työmies (1930)

text: Suomen Työmies oli Helsingissä vuonna 1930 ilmestynyt vasemmistoradikaali sanomalehti. Suomen Työmies oli Suomen työväen vasemmistoryhmän äänenkannattaja.

title: Suupohjan Työmies

text: Lehti ilmestyi aluksi kerran ja vuonna 1885 kahdesti viikossa. Sen levikki oli toisena ilmestymisvuotena tuhat kappaletta. Vastaavina toimittajina työskentelivät Karl Alfred Lundqvist (1883–1885) ja Kaarlo Kahma (1885).

title: Uusi Meikäläinen

text: Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov lakkautti vuonna 1903 suomalaisen "Matti Meikäläinen" -pilalehden, jolloin Urho A. Mäkelä (tai Mäkinen) perusti Yhdysvaltoihin "Uusi Meikäläinen" -nimisen pilalehden. Sen toimittajana ja piirtäjänä työskenteli John Hakola, joka käytti nimimerkkiä Tahvo Tohmolainen. "Uutta Meikäläistä" painettiin "Pohjan Tähti" -sanomalehden kirjapainossa Massachusettsin Fitchburgissa, mutta kesällä 1903 Mäkinen riitautui sen omistajan A. Heissonin kanssa, jolloin pilalehteä varten perustettiin Worcesteriin Amerikan Suomalainen Työväen Kirjapaino-Osakeyhtiö. Yhtiön johtokunta päätti ryhtyä julkaisemaan "Amerikan Suomalainen Työmies" -nimistä sanomalehteä, josta pian muotoutui Michiganin Hancockiin muuttanut "Työmies".

title: Savon Työmies (1906–1918)

text: "Savon Työmies" ilmestyi aluksi kolmesti ja vuodesta 1917 lähtien kuudesti viikossa. Vuosina 1917–1918 sen rinnalla julkaistiin myös kolmipäiväistä painosta. Levikki oli aluksi 5 000 kappaleen tuntumassa, mutta nousi vuonna 1917 15 500 kappaleeseen. Päätoimittajina työskentelivät Antti Mäkelin (1906–1907), Johan Arvid Mustonen (1907), Kalle Hämäläinen (1907–1911), Otto Piisinen (1911–1914), Taavi Tainio (1917–1918) ja vastaavana toimittajana Edvard Halonen (1917–1918).

title: Suomen Työmies (1930)

text: "Suomen Työmies" ilmestyi aluksi kuudesti ja toukokuusta lähtien kolmesti viikossa. Kuusipäiväisen lehden rinnalla julkaistiin myös kolmepäiväistä painosta. Vastaavina toimittajina työskentelivät M. Karvonen ja V. Liljeqvist. Julkaisuyhtiö Oy Työmiehen johtokunnan puheenjohtajana toimi Erkki Härmä.

title: Amerikan Suomalainen Sosialistijärjestö

text: Amerikan Suomalainen Sosialistijärjestö julkaisi kolmea sanomalehteä. Suurin lehdistä oli 12 000 kappaleen levikillään keskilännessä ilmestynyt "Työmies". Läntisen alueen "Toverin" levikki oli 4 000 ja idässä ilmestyneen "Raivaajan" noin 6 000. Näiden lisäksi ASS alkoi julkaisemaan myös kolmea valtakunnallista lehteä. Sosialismin teoriaa käsittelevä "Säkeniä" ilmestyi kuukausittain Massachusettsin Fitchburgissa. Kahdesti kuukaudessa puolestaan ilmestyi sarja- ja pilakuvia sisältänyt "Lapatossu", jota julkaistiin Michiganin Hancockissa. Naisille tarkoitettu "Toveritar" ilmestyi Oregonissa Astorian kaupungissa. Lisäksi ASS rahoitti huomattavasti Kanadan puolella Port Arthurissa julkaistua "Työkansa"-lehteä.

title: Työmies (Yhdysvallat)

text: Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön perustamiskokouksessa elokuussa 1906 sen äänenkannattajiksi hyväksyttiin Työmies ja Massachusettsin Fitchburgiin vuonna 1905 perustettu Raivaaja. Kokouksessa keskusteltiin lehtien hallinnan siirtämisestä järjestölle, mutta koska niiden julkaisuyhtiöt olivat pääosin sen paikallisosastojen omistuksessa, tilanne päätettiin jättää ennalleen.[7]

title: Työmies

text: Työmies ilmestyi aluksi viikkolehtenä vuoteen 1899 saakka, jolloin se muuttui kuusipäiväiseksi. Tämän jälkeen lehdestä tuli nopeasti Suomen luetuin työväenlehti.[2] Myöhemmin 1910-luvun aikana se oli Helsingin Sanomien, Uuden Suomettaren ja Hufvudstadsbladetin ohella yksi Suomen neljästä suurimmasta sanomalehdestä. Vuonna 1917 Työmies oli 80 000 kappaleen levikillään jopa maan suurin sanomalehti.[3] Sen viimeinen numero ilmestyi sisällissodan loppuvaiheessa huhtikuussa 1918. Lehden seuraajaksi perustettiin vielä saman vuoden aikana Suomen Sosialidemokraatti, joka nykyään ilmestyy nimellä Demokraatti.

title: Työmies (Yhdysvallat)

text: Kesällä 1904 lehti siirrettiin Michiganin Kuparisaarella sijaitsevaan Hancockiin, jossa sen kustantajaksi perustettiin Työmies Kustannusyhtiö -niminen osakeyhtiö. Nelisivuinen ja seitsenpalstainen lehti alkoi ilmestyä Hancockissa 16. elokuuta.[3] Samalla sen nimi lyhentyi Työmieheksi[4]. Amerikan sosialistipuolueen linjalle asettuneen lehden toimittajaksi tuli joulukuussa 1904 Kaapo Murros, joka oli työskennellyt Siirtolaisessa sekä Suomessa muun muassa Päivälehdessä. Hänen apunaan toimituksessa työskenteli Alex Halonen.[5] Kustannusyhtiön talous alkoi lujittua J. A. Harpetin tilalle taloudenhoitajaksi tulleen V. S. Holmstenin johdolla. Vuonna 1905 Työmies hankki ensimmäisen latomakoneen ja muutti omaan toimitaloon. Lehden koko laajeni kahdeksansivuiseksi ja kuusipalstaiseksi, ja vuoden 1907 alussa se muuttui viikkolehdestä kolmipäiväiseksi. Tilaajamäärä ylitti 4000:n rajan syksyllä 1906 ja oli vuonna 1907 jo yli 5000.[6]

title: Luettelo jääkäreistä L

text:
(27. toukokuuta 1889 Laukaa – 21. lokakuuta 1924) oli suomalainen jääkäri ja työmies. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Lampinen ja Karolina Juhontytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hilma Sammalojan kanssa.
Tämä kansakoulun käynyt Pietarsaarelainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksen jälkeen hänet laskettiin siviilitöihin 30. joulukuuta 1917 ja Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 1. joulukuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Pietarsaaressa. Hän kuoli keuhkotautiin 21. lokakuuta 1924. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.

title: Länsisuomen Työmies

text: Turku oli varhaisimpia työväenliikkeen keskuksia Suomessa Helsingin ja Tampereen ohella. Länsisuomen Työmies perustettiin vuoden 1898 lopulla ja sen ensimmäinen numero ilmestyi 14. tammikuuta 1899.

title: Työmies (Yhdysvallat)

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Lahtinen, William (toim.)| title = 50 vuoden varrelta| location = Superior, Wisconsin| publisher = American Finnish Publishers, Työmies Society| year = 1953| format = [ online version]}} Citation error, replace with{{cite book| author = Sulkanen, Elis| title = Amerikan suomalaisen työväenliikkeen historia| location = Fitchburg, Massachusetts| publisher = Amerikan Suomalainen Kansanvallan Liitto ja Raivaaja Publishing Company| year = 1951| format = [ online version]}} Citation error, replace with{{cite book| title = Työmies 20 vuotta| location = Superior, Wisconsin| publisher = Työmies Print| year = 1923| format = [ online version]}} Citation error, replace with{{cite book| title = Työmies kymmenvuotias 1903–1913| location = Hancock, Michigan| publisher = Työmies Kustannusyhtiö| year = 1913| format = [ online version]}}

title: Työmies–Eteenpäin

text: "Työmies–Eteenpäin" syntyi, kun New Yorkin osavaltion Yonkersissa julkaistu "Eteenpäin" yhdistettiin Superiorissa ilmestyneeseen "Työmieheen". Lehden kustantajana toimi Työmies Society. Päätoimittajana työskenteli aluksi G. M. Wästilä, vuosina 1972–1975 Frank Walli ja vuodesta 1975 lähtien Timo Poropudas. International Workers’ Orderin ja sen suomalaisen järjestön lakkauttamisen jälkeen "Työmies–Eteenpäin" toimi amerikansuomalaisten kommunistien tärkeimpänä yhdyssiteenä.

title: Yrjö Holm

text: Yrjö Holm (k. 4. heinäkuuta 1930 Forssa) oli suomalainen työmies ja Loimaan kauppalanvaltuuston entinen jäsen, joka edusti Sosialistista työväen ja pienviljelijöiden vaalijärjestöä. Hän kuoli kotiovelleen äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen jäsenten murhaamana heinäkuussa 1930. Holmin tapausta ei milloinkaan selvitetty, eikä murhasta rangaistu ketään. Hänen lisäkseen Lapuan liikkeen murhaamina kuolivat Onni Happonen ja Erik Mättö.


query: Missä humalakasvi kasvaa luonnonvaraisesti?

title: Humala

text: Humala (Humulus lupulus) on hamppukasveihin (Cannabaceae) kuuluva monivuotinen köynnöstävä hyöty- ja koristekasvi. Se kasvaa luonnonvaraisena laajalla alueella Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa lauhkeilla seuduilla.

title: Sarakkeet

text: Sarakkeita kasvaa viileillä alueilla pohjoisella pallonpuoliskolla ja niitä on yhteensä 35 lajia. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena kaksi sarakelajia, joskin kumpikin niistä on harvinaisia.

title: Dacrydium

text: Suvun "Dacrydium" edustajia kasvaa luonnonvaraisena Kaakkois-Aasiassa ja Australaasiassa sekä useilla läntisen Tyynenmeren saarilla. Niitä esiintyy luonnonvaraisena eteläisessä Kiinassa, Thaimaassa, Laosissa, Kambodžassa, Vietnamissa, Malesiassa, Indonesiassa, Papuassa-Uudessa-Guineassa, Salomonsaarilla, Uudessa-Kaledoniassa, Fidžillä ja Uudessa-Seelannissa.

title: Jumis

text: Jumis kuvataan lyhyenä miehenä, joka kantaa vehnän, humalakasvin ja kauran tähkiä muistuttavia vaatteita.

title: Tuoksutraakkipuu

text: Sitä kasvaa luonnonvaraisena Länsi-Afrikassa sekä Tansaniassa ja Sambiassa. Sen lehdet ovat 45-90 cm pitkiä, ja itse kasvi kasvaa hitaasti kuusimetriseksi. Kukat ovat valkoiset, tuoksuvat ja kasvavat terttuina. Niistä kehittyy punaoransseja marjoja.

title: Isoposliinikukka

text: Kasvia esiintyy luonnonvaraisena Kiinassa, Itä-Aasiassa ja Australiassa jossa se kasvaa epifyyttinä.

title: Mantelipistaasi

text:
Mantelipistaasi ("Pistacia vera") on pistaasien ("Pistacia") sukuun kuuluva kasvi. Sen luumarjojen vaaleanvihreää siementä, niin sanottua pistaasipähkinää, käytetään muun muassa jälkiruoissa ja leivonnaisissa. Sitä myydään myös paahdettuina ja suolattuina.
Mantelipistaasi kasvaa luonnonvaraisena Aasian keski- ja lounaisosien vuoristoalueilla kuten Iranissa, Afganistanissa ja Turkmenistanissa. Sitä viljellään yleisesti muun muassa Välimeren seudulla, Kaliforniassa ja Australiassa. Välimerellä on kasvanut luonnonvaraisena pienempisiemenisiä mantelipistaaseja.

title: Morsiusvatukka

text: Morsiusvatukka ("Rubus deliciosus") on vadelman sukuinen kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltojen länsiosassa. Sitä kutsutaan siellä "Kalliovuorten vadelmaksi", . Kasvia viljellään myös Suomessa.

title: Varjoviikuna

text: Varjoviikuna ("Ficus microcarpa") on viikunoiden sukuun kuuluva kasvi. Se kasvaa luonnonvaraisena Intiasta ja Kiinasta Kaakkois-Aasiaan ja Itä-Australiaan.

title: Salviat

text: Euroopassa salvialajeja kasvaa luonnonvaraisena maanosan etelä- ja keskiosissa. Pohjoisemmas ne ovat levinneet ihmisen toiminnan seurauksena. Suomessa luonnonvaraisia salvialajeja on tavattu kaikkiaan viisi, mutta ne kaikki ovat tulokaslajeja.

title: Miekkaliljat

text: Miekkaliljojen sukuun kuuluu 260 lajia, joista 250 elää luonnonvaraisena Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, pääosin Etelä-Afrikassa. Kymmenen lajia on luonnonvaraisia Euraasiassa. Miekkaliljoista 160 lajia on kotoisin Etelä-Afrikasta ja 76 trooppisesta Afrikasta. Lajit vaihtelevat hyvin pienistä kasveista, mahtaviin jalostettuihin kukintoihin.

title: Mustamarjaorapihlaja

text: Mustamarjaorapihlaja ("Crataegus douglasii") on orapihlajiin kuuluva puuvartinen kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan länsiosissa.

title: Sammalleimu

text: Sammalleimu ("Phlox subulata") kuuluu heimoon sinilatvakasvit ("Polemoniaceae"). Se on hyötykäytössä monivuotisena koristekasvina. Kasvi kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan itäosissa.

title: Punaherukka

text: Punaherukkaa kasvaa koko maassa luonnonvaraisena. Luonnonvarainen punaherukka on otettu viljelyyn jo varhain. Luonnonvaraisen muodon marjat ovat happamammat ja pienemmät kuin nykyisin viljellyllä lajikkeilla.

title: Pihlajat

text: Suomessa kasvaa luonnonvaraisena neljä pihlajalajia. Ylivoimaisesti yleisin on koko maassa menestyvä kotipihlaja ("Sorbus aucuparia"), jota useimmiten kutsutaan yksinkertaisesti pihlajaksi. Sen luontainen levinneisyysalue käsittää lähes koko Euroopan. Ruotsinpihlaja ("Sorbus intermedia", aikaisemmalta nimeltään "Sorbus suecica") on levinnyt Turun saaristoon, Ahvenanmaalle, Etelä-Ruotsiin ja läntiseen Baltiaan. Suomenpihlaja ("Sorbus hybrida", aikaisemmin "Sorbus fennica") kasvaa luonnonvaraisena Lounais-Suomessa, Kaakkois-Ruotsissa sekä Etelä- ja Keski-Norjassa. Kaunopihlaja ("Sorbus meinichii") kasvaa ainoastaan Etelä-Norjassa ja Itämeren saarilla Gotlannissa, Tukholman saaristossa ja Ahvenanmaalla. Useat pihlajalajit risteytyvät keskenään, ja kolme viimeksi mainittua lajia ovat alkuperältään risteymäjohdannaisia toisena kantavanhempana kotipihlaja.

title: Chia (kasvi)

text: Chia ("Salvia hispanica") salvioiden sukuun kuuluva on siemenkasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois- ja Keski-Amerikassa.

title: Kalifornianmansikkapuu

text: Kalifornianmansikkapuu ("Arbutus menziesii") on puulaji mansikkapuiden suvussa ja kanervakasvien ("Ericaceae") heimossa. Se kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan länsirannikolla Yhdysvaltain luoteisosissa ja Kanadan lounaisosissa. Se on ainoa Kanadassa luonnonvaraisena kasvava ainavihanta puumainen kukkiva kasvi.

title: Vaarinkaktus

text: Vaarinkaktus kasvaa luonnonvaraisena Meksikossa. Se voi kasvaa 11 metriä korkeaksi ja halkaisijasta voi tulla 45 cm. Kasvu käy kuitenkin hitaasti; 20 vuodessa siitä tulee vasta 60 cm pitkä. Luonnossa kasvi kukkii viisisenttisin, vaaleanpunaisin kukin.

title: Alkanna

text: Alkanna ("Alkanna tinctoria") eli värialkanna on värjäykseen käytettävä kasvi. Se kasvaa luonnonvaraisena Välimeren ympäristössä sekä Unkarissa ja Turkissa. Sitä myös viljellään värjäystarkoitukseen.

title: Kevätpikkusydän

text:
Kevätpikkusydän ("Dicentra eximia") on unikkokasvien ("Papaveraceae") heimoon kuuluva punakukkainen, monivuotinen, ruohovartinen kasvi.
Se kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan itäosissa.

title: Afrikanruoko

text: Afrikanruokoja kasvaa luonnonvaraisena keskisessä, itäisessä ja eteläisessä Afrikassa. Levinneisyyden pohjoisraja menee Etiopian, Sudanin, Kongon demokraattisen tasavallan, Kongon tasavallan ja Gabonin halki. Lisäksi sitä kasvaa Egyptissä Niilin rannalla. Manner-Afrikan lisäksi sitä kasvaa myös Madagaskarilla ja Maskareeneilla.

title: Hortensiat

text: Hortensiat ("Hydrangea") on Itä-Aasiassa ja Amerikassa luonnonvaraisena kasvava kukkakasvisuku, jossa on 70–75 lajia, joihin kuuluu köynnöksiä ja pieniä pensaita. Niitä kasvatetaan koristekasveina suurten kukintojensa takia. Suurin osa lajeista kasvaa luonnonvaraisina Kiinassa ja Japanissa.

title: Jättimesiangervo

text: Jättimesiangervo kasvaa luonnonvaraisena Koillis-Aasiassa: Venäjän kaukoidässä (Sahalin, Kuriilit, Kamtšatka) ja Japanissa. Se kasvaa niityillä ja jokivarsilla.

title: Lumikuningatar (kasvi)

text: Lumikuningatar ("Coelogyne cristata") on helokämmeköiden sukuun kuuluva kämmekkä, jota kasvaa luonnonvaraisena Himalajan eteläosissa. Puhtaanvalkoisista suurista kukistaan nimensä saanut kasvi on ollut suosittu huonekasvi jo pitkään.

title: Kurtturuusu

text: Alkuperäisiä kasvuympäristöjä kurtturuusulle ovat hiekkaisten merenrantojen lisäksi esimerkiksi rannikkojen vuorenrinteet. Luonnonvaraisena kurtturuusu kasvaa Japanissa, Kiinassa, Koreassa ja Venäjän Kaukoidässä. Kiinan maakunnista Jilinissä, Liaoningissä ja Shandongissa laji kasvaa luonnonvaraisena, muualla maassa lajia tavataan viljeltynä. Eri puolilla maailmaa kurtturuusu on villiytynyt istutuksista luontoon lähinnä viileillä ja lauhkeilla ilmastovyöhykkeillä.

title: Pyöröorapihlaja

text: Pyöröorapihlaja eli pyöröliuskaorapihlaja ("Crataegus laevigata") on orapihlajiin kuuluva puuvartinen kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Keski-Euroopassa ja paikoin Englannissa.

title: Keisarinpikarililja

text: Kasvi on kasvaa luonnonvaraisena Turkin kaakkoisosissa, läntisessä Iranissa, Intian luoteisosassa ja Afganistanista, ja kasvaa siellä kivikkoisilla rinteillä, pensaikoissa ja pellonpientareilla kalkki- ja ravintopitoisilla alueilla. Se tuotiin 1500-luvulla Konstantinopolista Wieniin, josta se levitettiin Hollantiin ja Englantiin. Suomessakin kasvia on viljelty jo hyvin pitkään.

title: Neidonhiuspuu

text: Neidonhiuspuun uskotaan olevan kotoperäinen kaakkoisessa Kiinassa, mutta ei ole varmaa onko aidosti luonnonvaraisia kantoja jäljellä enää ollenkaan. Ainoa tunnettu usein luonnonvaraisena pidetty kanta kasvaa Zhejiangin maakunnan Xitianmuvuorella. Alueella on ollut runsaasti ihmisasutusta jo yli tuhannen vuoden ajan, ja neidonhiuspuut saattavat olla istutusperäisiä.

title: Lännendouglaskuusi

text: Douglaskuusi kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan länsiosissa. Levinneisyysalue ulottuu Kanadan Brittiläisestä Kolumbiasta Yhdysvaltojen Kaliforniaan ja Texasiin ja edelleen Meksikon pohjoisosiin. Suomessa lännendouglaskuusi on satunnainen viljelykarkulainen, jota on tavattu luonnonvaraisena muutamin paikoin lähinnä Etelä-Suomesta.

title: Värimorsinko

text: Värimorsinko kasvaa villinä Kaukasuksella ja isoissa osissa Aasiaa, mutta viljelyjäänteenä sitä löytyy liki koko Euroopasta. Suomessa kasvi kasvaa luonnonvaraisena Saaristomeren alueella, Pohjanlahden ja Suomenlahden rannikoilla. Se viihtyy kivi-, sora- ja hiekkarannoilla. Suomessa luonnonvarainen värimorsinko on harvinainen.

title: Vesiminttu

text: Vesiminttu ("Mentha aquatica") on aromaattisen tuoksuinen, monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Suomessa vain puronvarsilla Ahvenanmaalla. Siitä on kehittynyt myös Itämeren rannoille sopeutunut muoto, meriminttu ("Mentha aquatica" var. "litoralis"), joka on harvinainen Ahvenanmaan ja Etelä-Satakunnan merenrantaniittyjen kasvi.


query: Mikä on Treviglion suojeluspyhimys?

title: Treviglio

text: Treviglion suojeluspyhimys on Rooman armeijan tribuunin poika San Martino.

title: SAME

text: SAME (Società Accomandita Motori Endotermici) on italialainen traktorivalmistaja, jonka tehdas on Trevigliossa, Pohjois-Italiassa.

title: Mikael (arkkienkeli)

text: Lechfeldin taistelusta lähtien 10. elokuuta 955 pyhästä arkkienkeli Mikaelista tuli pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan suojeluspyhimys ja hän onkin yhä myös Saksan suojeluspyhimys.

title: Treviglio

text: Rautatieyhteys Milano–Treviglio (l'Imperial Regia Strada Ferrata Ferdinandea) otettiin käyttöön helmikuussa 1846. Euroopan hulluna vuotena 1848 (Primavera dei popoli) Trevigliossa koettiin kansannousu itävaltalaisia vastaan. Paikkakunta liitettiin muun Lombardian mukana Sardinian kuningaskuntaan vuonna 1859. Virallisesti Treviglio julistettiin kaupungiksi 8. tammikuuta 1860 kuningas Viktor Emanuel II:n määräyksestä. Italian yhdistymisen jälkeen 1860-luvulla Treviglio vakiinnutti asemansa Gera d'Addan keskuksena ja liikenteellisenä solmukohtana. Rautatieyhteydet paranivat ja kaupunki alkoi teollistua. Toisen maailmansodan aikana Treviglioon kohdistui liittoutuneiden ilmapommituksia. Sodan jälkeen kaupunkia jälleenrakennettiin Marshall-avun turvin. 1970-luvun puoliväliin tultaessa Trevigliosta oli kehittynyt merkittävä teollisuuskaupunki.

title: Treviglio

text: Treviglio ([tre-vì-glio], adjektiivi trevigliese/-i) on kaupunki Bergamon maakunnassa Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Kaupungissa on arviolta 29706 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 31,54 neliökilometriä.[1] Bergamon murteessa Treviglioa kutsutaan nimellä Treì. Treviglioon viitataan myös nimellä la città dei trattori ("traktoreiden kaupunki"), sillä kaupungissa sijaitsee maatalouskoneita valmistavan SAMEn tuotantolaitos.

title: Treviglio

text: Bernardino Butinone (noin 1450–1507), kuvataiteilija Renato Cialente (1897–1943), näyttelijä Giacinto Facchetti (1942–2006), jalkapalloilija Ermanno Olmi, elokuvaohjaaja Andrea Verga (1811–1895), psykiatri ja neurologi Bernardino Zenale (noin 1460–1526), kuvataiteilija

title: Treviglio

text: Treviglion keskusaukio on Piazza Manara. Se on nimetty milanolaisen Luciano Manaran (1825–1849) mukaan. Aukiolla sijaitsee Treviglion merkittävin kirkko, Martinus Toursilaiselle omistettu Basilica di San Martino. Kirkkoa on uudistettu vuosisatojen saatossa niin, että se ilmentää nykyisin useita arkkitehtonisia tyylisuuntia. Basilikan historia alkaa vuodesta 1008. Sitä laajennettiin lombardialaisen gotiikan tyyliin vuonna 1482. Nykyinen julkisivu on arkkitehti Giovanni Ruggerin käsialaa vuodelta 1740. Kirkon kellotorni, Campanile di Treviglio, on Treviglion tunnusmerkki. Venetsialaisten tykit vahingoittivat tornia vuonna 1509. Torni restauroitiin 2000-luvun alussa. Basilikaa vastapäätä olevan talon seinässä on pieni hevosta kuvaava reliefi La Gatta, jonka nimi juontuu paikallisen murteen hevosta tarkoittavasta sanasta gatèl. Reliefi oli pitkään kiistanaiheena Treviglion ja naapurikaupunki Caravaggion välillä, sillä se löydettiin kaupunkien rajaseudulta.

title: Nikolaos Ihmeidentekijä

text: Pyhä Nikolaos Ihmeidentekijä () eli Pyhä Nikolaus (; ) (n. 270 – n. 342) oli Myran piispa ja hänet on nimitetty pyhimykseksi niin katolisen kuin ortodoksisenkin kirkon piirissä. Nikolaos on osaltaan ollut antamassa hahmoa modernille Joulupukille.. Pyhä Nikolaos on monien maiden ja kaupunkien suojeluspyhimys, lisäksi muun muassa merenkävijöiden, kalastajien, asianajajien, apteekkarien, oikeusmurhien uhrien ja lapsien suojeluspyhimys. Keskiajalla hänen luunsa ryöstettiin Turkista Italiaan.

title: Joosef (Marian puoliso)

text: Joosefia kunnioitetaan sekä katolisessa että ortodoksisessa kirkossa pyhimyksenä, ja hän on perheen, isien, pakolaisten, taloudenhoitajien, insinöörien, asunnonetsijöiden, käsityöläisten (erityisesti puuseppien) ja epäilevien suojeluspyhimys ja auttaja. Lisäksi hän on erinäisten paikkojen suojeluspyhimys: Kiina, Kanada, Korea, Meksiko, Itävalta, Belgia, Böömi, Kroatia, Peru, Vietnam, Kärnten, Steiermark, Tiroli ja Sisilia, sekä monien paikkakuntien, kuten Firenze, Torino, Baton Rouge, Bemidji, Buffalo, Cheyenne, Haugesund, Louisville, Nashville, San Jose, Sioux Falls jne. Maaliskuu on omistettu pyhälle Joosefille, ja hänen symboleitaan ovat Raamattu, puusepän työkalut, pieni Jeesus-lapsi, karitsa, malja, risti ja monstranssi.

title: Luettelo pyhimyksistä

text: Pyhä Andreas, apostoli ja Skotlannin suojeluspyhimys Ansgar, Tanskan suojelupyhimys, "Pohjolan apostoli" Alfred Suuri, Englannin kuningas (anglikaanit ja ortodoksit) Antonino Natoli da Patti Pyhä Ambrosius, kirkkoisä Pyhä Antonius, kristillisen luostarijärjestelmän perustaja Pyhä Augustinus, kirkkoisä Pyhä Barbara Pyhä Basileios Suuri Pyhä Benedictus Pyhä Bernard Clairvauxilainen Pyhä Birgitta, Ruotsin, Euroopan ja leskien suojeluspyhä Kunnianarvoisa Beda Pyhä Cyprianus, kirkkoisä Pyhä Dominicus, astronomien suojeluspyhä Edith Stein Eerik Pyhä, Ruotsin kuningas Pyhä Florianus, palomiesten suojeluspyhimys Pyhä Francisco Xavier Pyhä Franciscus Assisilainen, Italian suojeluspyhimys Pyhä Gellért, Unkarin suojeluspyhimys Pyhä Gregorius Suuri Pyhä Helena, arkeologien ja vaikeiden avioliittojen suojeluspyhimys Piispa Henrik, Suomen suojelupyhimys Pyhä Ignatios Antiokialainen, piispa ja marttyyri, Antiokian patriarkka, Välimeren alueen itäisten osien sekä Pohjois-Afrikan suojelija Pyhä Jaakob, apostoli ja Espanjan suojeluspyhimys Jeanne d'Arc, Orleansin neitsyt sekä Ranskan, vangittujen ja marttyyrien suojeluspyhä Johannes Damaskoslainen Pyhä Johannes Khrysostomos Pyhä Joosef Katariina Aleksandrialainen Pyhä Katariina Sienalainen, neitsyt, kirkon opettaja ja Euroopan suojelija Pyhä Kasimir, Puolan ja Liettuan suojelija Pyhä Kristoforos Kyrillos ja Methodios, "slaavien apostolit" Pyhä Lucia Pyhä Luukas, evankelista Margareeta Antiokialainen, ortodoksisen kirkon Suurmarttyyri Marina Unkarin Pyhä Margaret Neitsyt Maria Pyhä Martinus, Ranskan suojelija Maximilian Kolbe Nikolai II, Venäjän keisari ja muu tsaariperhe (ortodokseilla) Pyhä Nikolaus Olavi Pyhä, Norjan kuningas Pyhä Paavali Pyhä Patrik, Irlannin suojelupyhimys Pyhä Pietari Pyhä Pius V Pyhä Stefanos Bernadette Soubirous Pyhä Tapani, Unkarin kuningas ja suojeluspyhimys Pyhä Ávilan Teresa Pyhä Jeesus-lapsen Teresa Pyhä Teresa Kalkuttalainen Tuomas Akvinolainen Pyhä Yrjänä, partiolaisten, sotilaiden ja Englannin suojeluspyhimys

title: Treviglio

text: Trevigliossa on kaksi rautatieasemaa. Pääasema, vuonna 1878 avattu Treviglio Centrale sijaitsee Milano–Venetsia ja Bergamo–Cremona-ratalinjojen risteyksessä. Pienempi asema, vuonna 1908 käyttöön otettu Treviglio Ovest sijaitsee linjalla Bergamo–Cremona. Treviglion halki kulkee Torinosta Venetsiaan johtava maantie Strada regionale 11 Padana Superiore (SR 11). Bergamoon ja Bolzanoon Treviglion yhdistää maantie Strada statale 42 del Tonale e della Mendola (SS 42). Moottoritie Torino–Trieste (Autostrada A4, Serenissima) kulkee Treviglion pohjoispuolitse.

title: Giacinto Facchetti

text: Giacinto Facchetti (s. 18. heinäkuuta 1942 Treviglio – 4. syyskuuta 2006 Milano) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen puolustaja. Myöhemmin hän toimi Internazionale Milanon puheenjohtajana.

title: Caravaggio (kaupunki)

text: Caravaggiossa on kaksi rautatieasemaa. Molemmilla pysähtyvät ainoastaan paikallisjunat. Caravaggion pääasema, "Stazione di Caravaggio", sijaitsee historiallisen keskustan lounaispuolella ratalinjalla Bergamo–Treviglio–Cremona. Vidalengon asema, "Stazione di Vidalengo", sijaitsee saman nimisessä kaupunginosassa ratalinjalla Milano–Venetsia. Rete Ferroviaria Italiana -yhtiön luokituksessa Caravaggion pääasema kuuluu luokkaan "silver" ja Vidalengon asema luokkaan "bronze".

title: Bergamon maakunta

text: Bergamon lisäksi maakunnan suurimpia asutuskeskuksia ovat Treviglio, Seriate ja Dalmine.

title: Suojeluspyhimys

text: Suojeluspyhimys on pyhimys, jonka uskotaan suojelevan esimerkiksi jotakin tiettyä paikkakuntaa, kirkkoa, ammattikuntaa tai yksityistä henkilöä.

title: Romsey

text: Romseyn ystävyyskaupunkeja ovat Paimpol Ranskan Bretagnessa, Treviglio Italiassa ja Battenberg Saksassa.

title: Treviglio

text: Treviglio sai taloudellisen vaurautensa johdosta Keisari Henrik IV:ltä erityisnimen Trivillium Grassum vuonna 1081.[2] Maatalous ja kotiteollisuus olivat vuosisatoja Treviglion pääelinkeinot. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen syntyneet teollisuusyritykset Gruppo Baslini ja SAME hallitsivat kaupungin talouselämää 1900-luvun loppupuoliskolla. Polkupyörävalmistaja Bianchilla on Trevigliossa tuotantolaitos. Kuten muualla länsimaissa, palveluelinkeinot ovat vallanneet vähitellen alaa teollisuudelta ja alkutuotannolta.

title: Treviglio

text: Treviglion kunta kärsii monista ympäristöongelmista. Eräs pahimmista on aamuisin ruuhkautuva liikenne, joka saastuttaa ilman.[4] Rikkidioksidipäästöt on saatu laskettua lailliselle tasolle, joka on 350ɥg/m³. Siitä huolimatta Treviglion saasteisuus on samaa luokkaa kuin huomattavasti suuremman Bergamon. Jätteiden kierrätysaste on noussut lajittelun ansiosta yli 50 prosentin.[5]

title: Ermanno Olmi

text: Ermanno Olmi (24. heinäkuuta 1931 Treviglio, Bergamon maakunta – 5. toukokuuta 2018 Asiago, Vicenzan maakunta) oli italialainen elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpia töitään ovat "Puukenkäpuu" (1978), "Pyhän juopon legenda" (1988) ja "Medici, palkkasoturi" (2001). Olmi on saanut elokuvillaan useita johtavia elokuva-alan palkintoja, kuten Kultaisen leijonan, David di Donatello -palkinnon ja Cannesin Kultaisen palmun.

title: Treviglio

text: Treviglio syntyi varhaiskeskiajalla Portolin, Pisgnanon ja Cusarolan kylien yhteenliittymästä, jota alettiin kutsua nimellä Trevillae. Cusarola oli alkuaan gallialainen, Pisgnano roomalainen ja Portoli puolestaan lombardialainen. Yhteenliittymän tehtävänä oli puolustus ja maataloustuotteiden vaihtokauppa. Maalaisyhteisöjen sulautuminen tapahtui vähitellen. Siinä vaiheessa, kun huomattiin että oli kehittynyt uusi kylä, "perustamispäivästä" oli kulunut jo pitkä tovi.

title: Pontirolo Nuovo

text: Pontirolo Nuovo on Italian kunta ("comune") Lombardian alueella Bergamon maakunnassa. Se sijaitsee 40 kilometriä Milanosta koilliseen ja noin 18 kilometriä Bergamosta lounaaseen. Pontirolo Nuovossa on arviolta 4 974 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 10,83 neliökilometriä. Kunnan rajanaapurit ovat Arcene, Boltiere, Brembate, Canonica d'Adda, Ciserano, Fara Gera d'Adda ja Treviglio.

title: Treviglio

text: Ennen ajanlaskun alkua nykyisen Treviglion alueella asui muun muassa liguureja ja etruskeja, joiden jälkeen tulivat keltit ja heidän myötään kehittyneempi maanviljelys. Kelttien jälkeen oli roomalaisvallan vuoro. Konstantinus Suuren aikana seutukunnasta tuli osa varhaiskristillistä Milanon vikariaattia. 500-luvulla langobardit valloittivat Pohjois-Italian.

title: Treviglio

text: Bergamo 18,9 km (suunta: pohjoinen) Brescia 51,4 km (itä) Cremona 68,7 km (kaakko) Milano 32,5 km (länsi) Rooma 586,0 km (kaakko)[3]

title: Treviglio

text: Treviglion nähtävyyksiä ovat myös muun muassa Chiesa di San Carlo (San Carlon kirkko), joka rakennettiin 1600-luvulla ja pyhäkkö Santuario della Madonna delle lacrime vuodelta 1619. Pyhäkön kellotorni rakennettiin 1835–1838. Piazza Manaralla sijaitsee vuonna 1896 perustettu Bar Milano. Kahvilassa on säilytetty alkuperäinen sisustus ja Art nouveau -tyylinen baaritiski.

title: Treviglio

text: Ensimmäinen virallinen asiakirja, jossa on viittaus uuteen yhteisöön, on marraskuulta 964. Treviglion väkiluku kasvoi vuoden 1000 tienoilla, kun sinne saapui tuhotun Orianon kylän väestöä. Vuonna 1225 Treviglio sai itsenäisen kaupungin aseman. 1300-luvulla kaupunki vaurastui ja väkiluku kasvoi. Toisen vuosituhannen puolivälissä Treviglio oli taistelutantereena Milanon herttuakunnan ja Venetsian tasavallan välisissä yhteenotoissa. Käytännössä toinen osapuoli oli Ranska, joka tuolloin miehitti Milanon herttuakuntaa. Venetsian tasavalta miehitti Treviglioa useaan otteeseen 1400-luvulla. Viimeinen venetsialaismiehitys päättyi tuhoisasti 8. toukokuuta 1509 ryöstelyyn ja suureen tulipaloon. Treviglion asukasluku oli tuolloin noin 13000. Espanjalaishallinnon aikana 1600-luvulla kaupungin elinolot huonontuivat. Myös taudit ja luonnononnettomuudet vaivasivat seutua. Alessandro Manzoni kuvaili romaanissaan Kihlautuneet vuoden 1629 kulkutautia, johon kuoli nelisen tuhatta ihmistä. Itävaltalaishallinnon aikana 1700-luvulla Treviglion elinolot kohenivat vähitellen. Kulkutaudit, kuten isorokkoepidemia, kuitenkin vaivasivat kaupunkia edelleen.

title: Treviglio

text: Luokka:Lombardian kaupungit Luokka:Bergamon maakunnan kunnat

title: Treviglio

text: Lauingen (Saksa) Romsey (Yhdistynyt kuningaskunta)

title: Treviglio

text: Treviglio sijaitsee Gera d'Addan alueella Adda- ja Seriojokien välissä noin 30 kilometriä Milanosta itään. Maaperä on alluviaalista ja koostuu pääasiassa sora- ja hiekkakerrostumista sekä syvemmällä myös hiekkakivestä. Italian virallisessa seismisessä luokituksessa Treviglio kuuluu vyöhykkeeseen neljä (zona 4), eli alhaisen maanjäristysriskin alueeseen. Treviglion ilmasto on lauhkea. Kesäisin on usein hyvin lämmintä ja talvisin varsin kylmää sekä sumuista. Lumisadepäiviä on yksi tai useampia vuodessa. Syksyisin ja keväisin on pitkiä sateisia jaksoja.

title: Raymundus Peñafortelainen

text: Raymundus kuoli vuonna 1275. Hänet on haudattu Barcelonan katedraaliin. Paavi Klemens VIII kanonisoi hänet vuonna 1601. Hän on kanonisen lain tuntijoiden suojeluspyhimys, ja Espanjassa kaikkien lakimiesten suojeluspyhimys. Hänen juhlapäivänsä on 7. tammikuuta.

title: Giuseppe Merisi

text: Giuseppe Merisi (s. 25. syyskuuta 1938 Treviglio) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Milanon arkkihiippakuntaan 27. helmikuuta 1971 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Drusilianan titulaaripiispaksi 8. syyskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Maria Martini, jota avustivat Renato Corti ja Attilio Nicora.


query: Missä Sacagawea syntyi?

title: Sacagawea

text: Sacagawea syntyi vuosien 1787–1789 välillä shoshoniperheeseen Idahossa. Vuonna 1800 hidatsa-intiaanit hyökkäsivät hänen kotikyläänsä ja surmasivat osan asukkaista. Jättäessään taistelutantereen yksi hyökkääjistä sieppasi tytön mukaansa. Sacagaweasta tuli hidatsojen orja kahden vuoden ajaksi. Tyttö pääsi vapauteen, kun hän oli noin 14-vuotias, mutta hänellä ei ollut paikkaa mihin mennä. Hidatsat adoptoivat hänet heimonsa jäseneksi kyläänsä, joka sijaitsi Knifejoen ja Missourin yhtymäkohdassa. Lähialue muodosti sioux-kielisten heimojen metropolin, ja siellä käytiin lähes jatkuvaa kauppaa. Myös Sacagawean tie johti markkinatoreille, joissa liikkui intiaanien lisäksi valkoisia turkiskauppiaita Kanadan puolelta.[1]

title: Sacagawea

text: Luokka:95 Pohjois-Amerikan historia Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanit Luokka:1780-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1812 kuolleet

title: Sacagawea

text: Mandanien kylässä asuneesta ranskalais-kanadalaisesta Toussaint Charbonneausta tuli Sacagawean aviomies.[4]. Charbonneau oli turkismetsästäjä, mutta tarpeen vaatiessa otti vastaan myös muita sekalaisia töitä, ja hän toimi muun muassa matkaoppaana. Ei ole tarkkaa tietoa, oliko joku toinen ostanut Sacagawean hidatsoilta tai saanut hänet itselleen eri sukujen kesken annettuna lahjana. Charbonneaun on uskottu voittaneen tytön itselleen uhkapelissä. Mandanit, joiden parissa turkismetsästäjä asui, olivat moniavioisia. Charbonneau, jolla oli ennestään yksi vaimo, noudatti heimon yleistä käytäntöä, ja Sacagaweasta tuli hänen uusi teinivaimonsa. Hyvin pian Sacagawea alkoi odottaa lasta itseään lähes kolme kertaa vanhemmalle Charbonneaulle.[4][5]

title: Sacagawea

text: Sacagawean saavutukset nousivat voimakkaasti esille vasta 1900-luvun alussa Eva Emery Dyen teoksessa Conquest.[1] Noin 30 vuotta myöhemmin ilmestynyt Grace Raymond Hebardin kirjoittama Sacajawea; Guide and Interpreter of Lewis and Clark viitoitti Dyen aloittamaa tietä ja toi Sacagawean lopullisesti yhdysvaltalaisten tietoisuuteen. Hänestä tuli intiaaninaisten oikeuksien symboli ja amerikkalainen legenda. Hänen taitonsa toimia tulkkina sekä kykynsä lukea maastoa kuin karttaa muodostivat Lewisin ja Clarkin tutkimusmatkan onnistumisen tärkeimmän peruspilarin.[3] Samalla Sacagawea jäi polunraivaajien menneisyydestä kertovaksi mysteeriksi, jonka elämää ja kuolemaa tulee ympäröimään ikuinen salaperäisyys.[1]

title: Lemhi (joki)

text: Lewis ja Clark kohtasivat tutkimusretkellään joukon shoshoneita Lemhijoen lähellä. Oppaana toiminut intiaaninainen Sacagawea osoittautui Cameahwaitin, yhden shoshoneiden kolmesta päälliköstä, siskoksi.

title: Sacagawea

text: Päällikköjen tiipiissä käyty neuvottelu vaati usean henkilön mukanaoloa. Sacagawea itse puhui shoshonia sekä hidatsaa, mutta ei juurikaan ranskaa tai englantia. Tyttö käänsi päälliköiden puheet hidatsankielelle, jota hänen miehensä ymmärsi. Charbonneau puolestaan käänsi puheen ranskaksi yhdelle retkikunnan jäsenelle, joka tulkitsi kuulemansa Lewisille ja Clarkille.[9][12] Tämän monimutkaisen kääntämistoimituksen aikana Sacagawea tunnisti Cameahwaitin veljekseen, jonka oli luullut menettäneensä vuosia sitten.[13]

title: Sacagawea

text: Nopeasti vaihtuvat sääolosuhteet vaikeuttivat matkaa. Keskikesän voimakkaat rankkasateet aiheuttivat kanjonien tukkeutumisen vesimassoista ja tekivät liikkumisesta vaivalloista. Retkikunta saavutti Montanan heinäkuussa. Ennen saman kuun puoliväliä Sacagawea sairastui äkillisesti eikä kyennyt syömään moneen päivään. Lewis yritti lievittää nuoren äidin kuumetta ja sekavaa olotilaa erilaisin hautein. Oopiumilla, salpietarilla ja paikallisen lähteen rikkipitoisella vedellä hän onnistui hoitamaan potilaan ennalleen. Sairauden uusiutumisesta myöhemmin ei ole löytynyt mainintoja.[11][12]

title: Salmon (Idaho)

text: Lewisin ja Clarkin retkikunta kulki alueella elokuussa 1805. Retkikunnan mukana kulkenut shoshoninainen Sacagawea osoittautui paikallisen shoshoni-päällikkö Cameahwaitin lapsena kidnapatuksi siskoksi, mikä auttoi retkikuntalaisia tulemaan toimeen paikallisten shoshonien kanssa.

title: Sacagawea

text: Helmikuussa Sacagawea synnytti pojan, joka kasteessa sai nimen Jean Baptiste. Lasta alettiin kutsua Pompiksi. Kahden kuukauden kuluttua Sacagawea oli valmis lähtemään mukaan tutkimusmatkalle. Poika kulki äitinsä mukana tämän selässä olevassa korissa. Matka käynnistyi huhtikuun toisella viikolla vuonna 1805 ja suuntautui Missourijokea ylöspäin. Retkikuntaa, johon kuului 34 miestä, nainen ja lapsi kuljetti kuusi kanoottia ja kaksi puusta koverrettua venettä, joita kutsuttiin pirogueiksi.[8] Retkikunnan jäsenet oli tarkkaan valittu kykyjensä ja taitojensa perusteella. Heistä neljä oli ammattisotilaita, loput tätä tehtävää varten värvättyjä yksityishenkilöitä. Mukana oli myös Clarkin musta henkilökohtainen miespalvelija ja koira.[5]

title: Sacagawea

text: Matkan varrella koettiin vastoinkäymisiä. Venekunta joutui Missouria pitkin edetessään äkillisen myrskyn kouriin riepottelevan tuulen tarttuessa osaan veneistä kuljettaen niitä kohti rantaa. Valkoinen pirague, jossa Charbonneau perheineen matkasi yhden Clarkin miehen kanssa, ajautui vaikeuksiin. Peräsintä hoitava Charbonneau joutui täydelliseen paniikkiin ja irrotti otteensa peräsimestä.[9] Rannalle selviytynyt kapteeni Clark hyppäsi hyiseen veteen ja ui paikoillaan pyörivää venettä kohti.[9] Hänen tarkoituksenaan oli pelastaa piroguessa oleva arvokas tutkimusmateriaali, mutta kylmässä aallokossa uiminen kangisti hänet. Charbonneaun perheen veneessä ollut retkikunnan jäsen Pierre Cruzatte uhkasi ampua Charbonneaun, ellei tämä tekisi työtään peräsimessä.[4] Tuulen, pauhun ja yleisen hälinän keskellä Sacagawea alkoi oman ja poikansa hengen vaarantaen onkia veneestä pudonneita papereita, jotka olivat aallokon mukana nopeasti kulkeutumassa tavoittamattomiin. Hän piti pientä poikaansa aallonharjalla ja kykeni samaan aikaan kalastamaan toisella kädellään suurimman osan muistiinpanoista talteen.[8][10]

title: Toussaint Charbonneau

text: Missouri Fur Companyn työllistämänä Charbonneau siirtyi Etelä-Dakotaan, jossa Sacagawea synnytti 1812 Lizette-nimisen tyttären. Lapsen syntymän jälkeen Sacagawea sairastui nopeasti ja menehtyi saman vuoden joulukuussa isorokkoon, tulirokkoon tai tuberkuloosiin. Osa tutkijoista uskoo, että kuollut nainen ei ollut Sacagawea, vaan Charbonneaun toinen shoshoni-vaimo. Shoshonien suullisen perimätiedon mukaan Sacagawea jätti Charbonneaun ja asui comanchien ja shoshonien parissa Porivo-nimisenä ja kuoli hyvin vanhana.

title: Sacagawea

text: Sacagawean nimen oikein lausumisesta väitellään yhä ja jotkut shoshoniheimot kiistelevät edelleen hänen perintöoikeudestaan.[1] Erimielisyyttä on pitkään aiheuttanut nimi Sacagawea. Useat eri lähteet väittävät nimen tulleen hidatsankielisistä sanoista sacaga (lintu) ja wea, joka tarkoittaa naista. Eräät tutkijat ovat puolestaan varmoja, että nimi Sacagawea onkin ollut alun perin Sacajawea, joka on shoshonien kieltä ja annettu tytölle hänen syntymähetkellään.[2]

title: Sacagawea

text: Kesän aikana Sacagawean arvostus nousi hänen huolehtiessaan ruoanlaitosta ja retkikunnan jäsenten vaatteiden pesusta. Hän osasi lukea mokkasiinien jäljistä, mikä heimo oli lähellä, ja kiertää vaikeat kohdat maastossa. Elokuun alussa tutkimusmatkaajat löysivät shoshonien kylän, josta aikoivat ostaa itselleen ratsut selvitäkseen yli Kalliovuorten ennen talven tuloa. Shoshonien johtajana toimi Cameahwait-niminen nuori päällikkö.[8]

title: Sacagawea

text: Vuosia myöhemmin kulkeutui amerikkalaisten korviin tarina, jonka mukaan Sacagawea ei ollutkaan kuollut. Fort Manuelin sairaalassa menehtynyt tyttö oli ollut riittävän samannäköinen, että heidät oli sekoitettu toisiinsa. Shoshonien perimätiedon mukaan Sacagawea palasi heidän pariinsa.[15][19][20]

title: Lewisin ja Clarkin tutkimusretki

text: Kesän aikana retkikunta joutui vaikeuksiin niin eläinten kuin luonnonvoimienkin kanssa. Alkumatkasta jäljitetyt kaksi harmaakarhua aiheuttivat vaaratilanteen, joka päättyi molempien karhujen ampumiseen.[16] Toukokuun puolivälissä äkillinen myrsky riepotteli retkikunnan veneitä Missourilla, jolloin osa tärkeistä asiapapereista huuhtoutui jokeen. Sacagawea onnistui pelastamaan suurimman osan papereista ja sai kapteeneilta täyden tunnustuksen uhkarohkeasta toiminnastaan.[17] Keskikesän voimakkaat rankkasateet aiheuttivat kanjonien tukkeutumisen vesimassoista ja hidastivat etenemistä. Heinäkuun alussa retkikunta tuli Montanaan. Kuukautta myöhemmin Sacagawea tunnisti Idahon rajamailla paikan, jossa hidatsa-soturit olivat siepanneet hänet viisi vuotta aiemmin.[18]

title: Sacagawea

text: Linnake sai nimekseen Fort Clatsop ja sijaitsi samannimisen heimon alueilla lähellä Oregonin rannikkoa. Matkailijat viettivät siellä talven ja tutustuivat paikallisiin intiaaneihin ja heidän kulttuuriinsa. Sacagawea näki ”suuren veden” ensi kertaa elämässään, samoin rantaan tulleen valaan. Nämä vaikuttivat häneen voimakkaasti. Retkikunnan lähtiessä paluumatkalle Sacagawean poika sairastui. Erilaisten luonnonlääkkeiden, kuten männynpihkan, mehiläisvahan, keitetyn sipulin ja karhuöljyn yhteisvaikutuksella lapsi toipui ennalleen.[8] Tämän jälkeen Pompia pidettiin miehistön täysivaltaisena jäsenenä. Kapteeni Clark oli matkan edetessä ystävystynyt pojan äidin kanssa ja alkanut kutsua tätä ”Janeyksi”.[9] Mustasukkaisen Charbonneaun kuultiin tämän jälkeen kurittaneen vaimoaan lyömällä. Myöhemmin Charbonneausta annettiinkin varsin negatiivisia kuvauksia, sillä hänet oli leimattu pelkuriksi, tunariksi ja vaimonhakkaajaksi.[9]

title: Lewisin ja Clarkin tutkimusretki

text: Lewisin ja Clarkin tutkimusretki (1804–1806) oli ensimmäinen Yhdysvaltain suorittama koko Pohjois-Amerikan mantereen ylittävä tutkimusretki. Retki on nimetty johtajiensa kapteeni Meriwether Lewisin ja vänrikki William Clarkin mukaan. Oppaana matkalla toimi Sacagawea-niminen intiaaninainen, jonka kunniaksi on jälkeenpäin pystytetty useita muistomerkkejä.

title: Sacagawea

text: Yhdysvaltalainen lääkäri ja kirjailija Grace Raymond Hebard on löytänyt todisteita siitä, että Sacagawean avioliitto kariutui aviomiehen väkivaltaisuuteen. Charbonneau oli tuonut kotiinsa uuden vaimon, nuoren ja kauniin ute-tytön. Naisten välillä puhjennut riita talouteen liittyvistä asioista oli johtanut siihen, että Charbonneau ruoski vanhemman vaimonsa.[21] Jo aiemmin miehensä pahoinpitelyjen kohteena ollut Sacagawea ei jäänyt odottamaan seuraavaa kuritusta, vaan jätti Charbonneaun. Vietettyään jonkin aikaa kiertelevää elämää Sacagawea jäi asumaan erään comanchien heimon pariin.[20] Täällä hänet tunnettiin Porivo-nimellä.[19] Comanchien parissa hän avioitui ja kasvatti kaksi lasta. Miehensä kuoleman jälkeen hän katosi pienen tyttönsä kanssa. Comanchet etsivät häntä kiowien ja wichitain parista, mutta turhaan. Kun comanchet jälkeenpäin puhuivat Porivosta tai Sacagaweasta he käyttivät nimeä Wadze-wipe, ”Kadonnut nainen”.[22]

title: Sacagawea

text: Jälkeenpäin kapteeni Clark lahjoitti Sacagawealle sinisistä helmistä valmistetun rukousnauhan tämän rohkeasta teosta yhteisen edun hyväksi. Hänen miehensä ei saanut kunniaa. Käytöstään häpeillyt Charbonneau paljasti olevansa täysin uimataidoton ja paniikin johtuneen siitä.[9]

title: Sacagawea

text: Clark, Ella E. Sacagawea of the Lewis and Clark expedition, University of California Press, 1983 ISBN 9780520050600 Fritz, Harry W. The Lewis and Clark Experdition, ABC-Clio, 2005 ISBN 9780313316616 Hebard, Grace Raymond, Sacajawea: Guide and Interpreter of Lewis and Clark, Dover Publications, 2002 ISBN 9780486421490 Citation error, replace with{{cite book| author = Henriksson, Markku| title = Alkuperäiset amerikkalaiset| publisher = Gaudeamus| year = 1985| version = Yhdysvaltain alueen intiaanien, inuitien ja aleutien historia| id = ISBN 951-662-385-9}} Pignesi, Stephen & Lippert, Dorothy, Native American History for Dummies, Wiley. 2007 ISBN 9780470148419 Scharff, Virginia Twenty Thousand Roads: Women, Movement, and the West, University of California Press, 2002 ISBN 9780520237773

title: Sacagawea

text: Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

title: Sacagawea

text: Sacagawean ja Porivon yhdistäminen samaksi persoonaksi lisäävät lapsien joukkoon myös comanchien kylässä syntyneen pojan nimeltään Ticannaf ja tytön, jonka nimeksi oli annettu Yaga-wosier (Itkevä kori).[20]

title: Sacagawea

text: Sacagaweasta on tehty myös Hollywood-elokuva Tie kohti länttä (Far Horizons, 1955). Naispääosaa näytteli Donna Reed, ja miespääosassa nähtiin Kapteeni Clarkin osassa Charlton Heston.[1]

title: Sacagawea

text: Sacagawea jäi asumaan mandankylään miehensä ja poikansa kanssa vuoteen 1809, jolloin he matkustivat jokilaivalla St. Louisiin. Charbonneau oli saanut tutkimusmatkaan osallistumisensa ansiosta lahjaksi 320 eekkeriä maata. Hänestä ei kuitenkaan ollut maanviljelijäksi. Myytyään maapalansa Clarkille hän palasi vaimonsa ja poikansa kanssa takaisin Missourin yläjuoksulle mandanien luo. Saatuaan työtä Missouri Fur Companylta Charbonneau siirtyi perheineen Etelä-Dakotaan, jossa Sacagawea synnytti vuonna 1812 tytön Fort Manuelissa. Tyttö sai nimekseen Lizette. Lapsen syntymän jälkeen Sacagawea sairastui vakavasti ja menehtyi saman vuoden joulukuussa isorokkoon, tulirokkoon tai tuberkuloosiin.[15] On todettu melko varmaksi, että kapteeni Clark otti Charbonneaun perheen molemmat lapset hetkeksi aikaa huostaansa St. Louisiin, koska ei pitänyt Sacagawean miestä kelvollisena kasvattajana. Vuonna 1813 Clark luovutti Jean Baptisten ja Lisetten St. Louisin orpokotiin.[4]

title: Sacagawea

text: Vuonna 1925 Yhdysvaltain presidentin Calvin Coolidgen pyynnöstä intiaanitutkija ja tohtori Charles Eastman sai tehtäväkseen perehtyä Sacagawean elämään ja kuolemaan. Bureau of Indian Affairsin alaisena tohtori paneutui perinpohjaisesti saamaansa tehtävään ja vieraili monien tasankojen heimojen luona keräten näiltä tietoa. Elämänsä varrella Porivo oli kertonut monia yksityiskohtaisia seikkoja Lewisin ja Clarkin tutkimusmatkoista, joista hän ei olisi voinut tietää, ellei olisi ollut mukana. Hän oli myös maininnut ranskalaisesta aviomiehestään, josta oli käyttänyt nimeä Shab-ano. Lisäksi Meriva oli osannut puhua ranskaa.[24] Laajojen tutkimustensa päätteeksi Eastman tuli siihen tulokseen, että Porivo ja Sacagawea olivat yksi ja sama henkilö.[15]

title: Sacagawea

text: Sacagawea oli nuori intiaaninainen, joka toimi Lewisin ja Clarkin tutkimusretkikunnan oppaana Yhdysvaltojen länsirannikolle suuntautuneella matkalla vuosina 1805–1806. Myöhemmin hänen kunniakseen on pystytetty 23 patsasta eri puolille Pohjois-Amerikkaa, ja hänen mukaansa on nimetty vuoristo, järvi ja joki (Bird Woman River). Taiteilijan näkemys Sacagaweasta löytyy yhden Yhdysvaltain dollarin nykykolikosta.

title: Sacagawea

text: Ostamillaan hevosilla retkikunta aloitti matkansa yli Kalliovuorten. Seuraavien kuukausien aikana Sacagawea osoitti lopullisesti taitonsa kommunikoida ja neuvotella eri heimojen kanssa. Kun intiaanit näkivät valkoisten miesten joukossa ratsastavan intiaaninaisen pieni lapsi selässään, niin sotaiset aikeet häipyivät taka-alalle. Naista ja lasta ei mielletty sotajoukkoihin.[14] Lisäksi Sacagawean vaikuttavimpia piirteitä oli hänen tyynen rauhallinen ja vakuuttava käytöksensä. Pelkällä olemassaolollaan hän tuntui riisuvan potentiaalisetkin viholliset aseista. Clark ja Lewis hyödynsivät Sacagawean valtaa intiaaneihin vaihtamalla väsyneitä ratsuja uusiin ja nauttimalla hyviä aterioita paikallisten heimojen luona. Kun matkan edetessä ruokaa oli niukalti, Sacagawea valmisti keräämistään marjoista, pähkinöistä ja puunjuurista sekä kaikesta muusta syötäväksi kelpaavista aineksista ruokaa. Elämä hidatsojen orjana oli opettanut hänelle taidon selviytyä hengissä vaikeissa olosuhteissa.[15]

title: Sacagawea

text: Sacagawea oli kuudennella kuukaudella raskaana, kun Lewis ja Clark tapasivat hänen miehensä Touissaint Charbonneaun. Tutkimusmatkailijat kertoivat mandanien kylässä asuvalle Charbonneaulle vapaana olevasta paikasta tulevalla löytöretkellä länteen. Rahan tarpeessa oleva turkismetsästäjä tarttui oitis tilaisuuteen. Siouxien murteita puhuvana hän oli sopiva täydennys retkikuntaan, jonka molemmat intiaanien kieliä puhuneet tulkit olivat kadonneet omille teilleen.[5] Lewis ja Clark halusivat myös Sacagawean mukaan matkalle kuultuaan tämän syntyperästä. Miehet uskoivat, että shoshoninkielen taitaja tulisi helpottamaan suuresti heidän pääsemistään päämääräänsä.[7]

title: Sacagawea

text: Vuonna 1850 Porivo ilmaantui erääseen shoshonien leiriin ja kertoi tulleensa comanchien luota.[23] Tästä eteenpäin hän ajoi intiaanien asioita tarmokkaasti eteenpäin opettaen muun muassa maataloutta shoshoneille. Vuonna 1884, lähes satavuotiaana, hän kuolinhetkellään oli kuiskannut olevansa Sacagawea.[19] Porivo haudattiin valkoisten hautausmaalle Fort Washakieen. Hänellä oli kaulassaan presidentti Thomas Jeffersonilta saatu medaljongi, samanlainen jonka Sacagawea oli saanut yli 70 vuotta aikaisemmin.[15]

title: Sacagawea

text: Saatuaan nähdä sisarensa elossa Cameahwait oli valmis tekemään mitä tahansa matkailijoiden puolesta. Kun retkikunta oli jättämässä shoshonien kylän, Cameahwait yritti saada sisartaan jäämään heimon luokse. Sacagawea oli kuitenkin tehnyt päätöksensä eikä muuttanut sitä. Hän oli ollut pois liian kauan ja halusi todennäköisesti nähdä, miten suuri seikkailu retkikunnan mukana tulisi päättymään. Jos Sacagawea olisi jäänyt, hänen elämänsä olisi muotoutunut normaaliksi heimoelämäksi ja hänen poikansa olisi perinyt aikanaan päällikön arvon.[8]


query: Onko Belfastissa enemmän protestantteja vai katolilaisia?

title: Belfast

text: Belfastin asukkaista vuoden 2011 väestönlaskennassa 49 prosenttia oli katolisia ja 42,3 protestantteja. Katolisten määrä oli 136000 asukasta ja protestanttien 119000 asukasta. Kymmenessä vuodessa katolisten määrä oli kasvanut 4,3 prosenttia ja protestanttien laskenut lähes 12 prosenttia.[15]

title: Atauro

text: Atauron väestö on muun Itä-Timorin tapaan lähinnä kristittyjä. Pääosa on protestantteja, toisin kuin muualla maassa, missä väestö on pääasiassa katolilaisia. Merkittävä osa on kuitenkin myös Ataurolla katolilaisia ja uskontoryhmien määrä vaihtelee paljon kylittäin.

title: Tahitin kiinalaiset

text: Suurin osa kiinalaisista on protestantteja tai katolilaisia.

title: Falls Road

text: Falls Road () tai usein pelkkä Falls, on kaupunginosa ja katu Länsi-Belfastissa, Pohjois-Irlannissa. Falls Roadin asukkaat ovat enimmäkseen keskivertoa köyhempiä katolilaisia tasavaltalaisia, ja paikka onkin tunnettu enimmäkseen The Troublesin aikaisten levottomuuksien vuoksi. Falls Road sijaitsee aivan lähellä protestanttien asuttamaa Shankill Roadia, josta se on erotettu muurilla.

title: Kolumbia

text: Vuoden 2017 latinobarometrikyselyssä Kolumbian väestöstä 73 % on katolilaisia, 14 % protestantteja, 2 % kuuluu muihin uskontoihin, 11 % on uskonnottomia ja 1 % ei kertonut vakaumustaan.

title: Ciarán Hinds

text: Ciarán Hinds [ˈkɪərɔːn ˈhaɪndz] (s. 9. helmikuuta 1953 Belfast, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen näyttelijä. Hän syntyi Belfastissa katolilaiseen perheeseen. Hän opiskeli St. Malachy’s Collegessa ja sitten lakia Belfastin yliopistossa, mutta siirtyi Royal Academy of Dramatic Artiin.

title: Saratovin kuvernementti

text: Väestöstä 89 % oli ortodokseja, 5,6 % protestantteja, 3,9 % muslimeja ja 1,4 % katolilaisia.

title: Rangers FC

text: Seurojen välinen kilpailu juontaa juurensa myös uskonnosta ja Pohjois-Irlantiin liittyvästä politiikasta. Rangersin kannattajat ovat perinteisesti olleet protestantteja ja Celticin kannattajat puolestaan Skotlannin irlantilaisyhteisön katolilaisia. Vuoteen 1989 saakka Rangers ei suostunut palkkaamaan katolilaisia, mutta sen jälkeen uskonnolliset jännitteet ovat lieventyneet.

title: Iiri

text: Iirinkielisten yksittäisten fraasien (esimerkiksi puolueen nimi Sinn Féin) käyttäminen isänmaallisuuden korostamiseen kieltä osaamatta on tapa, jota IRA on omalta osaltaan ylläpitänyt, ja tämä on ollut omiaan luomaan iirille terroristista ja katolista mainetta Pohjois-Irlannissa. Suuri osa protestanteista on suhtautunut kieleen siksi epäluuloisesti ja vihamielisesti. Toisaalta yksittäisistä iiriä osaavista pohjoisen protestanteista ja unionisteista, kuten Belfast News Letterin toimittaja Ian Malcolmista, on tullut sitäkin kuuluisampia.

title: Glasgow

text: Glasgow’lla on myös pitkä urheiluhistoria, ja siellä muun muassa järjestettiin maailman ensimmäinen kansainvälinen jalkapallo-ottelu vuonna 1872. Kaupunki toimii kotipaikkana Skotlannin Valioliigassa pelaaville Celtic FC:lle ja Rangers FC:lle. Joukkueiden välillä vallitsee suuri jännite, ja kaupunki onkin jakautunut seurojen kannatusalueisiin. Perinteisesti Celticin kannattajat ovat olleet katolilaisia, Rangersin protestantteja.

title: Väliaikainen IRA

text: Tyypillisiä olivat myös IRA:n ja protestanttien keskinäiset kostoiskut. "Bandiittien maakunnan" pilkkanimen saaneesta Armaghin maakunnan eteläosasta tuli 1970-luvun puolessavälissä todellinen taistelutanner. Kumpikin osapuoli harjoitti murhia kaksin, jopa kolminkertaisina verikostoina. Kohteina olivat kuitenkin ulkopuoliset siviilit, jotka sattuivat kuulumaan "väärään" uskonnollis-etniseen ryhmään. Tammikuussa 1976 IRA pysäytti kahtatoista työläistä kuljettaneen pikkubussin ja tiedusteli työläisiltä uskontoa. Katolilaiseksi tunnustautunut sai käskyn poistua; muut surmattiin konetuliaseilla. Yksi protestantti pääsi pakoon. Tämä sai protestantit luopumaan omista kostomurhistaan maakunnan alueella, mutta lujitti protestanttien päättäväisyyttä myös terroritekoihin.

title: Celtic FC

text: Seurojen välinen kilpailu juontaa juurensa myös uskonnosta ja Pohjois-Irlantiin liittyvästä politiikasta. Celticin kannattajat ovat perinteisesti olleet Skotlannin irlantilaisyhteisön katolilaisia ja Rangersin kannattajat puolestaan protestantteja. Vuoteen 1989 saakka Rangers ei suostunut palkkaamaan katolilaisia, mutta sen jälkeen uskonnolliset jännitteet ovat lieventyneet.

title: Vatikaanivaltio

text: Vatikaanin kansalaisista kaikki ovat katolilaisia, ja katolisuus onkin siten ainoa valtiossa esiintyvä uskonto.[3] Vatikaanin kansalaisuuden edellytyksenä onkin käytännössä katolinen usko, sillä esimerkiksi kardinaalius, paavius tai sveitsiläiskaartin jäsenyys vaativat kaikki katolisen uskonnon. Samoin käytännössä paavilliseen kuuriaan otetaan jäseniksi vain katolilaisia.

title: Nicaragua

text: Vuoden 2005 väestötilastojen mukaan maan suurin uskontokunta on katoliset, 58,5 prosenttia. Evankelisia protestantteja asukkaista on noin 23 prosenttia. Jehovan todistajia 0,9 prosenttia, muita 1,6 prosenttia ja 15,7 prosenttia ei kuulu mihinkään uskontokuntaan. Vuoden 2017 Latinobarometri-kyselyssä Nicaraguan väestöstä katolilaisia oli 40 prosenttia, protestantteja 32 prosenttia, muita uskontoja 3 prosenttia, uskonnottomia 25 prosenttia ja 1 prosentti ei kertonut vakaumustaan. Maan yli 15-vuotiaista lukea ja kirjoittaa osaa 82,8 prosenttia.

title: Dominican karibit

text: Useimmat karibit mieltävät itsensä katolilaisiksi, vaikkakin kiinnostus katolilaiseen teologiaan on vähäistä. Myös protestanttien osuus on kasvanut lähinnä Yhdysvalloista tulevan fundamentalistisen protestantismin vaikutuksesta. Myös karibien vanhasta uskonnosta on jäljellä piirteitä, kuten usko erilaisiin yliluonnollisiin voimiin. Karibit ovat uskoneet myös noitiin, mutta tämä uskomus on vähenemään päin. Taikojen teko oli vielä 1950-luvulla yleistä esimerkiksi puutarhojen suojelemiseksi varkailta, mutta tapa on sittemmin kadonnut. Lapsille kerrotaan usein tarinoita esi-isien maagisista kyvyistä.

title: Old Firm

text: Seurojen välinen kilpailu juontaa juurensa myös uskonnosta ja Pohjois-Irlantiin liittyvästä politiikasta. Celticin kannattajat ovat perinteisesti olleet Skotlannin irlantilaisyhteisön katolilaisia ja Rangersin kannattajat puolestaan protestantteja. Vuoteen 1989 saakka Rangers ei suostunut palkkaamaan katolilaisia, mutta sen jälkeen uskonnolliset erot ovat lieventyneet. Seurojen välistä kilpailua kuvastaa se että 1920-luvun alun jälkeen molempia seuroja edustaneita pelaajia on vain viisi: Alfie Conn, Maurice Johnston, Steven Pressley, Mark Brown ja Kenny Miller.

title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Keinoja palauttaa uskollinen yhtenäisyys oli kokeiltu jo Böömissä. Seuranneet keinot perustuivat näihin kokemuksiin. Protestanttien kirkot suljettiin, kiivaimmat karkotettiin ja katolilaiset asetettiin korkeimpiin asemiin, mikä tuhosi protestanttien valta-asemat. Papiston ja paikallisedustajistojen komissiot lähettivät lähetyssaarnaajia protestanttien valta-alueille. Lähetystyön jälkeen väestö sai valita kääntyäkö vai poistuako maasta. Arvioiden mukaan 40 000 päätti muuttaa 1647–1652.

title: Uskonto Kiinassa

text: Virallisten tietojen mukaan maassa on noin 100 miljoonaa uskonnollisesti aktiivista ihmistä, eräiden arvioiden mukaan 300 miljoonaa. Näistä noin 200 miljoonaa olisi buddhalaisia, taolaisia tai palvoisi legendaarisia hahmoja kuten lohikäärmekuningasta tai hyvän onnen jumalaa. Buddhalaisuuden suuntauksista theravada- ja tiibetinbuddhalaisuus ovat etnisten vähemmistöjen kannattamia. Perinteisesti islaminuskoisia kansoja, huita, kazakkeja ja uiguureja on Kiinassa noin 20 miljoonaa. Kristittyjä on mahdollisesti jopa 40 miljoonaa, virallisten lukujen mukaan 16 miljoonaa.[1] Toisen tutkimuksen mukaan maassa olisi 40 miljoonaa protestanttia ja 14 miljoonaa katolilaista. Katolilaiset ovat jakautuneet kommunistihallinnolle uskolliseen niin sanottuun patrioottiseen kirkkoon sekä Vatikaanille lojaaliin maanalaiseen kirkkoon.[2] Vuonna 1949, kun ulkomaiset lähetyssaarnaajat karkotettiin maasta, siellä oli 700 000 kristittyä.[3]

title: Brasilian väestö

text: Brasilian väestöä yhdistää uskonto: vuonna 2000 heistä 73,89 % oli katolilaisia, ja Brasiliassa onkin maailman eniten katolilaisia. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluvien määrä on kuitenkin nousussa: vuonna 2000 protestantteja oli 15,41 % väestöstä. Ateisteja ja muita uskonnottomia ihmisiä on 7,4 % väestöstä ja spiritistejä 1,3 %. Vaikka Brasilia on maailman suurin katolinen maa, suuri osa brasilialaisista palvelee sekä afrikkalaisia jumalia että kristittyjen jumalaa.

title: Kristittyjen vainot

text: Kristityt ovat vainonneet runsaasti myös toisiaan historiansa aikana. Ristiretket innostivat hyökkäykseen myös kristittyä Konstantinopolia neljännen ristiretken aikana vastaan vuonna 1204. Katolisen kirkon piirissä oli inkvisitio kerettiläisesti ajattelevia kohtaan. Ranskassa katolilaiset vainosivat 1500-luvulla hugenotteja, minkä johdosta suuri osa Ranskan protestanteista pakeni Saksaan, Englantiin ja Alankomaihin. Englannissa alettiin Uskonpuhdistuksen jälkeen puolestaan vainota katolilaisia. 1500–1600-luvut olivat Euroopassa katolisten ja protestanttien välisten uskonsotien aikaa. Suurimpana tämän kauden sotana oli kolmikymmenvuotinen sota 1600-luvun alkupuolella. Uskonnonvapautta ei ollut, vaan kunkin maan hallitsija määräsi uskonnon harjoittamisesta.

title: Romanian väestö

text: 87 % ortodokseja, 5,4 % katolilaisia (4,5 % roomalaiskatolilaisia ja 0,9 % idän katolilaisia eli uniaatteja), 6,8 % protestantteja, 0,3 % muslimeja, 0,1 % muita, 0,2 % kirkkokuntiin kuulumattomia.

title: Irlannin historia

text: Ranskassa puhkesi vuonna 1789 vallankumous, jonka aatteet innostivat vapaamielistä älymystöä myös Irlannissa. Belfastin (Béal Feirste) protestantit perustivat United Irishmen -järjestön, jonka voimahahmoksi nousi nuori Theobald Wolfe Tone, protestantti hänkin. Tonen ja hänen kannattajiensa tavoitteena oli yhdistää katoliset ja "toisinajattelevat" protestanttiryhmät, ennen muuta presbyteerikirkkoon kuuluvat, saman lipun alle taistelemaan itsenäisen Irlannin puolesta Ranskan tuella. Toisaalta myös kuninkaalle lojaalien ulsterilaisten protestanttien Oranialaisveljeskunta perustettiin juuri näihin aikoihin. Wolfe Tone hakikin sitten apua ranskalaisilta, ja vuonna 1796 suuri ranskalainen laivasto ilmaantui Bantry-lahdelle (Bá Bheanntraí) Irlannin etelärannikolle mukanaan pelottavan suuri armeija. Kova myrskytuuli hajotti kuitenkin laivaston ympäri merta, eikä maihinnoususta tullut mitään.

title: Maria (Jeesuksen äiti)

text: 1900-luvulla protestanttien näkemys katolisen kirkon Neitsyt Marian taivaaseenastumisdogmista kuitenkin muuttui. Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen jälkeen ekumeeniset erot alkoivat pienentyä ja protestantit alkoivat osoittaa kiinnostusta mariaanisiin aiheisiin. Katolilaiset ja protestantit pitivät vuosina 1997 ja 1998 ekumeenisia vuoropuheluita, mutta tänä päivänä suurin osa protestanteista kiinnittää yhä vain vähän huomiota mariaanisiin aiheisiin ja uskoo, että ne haastavat Sola scriptura -käsityksen.

title: Utah

text: Utah on mormonien keskus. 55 % (2014) osavaltion asukkaista on mormoneja, 13 % protestantteja, 5 % katolilaisia, 4 % muita uskontoja ja 22 % uskonnottomia.

title: Augsburgin interim

text: Augsburgin interim oli reformaation aikana vuonna 1548 Augsburgissa solmittu väliaikaissopimus Schmalkaldenin sodassa taistelleiden protestanttien ja katolilaisen keisarin välillä. Käytännössä sopimus oli Mühlbergin taistelun voittaneen keisari Kaarle V:n sanelema, eikä se juurikaan tarjonnut kompromisseja: protestantit joutuivat luopumaan kaikista uudistuksistaan lukuun ottamatta maallikkojen ehtoollista ja pappien avioliittoja. Tosin nämäkin uudistukset sallittaisiin vain seuraavaan kirkolliskokoukseen saakka. Protestantit eivät osanneet päättää esityksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä ja 1552 Schmalkaldenin sota puhkesi uudelleen.

title: Belfast News Letter

text: Belfast News Letter (virallinen nimi; lehden etusivulla lukee vain The News Letter) on Pohjois-Irlannin tunnetuin ja merkittävin sanomalehti. Se edustaa lähinnä maltillisten unionistien (protestanttien valtavirran) näkemyksiä, ja sen tärkeimmät kilpailijat ovat konservatiivinen unionistinen Belfast Telegraph sekä katolisten mielipiteitä heijasteleva Irish News.

title: Pohjois-Irlannin levottomuudet

text:
Pian tämän jälkeen irlantilaismieliset järjestivät protesteja Belfastissa ja muualla. Belfastin
tapahtumat olivat pogromi katolisia vastaan. Jotkut johtivat välikohtauksiin poliisin kanssa ja hyökkäyksiin poliisiasemille. Lojalistit tunkeutuivat protestanttien kortteleihin polttaen kymmeniä koteja ja liikehuoneistoja. Myös protestanttien koteja tuhottiin. Muutamia tuhansia ihmisiä ajettiin pois ja/tai pakeni.
Aseellisia taisteluja käytiin nationalistien ja lojalistien sekä nationalistien ja poliisin välillä. Joissain tapauksissa poliisi tuki lojalisteja mm. olemalla saapumatta paikalle. Eräässä tapauksessa poliisi tulitti panssariautosta asuinkorttelia konekiväärillä. Muutamin paikoin poliisi ampui mellakoijia. Irlannin pääministeri Jack Lynch syytti Pohjois-Irlannin poliisia. 14. elokuuta alkaen brittijoukot määrättiin Derryyn, mutta nämä eivät koettaneet päästä Bogsideen, mikä rauhoitti mellakat. Pohjois-Irlanti määrättiin brittiarmeijan komentoon.

title: Washington (DC)

text: Protestantteja: 41 % Katolilaisia: 19 % Muita kristittyjä: 4 % Juutalaisia: 4 % Muslimeja: 2 % Buddhalaisia: 2 % Hinduja: 1 % Muita uskontoja: 2 % Uskonnottomia: 24 %

title: Beirut

text: Libanonin virallisen kannan mukaan kaupungin väestö jakautuu suhteellisen tasaisesti kristittyihin ja muslimeihin. Luotettavia väestönlaskentoja ei ole kuitenkaan tehty. Sisällissodan aikana Beirutin länsi- ja keskiosiin muuttaneiden šiialaisten takia kaupungissa on nykyisin todennäköisesti enemmän muslimeja kuin kristittyjä. Itä-beirut on lähes kokonaan kristitty ja Länsi-Beirut puolestaan islaminuskoinen. Kaupungissa on myös joitakin uskonnollisesti sekoittuneita kaupunginosia. Suurimmat kristityt ryhmät ovat maroniitit ja ortodoksit, joiden lisäksi on kreikkalaiskatolilaisia, protestantteja ja katolilaisia. Muslimit ovat historiallisesti olleet pääosin sunnalaisia ja šiialainen väestönosa alkoi muodostua 1960-luvulla.

title: Puerto Rico

text: Väestöstä on 56 prosenttia katolilaisia, 33 protestantteja, 2 edustaa muita uskontoja ja 8 prosenttia on uskonnottomia.


query: Milloin Toivo Kaario kuoli?

title: Toivo Kaario

text: Toivo Juhani Kaario (7. kesäkuuta 1912 Helsinki – 20. lokakuuta 1970 Tampere) oli suomalainen insinööri ja keksijä, joka kehitteli 1930-luvulta lähtien pintaliitäjiä rakentaen niistä useita prototyyppejä.

title: Kaario

text: Kaario on suomalainen sukunimi. Kaario-nimisiä henkilöitä:

title: Toivo Kaario

text: Kaario oli koko jatkosodan ajan Tampereella Valtion Lentokonetehtaalla suunnitteluinsinöörinä. Hän oli kuitenkin suurimman osan ajasta 1942–1944 opiskelemassa lentokonemoottorien suunnittelua Charlottenburgin teknillisessä korkeakoulussa Berliinissä yhdessä kahden muun suomalaisinsinöörin kanssa. Tarkoituksena oli että nämä kolme insinööriä olisivat opintojensa jälkeen johtaneet uuden lentokonemoottoritehtaan rakentamista Suomeen. Komennuksen päätyttyä helmikuussa 1944 Kaario palasi Tampereelle mutta siirtyi heinäkuussa työhön valmistumisvaiheessa olevaan Linnavuoren moottoritehtaaseen Siuroon.

title: Matti Kaario

text: Tällä hetkellä Kaario toimii Tampereen kaupungin liikuntapalveluiden käyttöpäällikkönä vastuualueenaan kansainvälinen toiminta ja huippu-urheilu sekä niiden suorituspaikkojen kehittäminen. Syksyllä 2007 Kaario totesi, että "Ratina ei ole lumileikkejä varten" jolloin Tampere Unitedin pelaajien ja henkilökunnan täytyi kolata kenttä, jotta peli GBK:ta vastaan saatiin pelattua. Keväällä 2009 Kaario esti Veikkausliigakauden aloittamisen ajallaan vedoten kentän huonoon kuntoon ja lähestyvään Bruce Springsteenin konserttiin. Veikkausliigan kilpailupäällikkö Peter Lundströmin Pohjalaiselle antamansa haastattelun mukaan kentän kunto olisi mahdollistanut jalkapallo-ottelun. Kaario esitti puolestaan keväällä 2011, että perinteinen Tammela tulisi purkaa asuintalojen tieltä.

title: Helvi Kaario

text: Kaario sai Pro Finlandia -mitalin 1948.

title: Simo Kaario

text: Kaarion äiti oli Maria Flinck. Kaario toimi aluksi kirjaltajana, mekaanikkona ja kaupan alalla. Suomalaiseen teatteriin hän tuli lavastajaksi, siirtyen sieltä näyttelijäksi Helsingin Työväenteatteriiin 1902. Suomelaisessa Maaseututeatterissa hän näytteli 1904–1906, Kansan näyttämöllä 1913–1914 sekä Tampereen teatterissa 1907–1913 ja uudelleen vuodesta 1914 alkaen. Kaario toimi myös ohjaajana ja näyttämömaalarina.

title: Simo Kaario

text: Kaario oli naimisissa vuodesta 1904 näyttelijä Helvi Lindströmin (k. 1958) kanssa.

title: Toivo Kaario

text: Pintaliitäjän koeajot veden pinnalla aloitettiin heinäkuussa 1961 Jokisjärvellä. Ensimmäinen koeajo oli 7. heinäkuuta jolloin pintaliitäjä lensi noin 10 sekuntia täysin irti vedenpinnasta. Seuraavana päivänä tehdyn koeajon aikana tapahtui kuitenkin onnettomuus kun pintaliitäjä törmäsi koeajon aikana järvellä moottoriveneeseen. Moottoriveneessä olleista neljästä henkilöstä yksi kuoli ja kaksi loukkaantui. Pintaliitäjää ohjannut Kaario sai pieniä naarmuja törmäyksessä mutta pintaliitäjä tuhoutui kokonaan. Onnettomuuteen myötävaikutti se että pintaliitäjän ohjaajalla oli huono näkyvyys eteenpäin. Onnettomuuden synnyttämä julkisuus aikaansai myös sen että Valmet Oy vetäytyi pois projektista. Onnettomuutta seuranneessa oikeudenkäynnissä Kaario tuomittiin 20. syyskuuta 1962 Tampereen raastuvanoikeudessa 2 kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja maksamaan 420000 markan vahingonkorvaukset.

title: Toivo Kaario

text: Talvisodan aikana Kaario toimi jalkaväessä joukkueenjohtajana ja osallistui taisteluihin Karjalan kannaksella Summassa, Suursuolla, Kattilaojalla ja Leipäsuolla. Purjelentoa ennen sotaa harrastanut Kaario oli mukana Ilmavoimien pääsykokeissa mutta hän ei päässyt lentäjäkoulutukseen puutteellisen näkökyvyn takia. Sodan jälkeen Kaario ylennettiin luutnantiksi heinäkuussa 1940. Syksyllä 1940 hän jatkoi opintojaan Teknillisessä Korkeakoulussa ja valmistui insinööriksi joulukuussa 1940. Opintojensa loppuvaiheessa Kaario siirtyi Valtion Lentokonetehtaan palvelukseen koekäyttöinsinööriksi ensin Tampereelle ja vuonna 1941 joksikin aikaa Kokkolaan. Kaario johti kokeita joilla pyrittiin selvittämään erilaisten bensiini–sprii seosten käyttökelpoisuutta lentokonemoottorien polttoaineena. Kotimaisen spriin käytöllä olisi voitu vähentää tuontibensiinin tarvetta.

title: Toivo Kaario

text: Seuraavaksi Kaario halusi yhdistää samaan laitteeseen kellosiiven leijuntakyvyn ja patosiiven hyvät kulkuominaisuudet. Tätä varten hän alkoi 1950-luvun lopulla kehittää uutta prototyyppiä nimeltä Pintaliitäjä N:o 8. Hän sai kesällä 1959 Linnavuoren tehtaan omistaneen Valmet Oy:n johdon kiinnostumaan hankkeesta ja Valmet lupasi rahoittaa prototyypin rakentamisen. Prototyyppi rakennettiin Linnavuoren tehtaan lentokonemoottorikorjaamossa 1959–1960. Samoihin aikoihin Kaario pääsi esittelemään työtään 21.–23. lokakuuta 1959 Princetonin yliopistossa Yhdysvalloissa pidetyssä kansainvälisessä Symposium on Ground Effect Phenomena asiantuntijakokouksessa. Esitelmän seurauksena Kaario sai monia kansainvälisiä yhteydenottoja.

title: Toivo Kaario

text: Linnavuoressa Kaario oli aluksi suunnittelemassa lentokonemoottorien koekäyttölaitosta. Kun tehdas syksyllä 1944 siirtyi lentokonemoottorien valmistuksesta ja korjauksista sotakorvaustuotteiden valmistukseen Kaario nimitettiin johtamaan tehtaan tarkastamoa. Tarkastamo huolehti saapuvan ja lähtevän tavaran tarkastuksista, laadunvalvonnasta, koekäytöistä yms. Tässä tehtävässä Kaario toimi vuoteen 1955 saakka.

title: Toivo Kaario

text: Vuosina 1955–1962 Kaario oli tehtaan Lentomoottorikorjaamon päällikkönä ja ainoana insinöörinä. Tässä vaiheessa Linnavuoren tehtaan tuotanto oli jo selvästi painottunut dieselmoottorien valmistukseen ja lentokonemoottorien korjaus muodosti enää pienen osan koko tehtaan tuotannosta. Kaarion aikana korjaamo laajensi toimintaansa mäntämoottorien korjauksesta myös suihkumoottorien ja niiden lisälaitteiden korjaustyöhön. Viimeksi Kaario toimi 1962–1970 lentomoottoriosaston tarkastamon johdossa valvoen muun muassa korjattujen moottorien koekäytöt.

title: Maaefektialus

text: Valmetin lentomoottoritehtaan tarkastusinsinööri, diplomi-insinööri Toivo J. Kaario alkoi kehitellä patosiipialusta eli pintaliitäjää TKK:ssa opiskellessaan vuonna 1931. Hän rakensi ja kokeili pintaliitäjää vuonna 1935 ja sai sille patentit 18630 ja 26122.

title: Matti Kaario

text: Keväällä 1983 kookas puolustaja Kaario pelasi MM-kisoissa yhdessä seuratovereidensa Risto Jalon ja Raimo Summasen kanssa, mutta turnaus ei muodostunut menestykseksi sen paremmin Kaariolle kuin Suomen maajoukkueellekaan. Pelaajauransa jälkeen Kaario on jatkanut eri tehtävissä jääkiekon parissa. Kaario on toiminut mm. Ilveksen jääkiekkojoukkueen valmentajana kolmesti, sekä joukkueenjohtajana kaudesta 2005–06 lähtien. Vuonna 2012 Kaario toimi Ilveksen operatiivisena johtajana yhden ottelun ajan Ilves Hockey Oy:n johdon irtisanouduttua.

title: Kari Kaario

text: Tapiolan Hongan kasvatti Kaario edusti kasvattajaseuraansa miesten SM-sarjassa yhdessä ottelussa kaudella 1974–1975 ja kymmenen kautta vuosina 1977–1987. Honka voitti tuona aikana Suomen mestaruuden vuonna 1979, kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin sekä Suomen cup-mestaruuden vuonna 1977. Kaudella 1984–1985 Kaario oli koko miesten SM-sarjan koko kauden tarkin kahden pisteen heittäjä yli 67 prosentin onnistumistarkkuudellaan.

title: Toivo Kaario

text: Kaarion vanhemmat olivat insinööri Hugo Johannes Kaario ja Iida Maria Appelqvist. Perheessä oli neljä lasta joista Toivo oli vanhin. Kaario pääsi ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1931 ja suoritti asevelvollisuutensa Santahaminassa 1931–1932. Kaario oli rakentanut lennokkeja jo 14-vuotiaasta saakka ja jo kouluvuosina hän oli päättänyt ryhtyä lentokonesuunnittelijaksi. Kouluaikanaan hän ystävystyi Nuoren Voiman liiton ylijohtaja Ilmari Jäämaan kanssa ja pääsi mukaan tämän kirjaan esittelemään suunnittelemiaan lennokkeja.

title: Kari Kaario

text: Kari Kaario (s. 11. huhtikuuta 1958) on suomalainen koripallovaikuttaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Kaario voitti pelaajauransa aikana eri nimillä pelanneessa Tapiolan Hongassa yhden Suomen mestaruuden ja cup-mestaruuden sekä kolme muuta SM-mitalia. Hän esiintyi myös Suomen miesten maajoukkueessa. Myöhemmin Kaario toimi Hongan taustavaikuttajana.

title: Nikolai Kaario

text: Kaario opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1902–1905 sekä 1911–1912. Hän teki maisemamaalauksia ja muotokuvia sekä myös kalkkimaalauksia ja stucco-mosaiikkeja. Lisäksi Kaario työskenteli mainos- ja kodinsuunnittelusommittelijana sekä teki entisöintitöitä.

title: Toivo Kaario

text: Prototyyppi valmistui kevättalvella 1960 ja ensimmäinen koeajo sillä tehtiin 11. maaliskuuta tehtaan vieressä sijaitsevan Jokisjärven jäällä. Koeajossa pintaliitäjä saavutti noin 45 kilometrin tuntinopeuden ja toimi odotetulla tavalla. Koeajoja jatkettiin maalis-huhtikuun ajan jäällä ja maalla. Vedessä prototyyppi ei vielä toiminut liian heikkotehoisen 30 hevosvoiman moottorin takia. Kesästä 1960 lähtien Valmet kävi myös neuvotteluja pintaliitäjän prototyypistä kiinnostuneen Yhdysvaltain armeijan edustajien kanssa.

title: Kari Kaario

text: Kaario toimi Tapiolan Hongan miesten ja naisten pääsarjajoukkueita hallinnoineen Korishonka Oy:n puheenjohtajana.

title: Helvi Kaario

text: Helvi Johanna Kaario (26. tammikuuta 1887 Hämeenlinna – 13. toukokuuta 1958) oli suomalainen näyttelijä. Kaario näytteli muun muassa Tampereen Teatterissa. Hänen puolisonsa oli näyttelijä Simo Kaario.

title: Toivo Kaario

text: Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet

title: Toivo Kaario

text: Päästyään armeijasta Kaario yhdessä Esko Nuortevan kanssa perusti 1932 KaNu-lennokkitehtaan joka valmisti balsapuusta tehtyjä lennokkien rakennussarjoja alan harrastajille. Tämä yritys siirtyi 1937 Suomen Ilmapuolustusliiton hallintaan. 1934 Kaario aloitti koneinsinööriopinnot Teknillisessä Korkeakoulussa. Talvella 1934–1935 hän rakensi ensimmäisen pintaliitäjäprototyypin, Pintaliitäjä N:o 1:en. Tätä prototyyppiä testattiin autohinauksessa Taivallahden jäällä tammikuussa 1935. Kaario haki samaan aikaan patenttia kehittämälleen patosiivelle ja patentti 18630/1935 myönnettiin hänelle marraskuussa 1939.

title: Toivo Kaario

text: 1930 Kaario rakensi luokkatoverinsa Ensio Nuortevan kanssa autolla hinattavan kevyen liitolentokoneen joka kantoi yhden miehen. Asevelvollisuusaikanaan Kaario tutustui moottorirekiin joilla talvisaikaan liikennöitiin merenjäällä Santahaminan ja kantakaupungin välillä. Näistä laitteista Kaario sai keväällä 1932 ajatuksen kehittää maavaikutusta (ground effect) hyväksikäyttävä pintaliitäjä ja hän suunnitteli maavaikutukseen perustuvan patosiiven sekä rakensi jo pienoismallinkin tällaisesta laitteesta.

title: Toivo Kaario

text: Ensimmäisestä prototyypistä saatujen testikokemusten perusteella Kaario rakensi myös toisen prototyypin, Patosiipi N:o 2:n, jota hän testasi vuosina 1935–1936. Kaario alkoi tämän jälkeen kehittää vedessä kulkevaa pintaliitäjätyyppiä ja rakensi useita pienoismalleja testejä varten. Koska patosiivellä oli lähes olematon liikkeellelähtökyky maan pinnalta Kaario kehitti kellosiiven jossa siipenä toimivan matalareunaisen laatikon sisään puhallettiin ilmaa moottorin pyörittämällä potkurilla. Tämä ilmavirtaus sai aikaan laatikon sisälle ylipaineen joka irrotti sen maasta leijumaan ilmasta. Kellosiipi pystyi leijumaan ilmassa mutta sen etenemiskyky oli heikko.

title: Toivo Kaario

text: Onnettomuuden jälkeen pintaliitäjän kehitystyö päättyi mutta Kaario jatkoi 1960-luvulla vielä artikkeleiden kirjoittamista ja erilaisten ideoiden kehittelyä. Hän suunnitteli 1966 muun muassa ilmatyynyjunaa joka olisi liikkunut kourun muotoisella radalla. Kaario seurasi myös ulkomailla tapahtuvaa pintaliitäjien kehittelytyötä. 1970 hänet valittiin alan järjestön The International Air Cushion Engineering Societyn ensimmäiseksi kunniajäseneksi. Toivo Kaario kuoli 58-vuotiaana lyhyen sairauden jälkeen lokakuussa 1970. Hänet on haudattu Tampereen Kalevankankaan hautausmaalle.

title: Toivo Kaario

text: Kaario jatkoi sodan jälkeen vakinaisen työnsä ohella pintaliitäjien tutkimusta ja kehittelyä. Vuosina 1945–1949 hän rakensi kellosiivestä aikaisempien pienoismallien pohjalta täysikokoisen prototyypin jonka voimanlähteenä oli 2-sylinterinen Harley-Davidson moottoripyörän moottori. Tätä laitetta testattiin 1949 ensin maalla Härmälän lentokentän kupeessa ja sitten veden päällä Siurossa. Kaario sai kellosiivelle patentin joulukuussa 1952. Kellosiivellä ja englantilaisten 1959 esittelemällä hovercraft-aluksella oli se ero että hovercraftissa oli korkea joustavasta materiaalista tehty reunarakenne jonka aluksen alle puhalletun ilman aikaansaama ilmanpaine piti pullistettuna kun taas kellosiivessä oli jäykkä vanerireunus jonka alaosassa oli kumitiiviste. Hovercraft saattoi liikkua epätasaisellakin alustalla mutta sen nopeus oli pienempi kuin kellosiivellä.

title: Ilmari Jäämaa

text: Kyseessä oli siis kaikkea, mitä ahkera ja kiinnostunut koululainen pystyi rakentamaan, jopa pienitehoinen tuulivoimalakin mastoineen. Vanhemmissa painoksissa esitellään mm. kuuluisaksi tullut käsikammella toimiva 35 mm elokuvaprojektori, jonka filminsiirtäjänä toimii maltanristiksi kutsuttu epäkeskorakenne. Mustavalkoisten filmien kehittämisestä ja niin sanottujen pinnakkaisvedoksien tekemisestä annetaan perusteelliset ohjeet, joissa näkyy valokuvausasiantuntijana tunnetun Setälän kädenjälki. Sota-aikana julkaistussa painoksessa omatekoisena kamerana on vielä vaihdettavalla kasetilla varustettu lasinegatiiveja eli ns. valokuvauslevyjä käyttävä kamera, jolla kuvien ottaminen tapahtuu poistamalla linssinsuojus tarvittavaksi ajaksi. Sen sijaan viimeisessä eli vuoden 1958 painoksessa esitelty kamera on jo suljinkoneistolla varustettu rullafilmiä käyttävä laite. Lennokkiosuuskin on uusittu ainakin kertaalleen. Uusimmassa painoksessa esiintyy omalla nimellään muun muassa pintaliitäjää kehitellyt silloinen teekkari, sittemmin diplomi-insinööri Toivo Kaario. Kaarion ystävä ja lennokinrakentajakumppani Esko Nuorteva mainitaan etunimellä Ensio. Heidän sukunimistään saivat lennokit tyyppinimen "Kanu" (Kaario-Nuorteva). Myös tähtikaukoputken ohjeissa vilahtelee suomalaisen harrasteastronomian merkittävä vaikuttaja O. J. Tallgren (myöh. Tuulio).

title: Matti Kaario

text: Matti Kaario (s. 29. marraskuuta 1953 Tampere) on suomalainen jääkiekkovaikuttaja. Kaario on tehnyt mittavan uran niin pelaajana kuin myös valmennus- ja johtotehtävissä.

title: Toivo Kaario

text: Syksyllä 1960 prototyyppiin vaihdettiin tehokkaampi 53 hevosvoiman Porsche-teollisuusmoottori ja tammikuussa 1961 päästiin koeajoja taas jatkamaan Jokisjärven jäädyttyä. Laite saavutti tasaisella lumipinnalla 2 hengen kuormalla noin 80 kilometrin tuntinopeuden. Ongelmia aiheutti lähinnä tärinä ajettaessa epätasaisella alustalla. Prototyyppiä arvioinut Valmetin toimikunta piti suurimpana ongelmana sitä että yli 20 cm korkeat esteet haittasivat ajoa tai estivät sen jopa kokonaan. Toukokuussa 1961 Kaario teki Valmetin pyynnöstä suunnitelman 100 tonnin painoisesta pintaliitäjästä joka olisi tarkoitettu Itämeren liikenteeseen. Tämän aluksen matkanopeus olisi ollut 160–200 kilometriä tunnissa.