query: Milloin Ruma Betty sarja päättyi?

title: Ruma Betty

text: Ruma Betty (Ugly Betty) on yhdysvaltalainen komedia-draamasarja. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa ABC:llä 28. syyskuuta 2006. ABC ilmoitti 27. tammikuuta 2010 lopettavansa sarjan neljännen tuotantokauden päätyttyä.[1] Ruman Bettyn viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 14. huhtikuuta 2010. Suomessa sarjaa on esittänyt Nelonen.

title: Telenovela

text: Telenovelat siirtyivät 1960- ja 1970-lukujen aikana päiväohjelmistosta prime time -aikaan. Ne alkoivatkin olla yhä enemmän massayleisölle suunnattuja. Brasilialainen Rede Globo -televisioyhtiö alkoi panostaa myös sarjojen laatuun ja vei niitä ulkomaille. Brasilialaisia telenovelia myytiinkin 1970- ja 1980-lukujen aikana yli 128 valtioon. Ensimmäinen telenovela, josta on tuotettu maailmanlaajuisesti uusia versioita on kolumbialainen "Yo soy Betty, la fea". Sen jokaista jaksoa seurasi Kolumbiassa noin kolme miljoonaa ihmistä, ja se levisi 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa muihinkin latinalaisen Amerikan maihin. Sen jälkeen siitä tehtiin versiot muun muassa Intiassa, Saksassa, Alankomailla ja Venäjällä. Yhdysvalloissa sarjan pohjalta kehittyi "Ruma Betty" -draamasarja.

title: Ruma Betty

text: Betty tutustuu voileipiä myyvään Gioon. Heidän välinsä lämpenevät vähitellen, mikä haittaa Bettyn ja Henryn suhdetta. Bettyn avustuksella Claire vapautuu vankilasta, kun paljastuu, että Claire oli ollut huumaavan myrkyn vallassa murhatessaan Fey Sommersin. Kotipuolella Hilda perustaa oman kauneussalongin ja ihastuu Justinin liikunnanopettajaan Tonyyn.

title: Ruma Betty

text: Bettyn kotona seurataan Bettyn Ignacio-isän, Hilda-siskon ja tämän pojan Justinin elämää. Ignacion viisumi on vanhentunut, joten perheen täytyy lyödä päänsä yhteen, jotta häntä ei karkotettaisi takaisin Meksikoon. Hilda yrittää löytää töitä ja huomaa omaavansa potentiaalia ryhtyäkseen kosmetologiksi. Samalla hän yrittää lämmitellä suhdettaan entiseen poikaystäväänsä ja Justinin isään Santosiin. Myöhemmin he palaavat yhteen ja menevät kihloihin.

title: Kevin Alejandro

text: Alejandro tunnetaan parhaiten Santosin roolista sarjasta "Ruma Betty", Jesus Velasquezin roolista sarjasta "True Blood" ja Nate Morettan roolista sarjasta "Southland". Hän on tehnyt monia vierailevia rooleja muun muassa televisiosarjoissa "Yli synkän virran", "24", "Tunteita ja tuoksuja", "Alias", "Näkijä", "Sleeper Cell", "Shark" ja "Weeds".

title: Ruma Betty

text: Marc ja Betty pääsevät opiskelemaan YETIin, jossa koulutetaan tulevia toimittajia. Betty ihastuu urheilutoimittajaksi pyrkivään Matt Hartleyyn. Betty saa tietää Mattin olevan rikkaasta perheestä ja aluksi heidän välinen kemiansa ei tunnu syttyvän, mutta myöhemmin kaksikko rakastuu ja alkaa seurustella.

title: Yaya DaCosta

text: DaCosta aloitti näyttelemisen vuonna 2005. Hän näytteli Nico Slateria "Ruma Betty" -sarjan neljännellä tuotantokaudella.

title: Ruma Betty

text: Betty saa vihdoin hammasrautansa pois. Hilda tapaa jälleen lapsuuden ihastuksensa Bobbyn, johon hän ihastuu. Archie ja Hilda eroavat, minkä jälkeen Hilda ja Bobby alkavat seurustella. Hilda tulee raskaaksi, mikä kuitenkin päättyy keskenmenoon. Myöhemmin pari kihlautuu. Hilda viettää polttareitaan Bettyn ja Amandan kanssa Lontoossa, missä juhlintaan liittyy Christina. Joukkio törmää Lontoossa myös Gioon, ja Bettylle tarjotaan töitä muotikolumnistina, mutta Betty tajuaa, ettei muoti ole hänen unelmansa.

title: Eric Mabius

text: Eric Mabius on näytellyt urallaan niin televisiossa kuin elokuvissakin. Hänen elokuvadebyyttinsä oli "Tervetuloa Nukketaloon" (Welcome to the Dollhouse, 1995). Tämän jälkeen Mabius on esiintynyt useissa elokuvissa, joista tunnetuimpia ovat "Julmia aikeita" (Cruel Intentions, 1999) ja "Resident Evil" (2002). Hän on myös vieraillut lukuisissa televisiosarjoissa, mm. sarjoissa "L-koodi", "O.C." ja "C.S.I. Miami". Nykyisin hänet tunnetaan parhaiten Daniel Meaden roolista tv-sarjassa "Ruma Betty".

title: Ruma Betty

text: Daniel tapaa kauniin Reneen, joka paljastuu Wilhelminan siskoksi. Renee on kuitenkin psyykkisesti sairas ja yrittää murhata Bettyn, luullen tämän olleen kiinnostunut Danielista. Renee joutuu mielisairaalaan ja Daniel jää jälleen yksin.

title: Max Greenfield

text: Max Greenfield (s. 4. syyskuuta 1980 Dobbs Ferry, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Kolme miestä ja tyttö","Veronica Mars" ja "Ruma Betty". Hän näytteli myös "American Horror Story"-sarjan viidennellä tuotantokaudella.

title: Ruma Betty

text: Henry palaa New Yorkiin. Hänen ja Bettyn vanhat tunteet heräävät, mikä herättää Mattin epäilyt. Henry päättää lähteä ja suutelee Bettyä hyvästiksi, mutta Matt näkee tämän ja päättää heidän suhteensa. Bettyn ja Marcin valmistuttua YETIstä, vain jompikumpi saa kirjoittajan paikan Modesta. Wilhelmina ja Daniel päättävät valita Bettyn, joka on onnellinen unelmansa täyttymisestä, vaikka Mattista tuleekin hänen pomonsa.

title: Ruma Betty

text: Sarjan lopussa Betty saa uuden työtarjouksen Lontoosta paikallisen lehden pääkirjoittajana. Hän epäröi aluksi, koska ei halua jättää perhettään ja ystäviään, mutta päättää muuttaa Lontooseen. Amanda löytää vihdoin isänsä. Hilda päättää muuttaa Bobbyn ja Justinin kanssa Manhattanille ja Ignacio on iloinen saadessaan enemmän tilaa. Daniel päättää etsiä uusia tuulia elämälleen ja antaa Wilhelminalle tämän unelmien työn Moden johdossa. Betty jättää jäähyväiset perheelleen. Sarja päättyy, kun Betty törmää Lontoossa Danieliin, joka pyytää häntä päivälliselle. Betty suostuu ja vitsailee etsivänsä assistenttia.

title: Yo soy Betty, la fea

text: Yo soy Betty, la fea ("Olen Betty, se ruma") on kolumbialainen telenovela (saippuaooppera). Vuonna 2006 alkanut "Ruma Betty" -televiosarja perustuu siihen. Telenovelan on käsikirjoittanut Fernando Gaitán.

title: Ruma Betty

text: Kauden lopulla Wilhelmina kertoo Meadeille tulevasta lapsestaan ja hänestä tulee Moden pääkirjoittaja. Daniel tapaa ranskalaisen pojan, joka kertoo olevansa hänen poikansa. Betty huomaa rakastuneensa sekä Gioon että Henryyn. Molemmilla on omat ehdotuksensa tulevaisuudelle, mutta jää avoimeksi, kumman Betty valitsee.

title: Ruma Betty

text: Vastaanottovirkailija Amanda Tanen ja Wilhelminan assistentti Marc St. James ovat hyviä ystävyksiä ja pilkkaavat usein Bettyä, vaikka suostuvatkin työskentelemään hänen kanssaan erilaisissa tehtävissä. Amanda löytää syntymätodistuksen, minkä mukaan Fey Sommers olisi hänen äitinsä.

title: Gabrielle Union

text: Unionilla oli merkittävä sivurooli Will Smithin ja Martin Lawrencen elokuvassa "Bad Boys 2" (2003). Hän näytteli myös elokuvissa "Irti Evasta" ja "Kehdosta hautaan" vuonna 2003. Siitä saakka hän on näytellyt lukuisissa elokuvissa, joista myöhäisemmän kauden merkittävimpiä ovat muun muassa "Cadillac Records" (2008) ja "Think Like a Man" (2012). Hän esiintyi myös mm. tv-sarjoissa "Ruma Betty" ja "FlashForward". Vuodesta 2013 lähtien Union on näytellyt pääroolia tv-sarjassa "Being Mary Jane".

title: Elizabeth McLaughlin

text: Elizabeth Sarah McLaughlin (s. 2. lokakuuta 1993 Morgantown, Länsi-Virginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt tv-sarjoissa "Ruma Betty", "Dexter" ja "Melissa & Joey", sekä pääroolia elokuvassa "The Clique" (2008). McLaughlin tullaan näkemään tv-sarjassa "Valehtelevat viettelijät" Lesli Stonen roolissa vuonna 2015.

title: Liz Torres

text: Torres on esiintynyt monissa tv-ohjelmissa. Vuonna 2007 hän esiintyi Wilhelmina Slaterin taloudenhoitajana sarjassa "Ruma Betty". Vuonna 2009 hän esiintyi jakson verran sarjassa "Täydelliset naiset" Connie Solisin (Carlosin täti) roolissa.

title: Tilannekomedia

text: Tilannekomedian ja draamakomedian välinen ero on usein häilyvä, ja sille on erilaisia määritelmiä. Draamakomediassa ei tilannekomedian tapaan ole studioyleisöä eikä naurua, sen jaksot ovat yli puolituntisia, sitä ei esitetä komediakanavilla, ja se painottaa hauskuuttamisen sijasta draamalle ominaisia kerrontatapaa ja teemoja. Esimerkiksi yhdysvaltalaista sarjaa Ruma Betty (2006–2010) markkinoitiin Yhdysvalloissa draamakomediana mutta Britanniassa puhtaana komediana.[23]

title: Ruma Betty

text: Betty aloittaa työnsä mainostoimittajana Modessa, minkä kunniaksi hän muuttaa hiustyyliään ja hankkii uudet silmälasit. Matt kohtelee häntä aluksi kaltoin, mutta antaa anteeksi ja he jatkavat suhdettaan ystävinä. Amanda ihastuu Mattiin, mutta tajuaa tämän olevan vielä rakastunut Bettyyn. Matt ja Betty palaavat yhteen, mutta myöhemmin pari eroaa Mattin saadessa työtarjouksen Afrikasta. Samaan aikaan Daniel suree Mollyn kuolemaa ja liittyy hetkeksi erikoiseen sururyhmään.

title: Ruma Betty

text: Ruma Betty palkittiin parhaan komediasarjan Golden Globella vuonna 2007. Sarjan pääosaa esittävä America Ferrera voitti samassa tilaisuudessa parhaan komedianäyttelijättären palkinnon.[2]

title: Mark Indelicato

text: Indelicato näyttelee ABC-tuotantoyhtiön draamakomediasarjassa Ruma Betty (Ugly Betty). Hän esittää sarjassa Bettyn "tyttömäistä" sisarenpoikaa Justin Suarezia. Indelicato on nähty myös The Suite Life Of Zack And Cody High School Musical erikoisjaksossa. Hänen sukujuurensa ovat Puerto Ricosta ja Italiasta.

title: Ruma Betty

text: Sarjassa seurataan Betty Suarezin (America Ferrera) ja tämän päätoimittajapomon Daniel Meaden (Eric Mabius) elämää MODE-muotilehden toimituksessa ja sen ulkopuolella. Ruma Betty perustuu Fernando Gaitánin käsikirjoittamaan kolumbialaiseen telenovelaan Yo soy Betty, la fea (1999–2001). New Yorkin ympäristöön sarjan ovat muokanneet Silvio Horta, Salma Hayek ja Ben Silverman. Hayek vierailee myös itse sarjassa Sofia Reyesin roolissa.

title: Ruma Betty

text: Betty seurustelee kauden alussa Walterin kanssa, mutta eroaa hänestä myöhemmin. Hän ihastuu Moden kirjanpitäjä Henry Grubstickiin ja he alkavat tapailla, kunnes Henryn on/off-tyttöystävä Charlie ilmestyy kuvioihin. Bettyn ja Henryn suhde menee jäihin, mutta myöhemmin he palaavat yhteen. Charlie kuitenkin ilmestyy jälleen kertoen olevansa raskaana. Henry päättää lähteä Charlien kanssa heidän kotikunnilleen Tucsoniin.

title: Salma Hayek

text: Salma Hayek Jiménez de Pinault (s. 2. syyskuuta 1966 Coatzacoalcos, Veracruz, Meksiko) on meksikolainen näyttelijä. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä latinalaisamerikkalaisista näyttelijöistä. Hayek on esiintynyt yli 30 elokuvassa ja saanut Oscar-ehdokkuuden. Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa "Ruma Betty" ja "30 Rock".

title: Ana Ortiz

text: Vuosina 2006-2010 Ortiz näytteli ABC:n komediasarjassa "Ruma Betty", jossa hän esitti päähenkilö Bettyn isosiskoa, Hilda Suarezia.

title: Ruma Betty

text: Henry palaa Tucsonista ollen yhä tietämätön Charlien suhteesta, mutta saa myöhemmin kuulla totuuden. Isyystesti varmistaa Henryn olevan lapsen isä, mutta Betty ja hän päättävät kuitenkin jatkaa suhdettaan.

title: AnnaLynne McCord

text: Vuonna 2008 hän näytteli kauhuelokuvassa "Day of the Dead". Hän on vieraillut yhdessä jaksossa sarjoissa "Kodinpuolustaja", "Kampus Greek", "Todistettavasti syyllinen" ja "O.C.", sekä kahdesti sarjassa "Ruma Betty". "Muodon vuoksi" -sarjassa McCord näytteli Eden Lordia kuudessa jaksossa viidennellä tuotantokaudella. Vuoteen 2009 mennessä hän oli vieraillut sarjassa jo 12 jaksossa.

title: Ruma Betty

text: Amanda muuttaa asumaan Bettyn luokse rahapulansa takia. Myöhemmin Betty muuttaa takaisin kotiin isänsä sydänkohtauksen jälkeen, ja Marc muuttaa Bettyn tilalle. Kotona Ignacio saa oman henkilökohtaisen hoitajansa, jonka kanssa hän alkaa seurustella vähäksi aikaa. Hilda sen sijaan eroaa Tonysta saatuaan tietää tämän vaimosta, mutta rakastuu myöhemmin kunnanjohtaja Archie Rodrigueziin.


query: Onko solunulkoisia vesikkeleitä löytynyt veren plasmasta?

title: Solunulkoiset vesikkelit

text: Solunulkoiset vesikkelit (extracellular vesicles, EV), mukaan lukien eksosomit, mikrovesikkelit ja apoptoottiset kappaleet ovat solujen tuottamia kalvorakkuloita, joita on löydetty ja eristetty useista lähteistä, kuten veren plasmasta, virtsasta ja soluviljelmien kasvatusnesteestä.[1][2] Solunulkoiset vesikkelit ovat pieniä ja vaihtelevat halkaisijaltaan kymmenien nanometrin koosta aina muutaman mikrometrin kokoon. Kooltaan ne ovat siis suurempia kuin low-density-lipoproteiinit (LDL), mutta paljon pienempiä kuin esimerkiksi verihiutaleet ja punasolut. Solunulkoisia vesikkeleitä voi muodostua multivesikkelisten rakkuloiden (engl. multivesicular body) sulautuessa solukalvoon (eksosomit) tai kuroutumalla suoraan solukalvosta (mikrovesikkelit).[2]

title: Trombiini

text: Trombiini () on veren hyytymisen kemiallisiin reaktioihin yhtenä osana kuuluva aine. Haavassa verisuonen rikkoutuessa ilma pääsee veren kanssa kosketuksiin, jolloin tromboplastiini-niminen entsyymi stimuloi trombiinin tuotantoa maksassa valmistetusta plasman protrombiinista yhdessä plasman entsyymien ja ionimuodossa olevan kalsiumin kanssa. Trombiini alkaa pilkkoa maksassa valmistettua plasman fibrinogeeniä fibriiniksi, jonka myötä haavakohtaan muodostuu verihyytymä ja rupi.

title: Ihmisen anatomia

text: Veriplasma on veren se osa, joka ei koostu soluista; veriplasma on pääasiassa vettä, mutta plasmassa on myös valkuaisaineita, suoloja, lukuisia eri tehtäviä hoitavia välittäjäaineita ja glukoosia.

title: Kuljetusvesikkeli

text: Kuljetusvesikkelit ovat vesikkeleitä, jotka siirtävät molekyylejä solun sisällä. Ne siirtävät esimerkiksi proteiineja endoplasmakalvostosta (ER) Golgin laitteeseen. Vesikkelien rakenne koostuu sisällä olevasta rasvahappokaksoiskalvosta sekä proteiinikuoresta. Vesikkeleitä on soluissa erilaisia ja ne eroavat toisistaan erityisesti proteiinikuoren ("COP", engl. "coat protein") rakenteeltaan.

title: Munuainen

text: Munuaiset pitävät solunulkoisen nesteen (kudosneste, veriplasma ja imuneste) osmoottisen paineen vakaana. Ne säätelevät myös solunulkoisen nesteen määrää. Koska solunulkoisen nesteen osmolaliteetti on lähes vakio, nesteen määrää voidaan säädellä suolapitoisuutta muuttamalla. Säädeltäviä ioneja ovat muun muassa natrium-, kalium-, kalsium- ja magnesiumionit sekä kloridi, sulfaatti ja fosfaatti. Elimistön happo-emästasapainon ylläpitämiseen munuaiset osallistuvat säätelemällä vety- ja bikarbonaatti-ionien eritystä.[4]

title: Kuljetusvesikkeli

text: Vesikkelin sulautumiseen (fuusioon) osallistuvat NSF-proteiini, kohdekalvoon kiinnittyvä SNAP-proteiini sekä SNAP-reseptori vesikkelissä (v-SNARE) ja kohdekalvolla (t-SNARE). Sulautumista edeltää SNARE-proteiinien keskinäinen tunnistaminen ja kietoutuminen toistensa ympärille. Tämä neljän proteiinin kompleksi on välttämätön, mutta ei todennäköisesti riittävä edellytys sulautumiselle. Kuljetusvesikkelit aiheuttaisivat kohdekalvon kasvamista, jos ei olisi myös vastakkaista liikennettä, joka kuljettaa rasvahappokaksoiskalvoa poispäin. Tälle on ehdotettu kahta mallia, joita molempia saattaa esiintyä: Toisen mallin mukaan vesikkelit luovuttavat sisältönsä kohde-elimelle ohuen kanavan läpi sulautumatta kohde-elimen kalvoon kokonaan ja irtoavat ehjinä pois. Toisen mallin mukaan kohde-elimestä tapahtuu tyhjien vesikkeleiden siirtoa takaisinpäin.

title: Solunulkoiset vesikkelit

text: EV:iden molekyylisisältö on hyvin monimuotoinen ja solu voi tuottaa koostumukseltaan ja kooltaan erilaisia vesikkeleitä riippuen sen kasvuolosuhteista tai saamista molekyyliviesteistä. Tämä tekee EV:istä hyvin mielenkiintoisen, mutta myös haastavan tutkimuskohteen.

title: Esisolu

text: Kun fosfolipidit asetetaan veteen, molekyylit järjestäytyvät itsestään niin, että hännät ovat suojassa vedeltä, tuottaen kaksoiskalvon, vesikkelin ja misellin kaltaisia kalvorakenteita. Moderneissa soluissa, vesikkelit toimivat osana aineenvaihduntaa, kuljetusta, kelluvuuden säätelyä ja entsyymien varastointia. Ne voivat myös toimia luonnollisina reaktiokammioina. Vetisessä liuoksessa oleva tyypillinen vesikkeli tai miselli tuottaa rakenteen, jossa hydrofiilinen "pää" on yhteydessä ympäröivään liuottimeen ja yksittäinen hydrofobinen häntä on eristettynä misellin keskuksessa. Tämä vaihe johtuu siitä, että yksihäntäisten lipidien käyttäytymiseen kuuluu kaksoiskalvoksi pakkautuminen. Vaikka luonnossa esiintyvät itsestään muodostuvat, lipideistä koostuvat "yksöiskalvot" muistuttavat niitä alkeellisia vesikkeleitä, jotka olisivat voineet olla olemassa evoluution alkuvaiheessa, ne eivät kuitenkaan ole yhtä kehittyneitä kuin nykypäivän organismeista löytyvät "kaksoiskalvot".

title: Nestetasapaino

text: Solunulkoisen nesteen koostumuksen on pysyttävä lähes vakiona, jotta elimistön solut toimisivat normaalisti. Solunulkoisen nesteen tilavuutta on säädeltävä verenpaineen vakauden vuoksi, ja sen osmolaliteettia on säädeltävä, jotta solut eivät kutistu eivätkä turpoa. Osmolaliteetista yli 90 % aiheutuu natriumsuoloista. Solunulkoisen nesteen natriumpitoisuutta säätelevät ADH-järjestelmä ja janomekanismi. Solunulkoisen nesteen osmolaliteetti suurenee juomiskertojen välillä. Se tehostaa ADH-eritystä, joka taas vähentää nestehävikkiä. Kun osmolariteetti nousee tietylle tasolle, janokeskus stimuloituu ja ihminen juo.

title: Solunulkoiset vesikkelit

text: Solunulkoiset vesikkelit tunnistettiin ensimmäisen kerran veren plasmassa jo vuonna 1946[4] ja kuvatiin vuonna 1967[5] verihiutaleiden tuottamana 'hiutalepölynä'. Kesti kuitenkin kauan, että aluksi harvojen solujen ominaisuudeksi uskotuista vesikkeleistä onkin paljastunut solujen yleinen tapa välittää monimolekyylisiä viestejä toisille soluille. Vasta 2000-luvulla tutkimus on todella lähtenyt kasvuun, kun eksosomien osoitettiin kuljettavan nukleiinihappoja, jotka kykenivät tuottamaan proteiineja vastaanottajasolussa[6]. Nykytiedon valossa käytännössä kaikki eukaryootti- ja prokaryoottisolut pystyvät tuottamaan EV:itä.[2] EV:t koostuvat solukalvon kaltaisesta lipidikaksoiskalvosta, membraanista, jossa on lipidien lisäksi valkuaisaineita, proteiineja. Vesikkelin sisältö muistuttaa koostumukseltaan sen erittäneen solun solulimaa, mutta lisäksi vesikkeliin voidaan pakata valikoituja proteiineja, nukleiinihappoja, kuten DNA:ta ja RNA:ta, sekä erilaisia pienmolekyylejä, kuten metaboliitteja.

title: Kuljetusvesikkeli

text: COP-I-vesikkelit vastaavat proteiinien kuljettamisesta takaisinpäin, eli Golgin laitteen ulommista sisternoista sisempiin ja Golgin laitteesta tumaan. Endosytoosiin ja eksosytoosiin osallistuvilla vesikkeleillä on klatriini-proteiinista koostuva kalvo. Vesikkeleitä, jotka kuljettavat proteiineja ER:stä Golgin laitteeseen ja Golgin laitteen läpi, ei tunneta kovin hyvin. Nämä saattavat olla joko COP-II- tai COP-I-vesikkeleitä. On myös jonkin verran näyttöä siitä, että Golgin laitteessa proteiinit eivät ehkä siirry sisternoista toiseen vesikkeleiden avulla vaan proteiinien siirto tapahtuisi sisternoiden kypsymisen kautta.

title: Antidiureettinen hormoni

text: Tärkein ADH:n eritykseen vaikuttava tekijä on plasman osmoottinen paine, jonka elimistö pyrkii pitämään mahdollisimman tasaisena (normaaliarvo 280 mosm/kg). Plasman osmoottisen paineen kasvu eli elimistön väkevöityminen (joka kertoo elimistön kuivumisesta) aikaansaa hypotalamuksen preoptisen alueen osmoreseptoreissa aktiopotentiaalin, joka aktivoi hypotalamuksen ADH:ta tuottavia soluja. Samalla tavalla vaikuttaa solunulkoisen nestetilavuuden pieneneminen. Jopa stressi voi lisätä ADH:n eritystä. Plasman osmoottisen paineen väheneminen ja solunulkoisen nesteen tilavuuden suureneminen luonnollisesti vaikuttavat päinvastaisella tavalla.

title: Munuaiskeränen

text: Veri tulee glomerulukseen munuaisvaltimosta haarautunutta tuojasuonta pitkin ja poistuu viejäsuonta pitkin. Kahden valtimon välissä olevassa hiussuonikeräsessä on tarpeeksi korkea verenpaine (noin 60 mmHg), jonka vuoksi plasmaa suodattuu hiussuonten seinämän läpi keräsenkoteloon. Verestä suodattuvat kaikki veren osat lukuun ottamatta verisoluja sekä lähes kaikkia valkuaisaineita. Proteiineja pääsee glomerulussuodokseen vain muutama gramma vuorokaudessa.

title: Solunulkoiset vesikkelit

text: Koska nämä vesikkelit ovat kooltaan pääasiassa alle näkyvän valon aallonpituuden, niiden tutkiminen ei onnistu perinteisiä mikroskooppeja käyttäen, mutta niitä on mahdollista kuvantaa elektronimikroskopialla. EV:iden kvantitointiin ja karakterisointiin hyödynnetään muun muassa valon taittokykyyn ja lämpöliikkeeseen perustuvia menetelmiä kuten virtaussytometriaa ja partikkelianalyysejä.

title: Alkaloosi

text: Alkaloosi () on elimistön happo-emäs-tasapainon häiriötila, jossa solunulkoisen nesteen (plasman) vetyionipitoisuus on vähentynyt, jolloin kudokset ja veri ovat liian emäksisessä tilassa. Alkaloosi jaetaan edelleen tilan aiheuttaneen syyn mukaisesti aineenvaihdunnalliseen eli "metaboliseen" tai hengittämiseen liittyvään eli "respiratoriseen" alkaloosiin.

title: Turvotus

text: Pernassa turvotuksen syitä ovat maksan porttilaskimopaineen nousu, sydämen oikean puolen vajaatoiminta ja pernan laskimopaineen nousu esimerkiksi trombin vuoksi. Veren kertyminen suoniin aiheuttaa plasman ja punasolujen kertymistä pernan soluvälitilaan. Tilan kroonistuminen voi johtaa fibroosiin pernakudoksessa.

title: D-dimeeri

text: Kun verestä määritellään D-dimeerin arvo (P-FIDD-arvo), se kertoo veren hyytymisen ja liukenemisen tasapainosta elimistössä. Hyytymisjärjestelmän toiminnan lopputuloksena syntyy paikallisen suonivaurion alueella trombiinientsyymiä, joka pilkkoo fibriiniä fibrinogeenista. Muodostuneen fibriinin pintaan tarttuu heti plasmasta "plasminogeenia", joka kudoksen plasminogeenin aktivaattorin "tPA:n" avulla muuttuu plasmiiniksi. Plasmiini pilkkoo ristisidoksien vahvistamaa fibriiniä D-dimeeriksi.

title: Veren hyytyminen

text: Veren hyytyminen on monimutkainen prosessi. Haavan synnyttyä verisuonen seinämästä vapautuu kollageeniproteiinia. Kollageeni saa verihiutaleet erittämään tromboksaani-hormonia joka saa ne edelleen erittämään adenosiinidifosfaattia (ADP). ADP saa verihiutaleet litistymään ja kiinnittymään haavaan. Samaan aikaan veren hyytymistekijät muodostavat trombiini-nimistä entsyymiä. Trombiini reagoi plasman fibrinogeenin kanssa, ja vereen vapautuu fibriiniä. Säikeisiin fibriineihin juuttuu muita verisoluja. Kun fibriinisäikeet vetäytyvät kokoon, ylimääräinen neste puristuu hyytymästä ja tilalle syntyy rupi.

title: Solunulkoiset vesikkelit

text: EV-tutkimus on jakautunut edelleen selvittämään EV:iden koostumusta proteiinien, nukleiinihappojen tai aineenvaihduntatuotteiden osalta, toiminallisuutta (funktio), vesikkelien synty- ja spesifejä pakkausmekanismeja, vastaanottomekanismeja ja sairauteen liittyviä mekanismeja ja biomarkkereita. Lisäksi uusien eristys- ja analyysimenetelmien kehitystyö on vilkasta. Kiivaasta tutkimusvauhdista ja esim. kehittyvistä eristys- ja analyysimenetelmistä johtuen saadut tulokset päivittyvät nopeasti, mikä vaikeuttaa tutkimusten keskinäistä vertailua ja tutkimusalaan perehtymistä.

title: Solunulkoiset vesikkelit

text: Vesikkelitutkimus on erittäin aktiivista julkaisujen määrän kasvaessa tällä hetkellä lähes eksponentiaalisesti. EV:itä tutkitaan lukusissa laboratoriossa ympäri maailman. Tutkimusaiheet vaihtelevat bakteerien EV:istä (outer membrane vesicles) eri sairauksien mekanismeihin osallistuviin EV:ihin. Myös kasvien ja ympäristön EV:t ovat lisääntyvän kiinnostuksen kohteena. Suomessa EV:itä tutkitaan useissa tutkimusryhmissä, eri yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa. Helsingin yliopistossa on lisäksi toiminnassa solunulkoisiin vesikkeleihin erikoistunut tutkimuspalveluyksikkö[7].

title: Solunulkoiset vesikkelit

text: Koska tieteenala on monitieteellinen käytössä on ollut kymmeniä erilaisia tapoja nimetä näitä solunulkoisia vesikkeleitä, mukaan lukien eksosomit ja mikrovesikkelit, jotka eroavat toisistaan eritystavan perusteella. Nimityksiä on lisäksi runsaasti riippuen solulähteestä, -tyypistä tai muusta erityispiirteestä. Lisäksi yksi solu voi erittää erityyppisiä ja kokoisia solunulkoisia vesikkeleitä. Sekavan nimeämiskäytänteen vuoksi kansainvälinen vesikkelitutkimusyhteisö (ISEV) on suositellut nimitystä 'extracellular vesicle' eli solunulkoinen vesikkeli yleisnimitykseksi näille vesikkeleille.

title: Hengitys

text: Happi siirtyy lyhyen matkan vuoksi hyvin nopeasti keuhkorakkuloista vereen, jossa se kulkee suurimmaksi osaksi hemoglobiiniin eli verenpunaan sitoutuneena. Osa hapesta kuitenkin liukenee plasmaan ja punasolujen nesteeseen. Esimerkiksi häkä (CO) sitoutuu hemoglobiiniin estäen hapen sitoutumisen, joka selittää sen myrkyllisyyden. Kudosten hiussuonista happi siirtyy happiosapaineen ansiosta kudosnesteeseen ja siitä edelleen soluihin. Samalla tavoin siirtyy hiilidioksidi soluista ensin kudosnesteeseen ja siitä vereen. Veressä hiilidioksidi reagoi veden kanssa muodostaen hiilihappoa, joka dissosioituu vetyioniksi ja vetykarbonaatti-ioniksi. Tätä tapahtumaa katalysoivat tietyt punasolujen entsyymit. Hiilidioksidista noin 70 prosenttia kulkee veressä vetykarbonaattina. Vetykarbonaatti ja vetyionit muodostavat jälleen hiilidioksidia keuhkokapillaareissa. Hiilidioksidista noin 23 % kulkee veressä hemoglobiinin tai muihin plasman proteiineihin sitoutuneena ja noin 7 prosenttia hiilidioksidista on liuenneena vereen muuttumattomana hiilidioksidina.

title: Hypovolemia

text: Hypovolemia on tila, jossa elimistössä kiertävän veren tai kokonaisnestetilavuuden määrä on vähentynyt. Hypovoleemisen šokin aiheuttajia voivat olla dehydraatio, verenvuoto ulos elimistöstä tai elimistön onteloihin, pitkittynyt ripuli sekä vakavat palovammat, joiden kautta plasmaa vuotaa elimistöstä.

title: Solunulkoiset vesikkelit

text: Solunulkoisilla vesikkeleillä on useita fysiologisesti tärkeitä tehtäviä muun muassa solujen välisessä signaloinnissa, immuunivasteen säätelyssä, veren hyytymisessä, ja solujen jätehuollossa. Nämä vesikkelit ovatkin kasvavan kiinnostuksen kohteena, mm. kliinisten ja terapeuttisten sovellusten mahdollistajina. Solunulkoisten vesikkelien välittämä vuorovaikutus liittyy myös useiden sairauksien molekyylimekanismeihin. Solunulkoisia vesikkeleitä voidaankin tulevaisuudessa ehkä käyttää biomarkkereina terveyden ja sairauden tilan toteamisessa, taudin ennusteen tekemiseen ja terapiaan.[3]

title: Veriplasma

text: Verineste eli veriplasma tai plasma on veren nestemäinen verisoluton osa, joka voidaan verenohentajien ja linkoamisen avulla erottaa koko verestä. Verisolujen (puna- ja valkosolut sekä verihiutaleet) osuus verestä on noin 45 % ja verinesteen osuus noin 55 %.

title: Solunulkoiset vesikkelit

text: Solunulkosia vesikkeleistä on tutkittu paljon niiden proteiini- ja nukleiinihappokoostumuksen osalta. Tätä tietoa on löydettävissä useista tietokannoista ml. , [9] ja [10].

title: Kiina

text: Tästä on esimerkkinä 1990-luvulla maaseudulla ollut AIDS-katastrofi, joka levisi verenmyynnin kautta. Verenluovutuskertoja lisättiin palauttamalla veren plasma luovuttajille. Plasma oli seos useamman luovuttajan verestä, mikä johti HIV-epidemiaan.[85]

title: Eikosapentaeenihappo

text: EPA-rasvahappoa esiintyy hyvin pieninä pitoisuuksina solukalvoissa. EPAn vaikutusta verenkiertoon, hormoneihin ja aivojen toimintaan on tutkittu paljon. Japan EPA Lipid Intervention Studyn (JELIS) tulosten mukaan korkea veren plasman EPA-pitoisuus laski vakavien sydänkohtaustapahtumien riskiä.

title: Solunulkoiset vesikkelit

text: EV:iden pieni koko ja monimuotoinen koostumus antaa haasteita niiden eristämiselle ja analytiikalle. EV:iden eristämiseen käytetään erikoistunutta tutkimusvälineistöä. Usein käytetty eristysmenetelmä on erottelu korkeakierroksisen sentrifugin avulla joko putken pohjalle eroon liukoisesta materiaalista tai tarkemmin tiheysgradientissa. Tämä vaatii erikoislaitteistoja ja on aikaavievää. Lisäksi erilaisiin EV:iden fysikokemiallisiin ominaisuuksiin perustuvia lähestymistapoja on kehitetty esim. suodattamiseen tai saostamiseen, mutta nämä eivät yleisesti vielä tuota yhtä puhdasta materiaalia kuin sentrifugiperusteinen eristys, vaikka ovat huomattavasti nopeampia toteuttaa. Kromatografiset menetelmät perustuvat tällä hetkellä geelisuodatukseen[8] ja molekyyli-interaktioihin. Eristysmenetelmän sopivuus riippuu EV:den käyttötarkoituksesta ja jatkoanalytiikasta.

title: Plasmiini

text: Plasmiini eli fibrinaasi tai fibrinolysiini on proteaaseihin kuuluva entsyymi, joka hydrolysoi useita proteiineja, erityisesti veren hyytymistä aiheuttavia fibriinejä. Plasmiinin aktivoijilla ja inhibiittoreilla on tämän vuoksi tärkeä rooli joko veren hyytymisen ehkäisyssä tai edistämisessä. Plasmiinin EC-numero on EC 3.4.21.7.


query: Mikä on osmiumin atomipaino?

title: Osmium

text: Osmium () on siirtymäalkuaineisiin kuuluva metallinen alkuaine. Se on jaksollisessa järjestelmässä 76. alkuaine. Sen kemiallinen merkki on Os, sulamispiste 3030°C, ja atomipaino 190,23. Se on tihein luonnollisesti esiintyvä alkuaine.

title: Osmium

text: Osmium on kemiallisesti varsin passiivinen alkuaine, joka luetaan jalometalleihin. Hienojakoisena jauheena se yhtyy ilman hapen kanssa helposti haihtuvaksi osmiumtetroksidiksi, joka on erittäin myrkyllinen. Osmium reagoi myös lämmittäessä ilman hapen kanssa. Se ei normaalisti reagoi happojen kanssa, paitsi kuuman typpihapon, rikkihapon ja kuningasveden kanssa. Osmium reagoi myös korkeissa lämpötiloissa halogeenien kanssa muodostaen osmoniumfluorideja, -klorideja, -bromideja ja -jodideja. Tämän lisäksi se voi muodostaa karbonyyliyhdisteitä sekä reagoida happiryhmän alkuaineiden kanssa. Osmiumtetroksidi on pahanhajuista. Osmiumilla on myös toinen oksidi, osmiumdioksidi (OsO2).[2][1][3]Osmium muodostaa kaikilla yleisimmillä hapetusasteillaan kompleksiyhdisteitä. Tyypillisiä ligandeja ovat emäksiset typpiyhdisteet kuten ammoniakki, amiinit, pyridiini, bipyridiini ja fenantroliini. Myös alkeeni- ja bentseenikomplekseja tunnetaan. Eräiden bipyridyyli- ja polypyridyylien soveltuvuutta katalyyteiksi ja lääketieteellisiin käyttökohteisiin on tutkittu.[4][5]

title: Osmium

text: Osmiumilla on platinaryhmän alkuaineista korkein sulamispiste (3303 kelviniä). Sen kiehumispiste on 5285 kelviniä.[9]

title: Osmium

text: Osmiumia käytetään useasti muiden metallien kanssa seoksina, jolloin saadaan yleensä erittäin kovia yhdisteitä. Platinan (90 %) ja osmiumin (10 %) seosta käytetään lääketieteessä muun muassa sydämentahdistimissa ja sydämen keinoläpissä.[9]

title: Osmium

text: Eri yhdisteissä osmiumilla esiintyvät hapetusluvut +II, +IV ja +VIII, joista viimeksi mainittu esiintyy osmiumtetroksidissa (OsO4).[1]

title: Atomimassa

text: Suhteellisen atomipainon taulukoituja arvoja on julkaistu tieteellisessä kirjallisuudessa aina F. W. Clarken vuonna 1882 tekemistä mittauksista saakka. Nykyään IUPAC julkaisee nämä joka toinen vuosi. Eräiden alkuaineiden atomipainoille on myös määritetty epätarkkuutta ilmaisevat virherajat. Ensimmäisenä virherajan sai rikki vuonna 1951 ja vuoteen 2007 mennessä niitä oli annettu 18 alkuaineelle. Vuoden 2009 julkaisusta alkaen joidenkin alkuaineiden atomipainolle on käytetty yksittäisen lukuarvon sijasta vaihteluväliä [a; b], jos alkuaineen E luonnossa esiintyvien isotooppien seoksen atomipainolle pätee a ≤ A(E) ≤ b.

title: Atomimassa

text: Lähes aina puhuttaessa jonkin alkuaineen atomimassasta, käytetään todellisuudessa suhteellista atomipainoa (tunnus A). Suhteellinen atomipaino on alkuaineen luonnossa esiintyvän isotooppiseoksen erimassaisten atomien atomipainojen pitoisuuksilla painotettu keskiarvo. Suhteellinen atomipaino ei varsinaisesti ole luonnonvakio, vaan riippuu materiaalin fysikaalisesta tai kemiallisesta historiasta.

title: Osmoseeni

text: Osmoseeni eli bis(syklopentadieeni)osmium (CHOs) on metalloseeneihin kuuluva osmiumin organometalliyhdiste.

title: Atomimassa

text: Alkuaineet, joiden virallinen atomipaino on vaihteluväli, on lueteltu seuraavassa taulukossa. IUPAC on myös määritellyt näille ns. konventionaalisen atomipainon, jota voidaan käyttää esimerkiksi kaupallisiin tarkoituksiin tai tuntemattomalle näytteelle, silloin kun tarkkuudella ei ole merkitystä.

title: Osmium

text: Osmiumin löysi 1803 Smithson Tennant liuottaessaan platinaa kuningasveteen. Tällöin jäi musta aines, jonka hän todisti myöhemmin koostuvan osmiumista ja iridiumista. Osmiumilla on hyvin käyttökohteita: sitä voidaan käyttää metalliseoksissa vahvikkeena sekä muun muassa sähkölaitteissa tai sydämentahdistimissa. Osmium ei ole ihmiselle itsessään haitallista, mutta sen pinnalta haihtuva osmiumtetroksidi on myrkyllinen.

title: Osmium(IV)kloridi

text: Osmium(IV)kloridi eli osmiumtetrakloridi (OsCl) on osmium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.

title: Osmium

text: 1 = Osuus kaikesta luonnossa esiintyvästä osmiumista. Ilmoitetaan stabiileille ja erittäin pitkäikäisille isotoopeille. Lähde:[13] EC = Elektronisieppaus α = Alfahajoaminen β+ = Beeta-plus-hajoaminen β- = Beeta-miinus-hajoaminen IT = Isomeerinen transitio m = Välitila tai virittynyt atomi

title: Osmium

text: Osmium itsessään ei ole myrkyllistä, mutta sen palamistuote osmiumtetroksidi on myrkyllistä. Osmiumtetroksidia haihtuu metallisen osmiumin pinnalta korkeissa lämpötiloissa tai kun metallinen osmium on jauheena. Jo 0,11 mg osmiumtetroksidia kuutiometrissä voi aiheuttaa päänsärkyä sekä ärsytystä silmissä, iholla ja hengitysteissä.[3]

title: Ydinsynteesi

text:
Luonnossa esiintyy myös rautaa raskaampia alkuaineita, joita syntyy niin ikään tähdissä. Näissä tapauksissa kyseessä ei kuitenkaan ole enää raudan fuusioituminen, vaan energiaa kuluttava hidas- tai nopea neutronisieppaus (myös "s-prosessi" ja "r-prosessi" engl. sanoista "slow" ja "rapid"). Prosessissa vahva ydinvoima sieppaa irtoneutroneja ja kasvattaa atomin kokoa. Usein heikko ydinvoima hajottaa näin kasvatetusta atomiytimestä yhden neutronin protoniksi ja elektroniksi. Tätä prosessia kutsutaan myös beetahajoamiseksi. Neutronin muuntuminen protoniksi sitoutuneissa ytimissä mahdollistaa raskaampien alkuaineiden synnyn lisäämällä ytimen stabiiliutta ja kasvattamalla atomin järjestyslukua. Prosessien tehoeroja voidaan verrata atomipainoltaan lähes identtisten platinan (atomipaino 195) ja lyijyn (atomipaino 207) avulla. Mikäli prosessit olisivat yhtä tehokkaita, platina olisi maailmankaikkeudessa yleisempää kuin lyijy. Kuitenkin platinaa syntyy ainoastaan r-prosessissa, eli prosessissa, joka käynnistyy vain tähden luhistumisen hetkellä. Lyijyä taas syntyy s-prosessissa, joka on hitaampi, mutta joka kokonaisuudessaan pystyy tuottamaan enemmän ytimiä kuin r-prosessi.
Uusimpien tietojen mukaan alkuaineita tinasta eteenpäin tuottavat muut reaktiot kuin neutronisieppaukset.

title: Atomimassa

text: Keinotekoisesti valmistetuille radioaktiivisille alkuaineille ei ole määritelty standardia atomipainoa, koska niitä ei löydy (ainakaan hyvin vähäistä suurempia määriä) luonnosta. Näille ilmoitetaan taulukoissa usein atomipainon sijasta pysyvimmän isotoopin massaluku, tyypillisesti sulkumerkkien tai hakasulkujen sisällä. Esimerkiksi plutoniumin pitkäikäisin isotooppi on Pu, joten atomipainoksi merkitään (244) tai [244]. Raskaimmat alkuaineet joille on annettu standardi atomipaino ovat torium, protaktinium ja uraani.

title: Osmium(IV)kloridi

text: Osmium(IV)kloridilla on kaksi eri kiderakennetta eli se on polymorfista. Matalan lämpötilan polymorfi on alkeiskopiltaan kuutiollinen ja väriltään ruskea. Korkean lämpätilan polymorfin rakenteessa osmium- ja kloridi-ionit muodostavat ketjumaisen rakenteen, jossa jokainen osmiumioni on koordinoitunut kuuteen kloridi-ioniin. Tämä polymorfi on väriltään mustaa. Osmium(IV)kloridi hydrolysoituu veden ja laimeiden happojen vaikutuksesta, mutta liukenee väkeviin happoliuoksiin ja klooriin. Aine myös reagoi kloridi-ionien kanssa muodostaen heksakloro-osmaattikomplekseja ([OsCl])

title: Osmium

text: Vuonna 1803 Smithson Tennant koetti liuottaa platinaa kuningasveteen, jolloin jäljelle jäi musta aines, joka ei liuennut. Happokäsittelyn avulla hän sai eroteltua tästä aineksesta osmiumin lisäksi iridiumia. Osmium nimettiin sen hajun perusteella: osme tarkoittaa kreikaksi hajua. Todellisuudessa hajun tuottaa osmiumin oksidi osmiumtetroksidi.[3]

title: Ryhmän 8 alkuaine

text: Ryhmän 8 alkuaineella tarkoitetaan alkuainetta, joka kuuluu jaksollisen järjestelmän kahdeksanteen ryhmään. Ryhmän 8 alkuaineita ovat rauta, rutenium, osmium ja hassium. Kaikki ryhmän 8 jäsenet ovat siirtymämetalleja. Niistä rutenium ja osmium ovat jalometalleja ja ne luetaan platinametallien ryhmään.

title: Atomimassa

text: Esimerkiksi se että argonin atomipaino on [39,792; 39,963], tarkoittaa että minkä tahansa maapallolta löytyvän argonnäytteen mitatun atomipainon tulisi osua tälle välille. Jos atomipaino ei ole vaihteluväli, epätarkkuus voidaan ilmoittaa viimeistä desimaalia käyttäen. Esimerkiksi iridiumin suhteellinen atomipaino 192,217(2) tarkoittaa sitä että minkä tahansa luonnosta löytyvän näytteen atomipaino osuisi välille 192,215–192,219.

title: Osmium

text: Perinteinen osmiumin erotusmenetelmä muista jalometalleista on monivaiheinen eikä kovin tehokas. Malmin sisältämät kulta, platina ja palladium liukenevat kuningasveteen ja liukenematon osmiumin lisäksi iridiumia, ruteniumia ja rodiumia sisältävä jäännös kuumennetaan lyijykarbonaatin ja hiilen kanssa niin, että muodostuu sula materiaali. Näin muodostuu arvokkaat metallit sisältävä lyijyfaasi, josta jäähdytyksen jälkeen poistetaan kuona. Tämä faasi sulatetaan ja siitä valmistetaan rakeita, jotka liuotetaan typpihappoon lyijyn poistamiseksi. Liukenemattomasta jäännöksestä saadaan natriumvetysulfaatin avulla rodium poistettua. Tämän jälkeen jäännös käsitellään natriumperoksidilla, jolloin osmium muodostaa natriumosmaattia. Natriumosmaatti reagoi kloorin kanssa helposti haihtuvaksi osmiumtetroksidiksi, joka puhdistetaan tislaamalla ja voidaan pelkistää osmiumiksi esimerkiksi natriumboorihydridin avulla. Vaihtoehtoisesti osmaatti voidaan pelkistää formaldehydin avulla.[10][4]

title: Osmium

text: Työlään perinteisen menetelmän tilalle on kehitetty liuotinuuttomenetelmä, jossa muut metallit saadaan erotettua käyttämällä spesifisiä sopivia komplekseja muodostavia liuottimia. Tämän jälkeen osmium ja rutenium erotetaan tosistaan oksideina.[10][4]

title: Ytterbium

text:
Ytterbiumin luonnossa esiintyvän isotooppiseoksen koostumuksesta on tehty vain kaksi kalibroitua mittausta, ja niiden tulokset eroavat toisistaan. Tämä on vaikeuttanut ytterbiumin suhteellisen atomipainon määräämistä. IUPAC:n atomipainoja määrittävän komission mukaan luonnon ytterbium jakaantuu isotooppeihin seuraavasti:
Ytterbiumilla on 27 tunnettua radioaktiivista isotooppia, joiden massaluvut vaihtelevat välillä 148–181 ja joiden puoliintumisajat vaihtelevat 409 millisekunnista (Yb) 32,018 päivään (Yb).

title: Osmium

text: Osmiumilla on useita stabiileja isotooppeja. Suurin osa luonnossa esiintyvästä osmiumista on isotooppia 192Os, jonka osuus on 41 % kaikesta osmiumista. Muita yleisiä ovat 190Os, 189Os ja 188Os. Osmiumin ytimessä on 76 protonia, ja neutronien määrä vaihtelee 86:n ja 120:n välillä.[13]

title: Osmium

text: Osmium esiintyy platinamalmeissa lejeerinkinä. Yleensä osmiumin ja platinan kanssa yhdessä esiintyvät myös rodium, rutenium ja palladium. Osmium on lähes aina seoksena iridiumin kanssa. Osmiumia esiintyy Venäjällä sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Keskimäärin osmiumia on 1,5 ppb (massa), joka tekee siitä yhden harvinaisimmista alkuaineista. Yleensä osmiumia saadaan nikkelin jalostamisen sivutuotteena, ja sitä tuotetaan vuosittain vain noin 100kg. 100 grammaa puhdasta osmiumia maksaa noin 5430 euroa. Suurin osa osmiumista tuotetaan Kanadassa.[3][2][9][8]

title: Osmium(IV)kloridi

text: Matalan lämpötilan polymorfia valmistetaan osmiumtetroksidin ja tionyylikloridin välisellä reaktiolla. Korkean lämpötilan osmium(IV)kloridia valmistetaan kuumentamalla osmiumia kloorin kanssa tai kuumentamalla osmiumtetroksidia ja tetrakloorimetaania kloorin läsnä ollessa.

title: Osmium

text: Osmiumia ei voida sulattaa ja muokata samalla tavalla kuin muita metalleja, joten sen käyttö jää melko vähäiseksi. Osmiumia käytetään esimerkiksi täytekynien kärkiin, sähkölaitteisiin, instrumenttien kärjissä sekä kompasseissa. Aikoinaan sitä käytettiin myös hehkulamppujen hehkulangoissa. Osmiumlankaiset lamput kuitenkin hajosivat helposti, minkä vuoksi se korvattiin pian tantaalilla ja volframilla. Osmiumia on käytetty myös sormenjälkien etsimiseen, sillä osmium reagoi pienenkin rasvamäärän kanssa.[3][7][11]

title: Osmium

text: Osmiumtetroksidi on ainoa osmiumin yhdiste, jolla on kaupallista merkitystä. Osmiumtetroksidiksia voidaan käyttää orgaanisessa kemiassa katalyyttinä, kun kaksoissidoksesta halutaan dioli. Osmiumia voidaan käyttää myös ammoniakin syntetisoinnin katalyyttinä.[12][8]

title: Osmium

text: Osmium on kova, kiiltävä, sinertävänvalkoinen tai hopeinen metalli. Huolimatta kovuudestaan osmium on melko haurasta. Osmiumia ei voi muotoilla kuten muita metalleja, mikä vähentää sen käyttömahdollisuuksia. Osmiumin tiheys huoneenlämpötilassa on 22,589×103kg/m3[6]. Se on tihein alkuaine, kaikista joiden tiheys on voitu kokeellisesti mitata; se on hieman iridiumia tiheämpi ja yli kaksi kertaa niin tiheä kuin lyijy[lower-alpha 1]. Sen kiderakenne on heksagoninen.[3][7][8]

title: Jean Charles Galissard de Marignac

text: Marignac oli aikoinaan tunnettu tarkoista ja perinpohjaisista mittauksistaan alkuaineiden atomipainojen määrittämisessä. Hän mittasi atomipainot tarkasti 57 alkuaineelle. Uransa aikana hän tutki erityisesti harvinaisia maametalleja ja vuonna 1878 onnistui eristämään ytterbiumia näytteestä, jonka luultiin olevan puhdasta erbia-maalajia.

title: Lothar Meyer

text: Vuonna 1864, seitsemän vuotta ennen kuin Mendelejev julkaisi oman kirjansa, Meyer julkaisi kirjan "Die modernen Theorien der Chemie" (”Kemian modernit teoriat”), jossa hän järjesti 28 alkuainetta atomipainon perusteella kuuteen ryhmään, joihin kuuluvilla alkuaineilla oli samanlaiset kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet. Hän jätti myös tyhjän paikan vielä löytämättömälle alkuaineelle. Hänen etunsa aiemmin luokittelua tehneisiin kemisteihin oli, että hän huomasi valenssin yhdistävän ryhmien alkuaineita. Mendelejevin julkaistua kirjansa Meyer julkaisi vielä artikkelin ”Die Natur der chemischen Elemente als Funktion ihrer Atomgewichte” (”Kemiallisten alkuaineiden luonto atomipainon funktiona”) vuonna 1870. Artikkeli tunnetaan erityisesti kuvaajista, jotka esittävät atomitilavuuden atomipainon funktiona.


query: Kuka johti valkoisten joukkoja Suomen sisällissodan aikana?

title: Suomen sisällissota

text: Sodan ratkaisutaistelut käytiin maalis–huhtikuussa 1918. Tampereen taistelu alkoi 16. maaliskuuta ja päättyi 6. huhtikuuta C. G. Mannerheimin johtamien valkoisten joukkojen voittoon. Kenraalimajuri Rüdiger von der Goltzin johtama Saksan armeijan Itämeren divisioona oli noussut 3. huhtikuuta maihin Etelä-Suomeen noin 13000 sotilaan vahvuisin joukoin, jotka valtasivat saman kuun aikana Helsingin, Lahden ja muita eteläsuomalaisia kaupunkeja. Valkoiset valtasivat huhtikuun lopussa vielä Viipurin.

title: Erik Malmberg

text: Erik Leo Johannes Malmberg (23. huhtikuuta 1892 Helsinki – 13. elokuuta 1934) oli jääkärieverstiluutnantti ja palveli valkoisten itäarmeijan Karjalan armeijakunnan esikunnassa sekä Itäarmeijan esikunnassa Viipurin valtauksen aikana Valkoisten päämajan yhdysupseeri ja tiedotusosaston päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän johti Suomen yleisesikunnan tiedustelutoimistoa vuosina 1921–1925 ja 1927–1934. Malmberg tunnettiin myös taitavana shakin pelaajana ja hän edustikin Suomea Pariisissa vuonna 1924 pidetyssä kansainvälisessä Shakkiturnauksessa.

title: Mikkeli

text: Sisällissodassa (1918) Mikkeli oli yksi paikkakunnista, joilta hallituksen, Suomen tasavallan joukkojen eli valkoisten toimintaa johdettiin. Toisen maailmansodan aikana talvi-, jatko- ja Lapin sodassa (1939–1940, 1941–1944 ja 1944–1945) Suomen armeijan päämaja oli sijoitettu Mikkeliin ja sodanjohto istui vuonna 1902 valmistuneessa Mikkelin keskuskansakoulussa, nykyinen Päämajakoulu (vuodesta 1992), jonka tiloista erotettu Päämajamuseo avattiin 1989. Päämajan sijainnin vuoksi Mikkeli oli yksi lentopommitetuimmista Suomen kaupungeista sodan aikana. Jatkosodan aikana Mikkelissä toimi myös natsi-Saksan armeijan joukkojen yhteysesikunta Nord. Sodan jälkeen Mikkeliin sijoitettiin siirtoväkeä Raudusta.

title: Eduard Ausfeld

text: Ausfeld saapui miestensä kanssa Suomeen 25. helmikuuta 1918 ja noin kuukautta myöhemmin hänet nimitettiin valkoisten itäarmeijan 1. jääkäriprikaatin komentajaksi. Suomen armeijassa hän sai everstin arvon. Hän osallistui maalis–huhtikuun vaihteessa Tampereen taisteluun, jossa hän johti valkoisten läpimurtoa kaupungin keskustaan. Tampereen taistelujen jälkeen hän oli vastuussa sotavankien käsittelystä. Huhtikuun lopussa Ausfeldin johtamat joukot osallistuivat Viipurin saartamiseen katkaisemalla Pietariin johtaneen rautatien Raivolassa. Hänen joukkonsa myös miehittivät Karjalankannaksella sijainneen Inon linnoituksen koko sisällissodan viimeisenä sotatoimena 14. toukokuuta.

title: Suomen ilmavoimien historia

text: Suomen hallituksen eli Suomen tasavallan joukkojen, valkoisten lentotoiminta sai alkunsa ruotsalaisista ja venäläisiltä jääneistä koneista. Tammikuussa 1918 muodostetuilla tasavallan joukoilla ei ollut yhtään konetta eikä lentäjää ja tällöin sotilasjohto pyysi Ruotsista apua. Se ei kuitenkaan antanut apua valtiona ja myös aktiivipalvelussa olevia ruotsalaisia lentoupseereja kiellettiin lähtemästä Suomeen. Ensimmäinen kone, N.A.B. Albatros ostettiin ruotsalaisten lahjoitusvaroilla 20. helmikuuta 1918. Kuusi muuta ruotsalaiskonetta saatiin sodan aikana, ensimmäisenä Eric von Rosenin lahjoittama Morane-Saulnier Parasol 6. maaliskuuta, josta muodostui Suomen ilmavoimien vuosipäivä. Tarkoituksena oli käyttää lentokoneita valkoisten tukena, mutta ne eivät olleet sopivia sisällissodan olosuhteisiin.

title: Jan Tuckman

text: Jan Tuckman tai Tuckmann (k. huhtikuussa 1918 Punkalaidun) oli virolainen puna-armeijaan liittynyt matruusi ja punaisten Tyrvään rintaman "ylipäällikkö" Suomen sisällissodan aikana vuonna 1918. Alkuaan hän oli ilmeisesti kuulunut Poriin sijoitettuun venäläiseen joukko-osastoon. Sisällissodan alussa hän teloitutti 11 Pietniemen Vanhastakartanosta vangittua valkokaartilaista Porin Lyseon pihassa niin sanotussa Porin lyseon joukkomurhassa. Hänen lähin toverinsa oli Väinö Koivisto, jonka kanssa hän muodosti rintamaesikunnan Tyrvääseen. Tuckman kaatui rintamalla Punkalaitumella lähdettyään tiedustelemaan valkoisten asemia. Hänet ampuivat valkoisten polkupyörillä liikkuneet tiedustelijat Eino Jokioinen ja Kalle Liuhala. Punaiset hautasivat Tuckmanin juhlamenoin Hämeenlinnaan kaupunginpuistoon. Ilmeisesti hänet siirrettiin sittemmin johonkin punaisten joukkohautaan.

title: Uudenmaan historia

text: Uusimaa oli Suomen sisällissodan aikana punaisten hallussa. Virallisesti sota myös alkoi Uudeltamaalta punaisten miehitettyä Helsingin keskeiset kohteet tammikuussa 1918. Helmikuun alussa Siuntio ja Kirkkonummi sekä Porvoo ja Sipoo olivat valkoisten hallinnassa, mutta punaiset valtasivat pian kyseiset alueet. Pellinkiin hyökkäsi kahden tuhannen punakaartilaisen joukko, joka vei valkoisten johtohenkilöt teloitettaviksi Helsinkiin. Vihdissä tehtiin helmikuun alussa niin sanotut Vihdin teloitukset, joissa punaiset murhasivat kahdeksantoista valkoisten puolelle pyrkinyttä miestä. Valkoiset valtasivat Uudenmaan saksalaisten joukkojen avulla huhtikuussa 1918. Helsingin ympäristön sotatoimissa kaatui noin 200 saksalaista ja 20 valkoista suomalaista. Punaisia kaatui noin 300. Helsingin valtauksen yhteydessä vangitut punaiset vietiin Suomenlinnaan. Tammisaaren vankileirillä kuoli tuhansia punavankeja. Valkoisten voitonparaati pidettiin Helsingissä 16. toukokuuta 1918.

title: Valkoinen terrori (Suomi)

text: Valkoisella terrorilla tarkoitetaan vuoden 1918 Suomen sisällissodassa valkoisten joukkojen harjoittamaa, taistelutoiminnan ulkopuolista poliittista väkivaltaa ja siihen liittyneitä rankaisu- ja kostotoimenpiteitä punaisia ja heitä tukeneita venäläisiä kohtaan. Näistä merkittävimpiä olivat välittömästi taisteluiden päätyttyä toimeenpannut teloitukset ja valkoisten paikallisten kenttäoikeuksien langettamat kuolemantuomiot. Lisäksi terroriin sisältyivät sodan aikana ja sen päätyttyä punavankileireillä ilman oikeudenkäyntiä sekä leireillä toimineiden kenttäoikeuksien päätöksillä toteutetut teloitukset.

text: Luettelo valkoisten muistomerkeistä Suomessa sisältää vuonna 1918 Suomen sisällissodan voittaneiden valkoisten muistopatsaat ja vapaudenpatsaat. Listassa on myös sisällissodassa kaatuneiden valkoisten muistoksi pystytetyt erilaiset muistomerkit: patsaat, veistokset, muistopaikat ja muistolaatat. Luettelossa voi olla myös hautausmailla tai niiden lähellä olevia yleisiä, mutta ei yksittäisillä haudoilla olevia muistomerkkejä. Luettelossa patsaat ovat maakunnittain ja kunnittain nimen mukaisessa järjestyksessä.

title: Iivo Ahava

text: Suomen sisällissodan sytyttyä 27. tammikuuta 1918, Vienan Karjalan Kantalahdessa perustettiin 3. helmikuuta Ahavan aloitteesta punakaartin osasto, joka koottiin paikallisista asukkaista ja alueen suomalaisista metsätyöläisistä. Pohjoisen retkikunnan nimellä tunnettu osasto koostui noin tuhannesta miehestä. Maalis–huhtikuun aikana se kävi Venäjän puolella useita taisteluita valkoisten lähettämää Vienan retkikuntaa vastaan, jonka tarkoituksena oli miehittää Vienan pohjoisosa. Ahavan johtama punakaarti onnistui estämään valkoisten aikeet, mutta myöskään sen oma suunnitelma iskusta Pohjois-Suomen valkoisten selustaan ei onnistunut. Ahavan asema punakaartin rintamakomentajana oli hankala, koska hänen isänsä liikkui valkoisten asioissa eri puolilla Karjalaa. Lisäksi Ahavan nuorempi veli Paavo oli Vienan retkikunnan komentajiin lukeutuneen jääkärikapteeni K. M. Walleniuksen joukoissa tiedustelijana ja sisar Veera esikunnassa lääkintätehtävissä.

title: Suomen sisällissodan aikajana

text: – Valkoiset valtaavat edellisenä päivänä menettäneensä Kavantsaaren rautatieaseman. – Uudestakaupungista paenneet suojeluskuntalaiset saapuvat kapteeni Johan Fabritiuksen johdolla Ahvenanmaan Kumlingeen. – Neljä ruotsalaista upseeria ilmottautuu vapaaehtoiseksi valkoisten päämajassa Seinäjoella. Puolueeton Ruotsi ei voinut virallisesti lähettää sotilasapua, mutta valkoisten taistelu herätti myötätuntoa maan porvaristossa ja Suomeen halunneille upseereille myönnettiin helposti lomia. Värväystoimintaa johti kenraali Mannerheimin veli Johan Mannerheim. – Valkoisten perustama Suomen Virallinen Tietotoimisto aloittaa toimintansa Vaasassa. – Helsingissä maanalaisesti toimineiden valkoisten julkaiseman Vapaa Sana – Fria Ord -lehden ensimmäinen numero ilmestyy.

title: Suomen sisällissodan vankileirit

text: Suomen sisällissodan vankileirit olivat vuonna 1918 Suomen sisällissodan seurauksena perustettuja vankileirejä, joille koottiin antautuneita punakaartien taistelijoita sekä muita punaisten ja työväenliikkeen toiminnassa mukana olleita tai siitä epäiltyjä. Leirit olivat sodan voittaneen osapuolen valkoisten perustamia, punaiset säilyttivät sodan aikana ottamiaan vankeja lähinnä hallussaan olleissa vankiloissa. Joitakin sisällissodan aikaisia vankileirejä on kutsuttu myös keskitysleireiksi.

title: Karkun taistelu

text: Majuri Walter von Gerichin lähettämä pieni valkoisten joukko eteni huhtikuun 19. päivän aikana Kiikkaan ja siirtyi siellä Kokemäenjoen eteläpuolelle, jolloin Tampere–Pori-rata oli koko pituudeltaan valkoisten hallussa. Lepäiltyään muutaman päivän Tyrväällä eversti Ernst Linderin komentamat valkoisten joukot lähtivät 24. huhtikuuta marssimaan pakenevien punaisten jäljessä Vesilahden, Viialan ja Toijalan kautta idän suuntaan ja ehtivät ennen sisällissodan päättymistä vielä mukaan Kouvolan, Kotkan ja Haminan valtauksiin.

title: Suomen sisällissodan vankileirit

text: Valkoisten vangiksi ottamien punaisten määrä kasvoi kevään aikana sitä mukaa kun heidän joukkonsa etenivät rintamalinjan eteläpuolella. Huhtikuun alussa Tampereen valtauksen yhteydessä vangiksi jäi yli 10000 punaista, jotka sijoitettiin pääosin kaupunkiin perustettuun Kalevankankaan vankileiriin. Huhti-toukokuun aikana valkoisten joukot saivat saksalaisten avustamina vangeiksi yhteensä noin 80000 punakaartilaista tai sellaiseksi epäiltyä. Kiinni otettiin varsinaisten aseistettujen taistelijoiden lisäksi myös muita punaisten puolella toimineita siviilejä sekä työväenliikkeen aktiiveja.[6] Sotaministeriön alaisuuteen perustettiin 24. huhtikuuta sotavankilaitos vastaamaan vangeiksi otetuista punaisista ja organisoimaan vankileirien toimintaa.[7]

title: Suomen Punaisen Kaartin pohjoisin rintama

text: Suomen punaisen kaartin pohjoisin rintama oli Suomen sisällissodan aikana Vienan Karjalassa suomalaisista koottu punakaarti, jonka Eero Haapalainen valtuutti hyökkäyksellä Pohjois-Suomeen luomaan rintama valkoisten selustaan. Yritys epäonnistui sekä valkoisten vastarinnan että varsinkin suurvaltapoliittisista syistä, kun Neuvosto-Venäjä ja kansanvaltuuskunta kielsivät Brest-Litovskin rauhan sopimuksen mukaisesti punakaartia ylittämästä valtiorajaa. Suomen sisällissodan päätyttyä osa rintaman punakaartilaisista liittyi brittien varustamaan Muurmannin legioonaan ja toinen osa Neuvosto-Venäjän puna-armeijaan, jossa he olivat Vastenin rykmentin perustana.

title: Mikko Kokko

text: Sisällissodan puhjetessa Kokko oli Helsingin itämaisen tupakkatehtaan työmies. Sisällissodan aikana hän komensi helmikuusta 1918 alkaen Helsingin punakaartin IV pataljoonan IV komppaniaa, joka oli koottu itämaisen tupakkatehtaan työläisistä. Hän osallistui Vilppulan rintaman taisteluihin ja kuului Vilppulan rintamaesikuntaan. Kokon komppania oli 18. maaliskuuta valtaamassa Oriveden asemaa tilapäisesti takaisin valkoisilta, mikä mahdollisti Vilppulan rintaman punaisten evakuoinnin Tampereelle. Tampereen saarron yhteydessä Kokko johti Kangasalla useista punakaartilaiskomppanioista kokoamaansa taisteluosastoa, joka operoi omatekoisella panssarijunalla. Hän onnistui joukkoineen murtautumaan junallaan 23. maaliskuuta Kangasalan asemalta valkoisten saartorenkaan läpi Messukylään korjattuaan ensin valkoisten rikkoman radan. Kokon ”panssarijuna” oli itse asiassa ratapölkyillä ja hiekkasäkeillä suojattu ja konekivääreillä varustettu tavallinen juna. Punaisten asiakirjalähteissä Kokon ei mainita olleen koskaan varsinaisen panssarijunan komentajana. Kokon komppania osallistui 24.–25. maaliskuuta ensimmäisiin Lempäälässä käytyihin taisteluihin. Komppania ei kyennyt estämään valkoisia katkaisemasta Tampereen eteläistä rautatieyhteyttä, mutta jäi samalla itse sulkeutuneen saartorenkaan ulkopuolelle ja palasi Helsinkiin.

title: Severin Dobrovolski

text: Dobrovolski syntyi yläluokkaiseen perheeseen Pietarissa, mutta oleskeli nuoruudessaan myös Suomessa. Hän valmistui upseeriksi Pihkovan kadettikoulusta 1899 ja Konstantinin tykistökoulusta 1902 sekä sotatuomariksi Aleksanterin sotilaallis-oikeustieteellisestä akatemiasta 1909. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli syyttäjänä muun muassa Pietarin sotaoikeudessa ja Länsi-Ukrainaan sijoitetussa 11. armeijassa. Hän yleni vuoteen 1916 mennessä everstiksi. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Dobrovolski jätti armeijan ja asettui Pietariin, josta hän pakeni joulukuussa 1918 Terijoelle Suomeen. Venäjän sisällissodan aikana hän toimi toukokuusta 1919 kevääseen 1920 valkoisten puolella sotasyyttäjänä kenraali Jevgeni Millerin joukkojen hallitseman Pohjoisen oblastin pääkaupungissa Arkangelissa. Hän sai Millerin armeijassa tammikuussa 1920 kenraalimajurin arvon, mutta valkoisten pian kukistuttua hän pakeni uudelleen Suomeen ja asettui Viipuriin. Dobrovolski oli tämän jälkeen vailla kansalaisuutta ja asui Suomessa niin sanotulla Nansenin passilla.

title: Paul von Gerich

text: Von Gerich oli aluksi kouluttamassa suojeluskunnille joukkueenjohtajia Vimpelin kurssilla (Vimpelin koulu) ja Suomen sisällissodan alettua hän oli ensin riisumassa aseista venäläisiä joukkoja Lapualla ja Seinäjoella ja johti sitten valkoisten joukkoja Haapamäellä ja Vilppulassa. Helmikuusta lähtien kenraalimajuriksi ylennetty von Gerich johti valkoisten koulutustoimintaa. Sodan jälkeen von Gerich toimi 2. Divisioonan komentajana Viipurissa, sotilasohjesääntökomitean puheenjohtajana ja taktiikan tuntiopettajana Kadettikoulussa.

title: Paavo Korven-Korpinen

text: Korven-Korpinen toimi aluksi Räisälän kansanopiston rehtorina. Suomen sisällissodan aikana hän oli valkoisten joukoissa ja osallistui muun muassa Raudun taisteluun. Sodan jälkeen Korven-Korpinen oli Hämeenlinnan vankileirin apulaisjohtajana ja johtajana. Hänen aikanaan leirillä kuoli yli tuhat punavankia.

title: Joensuun historia

text: Suomen sisällissodan aikana kaupunki oli valkoisten hallussa, kun Joensuun punakaarti hajotettiin ja sen päällikkö August Wesley pakeni Etelä-Suomeen. Ainoa Pohjois-Karjalan taistelu oli 8. helmikuuta käyty Värtsilän taistelu, johon osallistui myös Joensuun suojeluskuntalaisia. Huhtikuun alussa kaupunkiin tuotiin 169 Raudun taistelussa vangittua venäläistä, joista vartijoina toiminut joukko juopoteltuaan omavaltaisesti teloitti 99 14. huhtikuuta Siilaisella. Ilosaaressa toimi myös vankileiri, ja kaupungissa teloitettiin sodan aikana 17 punaista.

title: Suomen itsenäistyminen

text: Itsenäistymisen aikaan Suomella ei ollut omaa sotaväkeä. Maassa oli venäläisiä varuskuntia, ja vuoden 1917 aikana syntyi vapaaehtoisia aseellisia joukkoja: työväen järjestyskaarteja sekä porvariston suojeluskuntia. Tammikuun 1918 lopussa suojeluskuntajoukot alkoivat karkottaa venäläissotilaita kenraali C. G. E. Mannerheimin johdolla ja punakaartit käynnistivät kapinan hallitusta vastaan. Syttyneeseen Suomen sisällissotaan osallistui hallituksen puolella myös saksalaisia ja ruotsalaisia ja kapinallisten puolella venäläistä sotaväkeä. Sisällissodan aikana Suomessa oli kaksi hallitusta, Svinhufvudin senaatti ja punaisten perustama Suomen kansanvaltuuskunta, jonka Neuvosto-Venäjä tunnusti Suomen lailliseksi hallitukseksi. Maaliskuussa 1918 Neuvosto-Venäjän ja Saksan välillä solmittu Brest-Litovskin rauhansopimus jätti Suomen Saksan valtapiiriin, jolloin venäläiset joukot vedettiin Suomesta pois ja saksalaiset tulivat sisällissotaan valkoisten avuksi tekemällä maihinnousun Suomen etelärannikolle. Saksan Itämeren-divisioona jäi Suomeen myös sisällissodan jälkeen, ja Suomen ja ulko- ja kauppapolitiikka sidottiin Saksaan. Suomen hallitsijaksi yritettiin saada saksalainen kuningas, mikä johti niin sanottuun hallitusmuotokiistaan. Saksa hävisi maailmansodan ympärysvalloille marraskuussa 1918, jolloin Saksan vaikutusvalta Suomessa päättyi, Suomen kuninkaaksi valittu Hessenin prinssi Friedrich Karl kieltäytyi kruunusta ja kuningakunta-ajatuksesta luovuttiin.

title: Emmi Jurkka

text: Emmi Tuomen vanhemmat muuttivat Hietaniemeen Suomen sisällissodan jälkeen. Gustav Robert Tuomi kuoli vuonna 1922 ja Emma Tuomi kolme vuotta myöhemmin. Sisällissodasta Tuomet pyrkivät pysymään syrjässä. Valter Tuomi toimi tosin jossain vaiheessa miliisinä punaisten joukossa, Arvi Tuomi taas oli valkoisten puolella. Vastakkainasettelusta huolimatta perheenjäsenten välit säilyivät hyvinä. Emmi Tuomella oli jossain määrin sympatioita punaisia kohtaan, mutta hän oli täysin epäpoliittinen henkilö niin sodan aikana kuin sen jälkeenkin.

title: Eino Kettunen (kirjailija)

text: Kettunen taisteli Suomen sisällissodan aikana valkoisten joukoissa ja kuoli haavoittuneena maaliskuussa 1918 Orivedellä. Hänet on haudattu Laukaan sankarihautaan.

title: Saara Ranin

text: Oppikoulua Saara Muinonen kävi kolme vuotta, hänen lempiaineitaan ja myös kouluajan jälkeisiä harrastuksiaan olivat voimistelu ja urheilu. Oppikoulun jälkeen neiti Muinonen meni käsityökursseille ja sen suoritettuaan hän aloitti ansiotyön kirjakaupassa. Hän kävi raittiusseuran tilaisuuksissa, joissa hän myös toisinaan esiintyi. Suomen sisällissodan aikana Saaran veli Aaro liittyi valkoisten joukkoihin ja Saara teki samoin. Hän hiihti punaisten rintaman läpi Suomenniemelle. Punaisten ja valkoisten rajalla hän esitti ruuanhakijaa. Matka kesti vuorokausia ja perillä valkoisten puolella hän toimi huoltotehtävissä. Aaro-veli sai surmansa sodassa.

title: Varsinais-Suomen rykmentti

text:
Varsinais-Suomen rykmentti oli valkoisten länsiarmeijan joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin komentaja oli kapteeni vapaaherra M. R. Carpelan.
Sodan aikana rykmenttiin ehti muodostua ainoastaan yksi pataljoona ja yksi vapaajoukko.
Rykmentistä muodostettiin sodan jälkeen Turun Vartiopataljoona

title: Paavo Ahava

text: Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918 Ahava ajoi aktiivisesti Itä-Karjalan liittämistä Suomeen ja kiersi ahkerasti propagoimassa asian puolesta. Myös hänen toiseksi vanhin poikansa Paavo Ahava nuorempi kannatti ajatusta ja osallistui kaikkiin heimosotien Itä-Karjalan retkiin vuosina 1918–1922. Paavo Ahavan vanhin poika Iivo Ahava sen sijaan halusi itsenäisen Itä-Karjalan ja vastusti sen liittämistä Suomeen. Sisällissodan aikana Iivo johti punakaartin pohjoista retkikuntaa ja oli näin ollen eri puolella kuin isänsä ja veljensä, jonka hän myös tiettävästi kohtasi taistelussa Vienan retkien alkuvaiheessa maaliskuussa 1918. Paavo Ahavan tytär Veera puolestaan toimi valkoisten esikunnassa lääkintätehtävissä. Ahava joutui sisällissodan aikana myös punaisten vangiksi, mutta pääsi palaamaan nopeasti Kuusamoon, ilmeisesti juuri Iivon ansiosta.

title: Oskar Rantala

text: Sisällissodan puhjettua Rantalasta tehtiin Helsingin punakaartin 3. rykmentin komentaja. Rykmentti osallistui sodan aikana Karjalan rintaman taisteluihin Joutsenossa. Maaliskuun 1918 alussa Rantalasta tuli Viipuriin perustetun Karjalan rintaman helsinkiläisten joukko-osastojen oman esikunnan päällikkö, mistä hänet 12. maaliskuuta siirrettiin Viipurin piiriesikunnan päälliköksi ja pian koko Itäisen rintaman komentajaksi. Kokeneesta Rantalasta toivottiin pelastusta kyvyttömämpien edeltäjiensä tilalle. Hän hankki Helsingistä lisää miehiä ja päätti keskittää voimat Antrean rintamaosuudelle. Valkoisen armeijan esikunnan tiedusteluosaston raportin mukaan Rantala olisi kuulunut sisällissodan aikana myös punaisten vallankumousoikeuteen. Viipurin jouduttua saarroksiin sodan lopulla Rantalalle tarjottiin mahdollisuutta paeta kaupungista Kansanvaltuuskunnan mukana, mutta hän päätti jäädä johtamaan kaupungin puolustusta. Hän johti huhtikuun 29. päivän vastaisena yönä punaisten ulosmurtautumisyritystä, joka päättyi valkoisten pysäyttäessä joukon Tienhaarassa Viipurin länsipuolella. Hän onnistui itse viime hetkellä pakenemaan veneellä Uuraaseen ja sieltä Venäjälle.

title: Einar Hakasalo

text: Ylennyksensä ohella, toiminnastaan Tampereen taisteluiden aikana Hackzell palkittiin myös sekä ansiomitallilla että ylimääräisellä lomalla. Kenties näkyvimpänä kunnianosoituksena toiminnastaan koko Suomen sisällissodan aikana, Hackzell määrättiin jäseneksi kolmimiehiseen jääkäreiden lipunkantopartioon Helsingissä valkoisten joukkojen voitonparaatissa 16. toukokuuta 1918, yhdessä jääkäriluutnantti Julius Lehtosen ja jääkärivänrikki Martin Petterssonin kanssa, perässään 15 000-miehinen armeija.

title: Kalle Töyry

text: Vuonna 1917 Kallen pojat liittyvät suojeluskuntaan ja taistelevat Suomen sisällissodassa valkoisten joukoissa. Punaisten vallan aikana Laurilat hyödyntävät tilaisuuden ja nöyryyttävät Töyryn isäntäväkeä. Anttoon väkivaltainen poika Uuno Laurila surmaa Kalle Töyryn viimeisenä yönä ennen punakaartilaisten vetäytymistä kylästä, jotta tämä ei pääsisi näkemään ”lahtarien riemujuhlaa” eli valkoisten voittoa. Uuno hakee aseella uhaten Töyryn kotoaan ja ampuu tätä selkään pimeällä metsätiellä. Emäntää hän ei vahingoita.

title: Jon Oscar Esti

text: Esti toimi Helsingin Ruotsalaisen teatterin lavastajana 1905–1915. Hän oli erään elokuvayhtiön palveluksessa mainostaiteilijana 1935–1941 ja tämän jälkeen vapaana taiteilijana asuen Pyhtäällä, jossa hänellä oli oma ateljee Tuuskissa Munapirtin kylässä. Hän maalasi pääasiassa muotokuvia ja maisemia. Esti osallistui vuonna 1905 ns. Grafton-kivääreiden salakuljetukseen Suomessa ja ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi jääkärivärvärinä. Suomen sisällissodan aikana hän osallistui valkoisten joukoissa huhtikuussa 1918 Helsingin valtaukseen.

title: Sulo Nykänen

text: Sulo Nykänen (27. syyskuuta 1894 Pietari – huhtikuu 1941 Tallinna) oli suomalainen luutnantti, joka johti Suomen sisällissodassa valkoisten puolella "Jaalan lentävää osastoa". Osasto valtasi Jaalan pitäjän ja aloitti siellä huhti-toukokuussa 1918 terroritoimet joiden aikana teloitettiin ainakin 53 jaalalaista punaista.


query: Minä vuonna Applen Macintosh-tietokone on julkaistu?

title: Macintosh

text: Macintosh on Applen luoma henkilökohtaisten tietokoneiden perhe. Ensimmäinen malli Macintosh 128K julkaistiin 24. tammikuuta 1984 ja se oli ensimmäinen kaupallisesti menestynyt tietokone, jossa oli graafinen käyttöliittymä. Nykyinen Macintoshien mallisto sisältää kotikäyttöön suunniteltuja edullisia työasemia, ammattikäyttöön suunnattuja tietokoneita, kannettavia tietokoneita ja kevyeen käyttöön suunniteltuja palvelimia.

title: Macintosh

text: Seuraavana vuonna julkaistu 32-bittinen Mac OS:n uusintaversio System 7 -käyttöjärjestelmä sisälsi parannetun tuen värigrafiikalle, muistiosoituksille, verkkoliikenteelle ja moniajolle sekä esitteli virtuaalimuistin, TrueType -fontit ja käyttäjää opastavat puhekuplat. Apple julkaisi pian uuden Motorola 68040 -suorittimen sisältävät Macintosh Quadra 700 ja 900 -mallit. Myös vanhoista Macintosheista julkaistiin päivitetyt mallit Macintosh Classic II ja Macintosh LC II. Vuonna 1991 julkaistiin myös ensimmäiset PowerBookit 16 MHz:n PowerBook 140 ja 25 MHz:n PowerBook 170, jotka ensimmäisinä kannettavina tietokoneina maailmassa sisälsivät rannetuen ja sisäänrakennetun trackball-osoitinlaitteen. Macintosh Performa -sarja tuli myyntiin vuonna 1992. Edulliseksi kuluttajatietokoneeksi tarkoitettua sarjaa myytiin kodinkoneliikkeissä.

title: OS X Mountain Lion

text: OS X Mountain Lion (versio 10.8) on Applen Macintosh-tietokoneiden yhdeksäs OS X -käyttöjärjestelmäversio (aikaisemmin Mac OS X), joka toi muun muassa joitakin Applen iOS-käyttöjärjestelmän ominaisuuksia Macintosh-tietokoneisiin. Mountain Lion julkaistiin 25. heinäkuuta 2012. Mountain Lionin edeltäjä oli Mac OS X Lion ja sen seuraaja 22. lokakuuta 2013 julkaistu OS X Mavericks.

title: Apple

text: Apple I 1976, Apple on maailman ensimmäinen varsinainen kotitietokone Apple II tuli markkinoille 1977. Apple III (tunnettiin myös nimellä Apple 3) julkaistiin syyskuussa 1980. Apple Lisa julkaistiin keskeneräisenä vuonna 1983. Ensimmäinen Macintosh tuli markkinoille tammikuussa 1984. Konetta mainostettiin Super Bowlin väliajalla Ridley Scottin ohjaamalla orwellmaisella TV-mainoksella, joka mainospaikkoineen maksoi Applelle yli 1,5 miljoonaa dollaria. Macintosh 512Ke, syyskuu 1984. Macintosh Plus, tammikuu 1987. Macintosh SE, maaliskuu 1987. Macintosh II, maaliskuu 1987. Apple IIc Plus, syyskuu 1988. Macintosh SE/30, tammikuu 1989. Ensimmäinen yhtiön kannettava Macintosh Portable 1989 ja vuonna 1991 tunnettu PowerBook. Macintosh LC II, maaliskuu 1992. Macintosh Quadra 950, toukokuu 1992. Macintosh IIvx, lokakuu 1992. Apple Newton, elokuu 1993, Sharpin valmistama kämmentietokone.[18] Vuonna 1994 yhtiö otti käyttöön Motorolan, IBM:n ja Applen yhteistyössä kehittämän PowerPC-suorittimen. Vuonna 1997 Motorolan G3-suorittimella varustettu Power Macintosh G3. Vuonna 1998 Apple julkaisi suuren suosion saaneen iMac-kotitietokoneen. Vuonna 1997 Motorolan G4-suorittimella varustettu Power Macintosh G4. Vuonna 2001 Apple julkaisi uuden Unix-pohjaisen Mac OS X -käyttöjärjestelmän. Vuonna 2001 yhtiö toi markkinoille kannettavan iPod-musiikkisoittimen. Vuonna 2003 Apple julkaisi 64-bittisen Power Mac G5 -tietokoneen. Alkuvuodesta 2006 Apple toi markkinoille PC-tietokoneista tutulla Intelin x86-suorittimella varustetun MacBook Pro -kannettavan ja iMac-kotitietokoneen. Toukokuussa 2006 Apple julkaisi Intelin suoritinarkkitehtuurilla varustetun MacBook-kannettavan. Apple vaihtoi kaikkien tietokoneidensa suorittimet Intel-pohjaisiksi vuoden 2006 aikana. Keväällä Apple julkaisi beta-version Boot Camp -ohjelmasta, joka mahdollistaa Windows XP -käyttöjärjestelmän asentamisen Intel-pohjaiseen Macintosh-tietokoneeseen Mac OS X:n rinnalle. Vuonna 2007 Apple julkisti iPhone-puhelimen ja Apple TV -laitteen, joka on Applen vastaus Microsoftin Media Center -ohjelmistolle. Vuoden 2008 alussa Apple julkisti uuden MacBook Air -tietokoneen. Vuonna 2008 Apple julkaisi toisen sukupolven iPhone-puhelimen nimeltä iPhone 3G Vuonna 2009 Apple esitteli 17-tuumaisella näytöllä varustetun Macbook Pro -tietokoneen. Vuonna 2009 Apple julkaisi kolmannen sukupolven iPhone-puhelimen nimeltä iPhone 3GS Apple julkaisi ensimmäisen tablet-tietokoneensa, iPadin, tammikuussa 2010. Kesäkuussa 2010 Apple esitteli iPhone 4 -puhelimen. Vuonna 2011 Apple julkaisi toisen sukupolven iPad 2 -tablet-tietokoneensa. Lokakuussa 2011 Apple esitteli iPhone 4S -puhelimen. Maaliskuussa 2012 Apple esitteli kolmannen sukupolven iPadin. Syyskuussa 2012 Apple esitteli iPhone 5 -puhelimen. Syyskuussa 2013 Apple esitteli iPhone 5S- ja iPhone 5C -puhelimet.[19] Vuonna 2014 Apple esitteli uuden Mac Pro -tietokoneen. Syksyllä 2014 Apple esitteli iPhone 6- ja iPhone 6 Plus -puhelimet, sekä Apple Watch -älykellon. Syksyllä 2015 Apple esitteli iPhone 6S- ja iPhone 6S Plus -puhelimet, sekä iPad Pro -tabletin. Syyskuussa 2016 Apple esitteli iPhone 7- sekä iPhone 7 Plus -puhelimet sekä jatkoi älykellojen tuotantoaan Apple Watch Series 2 -mallilla. Lokakuussa 2016 Apple esitteli uuden MacBook Pro -tietokoneen uutuutena Touch Bar -kosketusnäyttöpalkki näppäimistön yläreunassa. Syyskuussa 2017 Apple jatkoi iPhone-sarjaa uusilla iPhone 8- ja iPhone 8 Plus -puhelimilla sekä julkaisi iPhonen kymmenvuotisjuhlamalli iPhone X:n, jossa ovat erikoisuutena muun muassa lähes koko etupuolen kattava näyttö ja Face ID -kasvontunnistus. Kaikissa uusissa iPhoneissa on langaton lataus vakio-ominaisuutena. Myös Apple Watch -älykellomallisto jatkuu Series 3 -mallilla, ja Apple TV:stä esiteltiin 4K-tarkkuutta tukeva versio.

title: Macintosh Classic II

text: Macintosh Classic II on Applen 21. lokakuuta 1991 julkaisema tietokone. Macintosh SE/30 :n korvannut laite tunnettiin myös nimellä Performa 200. Muiden Macintosh Classic -mallien tavoin koneen keskusyksikkö ja näyttölaite oli koteloitu yhteen, mutta arkkitehtuuriltaan laite muistutti enemmän Macintosh LC -mallia. Macintosh Classic II -tietokoneiden tuotanto lakkautettiin 13. syyskuuta 1993 ja Apple lakkautti niiden tukipalvelut 1. tammikuuta 1998.

title: Macintosh XL

text: Macintosh XL on Apple Computerin Lisa-projektin tuottaman tietokoneen viimeinen malli. Vuonna 1983 julkaistu Lisa menestyi huonosti ja seuraavana vuonna julkaistu Macintosh 128K ja myöhemmät Macintosh-mallit söivät Lisan markkinat täysin. Lisan päivitysversio Macintosh XL julkaistiin 1. tammikuuta 1985. Samaan aikaan myytiin Lisa 2/10-konetta, joka toimi Lisan käyttöjärjestelmällä. Macintosh XL sisälsi MacWorks XL -ohjelman, jolla Macintosh-koneiden ROM-muistia emuloitiin, mahdollistamalla Macintoshille tehtyjen sovellusten ajamisen Lisan alustalla.

title: Macintosh 128K

text: Macintosh-projekti sai alkunsa Applen visionäärin Jef Raskinin luonnostellessa uutta, helppokäyttöistä tietokonetta 1970-luvun lopulla. 1980-luvun alussa projekti kasvoi Lisa -projektin varjossa ja sai lopulta Applen perustajajäsenen Steve Jobsin huomion, joka otti vuonna 1981 projektin haltuunsa ja Raskin erosi Applelta. Paineen alla työskentelevä Macintosh-tiimi onnistui saavuttamaan julkaisupäivän ja Macintosh julkaistiin suuren mainoskampanjan saattelemana.

title: Power Macintosh

text: Power Macintosh (myöhemmin Power Mac) on joukko Applen suunnittelemia ja markkinoimia, PowerPC-suorittimella varustettuja, työpöytäkäyttöön tarkoitettuja tietokoneita. Power Macintoshit syrjäyttivät Applen aiemman Quadra-malliston. Ensimmäiset Power Macintoshit olivat Power Macintosh 6100, 7100 ja 8100, jotka käyttivät 60–110 MHz:n PowerPC 601 -suorittimia. 12 vuoden aikana Apple kehitti Power Macintosheja varten useita koteloita ja laitteissa käytettiin viiden sukupolven (603, 604, G3, G4 ja G5) PowerPC-suorittimia. Elokuussa 2006 Steve Jobs ilmoitti Power Macintosh -sarjan lakkauttamisesta Intel-pohjaisten Mac Pro -tietokoneiden tieltä. Viimeiseksi Power Macintosh -sarjan malliksi jäi lokakuussa 2005 julkaistu, kahdella tuplaytimisellä 2.5 GHz:n PowerPC G5 -suorittimella varustettu Power Macintosh G5.

title: Macintosh IIvx

text: Macintosh IIvx oli Apple Computerin 19. lokakuuta 1992 julkaisema, Macintosh II -malliin perustunut tietokone. Macintosh IIvx oli ensimmäinen Applen tietokone, jossa oli metallikuorinen kotelo ja valinnainen, sisäinen CD-ROM-asema. Laitteesta julkaistiin myös edullisempi versio Macintosh IIvi, joka oli suorituskyvyltään vaatimattomampi eikä sisältänyt liukulukuprosessoria. Macintosh IIvi:stä julkaistiin myös Performa-malleja. Edullisesta LC-emolevystä johtuen Macintosh IIvx:n arkkitehtuuri ei pystynyt käyttämään hyväkseen nopeaa, 32 MHz:n suoritinta. Vanha 25 MHz:n Macintosh IIci pärjäsi IIvx:n rinnalla hyvin, suoriutuen joistain tehtävistä nopeamminkin. Macintosh IIvx:n tuotanto lopetettiin 21. lokakuuta 1993.Macintosh IIvx -projektin tavoite oli rakentaa ensimmäinen Macintosh, jossa olisi sisäinen CD-ROM-asema. Applen toimitusjohtajan John Sculleyn vuodettua tietoja optisen aseman sisältävän tietokoneen kehittämisestä MacWorld-konferenssissa Tokiossa projektin aikataulua kiristettiin. Tavoittaakseen markkinoiden paineet komponenttien valinnassa tehtiin kompromisseja. Suurin vaikutus lopullisen tuotteen huonoon menestykseen oli laitteen 16 MHz:n väylällä toimiva emolevy, joka ei pysynyt 32 MHz:n 32-bittisellä väylällä varustetun suorittimen vauhdissa. Sarjaportin maksiminopeudeksi rajoitettiin 57,6 kbit/s, mikä vaikutti etenkin MIDI-laitteiden toimintaan.

title: Macintosh Centris

text: Macintosh Centris on Apple Computerin vuonna 1993 julkaisema Macintosh-tietokoneiden sarja. Sarjan ensimmäiset mallit Centris 610 ja Centris 650 julkaistiin maaliskuussa 1993. Heinäkuussa julkaistiin Centris 660AV, joka jäi sarjan viimeiseksi malliksi. Centris-nimellä viitattiin tietokoneiden asemaan Applen kuluttajille suunnattujen tietokoneiden joukossa: Centrikset olivat "keskellä", ollen edullisempia kuin ammattikäyttöön suunnatut Quadrat, mutta tehokkaampia kuin halvemmat Performat.

title: Apple Lisa

text: Lisa-projekti alkoi 30. heinäkuuta 1978 ja Apple sijoitti graafisen käyttöliittymän toteuttavan, yrityskäyttöön suunnitellun tietokoneen kehittämiseen 50 miljoonaa dollaria. Tietokoneen hinnaksi suunniteltiin 2000 dollaria ja sen tärkein käyttötarkoitus oli tekstinkäsittely , jonka vuoksi näytön tarkkuudeksi valittiin pystysuunnassa korkeita, suorakaiteen mallisia pikseleitä esittävä 760x360. Vuonna 1980 Applen Macintosh-tiimi esitteli 384x256 tarkkuudella toimivan Macintoshin prototyypin, jossa neliön muotoiset pikselit helpottivat graafisten sovellusten kehittämistä. Lisa-projekti jatkoi kuitenkin oman tekniikkansa kehittämistä ja 19. tammikuuta 1983 julkaistu, Assemblyllä ja Pascalilla ohjelmoitu Lisa ei pystynyt käyttämään myöhemmin julkaistulle Macintoshille suunniteltuja ohjelmia.

title: Quadra 800

text: Macintosh Quadra 800 on Apple Computerin 10. helmikuuta 1993 julkaisema Macintosh Quadra -mallistoon kuuluva tietokone. Samaa laitetta myytiin myöhemmin eri ohjelmistolla Apple Workgroup Server 80 -palvelimena. Quadra 800 julkaistiin yhdessä ensimmäisten Macintosh Centris -mallien kanssa ja se korvasi aiemman Quadra 700 -tietokoneen. Aiemmin julkaistuun Quadra 950 :een verrattuna Quadra 800 sisälsi lähes saman laitteiston ja maksoi puolet vähemmän. Quadra 800 :n kotelon suunnittelua pidettiin kuitenkin epäonnistuneena ja vanhempi 950-malli menestyi 800:n julkaisun jälkeenkin.

title: Apple Workgroup Server

text: Apple Workgroup Server (myös AWS tai WGS) ja myöhemmin Macintosh Server on joukko Apple Computerin julkaisemia, kevyeen palvelinkäyttöön tarkoitettuja Macintosh-tietokoneita. AWS-mallit eivät olleet varsinaisia palvelimia, vaan tehostettuja Macintosh-työasemia, joihin oli asennettu palvelinohjelmisto. Workgroup Server -mallit perustuivat Macintosh Centris, Macintosh Quadra ja Power Macintosh -työasemiin, Macintosh Server -mallit Power Macintosh G3 ja Power Macintosh G4 -työasemiin. Ensimmäinen AWS julkaistiin maaliskuussa 1993 ja viimeinen malli lakkautettiin Xserve-palvelimen julkaisun jälkeen tammikuussa 2003.

title: Macintosh Classic

text: Macintosh Classic (työnimet "XO" ja "Civic") on Apple Computerin 15. lokakuuta 1990 julkaisema, Macintosh-tietokoneiden sarjaan kuuluva henkilökohtainen tietokone. Se oli ensimmäinen Macintosh, jonka sai alle tuhannella dollarilla. 40 Mt:n kiintolevyllä varustettu Macintosh Classic maksoi 1500 dollaria, kiintolevytön versio 1000 dollaria. Classicissa tietokoneen näyttö ja keskusyksikkö on muiden Compact Macintosh -mallien tapaan pakattu yksiin kuoriin. Edullista tietokonetta hankittiin paljon oppilaitoskäyttöön. Koulut saivat Macintosh Classic -tietokoneita myös erilaisten kehittämishankkeiden mukana.

title: Macintosh II

text: Macintosh II on Applen 2. maaliskuuta 1987 julkaisema tietokone, joka aloitti Macintosh-tietokoneiden suurinta suorituskykyä tarjoavan malliston. Macintosh II oli ensimmäinen Macintosh, jossa näyttö ja keskusyksikkö olivat erillään (vrt. Compact Macintosh), käytti värillistä näyttöä, mahdollisti usean näytön käyttämisen yhtä aikaa ja jonka näppäimistö sisälsi nappulan koneen käynnistämiseksi . Apple julkaisi kolme uutta Macintosh II -sarjan mallia ennen kuin suositun, ensimmäisen Macintosh II:n tuotanto lakkautettiin 15. tammikuuta 1990.

title: Macintosh SE

text: Macintosh SE on Apple Computerin 2. maaliskuuta 1987 julkaisema tietokone. Tietokone käytti Macintosh 128K :n mallista koteloa, jossa näyttö ja keskusyksikkö ovat samassa kotelossa. 1. elokuuta 1989 Apple korvasi Macintosh SE :n päivitetyllä mallilla Macintosh SE FDHD. Macintosh SE FDHD lakkautettiin 15. elokuuta 1990.

title: Macintosh LC (tietokonemallisto)

text: Macintosh LC on joukko Apple Computerin suunnittelemia Macintosh-tietokoneita, joita julkaistiin 90-luvun alkupuolella. LC (, edullinen ja värillinen) -sarjan tietokoneet suunnattiin kuluttaja- ja koulutusmarkkinoille ja ne olivat ensimmäisiä edullisia, värinäytöllä varustettuja Macintosheja. Ensimmäinen Macintosh LC-sarjan tietokone oli nimeltään Macintosh LC.

title: Macintosh 128K

text: Macintosh (myöhemmin Macintosh 128K) on Apple Computerin 24. tammikuuta 1984 julkaisema, maailman ensimmäinen suurta kaupallista menestystä saanut graafisella käyttöjärjestelmällä varustettu tietokone. Kone oli Applen toinen graafista käyttöliittymää käyttävä tietokone Apple Lisan jälkeen, mutta saavutti suurempaa suosiota halvemman hintansa vuoksi.

title: Macintosh Plus

text: Macintosh Plus on Apple Computerin 16. tammikuuta 1986 julkaisema tietokone. Macintosh Plus oli kolmas Macintosh-sarjaan julkaistu malli. Ensimmäiset laitteet olivat beigen värisiä, mutta vuonna 1987 mallisto muutettiin harmaaksi. Macintosh Plus sisälsi ensimmäisenä Macintoshina SCSI-liitännän, mikä helpotti lisälaitteiden kytkemistä.

title: Compact Macintosh

text: "Compact Macintosh" ja "Classic Macintosh" on yleiseen käyttöön levinnyt, epävirallinen termi, jolla tarkoitetaan yhteen koteloon pakattujen Macintosh-tietokoneiden malleja. Näissä Macintosheissa näyttö ja tietokoneen keskusyksikkö ovat samassa kotelossa. Apple Computer julkaisi malleja vuodesta 1984 90-luvun puoleen väliin saakka. Vuonna 1998 Apple avasi uudenlaisten, yksiin kuoriin pakattujen tietokoneiden sarjan esittelemällä iMacin.

title: Macintosh

text: Applen markkinaosuus kaikkien myytyjen tietokoneiden joukossa on huono mittari Macintoshien kannattavuudelle, sillä Apple markkinoi tuotteitaan vain pienelle osalle koko tietokoneteollisuuden markkinoista[28]. Macintoshien myynti on kasvanut jatkuvasti 2000-luvulla[29]. Vuoden 2006 kolmannella neljänneksellä Apple myi 1,61 miljoonaa Macintoshia[30].

title: Macintosh IIcx

text: Macintosh IIcx on Applen 7. maaliskuuta 1989 julkaisema tietokone, joka oli pienikokoisempi ja edullisempi versio puoli vuotta aiemmin julkaistusta Macintosh IIx -mallista. IIx:n verrattuna Macintosh IIcx oli hiljaisempi ja sen kotelo oli pienempi, sillä järjestelmä sisälsi vain kolme NuBus-liitäntää. Samaa koteloa käytettiin myös Macintosh IIci ja Quadra 700 -malleissa. Macintosh IIcx:n tuotanto lakkautettiin 11. maaliskuuta 1991.

title: Macintosh II (tietokonemallisto)

text: Macintosh II on joukko Applen vuosina 1987 - 1992 kehittämiä ja julkaisemia mikrotietokoneita. Macintosh II -mallit sijoittuivat Macintosh-tietokoneiden raskaampaan ammattilaiskäyttöön tarkoitettujen tietokoneiden joukkoon. Sarjan syrjäytti vuonna 1991 julkaistu Macintosh Quadra-mallisto.

title: Power Macintosh 7200

text: Power Macintosh 7200 on Apple Computerin 7. elokuuta 1995 julkaisema tietokone. Tietokonetta myytiin myös nimillä Power Macintosh 7215, Power Macintosh 8200 ja Apple Workgroup Server 7250. Power Macintosh 7200 julkaistiin yhdessä kalliimpien Power Macintosh 7500 ja 8500 -mallien kanssa. Power Macintosh 7200 esitteli uuden kotelomallin, jota käytettiin myöhemmissä Power Macintosh -malleissa. Laitteen tuotanto lakkautettiin 1. heinäkuuta 1996.

title: Steve Jobs

text: Vuonna 1976 Steve Jobs ja Steve Wozniak perustivat Apple-yhtiön. Vuonna 1977 yhtiö julkaisi Wozniakin suunnitteleman Apple II -tietokoneen, joka oli ensimmäinen kotitietokone, joka kykeni näyttämään värejä ja Applen ensimmäinen menestynyt tuote. Apple II -sarjan tietokoneet pysyivät yhtiön tärkeimpänä tuotteena aina 1980-luvun loppupuolelle saakka. Vuonna 1979 Jobs ja joukko Applen insinöörejä vierailivat Xeroxilla, jossa he näkivät hiirikäyttöisen graafisen käyttöliittymän. Tällä oli vaikutus vuonna 1983 Apple Lisa -tietokoneen ja vuotta myöhemmin julkaistun Macintosh-tietokoneen syntyyn.

title: Quadra 610

text: Macintosh Quadra 610 ja Macintosh Centris 610 ovat Apple Computerin vuonna 1993 julkaisemia, kevyeen työasemakäyttöön suunniteltuja tietokoneita. Maaliskuussa 1993 Apple avasi uuden Centris -malliston esittelemällä Centris 610 ja 650 -tietokoneet. Myöhemmin samana vuonna Centris-mallisto yhdistettiin Quadra-mallistoon päivittämällä ja uudelleennimeämällä julkaistut Centrikset Quadriksi. Centris 610 ja Quadra 610 eroavat toisistaan suorittimiltaan. Samaa tietokonetta myytiin myös palvelinohjelmiston sisältävänä Workgroup Server 60 -palvelimena.

title: Finder

text: Finder on Applen Macintosh-tietokoneissa käytettävän OS X tai aiemmin Mac OS -käyttöjärjestelmän oletusohjelma. Finder on ollut osana Macintosh-ohjelmistoa Macintosh 128K:sta alkaen ja sen tehtävänä on antaa käyttäjälle näkymä tietokoneen sisältöön. Ohjelma käynnistyy tietokoneen käynnistyksen yhteydessä ja on vastuussa tietokoneen käyttöliittymän ulkonäöstä. Finderiä käytetään tiedostojen hallintaan ja muiden ohjelmien käynnistämiseen, mutta se ei ole osa käyttöjärjestelmää vaan toimii käyttöliittymänä tavallisille käyttöjärjestelmäpalveluille. Muista tietokoneista (myös uudemmista Macintosheista) tuttu komentoliittymä muistuttaa toiminnaltaan Finderiä, joskin Finder on toiminut alusta alkaen graafisen käyttöliittymän avulla. Finder kirjoitettiin kokonaan uudestaan Applen siirtyessä Unix-pohjaiseen Mac OS X -käyttöjärjestelmään 2000-luvun alussa.

title: Macintosh 128K

text: Applen suurin ja tärkein kilpailija oli IBM ja sen tuote IBM PC klooneineen. 7. lokakuuta 1983 Macintoshin markkinointitiimi otaksui Applen pystyvän kilpailemaan nykyisellä, Lisaan pohjautuvalla tekniikallaan IBM PC:n kanssa vuoden 1986 puoliväliin[30]. Vuonna 1984 Applen oma Apple II oli varteenotettava kilpailija Macintoshin kanssa ja Sculley päätti korottaa Macintoshin hintaa 500 dollarilla saadakseen marginaalia Applen kahden tietokoneen välille[33]. Vuonna 1983 julkaistua Lisaa ei enää nähty kilpailijana sen korkean hinnan ja huonon menestyksen takia, sen sijaan 1. tammikuuta 1985 Lisa muuttui Macintoshiksi Macintosh XL:n julkaisun ansiosta.

title: Power Macintosh 7600

text: Power Macintosh 7600 on Apple Computerin 22. huhtikuuta 1996 myyntiin tuoma tietokone. Laite on muuten samanlainen kuin Power Macintosh 7500 -tietokone, mutta sisältää nopeamman suorittimen. Ensimmäisissä 7600-malleissa käytettiin 120 MHz:n ja 132 MHz:n PowerPC 601 -suorittimia, 17. helmikuuta 1997 julkaistussa mallissa 200 MHz:n PowerPC 604 -suoritinta. Power Macintosh 7600 -mallien tuotanto päättyi 1. marraskuuta 1997. Laitteen seuraajaksi tuli Power Macintosh 7300, jonka mallinumero oli, toisin kuin Applella yleensä, edeltäjän numeroa pienempi.

title: ADB (tietotekniikka)

text: Steve Wozniak kehitti ADB:n vuonna 1986. Ensimmäinen ADB-liitäntää käyttävä laite oli syyskuussa 1986 julkaistu Apple IIgs. Macintosh II- ja Macintosh SE -malleista alkaen ADB oli Macintoshien vakiovarusteena vuoteen 1998 saakka, jolloin USB-liitännällä varustettu iMac-sarja julkaistiin. ADB:tä käytettiin myös viimeisissä NeXT-tietokoneissa. Nykyään ADB-liitäntä ei ole enää käytössä, mutta vielä helmikuussa 2005 valmistetut PowerBook- ja iBook-tietokoneet käyttivät ADB-väylää sisäisesti näppäimistön ja kosketuslevyn ja järjestelmän väliseen viestintään.