query: Kuinka monta saksalaista sotilasta osallistui Saksan interventioon Suomen sisällissodassa?

title: Suomen sisällissota

text: Sodan ratkaisutaistelut käytiin maalis–huhtikuussa 1918. Tampereen taistelu alkoi 16. maaliskuuta ja päättyi 6. huhtikuuta C. G. Mannerheimin johtamien valkoisten joukkojen voittoon. Kenraalimajuri Rüdiger von der Goltzin johtama Saksan armeijan Itämeren divisioona oli noussut 3. huhtikuuta maihin Etelä-Suomeen noin 13000 sotilaan vahvuisin joukoin, jotka valtasivat saman kuun aikana Helsingin, Lahden ja muita eteläsuomalaisia kaupunkeja. Valkoiset valtasivat huhtikuun lopussa vielä Viipurin.

text: Hämeenlinnan valtauksen jälkeen saksalaiset joutuivat Kanta-Hämeessä vielä kolmeen taisteluun itään pyrkiviä punapakolaisia vastaan. Pakolaiset olivat aluksi jatkaneet Hämeenlinnasta suoraan itään Lammille tarkoituksenaan jatkaa edelleen kohti Lahtea. Kun saksalaiset katkaisivat reitin, pakolaisten oli pakko kiertää Lammille pohjoisesta Hauhon ja Tuuloksen kautta. Ensimmäinen taistelu käytiin 26. huhtikuuta, jolloin saksalaisten aikomuksena oli miehittää Lammin ja Tuuloksen välinen alue. Lammin kirkonkylässä oli tuhansien siviilien lisäksi satoja Länsi-Suomesta vetäytyneitä punakaartilaisia, jotka suojasivat kylästä poistuvia pakolaisia. Saksalaiset hyökkäisivät Lammille etelästä käsin, kunnes punaiset lopulta vetäytyivät viimeisten pakolaisen perässä noin kolme tuntia kestäneen taistelun jälkeen. Yhteenotossa kaatui kymmenen saksalaista ja ainakin parikymmentä punaista.[47]

title: Ulkovaltojen interventio Venäjän sisällissodassa

text: Kaksi brittiläistä merijalkaväen osastoa, yhteisvahvuudeltaan 150 sotilasta, nousi 6.3.1918 maihin Murmanskissa. Brittien tukena Pohjois-Venäjän interventioon osallistuivat myös yhdysvaltalaiset joukot ja suomalaisista koottu Muurmannin legioona. Tällä välin Neuvosto-Venäjä oli solminut 3. maaliskuuta 1918 Saksan kanssa Brest-Litovskin rauhan, jolloin Neuvosto-Venäjästä tuli vastentahtoinen Saksan liittolainen, joka joutui luovuttamaan keisarilliselle Venäjälle kuuluneita alueita Saksan sotilaalliseen suojelukseen.

text: Luokka:92.1 Suomen historia Luokka:Suomen sisällissota *

title: Yhdysvaltain merijalkaväki

text: 1900-luvun alussa merijalkaväki osallistui Yhdysvaltain sotilaallisiin interventioihin monissa Latinalaisen Amerikan köyhissä banaanivaltioissa, mukaan lukien Dominikaanisessa tasavallassa, Haitissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa ja Hondurasissa. Merijalkaväen ensimmäinen merkittävä osallistuminen sotatoimiin 1900-luvulla oli kuitenkin ensimmäisessä maailmansodassa, kun Yhdysvallat liittyi ympärysvaltojen puolelle vuonna 1917. Ympärysvaltoihin liittymisen aikoihin merijalkaväessä palveli 511 upseeria ja 13214 sotilasta, mutta sodan päättymiseen mennessä miesvahvuus oli noussut jo 2400 upseeriin ja 70000 sotilaaseen.[5] Merijalkaväki osallistui maataisteluihin Euroopassa, enimmäkseen Ranskan ja Saksan maaperällä, ja heidän voittonsa saksalaisista Marnen lähistöllä vuonna 1918 kuului merijalkaväen historian suurimpiin taisteluihin. On väitetty, että saksalaisten lempinimi merijalkaväen sotilaille oli Teufelshunde eli ”paholaiskoirat”, mutta todellisuudessa kyseessä on urbaani legenda.[6]

text: Suomen poliittinen johto aikoi myös tehdä maasta kuningaskunnan ja valita kuninkaaksi saksalaisen prinssin. Saksan maailmansodassa kokeman tappion ja keisarinvallan luhistumisen jälkeen saksalaissuuntaus Suomen ulkopolitiikassa tuli päätökseensä.[2]

text: Syrjäntaan taistelussa kaatuneet saksalaiset haudattiin aluksi Hämeenlinnan Tähtipuistoon, jonka keskelle pystytettiin myös hautamuistomerkki. 1960-luvulla vainajat ja muistomerkki siirrettiin vanhalle hautausmaalle, kun Sibeliuksenpuistoksi nimettyyn puistoon alettiin suunnitella Sibeliuksen patsasta. Samassa yhteydessä Pannujärvellä käydyssä yhteenotossa kaatuneet yksitoista saksalaista on haudattu Hämeenlinnaan johtavan tien varrelle,[64] ja Lammin taistelussa kaatuneet Lammin kirkkomaalle, jonne pystytettiin muistomerkki vuonna 1920.[49] Itämeren-divisioonan sotilaiden hautoja on myös ainakin Hangossa, Tammisaaressa, Karjaalla, Kirkkonummella, Tuuloksessa, Nurmijärvellä[65] ja Riihimäellä.[66]

text: Koskenkylän suunnasta pohjoiseen edenneet saksalaiset kohtasivat heti punaisten sitkeää vastarintaa Liljendalin Eskilomissa, mutta saivat lopulta kylän haltuunsa usean tunnin taistelun jälkeen. Yhteenotossa kaatui neljä saksalaista ja 12 punaista.[51] Myöhemmin samana päivänä käytiin Orimattilan taistelu, jota on kuvattu ”täydelliseksi teurastukseksi”. Saksalaiset menettivät vain yhden miehen, mutta kaatuneiden punaisten määräksi on ilmoitettu 70, joidenkin lähteiden mukaan jopa 95–130. Lukumäärien valtava epäsuhta tarkoittaa, ettei vankeja ilmeisesti otettu, vaan kaikki antautuneet punakaartilaiset teloitettiin.[40]

title: Ernest Hope-Carson

text: Hope-Carson johti muun muassa panssarivaunuosastoa Venäjän sisällissodassa muun muassa Luoteis-Venäjän armeijan puolella. Hänen Luoteis-Venäjän armeijaan liittynyt yksikkönsä muodostettiin heinäkuussa 1919 Swanagessa. Yksikkö saapui Tallinnaan yöllä 6. elokuuta 1919. Yksikköön kuului 22 upseeria ja 26 sotilasta. Hope-Carsonin yksikkö osallistui muun muassa Pulkovon taistelun. Myöhemmin hän toimi Pohjois-Venäjän interventioon liittyen pohjoisessa.

text: Itämeren-divisioonan joukot olivat aikaisemmin taistelleet itärintamalla, josta ne Saksan ja Neuvosto-Venäjän välisen rauhansopimuksen myötä vapautuivat.[19] Upseeristo koostui pääosin aatelistosta,[15] mutta rivisotilaat olivat tavallisia asevelvollisia työmiehiä, jotka eivät tienneet joutuvansa taisteluun toisia työläisiä vastaan.[20] Suurin osa oli jopa hämmästynyt kohdatessaan suomalaisia punakaartilaisia. Von der Goltzin ja Mannerheimin toiveesta luotu propaganda oli synnyttänyt kuvan ryöstelevistä ja murhaavista ”bolševikkibandiiteista”, joista saksalaiset olivat tulleet Suomen vapauttamaan. Useat kuuluivat myös työväenliikkeeseen ja olivat sosialidemokraattien kannattajia. He eivät kuitenkaan olleet erityisen vallankumouksellisia, vaan myöhemmin syksyllä Saksan sosiaalidemokraattinen puolue oli jopa hallituksessa. Sotilaiden kerrotaankin ihmetelleen, miksi suomalaiset sosialidemokraatit tekivät vallankumousta. Heidän kotimaassaan vallankumouksellisia olivat äärivasemmistolaiset spartakistit. Saksalaiset olivat myös hämmästyneitä valkoisten kannattajilta saamastaan haltioituneesta vastaanotosta. Vaikka Suomi kärsi elintarvikepulasta, he saivat erityisesti maaseudulla aina runsaan tarjoilun. Se oli jopa niin ylenpalttista, että joukkoja seuranneet saksalaiset toimittajat raportoivat, kuinka maassa ei ollutkaan väitettyä nälänhätää.[4]

text: Nauvon taistelussa kaatuneet seitsemän saksalaista haudattiin aluksi Korppoon kirkkomaalle. Kun Nauvossa ei ollut omia sankarivainajia, vaadittiin pian heidän siirtämistään paikkakunnalle, jotta myös Nauvoon saataisiin oma sankarihauta. Vaatimusta perusteltiin sillä, että saksalaiset olivat kaatuneet Nauvon kunnan puolella. Lopulta vainajat kaivettiin ylös ja haudattiin uudelleen Nauvon kirkkomaalle.[70] Myös Maarianhaminaan on haudattu yksi saksalainen sotilas.[65]

text: Saksan suunnitelma Suomen tehtävästä interventiosta oli valmiina jo 18. helmikuuta, jolloin myös itärintaman sotatoimet aloitettiin uudelleen.[3] Sen mukaan maihinnousu tehtäisiin Raumalle ja Porin Mäntyluotoon. Purjehtiminen länsirannikolle Ahvenanmaan ohitse oli kuitenkin vaarallista, mikäli saaret olisivat venäläisten hallussa. Tämän vuoksi saksalaiset päättivät ensimmäisenä miehittää Ahvenanmaan, jota käytettäisiin myös manner-Suomeen tehtävän maihinnousun tukialueena.[8] Jääolosuhteiden helpottaessa Raumalle tai Poriin oli tarkoitus lähettää 5–6 pataljoonan vahvuinen osasto, joka etenisi rautateitä pitkin nopeasti sisämaahan. Punaisten kukistamisen jälkeen Saksan ja Suomen armeijat muodostaisivat yhdessä sotilaallisen uhan Neuvosto-Venäjän sivustaan.[3]

text: Saksalaisten tappiot olivat yhteensä 360 kaatunutta, joista 348 kuoli välittömästi taisteluissa ja 12 myöhemmin haavoittuneina.[1] Lisäksi kuusi saksalaista sai surmansa erilaisissa onnettomuuksissa Ahvenanmaan miehityksen aikana.[23] Keisarillisen laivaston tappiot olivat yhteensä 21 kuollutta. Tämän lisäksi 123 saksalaista hukkui 16. lokakuuta, kun joukkoja kotiuttamassa ollut S/S Habsburg ajoi miinaan ja upposi Tallinnan edustalla.[56]

title: Espanjan sisällissota

text: Kansallismieliset pyysivät Saksalta apua välittömästi sisällissodan alettua. Ulkoministeri Konstantin von Neurath kuitenkin kieltäytyi peläten sen aiheuttavan sodan leviämisen koko Euroopan laajuiseksi. Hitler oli eri mieltä kuin Neurath ja aloitti kapinallisten tukemisen jo viikko sodan syttymisen jälkeen. Avun antaminen jatkui, vaikka Saksa syyskuussa allekirjoitti puuttumattomuussopimuksen. Ase- ja miehistökuljetukset tehtiin tämän jälkeen Portugalin kautta. Sota oli maalle hyödyllinen, koska se sai kokeilla uusia aseitaan sekä taktiikoitaan, kuten vuonna 1935 perustettua Luftwaffea. Saksalaiset kehittivät Espanjassa myös panssarisodankäyntiään. Hitler kuitenkin pelkäsi, että laajamittainen sekaantuminen saattaisi johtaa uuteen maailmansotaan, johon Saksa ei vielä ollut valmis. Siksi hän rajoitti Saksan antaman sotilasavun lähinnä kansallismielisten sotakoulutukseen sekä lentokoneisiin ja panssareihin. Omien sotilaidensa sijasta Hitler suostutteli Mussolinin lähettämään Espanjaan italialaisia joukkoja.[58] Lisäksi Saksa osallistui sotaan merivoimillaan, jonka sukellusveneet ja alukset partioivat Espanjan lähivesillä yrittäen suojata Italian tekemiä joukkojensiirtoja ja myös häiritsemällä tasavaltalaisten laivaliikennettä.[59] Yhteensä sotaan osallistui noin 16000–19000 saksalaista sotilasta, kun esimerkiksi italialaisia oli 100000. Apua Saksa toimitti tasavaltalaisille noin 215 miljoonan dollarin edestä. Lentokoneita kansallismieliset saivat 600 ja panssarivaunuja 200.[58]

title: Hangon vapaudenpatsas

text: Hangon vapaudenpatsas on Hangossa Bulevardin eteläpäässä sijaitseva muistomerkki, joka on omistettu Saksan Itämeren divisioonan maihinnousulle Suomen sisällissodan yhteydessä 3. huhtikuuta 1918. Graniittinen obeliski pystytettiin vuonna 1921 ja sen suunnitteli kuvanveistäjä Bertel Nilsson. Muistomerkki on poliittisista syistä purettu kahdesti, mutta se on kummallakin kerralla pystytetty uudelleen, viimeksi vuonna 1960. Alkuperäinen teksti ja saksalaista sotilasta esittänyt korkokuva on kuitenkin poistettu.

text: Puoli kahden aikaan saksalaiset olivat edenneet Nordenskiöldinkadulle. Kun punaiset onnistuivat jälleen pysäyttämään heidän etenemisensä, muodosti prikaatinkomentaja Hans von Tschirschky und Bögendorff kaksi iskujoukkoa, joista toinen tunkeutui keskikaupungille Läntistä Viertotietä pitkin ja toinen Hietalahdesta kantakaupungin eteläosiin. Pasilan vallanneet saksalaiset puolestaan etenivät keskustaan radanvartta pitkin. Syntyneistä katutaisteluista huolimatta elämä pääkaupungissa jatkui lähes entiseen malliin. Kaupat ja kahvilat olivat auki, ja julkinen liikenne kulki. Saksalaisten etenemistä seurasi suuret määrät uteliasta yleisöä, ja valkoisten kannattajien jakoivat heille kukkia, teetä, kahvia ja voileipiä.[34] Puoli kuuden aikaan saksalaiset saavuttivat Ruotsalaisen teatterin, joka vallattiin ihmiskilpiä käyttäen.[35] Seitsemältä noin 400 saksalaista merijääkäriä nousi maihin Katajanokalla, minkä jälkeen kantakaupungista oli punaisten hallussa enää Kruununhaka.[34]

text: Väliintulo syvensi entisestään punaisten ahdinkoa, ja sota päättyikin jo kuukauden kuluttua. Tämän jälkeen Saksan armeija jäi edelleen Suomeen aina ensimmäisen maailmansodan päättymiseen ja marraskuussa 1918 tapahtuneeseen maan antautumiseen saakka.

text: Väliintulo tapahtui muodollisesti Suomen hallituksen pyytämänä, mutta se kuului myös Saksan omiin sotasuunnitelmiin. Intervention mahdollisti maaliskuun alussa Neuvosto-Venäjän kanssa solmittu Brest-Litovskin rauha, joka lopetti ensimmäisen maailmansodan itärintaman vihollisuudet.[2] Saksan kiinnostuksen taustalla olivat sen omat intressit muun muassa Suomen luonnonvarojen ja ulkomaankaupan suhteen, koska maa oli itse ympärysvaltojen kauppasaarrossa. Suomen hallitus puolestaan halusi saada sisällissodan loppumaan mahdollisimman nopeasti, koska se ei luottanut kenraali C. G. E. Mannerheimin kokoaman armeijan kykyyn kukistaa punakaartit nopeasti.

text: Saksalla oli operaatiossa myös omat etunsa, jotka liittyivät käynnissä olleeseen ensimmäiseen maailmansotaan. Saksalaisia kiinnostivat Suomen luonnonvarat, ulkomaankauppa, sekä mahdollisuus Neuvosto-Venäjää ja länsiliittoutuneita vastaan tehtäviin sotilasoperaatioihin Suomen kautta. Samalla Suomesta tuli myös ensimmäinen ensimmäisen maailmansodan osapuoli, jota uhkasi jopa joutuminen Saksan ja Ison-Britannian väliseksi taistelukentäksi, mikäli britit olisivat joutuneet saksalaisten uhkaamiksi esimerkiksi Murmanskin kuvernemetissa. Britit kokosivat suojaksi Muurmannin legioonan.

text: Lahden taistelussa kaatuneiden saksalaisten hautamuistomerkki sijaitsee vanhalla hautausmaalla.[67] Seitsemän Ahvenkoskella kaatunutta saksalaista on haudattu Ahvenkosken hautausmaalle, jossa on myös muistomerkki.[68] Muita Osasto Brandesteinin sotilaiden hautoja on ainakin Loviisassa,[57] Liljendalissa, Kouvolassa, Nastolassa,[65] ja Orimattilassa[69].

text: Itämeren-divisioonaan liitetty Osasto Brandenstein siirrettiin heti toukokuussa takaisin Viroon, mutta Otto von Brandenstein esikuntineen jäi Suomeen erikoistehtäviin. Itämeren-divisioonan joukot puolestaan hajautettiin eri puolille Kaakkois-Suomea niin, että Helsinkiin jäi ainoastaan pääesikunta sekä pieni sotilasosasto. Joukkojen kokonaisvahvuus kesäkuun alussa oli noin 11 000 miestä.[19] Vaikka maassa vallitsi elintarvikepula ja paikoitellen jopa suoranainen nälänhätä, oli tilanne kuitenkin saksalaisten kannalta parempi kuin heidän sodan näännyttämässä kotimaassaan, ja tämän vuoksi moni halusikin jäädä Suomeen.[14] Saksalaisten läsnäololla oli suuri vaikutus erityisesti Helsingin sodanjälkeisten kuukausien elämään. Esimerkiksi kaupat alkoivat ilmoitella saksaksi ja kaupungissa ilmestyi myös sotilaille tarkoitettu saksankielinen lehti Suomi–Finnland. Eri puolilla Helsinkiä esitettiin saksalaisia elokuvia ja näytelmiä, jotka olivat saksalaissotilaille ilmaisia, kuten myös taidenäyttelyt ja raitiovaunut. Lisäksi kaupungissa esiintyi säännöllisesti kaksi saksalaista orkesteria, joista toinen oli Itämeren-divisioonan oma sotilassoittokunta. Myös Helsingin saksalainen seurakunta toimi entistä aktiivisemmin. Saksalaiset syyllistyivät myös väärinkäytöksiin, kun elintarvikepulasta kärsineessä Helsingissä ilmeni mustan pörssin kauppaa. Lisäksi sotilaat ottivat luvatta käyttöönsä omia tarvikkeitaan sekä varastivat suomalaisten siviilien ja punavankien omaisuutta, minkä vuoksi von der Goltz joutui kutsumaan Saksasta sotilaspoliiseja. Väärinkäytösten ehkäisemiseksi joukoille järjestettiin sulkeisia ja muuta sotilaskoulutusta, joukot myös vaihtoivat paikkakuntaa säännöllisin väliajoin.[4]

text: Puolueettoman Ruotsin sijasta liittolaiseksi tuli maailmansodan keskusvaltoihin kuulunut Saksa, johon Suomella oli vuosisataiset kulttuurilliset ja taloudelliset siteet.[4] Myös itsenäisyysaktivistit olivat pitkään sitoutuneet Saksaan, sillä jääkäreitä oli koulutettu maassa salaisesti jo vuodesta 1915 lähtien. Sisällissodan sytyttyä heitä alettiin 11. helmikuuta laivata Danzigista Suomeen, ja samalla valkoinen armeija sai Saksasta myös aseita.[3] Työväenliikkeen kannattajiin lukeutuneet punajääkärit katsottiin kuitenkin epäluotettaviksi ja jätettiin Saksaan.[5]

text: Saksan interventio alkoi maaliskuun alussa tehdyllä Ahvenanmaan miehityksellä ja jatkui huhtikuussa Itämeren-divisioonan ja Osasto Brandensteinin maihinnousuilla sekä niitä seuranneilla sotatoimilla Uudellamaalla, Kanta- ja Päijät-Hämeessä ja Kymenlaaksossa. Saksalaiset etenivät Hangosta Helsingin kautta Hämeenlinnaan sekä Loviisasta Lahteen ja pakottivat viimeiset punakaartilaiset antautumaan Kymenlaaksossa toukokuun alussa, jonka jälkeen sisällissodan sotatoimet olivat ohitse. Suurin yksittäinen operaatio oli Helsingin valtaus, lisäksi saksalaiset ottivat haltuunsa muun muassa Hyvinkään, Riihimäen, Hämeenlinnan ja Lahden. Saksalaisten tappiot olivat yhteensä 360 kaatunutta.[1]

text: Saksan interventio Suomen sisällissodassa oli Saksan keisarikunnan vuonna 1918 käytyyn Suomen sisällissotaan tekemä sotilaallinen väliintulo, joka tapahtui sodan voittaneen valkoisen osapuolen kutsumana. Se ei varsinaisesti ratkaissut sodan lopputulosta, mutta nopeutti arvioiden mukaan sen päättymistä jopa usealla kuukaudella.

text: Saksan kanssa solmittujen epäedullisten sopimusten johdosta Suomesta tuli Saksan suojeluvaltio, mitä on kutsuttu jopa Saksan siirtomaaksi. Yksi Suomen aseman heikkoutta kuvastanus sopimus oli kauppasopimus, mikä takasi Saksalle mahdollisuuden valvoa Suomen ulkomaankaupan hintoja ja määriä muun muassa itsenäistyneen Ukrainan kanssa, joka toukokuusta 1918 oli itävaltalaisten ja saksalaisten tukeman Pavlo Skoropadskin huhtikuun 1918 lopussa tekemän vallankaappauksen vuoksi myös poliittisesti Saksan suojeluvaltio, protektoraatti, Ukrainan valtakunta.

text: Osasto Brandentein lähti 10. huhtikuuta etenemään Loviisa-Lahti-rataa pitkin pohjoiseen.[40] Seuraavana yönä joukot saavuttivat Pernajassa sijaitsevan Hardomin kylän, jonka saksalaiset valtasivat kiivaan taistelun jälkeen. Yhteenotossa kaatui seitsemän saksalaista ja ainakin 30 punaista. Eversti Brandenstein ei halunnut hyökätä pidemmälle ennen kuin toinen maihinnousuosasto saapui Tallinnasta myöhemmin samana päivänä. Uudesta kuljetuserästä irrotettiin yksi komppania Ahvenkoskelle ja loput kolme pataljoonaa osallistuivat pohjoiseen tehtävään yleishyökkäykseen.[51]

text: Sotatoimien päättymisen jälkeen kenraali von der Goltz muutti entiseen kenraalikuvernöörin virka-asuntoon Kesärantaan, minkä jälkeen levisi vitsi, kuinka vain yksi kirjain oli muuttunut; ”ryskan” (venäläinen) sijaan maata hallitsi nyt ”tyska” (saksalainen).[76] Von der Goltz oli luonteeltaan sosiaalisesti avoin. Hän solmi ystävyyssuhteita johtaviin suomalaispoliitikkoihin ja oli yhteydessä myös kapinasta sivuun jääneisiin sosiaalidemokraatteihin, kuten Väinö Tanneriin.[14] Kesän aikana von der Goltz teki useita tarkastusmatkoja Itä- ja Pohjois-Suomeen; Karjalassa hän vieraili Terijoella, Raudussa ja Sortavalassa sekä Pohjois-Suomessa Rovaniemellä, Kuolajärvellä, Kemissä ja Oulussa.[19] Keisari Vilhelm II myönsi von der Goltzille ansioistaan Saksan korkeimman sotilasansiomerkin Pour le Mériten, sekä heinäkuussa vielä tittelin Deutscher General in Finnland eli ”Saksalainen kenraali Suomessa”.[13]

text: Saksalaismielinen pääministeri Svinhufvud kuitenkin hyväksyi sopimuksen, vaikka se tekikin Suomesta Saksan vasallivaltion ja vei jopa vastajulistetun itsenäisyyden.[7] Senaatti kieltäytyi aluksi allekirjoittamasta sopimusta, mutta päätti hyväksyä Hjeltin sopiman intervention, koska ei uskonut Mannerheimin pystyvän kokoamaan sodan nopeaan ratkaisuun kykenevää armeijaa.[3] Mannerheim puolestaan halusi mukaan saksalaisten suunnittelemaan Pietarin valtausoperaatioon, joten hän päätti lopulta suostua heidän apuunsa.[9] Ehdoksi Mannerheim asetti, että Saksan joukot alistetaan hänen komentoonsa, mihin keisari Vilhelm II suostuikin 10. maaliskuuta. Tämän jälkeen senaatti ylensi Mannerheimin ratsuväenkenraaliksi, mikä varmisti, ettei saksalaisten joukossa ole yhtään sotilasarvoltaan ylempää upseeria.[3] Mannerheim ja saksalaiset suhtautuivat alusta asti toisiinsa epäluuloisesti ja joukkojen komentajaksi määrätyn kenraalimajuri Rüdiger von der Goltzin on kerrottu jopa vihanneen häntä. Saksalaisten silmissä Mannerheim oli edelleen Venäjän armeijan kenraali, jonka arvioitiin olevan lojaalimpi vallasta syöstylle keisari Nikolai II:lle ja tämän kannattajille kuin Suomen valkoisille.[9] Eduskunta hyväksyi sopimukset lopulta hiljaisuudessa vasta sisällissodan jo päätyttyä kesällä 1918.[3]

text: Suomen suojeluskuntien ylipäällikkö Mannerheim ei hyväksynyt saksalaisten kutsumista Suomeen, mutta tyytyi tilanteeseen. Kun Suomen sotaväki alettiin järjestää saksalaiselta pohjalta, Mannerheim toukokuun 1918 lopussa erosi ylipäällikön tehtävästä tullakseen valtionhoitaja Svinhudvudin saksalaissuuntauksen jälkeen Suomen valtionhoitajaksi Saksan antauduttua ensimmäisessä maailmansodassa ja saksalaissuuntauksen tulotua poliittisesti mahdottomaksi.

title: Paavo Roos

text: Paavo Elias Roos () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa sotilaskoulutuksen saanut jääkäri. Hän sai tuikasteensa sotilaana Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän toimi Suomen sisällissodassa joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa. Lisäksi hän osallistui vielä talvi- ja jatkosotaankin, joista ensimmäiseen muun muassa pataljoonan viestikomentajana rintamajoukoissa.

text: Länsiliittoutuneiden kesäkuun alussa käynnistämän Pohjois-Venäjän intervention myötä bolševikit olivat elokuuhun mennessä joutuneet niin ahtaalle, että Saksalle ehdotettiin sotilaallista yhteistyötä. Sen mukaan saksalaiset karkottaisivat liittoutuneet Murmanskin alueelta yhteisvoimin suomalaisten kanssa. Saksa olikin halukas pysäyttämään länsivaltojen vaikutusvallan leviämisen Venäjällä, mutta yhteistyön ongelmana olivat Suomen esittämät aluevaatimukset. Uudet rauhanneuvottelut aloitettiin elokuun alussa Berliinissä. Suomen vaatimuksiin kuuluivat edelleen Kuolan niemimaan ja Itä-Karjalan liittäminen Suomeen, joiden luovuttamiseen Neuvosto-Venäjä ei missään tapauksessa suostunut. Sen sijaan se ilmoitti haluavansa Suomenlahden saaret, tarjoten vastineeksi huomattavasti pienempiä alueita Jäämeren rannalta ja Itä-Karjalasta. Suomalaiset eivät suureksi pettymyksekseen saaneet tukea Saksalta, joka piti neuvostohallituksen vaatimuksia sotilaallisesti perusteltuina ja näkivät Suomen tiukan kannan jopa vaarallisena omille eduilleen. Näin neuvottelut ajautuivat jälleen umpikujaan.[80]


query: Milloin Elias Lönnrot syntyi?

title: Elias Lönnrot

text: Elias Lönnrot (9. huhtikuuta 1802 Sammatti – 19. maaliskuuta 1884 Sammatti) oli Suomen kansalliseepoksen Kalevalan sekä Kantelettaren kokoaja, kielentutkija, lääkäri ja suomalaisen kasvitieteen uranuurtaja. Lönnrot oli suomen kielen uudistaja, useiden sanakirjojen toimittaja ja ensimmäisen suomenkielisen aikakauslehden kustantaja sekä toimittaja. Hän julkaisi useita kansaa valistaneita terveys- ja tiedejulkaisuja. Lisäksi hän suomensi useita virsiä.

title: Elias Lönnrot

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Anttila, Aarne| title = Elias Lönnrot – Elämä ja toiminta| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 1931}} Citation error, replace with{{cite book| author = Schybergson, Per (toim.)| title = Totuuden nimessä: Kaksitoista merkittävää Suomen Tiedeseuran jäsentä| publisher = Suomen Tiedeseura| year = 1998| id = ISSN}} -tietopaketti, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Tietoa Lönnrotin elämästä ja teoksista Citation error, replace with{{cite book| author = Arvi Arjatsalo| title = Sammatin Elias| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1983| accessdate = 19.5.2016}}

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot oli ajatellut tehdä useita yhtenäisiä pienoiseepoksia. Suunnitelma kuitenkin muuttui runonkeruumatkoilla saatujen tietojen mukaan. Lönnrotin pyrkiessä saamaan selville kansanrunojen aikajärjestystä ja luontevan jäsentelyn, hän noudatti myös taiteellista näkemystään yhdistellen eri runonlaulajien antamia aineksia ja sepittämällä itse säkeistöjä. Kansanrunojen katkelmien väliin hän rakensi kokonaan uusia runoja eri aineksista ja vaihtoi henkilöihin ja tapahtumiin liittyviä piirteitä. Lönnrot uskoi kansanrunojen tapahtumien olleen todellisia historiallisia tapahtumia ja että niiden sisältö oli ajan mukaan säilynyt samana, vaikka muoto oli muuttunut erilaiseksi. Vanha Kalevala, Kalevalan ensimmäinen painos, rakentuu kahden kansan, Kalevalan ja Pohjolan, vastakkainasetteluun. Kalevalan julkaisun jälkeen syntyi kansallinen innostus. Varsinainen Suomen kansalliseepos on Kalevalan toinen painos eli uusi Kalevala.[6]

title: S/S Elias Lönnrot

text: Hämeenlinnan ja Tampereen välinen matkuistajalaivaliikenne päättyi 1876, kun Hämeenlinna-Tampere rautatie valmistui. "Elias Lönnrot" siirrettiin samana vuonna Näsijärvelle, jossa se sitten liikennöi vuoteen 1890 saakka Tampereelta Kuruun ja Teiskoon. Laiva hinasi myös tukkeja ja kuljetti huvimatkalaisia. Vuonna 1890 tehtailija G. A. Serlachius osti laivan, ja tämän jälkeen laiva liikennöi Keurusselällä Mäntän ja Keuruun välillä pääasiassa hinaamassa tukkilauttoja Serlachiuksen Mäntän-tehtaille. Vuonna 1897 valmistunut Haapamäki-Jyväskylä-rata lopetti säännöllisen päivittäisen laivaliikenteen Mäntän ja Keuruun välillä. Lopullisesti "Elias Lönnrotin" liikennöinti päättyi, kun Kolhon ja Keuruun välille valmistui maantie 1923. Liikenteestä poisotettu laiva romutettiin Mäntässä 1926.

title: S/S Elias Lönnrot

text: "Elias Lönnrot" liikennöi aluksi Pyhäjärvellä Tampereen ja Lempäälän välillä yhdessä vuonna 1866 valmistuneen siipirataslaiva "Vanajan" kanssa, joka liikennöi taas Lempäälän ja Hämeenlinnan välillä. Ennen Lempäälän kanavan valmistumista Kuokkalankoski esti suoran laivaliikenteen Tampereelta Hämeenlinnaan. Koskesta pääsi 1860-luvulla nousemaan laiva vain kaksi kertaa, heinäkuussa 1863 potkurihöyrylaiva Ilmarinen ja vuonna 1866 siipirataslaiva S/S "Vanaja". Ennen kanavan valmistumista matkustajat siirtyivät jalan maakannaksen yli Havaslahdesta Pyhäjärven puolelle Kirkkojärven rantaan. Lempäälän kanavan valmistuttua 1874 siipirataslaiva "Vanaja" saattoi liikennöidä koko matkalla, mutta "Elias Lönnrot" oli rataskoneistoineen liian leveä sopiakseen kanavan sulkuun.

title: Romantiikka

text: Suomessa romantiikka on tavattu perinteisesti jakaa mm. Adolf Ivar Arwidssonin edustamaan Turun romantiikkaan ja myöhemmin Helsingissä toimineeseen lauantaiseuraan. Jälkimmäistä edustivat muun muassa Johan Ludvig Runebergin runot. Muita romantiikan kirjailijoita olivat esimerkiksi Zacharias Topelius ja Elias Lönnrot. Kalevala ja Kanteletar voidaan tavallaan myös laskea romantiikan aikaansaannoksiksi, vaikka tätä käsitystä on tutkimuksessa myös kritisoitu ja Lönnrot on pikemminkin yhdistetty valistukseen ja uushumanismiin[5]. Romantiikka valoi uskoa yhteen, voimakkaaseen suomalaiseen kansaan. Syntyi nationalismi ja kansallisromantiikka.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot syntyi Sammatissa Paikkarin torpassa vuonna 1802 kylänräätäli Fredrik Johan Lönnrotin ja hänen vaimonsa Ulrika Wahlbergin neljäntenä lapsena. 1800-luvulla Suomessa oli hankalaa saada koulusivistystä, mutta Eliaksen vanhin veli Henrik Johan Lönnrot huomasi veljensä kiinnostuksen kirjallisuutta kohtaan ja päätti lähettää hänet Tammisaaren pedagogioon lokakuun lopussa vuonna 1814. Lönnrot kävi 1816–1818 Turun katedraalikoulua, missä hän oppi muun muassa ruotsia ja latinaa, jota hän vielä kolme lukuvuotta koulussa oltuaankin puhui kankeasti ja virheellisesti.[7][8]

title: M/S Elias Lönnrot

text: M/S Elias Lönnrot on vuonna 1986 valmistunut dieselkäyttöinen replika alkuperäisestä S/S Elias Lönnrot -siipirataslaivasta. Se on tehnyt kesäisin risteilyjä Keurusselällä. Kesällä 2014 siihen tuli kuitenkin tekninen vika, ja risteilyt päättyivät. Liikennöitsijä Suomen Hopealinja Oy irtisanoi vuokrasopimuksensa Keuruun kaupungin kanssa.

title: Elias Lönnrot (muistomerkki)

text: Elias Lönnrot on Emil Wikströmin tekemä, vuonna 1902 paljastettu pronssiveistos Helsingissä.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot oli ammatiltaan lääkäri ja valmistui lääkäriksi Helsingin yliopistosta. Opinnot hän oli aloittanut Turun Akatemiassa, mutta Turun palon jälkeen oppilaitos siirrettiin Helsinkiin. Ennen valmistumistaan hänet määrättiin koleraepidemian aikaan kesken runonkeruumatkansa Helsinkiin hoitamaan potilaita Hietalahden lasarettiin. Sairaalassa oli 40 vuodepaikkaa, jotka olivat kaikki täynnä. Myös Lönnrot sairastui epidemian aikana, mutta parani. Hän myös huomasi, että herrasväestä hyvin harva sairastui koleraan. Ansioidensa vuoksi Lönnrot sai Venäjän keisarilta kunnianosoituksen, briljanttisormuksen.[6]

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot meni naimisiin vuonna 1849, 47-vuotiaana, Maria Piponiuksen (1823–1868) kanssa. Piponius oli oululaisen värjärimestarin Elias Piponiuksen tytär. Lönnrot ja Piponius saivat yhteensä viisi lasta, joista vain Ida-tytär saavutti aikuisiän. Muut lapset kuolivat tartuntatauteihin. Lapsista Elias (1850–1852) kuoli aivokalvontulehdukseen, Maria Ulrika (1852–1874) kävi Jyväskylän seminaaria ja kuoli keuhkotautiin 21-vuotiaana, Elina Sofia (1858–1876) kuoli 18-vuotiaana kurkkumätään ja Tekla Natalia (1860–1879) keuhkotautiin. Tytär Ida Karolina (1855–1915) muutti ulkomaille vuonna 1886 ja asui muun muassa Istanbulissa 1880-luvun lopulla sekä Italiassa Roomassa 1892–1895 ja viimeksi Sienassa jossa hänellä oli oma talo ja jonne hänet on myös haudattu Laterano-hautausmaalle.[3][4][5][6]

title: Marjastus

text: Lakka auttoi kuumeeseen, puna- ja keuhkotautiin sekä keripukkiin. Karpaloilla torjuttiin keripukkia, hoidettiin kuumetta ja tehtiin lapsille loishäätöjä. Karpalosiirappia myytiin apteekkien valikoimissa vatsarohtona. Tavallisin kotiapteekkien marja on ollut mustikka. Pohjoisessa kansanlääkinnässä mustikka tarjosi helpotusta ripuliin, kuumeeseen ja punatautiin. Myös Elias Lönnrot kirjoitti mustikasta kirjassaan Flora Fennica. Hänellä oli myönteistä sanottavaa lisäksi puolukasta. Ennen vanhaan puolukalla hoidettiin ilmavaivoja, kuumetta ja virtsavaivoja. ”Marjat kuivina vähän kovetuttavia, avulliset vatsataudissa. Marja-mehu vilvoittava kuumeissa” -Elias Lönnrot.

title: S/S Elias Lönnrot

text: S/S Elias Lönnrot oli suomalainen siipiratashöyrylaiva joka oli liikenteessä vuosina 1865–1923 ensin Pyhäjärvellä ja sen jälkeen Näsijärvellä ja viimeksi Keurusselällä. Laivan pituus oli 100 jalkaa, leveys 27,5 jalkaa, ja sen voimanlähteenä oli 80 hevosvoiman höyrykone. Laivan suunnitteli saksalainen insinööri Hermann Kauffman. Laiva rakennettiin Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Oy:n telakalla Tampereella, ja se laskettiin vesille 6. kesäkuuta 1865. Laivan rakennuttaja ruukinpatruuna Adolf Törngren nimesi sen entisen kotiopettajansa Elias Lönnrotin mukaan.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot kuoli synnyinpaikkakunnallaan Sammatissa vuonna 1884. Lönnrot oli halunnut hautajaisistaan vaatimattomat, mutta niistä tuli kuitenkin varsin suurelliset. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran edustajat kantoivat arkun kirkosta haudalle, ja seppelien lasku kesti myöhäiseen iltaan asti. Ylioppilaskunnan Laulajat lauloivat haudalla Suomen laulun ja Maamme-laulun.[10]

title: Elias Lönnrot

text: 9. huhtikuuta on liputuspäivä, jota juhlitaan Mikael Agricolan päivänä ja suomen kielen päivänä. Päivä on myös Elias Lönnrotin syntymäpäivä.[29] Lisäksi helmikuun 28. on Kalevalan päivä eli suomalaisen kulttuurin päivä. Vuoden 1986 seteleissä Lönnrotin kuva oli 500 markan setelissä. Lönnrotin kunniaksi lyötiin juhlaraha vuonna 2002. Lönnrotin mukaan on nimetty katu tai aukio Enossa, Helsingissä, Kajaanissa, Kotkassa, Kuopiossa, Lappeenrannassa, Loimaalla, Mikkelissä ja Äänekoskella. Lönnrot on kuvattu postimerkkiin vuonna 1931 ja pienoisarkkiin vuonna 2002.[6]

title: Elias Lönnrot (muistomerkki)

text: Lönnrot on kuvattu näköisenä muistomerkissä, jossa myös kansanrunouden ruumiillistumat esitetään realistiseen tyyliin.

title: Paikkarin torppa

text: Paikkarin torppa rakennettiin Valkjärven rannalle noin vuonna 1800 ja siinä asui räätäli Fredrik Johan Lönnrot perheineen. Elias-poika syntyi torppaan neljäntenä lapsena vuonna 1802. Hän asui Paikkarin torpassa vuoteen 1814 saakka, jolloin lähti kouluun Tammisaareen.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot kiinnostui opiskeluaikoinaan suomalaisesta runoudesta ja suomen kielestä. Hän teki tämän jälkeen useita runonkeräysmatkoja, joilla keräsi aineistoa muun muassa runonlaulajilta. Lönnrot kokosi runoista yhtenäisen eepoksen, johon hän kirjoitti myös omia runojaan. Hän toimi uransa aikana muun muassa Kajaanin piirilääkärinä ja Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston toisena suomen kielen professorina.

title: Elias Lönnrot

text: Långström kirjoitti Lönnrotille vuonna 1822 päästötodistuksen, joka antoi nuorelle opiskelijalle mahdollisuuden jatkaa opintojaan Turun Akatemiassa. Samoihin aikoihin samaan oppilaitokseen kirjautuivat opiskelemaan myös Johan Ludvig Runeberg ja J. V. Snellman.[6] Lönnrot hankki tuloja kotiopettajana, ensin nimismies T. M. Höckertin luona Eurajoella ja sitten turkulaisen professorin Johan Agapetus Törngrenin luona[11]. Kirurgian ja synnytysopin professori Törngren asui kesäisin Laukon kartanossa. Lönnrotille ja Törngrenin perheen välille syntyi tiivis suhde. Törngrenin vaimo ja Lönnrot pitivät yllä kirjeenvaihtoa rouva Törngrenin kuolemaan asti. Juuri Törngrenien luona Lönnrotin kiinnostus runoja ja suomen kieltä kohtaan heräsi. Vuonna 1827 Lönnrot väitteli Väinämöisestä filosofian kandidaatin tutkintoa varten.

title: Yrttien kerääminen

text: Suomessa Elias Lönnrot oli suomalaisen kasvitieteen uranuurtaja. Kasvit ja niiden hyötykäyttö kiinnosti häntä, siksi hän opiskeli lääkäriksi. Hän keräsi myös 900 kasvin herbaarion. Kerätessään runonkeruumatkoillaan hän ei kerännyt ainoastaan aineistoa Kalevalaan, vaan myös runsaasti tietoa kasvien käytöstä perinteisessä kansanlääkinnässä. Ensimmäinen suomenkielinen luonnontieteellinen teos, hänen laatimansa Flora Fennica – Suomen Kasvisto 1860) syntyi kolmenkymmenen vuoden uurastuksesta. Teoksessaan Lönnrot kuvaa myös kasvien rohtokäyttöä. Lönnrot ei kuitenkaan osannut kertoa kasvien kemiallisesta koostumuksesta paljoakaan ja vielä 2000-luvullakin kasvien kemiallinen koostumus asettaa suuria haasteita tutkijoille.

title: Kantele

text: Elias Lönnrot oli merkittävä kanteleen kehittäjä 1800-luvulla. Hänen ansiostaan viisikielisestä kanteleesta tuli Suomen kansallissoitin. Lönnrot oli itsekin kanteleensoittaja, ja hän kantoi kanteletta matkoillaan 1830-luvulta lähtien. Hänestä tuli myös kanteleensoiton opettaja ja kanteleiden rakentaja. Vuonna 1847 Lönnrot rakensi 38-kielisen kromaattisen kanteleen, kielimäärältään koko vuosisadan suurimman. Kaikki 1800-luvun kromaattiset kanteleet luetaan Lönnrotin nimiin. Lönnrot kehitti neljän vuosikymmenen aikana ainakin viisi erilaista, tietoisesti suunniteltua kantelemallia.

title: Miina Lönnrot

text: Serafia Wilhelmiina (Miina) Lönnrot (5. heinäkuuta 1827 – 7. syyskuuta 1915) oli Elias Lönnrotin vanhimman veljen räätäli Henrik Johan Lönnrotin (1793–1838) tytär. Hän toimi vuodesta 1854 alkaen Elias Lönnrotin perheen taloudenhoitajana ensin Helsingissä ja sitten Sammatissa Lönnrotin omistamissa Nikun ja Lammin taloissa. Elias Lönnrotin kuoltua vuonna 1884 Miina Lönnrot keräsi Lönnrotin syntymäkotiin Paikkarin torppaan perustettua museota varten torppaan kuulunutta esineistöä. Kadonneiden huonekalujen tilalle hän hankki vastaavia muualta ja tarvittaessa valmistettiin uudet huonekalut Miinan muistitietojen perusteella. Paikkarin torpan ensimmäinen opaskirjanen laadittiin myös Miinan tietojen pohjalta vuonna 1898.

title: S/S Elias Lönnrot

text: Vuonna 1986 valmistunut M/S "Elias Lönnrot" on dieselkäyttöinen replika alkuperäisestä siipiratasalus "Elias Lönnrotista". Se tekee kesäisin risteilyjä Keurusselällä.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot jatkoi matkansa jälkeen lääketieteen opintoja Helsingissä, mutta hänen rakkain harrastuksensa oli edelleen työ kansanrunojen parissa. Hänen tavoitteenaan oli tallentaa vanhoja suomalaisia kansanrunoja ja edistää suomen kielen käyttöä. Tätä asiaa varten perustettiin alkuvuonna 1831 Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, jota Lönnrot oli mukana perustamassa. Seura tuki Lönnrotin kansanrunouden keruu- ja julkaisutoimintaa. Lönnrot aloitti toisen runonkeruumatkansa toukokuussa vuonna 1831. Matka kuitenkin keskeytyi koleraepidemian takia, ja viranomaiset kutsuivat Lönnrotin takaisin Helsinkiin [6] hoitamaan kolerapotilaita apulaislääkärinä Kaartin lasaretissa Hietalahdessa.[13]

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot oli saanut hyvin vähän opetusta kliinisestä lääketieteestä. Varsinaisesta lääketieteestä hän ei tiennyt juuri mitään. Vaikka Lönnrot oli synnynnäinen tiedemies, hänellä ei ollut minkäänlaista kokemusta kokeellisesta tieteestä.[15]

title: Elias Lönnrot

text: Kalewala taikka Wanhoja Karjalan Runoja Suomen kansan muinosista ajoista, kaksi osaa, 1835–1836. Suomalaisen talonpojan koti-lääkäri, 1839. Kokeita suomalaisessa laulannassa, 1846. Suomen kansan Arwoituksia ynnä 189 Wiron arwoituksen kanssa, 1851. Kasvikon oppisanoja, 1858. Flora Fennica, 1860. Suomalaisen talonpojan koti-lääkäri, 1867. Suomalais-Ruotsalainen Sanakirja, 1880. Suomen kansan muinaisia loitsurunoja, 1880. Kansanlauluja, 1909. Citation error, replace with{{cite book| author = Lönnrot, Elias| title = Väinämöinen, muinaissuomalaisten jumala| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen kirjallisuuden seura| year = 1985| version = (De Väinämöine, priscorum Fennorum numine, 1827.) Latinankielisestä väitöskirjasta suomentanut ja johdannon kirjoittanut Iiro Kajanto. Suomi 131| id = ISBN 951-717-421-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Lönnrot, Elias| title = Matkat 1828–1844| location = Espoo| publisher = Weilin + Göös| year = 1980| version = Ilmestynyt aiemmin 1902 nimellä Elias Lönnrotin matkat 1–2. Ruotsinkieliset tekstit, enin osa teokseen valikoiduista kirjoituksista, suomentanut Jalmari Hahl. Toimittanut Väinö Kaukonen. Uusi laitos| id = ISBN 951-35-2243-1}} Citation error, replace with{{cite book| author = Lönnrot, Elias| title = Elias Lönnrotin matkat Kainuussa| location = Oulu| publisher = Pohjoinen| year = 1999| version = Elias Lönnrotin teksteistä toimittanut Markku Nieminen| id = ISBN 951-749-337-1}} Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, Helsinki, 1887. Elias Lönnrots svenska skrifter I. Uppsatser och öfversättningar. Utgivna av Jenny af Forselles. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1908, Elias Lönnrots svenska skrifter II. Bref, anteckningar och reseskildringar. Utgivna av Jenny af Forselles. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1911,

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot liittyi virsikirjakomitean jäseneksi vuonna 1863. Hän ryhtyi uudistamaan suomalaista virsirunoutta. Lönnrot julkaisi omia virsikokeilujansa vuosina 1864–1880. Uusi virsikirjalaitos ilmestyi kolme vuotta myöhemmin. Vuoden 1886 virsikirjan virsistä 17 oli Lönnrotin omia virsiä, 64 oli hänen suomentamiaan ja 25 virressä oli Lönnrotin kirjoittamia säkeistöjä. Hänen nimiinsä on kirjattu yhteensä 206 virttä. Sata vuotta nuoremmassa virsikirjassa, vuodelta 1986, Lönnrotin itse kirjoittamia virsiä oli jäljellä yhdeksän ja näiden lisäksi kuutisenkymmentä virttä, joita Lönnrot oli mukana tekemässä.[10] Lönnrot oli itse varsin etevä muusikko. Hän kehitti suomalaista musiikkisanastoa ja teki kanteleenrakentajana mullistavan keksinnön, kromaattisen kanteleen. Lönnrot kehitti myös yksinkertaisen numeroilla ilmaistavan nuottijärjestelmän.[6]

title: Kalevala

text: Citation error, replace with{{cite book| title = Kalevala| location = Porvoo Helsinki| publisher = WSOY| year = 2004| version = Kuvittanut ja painatustyön suunnitellut Akseli Gallen-Kallela. 22. painos (1. painos 1922)| isbn = 978-951-0-24270-4}} Citation error, replace with{{cite book| title = Kalevala| location = Porvoo Helsinki Juva| publisher = WSOY| year = 1982 (5. painos 1994)| version = Esi- ja selkänimeke: Juhla-Kalevala ja Akseli Gallen-Kallelan Kalevalataide. Koonnut ja eepokseksi luonut Elias Lönnrot. Kuvat ja teoksen somistus: Akseli Gallen-Kallela. Kuvaesseet ja teoksen toimitus: Aivi Gallen-Kallela. Teoksen ulkoasu perustuu vuonna 1922 julkaistuun Akseli Gallen-Kallelan somistamaan Koru-Kalevalaan. 2. painos| isbn = 951-0-11253-4}} Citation error, replace with{{cite book| title = Kalevala| location = Helsingissä| publisher = Otava| year = 1999| version = Konnut ja eepokseksi luonut Elias Lönnrot. Kuvittanut Hannu Väisänen| isbn = 951-1-16061-3}} Citation error, replace with{{cite book| title = Kalevala| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2005| version = Koonnut Elias Lönnrot. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 14 (31. painos)| isbn = 951-746-669-2}} Elias Lönnrot. Kuvittaneet Aarno Karimo ja Hugo Otava. Helsinki: Pellervo-seura, 1953.

title: Kajaanin historia

text: Kajaani pysyi kuitenkin pitkälle 1800-luvulle asti vähäpätöisenä kaupunkipahana. Sen olojen kurjuuden joutui omakohtaisesti kokemaan myös Kajaanin alkutalvesta 1833 piirilääkäriksi saapunut Elias Lönnrot. Tuolloin seudulla riehui ankara puna- ja lavantauti- sekä koleraepidemia. Nuori piirilääkäri joutui heti ensi töikseen taistelemaan ankarasti kulkutauteja vastaan. Hän sairastui myös itse, mutta vahvakuntoisena selvisi ja saattoi toden teolla keskittyä kansanrunojen keruuseen. 28. helmikuuta 1835 Elias Lönnrot päiväsi Kalevalansa Kajaanissa sijainneessa talossaan.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot oli ensimmäisiä, jotka kykenivät kirjoittamaan ja puhumaan sujuvasti sekä suomeksi että ruotsiksi. Hän tuotti valistavia suomenkielistä kirjoituksia suomalaisille talonpojille, mutta samalla ruotsinkielisiä tieteellisiä julkaisuja ruotsinkieliselle sivistyneistölle.[6]


query: Milloin Yhdysvaltojen Republikaaninen puolue on perustettu?

title: Yhdysvaltain republikaaninen puolue

text: Yhdysvaltain republikaaninen puolue (, myös Grand Old Party, GOP) eli republikaanit on toinen Yhdysvaltain kahdesta pääpuolueesta. Republikaaninen puolue perustettiin vuonna 1854 ja sillä oli vuonna 2004 noin 55 miljoonaa rekisteröityä jäsentä.[1] Republikaaninen puolue on oikeistolainen. Se on pääkilpailijaansa demokraattista puoluetta sosiaalisesti konservatiivisempi ja taloudellisesti liberaalimpi.[2] Puolue on International Democrat Unionin jäsen. Puolueen tunnuseläin on norsu.

title: Yhdysvaltain republikaaninen puolue

text: Republikaaninen puolue ei ole vähemmistöjen suosiossa; esimerkiksi vuoden 2006 vaaleissa se sai 37 % aasialaisten, 30 % latinoiden ja vain 10 % afroamerikkalaisten äänistä.[4]

title: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1912

text:
Demokraattinen puolue:
Progressiivinen puolue:
Republikaaninen puolue:
Sosialistinen puolue:

title: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1936

title: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1932

title: Kansan vapauden puolue PARNAS

text: Puolueen eräs edeltäjä, Venäjän federaation republikaaninen (tai tasavaltalainen) puolue (Республиканская партия России, RPR) rekisteröitiin 1991 NKP:sta irtautuneen Demokraattisen ohjelman liikkeen perustalta, joten se oli yksi kolmesta ensimmäisestä puolueesta Venäjällä. Puolue oli edustettuna neljässä duumassa. 2000-luvulla se otti osaa Toinen Venäjä -liikkeeseen ja osallistui Erimielisten marsseille. Puolue menetti rekisteröintinsä vuonna 2007.

title: Yhdysvaltain demokraattis-republikaaninen puolue

text: Puolue perustettiin 1790-luvun alussa, useimpien tutkijoiden mielestä täsmälleen vuonna 1792.

title: Yhdysvaltain republikaaninen puolue

text: Republikaaninen puolue korostaa tyypillisesti yksilön oikeuksia.

title: Yhdysvaltain demokraattinen puolue

text: Yhdysvaltain demokraattinen puolue () eli demokraatit on toinen Yhdysvaltain poliittisista valtapuolueista. Toinen on republikaaninen puolue. Kansainvälisesti demokraatit ovat edustaneet ulospäin suuntautuvaa politiikkaa.

title: Tasankointiaanit

text: Seuraavilla vuosikymmenillä käydyissä sodissa yhdistyneiden tasankointiaanien joukot saavuttivat joitakin merkittäviä voittoja Yhdysvaltoja vastaan, mutta niiden merkitys jäi hetkelliseksi. Kun Abraham Lincoln valittiin Yhdysvaltain presidentiksi vuonna 1860, uusi republikaaninen puolue nousi valtaan ja reservaattien edustajat vaihdettiin. Uusilla edustajilla ei ollut työhönsä riittävää kokemusta, mistä seurasi monia virheitä ja laiminlyöntejä. Reservaatteihin Minnesotassa sopeutuneet, maanviljelystä harjoittavat dakotat kärsivät pahoin edustajien vaihtumisesta. Hallituksen myöntämät määrärahat jäivät saapumatta, ja kun dakotat pyysivät heille kuuluvia ruokatarpeita, heidän käskettiin syödä heinää ja ulosteitaan.

text: Puolueesta valittiin Yhdysvaltain presidentiksi Thomas Jefferson (valittiin 1800 ja 1804), James Madison (1808 ja 1812) ja James Monroe (1816 ja 1820). Puolue hallitsi kongressia ja useimpien osavaltioiden hallituksia, heikoimmin Uutta Englantia. William H. Crawford oli puolueen viimeinen presidenttiehdokas vuonna 1824.

text: Nykyistä demokraattipuoluetta kutsutaan nimellä "Jeffersonin puolue" ja nykyistä republikaanipuoluetta nimellä "Lincolnin puolue". Jo 1800-luvulla demokraattipuolue piti itseään Jeffersonin demokraattis-republikaanisen puolueen selkeänä seuraajana, vain nimeään vaihtaneena (Martin von Buren, Thomas Jefferson Randolph). Toisaalta myös republikaanipuolue on saanut vaikutteita tästä puolueesta.

title: Yhdysvaltain republikaaninen puolue

text: Republikaanipuolue tukee unilateralismia kansallisen turvallisuuden takaamisessa ja uskoo Yhdysvaltain oikeuteen ja kykyyn toimia ilman ulkomaista tai kansainvälistä tukea. Tämä liittyy Yhdysvaltoja sitovien kansainvälisten yhteisöjen kuten Yhdistyneiden kansakuntien ja kansainvälisten sopimusten vastustukseen. Puolueen ulkopoliittisiin teemoihin on 2000-luvulla kuulunut terrorisminvastainen sota.[5]

title: Kansas–Nebraska Act

text: Lain seurauksena useat vanhoista orjavastaisista puolueista hajosivat ja tilalle syntyi uusi republikaaninen puolue.

text: Demokraattis-republikaaninen puolue ("Democratic-Republican Party") oli klassisten liberaalien Thomas Jeffersonin ja James Madisonin vuonna 1792 perustama yhdysvaltalainen puolue. Se on nykyisen demokraattipuolueen edeltäjä.

title: Yhdysvaltain republikaaninen puolue

text: Vuonna 2008 republikaaninen puolue käsitteli ensimmäistä kertaa ilmastonmuutosta, jolloin puolueen ohjelmassa todettiin, että ihmisen toiminta lisää hiilidioksidia ilmakehässä.[6] Ohjelmavedoksessa todettiin myös, että hiilidioksidin lisäys ilmakehässä lämmittää ilmastoa, mutta valmiissa ohjelmassa ei ollut jälkimmäistä lausetta, vaan hiilidioksidin pitkäaikaisten vaikutusten todettiin olevan ”tieteellisen tutkimuksen kohteena”.[6][7] Vuoden 2012 puolueohjelmassa ilmastonmuutosta ei juuri enää edes mainita, ja siinä vastustetaan esimerkiksi kasvihuonekaasujen rajoitusten tiukennuksia.[8] Puolue pitää kuitenkin tärkeänä energiaomavaraisuuden lisäämistä ja saasteiden vähentämistä. Republikaanit kannattavat ydinvoimaa ja tukevat vanhojen energiamuotojen rinnalla myös vaihtoehtoisten energialähteiden kehittämistä.[8]

title: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1916

text: Jefferson perusti puolueen vastustamaan rahaministeri Alexander Hamiltonin vuonna 1791 perustamaa federalistipuoluetta. Demokraattis-republikaaninen puolue kannatti osavaltioiden oikeuksia, perustuslain tiukkaa tulkintaa ja hyviä suhteita tasavaltalaiseen Ranskaan (vuoteen 1801). Se vastusti federalistien ehdotuksia kuten liittohallinnon keskusvallan lujittamista ja kansallispankkia, jota Jefferson piti suorastaan perustuslain vastaisena.

title: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1908

title: Albanian republikaaninen puolue

text: Albanian republikaaninen puolue () on vuonna 1991 perustettu albanialainen kansallismielinen oikeistopuolue. Se on nykyisen parlamentin kolmanneksi suurin puolue demokraattien ja sosialistien jälkeen. Puoluetta johtaa Albanian entinen puolustusministeri Fatmir Mediu.

text: Demokraattis-republikaaninen puolue oli Yhdysvaltojen johtava puolue 1800–1824, mutta hajosi sitten kilpaileviin ryhmittymiin. Yhdysvaltain demokraattinen puolue alkoi tukea presidentin vahvaa keskusvaltaa, kun taas "National Republican Party", josta myöhemmin tuli Yhdysvaltain Whig-puolue (1833–1856) vaati kongressille suurempaa valtaa yli presidentin hallinnon. Myöhemmin Whig-puolue kuihtui, kun sen väkeä (muun muassa Abraham Lincoln) siirtyi orjuutta vastustavaan uuteen republikaanipuolueeseen (1854–). Näin syntyi Yhdysvaltojen nykyinen kaksipuoluejärjestelmä () syntyi. Vuodet 1792–1824 olivat ensimmäistä kaksipuoluejärjestelmää (). Välivuodet tunnetaan nimellä .

title: Luettelo Yhdysvaltain presidenttiehdokkaiden nimeämiskokouksista

text: Luettelossa ei ole pienpuolueita. Luettelo on kaksi vanhaa isoa puoluetta jotkka ovat jo hajonneet; Kansallinen Republikaaninen puolue ja Whig-puolue.

title: Färsaarten parlamentti

text: Färsaarten parlamentti (, ) on Färsaarten lainsäädäntöelin. Parlamentissa on 33 paikkaa, ja edustajat valitaan vaaleilla neljän vuoden välein. Parlamenttin puhetta johtaa puhemies. Vuonna 2015 valitun parlamentin suurimmat puolueet ovat sosiaalidemokraattinen puolue ja republikaaninen puolue.

title: Yhdysvaltain federalistinen puolue

text: Yhdysvaltain federalistinen puolue toimi vuodesta 1787 vuoteen 1820. Tämän jälkeen puolue muuttui Whig-puolueeksi, jonka pohjalta nykyinen republikaaninen puolue syntyi.

title: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1920

text:
Demokraattinen puolue:
Republikaaninen puolue:
Sosialistinen puolue:

title: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1904

title: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1928

title: Yhdysvaltain republikaaninen puolue

text: Luettelo Yhdysvaltain republikaanisen puolueen puoluekokouksista

title: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1924

text: Puolueen kannattajat käyttivät itsestään yleensä nimitystä "republikaanit" ("tasavaltalaiset") mutta joskus myös nimitystä "demokraatit". Termiä "Democratic Republican" käyttivät lähinnä puolueen vastustajat.


query: Milloin Corvettea on aloitettu valmistamaan?

title: Chevrolet Corvette

text: Chevrolet Corvette on yhdysvaltalaisen General Motorsin vuodesta 1953 valmistama urheiluauto. Nykyinen tuotantosukupolvi on järjestyksessään kuudes. Euroopassa Corvette on myynnissä omana merkkinään, mutta virallisesti se on edelleen Chevrolet Corvette.

title: Chevrolet Corvette C5

text: Vuonna 2001 esiteltiin Z06-malli edellisen ZR-1-mallin seuraajaksi. Samaa mallinimeä oli käytetty Corvettessa aiemmin 60-luvulla Corvette C2 -mallissa. Auto on edeltäjäänsä hieman tehottomampi, mutta kuitenkin kevyempi ja nopeampi (paitsi huippunopeudeltaan) ja sen moottori on viritetty versio perusmallin moottorista. Z06 on perusmalliin nähden 19 kg kevyempi, siinä on titaaninen pakoputkisto, ohuemmat lasit, kevyemmät renkaat, huonompi ääneneristys, erilainen antenni ja kevyempi akku.

title: Chevrolet Corvette C4

text: Vuonna 1985 Corvetteen tuli tehokkaampi L98 moottori.TunedPort injection (TPI)

title: Chevrolet Corvette

text: Vuosimalliin 1958 Chevrolet muutti ajovalojärjestelmänsä muidenkin yhdysvaltalaisten automerkkien mukaisesti nelivaloiseksi. Ensimmäiset sähköikkunoilla varustetut Corvettet ilmestyivät 1958, jolloin alettiin myös suunnitella sähköisesti toimivaa katon avaussysteemiä. Se jäi vain kokeiluksi, eikä sitä toteutettu pitkään aikaan Corvettessa.

title: Chevrolet Corvette C1

text: Harley Earlin suunnittelema ensimmäisen sukupolven Chevrolet Corvette esiteltiin vuonna 1952 Motorama Show’ssa. Yksinkertaisesti mutta linjakkaasti muotoillun auton kori oli valmistettu lasikuidusta. Teräsrungon päälle rakennettu lasikuitukori koostui 46 erillisestä osasta ja oli hankala valmistaa. Corvette ei aluksi ollut General Motorsille taloudellinen menestys, mutta tärkeämpänä pidettiin urheiluautovalmistajan imagon luomista Chevroletille.

title: Chevrolet Corvette C1

text: Vuonna 1962 vakiomoottorin iskutilavuus nousi 5,4 litraan. Mallivuoden 1962 Corvettea sai ainoastaan yksivärisenä.

title: Chevrolet Corvette

text: Vuosimalliin 1957 tuli tuotantoon Ram Jet -polttoaineruisku ja 579E-tilauskoodilla saa 283 cid / 283 hv ruiskumoottorin. Sillä saavutettiin 1 hv / 1 cid teholukema. Edellä mainittu 283-kuutiotuumainen moottori oli myös ensimmäistä vuotta Corvetten listoilla. Ulkonäöllisesti auto näytti edelleen samalta kuin edellismallin 1956 Corvette.

title: Luettelo Itävalta-Unkarin taistelulaivoista

text: Ersatz Monarch -luokkaan piti kuulua neljä taistelulaivaa, mutta alusten valmistamista ei koskaan aloitettu. Alusten tilaus peruutettiin 1917.

title: Chevrolet Corvette C7

text: Z06 on suorituskykyinen versio Corvette Stingraysta. Autossa on sama 6.2 litrainen V8 moottori kuin perusversiossa mutta se on Eatonin 1.7 liraisella R1740 TVS remmiahtimella. Tämän ansiosta Z06 tuottaa 650 hevosvoimaa ja 880 Newtonmetriä vääntöä ja se kiihtyy 0–100 km/h vain 2.95 sekunnissa. Tämän ansiosta se on kaikkien aikojen suorituskykyisin Corvette.

title: Chevrolet Corvette C6

text: Auto on saatavilla manuaali- ja automaattivaihteistoilla, automaattivaihteisto on tietokoneavusteinen ja se kertoo kuljettajalle mille vaihteelle pitäisi milloinkin vaihtaa. Autoihin on saatavilla "CAGS Eliminator"-nimellä tunnettu laite, jolla saadaan käyttöön tavallinen vaihteenvaihto.

title: Opintotuki

text: Elokuun 2014 jälkeen opintonsa aloittanut itsenäisesti asuva 18 vuotta täyttänyt korkeakouluopiskelija saa opintorahaa 336,76 euroa kuussa (ennen 1.8.2014 aloittaneet 303,19 euroa kuussa) ja toisen asteen opiskelija 250,28 euroa kuussa. Itsenäisesti asuvilla alle 18-vuotiailla ja vanhempansa luona asuvilla opintoraha on pienempi. Korkeakoulututkinnon enimmäistukiaika riippuu tutkinnon laajuudesta ja siitä, milloin ensimmäiset korkeakouluopinnot on aloitettu.

title: Chevrolet Corvette C4

text: Chevrolet Corvette C4 on urheiluauto, jonka valmistus aloitettiin vuonna 1984 vuosi edellisen Corvetten valmistuksen loppumisen jälkeen (vuosimallin 1983 Corvettea ei ole olemassa kuin kaksi kappaletta: toinen museossa USA:ssa ja toinen rock-kitaristilla Iso-Britanniassa.)Loput 43 kpl tehtaan testiautoa tuhoutuivat erilaisissa testeissä. C4 Corvette on tunnettu linjakkaasta muotoilustaan, lasikuidun sijaan sen osia on valmistettu muovista. Coupé mallissa on avattava takalasi vakiona, joten tavaratilaan pääsy on helpompaa.(Ensimmäinen avattava takalasi oli c3 Collectors Edition erikoismallissa.) Auto oli täysin eri auto edeltäjäänsä verrattuna ja suurin muutos oli tapahtunut ajettavuudessa, joka oli luokkansa huippua myyntiintulohetkellä. Ensimmäinen amerikkalainen urheiluauto jolla saavutettiin yli 1 G:n kaarrekiihtyvyys. Yhteensä autoa valmistettiin 366 227 kappaletta.

title: Chevrolet Corvette C7

text:
Chevrolet Corvette C7 Stingray on General Motorsin vuodesta 2013 valmistama urheiluauto. Se on seuraaja Chevrolet Corvette C6 Mallille. Auton ensiesittely tapahtui 13.Tammikuuta 2013 Detroitin kaupungissa. Kyseessä on ensimmäinen Corvette malli 38 vuoteen jossa käytetään Stingray nimeä.
Edeltäjänsä tapaan auto on etumoottorinen ja takavetoinen vaikka autosta suunniteltiin alun perin keskimoottorista. Auton moottorina toimii 6.2 Litrainen V8 joka tunnetaan nimellä LT1. Se korvaa entisen 6.2 Litraisen LS3 moottorin. Moottori tuottaa 455 hevosvoimaa ja 624 Newtonmetriä vääntöä jonka ansiosta auto kiihtyy 0–100 km/h 3.8 sekunissa. Vaihteistona toimii joko 7-vaihteinen Tremec TR-6070 manuaali tai 8-portainen GM 8L90 automaatti.

title: Chevrolet Caprice

text: Vuonna 1993 Caprice sai kasvojenkohotuksen, jossa sedan-mallin takalokasuojia muotoiltiin uudelleen. Vuonna 1994 Chevrolet otti Chevrolet Impala SS -nimen uudelleen käyttöön, auto oli kuitenkin käytännössä Caprice, jossa oli uusi maski, spoileri, sisusta ja 17" ROH:n valmistamat kevytmetallivanteet BF Goodrichin 255/50/17 -renkailla. Lisäksi Caprice sai matalampivireisen version Chevrolet Corvetten LT-1 -moottorista. Myös Impala SS sai kasvojenkohotuksen vuonna 1996.

title: Chevrolet Corvette C4

text: Vuonna 1986 General Motors osti Lotuksen, joka on Isossa Britanniassa sijaitseva urheiluautojen valmistaja. Corvetten suunnittelutiimi ilmoitti Lotukselle idean maailman nopeimman sarjatuotantoauton valmistamisesta, joka perustuisi C4 Corvetteen. Lotus teki lopulta oman moottorinsa Corvetteen, tämä moottori perustuu L98 V8 moottoriin mutta siinä on 32 venttiiliä ja neljä kannen yläpuolista nokka-akselia, lisäksi Lotus suunnitteli erikoisen ilmanhallintajärjestelmän. Moottorin lisäksi myös jarruja ja ohjausta muutettiin. Mikään Corvette tehdas ei pystynyt valmistamaan näitä moottoreita, siihen tarvittavan suuren työn takia, joten otettiin yhteyttä perämoottorivalmistaja Mercury Marineen, joka valmisti moottorit, tästä mallista tuli myöhemmin ZR-1.

title: Chevrolet Corvette

text: Kaikki vuoden 1953 Corvettet olivat Polo White -valkoisia, niiden sisustus oli punainen ja ne oli varustettu Blue Flame Six -moottorilla, joka oli ainoa moottorivaihtoehto.

title: Chevrolet Corvette

text: Corvetten suunnittelu alkoi vuonna 1951, jolloin käynnistettiin projekti koodinimeltään Opel. Vuonna 1952 projektin pohjatyöt saatiin valmiiksi ja aloitettiin täysikokoisen Corvetten savimallin valmistus. Projekti Opelin suunnittelijoista Harley Earl esitteli luomuksensa General Motorsin Chevroletin jaokseen pääinsinööri Edward Colelle. Cole piti näkemästään ja käski Earlin suunnitteluryhmän jatkaa työtään.

title: Chevrolet Corvette

text: Corvette Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Kultaseppä

text: Atk-pohjainen suunnittelu mahdollistaa myös valokuvamaisen tarkan kuvan tekemisen ilman että kyseistä esinettä on vielä edes aloitettu valmistamaan.

title: Chevrolet Corvette

text: Vuoden 1953 tammikuussa Corvette esiteltiin ensimmäisen kerran yleisölle General Motorsin Motorama Show’ssa New Yorkissa. Erittäin positiivisen palautteen vuoksi Harlow Curtice antoi luvan aloittaa Corvetten sarjatuotanto kesäkuussa 1953. Ensimmäiset Corvettet valmistettiin Flintissä sijaitsevalla Van Slyke Avenuella olevalla Chevroletin tehtaalla. Alun perin Corvette piti tehdä peltikoriseksi muiden Chevroletin mallien tapaan, mutta uusia muotteja ei ehditty valmistaa, joten Corvette valmistettiin lasikuitukorisena, kuten Motorama show’n autokin oli valmistettu. Lasikuitukori kuitenkin herätti yleistä ihmetystä ja epäilyä materiaalin kestävyydestä.

title: Chevrolet Corvette C1

text: Corvettessa oli edessä kierrejouset ja takana puolestaan lehtijousitus erillisellä taka-akselilla. Voimanlähteenä oli aluksi kuusisylinterinen 3,9-litrainen (150 hv) "Blue Flame" -moottori, joka ei antanut Corvettelle kovinkaan hyvää suorituskykyä. Voimansiirtona oli kaksiportainen "Powerglide"-automaattivaihteisto. Kaikki mallivuoden 1953 autot olivat Polo White -valkoisia punaisella sisustuksella.

title: Chevrolet Corvette C1

text: Chevrolet Corvette C1 on Chevrolet Corvetten ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1953–1962.

title: Chevrolet Corvette

text: C2 on Corvette Sting Ray -nimellä tunnettu Larry Shinodan ja muotoilujohtaja Bill Mitchellin suunnittelema Corvetten toinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1963 – 1967. Sting Rayta valmistettiin sekä coupe- että roadster-avomallina ja vuodesta 1965 moottoriksi voi valita myös ns. isolohko V8 -moottorin.

title: Chevrolet Corvette C4

text: Vuonna 1990 myyntiin tuli Corvette ZR-1 malli ainoastaan coupé versiona, auto on helppo erottaa perus Corvetteista leveämmästä perästä ja 11" leveistä takarenkaista. Autossa on myös neljä nelikulmaista takavaloa ja keskellä lisäjarruvalo.

title: Chevrolet Corvette C6

text: Vuonna 2007 tuli myyntiin rajoitettu erä Victory Edition -mallia juhlimaan Corvettella ajettuja voittoja eri sarjoissa. Tämä erikoismalli on saatavilla mustana tai Velocity Yellow Tintcoat -keltaisena. Edessä on 18" vanteet ja takana 19". Autossa on myös korinvärinen leveä takaspoileri. Sisustassa on kaksiväriset nahkapenkit Corvette-logoin varustettuna, luxury-paketti, 2 kuljettajan asetukset muistavat penkit, jotka on 6 suuntaan säädettävät, sähköisesti säädettävä ratti, penkinlämmittimet, G-voimamittari, HUD ja Bosen 7 kaiuttimen äänentoistojärjestelmä.

title: Chevrolet Corvette C1

text: Vuosimallin 1958 Corvette sai muidenkin yhdysvaltalaisten automerkkien tapaan nelivaloisen ajovalojärjestelmän. Ensimmäiset sähköikkunoilla varustetut Corvettet ilmestyivät vuonna 1958, jolloin alettiin myös suunnitella sähköisesti toimivaa katon avaussysteemiä. Ratkaisu jäi vain kokeiluksi, eikä sitä toteutettu vielä pitkään aikaan Corvettessa.

title: Chevrolet Corvette C6

text: Chevrolet Corvette C6 on urheiluautomalli Chevrolet Corvetten kuudes sukupolvi. Se ei eroa teknisesti kovinkaan paljon edeltäjästään, Corvette C5:stä. Corvette C6 perustuu Y-pohjalevyyn ja se tuli myyntiin vuonna 2005. Autossa on tavalliset etuvalot (ei luukkuvalot) ensimmäistä kertaa Corvettessa vuoden 1962 jälkeen ja edeltäjään verrattuna auton sisätilat ja moottori ovat suuremmat. Edeltäjäänsä verrattuna auto on myös polttoaineenkulutukseltaan taloudellisempi ja sen ilmanvastuskerroin on pieni.

title: Chevrolet Corvette

text: Vuosimalliin 1954 ei tehty merkittäviä muutoksia. Edelleen samannäköisen Corvetten tuotanto siirtyi Flintistä St. Louisiin. Myös värivalikoima kasvoi valkoisesta siniseen, punaiseen ja mustaan. Corvetten suosio hiipui vuoden lopulla laiskahkon kuutosmoottorin takia, joten loppuvuodesta alettiin suunnitella V8-moottoria. Tuotantomäärä vuonna 1954 oli kuitenkin kiitettävät 3 640 kappaletta.

title: Chevrolet Corvette C5

text: Chevrolet Corvette C5 on urheiluautomalli, jonka valmistus aloitettiin vuonna 1997 ja lopetettiin mallivuodeksi 2004. Auto on viides Corvette-sukupolvi. Auto poikkeaa edeltäjästään hyvin paljon, muun muassa vaihteisto on siirretty auton takaosaan. Kori on huomattavasti edeltäjää jäykempi ja auto on muutenkin joka suhteessa paremmin tehty. Osien määrää onnistuttiin vähentämään 1500:lla edeltäjäänsä nähden.

title: Chevrolet Corvette C4

text: Jarrusylinterit on valmistettu alumiinista. Alun perin vaihteistona oli Doug Nash vaihteisto, joka on nelivaihteinen manuaali, jossa on ylivaihde kolmelle ylimmälle vaihteelle,(4+3) myöhemmin saataville tuli ZF:n valmistama kuusivaihteinen manuaalivaihteisto,


query: Missä William Shakespeare syntyi?

title: William Shakespeare

text: William Shakespeare (kastettu 26. huhtikuuta 1564 Stratford-upon-Avon, Warwickshire – 3. toukokuuta (J: 23. huhtikuuta) 1616 Stratford-upon-Avon, Warwickshire) oli englantilainen näytelmäkirjailija ja runoilija. Hänen katsotaan olevan historian merkittävimpiä kirjailijoita ja aikansa etevimpiä englannin kielen taitajia. Shakespeare kirjoitti useita näytelmiä, niin tragedioita kuin komedioitakin, sonetteja ja runoja. Shakespeare kirjoitti teoksensa vuosina 1585–1613, mutta näytelmien kirjoitusjärjestystä ei tiedetä varmasti.

text: Shakespeare: Kuinka Williamista tuli Shakespeare? () on Stephen Greenblattin vuonna 2004 julkaistu kirja William Shakespearesta.

title: William Shakespeare

text: Shakespearea arvostettiin omana aikanaan, mutta ei ylistetty. 1600-luvun lopussa klassiset ihanteet tulivat muotiin, ja monet kriitikot arvostivat Ben Jonsonia ja John Fletcheriä enemmän kuin Shakespearea. Shakespearea arvosteltiin muun muassa komedian ja tragedian sekoittamisesta. 1700-luvulla Shakespearen arvostus kasvoi Samuel Johnsonin ja Edmond Malonen julkaistua hänen töistään uudet editiot.

title: BBC Television Shakespeare

text: Sarjaa on esitetty myös nimillä "The Shakespeare Collection" (Iso-Britannia) ja "The Complete Dramatic Works of William Shakespeare" (Yhdysvallat).

title: Luettelo William Shakespearen näytelmien elokuvasovituksista

text:
William Shakespearen näytelmistä on tehty yli 410 täyspitkää elokuva- ja televisioversiota, mikä tarkoittaa Shakespearen olevan eniten filmatisoitu kirjailija millä tahansa kielellä. Tämä johtuu muun muassa siitä, että elokuvan alkuaikoina varakas keskiluokka halusi nähdä Shakespearen ja muiden suurten kirjailijoiden teosten klassikkosovituksia. Tunnettujen teatterinäyttelijöiden käyttö toi myös elokuvalle lisää arvovaltaa uutena kulttuurin muotona.
Osa elokuvasovituksista on uskollisia alkuperäiselle tekstille ja dialogille, kun taas osa hyödyntää vain tarinan juonta."HUOMAA: Sarjat "ShakespeaRe-Told", "" ja "BBC Television Shakespeare" on käsitelty edellä jaksossa olleen näytelmän kohdalla.

title: BBC Television Shakespeare

text: BBC Television Shakespeare on brittiläinen William Shakespearen näytelmien televisioversioiden sarja, jonka on luonut Cedric Messina. "BBC Television Shakespeare" esitettiin Iso-Britanniassa alun perin 3. joulukuuta 1978 – 27. huhtikuuta 1985. Sarjaan kuuluu 37 televisioitua Shakespearen näytelmää.

title: William Shakespeare

text: 1800-luvulle tultaessa Shakespeare oli saanut Englannissa kansalliskirjailijan aseman ja alkoi tulla tunnetuksi muissakin maissa. Shakespearea mainostaneisiin kuuluivat Victor Hugo, Johann Wolfgang von Goethe ja Stendhal. Romantiikan aikana Shakespearea ylisti Samuel Taylor Coleridge. Viktoriaanisena aikana Shakespearen näytelmistä tehtiin laajamittaisia spektaakkeliversioita. George Bernard Shaw sen sijaan hyökkäsi Shakespeare-kulttia vastaan esittäen, että Ibsenin naturalismi oli tehnyt Shakespearen tuotannosta aikansa eläneen.

title: William Shakespeare

text: 1900-luvun modernistinen vallankumous ei hylännyt Shakespearea, vaan valjasti hänet avant garden välineeksi. Saksan ekspressionistit ja Moskovan futuristit hyödynsivät Shakespeare-aiheita. Shakespeare vaikutti Bertolt Brechtin eeppiseen teatteriin. Runoilija ja kriitikko T. S. Eliot argumentoi Shawia vastaan sanoen, että Shakespearen ”primitiivisyys” teki tästä aidosti modernin. T. S. Eliotin ja G. Wilson Knightin kritiikin uusi koulukunta tutki Shakespearen kuvastoa aiempaa tarkemmin. 1950-luvulta alkaen moderni tutkimus vaihtui postmoderniksi, ja 1980-alkaen Shakespeare-tutkimukseen on liittynyt strukturalismin ja feminismin kaltaisia liikkeitä.

title: Shakespeare: The Animated Tales

text: Shakespeare: The Animated Tales (tunnetaan myös nimellä The Animated Shakespeare) on Leon Garfieldin luoma brittiläinen animaatiosarja, joka perustuu William Shakespearen näytelmiin.

title: William Shakespeare

text: William oli John Shakespearen ja Mary Ardenin kahdeksasta lapsesta kolmas. Hänellä oli neljä siskoa ja kolme veljeä. William oli lapsista ensimmäinen joka selviytyi yli lapsuusiän, vaikka pian Williamin synnyttyä Stratfordiin saapui ruttoepidemia, joka vei joka seitsemännen asukkaan kaupungissa.[3]

title: William Shakespeare

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Ackroyd, Peter| title = Shakespeare: The Biography| location = Lontoo| publisher = Chatto & Windus| year = 2005| id = ISBN 1-85619-726-3}} Citation error, replace with{{cite book| author = Holden, Anthony| title = William Shakespeare| others = Translated by Kaisa Sivenius| location = Helsinki| publisher = Gaudeamus| year = 2003| version = (alkuteos William Shakespeare: His life and work, 1999)| id = ISBN 951-662-890-7}} Tuntematon totuus, Uutta valoa historian arvoituksiin, Valitut Palat 1992, ISBN 951-8933-45-6 Citation error, replace with{{cite book| author = Hansen, Ad| title = Englanti, Yleinen kirjallisuuden historia 3| location = Suomal. kirjall. seuran kirjapainon osakeyhtiö Helsingissä| publisher = Otava| year = 1900| version = Tanskan kielestä suomentanut Otto Manninen}}

title: William Shakespearen Romeo ja Julia

text: William Shakespearen Romeo ja Julia ("William Shakespeare’s Romeo + Juliet") on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut elokuvasovitus William Shakespearen näytelmästä "Romeo ja Julia". Sen on ohjannut Baz Luhrmann, ja pääosissa Romeota ja Juliaa näyttelevät Leonardo DiCaprio ja Claire Danes.

title: William Shakespeare

text: Williamin isä oli menestyvä hansikaskauppias ja raatimies, äiti vanhaa vaurasta sukua.[4] Molemmat vanhemmat olivat todennäköisesti lukutaidottomia – vaikka isä toimi korkeimmillaan Stratfordin pormestarina, hän kirjoitti nimensä aina puumerkillä.[5] Williamin uskonnosta on kahdenlaista käsitystä: hän eli protestanttina, mutta jotkut esittävät hänen olleen taustaltaan ja omalta uskoltaan katolinen.[6][7] Esimerkiksi elämäkerturi Anthony Holden on arvellut Williamin isää katoliseksi tämän talon kattorakenteista vuonna 1757 löytyneen testamentin perusteella. John Shakespeare olisi luultavasti pyrkinyt salaamaan asian, ja ajan katolisten vaino saattoi olla osasyy hänen elämänsä loppupuolen talousongelmiin.[8]

title: William Shakespeare

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Boyd, Brian| title = Why Lyrics Last: Evolution, Cognition, and Shakespeare’s Sonnets| location = Cambridge (Mass.)| publisher = Harvard University Press| year = 2012| isbn = 978-0-674-06564-2}} Citation error, replace with{{cite book| author = Greenblatt, Stephen| title = Shakespeare: Kuinka Williamista tuli Shakespeare?| others = Translated by Kaisa Sivenius| location = Helsingissä| publisher = Otava| year = 2008| version = Will in the world: How Shakespeare became Shakespeare, 2004.| id = ISBN 978-951-1-20960-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Keinänen, Nely (toim.)| title = Shakespeare Suomessa| location = Helsinki| publisher = WSOY| year = 2010| id = ISBN 978-951-0-35836-8}} Citation error, replace with{{cite book| author = Kott, Jan| title = Shakespeare tänään| location = Porvoo Helsinki| publisher = WSOY| year = 1984| version = (Szkice o Szekspirze, 1961.) Saksankielisestä käännöksestä Shakespeare heute suom. Salla Hirvinen. 2. painos (1. painos 1965)| id = ISBN 951-0-12814-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Potter, Lois| title = The Life of William Shakespeare: A Critical Biography| location = Chichester| publisher = Wiley-Blackwell| year = 2012| id = ISBN 978-0-631-20784-9}}

title: William Shakespeare

text: Sonettien lisäksi Shakespeare kirjoitti pitemmät kertovat runoelmat Venus ja Adonis sekä Lucrece. Ne on molemmat omistettu Shakespearen mesenaatille Henry Wriothesleylle. Shakespeare kirjoitti myös eräitä muita lyhyempiä runoja.

title: Ensimmäinen foliopainos

text: Ensimmäinen foliopainos (, alkuperäiseltä nimeltään "Mr. William Shakespeare's Comedies, Histories, & Tragedies") on vuonna 1623 julkaistu kokoelma William Shakespearen näytelmiä. Siihen kuuluu 36 Shakespearen näytelmää, joista noin puolet julkaistiin foliossa ensimmäistä kertaa painetussa muodossa. Kokoelma on yksi merkittävimmistä Shakespearen tuotantoa käsittelevistä lähdeaineistoista.

title: Modest Tšaikovski

text: Tšaikovski käänsi useita William Shakespearen sonetteja venäjäksi. Osa hänen oopperalibretoistaan syntyi hänen veljensä oopperoihin. Hän antoi veljensä kuudennelle sinfonialle lisänimen "Pateettinen", jolla se nykyään tunnetaan.

title: William Shakespeare

text: Stratford-upon-Avonin Pyhän kolminaisuuden kirkon kirjoista löytyy 26. huhtikuuta 1564 latinankielinen kastemerkintä Guilelmus filius Johannes Shakespere eli William, John Shakespearen poika.[1] Kasteen ajankohdan mukaan on syntymäpäiväksi yleisesti arveltu 23. huhtikuuta. Arvio perustunee etupäässä siihen, että kyseinen päivä on Pyhän Yrjön päivä, joka 1800-luvulla katsottiin Englannin kansallisrunoilijalle sopivaksi syntymäpäiväksi.[2] Shakespeare saattoi syntyä myös 21. tai 22. päivänä.[1]

title: William Shakespeare

text: Joidenkin teorioiden mukaan joku kirjailija tai ryhmä kirjailijoita käytti Shakespeare-nimeä vain pseudonyyminä eikä stratfordilaisella William Shakespearella ollut teosten kanssa mitään tekemistä.[31] Teorioiden mukaan tällaisia kirjailijoita voisivat olla esimerkiksi Sir Francis Bacon, Oxfordin jaarli Edward de Vere, Christopher Marlowe, Sir Henry Neville tai jopa kuningatar Elisabet I.[32][33][34]

title: Ansa Ikonen

text: Roxane (Edmond Rostand: Cyrano de Bergerac) Catherine (Muriel Spark: Filosofiantohtorit) Lady Teazle (Richard Sheridan: Juorukoulu) Katarina Thorwöst (Serp: Katarina, kaunis leski) Isabella (William Shakespeare: Mitta mitasta) Nora (Henrik Ibsen: Nukkekoti) Kirsti Mara (Tuuli Reijonen: Ovi avautuu) Beatrice (William Shakespeare: Paljon melua tyhjästä) Marja Myllymies (Ilmari Turja: Raha ja sana) Hilde (Henrik Ibsen: Rakentaja Solness) Julia (William Shakespeare: Romeo ja Julia) Juulia (Maria Jotuni: Tohvelisankarin rouva) Portia (William Shakespeare: Venetsian kauppias)[3][171][172][173]

title: William Morgan Sheppard

text: Sheppard syntyi englantilais-irlantilaiseen perheeseen. Valmistuttuaan Royal Academy of Dramatic Artista hän työskenteli Royal Shakespeare Companyssa ja Yhdysvalloissa Broadway-teattereissa. Hänet on palkittu roolisuorituksesta Harold Pinterin näytelmässä "The Homecoming".

title: William Shakespeare

title: William Shakespeare

text: Vapaasti ladattavia William Shakespearen e-kirjoja sekä Petäjä, Jukka: Helsingin Sanomat 23.4.2016 Bahtin, Mihail: . Suom. Tapani Laine. niin & näin 4/1997, 21–23.

title: William Shakespeare

text: Nykyisin valtaosa tutkijoista pitää kuitenkin Shakespearen henkilöllisyyttä todistettuna. Sen sijaan on tunnettua, että monet Shakespearen näytelmät perustuivat esimerkiksi juonen osalta suurelta osin olemassa olleisiin näytelmiin, kuten ajan tapana oli. On lisäksi vakavasti pohdittu sitä, kirjoittiko Shakespeare näytelmiensä jokaisen sanan itse, vai oliko avustamassa muita dramaturgeja. Vuonna 2016 julkaistun tekstianalyysin mukaan 17:ssä Shakespearen nimissä julkaistussa näytelmässä oli myös joku toinen tekijä.[35] Epäilyt Shakespearen näytelmien kirjoittajan henkilöllisyydestä perustunevat tähän sekä siihen, että Shakespearen elämästä tiedetään hyvin vähän.

title: William Shakespearen Kesäyön unelma

text: "William Shakespearen Kesäyön unelma" kuvattiin Laziossa ja Toscanassa, sekä Cinecittà-elokuvastudioilla Roomassa, Italiassa. Elokuvan tapahtumat on siirretty Kreikan Ateenasta fiktiiviseen Monte Athenaan, joka sijaitsee Toscanan alueella Italiassa. Kuitenkin kaikki viittaukset Ateenaan on jätetty tekstiin.

title: William Shakespearen Kesäyön unelma

text: William Shakespearen Kesäyön unelma on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Michael Hoffmanin ohjaama romanttinen komedia. Elokuva perustuu nimensä mukaisesti William Shakespearen näytelmään.

title: Rakastunut Shakespeare

text: Näytelmän "Romeo ja Ethel, merirosvon tytär" esiintymiskokeessa nuori William Shakespeare (Joseph Fiennes) ihailee uuden näyttelijän, Thomas Kentin, taitoja. Tämä kuitenkin karkaa nopeasti. Shakespeare tapaa Viola de Lessepsin (Gwyneth Paltrow), joka asuu Kentin kanssa samassa talossa, ja rakastuu tähän. Viola antaa Williamille innoituksen kirjoittaa jälleen.

title: Rakastunut Shakespeare

text: Rakastunut Shakespeare on () yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1998. Se on tarina nuoresta William Shakespearesta, joka kärsii rahanpuutteesta, naisongelmista ja kirjoittamisen lamasta. Jotkut elokuvan hahmoista ja vuoropuhelusta ovat viittauksia Shakespearen teoksiin.

title: William Shakespeare

text: Shakespeare nai 18-vuotiaana itseään kahdeksan vuotta vanhemman Anne Hathawayn 28. marraskuuta 1582. Anne oli raskaana ja heille syntyi lapsi seuraavan vuoden toukokuussa. He saivat kaikkiaan kolme lasta, esikoisensa Susannan lisäksi kaksoset Judith ja Hamnet tammikuussa 1585.[10]

title: Tom Shakespeare

text: Shakespeare kuuluu kveekareihin. Hän on kirjoittanut näytelmiä ja toiminut teatterissa näyttelijänä ja teatterinjohtajana. Sukututkimusten perusteella hän saattaa olla sukua näytelmäkirjailija William Shakespearelle.


query: Mitkä olivat Ahvenkosken taistelun tappiot?

title: Ahvenkosken taistelut

text: Saksalaisten ainoat tappiot Ahvenkoskella tulivat 22.–23. huhtikuuta, jolloin tehdyssä hyökkäyksessä kaatui 13 sotilasta.[15] Punaisia kaatui Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan ainakin 14.[16]

title: Ahvenkosken taistelut

text: Seuraavan vajaan kahden viikon aikana Ahvenkosken suunnalla ei juurikaan taisteltu, mutta Loviisan pohjoispuolella käytiin ankaria yhteenottoja muun muassa Hardomissa, Liljendalissa, Myrskylässä ja Lapinjärvellä.[4] 14. huhtikuuta taisteltiin myös Teesiojoen varrella Kullan kartanossa, joka sijaitsee noin kuusi kilometriä Ahvenkosken lounaispuolella. Taisteluun osallistui Haapasaaressa piileskelleitä Kymenlaakson suojeluskuntalaisia Toivo Ketosen johdolla.[7][8] 16. huhtikuuta osasto Brandenstein siirrettiin Rüdiger von der Goltzin komentaman Itämeren-divisioonan alaisuuteen, joka lähetti Helsingistä avuksi kapteeni Roederin johtaman vahvennetun komppanian.[2]

title: Ahvenkosken taistelut

text: Syyskuussa 2013 punaisten antautumispaikalla nykyisten Elimäen- ja Savukoskenteiden risteyksessä paljastettiin sisällissodan päättymisen muistomerkki, jonka on suunnitellut arkkitehti Anneli Naukkarinen. Sen etupuolella on päivämäärä 5.5.1918 sekä suomen- ja ruotsinkielinen teksti ”Vuoden 1918 sisällissodan taisteluiden päättymisen muistoksi”. Takapuolella on suomen-, ruotsin- ja englanninkielinen tiivistelmä sisällissodan viimeisistä tapahtumista Kymenlaaksossa.[11]

title: Ahvenkosken taistelut

text: Seitsemän Ahvenkosken taistelussa kaatunutta saksalaista on haudattu Ahvenkosken hautausmaalle, jossa on myös muistomerkki.[17] Lisäksi hautausmaalla on punaisten joukkohauta ja vuonna 1946 pystytetty muistomerkki. Punaiset oli alun perin haudattu saksalaisten haudan paikalle, mutta sodan päättymisen jälkeen valkoiset kaivoivat vainajat ylös ja hautasivat ne sivummalle nykyiseen paikkaan.[18]

title: Ahvenkosken taistelut

text: 2500 miehen vahvuinen osasto Brandenstein nousi maihin Loviisan Valkossa 7. huhtikuuta. Seuraavana päivänä noin 300 miehen tiedusteluosasto lähti etenemään Kotkaan, mutta kohtasi vihollisen etuvartion jo viiden kilometrin päässä Tesjoella. Punaiset perääntyivät Kotkan länsipuolelle tukikohtanaan pitämäänsä Kyminlinnan linnoitukseen, jonne saksalaiset hyökkäsivät vielä samana iltapäivänä. Taistelun aikana he eivät onnistuneet valtaamaan linnoitusta, vaan päättivät lopulta vetäytyä noin kilometrin päähän Sutelaan.[1]

title: Ahvenkosken voimalaitos

text: Ahvenkosken voimalaitos on vesivoimala Kymijoen läntisimmän suuhaaran suulla Merikoskessa Pyhtään ja Loviisan rajalla Ahvenkoskella. Voimalarakennuksen suunnittelija on arkkitehti Karl Lindahl.

title: Ahvenkosken taistelut

text: Kymenlaakson punakaartien antautumisen jälkeen tammikuussa alkaneen sisällissodan sotatoimet olivat ohitse. Valkoisen armeijan ylipäällikkö C. G. E. Mannerheim julisti kuitenkin sodan päättyneeksi vasta, kun venäläiset luovuttivat Pietaria suojanneen Inon linnoituksen 15. toukokuuta.[14]

title: Ahvenkoski

text: Turun ja Viipurin yhdistänyt Kuninkaantie (myös "Suuri rantatie" tai "Alinen Viipurintie") kulki Ahvenkosken kautta 1200-luvulta lähtien. Vuosina 1741–1743 käydyn Hattujen sodan päättäneen Turun rauhan myötä Venäjän keisarikuntaaan liitetty Vanhan Suomen alue laajeni ja valtakunnanraja siirtyi Kymijokelle. Ahvenkoskesta tuli Ruotsin ja Venäjän välinen rajanylityspaikka, jonka kummallekin puolelle rakennettiin tulli- ja postiasemia sekä erilaisia linnoituslaitteita. Kuninkaantien varrella Lappeen pitäjän Taskulassa sijainnut Ruotsin tulli- ja rajapostiasema siirrettiin Ahvenkoskelle ja myöhemmin 1780-luvulla ruotsalaiset rakensivat kaksi reduttia joen ylityspaikkaan. Vaatimaton tulli- ja postiasema korvattiin saman vuosikymmenen aikana komealla virkatalolla, joka valmistui läntisen redutin viereen. Myös venäläiset linnoitivat Ahvenkoskea lukuisilla rakennelmilla, joista merkittävin oli Kuninkaantietä suojannut Kirmusaaren redutti. Joen itärannalle Suur-Ahvenkoskelle rakennettiin kaksi pienempää patteria vartiotupineen. Oman posti-ja tulliasemansa venäläiset rakensivat ruotsalaisista poiketen useita kilometrejä rajan itäpuolelle Kuninkaantien varrelle.

title: Ahvenkoski

text: Vuonna 1938 valtatie 7:ksi nimetty maantie linjattiin uudelleen 1960-luvulla. Uusi betonirakenteinen silta valmistui vuonna 1967 puolen kilometrin päähän Ahvenkosken voimalaitoksen eteläpuolelle. Savukosken sillasta tehtiin museosilta vuonna 1982 ja se suljettiin ajoneuvoliikenteeltä 1995. Moderni nelikaistainen moottoritie avattiin liikenteelle 2013 ja samalla entisestä valtatiestä tuli seututie 170. Ahvenkoskelle rakennettiin entisen viereen kaksi uutta siltaa ja Kymijoen länsirannalla sijaitsevan Markkinamäen läpi louhittiin puolen kilometrin pituinen Markkinamäen tunneli. E18-tien varrella Ahvenkoskella on levähdyspaikka sekä muun muassa Pyhtään puolella sijaitseva ABC-ketjun liikenneasema. Myös Loviisan puolelle on kaavoitettu runsaasti tilaa eri toiminnoille.

title: Nuijasota

text: Isokyrön kahakka 25.11.1596, yksi huovi sai surmansa. Nuijasota syttyy.[11] Ulvilan taistelu 20.12.1596, Pentti Pouttu vangitaan. Aateliston voitto.[11] Nokian taistelu 24.–31.12.1596, 500–600 nuijamiehen tappiot. Aateliston voitto.[11] Nyystölän taistelu 15.1.1597, 450 nuijamiehen tappiot. Aateliston voitto Iivari Tavastin johdolla.[11] Suur-Savon taistelu 23.1.1597, 550 nuijamiehen tappiot. Aateliston voitto Gödik Fincken johdolla.[11] Tarharannan kahakka tammikuun lopussa 1597, 40 nihtiä ja 3 sanansaattajaa. Talonpoikien voitto. Santavuoren taistelu 24.2.1597, noin 1 000 nuijamiehen tappiot. Aateliston voitto.[11]

title: Saksan interventio Suomen sisällissodassa

text: Maihinnousua seuranneena aamuna noin 300 miehen vahvuinen tiedusteluosasto suuntasi Kotkan länsipuolelle Kymiin, jossa se hyökkäsi punaisten tukikohtanaan pitämään Kyminlinnaan. Illalla käydyssä taistelussa saksalaiset kuitenkin lyötiin takaisin. Yön pimetessä he perääntyivät noin 15 kilometrin päähän Kymijoen rannalla sijaitsevalle Ahvenkoskelle, jonne punaiset seurasivat 10. huhtikuuta. Saksalaiset perääntyivät edelleen takaisin Loviisan suuntaan Taasianjoelle ja perustivat sinne puolustusasemansa, kun taas punaiset pysyivät Ahvenkoskella. Tämän jälkeen Osasto Brandenstein keskittyi Lahden valtaukseen ja Kymenlaakson rintama jäi paikoilleen yli kahden viikon ajaksi.[2]

title: Ahvenkoski

text: Ahvenkoski () on Kymijoen Ahvenkoskenhaaran varrella sijaitseva historiallinen ympäristö, johon kuuluvat joen länsipuolella sijaitseva Loviisan Vähä-Ahvenkosken kylä (ruots. "Lillabborfors") sekä itäpuolinen Pyhtään Ahvenkoski. Sen kautta kulkevat nelikaistainen E18 ja seututie 170, jotka ylittävät Kymijoen Ahvenkosken siltoja pitkin. Ahvenkoskella ovat myös vuonna 1928 valmistunut Savukosken museosilta sekä Ahvenkoskenhaaran suussa Merikoskessa sijaitseva 1933 rakennettu Ahvenkosken voimalaitos.

title: Ahvenkoski

text: Ahvenkoski tunnetaan erityisesti vaiherikkaasta historiastaan. Kymijoen länsirannalla oli jo keskiajalla markkinapaikka ja kylän kautta kulki myös Turun ja Viipurin yhdistänyt Kuninkaantie. Vuonna 1743 Ahvenkoskesta tuli Ruotsin ja Venäjän välinen rajanylityspaikka, jonne rakennettiin tulli- ja postiasema sekä erilaisia linnoitteita. Suomen sota käynnistyi vuonna 1808 venäläisjoukkojen ylitettyä rajan Ahvenkoskella ja myöhemmin Suomen sisällissodan aikana alueella käytiin sodan viimeisiä taisteluja. 1500-luvulta peräisin oleva Ahvenkosken kartano sijaitsee joen itäpuolella Pyhtäällä.

title: Ahvenkosken kartano

text: Ahvenkosken kartano on kartano Pyhtäällä Kymenlaakson maakunnassa. Kartano on alkujaan rakennettu jo 1500-luvulla, mutta sen vanha päärakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 1859. Nykyisen Ahvenkosken kartanon päärakennuksen rakennutti kenraalimajuri Juhana Henrik Clayhills vuosien 1892–1895 aikana ja sitä korjattiin nykyisen kaltaiseksi vuonna 1911. Kartano on ympäristöineen suojeltu kulttuurihistoriallisesti arvokkaana rakennuksena vuonna 1981 säädetyn lain perusteella.

title: Ahvenkosken taistelut

text: Viipurin taistelun päätyttyä 29. huhtikuuta sotatoimet Karjalassa olivat ohitse, minkä jälkeen viimeisiä taisteluja käytiin enää Päijät-Hämeessä ja Kymenlaaksossa, jonne vangitsemiselta välttyneitä punaisia vetäytyi Lahden kukistuttua 1. toukokuuta. Vuorokautta myöhemmin punaisten keskisen rintaman esikunnassa suunniteltiin vielä itään suuntautuvaa läpimurtoa, vaikka Pietarin yhteydenkin tiedettiin olevan poikki. Punakaartien miehistö ei kuitenkaan kannattanut ajatusta, ja myös Kotkan paikallinen esikunta oli antautumisen kannalla. Lopulta rintamaesikunta määräsi joukot asettumaan puolustukseen linjalle Ahvenkoski–Inkeroinen–Hamina, mutta käskyn noudattaminen oli satunnaista.[12][13]

title: Ahvenkoski

text: Ahvenkoski on yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.

title: Ahvenkoski

text: Suomen sisällissodan aikana huhti–toukokuussa 1918 Ahvenkoskella käytiin saksalaisten ja punaisten välisiä taisteluja. Osapuolet olivat linnoittautuneet eri puolille jokea ja ainakin punaiset käyttivät hyväkseen 1700-luvulla rakennettuja puolustusvarustuksia, joita he aseistivat uudelleen. Taistelut päättyivät 5. toukokuuta, kun noin 800 punakaartilaista antautui saksalaisille Rajasillan länsipäässä ja samalla myös sisällissodan sotatoimet olivat ohitse koko maassa. Vuonna 2013 paikalle pystytettiin sisällissodan päättymisen muistomerkki.

text: Lahden taistelussa kaatuneiden saksalaisten hautamuistomerkki sijaitsee vanhalla hautausmaalla.[67] Seitsemän Ahvenkoskella kaatunutta saksalaista on haudattu Ahvenkosken hautausmaalle, jossa on myös muistomerkki.[68] Muita Osasto Brandesteinin sotilaiden hautoja on ainakin Loviisassa,[57] Liljendalissa, Kouvolassa, Nastolassa,[65] ja Orimattilassa[69].

title: Ahvenkosken taistelut

text: Luokka:Kymenlaakson historia Luokka:Loviisan historia Luokka:Pyhtää Luokka:Ruotsinpyhtää Luokka:Saksalaisten taistelut Suomen sisällissodassa

title: Ahvenkosken sillat

text: Ahvenkosken sillat ovat nykyisillä valtatie 7:llä ja seututie 170:llä olevat sillat, jotka ylittävät Kymijoen läntisimmän suuhaaran eli Ahvenkoskenhaaran Loviisan ja Pyhtään rajalla Ahvenkoskella. Sillat ylittävät joko voimalaitoksen alakanavan tai sen länsipuolella olevan tulva-aukon. Siltoja on viisi.

title: Ahvenkoski

text: Suomen sota alkoi helmikuussa 1808, kun venäläiset hyökkäsivät Ahvenkoskella rajan ylitse tavoitteenaan edetä Loviisaan ja Helsinkiin. Sodan päätyttyä vuotta myöhemmin, Ruotsin valtakunnan itäinen osa liitettiin Venäjään ja Ahvenkoski menetti merkityksensä rajanylityspaikkana, kun Venäjän ja Suomen suuriruhtinaskunnan välinen raja siirtyi vuonna 1812 Karjalan kannakselle. Samalla Ahvenkosken posti- ja tulliasemat lakkautettiin. Alueen rakennelmat pääsivät vuosikymmenten kuluessa rapistumaan, eikä esimerkiksi Ruotsin puoleisesta tulliasemasta ole enää jäljellä kuin perustukset. Myös Ahvenkosken linnoitteet ovat raunioituneet.

title: Ahvenkosken taistelut

text: Takarajaksi oli määrätty 5. toukokuuta klo 18, mutta punaisten antautuminen alkoi jo puolenpäivän aikaan, kun Ahvenkosken kartanolla olleet joukot järjestäytyivät komppanioittain valkoista lippua kantaneen esikuntapäällikkö Oskar Vinterin taakse. Saksalaiset olivat vastassa Rajasillan länsipäässä, jossa noin 800 punaista luovutti aseensa. Miehistön jäseniä ei kuitenkaan lupauksista huolimatta laskettu vapaaksi, vaikka saksalaiset olisivat tähän ilmeisesti suostuneetkin. Valkoiset siirsivät antautuneet yöksi Vähä-Ahvenkosken kylässä sijainneisiin Ahlströmin torppareiden karja-aitauksin, jonka jälkeen vangit marssitettiin Loviisaan ja sieltä edelleen vankileireille eri puolille Etelä-Suomea. Esikunta ja komppanianpäälliköt sekä työväenjärjestöjen johtohenkilöt erotettiin joukosta ja teloitettiin Loviisassa Svartholman linnan raunioilla.[4] Antautumista seuranneen viikon aikana valkoiset teloittivat Kymenlaaksossa lähes 300 punakaartilaista.[14]

title: Ahvenkoski

text: Pyhtään pitäjään kuuluneen Ahvenkosken länsipuolista osaa alettiin rajan siirtymisen myötä kutsumaan Ruotsinpyhtääksi. Uuden pitäjän keskus muodostui kuitenkin kolmisen kilometriä joen yläjuoksulla sijaitsevan Strömforsin ruukin ympäristöön. Ahvenkosken vanhalle markkinapaikalle perustettiin ruukin tavaraliikenteelle tarkoitettu lastauspaikka.

title: Ahvenkosken taistelut

text: 22. huhtikuuta saksalaiset etenivät Ahvenkoskelle ja aloittivat seuraavana aamuna hyökkäyksen Kymijoen länsipuolella sijaitseviin punaisten asemiin. Taistelut jatkuivat kiivaina parin päivän ajan, mutta saksalaiset eivät onnistuneet tekemään läpimurtoa. 25. huhtikuuta punaiset lopulta vetäytyivät joen itäpuolelle, katkaisten mennessään Kirmusaareen johtavan sillan.[4][5] Kymijoen ylitys Ahvenkoskella tapahtui tuolloin Kirmusaaren kautta, jonne johti silta kummaltakin rannalta.[9] Punaiset tuhosivat räjäyttämällä Vähä-Ahvenkosken ylittävän Rajasillan itäpään.[10] Rintama vakiintui nyt Ahvenkoskelle, jonne saksalaiset asettuivat joen länsipuolelle ja punaiset sen itärannalle. Tämän jälkeen alueella käytiin asemasotaa seuraavan viikon ajan, kunnes osapuolet solmivat aselevon Kotkassa toimivien ulkomaiden konsulien välityksellä ja käynnistivät pian neuvottelut punaisten antautumisesta.[3][11]

title: Ahvenkosken sillat

text: Kaksi vanhinta siltaa valmistuivat vuonna 1965 silloiselle valtatie 7:lle. Itäisin silta, teräskaarinen Ahvenkosken voimalaitoksen alakanavan silta on tyypiltään langerpalkkisilta ja se on rakennettu tie- ja vesirakennushallituksen (TVH) siltaosastolla tehtyjen tyyppipiirustusten mukaan. Sen jänneväli on 65 metriä. Ahvenkosken tulva-aukon silta on teräsbetoninen 3-aukkoinen jatkuva laattasilta, keskiaukon pituus on 18 metriä ja molemmat reuna-aukot ovat 13,5 metriä pitkiä. Sillan kokonaispituus on noin 54,5 metriä. Myös tämä silta on suunniteltu TVH:n siltaosastolla.

title: Ahvenkoski

text: Ahvenkoskenhaaran länsirannalla sijaitsevalla Markkinamäellä toimi kauppapaikka jo keskiajalla. Joen itärannalla oli Turun piispan nautintoihin kuulunut lohenkalastamo, jonka myötä syntynyt piispankartano läänitettiin Viipurin linnan voutia toimineelle Jaakko Hästeskolle vuonna 1561. Kartanon ympärille muodostui Ahvenkosken kylä, jonka venäläiset kuitenkin hävittivät 1570-luvulla pitkänvihan aikana. Ahvenkosken kartanon 1700-luvulla valmistunut päärakennus tuhoutui tulipalossa 1859 ja nykyinen on vuodelta 1894.

title: Ahvenkosken taistelut

text: Ahvenkosken taistelut käytiin Suomen sisällissodan aikana Kymenlaakson Ahvenkoskella 10. huhtikuuta – 5. toukokuuta 1918 suomalaisten punakaartilaisten ja Loviisassa maihinnousseiden osasto Brandensteinin saksalaisten välillä. Ne olivat suurimman osan ajasta asemasotaa, jonka osapuolet olivat linnoittautuneet Kymijoen rannoille. Ankarimmat taistelut käytiin 23.–24. huhtikuuta, jolloin saksalaiset yrittivät murtautua punaisten asemien läpi. Yhteenotot päättyivät lopulta 5. toukokuuta, jolloin koko maan viimeiset punakaartilaiset antautuivat Ahvenkoskella saksalaisille ja samalla myös sisällissodan sotatoimet olivat ohitse.

title: Ahvenkosken taistelut

text: Saksalaiset perääntyivät Sutelasta aluksi parinkymmenen kilometrin päähän Ahvenkoskelle, jonne punaiset varovasti seurasivat heitä. Tämän jälkeen saksalaiset jatkoivat edelleen vajaan kahdeksan kilometrin päähän Taasianjoelle, jonne he perustivat puolustusasemansa. Punaiset puolestaan asettuivat Ahvenkoskelle,[3][4] missä he varustivat vanhoja 1700-luvun puolivälissä rakennettuja venäläisiä tykkipattereita sekä keskellä Kymijokea Kirmusaaressa sijaitsevan saman aikakauden redutin.[5] Pyhtäälle saapui Kotkan kautta myös Karjalan rintamalta vetäytyneitä Helsingin pitäjän punakaartin osastoja.[6] Rintamalinja muodostui Kymijoen läntisimmän haaran länsipuolella sijaitseville metsäisille kallioille.[4]

title: Langerpalkkisilta

text: Valtatie 7:n uudella moottoritieosuudella Pyhtään Ahvenkoskella otettiin syyskuun 2014 alussa käyttöön yksikaarinen Ahvenkosken itäinen vesistösilta. Sen kokonaispituus on 143 metriä ja pääjänne 90 metriä. Silta ylittää Kymijoen Ahvenkosken vanhan langerpalkkisillan vieressä.

title: Kyminlinnan taistelu

text: Saksalaisten aloitettua etenemisensä, hiedän reitillään Ahvenkoskella ja Pyhtäällä olleet punaiset perääntyivät nopeasti Kotkan suuntaan ja puoleen päivään mennessä saksalaiset olivat päässeet vapaasti etenemään Sutelan kylään noin kilometrin päähän Kymijoen Langinkoskenhaarasta. Yksittäisiä partioita eteni myös Kotkansaaren ja Korkeakosken suuntaan.