query: Missä kaupungissa Ralf Gothóni on syntynyt?

title: Ralf Gothóni

text: Ralf Georg Nils Gothóni (s. 2. toukokuuta 1946 Rauma) on suomalais-saksalainen pianisti, säveltäjä ja kapellimestari.[1]

title: Retretti

text: Kalliosalin vetovoimaisimpia esiintyjiä 1987 olivat Leonidas Kavakos (kaksi konserttia) sekä yhteiskonserteissaan Arto Noras ja Ralf Gothóni.

title: Ralf Gothóni

text: Ralf Gothónin ura soolopianistina, kamarimuusikkona ja kapellimestarina on monipuolinen ja maailmanlaajuinen. Hänet tunnetaan harvinaislaatuisesta monipuolisuudesta: hän on paitsi pianisti myös kokonaisvaltaista muusikkoutta korostava ajattelija.

title: Joroisten Musiikkipäivät

text: Kamarimusiikki on soinut vuosisatoja Joroisten pitäjän kartanoissa. Musiikkia on kuunneltu ja soitettu itse, ja jo 1700-luvun loppupuolella Joroisten seurapiirielämä oli sen verran vilkasta tanssiaisineen, että pitäjää alettiin kutsua ”Pikku Pariisiksi” tai ”Savon Pariisiksi”. Osasyynä nimitykseen olivat musiikki- ja teatteriseurueet, jotka saapuivat Tukholmasta ja huhujen mukaan jopa Pariisista saakka. Aikanaan myös pitäjän salit ja salongit täyttyivät ruotsin- ja ranskankielen puheesta, ja Haapaniemen sotakoulun kadetit pitivät seuraa kartanoiden naisille. Rouva Karin Grotenfelt järjesti Järvikylän kartanossa hyväntekeväisyyskonsertin, ja esiintyjinä olleet oopperalaulaja Raili Viljakainen ja pianisti Ralf Gothóni havaitsivat kamarimusiikin olevan omimmillaan pitäjän kartanoissa. Tästä syntyi musiikkipäiviä jo yli 30 vuotta järjestänyt Joroisten Musiikkiyhdistys.

title: Ralf Gothóni

text: Professorina Gothóni on toiminut Sibelius-Akatemiassa vuosina 1992–2007, Hampurissa Hochschule für Musikissa vuosina 1986–96 ja Berliinissä Hanns-Eisler-Hochschulessa vuosina 1996–2000. Vuonna 2000 hänet nimitettiin vierailevaksi professoriksi Lontoon Royal College of Musiciin, ja 2006 hän aloitti pianokamarimusiikin professorina Instituto da Camara, Reina Sofiassa, Madridissa. 2010–11 hän toimi vierailevana professorina myös Detmoldin musiikkikorkeakoulussa sekä vuodesta 2012 lähtien myös Karlsruhen korkeakoulussa. Gothóni pitää mestarikursseja ympäri maailmaa, ja hän on kuulunut monena kesänä Chicagon Steans Institute for Young Artistsin opettajakuntaan. Viime vuosina Gothóni on myös kutsuttu merkittävien kilpailujen tuomaristoon (mm. New York, Minneapolis, Santander, Vevey, Stuttgart, Bolzano, Alaska, Quindao) sekä kansainvälisiin asiantuntijatehtäviin. Musiikkikilpailuja vastustavana hän on kuitenkin osallistunut niiden merkittävien pianokilpailujen tuomaristoon, joissa pianistit ovat päässeet näyttämään kokonaisvaltaisen muusikon taitojaan myös kamarimusiikin parissa.

title: Ralf Gothóni

text: Ralf Gothóni on esiintynyt useiden orkestereiden kuten Chicagon, Detroitin ja Toronton sinfoniaorkestereiden, Berliinin ja Varsovan filharmonikkojen, Baijerin radio-orkesterin, Japanin filharmonikkojen sekä Englannin kamariorkesterin solistina.

title: Maris Gothóni

text: Maris Gothónin puoliso on säveltäjä Unsuk Chin. Hänen veljensä on viulisti Mark Gothóni.

title: Ralf Gothóni

text: Gothóni on esiintynyt musiikkifestivaaleilla Salzburgissa, Berliinissä, Prahassa, Aldeburghissa, Edinburghissa, Roque de Antheronissa, Raviniassa ja Tanglewoodissa.

title: Ralf Gothóni

text: Gothóni on kantaesittänyt toista tusinaa konserttoa; vuonna 2004 hän soitti ja johti John Tavenerin Pratirupa-pianokonserton kantaesityksen Lontoossa säveltäjän 60-vuotisjuhlakonsertissa. Kaudella 2005–06 hän kantaesitti Aulis Sallisen ja Curtis Curtis-Smithin kaksoiskonsertot viulisti Elina Vähälän kanssa. Gothónia kuullaan myös säännöllisesti merkittävien kamarimusiikkifestivaalien vierailevana taiteilijana.

title: Ralf Gothóni

text: Ralf Gothóni toimi legendaarisen Englannin Kamariorkesterin ylikapellimestarina vuosina 2000–09. Vuosina 2001–06 hän toimi myös Seattlessa Northwest Chamber Orchestran musiikillisena johtajana. 2004 Gothóni nimitettiin Deutsche Kammerakademien päävierailijaksi. Aiemmin hänellä oli ollut monia taiteellisia tehtäviä: Finlandia Sinfoniettan ylikapellimestari 1989–94, Turun kaupunginorkesterin päävierailija 1995–2000 ja Savonlinnan oopperajuhlien taiteellinen johtaja 1984–1987.[6]

title: Ralf Gothóni

text: Gothóni aloitti musiikkiopintonsa viulunsoittajana kolmen vuoden vanhana ja piano-opintonsa viiden ikäisenä; hänen pianonopettajiaan olivat Tapani Valsta ja Ervin László, ja esikuvikseen hän on maininnut Svjatoslav Richterin ja Arthur Rubinsteinin. Gothóni debytoi 15-vuotiaana orkesterisolistina, ja vuonna 1967 hän esiintyi Jyväskylän kesässä ”Vuoden debytanttina”. 1960-luvun lopulla hän toimi harjoituspianistina Tukholman Kuninkaallisessa oopperassa.[2]

title: Ralf Gothóni

text: Vuonna 1994 Gothóni voitti yhdysvaltalaisen Gilmore-palkinnon, joka on yksi suurimmista klassisen musiikin palkinnoista. Lisäksi hän on saanut muun muassa Itävallan kulttuuriministeriön Schubert-mitalin 1978, Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1983 sekä Pro Finlandia -mitalin 1992. Vuonna 2012 Espanjan kuningatar Sofia palkitsi hänet taiteellisista ja pedagogisista ansioistaan.

title: Turun musiikkijuhlat

text: Ulkomaisista nimistä 70-luvulla esiintyi mm. Elisabeth Schwarzkopf ja Robert Levin, Emil Gilels, Claudio Arrau, Grigori Sokolov, Rodion Shtshedrin ja Håkan Hagegård. Suomalaisia muusikoita edustivat mm. Jorma Hynninen, Ralf Gothóni, Seppo Kimanen, Leif Segerstam, Jaakko Ryhänen ja Walton Grönroos.

title: Ondine

text: Ondine on voittanut useita palkintoja mm. Cannesissa (MIDEM) sekä Gramophone-lehden, BBC Music Magazinen, ja International Classical Music Awards (ICMA):n, Echon ja Preis der deutschen Schallplattenkritikin palkintosarjoissa. ICMA (International Classical Music Awards) valitsi Ondinen vuoden levymerkiksi 2012. Levymerkille ovat levyttäneet muun muassa pianistit ja kapellimestarit Vladimir Ashkenazy, Hannu Lintu, Leif Segerstam, Ralf Gothóni, Paavali Jumppanen ja Olli Mustonen, laulajat Soile Isokoski, Karita Mattila, Camilla Nylund, Monica Groop, Jorma Hynninen ja Matti Salminen; viulisti Pekka Kuusisto sekä Radion sinfoniaorkesteri ja Kronos-kvartetti.

title: Maris Gothóni

text: Maris Gothóni (s. 23. helmikuuta 1979 Berliini) on suomalais-saksalainen pianisti ja runoilija. Gothóni opiskeli pianonsoittoa aluksi isänsä Ralf Gothónin johdolla ja sittemmin Matti Raekallion ja Pascal Devoyonin johdolla; hän on tähdentänyt myös itseopiskelun merkitystä. Musiikilliseksi esikuvakseen hän on maininnut Igor Stravinskin.

title: Savonlinnan musiikkiakatemia

text: Savonlinnan musiikkiakatemian tausta on 1950-luvulla säveltäjä Yrjö Kilpisen perustamissa Savonlinnan musiikkipäivissä. Savonlinnassa kehitettiin kesäistä musiikkikoulutusta tuolloin ennen kuin oopperajuhlat lähtivät käyntiin. Organisaatiomuoto on vaihdellut, mutta toimintaperiaate on pysynyt jo vuosien ajan samana. Hallinnollisesti Savonlinnan musiikkiakatemian toiminnasta vastaa Savonlinnan kesäyliopisto. Toimintaa johtaa taiteellinen toimikunta, jonka puheenjohtaja on pianotaiteilija Ralf Gothóni. Toiminnan järjestelyistä vastaa toiminnanjohtaja.

title: Ralf Gothóni

text: Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Saksalaiset säveltäjät

title: Vox Artis

text: Vox Artis on konsertoinut runsaasti kotimaassa sekä tehnyt kiertueita Ruotsissa, Saksassa, Venäjällä ja Virossa. Orkesteri on tehnyt yhteistyötä monien koti- ja ulkomaisten huipputaiteilijoiden kanssa, kuten Eli Goren, Ralf Gothóni, Kreeta-Maria Kentala, Leonid Kortšmar, Jaakko ja Pekka Kuusisto, Lev Markiz, Karita Mattila, Heikki Rautasalo, Erkki Rautio, Izumi Tateno sekä Marko Ylönen. Vox Artis on tehnyt kolme levyä.

title: Savonlinnan musiikkiakatemia

text: Musiikkiakatemia on käynnistänyt myös kansainvälistä toimintaa, joka suuntautuu Kairoon Egyptiin. Vuosina 2009–2010 on pidetty kursseja egyptiläisille opiskelijoille. Kairossa olivat mukana Ralf Gothóni, alttoviulisti Teemu Kupiainen, sellisti, professori Arto Noras, ohjaaja Eija Tolpo sekä pianisti Jari Hiekkapelto. Toiminnan myötä egyptiläismuusikoita on osallistunut myös koulutukseen Savonlinnassa.

title: Ralf Gothóni

text: Ralf Gothónin uran merkkipaaluihin kuuluvat vuoden 1977 Schubertiadit: neljäkymmentä suomalaista laulajaa esitti Helsingissä noin 450 Franz Schubertin liediä. Konserttisarja nosti Gothónin kuuluisuuteen lied-pianistina, ja hän on uransa aikana esiintynyt muiden muassa Jorma Hynnisen, Martti Talvelan, Arleen Augérin, Edith Mathisin, Anne Sofie von Otterin, Ileana Cotrubașin, Peter Schreierin ja Barbara Hendricksin kanssa. Hän esiintyi lied-konserteissa 1990-luvun puoleenväliin saakka ja keskittyi sitten soolo- ja kamarimusiikkiohjelmistoon sekä orkesterinjohtoon.

title: Ralf Gothóni

text: Ralf Gothónin ensimmäinen puoliso oli Arja Gothóni; heidän poikansa Mark Gothóni (s. 1967) on viulisti ja kamarimuusikko sekä Berliinin taideyliopiston professori.[3] Toinen aviopuoliso oli Aila Rath-Gothóni; heidän poikansa Maris Gothóni (s. 1979) on pianisti ja runoilija. Aila Rath-Gothoni menehtyi liikenneonnettomuudessa vuonna 1996.[4] Kolmas aviopuoliso oli viulisti Elina Vähälä. Liitto päättyi eroon 2013. Gothónin nykyinen vaimo vuodesta 2013 on alttoviulisti Suzan Saber.[5]

title: Ralf Gothóni

text: Gothóni on säveltänyt muun muassa kolme kamarioopperaa (Ihmeellinen viesti vieraalta tähdeltä, libretto Hermann Hesse; Hunden, libretto T. Wulff; Aurinko hiekassa, libretto Viivi Luik), kamarikantaatin The Ox and Its Sephard (levytys: Ondine) ja siitä Concerto Grosso -version viululle, pianolle ja jousille[7], Peregrina-laulusarjan sekä siitä muokatun trion klarinetile, alttoviululle ja pianolle. 2014 kantaesitettiin hänen kamarikonserttonsa "Peregrina" alttoviululle ja kamariorkesterille. Sen innoittajana olivat saksalaisen Eduard Möriken Peregrina -runot.[8]

title: Ralf Gothóni

text: Gothóni on esiintynyt pianistina ja kapellimestarina viidessä maanosassa lukuisten tunnettujen orkesterien ja laulajien kanssa, esiintynyt lähes kaikilla merkittävillä musiikkijuhlilla sekä levyttänyt lähes 100 albumia useille kansainvälisille yhtiöille.

title: Ralf Gothóni

text: Hän esiintyy vuosittain lukuisissa konserteissa sekä solistina että kapellimestarina johtaen pianon ääressä.

title: Ralf Gothóni

text: Tuoreista levytyksistä voi mainita useat Aulis Sallisen ja Alfred Schnittken musiikkia sisältävät CD:t.

title: Ralf Gothóni

text: Ralf Gothóni on toiminut aktiivisesti kansainvälisen musiikkivaihdon edistäjänä. Hän toimi taiteellisena johtajana ja perustajajäsenenä "Kielletyn kaupungin musiikkijuhlilla" Pekingissä 1996 ja 1998 sekä on ollut järjestämässä Suomen ja Egyptin välisen musiikkisillan kehittymistä vuodesta 2004 lähtien yhteistyössä Kairon oopperan ja konservatorion kanssa.[5] Hän on myös tukenut klassisen musiikin toimintaa Etelä-Afrikassa ja Israelissa sekä toiminut Savonlinnan musiikkiakatemian taiteellisen toimikunnan puheenjohtajana.

title: Ralf Gothóni

text: Gothóni on tehnyt lähes 100 albumia useille levymerkeille, joukossa BIS, CPO, Decca, DGG, EMI, Finlandia ja Ondine, jonka kanssa hän 1990-luvulla teki yli 20 CD:tä keskeisenä säveltäjänä Franz Schubert. Konserttolevytyksiin kuuluu ylistetty äänitys Benjamin Brittenin pianokonsertosta Helsingborgin sinfoniaorkesterin ja Okko Kamun kanssa, mukana sävellyksen alkuperäinen kolmas osa. Ondinelle hän levytti myös tunnin mittaisen Heitor Villa-Lobosin pianokonserton (Choros XI) Sakari Oramon johtaman Radion sinfoniaorkesterin kanssa sekä Einojuhani Rautavaaran kaksi pianokonserttoa Leipzigin Radio-orkesterin (Max Pommer) ja Baijerin radio-orkesterin (Jukka-Pekka Saraste) kanssa.

title: Ralf Gothóni

text: Kirjalliseen tuotantoon kuuluvat Luova hetki (1998), Pyöriikö kuu (2001), Flyygelin kanssa (2004) sekä "Hämähäkki" (2014). Raija Lampilan kirjoittama muistelmateos Soiva elämä ilmestyi 2016.

title: Ilmo Ranta

text: Ranta on opiskellut pianonsoittoa Espoon musiikkiopistossa ja Sibelius-Akatemiassa Liisa Pohjolan oppilaana. Hän suoritti pianonsoiton diplomitutkinnon 1984. Lisäksi hän on opiskellut pianonsoittoa Münchenissä Klaus Schilden johdolla 1982–83 ja osallistunut lukuisille mestarikursseille opettajinaan muun muassa György Sebök, Dmitri Baškirov, Ralf Gothóni ja Hartmut Höll. Lisäksi hän on tehnyt opintomatkoja Saksaan ja Ranskaan.

title: Tuula Hällström

text: Opintonsa Hällström aloitti Länsi-Helsingin Musiikkiopistossa opettajanaan mm. Collin Hansen, jonka kanssa yhteistyö jatkui myös Sibelius-Akatemiassa. Keväällä 2003 hän suoritti pianodiplominsa erinomaisin arvosanoin opettajanaan professori Erik T. Tawaststjerna. Mestarikursseilla Hällströmin opettajina ovat olleet mm. Konstantin Bogino ja Ralf Gothóni, ja lied-musiikkia hän on opiskellut Collin Hansenin lisäksi mm. Gustav Djupsjöbackan, Ilmo Rannan ja Eero Heinosen johdolla.


query: Mistä tulee minolaisen uskonnon nimi?

title: Minolainen kulttuuri

text: Palatsiarkkitehtuurin lisäksi kulttuuri tunnetaan muun muassa labrys-kaksoiskirveistään, härkäaiheistaan, korkeatasoisesta keramiikastaan sekä seinämaalauksistaan, kuten Knossoksen freskoista. Kulttuuria ei ole pidetty sotaisena, mutta se lienee ulottanut jollain tavoin vaikutustaan Manner-Kreikkaan. Kulttuurin löysi Sir Arthur Evans kaivettuaan esiin Knossoksen palatsin vuonna 1899. Hän nimesi kultturin Kreikan muinaistaruissa esiintyvän ensimmäisen Kreetan kuninkaan Minoksen mukaan.[4]

title: Minolainen kulttuuri

text: Minolainen uskonto sulautui myöhemmin yhteen mykeneläisen uskonnon kanssa ja vaikutti tätä kautta edelleen antiikin kreikkalaiseen uskontoon sekä mytologiaan, jossa minolaiset teemat vaikuttavat säilyneen jonkinlaisina epäselvinä muistumina.

title: Minolainen uskonto

text: Uhrit vietiin alttareille. Päin vastoin kuin antiikin aikana, alttareilla ei kuitenkaan palanut tuli uhrieläinten polttamiseksi. Tutkijat ovat erimielisiä siitä, harjoittivatko minolaiset myös ihmisuhreja. Eläimistä erityisesti härkä on mitä ilmeisimmin ollut jonkinlaisessa keskeisessä roolissa minolaisessa uskonnossa. Eräänä osoituksena tästä pidetään myös sitä, että härkä esiintyy niin usein Kreetaan liittyvissä myyteissä antiikin ajan kreikkalaisessa mytologiassa (muun muassa Zeus ja Europa, Pasifae ja Minotauros).

title: Kuusikanta

text: Heksagrammi on yleinen juutalaisuuden tunnus, mutta kuviota on käytetty myös monissa muissa uskonnoissa ja muissa yhteyksissä. Symbolin on uskottu suojaavan pahoilta voimilta: tähän viitannee tunnuksen hepreankielinen nimi "Magen David", Daavidin kilpi. Myös keskiajan Euroopassa, etenkin Etelä-Saksan ja Tšekin alueella kuusisakaraisen tähden uskottiin suojaavan demoneilta ja tulelta. Tähden Unicode-koodi on U+2721 (✡).

title: Minolainen uskonto

text: Myöhemmässä tutkimuksessa on huomioitu, että minolaiseen uskontoon on kuulunut suuren jumalattaren lisäksi kuitenkin myös laajempi jumalmaailma. Joskus jumalattaren ohella esiintyy pienempi miespuolinen hahmo, joka saattaa olla jumaluus, mutta jonka on joskus tulkittu esittävän kuningasta tai jumalatarta palvovaa ihmistä. Nykyisin vallitsevan tulkinnan mukaan kyseessä olisi suuren naispuolisen jumalattaren puoliso (tai lapsi), joka olisi ollut eräänlainen vuodenkiertoa ja kasvillisuuden kukoistusta kuvaava jumala, joka kuolee joka syksy ja syntyy uudelleen keväällä (vertaa Afrodite ja Adonis). Tällöinkin jumalatar olisi uskonnon keskiössä. Toisaalta minolaisessa uskonnossa vaikuttaa esiintyvän myös jonkinlainen miespuolinen ”maanjärisyttäjä”, härkänä tai aurinkona esitetty jumala. Antiikin aikana tämä jumala yhdistettiin ilmeisesti kreikkalaisen mytologian Zeukseen ja Poseidoniin. Tämä jumala näyttäisi kytkeytyvän uudelleen syntyvään ja kuolevaan jumalaan mahdollisesti siten, että Kreetalla on useita minolaisena ja antiikin aikana pyhinä pidettyjä luolia, jotka yhdistettiin alun perin juuri nuoreen miespuoliseen jumalaan ja myöhemmin myyttiin Zeuksen syntymästä (Ídan luola, Díktin luola). Lisäksi antiikin aikana kerrottiin myös Zeuksen hautana pidetystä kreetalaisesta paikasta.

title: Mykeneläinen uskonto

text: Aiemmassa tutkimuksessa minolainen ja mykeneläinen uskonto on usein samaistettu, koska varsinkin niiden kuvakielessä on paljon yhtäläisyyksiä. Uskonnoissa on paljon yhteisiä piirteitä, kuten palatsit pyhäkköineen, suurten temppelien puuttuminen sekä osa jumalkuvastosta, ja ne vaikuttavat muistuttavan toisiaan enemmän kuin antiikin kreikkalaista "polis"-keskeistä uskontoa. Mykeneläinen uskonto on kuitenkin muodostanut oman uskonnon muotonsa, joka on mahdollisesti lainannut minolaisilta ensisijassa ikonografiaa ja ainesta, joka on sopinut sen itsenäiseen sisältöön. Säilyneiden lineaari-B-tekstien välityksellä on saatu tietoa muun muassa uskonnon jumalista, kulttipaikoista sekä jumalille annetuista uhreista. Tekstit osoittavat, että mykeneläinen jumalmaailma on ollut erilainen kuin minolaisessa uskonnossa, ja koostunut sekä omasta perinteestä että mahdollisesti lainatuista aineksista. Tunnettuihin teksteihin ei kuulu varsinaisia uskonnollisia tekstejä.

title: Potnia Theron

text: Potnia Theron (, ”Eläinten valtiatar”) on nimitys, jolla viitataan minolaisen uskonnon eläinten ja villin luonnon jumalattareen.

title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text:
Homoseksuaalisuuden ja uskonnon välinen suhde on ollut ja on vaihteleva. Uskonnon tulkinnan osalta on vaikutusta ollut esimerkiksi jo sillä, miten elimelliseksi osaksi ihmistä seksuaalisuuden eri muodot on käsitetty. Useat uskonnot ottavat joko suoraan tai välillisesti kantaa sellaisiin ilmiöihin, jotka luokitellaan länsimaissa osaksi homoseksuaalisuutta. Monille uskonnoille on tyypillistä kielteinen suhtautuminen seksuaalisuuteen ja erityisesti homoseksuaalisuuteen. Toisaalta monissa uskontokunnissa seksuaalivähemmistöt ovat muodostaneet itsenäisiä ryhmiä, joissa seksuaalisuuteen ja sen eri muotoihin suhtaudutaan myönteisesti.
Homojen ja lesbojen seurustelusuhteista ei ole erityisesti mainittu useimmissa uskonnoissa sääntöjä. Monessa uskonnossa on kuitenkin yleistasoisia moraalisia ohjeistuksia. Juutalaisuuden ja katolisen kirkon sekä myöhempien kristillisten kirkkokuntien suhtautuminen homoseksuaalisiin tekoihin ei tule pyhistä kirjoituksista, vaan stoalaisuuden filosofiasta. Homoseksuaalisissa teoissa kuten myös masturboinnissa siemen menee hukkaan, mutta sitäkin suurempi on sen merkitys, että stoalaisilla oli vahva näkemys siitä että ihmisellä on voima hillitä itsensä ja että on tavoiteltava mielenrauhan saavuttamista tällä tavalla. Esimerkiksi Musonius Rufus on argumentoinut, että ihmisen tulee suojella itseään seksuaalisilta kiusauksilta ja seksuaaliselta liiallisuudelta. Stoalaiset asettivat seksuaaliset teot laajempaan ihmiselämän merkitykseen, jossa seksuaaliset teot voivat olla moraalisia vain kun niitä käytetään lisääntymiseen. Varhaiset kristilliset teologit omaksuivat tämän stoalaisten näkemyksen ja keisari Augustinuksen aikaan seksi lisääntymismielessä oli ainoa normaali seksi.

title: Priniátikos Pýrgos

text: Priniátikos Pýrgosta ei tule sekoittaa Kreetan etelärannikolla sijaitsevaan Mýrtos Pýrgoksen minolaiseen kohteeseen.

title: Potnia

text: Potnia (, ”Valtiatar”, ”Herratar”) oli minolaisen ja mykeneläisen uskonnon jumalattaren nimitys tai arvonimi. Se saattoi viitata joko yhteen jumalattareen, jolla oli monia nimiä tai epiteettejä, tai eri jumalattariin.

title: Potnia Theron

text: Nimitys on peräisin Homerokselta, joka käyttää sitä kerran viitatessaan Artemiihin. Nykytutkimuksessa nimi on otettu käyttöön viittaamaan jumalatarhahmoon, joka esiintyy minolaisessa taiteessa usein yhdessä eläinten kanssa. Nimi ei siis esiinny sellaisenaan lineaari-B-kirjoituksissa, vaikka niistä tunnetaankin useita jumalattaria, joiden nimissä esiintyy Potnia, ”Valtiatar”.

title: Minolainen uskonto

text: Mykeneläisen ajan uskonnon kautta minolainen uskonto vaikutti edelleen antiikin Kreikan uskontoon. Muistumat minolaisesta uskonnosta eivät välittyneet antiikin kreikkalaiseen kulttuuriin minolaisten omalla kielellä eivätkä kirjoitettuna, vaan kreikan kielellä ja suullisen perimätiedon välityksellä. Näin minolaiset myyttiset teemat ovat ajan kuluessa muuttuneet epäselviksi osiksi kreikkalaista mytologiaa. Tunnetuin on kertomus Theseuksesta, Ariadnesta, kuningas Minoksen labyrintistä ja Minotauroksesta. Eräissä tapauksissa kulttipaikat pysyivät samoina pronssikaudelta antiikin ajalle siirryttäessä, ja kultissa tapahtui joitakin muutoksia niin, että muistuma minolaisesta jumaluudesta yhdistettiin antiikin kreikkalaisen uskonnon jumaluuteen.

title: Käärmejumalatar

text: Käärmejumalatar oli mahdollisesti eräs minolaisen uskonnon jumalatar. Hahmo tunnetaan pienistä patsaista, jotka esittävät minolaiseen pukuun pukeutuneita naisia, joilla on käsissään tai vartalollaan käärmeet. Tällaisia patsaita on löydetty lukuisista minolaisaikaista arkeologisista kohteista ja ne ajoittuvat noin vuosille 1600–1100 eaa.

title: Aptera

text:
Aptera ( tai Ἀπτερία; varhemmin Ἄptaϝra) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella. Sen arkeologinen alue sijaitsee Chanián kunnassa aivan nykyisen Ápteran kylän itäpuolella.
Apteran asutus on ollut olemassa jo minolaisena aikana viimeistään 1000-luvulla eaa. Nimi ”Aptera” palautuu ilmeisesti paikan alkuperäiseen nimeen ja esiintyy lineaari-B-kirjainmerkein kirjoitetuissa mykeneläisissä kirjoituksissa muodossa "a-pa-ta-wa". Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin nimi tulee kuningas Apteronista. Toisen version mukaan nimi oli seurausta paikalla järjestetystä muusien ja seireenien musiikkikilpailusta. Seireenien hävittyä nämä menettivät siipensä ("a-ptera", ”siivettömät”).

title: Kreikkalainen mytologia

text: Mykeneläisen ajan tapahtumien lisäksi myyteissä vaikuttaa säilyneen muistumia myös Kreikan varhaisemmista, heikosti tunnetuista esihelleenisistä yhteisöistä, kuten minolaisista ja pelasgeista. Erityisesti kertomus Theseuksesta, Minotauroksesta ja labyrintistä vaikuttaa perustuvan etäiseen muistoon Knossoksen palatsista sekä minolaisesta kulttuurista jonkinlaisine härkäkultteineen.[2] Kuningas Minoksen nimi lienee ollut alun perin kreetalainen hallitsijan arvonimi (vrt. faarao), ei henkilönnimi. Kertomuksen on esitetty kuvaavan esimerkiksi Manner-Kreikan mykeneläisten kreikkalaisten jonkinlaista vapautumista minolaisten alaisuudesta noin 1200-luvulla eaa.[54]

title: Minolainen uskonto

text: Evans tulkitsi minolaisen uskonnon keskittyvän hedelmällisyyskultiin ja sen riitteihin. Nanno Marinatoksen mukaan Evans kuitenkin yliarvioi hedelmällisyyskultin merkityksen minolaisessa uskonnollisessa ajattelussa.

title: Minolainen uskonto

text: Näiden jumalattarien on myös esitetty olevan yhden Suuren jumalattaren tai Äitijumalattaren ilmentymiä. Muun muassa Arthur Evans tulkitsi minolaisen uskonnon keskittyvän yhteen Äitijumalattareen, ja tämän suuren naispuolisen jumaluuden on joskus tulkittu olleen käytännössä minolaisen uskonnon ainoa tai ainakin keskeisin jumala. Jumalatar tai jumalattaret esitetään usein käärmeiden, lintujen tai muiden eläinhahmojen yhteydessä. Antiikin aikana muistumat jumalattarista yhdistettiin kreikkalaisen jumalmaailman vahvoihin naisiin, kuten Heraan, Artemiihin ja Afroditeen.

title: Arkalochórin kirves

text: Kirves on valmistettu minolaisen kulttuurin kukoistuskaudella MM III - ja LM I -kausien taitteessa noin vuonna noin 1600 eaa.[2] Se on alun perin jätetty minolaisen uskonnon kulttipaikkana toimineeseen luolaan votiivilahjaksi, tai sitä on käytetty muihin uskonnollisiin tarkoituksiin. Kirves löytyi Spyrídon Marinátoksen johtamissa kaivauksissa. Se oli yksi luolasta löydetyistä lukuisista esineistä, joihin kuului noin 30 kultaista ja hopeista kirvestä sekä satoja pronssisia miekkoja, veitsiä ja kaksoiskirveitä.[1]

title: Mykeneläinen kulttuuri

text: Mykeneläisen kulttuurin uskonto oli monijumalinen uskonto, joka sai vaikutteita minolaisesta uskonnosta ja vaikutti edelleen antiikin kreikkalaiseen uskontoon. Minolainen ja mykeneläinen uskonto on usein samaistettu, koska varsinkin niiden kuvakielessä on paljon yhtäläisyyksiä. Mykeneläinen uskonto on kuitenkin muodostanut oman uskonnon muotonsa, joka on mahdollisesti lainannut minolaisilta ensi sijassa ikonografiaa ja ainesta, joka on sopinut sen itsenäiseen sisältöön. Säilyneiden lineaari-B-tekstien välityksellä on saatu tietoa muun muassa uskonnon jumalista ja kulttipaikoista. Tekstit osoittavat, että mykeneläinen jumalmaailma on koostunut sekä omasta perinteestä että mahdollisesti lainatuista aineksista.

title: Diktynna

text: Diktynna () eli Britomartis () oli minolaisen uskonnon vuorten, villin luonnon ja metsästyksen jumalatar, joka muistutti monella tavalla myöhempää Artemista.

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Kreikkalainen uskonto vaikuttaa kehittyneen pronssikautisen Kreikan mykeneläisen kulttuurin uskonnosta. Uskonto on saattanut sisällyttää itseensä alueen varhaisempia uskomuksia ja käytäntöjä, kuten minolaisen kulttuurin uskonnon.

title: Minolainen uskonto

text:
Minolaisissa palatsikomplekseissa on ollut joitakin kultille omistettuja tiloja. Marinatoksen mukaan palatsit saattoivat olla minolaisen uskonnon eräänlaisen teokraattisen vallan keskuksia. Palatsien keskusaukioilla on voitu harjoittaa erilaisia rituaaleja, kuten härkärituaaleja. Myöhäisminolaisella kaudella rakennuksissa alkoi esiintyä erillisiä huoneita, joissa oli jumalpatsas. Pyhäkköhuoneita on tunnistettu muun muassa Knossoksen ja Faistoksen palatseista.
Minolaisilla on ollut myös pyhiä puita. Taiteessa pyhät puut ovat yleensä viikuna- ja oliivipuita. Ne oli yleensä erotettu aitauksella erillisiksi pyhiksi alueiksi. Puut vaikuttavat sijainneen maaseudulla erillään palatseista ja muista pyhäköistä. Niitä ei kuitenkaan voida löytää helposti arkeologian menetelmin. Puiden juurella on mahdollisesti tanssittu ja harjoitettu muita seremonioita.

title: Faistoksen kiekko

text: Gareth Owensin (2014) tulkinnan mukaan teksti olisi minolaisen uskonnon äitijumalattarelle esitetty rukous. Toinen puoli olisi tarkoitettu raskaana olevalle naiselle ja toinen juuri synnyttäneelle naiselle. Tulkinta perustuu merkkien vertailuun kreetalaisiin hieroglyfeihin sekä lineaari-A- ja lineaari-B-kirjoituksiin. Merkkien äännearvo perustuu eräiden lineaari-A-merkkien alustavaan oletettuun tulkintaan. Owensin tulkinnan mukaan eräät usein toistuvat merkit muodostavat toistuvat sanat "iqekurja" (”odottava äiti/jumalatar”), "iqe" (”äiti/jumalatar”) ja "iqepaje" / "iqephae" (”loistava äiti/jumalatar”). Owens katsoo merkeillä kirjoitetun minolaisen kielen olleen indoeurooppalainen kieli.

title: Mykeneläinen uskonto

text: Mykeneläinen uskonto eli Kreikassa pronssikaudella vallinneen mykeneläisen kulttuurin (noin 1600–1100 eaa.) uskonto oli monijumalinen uskonto, joka sai vaikutteita minolaisesta uskonnosta ja vaikutti edelleen antiikin kreikkalaiseen uskontoon. Tieto sen jumalista ja kulttikäytännöistä on peräisin pääasiassa arkeologisista löydöistä sekä löydetyistä lineaari-B-kirjoituksista.

title: Díktin luola

text:
Díktin luola (; myös "Diktéo(n) Ándro(n)") eli Psychrón luola (Σπήλαιο Ψυχρού, "Spílaio Psychroú") on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 025 metrin korkeudessa Díktivuoren pohjoisrinteellä Lasíthin ylätasangon lounaislaidalla Oropédio Lasithíoun kunnassa lähellä Psychrón kylää.
Díktin luola on yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä. Se oli merkittävä kulttipaikka jo neoliittisella ja erityisesti minolaisella kaudella. Alun perin se oli ilmeisesti asuin- ja hautapaikka. Minolaisesta ajasta lähtien siellä palvottiin minolaisen uskonnon miespuolista nuorta jumalaa, joka kuoli ja syntyi uudelleen vuosittain vuodenaikojen kierron mukaan. Luola säilyi kulttikäytössä pitkään aina antiikin ajalle saakka. Tuolloin jumala yhdistettiin Zeukseen. Luola oli kulttikäytössä vielä roomalaisella ajalla. 1500-luvulta 1800-luvulle luola toimi paikallisten paimenten suojana.

title: Ídan luola

text: Ídan luola on yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä. Se oli merkittävä kulttipaikka jo neoliittisella ja erityisesti minolaisella kaudella. Siellä palvottiin minolaisen uskonnon miespuolista nuorta jumalaa, joka kuoli ja syntyi uudelleen vuosittain vuodenaikojen kierron mukaan. Luola säilyi kulttikäytössä pitkään aina antiikin ajalle saakka. Tuolloin jumala yhdistettiin Zeukseen.[1][2]

title: Olympolaiset jumalat

text: Osa olympolaisista jumalista esiintyy jo mykeneläisessä uskonnossa ja mahdollisesti jopa minolaisen kulttuurin uskonnossa. Osa on mahdollisesti itäistä lainaa. Homeros ja Hesiodos ottivat eepostensa jumalille nimet erilaisista vanhoista kulteista. Näistä jumalista tuli vähitellen, erityisesti Homeroksen ansiosta, yleiskreikkalaisia jumalia, jotka suureksi osaksi syrjäyttivät paikalliset jumalat, tai joiden kanssa paikalliset jumalat kietoutuivat tarustoissa yhteen.

title: Minolainen uskonto

text:
Minolaiset vaikuttavat palvoneen pääasiassa naispuolisia jumalattaria, ja sen vuoksi minolaista uskontoa on joskus kuvattu matriarkaaliseksi uskonnoksi. Naispuolisen jumalattaren hallitseva asema on uskonnoissa hyvin muinainen piirre, ja tätä kautta minolainen uskonto vaikuttaa muistuttavan paljon muita pronssikautisen ajan uskontoja. Vaikka myös miespuolisista jumalista on jonkinlaista aineistoa, jumalattaria koskevia kuvauksia on huomattavasti enemmän. Kaikki jumalankuvat vaikuttavat esittävän ensisijassa naisia.
Vaikka joidenkin näiden naiskuvien on arveltu esittävän ennemmin uskonnollisia seremonioita suorittavia papittaria tai jumalia palvovia ihmisiä kuin jumalattaria itseään, myös erilaisia jumalattaria vaikuttaa olleen useita: näihin lukeutuvat muun muassa hedelmällisyyskultin äitijumalatar; eläinten valtiatar Potnia Theron; sekä kaupungin, kodin, sadon ja tuonelan suojelijattaret. Knossoksesta löydetyissä lineaari B -tauluissa mainitaan myös jonkinlainen labyrintin valtiatar. Károly Kerényi piti Ariadnea kaikkein merkittävimpänä jumalattarena ja yhdisti tämän labyrintin valtiattareen.

title: Minolainen kulttuuri

text: Merkittävimpiä minolaisia arkeologisia kohteita on lueteltu alla. Kohteet ovat Kreetalla, ellei paikkaa ole erikseen mainittu. Kohteiden nimet ovat klassisessa nimimuodossa, mikäli nimi palautuu varmuudella minolaiselle tai antiikin ajalle, ja muussa tapauksessa paikan nykyisen nimen mukaisia ja nykykreikkalaisessa muodossa.

title: Gioúchtas

text: Tutkijoilla ei ole varmuutta siitä, mitä jumalaa pyhäkössä palvottiin. Eräs ehdotus on suuren minolaisen naispuolisen jumalattaren miespuolinen kumppani, joka tunnetaan muun muassa nimillä Velkhanos, Hyakinthos, Dias ja Zeus. Minolaisessa uskonnossa kyseessä oli kasvillisuuden kukoistuksen ja maan tarjoaman vaurauden jumala, joka yhdistettiin myöhemmin antiikin kreikkalaisen uskonnon ylijumalaan Zeukseen.

title: Afroamerikkalaiset uskonnot

text: Afroamerikkalaisissa uskonnoissa oleellista ovat fetissit, transsitila ja henkipossessio. Transsitila saadaan aikaan useimmiten musiikin avulla. Henkipossessiossa uskonnon harjoittajasta tulee väline, jossa näkymätön energia haluaa ilmentyä.


query: Oliko Suomen ralli aikaisemmin nimeltään Jyväskylän suurajot?

title: Suomen ralli

text: Suomen ralli (virallisesti pääsponsorinsa mukaan Neste Rally Finland tai Neste Ralli, yleiskielessä Jyväskylän (MM-)ralli) on Suomen Jyväskylässä ajettava ralliautoilun MM-sarjan osakilpailu. Se on pidetty yhtäjaksoisesti vuodesta 1951 asti. Kilpailu on aiemmin tunnettu myös nimillä Jyväskylän Suurajot, Rally of the Thousand Lakes, 1000 Lakes Rally ja Neste Oil Rally Finland sekä Neste Oil Ralli

title: Carlos Sainz

text: Kaudella 1990 Sainz ajoi ensimmäisen kerran täyden MM-sarjan. Hän voitti neljä MM-osakilpailua ja maailmanmestaruuden. Hän saavutti ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Akropolis-rallissa ja voitti Jyväskylän Suurajot ensimmäisenä ei-suomalaisena tai -ruotsalaisena kuljettajana. Voitto Uuden-Seelannin rallissa ja toinen sija Australian rallissa toivat Sainzille myös Aasian-Tyynenmeren rallimestaruuden. Hän voitti MM-kauden päättäneen RAC-rallin varmistettuaan maailmanmestaruuden jo aiemmin.

title: Tommi Mäkinen

text: Seuraavana vuonna Mäkinen kilpaili etuvetoisella Nissanilla mutta Portugalin MM-ralli päättyi keskeytykseen. Hän harkitsi jo uransa lopettamista, kunnes Mitsubishi ilmoitti pettyneensä Schwarziin. Näin Mäkinen sai tilaisuuden ajaa Mitsubishilla syksyn San Remo -rallissa. Heinäkuun lopulla lopulla Ford tarjosi vapaaksi jäänyttä Miki Biasionin tehdasautoa Jyväskylän Suurajoihin, ja Mäkinen ajoi sillä Suurajojen voittoon. San Remossa Mitsubishilla ajanut Mäkinen keskeytti ja kauden päätösosakilpailussa hän sijoittui Nissanilla yhdeksänneksi.

title: Jyväskylän suurajot 1989

text: Viisi parasta sijaa menivät japanilaisille automerkeille . AKK:n pääsihteeri Antti Syvälahden mukaan olikin poikkeuksellista, ettei aiemmat vuodet rallin MM-sarjaa hallinnut Lancia ollutkaan kärkisijoilla.

title: Ralli

text: Varhaisimmat merkit autourheilun leviämisestä Pohjoismaihin löytyvät Ruotsista, jossa ajettiin kilpaa maantiellä ensimmäisen kerran vuonna 1904. Ensimmäinen maantieajo Göteborgista Tukholmaan järjestettiin vuonna 1906. Suomen ensimmäinen virallinen autokilpailu järjestettiin helmikuussa 1910 Viipurissa, jossa Papulanlahden jäälle aurattua 800 metrin rataa kierrettiin 12 kertaa. Vielä saman vuoden aikana kilpailtiin autoilla myös Hipposradalla Tampereella. Suomalaisen autourheilun ensimmäinen pitkä kilpailu järjestettiin vuonna 1923 reitillä Helsinki–Tornio–Tukholma Pohjanlahden ympäri ajaen. 1930-luvun aikana sai alkunsa myös autoilla suoritettava suunnistus- ja tarkkuusajo. Ensimmäistä varsinaista kotimaista rallia saatiin odottaa kuitenkin vuoteen 1951 saakka, jolloin Suomen Autoklubin Jyväskylän osasto järjesti ensimmäiset Jyväskylän Suurajot – näin siitä huolimatta, että suomalaisia oli osallistunut jo vuosien 1934 ja 1935 Monte Carlo -ralleihin.

title: Jorma Pulkkinen

text: Pauli Toivosen kanssa Pulkkinen ajoi myös Kreikan Akropolis-rallin ja Venäjän Talvirallin, ja Jyväskylän Suurajoissa Pulkkinen oli vielä mukana Mika Arpiaisen Fordissa vuonna 1982. Tämän jälkeen Pulkkinen siirtyi täysipäiväiseksi kuuluttajaksi ja juontajaksi. Erottuakseen muista samannimisistä kartanlukijoista (kuten linja-autoyrittäjä ja rallikuski Onni Vilkkaan kartanlukija Jorma Pulkkisesta) Pulkkinen käytti välillä nimessään myös nimikirjaimia ”Jp”, viitaten ”Jukan poikaan”. Jorman isä Jukka Pulkkinen oli jo mukana Heikki Korppoon kartanlukijana ensimmäisissä Jyväskylän Suurajoissa vuonna 1951.

title: Ralli

text: Ralliautoilun maailmankeskukseksi muodostui Eurooppa, jossa ralli-innostus vilkastui huomattavasti toisen maailmansodan jälkeisen autoja ja liikennettä koskeneen pula- ja säännöstelykauden loputtua. Rallin EM-sarja käynnistyi vuonna 1953, ja ensimmäinen rallin Euroopan mestari oli länsisaksalainen Porschella ja Fiatilla ajanut Helmut Polensky. Ensimmäinen pohjoismainen rallin Euroopan mestari oli Ruotsin Gunnar Andersson (Volvo) vuonna 1958 ja ensimmäinen suomalainen Rauno Aaltonen (Mini) vuonna 1965. Jyväskylän Suurajot suoritettiin EM-sarjan osakilpailuna ensimmäisen kerran vuonna 1959.

title: Jyväskylän suurajot 1987

text: Jyväskylän suurajot 1987 järjestettiin 27.–30.8.1987. Se oli rallin MM-sarjan 1987 kymmenes osakilpailu ja 37. Jyväskylän suurajot kautta aikain. Se oli ensimmäinen kerta, kun tehdastallit kilpailivat Suurajoissa vain A- ja N-ryhmän autoilla, johtuen B-ryhmän tehokkaimpien autojen kieltämisestä kaudelle 1987.

title: Timo Mäkinen (ralliautoilija)

text: Minin maahantuoja Voimavaunu järjesti hänelle auton ja osallistumismahdollisuuden Monte Carlo -ralliin 1962. Rallin lopuksi ajetussa moottoriratakokeessa Mäkinen saavutti pohja-ajan ja kukisti BMC-tallin tehdasautoilla ajaneet kuljettajat. Niinpä Mäkinen saattoi osallistua saman vuoden RAC-ralliin Mini Cooper -tehdasautolla tuloksena luokkavoitto ja viides sija yleiskilpailussa. Mäkinen voitti Monte Carlon vuonna 1965. Voiton arvoa nosti se, että keliolot rallin aikana olivat lumimyrskyn vuoksi poikkeuksellisen vaikeat. Samana vuonna alkoi voittosarja Jyväskylän suurajoissa. Suomen-mestaruuden Mäkinen saavutti ensimmäisen kerran 1966.

title: Jyväskylän suurajot 1993

text: Jyväskylän suurajot 1993 olivat 43. Jyväskylän suurajot, ja ne järjestettiin 27.-29. elokuuta 1993. Se oli rallin maailmanmestaruuskauden 1993 yhdeksäs osakilpailu.

title: Jyväskylä

text: 1960-luvulla saivat alkunsa kulttuuritapahtumat Jyväskylän kesä ja Jyväskylän talvi. Vuonna 1951 järjestettiin ensimmäiset Jyväskylän suurajot, nykyiseltä nimeltään Neste Ralli.

title: Rallin SM-sarja

text: Ensimmäisen kerran rallin SM-sarjaa ajettiin 1959. Kilpailuja oli neljä, joista kolme ajettiin Helsingissä: Hankiralli, 500-ralli ja Syysralli. Neljäs oli Jyväskylän Suurajot. Ensimmäinen mestari oli pari Esko Keinänen – Kai Nuortila Peugeot’lla. Vuonna 1964 rallirenkaiden määrä rajattiin kuuteen, joista neljän valmiina olleen renkaan lisäksi oli kaksi vararengasta mukana. Samoihin aikoihin SM-kilpailujen määrä nousi viiteen. 1960-luvun lopussa perustettiin 2. ryhmä. Toinen ryhmä sai nimen 1. ryhmä.

title: Tommi Mäkinen

text: Tommi Mäkinen toimi koneiden parissa jo ennen ralliuransa alkua ja muun muassa voitti 14-vuotiaana traktorikynnön junioreiden piirimestaruuden. 19-vuotiaana hän voitti ensimmäisen kolmesta ko. lajin Suomen mestaruudestaan. Nuoruutensa Mäkinen asui Jyväskylän Suurajojen reitin varrella lähellä Kuukanpään erikoiskoetta, joka oli 1970- ja 1980-luvuilla yksi Suurajojen vakioerikoiskokeista, ja hän olikin jo alle kouluikäisenä seuraamassa rallia Kuukanpäässä.

title: Suomen ralli

text: Jyväskylän Suurajot järjestettiin ensimmäisen kerran 1. syyskuuta 1951. Se järjestettiin karsintakilpailuksi Monte Carlo -ralliin. Kilpailussa oli vain kaksi erikoiskoetta ja kaikki 26 matkaan lähtenyttä autoa selvisivät maaliin. Reitti kulki Lappiin, jossa Rovaniemellä oli kääntöpiste. Paluu tehtiin Kajaanin ja Kuopion kautta, jossa oli ensimmäinen erikoiskoe. Toinen erikoiskoe oli Jyväskylässä kisan maalisuoralla Yliopistonkadulla, jossa järjestettiin 250 metrin kiihtyvyys- ja jarrutuskoe. Kilpailun voitti Arvo Karlsson Austinilla.[2][3]

title: Suomen ralli

text: Vuonna 1952 järjestetyt toiset Jyväskylän Suurajot keräsi 44 osallistujaa ja seuraavana vuonna kilpailijoita oli jo 68. Vuonna 1954 kilpailu alkoi saada kansainvälisiä piirteitä, kun osallistujien joukossa oli kuusi ruotsalaista. Vuonna 1955 ralli rajattiin tapahtuvaksi kokonaan Keski-Suomen alueella. Jyväskylän Suurajojen ensimmäinen ulkomainen voittaja oli Saabilla ajanut ruotsalainen Erik Carlsson vuonna 1957. Tuolloin kymmenen parhaiten ajaneen kilpailijan joukossa oli peräti seitsemän ruotsalaista.[4]

title: Neste 1000 Lakes Rally 1996

text: Neste 1000 Lakes Rally 1996 järjestettiin 23.-26.8.1996. Se oli MM-rallikauden 1996 kuudes osakilpailu ja 46. Suomen ralli kautta aikain. Se oli myös viimeinen kerta kun Suomen MM-rallia kutsuttiin nimellä "1000 Lakes Rally" tai "Jyväskylän suurajot".

title: Marcus Grönholm

text: Grönholm aloitti moottoriurheilu-uransa vuonna 1981 motocrossilla, josta hän polvien loukkaantumisten vuoksi siirtyi ralliin vuonna 1987. Hänen ensimmäinen MM-rallinsa oli vuoden 1989 Jyväskylän suurajot, jossa hän ylsi Lancian N-ryhmän autolla sijalle 23. Vuonna 1994 Grönholm voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa ajettuaan Suurajoissa viidennelle sijalle.

title: Neste Rally Finland 1997

text: Neste Rally Finland 1997 järjestettiin 29.-31.8.1997. Se oli MM-rallikauden 1997 kymmenes osakilpailu ja 37. Suomen ralli kautta aikain. Rallin vanha nimi "1000 Lakes Rally " tai "Jyväskylän Suurajot" jäi historiaan ja nimeksi vaihdettiin Rally Finland. Rallissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa WRC-autoilla.

title: Carl-Otto Bremer

text: Ensimmäiset huomiota herättäneet urheilusuorituksensa Bremer saavutti pujottelussa. Autourheilu-uransa hän aloitti 1956, ja jo seuraavana vuonna hän ajoi Ruotsin Keskiyönauringonrallin toiseksi sekä Jyväskylän suurajojen kuudenneksi. Vuonna 1959 Bremer voitti Eläintarhanajot. Vuonna 1960 hän voitti rallin Suomen mestaruuden ja Jyväskylän suurajot sekä sijoittui Monte Carlo -rallissa yhdeksänneksi. Vuonna 1961 Bremer voitti Norjan talvirallin. Suoritustensa ansiosta Bremer valittiin Vuoden autourheilijaksi vuonna 1960. Monte Carlo -ralliin Bremer osallistui kolme kertaa vuosina 1959–1961; viimeisellä kerralla kilpailu päättyi hänen osaltaan ulosajoon ja keskeytykseen. Koko ralliautoilu-uransa ajan Bremer ajoi Saabilla ja hänen on katsottu luoneen merkille sen rallimaineen, joka seurasi sitä 1970-luvun lopulle saakka.

title: Allard

text: Oy Ford Ab toi 1950-luvulla Suomeen muutamia Allard-autoja. Suomalaiset osallistuivat niillä muun muassa Monte Carlo -ralliin ja Jyväskylän Suurajoihin. Suomessa autoa mainostettiin toisinaan ”Ford Allardina”, vaikka kyseessä oli täysin itsenäinen automerkki. Uusina ja käytettyinä tuodut autot yhteen laskien Suomeen on arvioitu tulleen 12 Allardia.

title: Tommi Mäkinen

text: MM-rallikauden 1997 jälkimmäinen puolisko alkoi Mäkisen osalta Akropolis-rallin kolmannella sijalla. Uuden-Seelannin rallissa hän keskeytti. Jyväskylän Suurajojen nimen taakseen jättäneen Suomen rallin Mäkinen voitti seitsemän sekunnin erolla Juha Kankkuseen suomalaisten ottaessa neloisvoiton. Indonesian rallissa Mäkinen keskeytti ja espanjalainen Ford-kuljettaja Carlos Sainz nousi MM-tilanteessa kahdeksan pisteen päähän. San Remon rallissa Mäkinen sijoittui kolmanneksi ja Australian rallissa toiseksi, ja Mäkisen maailmanmestaruuden ainoaksi uhkaajaksi kymmenen pisteen päähän nousi molemmat rallit voittanut Colin McRae. Kauden päättäneen RAC-rallin McRae voitti saaden kymmenen lisäpistettä mutta Mäkinen sijoittui kuudenneksi ja voitti maailmanmestaruuden yhden pisteen erolla McRaehin. Mäkisen kartanlukija Seppo Harjanne lopetti kilpauransa tähän.

title: Jyväskylän suurajot 1987

text: Torstaipäivän iltalenkki Petäjäveden ja Jämsän suuntaan muistutti aiempien vuosien Suurajojen avauspäivää sillä erotuksella, että Laajavuoren erikoiskokeen sijasta ralli alkoi nyt ensimmäistä kertaa Harjun erikoiskokeella. Harjun erikoiskokeesta oli myös tehty aiempaa pidempi versio, ja se ajettiin osittain eri suuntaan kuin aiemmin.

title: Henri Toivonen

text: Ensimmäisen MM-rallinsa Henri Toivonen ajoi Jyväskylän Suurajoissa 1975. Lyhyellä urallaan hän ehti voittaa kolme MM-rallia; RAC-rallin vuosina 1980 ja 1985 sekä Monte Carlo -rallin vuonna 1986. Hän oli helmikuuhun 2008 asti nuorin osakilpailuvoittaja rallin MM-sarjan historiassa. Tittelin häneltä vei Jari-Matti Latvala Ruotsin rallissa 2008.

title: Suomen rallin onnettomuudet

text: Onnettomuuden johdosta Humalamäki poistettiin Suurajojen ohjelmistosta, mutta erikoiskoetta on ajettu satunnaisesti Jyväskylän ympäristössä kilpailluissa talviralleissa.

title: Simo Lampinen

text: Lampinen aloitti ralliuransa 18-vuotiaana heti ajokortin saatuaan, ja kilpaura kesti vuoteen 1979 saakka. Hän on ajanut lukuisia kilpailuja sekä Suomessa että ulkomailla. Suurimmat kotimaiset voitot ovat neljä Suomen mestaruutta ja voitot Jyväskylän Suurajoissa 1963, 1964 ja 1972. Hän oli Jyväskylän Suurajoissa myös kolme kertaa toinen ja kerran kolmas. Hän sijoittui tässä kilpailussa 15 kertaa yleiskilpailun viiden parhaan joukkoon. Kansainvälisiä ykkössijoja hän saavutti RAC-rallissa 1968, Skotlannin rallissa 1969 ja Portugalin rallissa 1970. Vuonna 1965 hän voitti luokkansa Le Mansin 24 tunnin ajossa Triumph GT6 -autolla. Kilpauransa aikana hän ajoi 33 rallin MM-osakilpailua.

title: Radio Jyväskylä

text: Radio Jyväskylän jokasyksyinen projekti oli Ralliradio. Asema lähetti Jyväskylän suurajojen (nykyisin Suomen ralli tai Neste Oil Ralli) ajan usean vuorokauden verran ympäri vuorokauden ralliaiheisia haastatteluja, tulostietoja, liikenne- ja muuta tietoa sekä musiikkia.

title: Hannu Mikkola

text: Kun Rallin MM-sarja käynnistyi, Mikkola osallistui siihen heti. Hän ajoi uransa ensimmäisen voiton MM-sarjassa 1974 Jyväskylän suurajoissa, ja heti toisen 1975 Marokossa, jossa kartanlukijana toimi sittemmin Ferrarin F1-tiimin tallipäällikkönä ja toimitusjohtajana toiminut ranskalainen Jean Todt. Samana vuonna Mikkola ajoi Suurajojen voittoon 1600-kuutioisella Toyotalla; autolla, jolla kukaan ei ollut aikaisemmin pystynyt voittamaan.

title: Jyväskylän suurajot 1993

text: Kankkusen kartanlukija Juha Piironen oli sairastunut aivoverenvuotoon Argentiinan rallin harjoituksissa. Piirosen tuuraajaksi Argentiinaan valittu Nicky Grist oli puolestaan jo ilmoittautunut Suurajoihin Armin Schwarzin kartanlukijaksi, joten Kankkusen kartanlukijana Suurajoissa oli ranskalainen Denis Giraudet.

title: Hannu Mikkola

text: Hannu Olavi Mikkola (s. 24. toukokuuta 1942 Joensuu) on suomalainen rallikuljettaja. Hän jäi lajin historiaan muun muassa voitettuaan Jyväskylän suurajot ennätykselliset seitsemän kertaa (1968, 1969, 1970, 1974, 1975, 1982 ja 1983), ajamalla urallaan yhden rallin MM-rallin maailmanmestaruuden, kolme hopeaa ja kaksi pronssia sekä voittamalla kaksi rallin Suomen mestaruutta (1968, 1974) ja kaksi SM-hopeaa (1966, 1970).

title: Autoliitto

text: Sotien jälkeen Suomen Automobiiliklubi luopui muuttuneeseen toimintaympäristöön sopimattomasta "valikoitujen ihmisten seura" -toimintamallista ja aloitti jäsenpohjansa aktiivisen laajentamisen. Klubi vaihtoi kielensä ruotsista suomeen vuonna 1945 ja lyhensi nimensä Suomen Autoklubiksi (AK) vuonna 1949. Samana vuonna valmistui Autoklubin jäsenistönsä käyttöön rakennuttama Leppilammen matkailuhotelli Hämeen Härkätien varrelle Tammelaan. Aikanaan tunnettu AK:n toimitusjohtaja oli everstiluutnantti Sven Oskar Lindgren. Siihen saakka varsin Helsinki-keskeiseksi mielletty Autoklubi perusti paikallisosastoja eri puolille Suomea 1940-luvun lopulla. Autoklubin toiminnan tärkeä tukijalka oli autourheilu ja niinpä AK tuki muun muassa suomalaisia Monte Carlo -rallin osanottajia. AK:n Jyväskylän paikallisosasto järjesti ensimmäiset Jyväskylän Suurajot vuonna 1951.


query: Mikä on Suomen Lapin sallittu porojen määrä?

title: Poro

text: Vuonna 2001 Suomessa oli 185000 poroa.[1] Maa- ja metsätalousministeriö asettaa porojen sallitun enimmäismäärän vuosikymmeneksi kerrallaan. Vuosina 2010–2020 suurin sallittu poromäärä on 203700 yksilöä.[2] Porojen suuri määrä on viime vuosikymmeninä kuluttanut huomattavasti Lapin jäkäläpeitettä, ja paikoin jäkäliä on tuotu poroille etelämpää.

title: Suomalainen keittiö

text: Kymmenen suomalaista elintarviketta on Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän piirissa. Ne ovat Lapin puikula -peruna, sahti, kalakukko, karjalanpiirakka, Kainuun rönttönen (2008), Lapin Poron liha, Lapin Poron kuivaliha ja Lapin Poron kylmäsavuliha sekä kaksi eri muikkua: Puruveden muikku ja Kitkan viisas.

title: Poroerotus

text: Vanhin kirjallinen tieto poronhoidosta löytyy kiinalaisesta tekstistä vuodelta 499 ennen ajanlaskun alkua, koskien Fusangin maata Siperiassa. Eurooppalaisissa kirjoituksissa poronhoito tulee esille tuhat vuotta myöhemmin. Vuonna 892 riimukirjoituksessa mainitaan norjalaiskuningas Ottarilla olleen 600 poroa. Suomen porokannoista löytyy kirjallista tietoa vasta 1500-luvun veroluetteloista, parisataa vuotta myöhemmin poroja laskettiin olevan Enontekiöllä 8000 ja Utsjoella 7000. Norjan lappalaiset laidunsivat pitkään porojaan Inarin alueella, mikä osaltaan hidasti koko Koillis-Lapin porotalouden kehitystä. Vuoden 1830 tienoilla Kuusamossakin oli tosin jo noin 13000 poroa. Poronhoidon perusyksikön muututtua siidasta eli lapinkylästä paliskuntaan 1800-luvun aikana myös porojen luettelointi ja niiden laiduntamisen hallinta kehittyivät. Tosin Suomen senaatti antoi vasta vuonna 1898 porojen laiduntamis- ja syöttöoikeutta koskevan päätöksen ja ensimmäinen varsinainen poronhoitolaki vahvistettiin vuonna 1932.

title: Poronhoito

text: Tunturisaamelaisilla poronhoito kehittyi suurimuotoisemmaksi. Vuonna 1605 Tornion Lapissa Enontekiöllä oli lapinkylissä noin 1600 poroa ja Kemin Lapissa 434. Sata vuotta myöhemmin monella porolappalaisella saattoi olla yli 200 poroa ja Utsjoella rikkaimmilla 1000-2000. Perheet "jutasivat" poroinensa satojakin kilometrejä Inarin talvilaitumilta Norjan rannikon kesälaitumille ja päinvastoin. Elämä porojen kanssa oli yhä tiiviimpää ja riippuvuus suurempi. Rajojen sulkeminen lopetti tämän paimentolaisuuden muodon: Norjan ja Suomen raja suljettiin 1852, ja Suomen ja Ruotsin välinen raja 1888. Tämän seurauksena tunturisaamelaisia muutti etelämmäksi uusille laidunmaille. Niinpä Sodankylän Vuotson alue sai ensimmäiset suurporonhoitoon keskittyneet suvut 1870-luvun jälkeen, ja poronhoito levisi tämän jälkeen enenevässä määrin myös suomalaisten keskuuteen. Elinkeinomuutokseen vaikutti metsäpeuran hävittäminen poronhoidon edestä. Poronhoitoa ei voitu suuremmassa mittakaavassa harrastaa, ennen kuin metsäpeura oli hävitetty, koska metsäpeurat villitsivät porotokat, koska metsäpeura ei kesyyntynyt. Vuonna 1800 Inarissa oli poroja 4000, kun 70 vuotta myöhemmin niitä oli kaksinkertainen määrä ja kasvu jatkui. Vuonna 1900 koko poronhoitoalueella poroja oli 128 534. Porojen määrät kasvoivat rajusti 1880-luvulta alkaen.

title: Saint Matthew Island

text: 1944 saarelle tuotiin 29 poroa. Vuoteen 1963 mennessä porojen määrä oli kasvanut 6000 yksilöön, joka oli aivan liian suuri määrä saaren kantokykyyn nähden. Tästä johtuen seuraavana talvena suuri osa poroista kuoli nälkään ja kanta romahti vain 42 yksilöön. Tuoreimpien arvioiden mukaan saarella elinkelpoinen kanta ei voi ylittää 1670 eläintä.

title: Poro

text: Poronkäristys on tunnettu Lapin perinneruoka. Poronliha on suhteellisen vähärasvaista ja koostumukseltaan mureaa. Liha sisältää runsaasti proteiineja, tyydyttymättömiä rasvahappoja, kivennäisaineita sekä A- ja B-vitamiineja. Porojen – mahdollisesti lentävien – sanotaan vetävän joulupukin rekeä. Tunnetuin joulupukin poroista on Petteri Punakuono. Saamelaiset ovat käyttäneet poronkusema-nimistä pituuden mittayksikköä. Se tarkoittaa matkaa, jonka ajoporo enintään pystyy juoksemaan virtsaamistaukojensa välillä (n. 7,5 km). Tuberkuloosin vastustamisen postimerkkisarjassa julkaistiin porosta sininen postimerkki 5. marraskuuta 1957. Sen arvo oli 30 markkaa, jonka lisäksi siitä maksettiin viisi markkaa lisää (30 markkaa + 5 markkaa). Postimerkin painos oli 400 000 kappaletta.[29]

title: Suomen dyynit

text: Jotkut Lapin dyynit ovat aktivoituneet metsäpalojen takia. Inarin Muddusjärvellä on metsäpalon takia lähtenyt liikkeelle satojen vuosien ikäinen dyyni. Uudestaan aktivoituneita dyynejä on myös mm Enontekiön Hietatievoilla ja Pöyrisjärvellä . Dyynien aktivoituminen liittyy luultavasti myös rannikolla lampaiden laidunnukseen ja Lapissa poron laidunnukseen. Laiduneläimet syövät maaperää sitovan kasvillisuuden pois. Puiden kaataminenkin voi edistää dyynien liikkeelle lähtöä.

title: Poronjäkälä

text: Poronjäkälän korkeus on 5–10 cm. Poronjäkälä kasvaa parhaiten louhikkoisissa kuruissa, minne porot eivät pääse. Eniten poronjäkälää on Lapissa. Poronjäkälä on taantunut Uudellamaalla, Hämeessä ja järvi-Suomessa, mutta eniten se on taantunut Pohjois-Suomessa, syynä metsätalouden harjoittamat maanmuokkaukset, jotka tuhoavat jäkälältä kasvualustan. Myös porojen paikallinen, vuosia kestänyt ylilaiduntaminen on rasittanut jäkälän kasvua, ja varsinkin Ylä-Lapin tunturipaljakoilta poronjäkälä on käytännössä jo hävinnyt - tämä näkyy selvästi Norjaan ja Venäjään rajoittuvien poronhoitoalueiden satelliittikuvista. Poronjäkälä muodostaa myös karukkokankaiden yhtenäisen jäkäläkerroksen.

title: Punakaarti

text: Lapin yhteyksiä hoidettiin sekä Pietarista käsin Vienan Karjalan punakaartilaisten kautta että Pohjois-Ruotsista, jonne ohjeet tulivat Tukholmassa majailevilta entisiltä kansanvaltuuskunnan jäseniltä. Harvaan asuttuun maakuntaan perustettiin verkostoja, jotka ulottuivat Pohjois-Ruotsista Lapin halki Vienan Karjalaan sekä Norjan kautta aina Murmanskiin saakka. Yhteysmiehinä toimi punapakolaisten ja Lapin punaisten lisäksi heille myötämielisiä henkilöitä, kuten poro- ja metsätyömiehiä sekä kaupanharjoittajia, jotka ammattinsa puolesta pystyivät luontevasti liikkumaan rajaseuduilla. Verkosto salakuljetti Suomeen myös maanalaisia painotuotteita sekä aseita ja ammuksia. Lisäksi etappimiesten tehtävänä oli rajavartioiden ja paikallisten suojeluskuntien tarkkailu. Toimintaa johti Luulajasta käsin Pietarin punaupseerikoulusta valmistunut Aleksi Tuorila, joka oli varttunut Rovaniemellä ja Kemijärvellä.[80]

title: Ailo – pienen poron seikkailu

text: Ailo – pienen poron seikkailu on Guillaume Maidatchevskyn ohjaama elokuva, joka valmistui vuonna 2018. Se on Lapissa kuvattu luontoseikkailu.

title: Lapin matkailu

text: Meri-Lapissa sesonki keskittyy kevääseen. Kemissä sijaitsee talvisin Kemin lumilinna. Rovaniemi on brändätty Joulupukin viralliseksi kotikaupungiksi. Lapissa kerrotaan olevan kahdeksan vuodenaikaa tavanomaisten neljän sijaan. Lapissa on runsaasti luontoa ja sen erikoisuuksia ovat mm. porot, revontulet, lohijoet ja järjestettävät kelkkailuretket.

title: Poro

text: Satoja vuosia sitten peuranmetsästäjät vaelsivat vuodenaikojen mukaan laajoilla alueilla, talvella Jäämeren rannan jäkäliköille ja kesällä muun muassa Pohjois-Lapin kesälaitumille. Porojen määrä ja tiheys pysyivät pieninä, kun luonnolliset tekijät, kuten loiset, verottivat porokantaa. Poronhoito ja valtakunnanrajojen vakiintuminen aiheuttivat sen, että porot alkoivat kuluttaa laitumia. 1970-luvulla poronhoito muuttui Pohjois-Skandinaviassa porotaloudeksi, jossa mm. loislääkinnällä ja vaatimien määrän lisäämisellä kohotettiin porojen määrää[14]. Porojen määrä kasvoi erityisesti Suomessa.[15][16] Porot alkoivat kuluttaa jäkäliä yhä laajemmilta alueilta käytännössä loppuun.[17][18][19][20] Poronjäkälä korvautui monissa paliskunnissa muilla jäkälillä, muun muassa laidunnusta kestävämmällä tinajäkälällä[18] ja varvuilla, heinillä ja saroilla[16]. Talvilaidunten kuluminen on ollut Skandinavian pahinta Norjan Finnmarkissa[16]. Vaikka jäkälä on poron talviravintoa, niin varsinkin kesäinen porojen kulkeminen hävittää jäkäliä[21].

title: Päivikki Palosaari

text: Palosaarella on kaksi tytärtä, jotka molemmat työskentelevät Hullussa Porossa. Hän on naimisissa Mika Latvan kanssa. Päivikki Palosaari on Jouni Palosaaren sisko.Päivikki Palosaaren tiluksilta löytyi vuonna 2015 "Hullu Poro Oy":n laiton kaatopaikka. Paikalta on sittemmin viety 44 tonnia jätettä jäteasemalle. Ympäristön turmeleminen on Lapin syyttäjänvirastossa syyteharkinnassa. Palosaari itse on pitänyt jupakkaa kiusantekona. Jupakasta huolimatta Hullu Poro sai vuonna 2016 ympäristösertifikaatin; sertifikaatin antanut "Inspecta Oy" ei tiennyt kaatopaikkaongelmasta.

title: Suomen luonto

text: Oikealla tunturilla on puuton lakiosa, jossa on aito arktis-alpiinisten kasviyhdyskuntien leimaama tunturipaljakka. Tunturikoivikot muodostavat vyöhykkeen metsänrajan ja puuttoman paljakan välissä, ja varsinkin Tunturi-Lapissa ne peittävät laajoja alueita. Tärkeimmät tunturiluontoa uhkaavat tekijät ovat porojen ylilaidunnus ja ilmastonmuutos.

title: Poronhoito

text: Porokarjojen koko alkoi 1800-luvulla kasvaa nopeasti. Esimerkiksi inarilaisilla oli 1800-luvun puolivälissä noin 2 000 poroa. Vuonna 1880 porojen määrä Inarissa oli noussut yli yhdeksän tuhannen, ja vuosisadan vaihteessa poroja laskettiin olevan 34 612. Suurimmilla yksittäisillä poronomistajilla oli lähes 3000 poroa.

title: Poro (tähdistö)

text: Poro (lat. "Tarandus vel Rangifer" eli "Tarandus" tai "Rangifer") on pieni pohjoisen tähtitaivaan tähdistö. Se on lähellä Pohjantähteä, Kefeuksen ja Kirahvin tähdistön välissä. Poron tähdistöä ei käytetä nykyään. Tähdistön kehitti ranskalainen tähtitieteilijä Pierre-Charles Le Monnier. Monnier julkaisi Poron tähdistön kirjassaan "La Théorie des Comètes" vuonna 1743 oltuaan vuosina 1736–1737 Pierre Louis Moreau de Maupertuis'n retkikunnan kanssa Suomen Lapissa tutkimassa, onko maapallo navoiltaan litistynyt.

title: Pohjoisnapa

text: Yhdysvaltalaisessa ja kanadalaisessa kulttuurissa Joulupukki asuu pohjoisnavalla eikä Lapin Korvatunturilla. Joulupukin asumalle pohjoisnavalle kuvitellaan usein poroja, puita ja tuntureita, joita ei ole todellisella pohjoisnavalla, mutta Lapissa kylläkin.

title: Kuusamon vaakuna

text: Vaakunan selitys on ”punakentässä hopeinen juokseva poro, jonka yläpuolella kultainen revontuli”. Revontulet kuvastavat pohjoista luontoa, ja poro viittaa Lapin tunnuseläimenä aikaan, jolloin Kuusamo oli osa Lappia sen eteläisimpänä kylänä.

title: Poronhoito

text: Edellä mainittujen lisäksi muita kannattavuusongelmia ovat olleet Euroopan Unionin aikaansaamat muutokset, pedot sekä lihanmyynnin ongelmat. Maa- ja metsätalousministeriö on osaltaan aiheuttanut ongelmia määräämällä tulostavoitteen Metsähallitukselle. Metsänhakkuut metsäautoteineen sekä raskaine maankäsittelyineen (äestys) hakkuiden jälkeen ovat vakava uhka pohjois-Lapin vapaasti laiduntavalle poronhoidolle. Hakkuut vähentävät porojen luontaista ravintoa jäkälää sekä kevättalvella hankikelien aikana elintärkeätä luppoa. Pohjois-Lapissa ei ilmastollisista syistä ole kannattavaa siirtyä porojen ruokintaan, sillä alueella ei ole kannattavaa kasvattaa heinää enempää kuin mitä laidunnuksessa käytetään ohjaavana ruokintana.

title: Pohjoissaame

text:
Esimerkkinä parillistavuisen á-substantiivin "lapsi" "mánná", paritontavuisen substantiivin "koira" "beana" sekä supistumavartaloisen substantiivin "poro" "boazu" taivutus yksikössä ja monikossa.
Huomattakoon, että pohjoissaamessa essiivillä ei ole erillisiä yksikkö- ja monikkomuotoja ja että suomen kielestä poiketen komitatiivilla on sekä yksikkö ja monikko.

title: Poroerotus

text: Erotuksen tärkeä ensivaihe on ajaa porot yhteen ja johdattaa ne erotusalueelle. Suuressa tokassa oli aikoinaan usein tuhansia poroja, kerralla aitaan ajettujen porojenkin määrä saattoi olla 5000. Erotusaidassa eli poropellossa poroja ei saanut jo 1800-luvulla käyttöön tulleiden sääntöjen mukaan pitää päivää kauempaa, kesäerotuksessa aika oli yleensä vielä paljon lyhyempi. Erotusaitausten muoto on kehittynyt satojen vuosien aikana, mutta on silti melko yhdenmukainen. Teurastusaitauksissa reunimmaisena on ns. suisto, josta eläimet ohjataan syöttöaitaan ja edelleen siulojen eli johdeaitojen kautta kaarteeseen. Sieltä ne siirretään pienemmissä erissä kirnuun, jossa elo- ja teurasporot erotellaan eri konttoreihin eli pienempiin erillisaitauksiin. Merkitsemisaitauksissa ei ole yleensä kirnua eikä konttoreita. Erotuksessa aitaan ajettujen eloporojen kylkeen karvapeitteeseen viilletään puukolla lukumerkit jotta sama poro ei tule kirjattua lukulistoihin useampaan kertaan. Porojen ajamiseen käytetään nykyään mönkijää, moottorikelkkaa tai matalalla lentävää helikopteria. Eteläisissä paliskunnissa kuljetetaan poroja usein syksyisin yhä jalkapatikassa ja vasta myöhemmin talvella kelkoin. Osa hirvaista eli urosporoista, joita ei viedä teuraaksi, kuohitaan ja niiden sarvet leikataan, sillä siitoshirvas ei ole kyseisenä vuonna kiiman vuoksi valmis teuraaksi. Poroja ei EU-direktiivien mukaan saa enää teurastaa erotuspaikalla, vaan ne on kuljetettava teurastamoon.

title: Poronhoito

text: Poro on puolivilli eläin, jonka alkumuoto on villi tunturipeura. Peura kuuluu Lapin alkuperäisiin luonnon eläimiin nimenomaan tunturialueella. Ns. arkaainen pienporonhoito, jossa poroa käytettiin lähinnä houkutuseläimenä peurojenpyynnissä sekä kanto- ja vetojuhtana, lienee alkanut jo rautakaudella ja on tunturialueiden poronhoidon alkuperäinen muoto. Porot kesytettiin Etelä-Norjassa 1200-luvulla ja niin suurporonhoito mahdollistui. Nykyinen poronhoito tulikin Suomeen nykyisen Norjan alueelta 1400-1600-luvuilla , eikä siis ole Suomen nykyisten valtiorajojen mukaisia alkuperäisiä elinkeinoja. Poronhoidon merkitys alkoi kasvaa Ruotsin Lapissa 1400- ja 1500-luvuilla, ja porotalouteen alettiin tämän jälkeen siirtyä idempänäkin.

title: Poroerotus

text: Poroerotus on tapahtuma, jossa porotokka ajetaan aitaukseen, pääasiallisena tarkoituksena merkitä vasat ja erottaa teuraaksi menevät porot muista. Samalla siitokseen jäävät eloporot luetaan lukulistoihin. Poroerotus on olennainen osa porotaloutta, joka on yhä tärkeä elinkeino suurimmassa osassa Lappia. Poron lihaa on vuosittain myytävänä noin kaksi miljoonaa kiloa.

title: Nukkumatti (animaatio)

text: Maailmanmatkoillaan Nukkumatti on sarjassa ehtinyt vierailla myös Suomessa 1980-luvun alussa esitetyissä jaksoissa, jotka käsikirjoitti Taina Repo. Gerhard Behrendt pyysi henkilökohtaisesti Repoa käsikirjoittamaan kaksi Suomeen sijoittuvaa jaksoa, joista toinen sijoittuisi talviaikaan ja toinen kesäaikaan. Suomijaksoissa Nukkumatti nähtiin hiihtämässä porojen keskellä sekä melomassa kajakilla Lapin puroissa.

title: Euroopan unionin nimisuojajärjestelmä elintarvikkeille

text: Suomalaisia suojattuja alkuperänimityksiä ovat Lapin Puikula (1997), Lapin Poron liha (2009), Lapin Poron kuivaliha (2010), Lapin Poron kylmäsavuliha (2011) ja Kitkan viisas (2013). Muita tunnettuja alkuperänimityksiä ovat esimerkiksi italialainen Parman kinkku () ja kreikkalainen Kalamata-oliiviöljy.

title: Greenpeace Norden

text:
Verkkouutisten artikkelin mukaan johtavat porotutkijat ja muun muassa Oulun yliopiston eläintieteen professori, vihreiden kansanedustaja Erkki Pulliainen ovat todenneet, että Greenpeacen Ylä-Lapin metsäkampanjan perustelu porojen riippuvaisuudesta luposta on vailla pohjaa. Greenpeace esittää perusteinaan Lapin paliskuntien yhdessä mm. Oulun yliopiston dosentti Pentti Sipilän kanssa vuosituhannen vaihteessa tekemää tutkimusta lupon esiintyvyydestä. Metsäntutkimuslaitoksen tutkimuksen mukaan paikallinen väestö ei tue Greenpeacea, ei edes poronhoitajien enemmistö. Verkkouutisten mukaan ylälappilaisten laaja enemmistö katsoo, että alueen ongelmat pitäisi ratkaista paikallisin voimin
. Greenpeace on huomauttanut, että alueen nykyiset metsähakkuupäätöksetkään eivät ole paikallisia päätöksiä, vaan Metsähallituksen Helsingistä käsin tekemiä päätöksiä. Lisäksi Greenpeace on painottanut, että metsähakkuut uhkaavat Lapissa nimenomaan saamelaisten elämäntapaa ja kulttuuria, joiden harjoittamiseen heillä on sekä perustuslain että poronhoitolain takaama oikeus. Suomen porosaamelaiset ry sekä Saamelaisneuvosto ovat kiitelleet Greenpeacen toimintaa Lapin metsäkiistoissa.

title: Jouni Aikio

text: Kaapin Jouni sai pääasiallisen elantonsa poroista ja hän myi poronlihaa ja muuta ruokatavaraa muun muassa Lemmenjoen alueen kullankaivajille ja sotavuosina saksalaisille joukoille. Hänellä kerrotaan olleen parhaimmillaan yli 3 000 poroa. Lapin sodan aikana Kaapin Jouni perheineen joutui lähtemään evakkoon Pohjamaalle mutta hänen tilansa rakennukset säilyivät sodan tuhoilta.

title: Pohjoissaamelaiset

text: 1300-luvulla Norjan pohjoisrannikoilla raivosi rutto, joka iski pahiten rannikolla asuviin norjalaisyhteisöihin. Monet saamelaiset muuttivat ruton vuoksi tyhjentyneille alueille ja pohjoissaamelaiset jakaantuivat kahteen ryhmään, merisaamelaisiin ja vuorisaamelaisiin. Merisaamelaiset saivat elantonsa norjalaisten tapaan merestä kun taas vuorisaamelaiset jatkoivat perinteistä elämäntyyliään eläen poroista ja metsästyksellä. Vuorisaamelaisten määrä väheni sitä mukaa kun valtioiden rajat Lapissa tiukkenivat, pahimmillaan porojenhoitajan piti maksaa veroja kolmeen eri valtioon siirtäessään porojaan kesä- ja talvilaidunmaiden välillä.

title: Poro

text: Porojen talvenaikainen lisäruokinta aloitettiin Suomessa 1970-luvun lopulla [22] ja nykyinen lisäruokinta perustuu säilörehuun ja kuivaan heinään[6]. Lisäksi ruokinnassa käytetään teollisia täysrehuja, lehdeksiä, kortteita, jäkälää ja luppoa[6]. Jäkälää on jouduttu kuljettamaan Lappiin etelämpää[23][24]. Porot syövät talvella lehtipuiden taimia ja vioittavat männyntaimia, mikä voi aiheuttaa huomattavaa taimikon tuhoa[25].

title: Rovaniemi

text: Rovaniemellä toimii muun muassa teatteri, Lapin kamariorkesteri, Lapin ylioppilasteatteri, Lapin Musiikkiopisto, Lapin Balettiopisto, teatteri Lentävä poro sekä esimerkiksi kansantanssiyhtye Rimpparemmi.[56]


query: Kuinka monen vuoden koulunkäynti on pakollista Suomessa?

title: Peruskoulu Suomessa

text: Peruskoulu on yhdeksänvuotista perusopetusta antava yhtenäiskoulu, jossa lähes kaikki Suomen kansalaiset suorittavat oppivelvollisuutensa. Yhtenäiskoulu tarkoittaa koko yhdeksänvuotisen perusopetuksen, mahdollisesti myös lukion kattavaa, koko ikäluokalle yhteistä koulua, joka ei eriytä oppilaita eri koulumuotoihin koulumenestyksen mukaan.[1][2] Peruskoulun säädöspohja on perusopetuslaissa ja -asetuksessa (628/1998, 852/1998).

title: Joni Pakola

text: Joni Pakola (s. 19. kesäkuuta 1985) on suomalainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija. Futsal-liigassa hän edustaa Sievi Futsalia. Aiemmin Pakola on pelannut mm. Ilves FS:n riveissä ja saavuttanut joukkueessa kaksi Suomen mestaruutta. Suomen futsalmaajoukkueessa hän on pelannut 38 maaottelua ja tehnyt kolme maalia. Sievi Futsalissa Pakola on pelannut vuodesta 2012 lähtien. Kaudella 2015-2016 Pakola valittiin kauden parhaaksi futsalpelaajaksi.

title: Brunei

text: Bruneilaisista aikuisista 92,7 prosenttia on lukutaitoisia. Lukutaito on hiukan yleisempää miesten kuin naisten keskuudessa. Koulunkäynti on pakollista yhdeksän vuoden ajan. Koulu aloitetaan esikoululla, jota seuraa kuusivuotinen alakoulu ja kolmesta seitsemään vuotta yläkoulua. Useimmat korkeakouluopiskelijat suorittavat opintonsa ulkomailla, mutta vuonna 1985 avatussa Brunein yliopistossakin on noin 3 700 opiskelijaa. Sen lisäksi maassa tarjoaa korkeakouluopetusta islamilainen yliopisto ja tekninen oppilaitos, jonka status muutettiin korkeakouluksi vuonna 2008.

title: Kreeta

text: Kreetalaiset ovat muihin kreikkalaisiin verrattuna korkeasti koulutettuja.[43] Saarella toimii kreikkalaisia kouluja, joihin kaikki Kreikassa asuvat ovat hyväksyttyjä opiskelemaan.[64] Kreikkalaisille 6–15-vuotiaille koulunkäynti on pakollista. Kultakin koulutusasteelta oppilaat ja opiskelijat saavat tutkinnon, jonka avulla he voivat siirtyä seuraavalle asteelle.[65]

title: Djibouti

text: Vuonna 2003 miehistä 78 prosenttia ja naisista vain 58,4 prosenttia osasi lukea ja kirjoittaa.[1] Koulunkäynti on ilmaista ja periaatteessa pakollista yhdeksän vuoden ajan. Kuitenkin vain 23 prosenttia tytöistä ja 33 prosenttia pojista käy yläkoulua. Yläkouluja on vain suuremmissa asutuskeskuksissa, ja niissä on liian vähän tilaa ja opettajia. Etenkin maaseudun vaeltavaa elämää viettävät ihmiset eivät ole innostuneita kaupunkilaisesta elämänmenosta.[36] Tyttöjen kouluun pääsyä on lakien avulla yritetty helpottaa.[37]

title: 155 K 98

text: Tykkejä valmistettiin SIPRI:n mukaan Egyptin asevoimille 16 kappaletta.[7] Luku ei kerro, kuinka monta on valmistettu Suomessa ja kuinka monta Egyptissä, eikä sitä, kuinka monta on koottu Suomessa valmistetuista osista ja kuinka monen osat on valmistettu Egyptissä.

title: Luxemburg

text: Luxemburgin ainoa yliopisto, kolmikielinen Luxemburgin yliopisto, on perustettu vuonna 2003. Ennen sitä Luxemburg oli ainoa yliopistoton EU-maa, ja edelleen monet luxemburgilaiset lähtevät korkeakouluihin ulkomaille. Koulunkäynti on pakollista yhdeksän vuoden ajan.

title: Maahanmuuttajat Suomessa

text:
Suomen ensimmäiset maahanmuuttajat saapuivat itsenäisyyden alkuaikoina vuosina 1917–1922, kun tuhannet pakenivat Venäjältä vallankumouksen seurauksena. Näistä monet saivat surmansa Suomen sisällissodassa. Vuoden 1919 alussa virallisten tilastojen mukaan rekisteröitiin 15 457 venäläistä, mutta todellinen luku oli suurempi sillä pelkästään Viipurissa rekisteröitiin 11 000 pakolaista. Suurin pakolaisvirta oli vuonna 1922, kun itärajan yli saapui noin
33 500 henkeä. Pakolaiset olivat pietarinsuomalaisia, inkeriläisiä, itäkarjalaisia sekä ylhäisiä aatelisia, joiden joukossa oli myös tsaariperheen lähisukulainen suuriruhtinas Kirill Vladimirovitš Romanov, upseereja ja tehtaanomistajia. Samaten vuoden 1921 Kronstadtin kapinan jälkeen pakeni 6 400 matruusia Suomenlahden jään yli Suomeen. Moni pakolainen kotiutui uuteen isänmaahansa suomenvenäläisinä, kun taas osa jatkoi Suomen kautta muualle Manner-Eurooppaan. Yksistään vuosien 1917 ja 1939 välillä Suomeen hakeutui arviolta noin 44 000 pakolaista. Eräissä arvioissa vuosina 1917–1944 jopa 100 000 ihmistä haki turvaa Suomesta.

title: Niger

text: Nigerläisistä 17,6 prosenttia (9,8 % naisista) on lukutaitoisia (2003). YK:n kehitysohjelma UNEPin tilastoi Nigerin vuonna 2015 maailman alhaisimman lukutaitoprosentin maaksi: ainoastaan 19,1 % aikuisista oli lukutaitoisia. Koulunkäynti on periaatteessa pakollista kuuden vuoden ajan, mutta sitä käy vain 45 % pojista ja 31 % tytöistä.

title: Saint Vincent ja Grenadiinit

text: Koulunkäynti on pakollista 11 vuoden ajan ja alkaa viisivuotiaina. 95% ikäluokasta käy alakoulua, 64% yläkoulua. Noin 10% ikäluokasta jatkaa korkea-asteen oppilaitoksissa. Länsi-Intian alueellisella yliopistolla on kampukset Barbadoksella, Jamaikalla ja Trinidad ja Tobagossa.

title: Turks- ja Caicossaaret

text: Koulunkäynti on pakollista 13 vuoden ajan alkaen neljävuotiaasta. Alakoulua käy 78 prosenttia ja yläkoulua 70 prosenttia ikäluokasta.

title: Unkari

text: Koulunkäynti on unkarilaisille pakollista 5–18 vuoden iässä. Vapaaehtoinen esikoulu on tarjolla 3–5-vuotiaille. Kahdeksanvuotinen peruskoulu on ilmainen, samoin sen jatkoksi saatavat ammatilliset tai lukiotason opinnot. Vieraiden kielten opiskelu on perinteisesti ollut heikko kohta, mutta nykyisin koulun päättötodistuksen saamisen ehtona on ainakin yhden vieraan kielen taito.[78]

title: Dominikaaninen tasavalta

text: Aikuisista 87% on lukutaitoisia.[13] Koulunkäynti on pakollista kuuden vuoden ajan, mutta vain 70% ikäluokasta käy koulua.[15]

title: Uusi-Seelanti

text: Koulunkäynti on pakollista 6–16-vuotiaille, ja 100 prosenttia ikäluokasta käy koulua.[29] Vuoden 2006 PISA-arvioinnissa Uusi-Seelanti menestyi hyvin: vain Suomi ja Hongkong saivat paremmat pisteet.[54] Koulunkäynti on ilmaista, ja maan 2600 koulua ovat valtion omistuksessa, mutta niitä johtaa paikallinen johtokunta. 86prosenttia oppilaista on valtionkouluissa. Maassa on myös yksityiskouluja, joista useimmilla on uskonnollinen tausta. Tarjolla on sekä poika- ja tyttökouluja että yhteiskouluja. Noin 16000 oppilasta opiskelee etäopetuksen kautta. Pääasiallinen opetuskieli on englanti. Maorinkielisiä alakouluja on jonkun verran, mutta yläkoulun opetusta saa maorinkielellä vain muutamassa paikassa. Yläkoulussa (varsinkin luokilla 11–13) voi valita enemmän ammatillisesti tai teoreettisesti suuntautuneita kursseja, mutta tämä ei rajoita mahdollisuuksia jatkaa opintoja yliopistossa. Korkea-asteen koulutusta antavat yliopistojen lisäksi ammattikorkeakoulut, yksityiset oppilaitokset ja teollisuuden ylläpitämät oppilaitokset.[55]

title: Nauru

text: Koulunkäynti on Naurulla pakollista ja ilmaista 6–16-vuotiaille. Korkea-asteen opintoja varten lähdetään usein ulkomaille, yleensä Australiaan tai Uuteen Seelantiin, ja siihen on saatavana stipendejä. Myös Etelä-Tyynenmeren yliopistolla on Naurulla haaraosasto.

title: Kroatia

text: Koulunkäynti on pakollista 6–15-vuotiaille. Kahdeksanvuotinen peruskoulu on jaettu nelivuotisiin ala- ja yläkouluun. Niiden jälkeen voi jatkaa ammattikouluun, lukioon tai taidekouluun. Kouluvuosi kestää lokakuusta kesäkuuhun. Maassa toimii kuusi yliopistoa.

title: Jamaika

text: Kaikki ala-asteen jälkeiset opinnot ovat maksullisia. Koulunkäynti on pakollista kuuden vuoden ajan alkaen kuusivuotiaasta. Vuonna 2007 alakoulua kävi 85 % ikäluokasta, yläkoulua 77 % ikäluokasta. Vuonna 1946 perustetun Länsi-Intian yliopiston pääkampus on lähellä Kingstonia (muut suuret kampukset Barbadoksella ja Trinidadissa).[33]

title: Guyana

text: Koulunkäynti on periaatteessa pakollista viiden ja puolen vuoden iästä 14,5-vuotiaaksi. Käytännössä noin 93 prosenttia ikäluokasta käy koulua.

title: Bulgaria

text: Bulgariassa koulunkäynti on pakollista 7–16-vuotiaille. Opetuskieli on yleensä bulgaria, mutta etnisten vähemmistöjen lapset voivat saada opetusta äidinkielellään. Toisen asteen oppilaitoksissa on yleissivistäviä, ammatillisia, kielikouluja ja kansainvälisiä kouluja. Korkea-asteen oppilaitoksia on 51. Kouluissa on kaksi lukukautta: syyskuun puolivälistä jouluun ja tammikuusta kesäkuun loppuun. Yliopistojen vuosi alkaa lokakuun alusta, ja opetusta annetaan 30 viikkoa vuodessa.[47]

title: Intia

text:
"Tiedot vuoden 2011 väestönlaskennasta."
Vuoden 2011 väestönlaskennassa vain 74,04 % aikuisista intialaisista osasi lukea. Lukutaito oli harvinaisempaa naisilla (65,46 %) kuin miehillä (82,14 %). Intiassa on enemmän lukutaidottomia kuin missään muussa maailman maassa. Nykyisin koulu on periaatteessa pakollista kymmenen vuoden ajan. Koulunkäyntiä yritetään tehdä houkuttelevammaksi tarjoamalla koululaisille ilmainen lounas. Tamil Nadun osavaltiossa tämä on selvästi pienentänyt koulun keskeyttäjien määrää, ja onnistunut esimerkki halutaan levittää muihinkin osavaltioihin.

title: Turkmenistan

text: Vuonna 2002 turkmenistanilaisista 98,8 % oli lukutaitoisia. Koulunkäynti on pakollista yläkoulun loppuun eli kymmenen vuoden ajan.

title: Juutalainen pakolaisuus

text: Vuosien 1933-1945 aikana yli 340 000 juutalaista pakeni Saksasta ja Itävallasta, surullisesti 100 000 heistä maihin, jotka Saksa myöhemmin valloitti. 1930-luvulla 60 000 saksalaista juutalaista pakolaista muutti Brittiläisen imperiumin Kansainliiton mandaatilla hallinnoimaan Palestiinaan. Arviolta 85 000 juutalaista pakolaista saapui Yhdysvaltoihin yksin vuoden 1938 maaliskuusta vuoden 1939 syyskuuhun. Yli 300 000 viisumihakemusta jätettiin Yhdysvaltain konsulaatteihin, moni hylättiin ja juutalaisista suuri joukko jäi vangiksi Eurooppaan. Monet pakenivat kuitenkin esimerkiksi Chileen ja Argentiinaan.

title: Jordania

text: Vuonna 2007 aikuisista 92,7 % osasi lukea. Lukutaito ja muut sosiaalisen hyvinvoinnin mittarit ovat korkeammalla tasolla kuin muissa saman tuloluokan valtioissa. Koulunkäynti on ilmaista ja pakollista 6-16-vuotiaille. Koulujärjestelmään kuuluu kaksi vuotta esikoulua, kymmenen vuotta pakollista peruskoulua ja kaksi vuotta joko ammattikoulussa tai lukiossa, jonka päätteeksi osallistutaan tasokokeeseen tai ammatilliseen päättötutkintoon.Vuonna 2010 maassa toimi 16 yksityistä ja kymmenen valtionyliopistoa. Suurin ja vanhin on vuonna 1962 perustettu Jordanian yliopisto Ammanissa. Sitä käy 38 000 opiskelijaa.

title: Madagaskar

text: Koulunkäynti on periaatteessa pakollista 6–14 vuoden iässä. Maaseudulla tästä lipsutaan, kun lasten halutaan osallistuvan perheen elättämiseen. Kulttuuriin kuuluu, että perimätiedon oppimista ja vanhempien kunnioittamista pidetään usein vähintään yhtä tärkeänä kuin koulusivistystä.[30]

title: Sri Lanka

text: Koulunkäynti on pakollista 14 vuoden ikään asti. Vuonna 2001 aikuisista noin 90 prosenttia oli lukutaitoisia, miehillä taito oli hiukan yleisempi kuin naisilla.

title: Piilottajan päiväkirja

text: Piilottajan päiväkirja on Tampereen yliopiston aikuiskasvatuksen professorin Juha Suorannan pamfletti, jossa hän kertoo, kuinka hän auttoi alkujaan Afganistanista lähtenyttä pakolaista Ashraf Sahilia, joka hakee turvapaikkaa Suomesta. Kirja ilmestyi 2010, ja sen ovat kustantaneett Into ja Like.

title: Chile

text: Koulunkäynti on maksutonta ja periaatteessa pakollista 18 vuoden ikään asti. 87 prosenttia 14-18-vuotiaista käy yläkoulua, ja 38 prosenttia 18-24-vuotiaista on aloittanut yliopiston. Chilessä toimii 25 julkista ja yli 50 yksityistä yliopistoa.[40] Maan vanhin yliopisto on vuonna 1842 perustettu Universidad de Chile. Se toimii maan pääkaupungissa Santiagossa, ja siellä on yli 30000 opiskelijaa.[41]

title: Saint Kitts ja Nevis

text: Koulunkäynti aloitetaan viisivuotiaana, se on pakollista ja ilmaista 12 vuoden ajan.

title: Makedonia

text: Koulunkäynti on pakollista kahdeksan vuoden ajan, ja oppivelvollisuutta ollaan laajentamassa yhdeksään vuoteen. Käytännössä 92% ikäluokasta käy alakoulua, 63% jatkaa opintojaan peruskoulun jälkeen ja 3% jatkaa korkeakouluopintoihin asti. Esikoulua käy vain 11% ikäluokasta. Koulunkäyntiaktiivisuus on sidoksissa perheen varallisuuteen ja etniseen taustaan, erityisen paljon koulun ulkopuolella on romanien lapsia. Vuosina 2003 ja 2006 tehtyjen testien perusteella monet oppilaat suorittavat koulun jäämättä luokalleen mutta eivät silti opi kovin paljoa; makedonialaiset saivat huonoimmat pisteet testeihin osallistuneista 13 Itä-Euroopan maasta.[44]

title: Costa Rica

text: Koulunkäynti on periaatteessa pakollista yhdeksän vuoden ajan, ja 99 % ikäluokasta käy kuusivuotisen alakoulun, 72 % jatkaa kolmivuotiseen yläkouluun. Yläkouluun jatkaa opintojaan melko vähän oppilaista, vaikka maa käyttääkin huomattavasti varaa koulutukseen. Costa Rica on ollut latinalaisessa Amerikassa yksi kaikille avoimen koulujärjestelmän edelläkävijöitä, ja OECD-maista vain Tanska, Uusi-Seelanti ja Islanti käyttävät isomman osuuden bruttokansantuotteesta koulutukseen. Lukutaito on kuitenkin korkea, sillä vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 97,6 prosenttia yli 10-vuotiaisista costaricalaisista osasi lukea.

title: Islanti

text: Koulunkäynti on pakollista 6–16-vuotiaille.[61] Sitä vanhemmille on vapaaehtoisia keskiasteen oppilaitoksia, joista monet ovat sisäoppilaitoksia. Maahan perustettiin pappisseminaari vuonna 1847, lääketieteen koulu 1876 ja lakikoulu 1908, ja nämä kolme yhdistyivät yliopistoksi vuonna 1911. Siihen lisättiin muita tiedekuntia myöhemmin.[62]


query: Missä kaupungissa G W Hegel syntyi?

title: Georg Wilhelm Friedrich Hegel

text: Hegel syntyi Stuttgartissa Saksassa vuonna 1770. Lapsena hän luki innokkaasti kaikenlaista kirjallisuutta, sanomalehtiä ja filosofisia esseitä. Ansio hänen kirjallisesta lapsuudestaan kuuluu osittain hänen äidilleen, joka ruokki aktiivisesti lapsensa älyllistä kehitystä. Hegelit olivat vauras keskiluokkainen perhe. Hänen isänsä toimi valtion virkamiehenä hallinnossa Württembergissä.

title: Minervan pöllö

text: Minervan pöllö ("Athenen pöllö") on pöllö, joka roomalaisessa mytologiassa kulkee Minervan, viisauden jumalattaren, mukana. Kreikkalaisessa mytologiassa Minervaa vastasi Athene. Minervan pöllö on viisauden tunnus ja filosofian vertauskuva. Pöllöä on perinteisesti pidetty viisaana. G. W. F. Hegelin sanojen mukaan ”Minervan pöllö lähtee lentoon vasta hämärän laskeutuessa”. Hegel viittasi tällä filosofian luonteeseen asioita jälkikäteen tarkastelevana ja ymmärtävänä toimintana.

title: Georg Wilhelm Friedrich Hegel

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Hegel, G. W. F.| title = Järjen ääni: Hegelin historianfilosofian luentojen johdanto| others = Translated by Mauri Noro| location = Helsinki| publisher = Gaudeamus| year = 1994| version = (Vorlesungen über die Philosophie der Geschichte, 1833–36)| id = ISBN 951-662-216-X}}

title: Marxilainen filosofia

text: Karl Marxin varhaisten, 1840-luvulta peräisin olevien kirjoitusten perusteella on mahdollista seurata, miten hänen yhteiskuntafilosofiansa eriytyy hegeliläisyydestä ja saa itsenäisen muotonsa välien selvittelyissä sekä G. W. F. Hegelin että tiettyjen vasemmistohegeliläisten kanssa. Varsin nopeasti Marxin pääasiallinen mielenkiinto siirtyy uskonnon kritiikistä poliittisten, sosiaalisten ja taloudellisten olojen kritiikkiin. Tämä näkyy selkeästi esimerkiksi artikkelissa "Hegelin oikeusfilosofian kritiikkiä. Johdanto" (1844).

title: Objektiivinen idealismi

text: Objektiivinen idealismi erotetaan sekä George Berkeleyn subjektiivisesta idealismista että Immanuel Kantin transsendentaalisesta idealismista. Kantia edeltäneen uuden ajan filosofiassa Spinozaa ja Leibnizia voidaan pitää objektiivisen idealismin edustajina. Välittömästi Kantia seuranneena ajanjaksona objektiivista idealismia kehittivät erityisesti kolme Kantin seuraajaa, F. W. J. Schelling, J. G. Fichte ja G. W. F. Hegel.

title: Dialektiikka

text: G. W. F. Hegel kehitti kreikkalaisen dialektiikan menetelmiä eteenpäin. Dialektiikalla oli tärkeä rooli saksalaisen idealismin, kuten Hegelin ja J. G. Fichten ajattelussa. Hegel hyväksyi Kantin olettamuksen, jonka mukaan järki ajautuu aina ristiriitaan pyrkiessään ymmärtämään todellisuutta. Ristiriitoihin ajautuminen kuului kuitenkin osaksi todellisuuden perusluonnetta.

title: Subliimi

text: Tämän ajan tunnettuja filosofeja ovat Friedrich von Schelling, G. W. F. Hegel ja Friedrich Vischer. Schellingin mukaan subliimi on äärettömän sisältyminen äärelliseen. Hegelin mukaan subliimi on aatteen yritys ilmaista koko äärettömyyttään. Vischerin mukaan subliimin suhde ilmiöön on kielteinen, kamppaileva, eli se ei sulaudu siihen kuten kauniissa.

title: Yhteiskuntasopimus

text: Esimerkiksi G. W. F. Hegel arvosteli yhteiskuntasopimusteorioita kehämäisyydestä. Hänen mukaansa niitä esittäneet uuden ajan alkupuolen ajattelijat heijastivat oman aikansa ihmisen kaukaiseen, kuvitteelliseen menneisyyteen, jossa ”luonnontilaiset” ihmisyksilöt olisivat tehneet kyseisen sopimuksen. Kuitenkin Hegelin mukaan ihmisen näkeminen persoonallisena yksilönä on historiassa suhteellisen myöhäinen ilmiö, ja joka tapauksessa ristiriidassa sinänsä persoonattoman luonnon kanssa. ”Luonnontilainen” ihminen ei Hegelin mukaan voi olla ”yksilö” siinä mielessä kuin yhteiskuntasopimus edellyttäisi. Lisäksi ajatus ”sopimuksesta” edellyttää jo itsessään lakien ja järjestäytyneen yhteiskunnan olemassaoloa. Hegelin arvostelun ydin on, että puhe luonnontilassa tehdyistä sopimuksista on sisältöä vailla.

title: Zachris Topelius

text: Topeliuksen historiallisissa romaaneissa korostuvat isänmaallisuus, uskonto ja sääty-yhteiskunta, joka toimiakseen vaatii yhteiskuntaluokkien toimimista sopusuhtaisessa yhteistyössä. Topeliuksen historiakäsitys oli lähtöisin G. W. F. Hegeliltä. Hän katsoi, että Kaitselmus ohjasi historian kulkua, kun Hegel taas katsoi järjen ohjaavan sitä. Topelius ajatteli historian olevan kansojen historiaa, jossa kukin kansa pyrki tulemaan tietoiseksi kutsumuksestaan ja luomaan itselleen valtion.[7]

title: Oleminen

text: Eksistentialistifilosofit, kuten Jean-Paul Sartre, samoin kuin jotkut aiemmat mannermaiset filosofit, kuten G. W. F. Hegel ja Martin Heidegger, ovat käsitelleet olemista paljon. Hegel erotti olioiden olemisen (oleminen itsessään) ihmisten olemisesta ("Geist"). Hän ei kuitenkaan uskonut, että ”olemiselle” voitaisiin hahmotella mitään määritelmää, koska jos olio riisutaan kaikista sen ominaisuuksista (predikaateista), jäljelle jää vain ei-mitään.

title: Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates

text: Lyhemmässä toisessa osassa Kierkegaard vertaa sokraattista ironiaa oman aikansa ironiatulkintoihin. Hän analysoi 1800-luvun merkittävien kirjailijoiden ja filosofien teoksia, mukaan lukien J. G. Fichte, Friedrich Schlegel ja G. W. F. Hegel.

title: Etiikka

text: Kantin jälkeisistä 1800-luvun saksalaisista filosofeista Arthur Schopenhaueria, G. W. F. Hegeliä ja Friedrich Nietzscheä yhdistää kantilaisen etiikan vastustus. Schopenhauer vastusti sitä, että Kant erotti moraalin ihmisen luonnollisista tuntemuksista. Hegelin mukaan ihminen saattoi haluta kategorisen imperatiivin mukaiseksi universaaliksi laiksi mitä tahansa, ja ristiriidan havaitseminen saattoi johtua vain siitä, että moraaliarvot olivat jo annettuja. Hegelin mukaan ne tulivat yhteiskunnallisista laitoksista ja käytännöistä. Hänelle etiikka oli ennen kaikkea sosiaalinen ilmiö.[4] Nietzschelle yhtä ”moraalia” ei ollut olemassa, oli vain erilaisia moraaleja.[4]

title: Vanhahegeliläisyys

text: Vanhahegeliläiset eli oikeistohegeliläiset olivat saksalaisen filosofin G. W. F. Hegelin seuraajia, jotka kehittivät hänen ajatteluaan poliittisesti ja uskonnollisesti konservatiiviseen suuntaan. Vanhahegeliläiset asetetaan usein nuorhegeliläisiä eli vasemmistohegeliläisiä vastaan. Nuorhegeliläiset tulkitsivat Hegelin filosofian niin, että sen saattoi katsoa tukevan uudistusvaatimuksia politiikassa ja uskonnossa.

title: Subjekti (filosofia)

text: Kant, G. W. F. Hegel ja heidän seuraajansa pyrkivät kuvaamaan, kuinka subjekti muodostuu tästä jatkuvasta aistihavaintojen virrasta. Esimerkiksi Hegel katsoi, että jotta ajatteleva subjekti (ihmisjärki tai tietoisuus) voisi lainkaan tuntea objektinsa (maailman), ajattelulla ja olemassaololla täytyy olla olemassa jossain mielessä identiteetti. Muussa tapauksessa subjekti ei voisi koskaan tavoittaa objektia emmekä voisi olla varmoja mistään, mitä tiedämme maailmasta. Hegel katsoi "Hengen fenomenologiassaan", että subjekti koostuu itsereflektiivisessä dialektisessa prosessissa, jossa asiat peilautuvat vastakohdikseen (negaatio) ja niiden vastakohdiksi (negaation negaatio). Subjekti kokee itsensä ykseytenä vain negatoimalla sen moninaisuuden, jonka se on itse tuottanut.

title: Identiteetti (filosofia)

text: G. W. F. Hegel katsoi, että asiat ovat luontaisesti ristiriitaisia itsensä kanssa, ja että ajatus jostakin itseidenttisenä olisi mielekästä vain jos se ei olisi myös epäidenttistä tai erilaista itsensä suhteen. Hegelin sanoin, ”identiteetti on identiteetin ja epäidentiteetin identiteettisyyttä”.

title: Fenomenologia

text: G. W. F. Hegelin (1770–1831) hengenfenomenologia liittyy keskeisesti hänen filosofiaansa ja metafysiikkaansa. Hegel haastoi Kantin ajatukset tuntemattomasta ”olevasta sellaisenaan”, ja julisti, että ilmiöitä tutkimalla voimme saavuttaa tietoisuuden kaiken takana olevasta absoluuttisesta hengestä, jolla Hegel tarkoitti todellisuuden perimmäistä käsitettävää ja mielekästä luonnetta. Hengenfenomenologia tarkastelee niitä tietoisuuden ja itsetietoisuuden eri tasoja, joilla absoluuttinen henki ilmenee itselleen. Hegelin Hengen fenomenologia (1807) synnytti monia vastustavia näkemyksiä, joihin kuuluvat muun muassa Søren Kierkegaardin, Martin Heideggerin ja Jean-Paul Sartren eksistentialismi sekä Karl Marxin ja hänen seuraajiensa materialismi.

title: Hegeliläisyys

text: Hegeliläisyys on G. W. F. Hegelin alulle laittama filosofinen suuntaus. Se voidaan tiivistää Hegelin tunnettuun lauseeseen ”mikä on järjellistä on todellista ja mikä on todellista on järjellistä”. Hegelin tavoitteena oli pelkistää todellisuus synteettisemmäksi ykseydeksi transsendentaalisen idealismin järjestelmän pohjalta.

title: Brittiläinen idealismi

text: Brittiläinen idealismi syntyi suurelta osin saksalaisesta idealistisesta liikkeestä. Siihen vaikuttivat eritoten Immanuel Kant ja G. W. F. Hegel, jotka Green näki monien muiden tavoin brittiläisen filosofian pelastajana empirismin väitetyn kuoleman jälkeen. Liike oli selvästi reaktio John Locken, David Humen, John Stuart Millin, Henry Sidgwickin ja monen muun empiristin ja utilitaristin ajattelua vastaan. Monet liikkeen jäsenet olisivat kuitenkin kieltäneet kaikki suuremmat vaikutteet, erityisesti suhteessa Hegeliin. James Hutchison Stirlingin teoksen "The Secret of Hegel" uskotaan kuitenkin voittaneen monia käännynnäisiä Britanniassa.

title: Filosofian ongelmat

text: Luku XIV käsittelee filosofisen tiedon rajoja. Samalla kuvataan G. W. F. Hegelin ajattelua. Russellin mukaan emme voi todistaa kaikkeuden muodostavan kokonaisuutena yhtä ainoata sopusuhtaista järjestelmää, kuten Hegel uskoi.

title: Judith Butler

text: Judith Butler syntyi amerikanjuutalaiseen perheeseen. Hän väitteli tohtoriksi Yalen yliopistossa G. W. F. Hegelin filosofiasta ja toimii nykyään Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksen retoriikan laitoksen professorina. Butler on kertonut olevansa lesbo ja feministi; hänen seksuaalista avoimuuttaan voidaan pitää myös poliittisena ratkaisuna.

title: Fenomenologia

text: Termillä ”fenomenologia” on ollut filosofian historiassa kolme eri merkitystä, joista yksi on johdettu G. W. F. Hegeliltä (1807), yksi Edmund Husserlilta (1920) ja yksi Martin Heideggerilta (1927):

title: Uusplatonismi

text: Integraalifilosofi Allan Combs väittää esseessään Inner and Outer Realities: Jean Gebser in a Cultural/Historical Perspective, että kymmentä uuden ajan ajattelijaa voidaan pitää uusplatonilaisina. Hänen mukaansa he ovat: J. W. von Goethe, Friedrich Schiller, F. W. J. Schelling, G. W. F. Hegel, S. T. Coleridge, R. W. Emerson, Rudolf Steiner, Carl Jung, Jean Gebser sekä Brian Goodwin. Hän näkee näiden ajattelijoiden olevan osa perinnettä, joka eroaa sekä empiristisestä, rationalistisesta, dualistisesta että materialistisesta länsimaisesta perinteestä.[1]

title: Dialektinen materialismi

text: Dialektinen materialismi on Karl Marxin, Friedrich Engelsin ja Moses Hessin luoma filosofinen teoria, joka yhdisti G. W. F. Hegelin luoman idealistisen dialektiikan materialismiin, siten että Hegelin dialektiikasta poistettiin objektiivinen idealismi ja se siirrettiin materialistiselle pohjalle. Marxista ja Engelsistä riippumatta Josef Dietzgen omassa filosofiassaan yhdisteli Feuerbachin materialismia ja Hegelin dialektiikkaa. Marx antoi tunnustuksen Dietzgenin työlle dialektisen materialismin teorian hyväksi "Pääoman" ensimmäisen osan toisessa painoksessa.

title: Länsimaisen filosofian historia

text: Johann Gottlieb Fichte ja Friedrich von Schelling olivat Kantin seuraajia, jotka kielsivät ”olevan sellaisenaan” ja tulivat tunnetuiksi idealisteina. G. W. F. Hegelin seuraajat jakaantuivat kahteen ryhmään, oikeistolaisiin vanhahegeliläisiin, jotka painottivat Hegelin filosofian konservatiivista puolta, sekä vasemmistolaisiin nuorhegeliläisiin, jotka painottivat hänen filosofiansa vallankumouksellista puolta. Nuorhegeliläisillä oli suurempi vaikutus historian kulkuun, ja heihin kuului alussa myös Karl Marx. Marx tutustui Berliinissä Friedrich Engelsiin ja lyöttäytyi nuorhegeliläiseen ryhmään, joka seurasi Hegelin dialektista teoreettista menetelmää. Myöhemmin Marx katsoi tämän teorian ”seisovan päälaellaan”.

title: Uushegeliläisyys

text: Uushegeliläisyys on nimitys G. W. F. Hegelin innoittamalle filosofiselle ajattelulle, joka heräsi uudelleen henkiin Euroopassa ja Yhdysvalloissa 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alussa. Uushegeliläisyys vaikutti merkittävimmin brittiläisenä idealismina.

title: Analyyttinen marxismi

text: G. W. F. Hegelin analyyttinen marxismi on hylännyt kokonaan. Sosialismi on mahdollinen ja toivottava vaihtoehto kapitalismille, mutta analyyttinen marxismi ei usko sosialismin toteutuvat luonnonlain välttämättömyydellä. Sosialismia ei tarvitse perustella dialektisellä logiikalla.

title: Logiikan tiede

text: Logiikan tiede () on G. W. F. Hegelin teos. Teoksen ensimmäinen osa on julkaistu suomeksi.

title: Pohjoismainen filosofia

text: 1800-luvulla saksalainen idealismi oli filosofian valtavirtaus myös Pohjoismaissa. Henrik Steffens (1773–1845) sai vaikutteita Schellingiltä, Benjamin Höijer (1767–1812) tämän lisäksi J. G. Fichteltä. Muuten keskeisin nimi oli G. W. F. Hegel. Hegeliläisiä olivat erityisesti norjalaiset Poul Martin Møller (1794–1838) ja Marcus Jacob Monrad (1816–97). Suomessa Johan Vilhelm Snellman (1806–81) kehitti Hegelin ajattelun pohjalta kansallishengen filosofiaa. Ruotsissa Erik Gustaf Geijer (1783–1847) vastusti Hegeliä, Tanskassa puolestaan Søren Kierkegaard. Hegeliläisyyden aikana filosofia alkoikin kehittyä eri Pohjoismaissa eri suuntiin.[2]

title: Filosofia

text: Uuden käänteen filosofiassa sai aikaan Immanuel Kant, jonka mielestä oleva itsessään (Ding an sich) jää tietokyvyn ulkopuolelle, ja kaikki inhimillinen tieto voi koskea vain ilmiöitä eli olioita sellaisina, kuin ne meille näyttäytyvät. Kantin jälkeen niin sanottu saksalainen idealismi pyrki palaamaan rohkeisiin filosofisiin spekulaatioihin, joissa filosofi yrittää osoittaa ”hengen olemukseen” syventymällä, miten maailma on johtunut alkuhengestä. Tällaista filosofiaa edustivat erityisesti J. G. Fichte, F. W. J. Schelling ja G. W. F. Hegel.[37][38]

title: Bruno Bauer

text: Bauer opiskeli suoraan G. W. F. Hegelin alaisuudessa tämän kuolemaan 1831 saakka. Myöhemmin hän oli aluksi vanhahegeliläinen, mutta liittyi myöhemmin nuorhegeliläisiin. Bauer opetti Berliinin (1834–1839) ja Bonnin yliopistoissa (vuodesta 1839).

title: Arthur Schopenhauer

text: Vuonna 1820 Schopenhauer aloitti luennoitsijana Berliinin yliopistossa. Hän osallistui jälkikantilaisen J. G. Fichten ja teologi Friedrich Schleiermacherin luennoille. Hän alkoi kuitenkin vastustaa Fichten äärimmäistä idealismia. Tältä ajalta on peräisin myös vastakkainasettelu hänen ja G. W. F. Hegelin välillä. Schopenhauer ajoitti tarkoituksella luentonsa samaan aikaan kuin Hegel, houkutellakseen opiskelijat omille luennoilleen Hegelin luentojen sijasta. Hänen luennoilleen tuli kuitenkin ainoastaan viisi oppilasta, ja lopulta hän lähti yliopistosta eikä palannut enää koskaan opettamaan sinne. Hänen pettymyksensä yliopistofilosofiaa kohtaan ilmenee muun muassa hänen myöhemmin kirjoittamassaan esseessä nimeltä ”Yliopistofilosofiasta”.