query: Milloin vihreät baretit perustettiin?

title: Green Berets

text: Yhdysvaltain maavoimien 10th Special Forces Group perustettiin vuonna 1952.[2] Presidentti Kennedy hyväksyi vihreän baretin Yhdysvaltain maavoimien erikoisjoukkojen viralliseksi tunnukseksi vuonna 1961.[3] Alun perin Vihreiden barettien tärkein toiminta-alue oli kylmän sodan Eurooppa, jossa niiden tehtävänä oli Neuvostoliiton hyökkäyksen sattuessa soluttautua Varsovan liiton maiden selustaan organisoimaan sissiliikkeitä. Vuodesta 1957 lähtien, Neuvostoliiton hajoamiseen asti, Vihreiden barettien päätehtäväksi muodostui Yhdysvaltain tukemien kehitysmaiden, kuten Etelä-Vietnamin, joukkojen kouluttaminen ja vastavallankumouksellinen sodankäynti.[4] Vihreät baretit ovat 1950-luvulta lähtien osallistuneet kaikkiin keskeisiin aseellisiin konflikteihin joissa Yhdysvallat on ollut mukana, kuten Vietnamin, Persianlahden, Irakin ja Afganistanin sotiin.

title: Laskuvarjojääkäri

text: Laskuvarjojääkäreitä kutsutaan toisinaan lempinimellä ”punaiset paholaiset”, koska useissa maissa heidän tunnuksenaan on punainen baretti. Suomessa sen käyttöoikeuden saa ensimmäisen laskuvarjohypyn jälkeen ja on palveluksen suorittaneille suuri ylpeyden aihe. Baretin väri kuitenkin vaihtelee eri maissa. Esimerkiksi Ranskan muukalaislegioonassa laskuvarjojääkärit käyttävät vihreää barettia, brittiläisten erikoisjoukkoyksikkö SAS vaalean kellanruskeaa, venäläinen VDV vaaleansinistä barettia ja joissain maissa taas punainen baretti on sotilaspoliisien päähine.

title: Malin sotilasvallankaappaus 2012

text: Myöhemmin päivällä selvisi, että presidentti oli saanut turvapaikan hallitukselle uskollisten joukkojen tukikohdasta. Britannian yleisradioyhtiö BBC kertoi, että Malin armeijan eliittijoukot, laskuvarjorykmentti "Punaiset baretit", olivat edelleen uskollisia presidentti Tourélle.. Hallitusta tukevat tahot vahvistivat, että Touré oli "turvassa ja johdossa" eräässä sotilastukikohdassa Punaisten barettien suojeluksessa jossain päin Bamakoa. Touré oli itse ennen politiikkaan lähtöä palvellut punaisissa bareteissa.

title: Vihreät Vaivaiset

text: Vihreät Vaivaiset kuuluu Vihreään liittoon, mutta siihen voi kuulua myös kuulumatta puolueeseen. Järjestö perustettiin jo ennen Vihreää liittoa. Vuonna 2005 se uudisti oman vammaispoliittisen ohjelmansa ja oli jäsentensä kautta aktiivisesti mukana Vihreän liiton vammaispoliittisten tavoitteiden luomisessa.

title: Ranskan 11. laskuvarjoprikaati

text: 11. laskuvarjoprikaati () on Ranskan maavoimien yhtymä, joka koostuu pääosin jalkaväestä. Se kuuluu osaksi Ranskan maahanlaskujoukkoja ja on erikoistunut maahanlaskuihin ja ilmarynnäköihin. Divisioonan esikunta on Balmassa lähellä Toulousea. Prikaatin sotilaat käyttävät punaista barettia lukuun ottamatta muukalaislegioonan sotilaita, jotka käyttävät erikoisjoukkojen vihreää barettia.

title: Gadna

text: Ohjelman komentajat, kersantit ja upseerit kantavat Nahalin prikaatin vihreää barettia, mutta baretissa ei ole prikaatin merkkiä eikä heidän asepuvussaan ole Nahalin olkamerkkiä. Sen sijaan heillä on Koulutus- ja nuorisojoukkojen merkit.

title: Baretti

text: Baretin ensimmäisiä edeltäjiä käytettiin 1500-luvulla, jolloin se oli litteä, pyöreä tai kulmikas päähine. Siviilikäytössä baretteja näkee nykyään erityisesti espanjalaisilla baskitalonpojilla. Ensimmäiset sotilasbaretit otettiin käyttöön 1880-luvun lopulla ranskalaisia alppijääkäreitä perustettaessa. Sittemmin merkittävä osa länsimaisista armeijoista on ottanut baretin käyttöön; baretti kuuluu Suomessa varusmiesten loma-asuihin.

title: Baretti

text: Suomalainen baretti on sileä ja sopivan levyinen. Tämä saavutetaan oikealla kokovalinnalla sekä baretin hoidolla. Baretit valmistetaan useimmiten huovasta, eikä materiaalin muokkaaminen poikkea juuri normaalista huovutuksesta. Baretti kastellaan läpikotaisin, joskus käymällä suihkussa ja saunassa baretti päässä, muotoillaan märkänä päähän sopivaksi ja rullataan siististi. Muutaman rullauksen jälkeen baretti kuivataan ennen käyttöönottoa. Tämä tulee toistaa noin kerran kuukaudessa, jotta baretti säilyttäisi muotonsa. Toinen tapa on nopeasti uittaa barettia kiehuvassa vedessä siten, että baretin huopaosa kastuu täysin. Nahkaremmin kastumista on vältettävä kovettumisen välttämiseksi. Barettia ei myöskään tarvitse pitää kiehuvassa vedessä kun noin 20 sekuntia. Kiehauttaminen saa baretin huovan hieman vetäytymään ja kutistumaan, samalla se myös omaksuu paremmin uuden muodon kuivuessaan. Seuraavaksi baretin sisälle sen vasempaan reunaan laitetaan talouspaperista tehty pötkö, jonka jälkeen baretti rullataan "banaaniksi" rullaamalla vasen puoli oikean puolen sisään. Rullaamisen täytyy olla tiukkaa. Rullaamisen jälkeen baretti väännetään banaanin muotoiseksi, ja se jätetään kuivumaan lämpöpatterin päälle. Baretti ei saa patterin päällä kuivana ollessaan lämmetä kuumaksi, muutoin nahkaremmi kovettuu ja alkaa halkeilla.

title: Commandos: Strike Force

text: Muutamassa tehtävässä käydään myös avointa taistelua natseja vastaan yhdessä omien joukkojen ja vastarintamiesten kanssa. Tällöin käytössä ovat yleensä Vihreä baretti konepistooleineen ja Tarkka-ampuja tarkkuuskivääreineen. Kommandoja voi vaihtaa taistelun tuoksinassa vapaasti, esimerkiksi Vihreällä baretilla voi eliminoida hyökkäävät viholliset ja Tarkka-ampujalla uhkaavampia kohteita, kuten upseereita ja puolitelavaunujen konekivääriampujia. Pelimekaniikka poikkeaa hieman hiiviskelytehtävistä, esimerkiksi osumapisteiden loppuessa kommando ei kuole, vaan ainoastaan haavoittuu ja jäljelle jäänyt kommando tai mahdollisesti joku liittolainen voi parantaa hänet.

title: Lauri Törni

text: Tinh Bienin tukikohdassa vieraili myös erikoisjoukkojen koulutuksen läpi käynyt kirjailija Robin Moore, jonka menestyskirjan Green Beret päähenkilön "Sven Kornien" esikuvana pidetään Lauri Törniä. Kirjasta on tehty elokuva Vihreät baretit (1968), jossa John Wayne esittää päähenkilöä, eversti Mike Kirbyä. Toteutunut käsikirjoitus on varsin kaukana kirjan tekstistä. Törnin osastoon Vietnamissa kuulunut James Whitener on puolestaan vakuuttanut Mooren kirjan olevan erittäin lähellä totuutta.[51]

title: Merijalkaväki

text: Ison-Britannian merijalkaväki, "Royal Marines", jonka pääasiallinen organisaatio on 3 Commando Brigade, otti lordi Mountbattenin ehdotuksesta päähineekseen vihreän baretin vuonna 1942. Sitä käyttävät nyttemmin monien eri maiden merijalkaväen sotilaat, vaikka päähine tunnetaan myös Yhdysvaltain maavoimien erikoisjoukkojen ("Green Berets") käyttämänä.

title: Baretti

text: Ensimmäiset suomalaiset baretit jaettiin 1960-luvulla Laskuvarjojääkärikoulun henkilökunnalle ja varusmiehille. 1970-luvulla ne otettiin käyttöön Rannikkojääkärikoulussa ja Panssariprikaatissa vuonna 1983, jotka nauttivat tuolloin eliittiyksikköjen statuksesta. Barettien värit valittiin länsimaisen perinteen mukaisiksi: laskuvarjojääkäreille viininpunainen, rannikkojääkäreille vihreä ja panssarimiehille musta. Erityisesti rannikkojääkäreiden baretti seurasi läheisesti ruotsalaista ja anglosaksista esikuvaa.

title: Baretti

text: Baretti otettiin käyttöön 1990-luvun jälkipuolella kaikissa joukoissa Saksan esimerkkiä seuraten. Alkuvaiheessa suunniteltiin saksalaistyyppisiä aselajikohtaisia baretteja vastaavine barettimerkkeineen, mutta ajatuksesta luovuttiin osin kustannussyistä, osin estetiikan takia. Jos aselajivärejä olisi seurattu, Urheilukoulu olisi nimittäin saanut keltaisen ja Suojelukoulu oranssin baretin. Suurimmassa osassa maavoimien joukko-osastoja otettiin käyttöön yhtenäinen oliivinvihreä baretti vaatimattomine hopeisine barettimerkkeineen. Alkuperäisessä suunnitelmassa baretti oli suunniteltu vain maavoimien alokkaiden käyttöön.

title: Bosnia-Hertsegovinan armeija

text: Ennen Armijan perustamista oli perustettu joukko puolisotilaallisia yksiköitä ja kodinturvajoukkoja. Näistä paikalliset Isänmaallsen liiton ja tasavallan aluepuolusjoukot liitettiin osaksi armeijaa ja lisäksi perustettiin puolisotilaallisia joukkoja kuten Vihreät baretit ja Mustat joutsenet. Muina ryhmittyminä olivat aseistettuja rikollisjoukkoja sekä olivat Jugoslavian liittoarmeijan entisistä sotilaista ja poliiseista koostuneet yksiköt.

title: Baretti

text: Laskuvarjojääkärien baretin väri on kansainvälisesti ”viininpunainen”, monissa maissa oikeastaan punaruskea (). Punaisen baretin otti ensimmäisenä käyttöön vuonna 1942 Brittiläisen 1. laskuvarjodivisioonan komentaja kenraalimajuri Frederick Browning.

title: Varusmiespalvelus Suomessa

text: Vuonna 2007 Suomessa alkoi ruskeiden barettien eli erikoisrajajääkärien koulutus. Ruskeat baretit ovat Rajavartiolaitoksen erikoisjoukko, joka perustettiin, koska Rajavartiolaitoksen reserviä haluttiin pienentää tinkimättä suorituskyvystä. Erikoisrajajääkärit valitaan pääsykokeilla, jotka ovat lähes yhtäläiset Utin jääkärirykmentissä koulutettavien laskuvarjojääkärien valintakokeisiin.

title: Baretti

text: Suomalaisessa sotilaskäytössä baretti on sileä ja laskeutuu juuri oikean korvan päälle. Baretin laita on juuri korvalehden yläpuolella eikä tule korvan päälle. Baretti asetetaan päähän siten, että sekä vasemman korvanlehden että kulmakarvan päälle jää kahden sormen kokoinen väli. Baretin tulee olla pari kokoa normaalia hattua pienempi, jotta vaatimukset täyttyvät. Baretin kurenauhan kireyttä säädetään naruilla; nämä tulee solmia ja piilottaa baretin alle pois näkyvistä - pois lukien kansainvälisissä edustustehtävissä toimivien varusmiessoittokuntalaisten barettien nauhat, jotka roikkuvat näkyvillä. Kokardin tulee olla suoraan vasemman silmän yläpuolella.

title: Laskuvarjohyppy

text: Toisen maailmansodan jälkeen etenkin Yhdysvaltain maavoimien keskuudessa uskottiin laskuvarjojoukkojen määräänsä suurempaan vaikutukseen. Vihreät baretit -yksikkö luotiin Baijerissa, tästä johtui baretin värikin; baretit lainattiin Britannian merijalkaväeltä. Koulutusta antoivat saksalaiset laskuvarjojääkärit, sittemmin suomalaiset kaukopartiomiehet. Usko laskuvarjojoukkojen jalkaväkeä paljon suurempaan tehoon näkyi esimerkiksi Vietnamin konfliktissa ja viimeksi Afganistanin valloittamisessa vuonna 2003.

title: Green Berets

text: Tämän jälkeen Vihreät baretit voivat suorittaa vielä erikoiskursseja, kuten tarkka-ampujakurssin (SOTIC, Special Operations Target Interdiction Course), ilmaiskujen tulenjohtajan kurssin (JTAC, Joint Tactical Air Control), taistelusukeltajakurssin (Combat Diving/SCUBA), HALO-laskuvarjohyppykurssin (HALO, High Altitude, Low Opening), asutuskeskustaistelukurssin (MOUT, Military Operations in Urban Terrain) tai lähitaistelukurssin (CQB, Close-Quarter Battle).[5]

title: Viron vihreät

text: Viron vihreät () on virolainen vihreä puolue, joka perustettiin 25. marraskuuta 2006. Vihreät on vihreään liikkeeseen perustuva puolue, jolle perhearvot ja luonto ovat tärkeitä. Sen kannattajat ovat olleet etupäässä akateemisesti koulutettuja ja kulttuurityöntekijöitä. Puolue tavoittelee Riigikogun vuoden 2019 vaaleissa 11 paikkaa parlamentissa.

title: Rannikkojääkäri

text: Rannikkojääkärien tunnus on tummanvihreä baretti, jonka lakkimerkkinä on kullanvärinen merikotkanpää. Vihreän baretin saadakseen rannikkojääkärin on juostava Cooperin testissä vähintään 2900 metriä, uitava 200 metriä alle viidessä ja puolessa minuutissa sekä saavutettava lihaskunto- ja ampumataitotesteissä riittävän hyvä tulos. Lisäksi rannikkojääkärin on suoritettava noin 30 tuntia kestävä barettimarssi, jossa edetään täystaisteluvarustuksessa 60-70 kilometriä marssien ja juosten. Matkan varrella marssijoita testataan erilaisilla taistelutilanteita jäljittelevillä tehtävillä, kuten haavoittuneiden evakuoinnilla. Barettimarssiin kuuluu myös hyinen vesistönylitys, ja suojeluhälytyksen jälkeen edetään muutama kilometri kaasunaamari päässä. Barettimarssin vaativuutta kuvaa se, että jopa 40 prosenttia osallistujista saattaa joutua keskeyttämään suorituksen.[2]

title: John Wayne

text: Waynen ensimmäinen ohjaustyö oli "Alamo" (1960). Hän myös näytteli elokuvassa, mutta ei kuitenkaan saanut työstään suurta kiitosta arvostelijoilta. Waynen ohjaama "Vihreät baretit" (1968) menestyi hyvin, mutta sai kriitikoilta arvostelua kliseisyydestään ja Vietnamin sodalle myönteisestä propagandistisuudestaan.

title: Baretti

text: Puolustushaarojen (maavoimat, merivoimat, ilmavoimat) baretit jaetaan lähes kaikille asehaaran palvelukseen astuville varusmiehille. Sen sijaan erikoisyksiköiden baretit jaetaan vasta erityisten suoritusten jälkeen:Baretti kantamiseen liittyy sotilaskulttuurissa monia perinteitä ja tapoja. Maailmalla baretti yhdistetään erityisesti erikoisjoukkoihin, ja jokaisella joukolla on omat perinteensä baretin kantamisen suhteen.

title: Green Berets

text: 8) Phase 6 (Graduation Week) on valmistumisviikko, jonka päätteeksi valintaprosessin (Special Forces Qualification Course eli Q-course) läpäiseet kokelaat saavat vihreän baretin ja erikoisjoukkojen hihamerkin (Special Forces Tab).

title: Bosnian sota

text: Kroaattien puolustuskokous (Hrvatsko Vijeće Obrane, HVO) Bosnia ja Hertsegovinan armeija (Armija Bosne i Hercegovine, Armija BiH), tunnettu nimellä "Armija". Serbitasavallan armeija (Vojska Republike Srpske, VRS) ja myöhemmin Bosnian serbiarmeija BSA. Serbien "Valkoiset kotkat" (Beli Orlovi) Serbien Arkanin "Tiikerit" Serbien "Punabaretit" Bosniakkien "Isänmaallinen liitto" (Patriotska Liga) Bosniakkien "Vihreät baretit" (Zelene Beretke) Kroaattien "Kroaattien puolustusvoimat" (Hrvatske Obrambene Snage HOS) Monet muut puolisotilaalliset joukot

title: Rauhanturvaaminen

text: Rauhanturvaajat ovat Suomessa järjestäytyneet Suomen Rauhanturvaajaliitoksi. Järjestö muutti vuonna 2005 nimensä, aiempi nimi oli Suomen Sinibarettiliitto. Nimenmuutos oli tarpeen sillä kaikki rauhanturvaaminen ei enää tapahdu sinibarettisissa YK-johtoisissa operaatioissa vaan myös Nato-johtoisissa operaatioissa, joilla ei ole YK:n suoraa mandaattia. Näissä operaatioissa palvelevat käyttävät kansallista, vihreää barettia. Suurin osa sinibarettiyhdistyksistä on muuttanut nimensä rauhanturvaajien yhdistyksiksi.

title: Raymond St. Jacques

text: Raymond St. Jacques, alun perin James Arthur Johnson (1. maaliskuuta 1930 – 27. elokuuta 1990) oli amerikkalainen näyttelijä. Hän oli tunnettu roolistaan elokuvassa "Kaksi nuuskijaa Harlemissa". Muita elokuvia joissa Jacques näytteli ovat esimerkiksi "Vihreät baretit" ja "Pahan kehä". Hän esitti myös tarkastaja Remyä "Dallas"-televisiosarjassa.

title: Partio Suomessa

text: Vartiossa käytettiin päähineenä khakiväristä, sinivalkoisella liljatunnuksella varustettua suikkaa paitsi vesipartiossa sinistä barettia, joka oli myös kolkkajohtajien, eräpoikien ja vaeltajien päähine. Eräpojat lisäsivät vielä partiopaitaansa khakiväriset olkaimet, joskin he käyttivät partiopaitaa yleensä vain paraatissa, muulloin vihreää tai tummansinistä sarkapuseroa. Jo sotavuosien jälkeen oli luovuttu alkuperäisestä englantilaismallisesta partiohatusta, leveälierisestä ns. metsänvartijanhatusta eli "Baden-Powell"ista, koska se koettiin epäkäytännöllisenä. Johtajilla oli maapartiossa sotilasmallinen lippalakki ja vesipartiossa ns. Vega-lakki jossa purjehduskauden aikana 1.5.–30.9. käytettiin valkoista päällistä.

title: Baretti

text: Oikeasta käyttötavasta on monia näkemyksiä, joista yllä mainittua pidetään oikeana niiden henkilöiden keskuudessa, jotka pitävät baretin käyttöä tärkeänä ja tarkkana asiana. Varsinaista ”oikeaa” tapaa ei kuitenkaan luultavimmin ole, eikä baretin käyttötyyliä valvota räikeimpiä tapauksia lukuun ottamatta erityisen tarkasti.

title: Green Berets

text: Vihreät baretit ovat järjestäytyneet 12 miehen operaatioryhmiksi eli A-ryhmiksi (ODA, Operational Detachment Alpha eli A-Team), johon kuuluu yksi upseeri ja 11 aliupseeria. Yksi A-ryhmä pystyy tarvittaessa perustamaan, huoltamaan ja kouluttamaan komppanian tai pataljoonan kokoisen paikallisestä väestöstä värvätyn taisteluyksikön.


query: Milloin Harry Schein muutti Ruotsiin?

title: Harry Schein

text: Schein vietti lapsuutensa Wienissä Untere Weißgerberstraßen porvarillisessa ympäristössä. Isä Chaim Marcel Schein johti huolintayritystä. Schein tuli vuonna 1939 lapsena yksin Itävallasta Ruotsiin Kindertransportin kautta kiintiössä, joka Tukholman juutalaisella seurakunnalla (Mosaiska församlingen) oli[2]. Hänen juutalainen äitinsä halusi pelastaa poikansa juutalaisvainoilta. Isä oli kuollut 1936. Äiti avioitui sen jälkeen uudestaan, mutta joutui toisen maailmansodan aikana tuhoamisleirille. Scheinin sisar muutti Yhdysvaltoihin.

title: Johann Hermann Schein

text: Johann Hermann Schein syntyi Grünhainissa ja siirtyi isänsä kuoleman jälkeen Dresdeniin. Hän opiskeli vuosina 1603–1607 Pfortassa ja vuosina 1608–1612 Leipzigin yliopistossa. Schein vietti koko elämänsä Saksassa, mutta hänen musiikissaan oli useasti italialaisia vaikutteita. Hän kirjoitti jokseenkin yhtä paljon uskonnollista ja maallista musiikkia.

title: Ingrid Thulin

text: Thulin oli naimisissa Claes Sylwanderin kanssa 1952–1955 ja elokuvakriitikko Harry Scheinin kanssa 1956–1989. Kumpikin avioliitto päättyi avioeroon. Hän asui 1960-luvun lopulta asti Roomassa, missä omistautui vanhemmalla iällä tulevien näyttelijöiden opettamiseen. Thulinin muutamasta elokuvaohjauksesta tunnetuin on osaksi omaelämäkerrallinen "Brusten himmel" (1982), joka sijoittuu toisen maailmansodan aikaan.

title: Martin Scheinin

text: Martin Scheinin opiskeli Turussa biologiaa, mutta siirtyi oikeustieteelliseen mentyään mukaan opiskelijapolitiikkaan. Scheinin oli 1970-luvulla SKDL:n enemmistön linjauksia noudattaneen Turun akateemisen sosialistiseuran (TuASS, ks. KOJ) keskeinen toimija. Hän työskenteli SKDL:n eduskuntaryhmän palveluksessa. Scheinin kuului myös Suomen kommunistiseen puolueeseen, jonka keskuskomiteaan hänet valittiin edustajakokouksessa 1981. 1980-luvun lopussa Scheinin siirtyi kokopäivätoimiseksi tutkijaksi "Oikeuden rajat" -tutkimushankkeeseen. Hän toimi vuonna 1989 Demokraattisten lakimiesten Demlan puheenjohtajana.

title: Harry Schein

text: Nuori Schein oli alkuun maatyöläisenä Smålandissa mutta muutti sitten Tukholmaan, jossa hän aloitti työt Wenner-Grens institutissa laboratorioapulaisena. Iltaisin hän opiskeli Stockholms Tekniska Institutissa ja valmistui 18-vuotiaana kemian insinööriksi.[1][3] Hän pääsi sitten Merkantila Ingenjörsbyrån (Mibis) palvelukseen. 1950 hän sai Ruotsin kansalaisuuden, ja samana vuonna Ingmar Bergmanin isä Erik Bergman kastoi hänet kristinuskoon.[1] Hän sai patentin vedenpuhdistusmenetelmälle ja hankki 1955 Mibisin itselleen, kun yritys yli ajautunut taloudelliseen kriisiin. Seuraavana vuonna hän avioitui näyttelijä Ingrid Thulinin kanssa[1]. 1960 hän myi yrityksen Bonnierin omistamalle yritykselle (Bofö) ja tuli tätä kautta taloudellisesti riippumattomaksi.[3][1]

title: Harry Schein

text: Ingmar Bergman ja Schein ystävystyivät vähitellen, mutta alkuun Schein suhtautui kriittisesti moniin Bergmanin elokuviin. Silti Bergman oli ainoa, joka mahtui Scheinin vaativan laatukäsityksen piiriin, kuten hän kirjoittaa teoksessaan I själva verket: Sju års filmpolitik:

title: Harry Schein

text: Schein oli oli myös varhainen mediavisionääri. Keskustelukirjassaan Inför en ny mediapolitik (1972) hän käsittelee sellaisia aiheita kuin laajakaista, interaktiivisuus ja demokratia. Kirjassa Schein esittää näkemyksensä kaupallisen kaapelitelevision vaarasta ja ehdottaa ajalle ja sosialidemokratialle tyypillisesti mittavia ratkaisuja.

title: Harry Schein

text: Scheinin tuotantotuen laatuvaatimus kohdistui ”taiteellisesti laadukkaisiin” elokuviin. Yhteiskuntakriittisen dokumenttielokuvamuodon, esimerkiksi Stefan Jarlin Dom kallar oss mods (1968), Schein katsoi kuuluvan televisiolle eikä elokuvaan. Kiistaa niin sanotun elokuvavasemmiston kanssa Schein kävi suuren osan 1960-lukua[3]. Melkoista kritiikkiä herätti, kun 1970 irtautui omasta näkemyksestään, ettei elokuvan tuotannolle annettaisi kaivattuja ennakkotukia, ja silti antoi puoli miljoonaa kruunua ennakkorahoitusta Ingmar Bergmanin rahan puutteesta kärsivälle mutta kansainvälisesti kiitetylle kokeilevalle elokuvalle Kuiskauksia ja huutoja.[5] Filminstitutetin arvostelijat perustivat lyhyt- ja dokumenttielokuville vaihtoehtoisen levityskanavan Filmcentrumin, joka ei saanut Filminstitutetin tukea. Schein leimattiin laajan ja demokraattisen elokuvan viholliseksi. Tyytymättömyys hänen johtamiseensa laajeni, ja hän erosi toimitusjohtajan tehtävästä 1970 ja siirtyi toimivaksi hallituksen puheenjohtajaksi,[1] niin että hänen valtansa oli käytännössä entisen suuruinen. Hän palasi kuitenkin toimitusjohtajaksi vuosiksi 1972–1978[1].

title: Harry Schein

text: Kulttuurikirjoittajana hän aloitti uransa elokuvan maailmassa kriitikkona. Hän kirjoitti Bonniers Litterära Magasiniin[3] 1948–1956 sekä Aftonbladetiin ja Aftonposteniin. Hän alkoi silloin kehittää yhä uudelleen esittämäänsä "laadun" vaatimusta, josta hän myöhemmin tuli kiistellyksi. Schein oli lähellä sosialidemokratiaa, ja hänen lukemattomat kommenttinsa eri aihepiireissä edustivat sosiaalidemokraattista näkökulmaa. 1940-luvulla hän liittyi riippumattomaan vasemmistoälymystön organisaatioon Clartéhen[3].

title: Harry Schein

text: Ruotsalaisen elokuva piirissä syntynyt innostus vaimeni pitkin 1970-lukua. Pelastusta ei syntynyt laadun ja jälkikäteistuen uudesta, sisällöltään pohjimmiltaan entisenlaisesta elokuvasopimuksesta. Schein jätti tehtävänsä 1978[1] ja poistui elokuva-alalta.

title: Harry Schein

text: Harry Schein, Schein, Bonnier, 1980 Åsa Moberg, Kärleken i Julia Anderssons liv, Natur & Kultur, 2011 ISBN 912713072X

title: Harry Schein

text: Harry Leo Schein,13. lokakuuta 1924 Wien, Itävalta – 11. helmikuuta 2006 Danderyd, Tukholman lääni, Ruotsi[1]), oli itävaltalaissyntyinen ruotsalainen yritysjohtaja, kirjailija ja keskustelija ja myös keksijä, koulutukseltaan kemian insinööri. Hän oli keskeinen henkilö perustettaessa Svenska Filminstitutetia ja sen ensimmäinen toimitusjohtaja. Hänellä oli jonkin aikaa toimitusjohtajan tehtävä myös Investeringsbankenissa. Lisäksi hänellä oli useita muita keskeisiä tehtäviä elokuvan ja median piirissä.

title: Arje Scheinin

text: Arje Nahum Scheinin (12. heinäkuuta 1923 Helsinki – 25. lokakuuta 2003 Turku) oli suomalainen hammaslääketieteen tutkija. Hänen johtamansa Turun yliopiston tutkijaryhmä saavutti kansainvälistä mainetta ksylitolitutkimuksillaan. Scheinin toimi myös Turun yliopiston rehtorina.

title: Arje Scheinin

text: Arje Scheinin kirjoitti ylioppilaaksi vuonna Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1941. Hän valmistui Helsingin yliopistosta hammaslääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1950 ja tohtoriksi vuonna 1958. Vuonna 1960 Scheinin siirtyi Turun yliopistoon perustettuun hammaslääketieteen laitokseen kariesopin professoriksi ja laitoksen johtajaksi. Vuosina 1981–1987 hän toimi Turun yliopiston rehtorina.

title: The Amazing Spider-Man 2

text: Peterin lapsuudenystävä, Harry Osborn, palaa kaupunkiin nähdäkseen hänen kuolemaisillaan olevan isänsä, Norman Osbornin, Oscorpin johtajan, viimeisen kerran. Norman kertoo sairautensa olevan periytyvä ja että Harry on siinä iässä, milloin se alkaa. Norman antaa Harrylle pienen laitteen, joka sisältää kaikki Normanin elämän työt. Seuraavana päivänä Norman kuolee ja Harrysta tulee Oscorpin uusi johtaja. Hän syyttää Oscorpin johtokuntaa yrityksistään viedä Osborneilta yhtiön hallinta, koska he tietävät Normanin salaisista biogeneettisistä projekteista ulkomaisia sotilaallisia voimia varten.

title: Arje Scheinin

text: Scheinin oli juutalainen. Hänen veljensä on kirurgian professori Theodor Scheinin ja poikansa oikeustieteilijä Martin Scheinin.

title: Harry Schein

text: Ennen kuolemaansa 2006 Schein aiheutti käytöksellään hämmennystä, ”ja todennäköistä on, että Scheinin käytöksen syynä alkoholin aiheuttama dementiasairaus Wernicke-Korsakoffin oireyhtymä”.

title: Harry Schein

text: Elokuvainstituutin ohelle syntyi elokuvakoulu,[3] lehti Chaplin, elokuvakirjasto ja -arkisto. Useat lupaavat ohjaajat tekivät ensimmäisen elokuvansa vuoden 1963 jälkeen, esimerkiksi Mai Zetterling, Roy Andersson, Kjell Grede, Jonas Cornell, Janne Halldoff, Johan Bergenstråhle, Jörn Donner ja Vilgot Sjöman.

title: Harry Schein

text: Luokka:Elokuva-alalla toimivat henkilöt Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset keksijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet Luokka:Juutalaiset kirjailijat

title: Theodor Scheinin

text: Scheininin vanhemmat olivat taidekauppias Moses Scheinin ja Esther Scheinin. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1942 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1951. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Scheinin väitteli 1958. Hän toimi valmistuttuaan lääkärinä useiden eri sairaaloiden kirurgisilla osastoilla, Oulun lääninsairalan kirurgian apulaisylilääkäri hänestä tuli vuonna 1963. Scheinin oli Helsingin yliopiston kirurgian professori 1971–1989 ja dosentti 1990–1993. Hänen tutkimusalaansa oli varsinkin verenkierto- ja hengityselinkirurgia.

title: Martin Scheinin

text: Scheinin oli 1997–2004 kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen toteuttamista valvovan Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomitean jäsen. Vuosina 2005–2011 hän toimi YK:n erityisraportoijana ihmisoikeuksien turvaamisesta terrorisminvastaisessa taistelussa. Scheinin on sanonut että Atalanta-operaatiossa vangitut merirosvot pitäisi tuoda Suomeen tuomittavaksi, eikä päästää vapaaksi.

title: Harry Schein

text: Elokuvauudistus tarkoitti ruotsalaisen elokuvan uuden aikakauden alkua. Uudistus saattoi toteutua, kun valtiovarainministeri Gunnar Sträng sekä Krister Wickman yhdessä Scheinin kanssa ajoivat läpi huviveron poistamisen elokuvilta. Sen sijasta menisi kymmenen prosenttia elokuvalipun hinnasta vastaperustetulle Svenska Filminstitutetille[3]. Se takasi jatkuvan ruotsalalaisen elokuvatuotannon seuraavien vuosikymmenten aikana, tuotannon joka sai vaikutteita muun muassa Ranskan elokuvan uudesta aallosta ja uudesta yhteiskuntanäkemyksestä, ja siinä oli paikkansa myös lyhytelokuvalla ja kokeilevalla elokuvalla. Elokuvauudistuksen jälkeen syntyi aluksi menestyksekäs ruotsalainen elokuva, jota edustivat suurimpina niminä Ingmar Bergman, Bo Widerberg ja Jan Troell,[1] ja uudenlainen elokuvaestetiikka.

title: Harry Schein

text: Chaplin-palkinto, 1963 Svenska Filmakademins silverplakett, 1969 Guldbagge – tuomariston erikoispalkinto, kausi 1969–1970 Vittorio De Sica -palkinto (festivaalipalkinto), 1978 Tukholman yliopisto filosofisen tiedekunnan kunniatohtori, 1994

title: Harry Schein

text: Schein oli 1971–1976 aktiivinen opetusministeriön selvityksessä[1]. Tehtävän Filminstitutetissa päätyttyä hänestä tuli Sveriges investeringsbankin toimitusjohtaja 1983–1987. Hän oli myös muutamia vuosia Stimin ja Ruotsin yleisradion puheenjohtaja.Utbildningsdepartementet Schein harrasti vuosien ajan ahkerasti julkista keskustelua lehdissä,[3] ja 1980-luvulla hänellä oli oma kolumnipalsta Dagens Nyheterissä[1]. 1980 ilmestyi hänen omaelämäkertansa Schein.

title: Harry Schein

text: Har vi råd med kultur?: Kulturhistoriska skisser, 1962 I själva verket: sju års filmpolitik, 1970 Inför en ny mediepolitik: kabeltelevision, bildskval eller kommunikation?, 1972 Schein, 1980 Kulturindustrins negativa verkningar: ett diskussionsunderlag, 1981 Om känslor och andra farligheter, 1983 Makten, 1990 I slutet av evigheten, 1991 Sluten: 5 oktober till 15 november 1994, 1995

title: Harry Schein

text: Schein ja Ingrid Thulin erosivat 1989. He olivat asuneet jo pitkään erillään ja asuivat eri maissakin mutta ystävyys säilyi. Heillä ei ollut lapsia.

title: Harry Schein

text: Scheinista tuli ruotsalaisen elokuvan keskeinen henkilö, kun hän 1960-luvun alussa ajoi läpi Svenska Filminstitutetin perustamisen ja Ruotsin ensimmäisen todellisen elokuvakoulun, sittemmin Stockholms dramatiska högskola, ja oli Filminstitutetin ensimmäinen johtaja (toimitusjohtaja 1963–1970 ja 1972–1978, hallituksen puheenjohtaja 1970–1978). Hän oli myös aloitteentekijänä Ruotsin elokuvan todellisessa elokuvauudistuksessa 1963, johon kuului, että kymmenen prosenttia lippujen tuotosta meni Svenska Filminstitutetille,[3] ja sillä rahoitettiin ruotsalaista elokuvatuotantoa vuosikymmenten ajan[4].

title: Harry Harrison

text: Harry Harrison syntyi Henry Maxwell Dempseynä. Harryn isä muutti perheen nimen Harrisoniksi ja myöhemmin Harry Harrison muutti nimensä myös virallisesti Harry Max Harrisoniksi.

title: Harry Schein

text: katsottavissa Yle Areenassa 5.5.2018 asti Kungliga biblioteketin 2010 kirjan julkistamisen yhteydessä tekemä verkkoinstallaatio (toimii siirrettäessä hiiri pyörivään osuuteen)

title: Harry Schein

text: Sosialidemokraattina Schein rakensi laajan verkoston, johon kuului johtavia poliitikkoja, muita valtaapitäviä ja kulttuuripersoonia. Hän oli 1950-luvulta lähtien Olof Palmen ystävä ja pelasi tämän kanssa vuosien ajan tennistä[1]. Nämä verkostot olivat keskeisiä, kun hän loi suuntaviivat Filminstitutetin perustamiseksi. Keskustelukirjassa Har vi råd med kultur (1962) hän esitti laatukulttuurinäkemyksensä.


query: Milloin Suomenlahden tykistösulku oli?

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Suomenlahden tykistösulku oli 1930-luvulla Suomen ja Viron salaisena yhteistyönä kehitetty strateginen meripuolustusjärjestelmä, jonka tarkoituksena oli Suomenlahden kapeimpaan kohtaan keskitetyillä järeiden rannikkotykkien ristitulella, panssarilaivoilla, sukellusveneillä ja merimiinoitteilla sulkea Neuvostoliiton Itämeren laivasto Suomenlahden itäosiin ja siten turvata Suomen ja Viron länsirannikot maihinnousulta ja Itämeren laivaliikenne kauppasaarrolta sodan aikana.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Tykistö- ja miinasulusta selvinneitä laivoja oli tarkoitus metsästää Suomen ja Viron sukellusveneillä. Sukellusveneiden tuli odottaa läpimurtoa yrittävää laivaosastoa Hangonniemen eteläpuolella ja toimia yhdessä.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Suomenlahden sulkujärjestelmän mahdollisuus päättyi, kun Viro allekirjoitti Neuvostoliiton painostamana sen kanssa avunantosopimuksen syyskuussa 1939 ja luovutti tukikohdat Neuvostoliitolle.[8] Talvisotaa edeltäneissä Suomen ja Neuvostoliiton neuvotteluissa lokakuussa 1939 Josif Stalin ilmoitti haluavansa Hankoniemen puna-armeijan käyttöön, että se voisi rautatietykein sulkea Suomenlahden välillä Hangosta Viron Paldiskiin.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Puna-armeija järjesti 1930-luvun lopulla kolme strategista sotapeliä, jossa se tutki sulun tehokkuutta. Sotapeleissä oletettiin, että Saksa hyökkäisi Neuvostoliittoon Puola, Suomi, Viro ja Latvia liittolaisinaan. Kaikki sotapelit päätyivät siihen, että sulun läpäiseminen olisi mahdotonta ilman vakavia tappioita, mihin myös Suomi ja Viro olivat sotapeleissään päätyneet.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Viron oli tarkoitus varustaa laivastonsa kolmella uudella sukellusveneellä sulkujärjestelmän tarpeisiin, mutta suuri lama vaikutti maahan niin, että sukellusvenehankintoja oli lykättävä. Varat se sitten hankki myymällä laivastostaan hävittäjä Lennukin ja Vambolan 1933. Sukellusveneet tilattiin Isosta-Britanniasta osittain sotilaallisten suhteiden lähentämiseksi. Yhdistyneelle kuningaskunnalle myös luovutettiin salaista tietoa sulkuyhteistyöstä. Sukellusveneet Viro sai 1937. Niiden asejärjestelmät yhdenmukaistettiin suomalaisten kanssa yhteistoiminnan helpottamiseksi.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Mäkiluodon puolustamiseksi maihinnousulta Rönnskär ja Träskö varustettiin kumpikin kahdella 6-tuumaisella tykillä. Myös Aegna ja Naissaari varustettiin yhteensä yhdellätoista 6-tuumaisella. Koska näiden tykkien kantama oli 20 kilometriä, pystyivät ne ampumaan molemmilta puolilta kapeikon keskelle ja siten myös vahvistamaan tykistösulkua. Helsingin edustalla puolestaan Isosaari, Katajaluoto, Rysäkari ja Villinki varustettiin kukin neljällä 10-tuumaisella tykillä. Niiden tuli puolustaa Helsinkiä ja Kuivasaarta, mutta ne pystyivät myös leikkaamaan Aegnan 12-tuumaisten kantaman, ja siten vahvistamaan tykistösulkua. Lisäksi Suurupin linnakkeella Tallinnan länsipuolella oli kolme 9,2-tuumaista tykkiä.[7]

title: 305 mm/52 -merikanuuna vm. 1907

text: Vastaitsenäistyneiden Suomen ja Viron välille alkoi kehittyä huomattavaa puolustusyhteistyötä 1920- ja 1930-lukujen kuluessa. Yhteistyön ytimessä oli Suomenlahden tykistösulkuna tunnettu strateginen meripuolustusjärjestelmä, jonka tarkoituksena oli sulkea Neuvostolaivasto Suomenlahden pohjukkaan. Salaisen tykistösulun Suomen puolisten linnoitteiden toteuttaminen käynnistyi vuonna 1931, kun meripuolustuksen esikunnan ajamia uusia järeitä tykkipattereita alettiin rakentaa Mäkiluotoon ja Kuivasaareen. Pattereiden linnoitustöitä varten oli varattu 2,6 miljoonaa markkaa vuoden 1931 ylimääräisessä menosäännössä.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Rakennustöiden alkua seurasi välittömästi Suomen ja Viron yhteistyön tiivistyminen. Virolaiset luovuttivat Suomelle venäläisten jättämät kaksoistykkitornin piirustukset, opettivat tornin käyttöä Aegnassa ja kauppasivat arvokkaita tornin osia. Suomalaiset antoivat virolaisille järeiden tykkien ballistisia ammuksia ja rannikkotykin taktillista tietoutta.

title: 305 mm/52 -merikanuuna vm. 1907

text: Vastaitsenäistyneiden Viron ja Suomen välille alkoi kehittyä huomattavaa puolustusyhteistyötä 1920- ja 1930-lukujen kuluessa. Yhteistyön ytimessä oli Suomenlahden tykistösulkuna tunnettu strateginen meripuolustusjärjestelmä, jonka tarkoituksena oli sulkea Neuvostolaivasto Suomenlahden pohjukkaan. Järjestelmän selkärangan muodostivat sen pääaseena toimineet 12 tuuman patterit Viron Aegnassa sekä Suomen Mäkiluodossa ja Kuivasaaressa. Tykistösulun patterit integroitiin myös vahvasti toisiinsa Suomenlahden ylittäneillä yhteyskaapeleilla, jotka mahdollistivat lahden molempien puolten asemien yhdenaikaisen tulenjohdon joko Suomen tai Viron puolelta. Suomi ja Viro eivät missään vaiheessa virallisesti liittoutuneet sotilaallisesti, mutta tykistösulun pitävyyttä harjoiteltiin maiden välisissä yhteisissä sotaharjoituksissa.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Jatkosodan päätyttyä Suomen ja Viron sotilasyhteistyön salaamiseksi Suomen puolustusvoimien johto hävitytti asiakirjat, koska sopimusten mukaisesti liittoutuneiden valvontakomissiolla oli oikeus saada suomalaisia sotilasasiakirjoja. Yhteistyöstä tietävät virolaiset poliittiset ja sotilaalliset johtajat koottiin vankileireille muiden tavoin Neuvostoliiton miehittäessä Viron 1940. Näistä syistä ja Suomen puolueettomuuspolitiikkaan liittyneen varovaisuuden vuoksi Suomenlahden tykistösulku pysyi suurelta yleisöltä tuntemattomana 1990-luvulle asti, jolloin siitä alettiin kirjoittaa.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Elokuussa 1931 puolustusministeriö myönsi varat saarien varustamiseksi. Rakennustyöt alkoivat samana vuonna. Mäkiluodon kaksoistorni valmistui ampumakuntoon 1935 ja Kuivasaaren 1936. Viro päätti 1937 vahvistaa tykistösulkua ja Tallinnan puolustusta varustamalla Naissaaren yhdellä 12-tuumaisella kaksoistykkitornilla. Sen oli määrä valmistua vuoteen 1945 mennessä.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Luokka:Itsenäisen Suomen historia Luokka:Linnoitukset Luokka:Rannikkopuolustus Luokka:Suomenlahti

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Panssarilaivat Ilmarinen ja Väinämöinen, joilla kummallakin oli neljä 10 tuuman tykkiä, kuuluivat myös järjestelmään, sekä seitsemän sukellusvenettä. Suomalaiset sukellusveneet olivat Saukko, Vesikko, Vesihiisi, Vetehinen ja Iku-Turso, sekä virolaiset Kalev ja Lembit.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Jatkosodassa Suomi ja Saksa sulkivat neuvostolaivaston Suomenlahdelle jo Barbarossa-yöksi lasketulla miinakentällä.[10] Suomen ja Saksan laivastojen yhteistyö alkoi jo 17. kesäkuuta 1941, päiviä ennen operaatio Barbarossaa ja jatkosodan virallista toteamista Suomen puolelta 26. kesäkuuta 1941 Neuvostoliiton Suomeen suorittamien lentopommitusten vuoksi.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Sulkujärjestelmän sijoittaminen Tallinnan ja Porkkalan välille oli luonnollinen siksi, että Suomenlahti oli siinä kapein, jolloin rannikkotykkien kohteet voitiin tehokkaimmin alistaa ristituleen.[5] Lisäksi vanhoja Pietari Suuren merilinnoituksen linnakkeita, jotka Viro oli jo kunnostanut, voitiin hyödyntää. Esimerkiksi Aegnan järeät tykit olivat ampumakunnossa,[2] aikanaan ne arvoitiin maailman vahvimmiksi rannikkotykeiksi.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Vuosikymmenen kestäneen panostuksen jälkeen Suomen rannikkotykistö oli talvisodan alkaessa kenties ainoa aselaji, joka oli kalustonsa puolesta valmis sotaan, vaikkakin operatiiviset suunnitelmat olivat vanhentuneet Viron ja Neuvostoliiton avunantosopimuksen myötä. Meripuolustus osoittautuikin merkitykselliseksi; Neuvostoliiton maihinnousuyritys rannikolle kenttäarmeijan selustaan torjuttiin.[9] Tykistösulun yhteiseksi tulenjohtamiseksi rakennettuja merenalaisia kaapeleita käytettiin edelleen Suomen ja Viron tiedusteluyhteistyöhön, ja Suomi sai talvisodan aikana arvokasta ja tarkkaa tiedustelutietoa Virosta. Lopullisesti Viron ja Suomen sotilaallinen yhteistyö päättyi Neuvostoliiton miehitettyä Viron 1940 ja sitä myöten Viron itsenäisen armeijan olemassaolon loputtua.

title: Talvisodan merisotatoimet

text: Suomen rannikkotykistö oli sodan alkaessa kenties ainoa aselaji, joka oli kalustonsa puolesta valmis sotaan. Sen operatiiviset suunnitelmat olivat kuitenkin vanhentuneita, sillä Suomen ja Viron yhteistä Suomenlahden tykistösulkua ei voitu enää toteuttaa täydellisenä Viron solmittua Neuvostoliiton kanssa avunantosopimuksen. Tykistösulun tulenjohtoon tarkoitettuja kaapeleita kuitenkin käytettiin tiedusteluyhteistyöhön Suomen ja Viron välillä. Tykistön pääkalustona olivat 305, 254 ja 152 mm:n tykit.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Väli Mäkiluodosta Naissaareen oli mahdollisen sodan syttyessä tarkoitus miinoittaa tuhansilla miinoilla.[1] Lisäksi Suomenlahti oli tarkoitus sulkea Suomesta Viroon kulkevan sukellusveneverkon avulla[1], kuten jatkosodan aikana meneteltiinkin.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Tärkeä osa sulkujärjestelmää oli merimiinakenttä, joka oli tarkoitus laskea Mäkiluodon ja Naissaaren välille.[6] Sen tarkempia suunnitelmia, kuin että miinoja on oltava tuhansia, ei kuitenkaan tiettävästi tehty. Miinojen hankintakin oli ilmeisesti tehtävä vasta sodan uhatessa, sillä Suomen ja Viron rauhanajan merimiinavarasto oli muuten selvästi riittämätön. Miinakentän arvioitiin kuitenkin harvanakin aiheuttavan varmoja tappioita laivaosastolle, eikä niiden raivaamiseen olisi ollut helppoa tilaisuutta tykistön häirinnän vuoksi.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Yhteensä vuonna 1939 järjestelmässä oli 29 järeää ja 16 raskasta rannikkotykkiä. Ne olisivat teoriassa pystyneet ampumaan tuhat kranaattia 5–6 minuutissa Suomenlahden poikki pyrkivää laivaosastoa kohti.[1]

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Suomen ja Viron puolustusyhteistyö haki muotoa Viron vapaussodasta lähtien. Viron pääministeri Konstantin Päts ehdotti Suomelle ensimmäisen kerran tammikuussa 1919 Suomenlahden sulkua Viron ja Suomen rannikkotykistöjen yhteistyönä.[3] Viro oli itsenäistyttyään kunnostanut vetäytyneiden venäläisten jättämät Pietari Suuren merilinnoituksen tuliasemat muutamassa vuodessa. Suomessa vastaavaan ei kuitenkaan ryhdytty kuin vasta 1930-luvulla.[3]

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Suunnitelmaan kuului olennaisena osana tulenjohtojen yhteistyö. Suomalaiset pystyivät johtamaan virolaisten tykkien tulta ja päinvastoin. Täten järeiden tykkien tulta pystyttiin johtamaan toiselle rannalle tuliasemien horisontin taa. Viron rannikolle rakennettiin useita tulenjohto- ja mittausasemia, ja ne kytkettiin Suomenlahden ali kulkevaan merikaapeliin. Ensimmäiset tulenjohtojen yhteistoimintaharjoitukset järjestettiin syksyllä 1936. Tämä harjoitus vei yhteistyön itsenäisen Suomen historiassa ainutlaatuiselle tasolle, kun suomalaisista tykeistä ammuttiin Viron aluevesille. Tykistön yhteisharjoituksia järjestettiin joka vuosi siitä eteenpäin.[6]

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Panssarilaivojen Väinämöinen ja Ilmarinen tarkoitus oli asettua ankkuriin Mäkiluodon lähistölle ja kytkeytyä merikaapeliin, jotta virolaiset olisivat voineet johtaa ja mitata laivojen 10-tuumaisten tykkien tulta. Niiden oli myös kyettävä liikkumaan molempien maiden saariston suojassa ja ampua liikkeessä. Panssarilaivat tutustuivat Viron saaristoon purjehduksilla. Viron laivasto teki vastaavia purjehduksia Suomen rannikolla. Maiden sotalaivat harjoittelivat strategista yhteistoimintaa alkaen vuodesta 1933. Sukellusveneiden yhteistoimintaharjoitus oli 1939.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Pääkalusto olivat Suomen ja Viron linnakesaarilla sijaitsevat järeät 12-tuumaiset kaksoistykkitornit, joista suurimpien kantama oli 43 kilometriä,[1] mikä riitti vastapäiselle rannalle. Kaikki järjestelmän rannikkotykit:

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Jari Leskinen| title = Veljien valtiosalaisuus — Suomen ja Viron salainen sotilaallinen yhteistyö Neuvostoliiton hyökkäyksen varalle vuosina 1918–1940| publisher = Werner Söderström osakeyhtiö| year = 1999| id = ISBN 951-0-23828-7}}

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Yhteistyö oli sotilassalaisuus.[6] Neuvostoliitto oli siitä kuitenkin tietoinen alusta alkaen. Kopioita suomalaisista suunnitelmista toimitti Neuvostoliitolle vakooja luutnantti Vilho Pentikäinen. Sulkujärjestelmän olemassaolo synnytti huolta puna-armeijassa ja maan poliitikoissa.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Puna-armeija tuhosi Viron rannikkotykit vetäytyessään.[8] Suomalaiset rakensivat kuitenkin Naissaareen tulenjohtotornin, voidakseen tähystää Suomenlahden koko leveydeltään Mäkiluodon järeiden tykkien tulen paremmaksi johtamiseksi.[8] Merkittäviä taisteluammuntoja ei käyty, mutta sulku pystyi olemassaolollaan turvaamaan Suomen ja Saksan välisen kauppalaivaliikenteen jatkosodan ajan Neuvostoliiton laivaston toiminnalta.[11] Toisen maailmanson aikaisia merimiinoja on ollut Baltian rannikolla runsaasti, ja niitä ovat vielä 2000-luvullakin useat laivastot käyneet harjoituksina purkamassa.

title: Kalev-luokka

text: Vuoden 1933 lopussa Viron parlamentti päätti nykyaikaistaa laivastoa, ja seuraavana vuonna tilattiin brittiläiseltä Vickers-Armstrongsilta kaksi sukellusvenettä. Kahden sukellusveneen hankkiminen liittyi Suomen ja Viron salaiseen sotilasyhteistyöhön, Suomenlahden tykistösulkuun, jossa ensiksi rannikkotykistöjen toimintaa yhtenäistettiin mahdollisuudelle yhteiseen tulenjohtoon kummaltakin puolelta Suomenlahtea ja sitten yhdenmukaistamalla vedenalaista toimintaa. Virolaiset sukellusveneet osallistuivat ainakin kerran elokuussa 1939 yhteisharjoitukseen suomalaisten sukellusveneiden kanssa.

title: Suomenlahden tykistösulku

text: Suomen järeät tykkitornit oli varustettava maan itsenäistyessä venäläisten jättämillä 12-tuumaisilla putkilla. Niistä neljä määrättiin tykistösulun luomiseksi, joiden yksi kaksoistorni sijoitettiin Porkkalan Mäkiluotoon ja toinen Helsingin edustan Kuivasaareen. Jos ne kaikki olisi keskitetty Porkkalaan kahteen kaksoistorniin, olisi ristituli Aegnan kanssa ollut tehokkainta. Suomessa kuitenkin laskettiin, että jos Neuvostoliitto saisi Tallinnan haltuunsa ja perustaisi sinne laivastotukikohdan, tarvitsisi Helsinki vahvan meripuolustuksen.

title: Lembit

text: Vuoden 1933 lopussa Viron parlamentti päätti nykyaikaistaa laivastoa, ja seuraavana vuonna tilattiin brittiläiseltä Vickers-Armstrongilta kaksi sukellusvenettä. Kahden sukellusveneen hankkiminen liittyi Suomen ja Viron salaiseen sotilasyhteistyöhön, Suomenlahden tykistösulkuun, jossa ensiksi rannikkotykistöjen toimintaa yhtenäistettiin mahdollisuudelle yhteiseen tulenjohtoon kummaltakin puolelta Suomenlahtea ja sitten yhdenmukaistamalla vedenalaista toimintaa. Virolaiset sukellusveneet osallistuivat ainakin kerran elokuussa 1939 yhteisharjoitukseen suomalaisten sukellusveneiden kanssa.


query: Kuka Antti Rantakokko on?

title: Antti Rantakokko

text: Antti Rantakokko (s. 1952 Muonio) on hallintotieteiden maisteri ja toiminut Salon kaupunginjohtajana vuosina 2009–2017.[1] Hän on aikaisemmin toiminut kunnanjohtajana Kauhajoella, Jalasjärvellä, Sallassa ja sitä ennen Suomusjärvellä 1982–1984. Hän on naimisissa viitasaarelaislähtöisen Anna-Liisa Rantakokon (o.s. Leppänen, s. 1953) kanssa. Anna-Liisa Rantakokko työskentelee Jalasjärven seurakunnan talouspäällikkönä. Pariskunnalla on neljä lasta.

title: Noppa-juttu

text: 12. helmikuuta 1985 Keskustapuolue tuomittiin Noppa-oikeudenkäynnissä menettämään valtiolle 400 000 markkaa eli Nopan rikollisesti antamat rahat, joilla yhtiö sai käsiinsä valtion lainoittamat rakennuskohteet. Puolueen entinen puheenjohtaja Johannes Virolainen vapautettiin kaikista häneen kohdistetuista syytteistä. Häntä oli syytetty yllytyksestä rahanhankintaan Sassin kautta. Myös puolueen entiset talouspäälliköt Eero Rantakokko ja Reijo Vähätiito vapautettiin syytteistä. Nopan entisille johtohenkilöille sen sijaan langetettiin ehdolliset vankeusrangaistukset.

title: Antti Metsola

text: Sodassa Antti haavoittui kranaatinsirpaleesta ja joutui sairaalaan, jossa hoitajana oli Annikki Leppävaara (Helinä Viitanen-Haljala). Ajan kuluessa Antti rakastui Annikkiin. Antin luonne on kiivas ja jääräpäinen; sairaalassa hän kirosi "iivanoita" mutta rauhoittui aina Annikin osuessa paikalle. Antti ja Annikki menivät naimisiin salaa Annikin äidiltä Maria Leppävaaralta. Antti muutti Kainuuseen Annikin kotitilalle. Hän hoiti peltotöitä ja oli isäntänä, koska Annikki peri puolet Leppävaaran tilasta isänsä kuoltua.

title: Antti Junes

text: Antti Juneksen vanhemmat olivat herastuomari Antti Junes vanhempi ja Maria o.s. Haara. Isänisä Anders Granroth oli kotoisin Pietarsaaren maalaiskunnasta, Pedersörestä, ja muuttanut Tornioon ostaen myöhemmin Alatornion Kivirannalta Juneksen tilan. Koulutaustaa Antti Juneksella oli kansakoulu ja Limingan kansanopisto 1894–1895. Antti Junes oli avioitui 1896 torniolaisen Emma Charlotte Ekmanin kanssa ja avioliitosta syntyi yhdeksän lasta. Vuonna 1897 Antti Junes osti Mäki-nimisen tilan Kivirannalta, jota myöhemmin on kutsuttu Mäkiantiksi. Useissa vuosisadan alun kirjoituksissa puhutaankin Antti Junes nuoremmasta ja vanhemmasta, joista nuorempi tarkoittaa tässä esiteltävää henkilöä.

title: Antti

text: Antti kuuluu Suomessa kestosuosikkinimiin. Väestörekisterikeskuksen mukaan Suomessa on vuoden 2012 loppuun mennessä ollut kirjoilla 82 737 Antti-nimistä miestä ja kymmenkunta naista. Antti on ollut nimenä huomattavan monilla sekä todellisilla että fiktiivisillä voimakkailla persoonilla kuten vaikkapa Antti Isotalolla ja Antti Rokalla.

title: Muutoksii

text: Päähenkilö Antti on 12-vuotias helsinkiläispoika, jolla on monia ongelmia. Koulu menee huonosti, hän ei keskity tunneilla ja luokan pahis Riku kiusaa häntä. Antilla todetaan myöhemmin tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriö, joka selittää hänen ongelmiaan. Antin paras kaveri on somalipoika Muhis, joka käy samaa koulua Herttoniemessä Antin kanssa. Muhis esittelee Antille uutta puhelintaan, joka on varastettu Rikun isältä rasisti-Ranelta. Pojat joutuvat käsirysyyn Ranen kanssa, jolloin Rane putoaa kalliolta mereen. Riku, hänen isoveljensä ja muut uusnatsit vannovat kostoa somaleille Ranen kohtalosta, jolloin somalien ja natsien välit kuumenevat. Muhis ja Antti päättävät karata välienselvittelyä Tanskaan. Antti keksii myydä ADHD-lääkkeitään diilerille saadakseen rahaa pakomatkaa varten.

title: Antti

text: Antti tulee nimestä Andreas, joka puolestaan tulee 'miehekästä' tarkoittavasta sanasta "andros". Muoto Antti on vakiintunut varhain sekä Itä- että Länsi-Suomessa. Antin nimipäivä on 30. marraskuuta, joka on sekä läntisissä että itäisissä kirkkokunnissa apostoli Andreaan muistopäivä. Antti (oik. Andreas) on kalastajien suojelupyhimys: "Anna Antti ahvenia, Pekka pieniä kaloja." Anttia käytetään myös Anteron kutsumanimenä.

title: Keijo Kuja-Lipasti

text: Kuja-Lipasti haki myös vuonna 2005 Kauhajoen kaupunginjohtajaksi, mutta valituksi tuli Antti Rantakokko. Vuonna 2008 Kuja-Lipasti haki Kurikan kaupunginjohtajaksi.

title: Sergei Kuula

text: Vankilasta päästyään Sergei esitti rakastavansa Peppiä, jotta voisi käyttää tätä hyväkseen kostaakseen Antille. Sergei lavasti Antin Pepin silmissä ilmiantajaksi, joka oli kertonut Sergeitä vastustavalle Ossi Puolakalle missä Peppi ja Sergei lounastivat. Kostosuunnitelman mukaisesti Peppi liittyi majatalo Amandassa iltaa viettäneen Antin seuraan. Antti juotettiin humalaan ja Sergei laittoi juomaan tyrmäystippoja. Peppi vei Antin tämän huoneeseen ”lepäämään”. Kun Antilta meni taju, Peppi lavasti tilanteen raiskausyritykseksi. Antti erotettiin virastaan. Kun Pepille paljastui Sergein käyttäneen häntä hyväkseen, Peppi perui raiskaussyytteen ja Antti palasi poliisiksi.

title: Noppa-juttu

text: Oikeus katsoi, että rahojen välittäminen Keskustalle oli Kalevi Sassin osalta vaikuttanut hänen toimintaansa virkamiehenä, ja hänet pantiin viralta sekä tuomittiin yhden vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen virkavirheestä. Sassin ei kuitenkaan katsottu syyllistyneen lahjoman vastaanottamiseen välittäessään Nopan rahoja Keskustalle. Siten myöskään Johannes Virolaista, Eero Rantakokkoa ja Reijo Vähätiittoa ei voitu syyttää yllytyksestä lahjoman antamiseen. Lain mukaan puolue sai ottaa rahaa vastaan, jos joku sitä antoi. Helmikuussa 1985 Helsingin raastuvanoikeus tuomitsi Keskustapuolueen menettämään valtiolle 400 000 markkaa. Helmikuussa 1986 Helsingin hovioikeus korotti summan 737 000 markkaan.

title: Antti Tykinvalaja

text: Antti seuraa Mikaelia tämän retkillä ympäri Eurooppaa ja Välimeren aluetta, mutta poistuu välillä tarinasta palatakseen Mikaelin seuraan yllättävissä käänteissä. Kuvaillusta älyllisestä heikkolahjaisuudestaan huolimatta Antti oppii useita kieliä ja tekee väliin teräviäkin huomioita. Hän kyseenalaistaa Mikaelin ratkaisuja ja ihmettelee tämän monimutkaisia ajatuksia. Mikael huomaa jo tutustuessaan Anttiin, että tällä on ovela tyhmäksi heittäytymisen taito. Mikaelin mielestä Antti ei tule toimeen pahassa maailmassa ilman häntä, mutta käytännössä tilanne on usein päinvastoin. Mikael Hakimissa Antti saa arabialaisen nimen "Antar". Hän joutuu kamppailemaan myös mielenterveys- ja alkoholiongelmien kanssa. Uskonnollisissa asioissa Antin maanläheinen suhtautuminen korostuu jyrkkänä vastakohtana Mikaelin syvääluotaaville pohdiskeluille.

title: Uusi antiikin historia

text: Uusi antiikin historia on Paavo Castrénin kirjoittama antiikin aikakautta käsittelevä tietokirja vuodelta 2011. Kirjoittaja on alan asiantuntija, klassisen filologian emeritusprofessori ja keskeinen Pompejin tuntija. Kyseessä on ensimmäinen suomeksi kirjoitettu kreikkalais-roomalaisen antiikin historian kokonaisesitys. Castrénin vuonna 2000 Leena Pietilä-Castrénin kanssa julkaisema "Antiikin käsikirja" on hakuteos, kun taas "Uusi antiikin historia" on proosamuotoinen.

title: Antti Leppä

text: Antti on naimisissa Reijan kanssa ja heillä on kolme lasta Markus Sara ja Reino. Antilla on myös neljä muuta lasta joista Luukas Sini-Marjan kanssa, Miina Maijun kanssa, Sirkku Anitan kanssa sekä Santeri Saijan kanssa. Antti petti Sini-Marjaa Reijan kanssa josta syntyi Reino. Pettämisen jälkeen Sini-Marja kertoi Antille että on raskaana, tässä vaiheessa Sini-Marja ei tiennyt että Antilla on viisi lasta vaan luuli että kaksi. Sirkun tullessa kylään Aavan ja Ernon kanssa Sini-Marja meni herkille ja nähdessään koko perheen jätti Antin mutta palasi ja pari meni kihloihin. Antti oli kuitenkin antanut Saralle luottokorttinsa joten Sini-Marja joutui maksamaan kihla-sormuksen. Kuullessaan Reijan olevan edelleen raskaana ja heidän olevan edelleen naimisissa hän jätti Antin lopullisesti ja Antti palasi Reijan luo. Antti irtisanottiin yli-opistolta yt neuvotteluissa ja Antti ryhtyi kirjottamaan ja jäi kotiin, Reija palasi työelämään.

title: Ylimuonio

text: Ylimuonion ensimmäiset asukkaat olivat metsästäjiä ja kalastajia. Varhaisimmat merkit asutuksesta antavat olettaa, että asutus on syntynyt entisille kalakentille. Ensimmäiset merkit pysyvästä asutuksesta ovat 1600-luvun alkupuolelta. Ylimuonion ensimmäinen asukas oli Muhoksen Laitasaaren Ähkälästä kotoisin oleva Tapani Klavunpoika Ähkyinen, joka meni naimisiin Muonion ensimmäisen asukkaan Olli Ollinpoika Tulkin tyttären kanssa. Tapani Klavunpojalla oli poika Klaus ja tytär Briitta. Klaun puolelta tulevat Muotkan ja Mattilan suvut ja Briitan puolelta Kokkojen suvut eli nykyiset Rantakokot ja Mäkikokot.

title: Antiikin Kreikka

text: Antiikin Kreikan kulttuuri Antiikin Kreikan maantiede Antiikin Kreikan tekniikka Antiikin filosofia Kreikkalainen mytologia

title: Antti Rantakokko

text: Rantakokko on Kittilän kriisiä selvittämään asetetun selvitystyöryhmän puheenjohtaja.[4]

title: Vanhoillislestadiolaisuus

text: Avainten vallalla tarkoitetaan valtaa antaa syntejä anteeksi (päästää syntejä) ja myös valtaa olla antamatta anteeksi (sitoa syntejä). Vanhoillislestadiolaisuudessa syntejä julistetaan anteeksi "Jeesuksen nimessä ja veressä". Sitä pidetään evankeliumin ydinsanomana, jonka uskominen vapauttaa synnin ja kuoleman vallasta.[74] Jo Laestadius julisti saarnoissaan syntejä anteeksi esimerkiksi Pajalan kirkossa vuonna 1849: "Uskokaat ennen kaikkia, kaikki Weljet ja sisaret; syntinne on kaikki anteeksi annettu Jeesuksen nimessä ja Weressä".[75] Yleisin perustelu opetukselle on Raamatun kohta, jossa Jeesus antaa opetuslapsilleen vallan julistaa syntejä anteeksi.[76][77] Erkki Reinikaisen mukaan näin toteutetaan Jeesuksen käskyä saarnata hänen nimessään parannusta ja syntein anteeksiantamusta.[74]

title: Noppa-juttu

text: Valtiovarainministeriö pidätti Sassin ja neljä muuta asuntohallituksen virkamiestä virantoimituksesta marraskuussa 1982. Muutamaa päivää myöhemmin keskusrikospoliisi pidätti Keskustan entiset talouspäälliköt, varatuomari Eero Rantakokon ja ekonomi Reijo Vähätiiton. Seuranneissa kuulusteluissa Rantakokko ja Vähätiitto myönsivät saaneensa rahaa Nopalta ilman kuittia, ja saman tunnustivat Nopan johtajat. Sassi kertoi saaneensa myös muilta rakennusliikkeiltä rahaa toimitettavaksi Keskustalle, ja tässä yhteydessä syytettyjen piiriin joutui muiden muassa myös Rakennusliike Puolimatkan omistaja, vuorineuvos Armas Puolimatka.

title: Kuokkalan silta

text:
Perustamisolosuhteet siltapaikalla olivat poikkeuksellisen vaikeat. Jyväsjärven leveys siltapaikalla on noin 440 metriä ja järven keskialueella on noin 200–250 metriä leveä painnane, jossa syvyys on 13–15 metriä. Pohjalla on 4–8 metrin paksuinen pehmeä savi- ja silttikerros, jonka alapuolella on 10–30 metrin paksuinen silttikerros. Kallio on syvimmillään 50–55 metrin syvyydessä. Sillan ali Päijänteeltä Jyväskylän satamaan kulkeva laivaväylä vaatii 11 metrin vapaan korkeuden ja 40 metrin leveyden.
Jyväskylän kaupunki suunnitteli siltaa vuodesta 1979 lähtien. Insinööritoimisto Helander & Nirkkonen teki sillan alustavan suunnittelun ja jännitetyn betonisiltavaihtoehdon urakkalaskentaa varten. Vuoden 1987 alussa olleessa urakkakyselyssä terässiltavaihtoehdot osoittautuivat betonivaihtoehtoja halvemmiksi. Kaupunki ja oululainen Insinöörityö Oy solmivat urakkasopimuksen sillan rakentamisesta 60 miljoonan markan urakkasummalla 7.5.1987. Silta rakennettiin Insinööritoimisto Juola ja Rantakokko Ky:n suunnitteleman vaihtoehdon mukaisena.

title: Sergei Kuula

text: Antti uhkasi toimittaa Sergein jälleen vankilaan. Sergei ja Helena uhkasivat Anttia hankkimillaan todisteilla tämän epämääräisestä toiminnastaan poliisina. Antti heitti todisteena toimineen kameran mereen, minkä vuoksi Sergei uhkasi tönäistä Antin veteen. Yllättäen Antti paljasti olevan Sebastianin kadonnut kaksosveli eli Helenan poika ja Sergein veli. Antti halusi, että tämä pysyisi heidän kolmen välisenä asiana. Sergei ja Antti sopivat riitansa, mutta Sergei halusi Antin jättävän hänet ja perheensä rauhaan. Isabella kuitenkin kertoi Sebastianille Antin olevan hänen kaksoisveljensä.

title: Kittilä

text: Kittilän kunnan hallintoa on vuodesta 2014 alkaen häirinnyt monipolvinen päätöksentekokriisi. Kriisin aikana kunnanjohtaja Anna Mäkelä on erotettu laittomasti. Kriisiin liittyvistä virkarikoksista syytetty vt. kunnanjohtaja Timo Kurula on vetäytynyt vapaalle vuoden 2017 loppuun asti. Kunnanjohtajan viransijaisena toimii Sanna Ylinampa. Tilanteen ratkaisemiseksi on asetettu selvitysryhmä, jota johtaa Antti Rantakokko.

title: Hetta

text: Hetassa sijaitsevat muun muassa Enontekiön kunnan virastotalo, valtion virasto, Enontekiön kirkko, Enontekiön pääkirjasto, terveyskeskus, Hetan koulukeskus, Tunturi-Lapin luontokeskus ja K-Market J AD Rantakokko. Hetasta on tieyhteydet Norjan puolelle Koutokeinoon, Muonioon ja Sirkkaan (Leville).

title: Antti Rantakokko

text: Rantakokko valittiin Salon kaupunginjohtajaksi ja hän toimi tehtävässä helmikuusta 2009 alkaen kunnes jäi eläkkeelle elokuussa 2017.[2][3]

title: Kittilän kriisi

text: Tilanteen selvittämiseksi on asetettu kolmihenkinen selvitysryhmä, jota johtaa Antti Rantakokko. Muut jäsenet ovat ylituomari Liisa Talvitie ja hallintojohtaja Irma Nieminen. Ryhmän työn on tarkoitus olla valmis helmikuun 2018 loppuun mennessä. Työryhmä ei ole tuomiovaltainen rikoksesta mutta se toteuttaa tavallaan hallinto-oikeudellisen tuomistuimen tehtävää.

title: Antti Hyvönen

text: Antti Hyvönen syntyi monilapsiseen perheeseen. Isä oli uskonnollisuuteen taipuvainen rautatieläinen ja äiti työläistaustainen sekä -henkinen. Antti oli perheensä vanhin poika ja joutui huolehtimaan sisarustensa huollosta, kun isä kuoli syöpään jo Antin ollessa 12-vuotias. Äitikin kuoli nuorena jo 1918, ja perheen huolehtiminen jäi pitkälti Helle-sisaren varaan Antin antautuessa konepajahommiensa ohessa työväenliikkeen palvelukseen jo lapsuusiässä. Antti Hyvösestä piirtyy kuva osin onnekkaanakin selviytyjänä sekä työteliäänä järjestöihmisenä.

title: Jarmo Stoor

text: Stoor esittää kirjojensa pohjalta tehtyä musiikkia Latistajat-yhtyeessä, johon hänen lisäkseen kuuluu Heikki Hallanoro. Latistajat on kirjallisuutta ja musiikkia yhdistelevä kahden miehen resitatiivis-soitannollinen projekti. Äänessä ja sanoissa on Jarmo Stoor, soittimissa ja sävelissä Heikki Hallanoro. Parivaljakko on tehnyt musisoituja äänikirjoja. "Haave ihmisestä" -kirjan mukana on musisoitu äänikirja. "Sieluhäkki"-romaaniin on julkaistu äänikirjan ja musisoidun äänikirjan paketti (Elisa Kirja). Latistajat ovat esiintyneet ahkerasti ympäri Suomea muun muassa Helsingin kirjamessuilla kirjakahvilassa, väärtipäivillä Enontekiöllä ja Korjaamon kirjamarkkinoilla. "Sieluhäkki"-romaanin musisoidusta otteesta Taneli Rantakokko on tehnyt musiikkianimaation, joka löytyy YouTubesta nimellä Punainen villapaita.

title: Noppa-juttu

text: Sanomalehdistö ja muu media seurasivat Noppa-jutun vaiheita tarkoin, Monista epäillyistä tuli suuren yleisön silmissä syyllisiä jo ennen kuin syyttäjä oli saanut asiaa harkintaansa; pelkkä kuulusteluihin joutuminen katsottiin usein merkiksi asianomaisen henkilön syyllisyydestä. Johannes Virolainen on kertonut muistelmissaan, miten hänen kotikaupungissaan Lohjalla oli ihmetelty sitä, että hän saattoi kulkea vapaana kadulla, vaikka hänen olisi pitänyt olla vankilassa istumassa tuomiota lahjusten ottamisesta. Virolaisen mukaan Keskustan entiset talouspäälliköt Eero Rantakokko ja Reijo Vähätiitto joutuivat Noppa-tutkimusten ja oikeudenkäynnin aikana niin kovaan julkiseen paineeseen, ettei heidän terveytensä kestänyt sitä. Jo ennestään diabetesta sairastanut Rantakokko koki halvauksen, jonka seurauksena hän joutui loppuelämäkseen pyörätuoliin, ja myös Vähätiitto sairastui vakavasti saatuaan aivoinfarktin.

title: Antti Rantakokko

text: Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kauhajoen kaupunginjohtajat Luokka:Salon kaupunginjohtajat

title: Antti Puuhaara

text: Antti lähti matkaan, kulki kulkemistaan ja kohtasi viimein kolme jättiläistä, joilla kullakin oli Louhelle oma kysymyksensä. Vielä ennen perillepääsyä piti ylittää joki, jossa lautturina toimiva eukko halusi tietää, kauanko hänen piti olla lautturina. Kun Antti saapui Louhen taloon, ei emäntä ollut paikalla, mutta hänen tyttärensä lupasi auttaa Anttia. Tytär piilotti Antin, ja kun Louhi tuli kotiin, hän esitti kysymykset äidilleen niin, että Antti kuuli kaikki vastaukset. Sitten Antti pujahti tiehensä. Paluumatkalla hän kertoi kullekin kysyjälle vastauksen tämän kysymykseen.

title: Joutsensilta

text: Siltaan on käytetty terästä 1 430 tonnia, betoniterästä 970 tonnia sekä 8 100 m³ betonia. Sillan rakennuskustannukset olivat noin 39 miljoonaa markkaa. Sillan pääurakoitsijat olivat Palmberg-Rakennus Oy sekä Steel Haka Oy. Sillan on suunnitellut Timo Rantakokko.


query: Milloin solmittiin lateraanisopimukset?

title: Valtakunnankonkordaatti

text: Katolisen kirkon asema oli muuttunut merkittävästi ensimmäisen maailmansodan myötä. Useat eurooppalaiset monarkiat olivat hajonneet sodan myötä, ja Pariisin esikaupunkirauhoissa oli luotu koko joukko uusia itsenäisiä valtioita, joissa katolisella kirkolla ei ollut valmiiksi vakiintunutta asemaa. Saksan keisarikunnan tilalle syntyi liberaalis-demokraattinen Weimarin tasavalta, jonka perustuslaki takasi hyvin laajat poliittiset ja yksilönvapaudet. Katoliseen kirkkoon kriittisesti suhtautunut työväenliike saavutti vahvan aseman useissa maissa. Tässä tilanteessa katolinen kirkko katsoi parhaaksi vakiinnuttaa asemansa solmimalla valtioiden kanssa kahdenvälisiä sopimuksia, joihin vuonna 1917 hyväksytty Kanoninen kirkkolaki antoi mahdollisuuden. Paavi Pius XI onnistui solmimaan konkordaatin esimerkiksi Latvian kanssa 1922, Portugalin kanssa 1928 ja Itävallan kanssa 1933. Erityisen merkittäviä olivat Italian kanssa 1929 solmitut Lateraanisopimukset, jotka selkiinnyttivät katolisen kirkon ja Italian valtion suhteet. Katolilaisuudesta tuli Italian virallinen valtionuskonto ja Vatikaanivaltio sai suvereenin aseman.

title: Paavi

text: Vuonna 1929 solmitut Lateraanisopimukset päättivät Vatikaanin vankeuden ja riidan Italian valtion kanssa. Samalla paavista tuli jälleen valtionpäämies. Paavi ei kuitenkaan ollut yhtä riippuvainen ulkovaltojen tuesta kuin Kirkkovaltion aikaan. 1900-luvulla paavinistuin pysyikin useimmiten virallisesti puolueettomana eri valtioiden kiistojen välillä.

title: Vatikaanin radio

text: Vatikaanin Radion lähetysasema sijaitsee Santa Maria di Galerian kylässä 25 kilometriä Roomasta. 8. lokakuuta 1951 Italian ja Pyhän istuimen allekirjoittamalla lateraanisopimuksella lähetinkeskus kuuluu Pyhän istuimen hallinnoimaan alueeseen. Paavi Pius XII vihki keskuksen käyttöön 27. lokakuuta 1957.

title: Milo (nimi)

text: Milo on miehen etunimi, alkujaan keskieurooppalainen lyhentymä slaavilaisesta hallitsijanimestä Miroslav, joka esiintyy myös muodossa "Miloslav". Toisaalta Milo saattaa myös olla muunnos nimestä Camillo tai Emil.

title: Lateraanisopimukset

text: Lateraanisopimuksiksi kutsutaan kolmea sopimusta, jotka solmittiin Benito Mussolinin käytännössä hallitseman Italian kuningaskunnan ja paavin välillä 1929. Sopimukset ratkaisivat Italian ja paavin välisen kiistan, joka oli syntynyt vuonna 1870, kun Italia liitti Rooman itseensä, mikä lakkautti Kirkkovaltion ja paavin maallisen vallan. Italia takasi paaville aseman, tuloja ja Vatikaanin käyttöoikeuden 1871, mutta se ei riittänyt katoliselle kirkolle, joka esitti tarvitsevansa riippumattomuuden maallisesta vallasta. Paavit julistautuivat "Vatikaanin vangeiksi" eivätkä esiintyneet julkisuudessa lähes kuuteen vuosikymmeneen.

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Kardinaalinepos

text: Paaviuden kokema maallisen vallan menetys, Kirkkovaltion tuho, Vatikaanin vankeus ja lateraanisopimukset johtivat lopullisesti siihen, että paavien politikointi omien sukulaistensa hyväksi katosi.

title: Pius XI

text: Pius XI kävi vuonna 1929 virallisia neuvotteluja fasistisen Italian johtajan Benito Mussolinin kanssa. Neuvottelujen tuloksena solmittiin samana vuonna Lateraanisopimukset, jotka takasivat Vatikaanille itsenäisyyden ja katoliselle kirkolle suosituimmuusaseman Italiassa.[8] Samoin sopimukset takasivat paavinistuimen riippumattomuuden ja antoivat paaville määräysvallan Vatikaanissa.[7] Lateraanisopimuksissa sovittiin myös konkordaatista Italian ja paavinistuimen välillä.[7] Konkordaatin seurauksena roomalaiskatolisuudesta tehtiin valtionuskonto ja kouluissa alettiin opettaa uskontoa katolisen kirkon opin mukaisesti.[7] Samoin paavinistuin sai korvauksia Italian ja paavinistuimen kiistassa kärsimistään vääryyksistä. Korvausten summa oli 1750 miljoonaa Italian liiraa.[7]

title: Cicero

text: Palattuaan Cicero pyrki saamaan takaisin omaisuutensa ja asemansa. Senaatti myönsi hänelle korvauksen tuhotusta omaisuudesta. Clodius piti kuitenkin huolta siitä, että Cicerolla riitti tekemistä. Hän hyökkäsi joukkioineen Ciceron taloa rakentaneiden työmiesten kimppuun, pahoinpiteli Ciceron kadulla ja poltti Ciceron veljen talon.[5] Cicero tuki nyt populisti Miloa, jota hän käytti Clodiusta vastaan. Kaupungin tilanne oli rauhaton ja ruoastakin oli pulaa. Milon mies tappoi lopulta Clodiuksen tammikuussa 52 eaa, kun Milon ja Clodiuksen joukkiot olivat kohdanneet Via Appialla. Cicero puolusti oikeudessa Miloa, joka oli syytettynä Clodiuksen sukulaisten murhista, mutta hävisi jutun. Puolustuspuhetta Pro Milone on tästä huolimatta pidetty merkittävänä. Cicero esitti, että Milolla ei ollut syytä tappaa Clodiusta.

title: Vatikaanivaltio

text: Pius XI kävi 1929 virallisia neuvotteluja fasistisen Italian johtajan Benito Mussolinin kanssa. Neuvottelujen tuloksena solmittiin samana vuonna lateraanisopimukset, jotka takasivat Vatikaanille itsenäisyyden ja katoliselle kirkolle suosituimmuusaseman Italiassa.[15] Sopimukset siis perustivat Vatikaanin valtion, ja ne antoivat myös takaisin paavinistuimen riippuvuuden ja paaville määräysvallan Vatikaanissa.[14] Lateraanisopimuksissa sovittiin myös konkordaatista Italian ja paavinistuimen välillä.[14] Konkordaatin seurauksena katolisuudesta tehtiin valtionuskonto ja kouluissa alettiin opettaa uskontoa katolisen kirkon mukaisesti.[14] Paavinistuin sai lisäksi korvauksia sitä kohtaan Italian ja paavinistuimen kiistassa saamistaan vääryyksistä. Korvausten summa oli 1750 miljoonaa Italian liiraa.[14] Paavi joutui tekemään itsekin vastapalveluksen Mussolinille, kuten esimerkiksi lopettamaan fasisteja vastustavan kristillisen kansanpuolueen tukemisen.[15] Paavi Pius XI kielsikin pappeja osallistumasta politiikkaan, jolloin muun muassa kansanpuoluetta johtava Luigi Sturzo lähti vapaaehtoisesti maanpakoon.[15]

title: Japanin historia

text: Vuonna 1936 Japani solmi ensin Saksan ja myöhemmin Italian kanssa antikomintern-sopimuksen, ja vuonna 1940 kolmisopimuksen, joka oli suunnattu erityisesti Yhdysvaltoja vastaan. Saksan ja Japanin suhteet eivät olleet kuitenkaan koskaan erityisen lämpimät: osapuolia loitonsivat molempien väitteet rodullisesta ylemmyydestä, välimatka ja epäluottamus. Japanilaiset eivät tienneet natsien tavoitteesta hyökätä Neuvostoliittoon. Japanin poliittinen ja yhteiskunnallinen rakenne ei myöskään milloinkaan saavuttanut Saksan äärimmäistä totalitarismia. Suhteet Neuvostoliittoon olivat huonommat, ja vuosina 1938 ja 1939 Japanin armeija joutui rajataisteluihin puna-armeijan kanssa Ulko-Mongoliassa ja Mantšuriassa. Neutraalisuussopimus suurvaltojen välille solmittiin huhtikuussa 1941. Euroopan vaikea sotatilanne ja Ranskan kukistuminen sallivat Japanin armeijan edetä Ranskan Indokiinaan, joka vallattiin heinäkuussa 1941.[132][136][135][127]

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Pirullista peliä

text: Milo kertoo, että nyt alkaa uusi peli. Hän kertoo käyneensä juuri kuristamassa kuoliaaksi Andrewn rakastajattaren Tean ja sijoittaneensa kartanoon erilaisia todisteita, jotka osoittaisivat Andrew’n syylliseksi. Andrew soittaa Tealle, ja tämän puhelimeen vastaava itkevä huonetoveri Joyce vahvistaa Tean kuolleen. Andrew alkaa paniikissa etsiä Milon lavastamia todisteita kartanosta tämän arvoituksellisten vihjeiden perusteella. Andrew löytää niistä viimeisen juuri kun Milo sanoo poliisiauton saapuvan kartanon pihaan. Milo menee ovelle ja juttelee pitkään poliisien kanssa. Lopulta hän on päästävinään poliisit sisään, mutta silloin paljastuu ettei mitään poliiseja ole. Milo paljastaa että hän valehteli Joycen avustamana Tean kuolemasta ja onnistui näin petkuttamaan Andrew’ta jo toistamiseen.

title: San Giovanni in Laterano

text: Vuonna 1929 Lateraanipalatsissa solmittiin Lateraanisopimukset Italian ja paavin välillä. Niissä paavi tunnusti Benito Mussolinin hallitseman Italian ja Italia vastineeksi luovutti paaville Vatikaanin ja antoi muitakin lupauksia.

title: Q

text: Pienellä q-kirjaimella on useita vaihtoehtoisia muotoja käsin kirjoitettaessa. Suomalaisessa kouluopetuksessa sen pystyviiva on merkitty milloin suoralla viivalla, milloin lenkillä, milloin taas poikkiviivan kanssa.

title: Paavit 1800-luvulta nykypäivään

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

text: Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia.

title: Paolo Boselli

text: Boselli nimitettiin vuonna 1921 Italian senaattiin, jossa hän esiintyi Benito Mussolinin tukijana. Hän auttoi maaliskuussa 1929 Mussolinin hallitusta saamaan Italian ja Vatikaanin välejä koskeneen lateraanisopimuksen hyväksyttyä senaatissa. Boselli kuoli 93-vuotiaana Roomassa vuonna 1932. Hän oli pitkään kaikkein vanhimmaksi elänyt Italian pääministeri, kunnes Giulio Andreotti rikkoi ennätyksen vuonna 2012.

title: Top Gun – lentäjistä parhaat

text: Elokuvassa Cruise esittää huimapäistä yhdysvaltalaista laivaston hävittäjälentäjää nimeltä Pete ”Maverick” Mitchell, joka on tunnettu kurittomuudestaan. Maverickin elämää varjostaa myös muisto hänen isästään, joka oli aikoinaan laivaston paras hävittäjälentäjä, mutta joka kuitenkin kuoli epämääräisissä olosuhteissa Vietnamin sodassa. Maverickin aisaparina on Anthony Edwardsin esittämä Nick ”Goose” Bradshaw. Holtittomuudestaan huolimatta kaksikko lähetetään elokuvan alussa Top Gun -nimiseen laivaston hävittäjälentäjäkouluun Kalifornian Miramariin. Heti alussa käy selville, että kurssilla on kaksi lentäjäkaksikkoa ylitse muiden, Maverick & Goose sekä Val Kilmerin esittämä Tom ”Iceman” Kazanski & Rick Rossovichin esittämä Ron ”Slider” Kerner. Maverick ei tule lainkaan toimeen Icemanin kanssa ja heillä on kiistaa milloin pukuhuoneessa, milloin koulun käytävillä. Koulussa Maverick myös rakastuu kauniiseen siviilikouluttajaan, Kelly McGillisin esittämään Charlotte ”Charlie” Blackwoodiin. Elokuvan aikana Maverick kisailee jatkuvasti Icemanin kanssa, milloin baarissa, milloin lennettäessä, milloin lentopallokentällä. Charlien ja Maverickin rakkauskaan ei ole aivan mutkatonta.

title: Kirkkovaltio

text: Paavin vaatimus katolilaisten boikotista Italian vaaleissa jäi huomiotta, eikä katolinen maailma tullut paavin avuksi. 1920-luvulla paavi Pius XI luopui aluevaatimuksistaan ja allekirjoitti lateraanisopimukset (Rooman kondordaatti) 1929, joka loi Vatikaanivaltion, Pyhän istuimen maallisen alueen.

title: Pirullista peliä

text: Andrew Wyke (Olivier) on menestyvä ja ikääntyvä rikoskirjailija, jonka suuri kartano on täynnä erilaisia yllättäviä mekanismeja, liikkuvia nukkeja ja pelivälineitä. Hän on kutsunut vaimonsa rakastajan, italialaissukuisen kampaamonomistaja Milo Tindlen (Caine) luokseen. Andrew kertoo kyllästyneensä vaimoonsa ja pyytää Miloa huolehtimaan tästä. Suunnitelman rahoittamiseksi ja kalliista maustaan tunnetun vaimon elättämiseksi Andrew ehdottaa, että Milo varastaisi hänen korujaan kartanosta, myisi ne ulkomailla ja Andrew saisi puolestaan korvauksen vakuutusyhtiöltä. Milo epäröi mutta lopulta suostuu ja joutuu houkutelluksi monimutkaiseen peliin, jonka tarkoitukseksi hän aluksi luulee ryöstön harjoittelun. Kun kassakaappi on avattu, Andrew uhkaakin Miloa aseella ja kertoo ampuvansa tämän lavastettuaan hänet pelin avulla varkaaksi. Andrew näyttää ampuvan Miloa päähän.

title: Viron vapaussota

text: Tarton rauha solmittiin Tartossa 2. helmikuuta 1920. Neuvosto-Venäjä oli tarjonnut rauhanneuvotteluja jo elokuussa 1919, mutta tarjous ei ollut käynyt virolaisille. Syyskuussa neuvottelut aloitettiin, mitä Neuvosto-Venäjä tehosti hyökkäämällä samanaikaisesti. Maiden välillä solmittiin aselepo vasta 31. joulukuuta 1919 ja rauha solmittiin 2. helmikuuta 1920.

title: Vatikaanin vankeus

text: Paavin ja Italian valtion välinen kiista koski Kirkkovaltion liittämistä yhdistyneeseen Italiaan sotilaallisin toimenpitein. Aluksi Pius IX vaati kaikkia Kirkkovaltion alueita luovutettavaksi takaisin paavin hallintaan, mutta lateraanisopimuksessa Pius XI tyytyi vain Pietarinkirkkoon ja sen lähialueisiin.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Pius XI

text: Pius XI:n noustessa paaviksi vuonna 1922, nousi samana vuonna myös fasistinen Benito Mussolini Italian pääministeriksi. Tämä oli tärkeä tapahtuma myöhemmin Pius XI:n kaudella solmittuja Lateraanisopimuksia ajatellen, sillä sopiessaan Italian ja paavinistuimen kiistan Mussolini arveli saavansa arvostusta ulkomailta.[7]

title: Pius XII

text: Kylmän sodan aikana paavi edusti selkeästi läntistä kantaa, joka vastusti kommunismia. Samalla tosin hän pyrki parantamaan Itä-Euroopan valtioiden katolilaisten elinoloja. Italiassa hän antoi jälleen tukensa maan kristillisdemokraattiselle puolueelle, joka oli menettänyt tukensa Pius XI:n Lateraanisopimuksessa. Paavi myös kielsi katolilaisia liittymästä Italian kommunistiseen puolueeseen.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Milon ystävät valmistautuvat palaamaan maanpinnalle, kun taas Milo päättää jäädä Atlantikseen Kidan luokse, sillä hän on ehtinyt rakastua prinsessaan. Hän tahtoo myös auttaa atlantislaisia palauttamaan Atlantiksen sen entiseen loistoonsa. Maanpinnalla Milon ystävät harjoittelevat herra Whitmoren johdolla peitetarinaa kokemuksistaan, jotta muut ihmiset luulisivat, etteivät he ikinä Atlantista löytäneetkään. Elokuva päättyy Milon ja Kidan viimeistellessä Kidan isän kuvapatsaan, joka nousee ilmaan muiden ”Atlantiksen sydäntä” kiertävien kivipatsaiden joukkoon kukoistavan kaupungin ylle.

title: Pius XI

text: Lateraanisopimuksen lisäksi Pyhä istuin solmi valtakunnankonkordaatin eli valtiosopimuksen myös kansallissosialistisen Saksan kanssa kesällä 1933 valtakunnankansleriksi nousseen Adolf Hitlerin sitä pyydettyä. Tämä sopimus oli suunnanmuutos Vatikaanin politiikalle, joka oli jyrkästi tuominnut kansallissosialismin. Ennen Hitlerin vuonna 1933 tapahtunutta valtaannousua katolinen kirkko oli toiminut natsismin voimakkaimpana vastustajana tuomiten kansallissosialistisen puolueen kulttuuripolitiikan ja rasismin.[9]

title: Paavius uudella ajalla

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.