query: Mistä Simo Häyhä oli kotoisin?

title: Simo Häyhä

text: Simo Häyhä, lempinimeltään Simuna, syntyi Karjalassa Rautjärvellä ja oli kahdeksanhenkisen perheen toiseksi nuorin lapsi. Hän kävi kansakoulun Miettilässä ja viljeli kotitilaansa yhdessä vanhimman veljensä kanssa.[5] Perheessä harrastettiin ahkerasti kalastusta ja metsästystä.[6]

title: Simo Häyhä

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Saarelainen, Tapio| title = Sankarikorpraali Simo Häyhä| location = Tampere| publisher = Apali| year = 2006| isbn = 952-5026-52-3}} Citation error, replace with{{cite book| author = Sarjanen, Petri| title = Valkoinen kuolema: Talvisodan tarkka-ampujan Simo Häyhän tarina| location = Jyväskylä| publisher = Gummerus| year = 2005| isbn = 952-5170-44-6}}

title: Kollaa kestää (kirja)

text: Suomen sotahistorian tunnetuista henkilöistä Kollaan taisteluissa olivat mukana Simo Häyhä ”Simuna” ja Aarne Juutilainen ”Marokon kauhu”, sekä II//JR34:n komentaja, ratsumestari Carl von Haartman.

title: Valkoinen kuolema

text: Valkoinen kuolema on Petri Sarjasen kirjoittama kirja suomalaisesta talvisodan aikaan Kollaan rintamalla tarkka-ampujana toimineesta Simo Häyhästä. Kirja kertoo Häyhän kehityksestä ampujana ja hänen vaiheistaan ennen ja jälkeen sodan. Kirjassa kerrotaan myös muista Kollaalla taistelleista suomalaisista, kuten komppanianpäällikkö "Marokon kauhu" Aarne Juutilaisesta, pataljoonankomentaja Carl von Haartmanista, rykmentinkomentaja Ville Teittisestä ja divisioonankomentaja eversti Svenssonista. Lisäksi kirja sisältää katsauksen tarkka-ammuntaan aselajina ja tilastoja tarkka-ampujista. Ruotsalainen metalliyhtye Sabaton teki White Death-nimisen singlen vuonna 2010.

title: Simo Häyhä

text: Häyhän tarkka-ampujana kiväärillä surmaamien neuvostosotilaiden virallinen määrä perustui erityisesti nimitetyn tarkkailijan tai taistelutoverien havaintoihin.[9] Laskuja ei tehty usean ampujan ampuessa samaa kohdetta. Häyhä teki kaikki tapponsa vain kolmen kuukauden sisällä ennen haavoittumistaan. Brandtbergin mukaan Häyhä muun muassa ampui ennätykselliset 25 neuvostosotilasta yhden päivän aikana, 21. joulukuuta 1939, minkä hän "korsuun" palatessaan saattoi ilmoittaa vain mainitsemalla luvun "kakskymmentviis".[11][5] Kolmen joulunaluspäivän yhteissaldo oli 51 miestä.[9] Osuman tulosta ei tietenkään voitu varmistaa, sillä kohteet olivat venäläisten puolella.[2] Asiaa mutkistaa vielä se, että Häyhän saavutuksia käytettiin propagandan välineenä: lehdistö rakensi jo varhaisessa vaiheessa Häyhän ympärille sankarimyyttiä.[10]

title: Simo Häyhä

text: Heti täytettyään 17 vuotta Häyhä liittyi Rautjärven suojeluskuntaan, jossa harjoitti ampumataitojaan menestyen Viipurin Suojeluskuntapiirin ampumamestaruuskilpailuissa.[5][7] Vuonna 1925 Häyhä aloitti 15 kuukauden asepalveluksen Raivolassa, Polkupyöräpataljoona 2:ssa Valkjärvellä. Häyhä kävi aliupseerikoulun ja suoritti palveluksensa varusmiesaliupseerina Polkupyöräpataljoona 1:ssä Terijoella. Tarkka-ampujan koulutuksen Häyhä sai kuitenkin vasta yli yhdeksän vuotta varusmiespalveluksensa jälkeen Utissa.[5]

title: Simo Häyhä

text: Häyhää hoidettiin alkuun Jyväskylässä 30. sotasairaalan leukavammaosastolla Kinkomaalla ja sittemmin Helsingissä sairaala Mehiläisessä ja SPR:n Invalidisairaalassa. Vamma vaati sodan jälkeen pitkällisiä hoitoja ja useita leikkauksia. Leukaluuta korjailtiin Häyhän lonkasta otetulla luulla. Vamman vakavuuden vuoksi Häyhää ei anomuksestaan huolimatta otettu jatkosotaan.[6] Päästyään sairaalasta Häyhä viljeli kotitilaansa jatkosodan ajan.[5] Rauhanteossa Suomi luovutti lähes puolet Rautjärvestä. Tila jäi Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle.[14]

title: Johannes Häyhä

text: Häyhän vanhemmat olivat talollinen Johannes Häyhä ja Maria Pajari. Häyhä kasvoi lähes 50 hengen suurperheessä ja pääsi käymään Ilmeen hovin omistajan everstiluutnantti Tavastin myötävaikutuksella Viipurin rahvaankoulun. Hän toimi opettajana ensin Tervajoella 1855–1860 ja sitten Viipurin rahvaankoulussa (myöhemmin kansakoulu) 1861–1889. Jyväskylän seminaarissa hän kävi harjoittelemassa vuonna 1873. Häyhä oli myös Viipurin lukusalin hoitaja 1883–1889, kuukausilehti Ilmiön toimittaja 1881 ja Viipurin Kansallisseuran esimies 1887. Vuodesta 1890 hän toimi maanviljelijänä Rautjärvellä ja oli Rautjärven kuntakokouksen esimies 1890-1892. Johannes Häyhän muistopatsas sijaitsee Rautjärven kirkon edessä. Sen on pystyttänyt 17. kesäkuuta 1989 Häyhän sukuseura.

title: Simo Häyhä

text: Sotien jälkeen Häyhä toimi maanviljelijänä Ruokolahdella. Häyhä metsästeli, ja hänen kanssaan hirvimetsällä vieraili muun muassa presidentti Urho Kekkonen.[6][18]

title: Sulo Kolkka (sotilashahmo)

text: Suomen Puolustusvoimat eivät tunne Sulo Kolkka -nimistä, maineikasta tarkka-ampujaa lainkaan. Hahmosta ei myöskään löydy esimerkiksi propagandatarkoituksessa otettuja valokuvia tai artikkeleita talvi- tai jatkosodan ajalta, joka on sinänsä outoa mikäli kyseessä oli yli 400 osumaa saavuttanut tarkka-ampuja. Viittaukset Kolkkaan ovat hyvin vähäisiä verrattuna tarkka-ampuja Simo Häyhään; Kolkasta ei juuri löydy mainintoja suomalaisessa sotakirjallisuudessa. Tarkka-ampuja Kolkan tarinassa on kuitenkin hämmästyttävän paljon yhtäläisyyksiä Simo Häyhän sotakokemuksiin.

title: Simo Häyhä

text: Häyhälle myönnettiin 1. ja 2. luokan vapaudenmitalit ja yleensä vain upseereille myönnettävät 3. ja 4. luokan vapaudenristit.[14] Ylimääräisenä huomionosoituksena Häyhä sai 17. helmikuuta vuonna 1940 ruotsalaisen Eugen Johanssonin lahjoittaman Sakon valmistaman siviilisarjan M/28-30 ”Pystykorva” -kiväärin (Kiväärin sarjanumero oli #100 781. Häyhä luovutti aseen myöhemmin Karjalan Jääkäripataljoonan perinnehuoneeseen, josta se Pohjois-Karjalan Prikaatin lakkauttamisen jälkeen siirtyi Sotamuseon kokoelmiin. Häyhä oli tuolloin ampunut erään epävirallisen laskennan mukaan 219 puna-armeijan sotilasta.[2] Häyhä oli aiemmin saanut vastaavanlaisina huomionosoituksina muun muassa taskukellon ja villahansikkaat. Armeija järjesti lahjakiväärin luovutuksesta näyttävän tapahtuman.[10]

title: Sulo Kolkka (sotilashahmo)

text: Eräs selitys Sulo Kolkan tarinan syntymiseen voinee olla sekaannus nimissä. Maineikas toimittaja Sulo "Simeoni" Kolkka toimi sotien aikana TK-miehenä, uutisoiden muun muassa tarkka-ampuja Simo Häyhän toiminnasta niin kotimaahan kuin ulkomaalaisille toimittajillekin. Saattaa olla, että joku ulkomaalainen toimittaja sekoitti, kenties kielivaikeuksien takia, tarinan kertojan toimittaja Kolkan ja tarinan päähenkilö tarkka-ampuja Häyhän nimet. Tämän seurauksena "tarkka-ampuja Sulo Kolkka" on ajan mittaan alkanut elää omaa elämäänsä urbaanilegendana.

title: Avotähtäin

text: Simo Häyhä oli kuuluisa siitä, että käytti kiväärissään avotähtäintä tarkka-ampujien tyypillisesti käyttämän kiikaritähtäimen sijasta, sillä avotähtäimen käyttö oli nopeampaa, avotähtäin ei huurru ja se mahdollistaa matalamman profiilin ampuessa.

title: Tarkka-ampuja

text: Talvisodassa palvellut suomalainen Simo Häyhä mainitaan usein maailmanhistorian menestyneimpänä tarkka-ampujana. Häyhän tarkka-ampujana surmaamien vihollissotilaiden määrä vaihtelee eri lähteiden mukaan 200 ja 542:n välillä. Häyhä haavoittui aivan talvisodan loppuvaiheissa ja oli yhteensä rintamalla vain 100 päivää. Häyhä ei käyttänyt kiikaritähtäintä tai äänenvaimenninta, vaan tavallista avotähtäimellä varustettua ”Pystykorva”-kivääriä. Hänen apukeinonsa, kuten esimerkiksi tapa jäädyttää lumi ampumapaikkansa edessä vedellä, olivat yksinkertaisen tehokkaita: näin ei esimerkiksi pölyävä pakkaslumi paljastanut hänen sijaintiaan aseen lauetessa.[1] Neuvostoliittolainen Vasili Grigorjevitš Zaitsev tuli kuuluisaksi Stalingradin taistelun aikana. Hänen kerrotaan ampuneen 242 saksalaista sotilasta. Zaitsevista on tehty myös elokuva nimeltä Vihollinen porteilla. Neuvostoliittolainen Ljudmila Pavlitšenko on tilastojen mukaan tappavin naistarkka-ampuja 309 varmistetulla tapollaan, jotka hän ampui toisen maailmansodan aikana Mosin-Nagant- ja Tokarev SVT 40 -kivääreillä. Pavlitšenkosta tuli maailmankuulu ja hän oli ensimmäinen neuvostoliittolainen, joka vieraili Valkoisessa talossa.

title: Simo Häyhä

text: Häyhä käytti tarkka-ampujan tehtävässään suojeluskunta-asettaan, varhaisen tuotantomallin Sako M/28-30 ”Pystykorva” -kivääriä (suojeluskuntanumero S60974), ja toisin kuin neuvostoliittolaiset vastustajansa, hän suosi kiikaritähtäimen sijasta avotähtäimiä. Avotähtäimen avulla oli mahdollista saada nopeampi tähtäinkuva kuin kiikaritähtäimellä, jonka lasi lisäksi huurtui helposti talvella. Kiikaritähtäin myös heijasti toisinaan valoa paljastaen samalla ampujan sijainnin.[9] Kiikaritähtäin olisi myös edellyttänyt pään nostamisen muutamia senttejä korkeammalle, mikä saattoi olla kohtalokasta. Kylmiin oloihin varustautuakseen hän pani paljon vaatetta päälle. Pahimmillaan pakkasta oli esimerkiksi Kuusamossa -37,6 astetta.[12]

title: Simo Häyhä

text: Elämäkerran Häyhästä kirjoittaneen sotatieteiden tohtori, dosentti Tapio Saarelaisen[13] mukaan maanviljelijänä elantonsa ansainnut Häyhä tunsi luonnon ja osasi käyttää sitä tehokkaasti hyväkseen myös taisteluissa. Esimerkiksi huolella valmistelemiinsa tuliasemiin hän siirtyi hyvissä ajoin ennen päivän valkenemista ja poistui niistä vasta auringonlaskun jälkeen. Hän varastoi taskuihinsa päivän ajaksi sokeripaloja ja leivänpalasia, joista oli mahdollista saada energiaa, silloin kun hän joutui olemaan tuliasemissa liikkumattomana tuntikausia. Häyhä kertoi olleensa paksusta vaatekerrasta huolimatta päivän päätteeksi hangessa makailusta turta.[11]

title: Simo Häyhä

text: Virallinen Kollaa ja Simo Häyhä -museo Rautjärvellä:

title: Miettilä (Rautjärvi)

text: Kylässä on 1880-luvulla rakennettu historiallinen reservikasarmialue, jolla sijaitsee myös Kollaa- ja Simo Häyhä -museo. Kesäisin Miettilässä järjestetään Miettilä Kollaus -tapahtuma.

title: Simo Häyhä

text: Heiskanen, Riitta: 1.4.2002. Winberg, Vesa: Yle Uutiset/Internet. 5.12.2013. John Mitchell: . Mosin-Nagant.net 2002. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. Laajakulma Oy

title: Simo Häyhä

text: Check date values in: |accessdate= (help) Marjomaa, Risto: Häyhä, Simo (1905–2002). Teoksessa Citation error, replace with{{cite book| title = Suomen kansallisbiografia. 4, Hirviluoto–Karjalainen| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2004| isbn = 951-746-445-2| format = [ Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)]| accessdate = 29.1.2008}} Check date values in: |accessdate= (help)

title: Tapio Saarelainen

text: Tapio A. M. Saarelainen (s. 1966) on suomalainen tutkija, sotatieteiden tohtori, majuri ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston dosentti. Hän on kirjoittanut kaksi kirjaa Simo Häyhästä. Hän haastatteli Häyhää useita kertoja ja kävi kirjeenvaihtoa tämän kanssa. Hän on toiminut aiemmin Maanpuolustuskorkeakoulussa tutkijana.

title: Simo Häyhä

text: Häyhä toimi Kollaan Taistelijoiden Veljesliitossa pitkäaikaisena johtokunnan jäsenenä.[10] Viimeiset vuotensa hän vietti Haminassa sotaveteraanien hoitokodissa. Hieman ennen 96-vuotispäiväänsä haastattelijan kysyessä, tunteeko hän omantunnontuskia ampumisistaan, Häyhä vastasi: ”Tein sen, mitä käskettiin, niin hyvin kuin osasin.” Häyhä kuoli vuonna 2002[14].

title: Simo Häyhä

text: Joidenkin lähteiden, kuten esimerkiksi sotahistoriaan erikoistuneen kirjailija Robert Brantbergin, mukaan Häyhä ampui kiväärillä jopa 542 puna-armeijan sotilasta.[9] Kansallisbiografian julkaiseman historioitsija, dosentti Risto Marjomaan artikkelin mukaan oikea uhriluku voisi olla noin 200 sotilasta[2], mikä sekin tekee hänestä yhden kaikkien aikojen tehokkaimmista tarkka-ampujista.[10] Häyhän surmaamien vihollisten määrään ei laskettu ryhmänjohtajan ominaisuudessa konepistoolilla ammuttuja, joita joidenkin lähteiden mukaan oli yli 200.[11]

title: Simo Häyhä

text: Häyhä haavoittui vakavasti Kollaan rintamalla 6. maaliskuuta 1940. Hän sai vihollisen ampuman räjähtävän luodin kasvojensa vasemmalle puolelle.[15] Häyhän kasvojen alaosa silpoutui, ja hänen leukaluunsa murskautui.[6] Hänet evakuoitiin tajuttomana selustaan, ja hän palasi tajuihinsa vasta 13. maaliskuuta, päivänä, jolloin rauha julistettiin. Haavoittumisen jälkeen suomalaisjoukkoihin levisi huhu, jonka mukaan Häyhä olisi kuollut vammoihinsa.[9]

title: Simo Häyhä

text: Häyhä myös kehitti erityisesti talvisiin oloihin sopivaa ampumistaktiikkaa ja -tekniikkaa. Hän muun muassa jäädytti vedellä hangen, jottei lumi lennähtäisi laukaisun yhteydessä, sekä piti lunta suussaan, jottei hengityksestä syntyvä vesihöyry paljastaisi häntä. Paksu vaatetus tasasi pulssia ja hengitystä. Häyhän pienikokoisuudestakin oli hyötyä viholliselta piilouduttaessa. Pisin matka, jolta Häyhä tiettävästi ampui vihollisen tarkka-ampujan, on noin 450 metriä.[14]

title: Simo Häyhä

text: Talvisodassa (30. marraskuuta 1939 – 6. maaliskuuta 1940) Häyhä määrättiin tarkka-ampujaksi, ja hän palveli tehtävässä aivan sodan loppuvaiheessa tapahtuneeseen vakavaan haavoittumiseensa asti. Häyhä palveli muun muassa Kollaan rintamalla Jalkaväkirykmentti 34:n Aarne ”Marokon Kauhu” Juutilaisen 6. komppaniassa[8].

title: Simo Häyhä

text: Simo Häyhä () oli suomalainen sotilas Neuvostoliittoa vastaan käydyssä talvisodassa. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen tehokkaimmista tarkka-ampujista. Häyhän kolmen sotakuukauden aikana ampumien puna-armeijan sotilaiden määräksi on esitetty jopa 542 miestä (vähintään 505 sotilasta). Muiden arvioiden mukaan tämä luku on noin 200.[1][2] Häyhä itse väittää muistivihossaan ampuneensa noin 500 sotilasta.[3] Puna-armeijan sotilaat nimesivät Häyhän ”Valkoiseksi kuolemaksi” ()[4].

title: M/28

text: Aseen käyttäjiin kuului myös talvisodan tarkka-ampuja Simo Häyhä, joka suosi avotähtäimiä tuolloin jo tarkka-ampujakäytössä yleisten kiikaritähtäinten sijasta.

title: Simo Häyhä

text: Hieman sodan jälkeen 28. elokuuta 1940 marsalkka Mannerheim ylensi Häyhän suoraan alikersantista vänrikiksi.[16][6] Häyhästä tehtiin myös nimitysesitys Mannerheim-ristin ritariksi vuonna 1941. Vaikka osa talvisodan Mannerheim-ristiesityksistä on karun lyhyitä perusteluineen, niin Häyhän ehdotus oli jopa niihin verrattuna lyhyt. Esitys jäi kuitenkin "harkintaan".[17] Häyhä sai Kollaan taistelijoiden kunniamerkin Kollaan ristin hopeisen version numero 4.[14][11]

title: Simo Häyhä

text: Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Tarkka-ampujat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:99.3 Yhteiskuntaelämän edustajat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit


query: Onko Delfiini valaslaji?

title: Delfiinit

text: Delfiinit (Delphinidae)[1] on valaiden lahkoon kuuluva nisäkäsheimo. Kaikki lajit ovat lihansyöjiä ja käyttävät ravinnokseen kalaa ja mustekaloja. Delfiinien heimoon ja pyöriäisiin kuuluu 40 eri lajia.

title: Galápagossaaret

text: Valaat viihtyvät Galápagossaarten vesissä, erityisesti Isabelan ja Fernandinan välisellä alueella, koska siellä tapahtuu runsaasti kumpuamista. Tropiikinvalas on Galápagossaarten yleisin valaslaji. Alueella tavataan myös muun muassa kaskelotteja, ryhävalaita, sinivalaita, miekkavalaita ja seitivalaita, jotka talviaikaan vaeltavat Galápagosin lämpimiin vesiin. Delfiinilajeista yleisimpiä ovat pullokuonodelfiini ja delfiini.

title: Delfi-C3

text: Delfi-C ei omaa lainkaan paristoja!

title: Delfiinit

text: Merenkulkijoiden keskuudessa on katsottu delfiiniparvien tuottavan laivalle hyvää onnea. Antiikin Kreikassa delfiini oli arvostettu eläin, sillä se on keskeinen Apollonin myytissä: myytin mukaan Apollon ratsasti delfiinin selässä Delfoiin, johon sittemmin perustettiin hänen pyhäkkönsä. Ranskan kuningashuoneen historiassa delfiini oli kruununprinssin ja hänen puolisonsa, Dauphinin ja Dauphinen tunnus.

title: Delfi-C3

text: DElfi-3C on neljäs hollantilainen satelliitti, aiemmat olivat IRAS, ANS ja SLOSHSAT.

title: Delfi-C3

text:
Delfi-C:n maa-asemia on kaksi: Delftissä pääasema ja TU Eidhovenissa vara-asema. Radioamatöörit voivat vastaanottaa dataa muuallakin. Datan dekoodaamiseen on on ilmainen
RASCAL-ohjelmisto.

title: Sininen delfiini

text: Ilta-Sanomien arvostelija Arja Andersson kirjoitti elokuvasta kriittisemmin.""Kiinnostavasti Anna Maria Jóakimsdottir Hutri on käsikirjoituksensa kipukohdat tuonut ohjauksessaan esiin. Näyttelijätkin intoutuvat, kun puhutaan delfiininmuotoisesta dildosta. Muuten luentomaisuus vaivaa, vaikka repliikit on suomentanut Aleksi Bardy."" Anderssonin mukaan elokuva tuo mieleen Lars von Trierin. ""Naisen ja miehen asetelma nostaa epäreilusti mieleen Lars von Trierin elokuvan Antichrist, varsinkin kun Grabowsky ja Charlotte Gainsborough muistuttavat toisiaan. Vertailussa Sininen delfiini valitettavasti kalpenee pahemman kerran.""

title: Delfin Basket

text: Delfin Basket järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1988 53 joukkueen voimin. Turnauksen perustamisen taustalla olivat Teuvo Tuominen, Jarmo Rantanen ja Erkki Axen. Se kasvoi nopeasti Suomen suurimmaksi: vuonna 1990 turnaukseen osallistui jo yli sata ja vuonna 1997 yli 200 joukkuetta. Vuonna 1994 mukana oli myös 43 joukkuetta ulkomailta. Ulkomaisia joukkueita on osallistunut Delfin Basketiin muun muassa Ruotsista, Virosta, Latviasta, Venäjältä, Puolasta, Englannista, Taiwanista ja Israelista. Turnauksen kuuluisimpien junioriosallistujien joukkoon kuuluvat muun muassa Hanno Möttölä, Damon Stoudamire ja Teemu Rannikko. Vuonna 2016 Delfin Basketissa pelattiin ensimmäisen kerran myös kehitysvammaisten pelaajien ja partneripelaajien unified-koripallo-otteluita.

title: Delfi-C3

text: Delfi-C on hollantilainen CubeSat-satelliitti, jonka kehittivät Delftin teknillisen yliopiston opiskelijat. Se on 3U-CubeSat eli 30 cm pitkä ja 3-kiloinen. Se laukaistiin 28. huhtikuuta 2008, intialaisella PSLV-kantoraketilla. .

title: Sininen delfiini

text: Sininen delfiini on vuonna 2009 valmistunut novellielokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Anna Maria Jóakimsdóttir Hutri. Elokuvan on tuottanut Aleksi Bardy.

title: Valaat

text: Suomen nykyisillä aluevesillä on havaittu varmuudella ainakin kuusi valaslajia: delfiini ("Delphinus delphis"), pullokuonodelfiini ("Tursiops truncatus"), pyöriäinen ("Phocoena phocoena"), maitovalas ("Delphinapterus leucas"), lahtivalas ("Balaenoptera acutorostrata") ja ryhävalas ("Megaptera novaeangliae"). Näistä ainoastaan pyöriäisestä tehdään havaintoja jotakuinkin säännöllisesti, muista vain satunnaisesti.

title: Delfiini

text: Delfiini eli tavallinen delfiini eli juoksiainen ("Delphinus delphis") on yleisin valaslaji. Kaikkia "Delphinus"-suvun populaatioita pidettiin aiemmin yhtenä ja samana lajina, mutta nykyisin eteläisen pallonpuoliskon rannikkomerien yksilöiden katsotaan kuuluvan omaan "Delphinus capensis" -lajiinsa.

title: Aero L-29 Delfin

text: Aero L-29 Delfin on Aero Vodochody -lentokonetehtaan valmistama sotilaallinen suihkuharjoituskone, jota käytti 1960-luvulla koko Varsovan liitto. Se oli ensimmäinen Tšekkoslovakiassa suunniteltu ja valmistettu suihkumoottoreilla varustettu lentokone. Koneen NATO-koodi on "Maya".

title: Omuranvalas

text: Omuranvalas ("Balaenoptera omurai") on erittäin harvinainen uurteisvalaisiin kuuluva valaslaji.

title: Delfiini

text: Tavallinen delfiini jaetaan nykyisin kahteen alalajiin. Nimialalaji "Delphinus delphis delphis" esiintyy yleisenä ja elinvoimaisena Pohjois-Atlantilla sekä Tyynen valtameren itäosissa, ja erittäin uhanalaisena Välimerellä. Laji suosii lämpimiä vesiä, joten sen vakituinen elinalue ulottuu pohjoisimmillaan vain Britteinsaarille. Pohjanmeren itäosissa ja Itämerellä delfiini on satunnainen vierailija. Havainnot esimerkiksi Tanskan vesillä ovat kuitenkin yleistyneet 2000-luvulla, koska laji on runsastunut Skotlannin ympäristössä luultavasti ilmaston lämpenemisen seurauksena.

title: Delfin Cruises

text: Delfin Cruises oli suomalainen laivanvarustamo, joka järjesti vuosina 1989–1990 Turusta muun muassa Visbyhyn ja Tukholmaan suuntautuneita risteilyjä. Yhtiön tarkoituksena oli tarjota ylellisempää ja kiireettömämpää matkustamista kuin ajalle tyypilliset autolautat.

title: Delfin Basket

text: Delfin Basket on jokakesäinen ympäri Tamperetta pelattava, Tampereen Pyrinnön ja Raholan Pyrkivän järjestämä Suomen suurimpiin lukeutuva koripalloturnaus. Sitä pidetään uuden koripallokauden avajaistapahtumana. Vuoden 2015 Delfin Basket oli 273 joukkueellaan ja noin 3 000 pelaajallaan historian suurin.

title: Aero Vodochody a.s.

text: Vuonna 1959 kehitettiin suihkuharjoituskone Aero L-29 "Delfin". Tästä koneesta tuli hyvin suosittu. Yhtiö oli Varsovan liiton suihkuharjoituskoneiden pääasiallinen toimittaja. "Delfin" osallistui myös sotatoimiin vuoden 1967 Nigerian sisällissodassa.

title: Delfiini

text: Tavallista delfiiniä on tavattu Suomen aluevesillä ainakin kolmesti. Tiettävästi ensimmäinen havainto tehtiin vuonna 1893, jolloin delfiini kuoli kalaverkkoon Ahvenanmaalla. Toinen havainto saatiin vasta yli sata vuotta myöhemmin, kun Luvian Säpin saaren rannasta löytyi kuollut delfiini loppukesällä 1997. Raadon löytymisen jälkeen kävi ilmi, että muuan merikapteeni oli aikaisemmin kesällä nähnyt yhden tai joidenkin lähteiden mukaan kaksi delfiiniä elävänä Säpin lähistöllä. Tutkimuksissa Säpin yksilö osoittautui 5–7-vuotiaaksi urokseksi, ja sen luurankoa suunniteltiin tuolloin sijoitettavaksi Turun luonnontieteelliseen museoon. Kolmannen kerran delfiinejä vieraili Suomen vesillä marraskuussa 2006, jolloin Korppoon saaristokeskuksen edustalla havaittiin emo ja poikanen. Ne nähtiin toisenkin kerran Saaristomerellä elävinä, kunnes noin viikon kuluttua ne hukkuivat kalaverkkoihin. Nämä kaksi yksilöä oli tuolloin tarkoitus säilöä Helsingin Luonnontieteellisen keskusmuseon kokoelmiin.

title: Delfin Cruises

text: Toisen aluksensa MS Delfin Caravellen varustamo vastaanotti toukokuussa 1990. Se liikennöi menestyksekkäästi kesän ajan Gotlantiin, Bornholmille, Tallinnaan ja Saarenmaalle, lisäksi aluksella järjestettiin 24 tunnin risteilyjä sekä konferenssimatkoja, joilla yritys tai yhteisö pystyi vuokraamaan koko laivan käyttöönsä. 1990-luvun alun laman johdosta Delfin Cruises ajautui kuitenkin nopeasti vaikeuksiin, eikä suunniteltu Delfin Caravellen myynti singaporelaiselle yhtiölle myöskään toteutunut. Maksuvaikeuksien vuoksi alus päätyi takaisin Rauma-Repolan haltuun, jonka jälkeen Delfin Cruises lopetti toimintansa. Yhtiön Turun satamassa sijainnut terminaalirakennus puolestaan siirrettiin vuonna 1992 Poriin Kalafornian golfkentän klubitaloksi, jossa käytössä se on edelleen.

title: Delfina Sessa

text: Delfina Sessa on italialainen kääntäjä ja opettaja. Hän on ansioitunut suomalaisen kaunokirjallisuuden kääntäjänä äidinkieleensä italiaan. Hänen käännöksiinsä lukeutuu mm. Leena Landerin, Rosa Liksomin ja Salla Simukan teoksia. Sessa on opettanut italian kieltä Turun yliopistossa. Hän on toiminut myös lukion opettajana Italiassa.

title: Delfin Basket

text: Turnauksen yhteydessä Tampereella on pelattu myös juniorimaaotteluita ja Suomen miesten maaotteluita, joihin Delfin Basketiin aikaisin ilmoittautuneet ovat myös päässeet katsojiksi. Vuonna 2015 Suomi voitti loppuunmyydyssä Hakametsässä hallinneen Euroopan mestarin, kuukausi myöhemmin EM-pronssia voittaneen Ranskan, ja vuonna 2016 se voitti Belgian.

title: Särkänniemen delfinaario

text: Tampereelta Spátaan siirretty Delfi-delfiini kuoli Kreikassa tammikuussa 2017.

title: Delfiini (täsmennyssivu)

text: Delfiini tai Delphini tarkoittaa muun muassa seuraavia:

title: Delfiinit (suku)

text: Delfiinit ("Delphinus") on delfiinien ("Delphinidae") heimoon kuuluva valassuku. Suvun edustajat laskettiin pitkään yhdeksi ja samaksi lajiksi, mutta 1960-luvulta alkaen on katsottu, että kyseessä on kaksi eri lajia: pitempinokkainen "nimilaji" "Delphinus delphis" eli delfiini ja harvinaisempana pidetty eteläiselle pallonpuoliskolle painottuva "Delphinus capensis". On myös esitetty, että Punaisenmeren ja Intian valtameren hyvin pitkänokkainen delfiini olisi oma lajinsa "Delphinus tropicalis", mutta kyse voi olla alueellisesta vaihtelusta.

title: Delfin Cruises

text: Turussa perustettu Delfin Cruises tilasi vuonna 1988 Rauma-Repolan Rauman telakalta uudentyyppisen risteilyaluksen, jonka suunnittelussa oli otettu huomioon varustamon liikeidean mukaiset vaatimukset. MS Delfin Clipper -niminen alus valmistui jo vuoden kuluttua kesäkuussa 1989, jonka jälkeen Delfin Cruises tilasi myös toisen vastaavanalisen, mutta hieman suuremman risteilyaluksen. Delfin Clipper liikennöi keskiviikkoisin ja sunnuntaisin Gotlannin Visbyhyn ja perjantaisin Tukholmaan. Talvikauden risteilyt eivät saavuttaneet toivottua menestystä ja talvella 1990 alus vuokrattiin Silja Linelle korvaamaan tulipalossa tuhoutunutta Sally Albatrossia.

title: Pohjanmeri

text: Pohjanmeren runsaslukuisin valaslaji on pyöriäinen, jonka kannan kooksi arvioidaan jopa 300 000 yksilöä. Pyöriäisten lisäksi alueella elää 7 000–20 000 lahtivalasta ja yhteensä lähes 11 000 valkokuve- ja valkokuonodelfiiniä. Muita säännöllisesti tavattavia hammasvalaita ovat pitkäeväpallopää, delfiini, rissondelfiini ja miekkavalas. Valaiden suojelu on johtanut kantojen kasvuun ja sitä myötä joukkorantautumisten lisääntymiseen. Joka talvi Pohjanmeren matalille etelärannoille ajautuu muuttomatkalla olevia kaskelottikoiraita. Fossiililöydösten perusteella tämä ilmiö on jatkunut jo tuhansia vuosia.

title: Luettelo Muumi-tarinoiden hahmoista

text: Delfiini Kiiltopää on Muumipeikon ystävä johon hän tutustui Nuuskamuikkusen kanssa ollessaan rannalla, "Muumilaakson tarinoita" -sarjan jaksossa "Muumipeikko ja delfiini". Kiiltopää oli kuivua rannalle, kunnes Muumipeikko ja Nuuskamuikkunen pelastivat tämän. Kyseisen jakson aikana Muumipeikko lähtee veden alle seikkailemaan, Noidan avustuksella.

title: Delfiini (tähdistö)

text: Delfiini (lat. "Delphinus", gen. "Delphini") on pieni ja himmeä pohjoisen taivaan tähdistö, joka muistuttaa toisaalta delfiiniä, toisaalta pientä leijaa.

title: Särkänniemen delfinaario

text: Elokuussa 1984 Särkänniemeen tilattujen delfiinien pyyntireissu alkoi Floridassa Meksikonlahdella Pine Islandin edustalla tohtori Sweeneyn ja kapteeni Gene Hamiltonin johdolla. Sopivien delfiinien pyydystämiseen oli varattu viisi päivää. Delfiinien piti olla nuoria, iältään enintään 6-vuotiaita. Ensimmäinen delfiini pyydettiin tiistaina 21.8.1984. Se oli 3-vuotias naaras ja sai nimekseen "Nicky" (myöh. Niki). Myöhemmin samana päivänä pyydettiin vielä kaksi urosta, 6-vuotias "Raggy" (myöh. Joona) ja 4-vuotias "Burny" (myöh. Delfi). Särkänniemen delfiineistä Joona ja Delfi olivat ainoat, jotka pyydystettiin samasta parvesta, muut delfiinit tulivat eri parvista. Myöhemmin samalla viikolla pyydettiin vielä kaksi naarasta, "Happy" sekä 6-vuotias "Spotty" (myöh. Veera). Särkänniemelle yhden delfiinin hinta vuonna 1984 pyydetyistä delfiineistä olisi nykyrahassa 17 000 euroa.

title: Sininen delfiini

text:
Elokuva kertoo eksyneestä pariskunnasta, jonka paratiisi yhtäkkiä muuttuu arjeksi ja painajaiseksi.
Mies ja nainen ovat rakastuneet ilman vaatimuksia, ostaneet unelmatalon ja perustaneet perheen. Yhtäkkiä arki muuttuu painajaiseksi. Kumpikaan ei uskalla sanoa ääneen mitä toivoo.
Työ ja perhe, vanhemmuus ja parisuhde, yhtälö käy yllättäen täysin ylivoimaiseksi ratkaista. Tunneilmaisu on epäsuoraa. Kaikki on periaatteessa hyvin, mutta mikään ei ole. Onko labyrintistä ulospääsyä?


query: Kuinka pitkä Tōzō Minanogawa oli 15-vuotiaana?

title: Tōzō Minanogawa

text: Tomojirōn isä Isokichi kaatui Venäjän–Japanin sodassa pojan ollessa vasta kaksivuotias. Hän osallistui lapsena perheen elatukseen auttaen äitiään Shimoa sekä isoisäänsä ja vanhempaa veljeään näiden rakentaessa kattoja kylän rakennuksiin. Rankka ruumiillinen työ karkaisi nopeasti kasvavaa poikaa, joka jo 15-vuotiaana oli 182-senttinen ja koostaan hyvin tunnettu paikallisesti.

title: Tōzō Minanogawa

text: Yliopisto-opiskelu tuotti Minanogawalle maineen lukeneena miehenä, joten hänet kutsuttiin pian erikoistehtävään liitossa. Tämä osoittautui pian suureksi virheeksi. Minanogawa ei jaksanut keskittyä enää sumoon liittyviin tehtäviin. Pian avautui paikka lentäjiä kouluttavan oppilaitoksen liikunnanohjaajana, johon tehtävään Minanogawa päätyi. Samalla hän hylkäsi jäsenyyden ammattisumoliitossa, joka olisi taannut hänelle ja perheelleen taloudellisen turvan vuosikymmeniksi eteenpäin.

title: Tōzō Minanogawa

text: Vain kolmisenkymmentä ihmistä saapui 25. tammikuuta 1971 Minanogawan hautajaisiin Chōenji-temppeliin Musashimurayaman kaupungissa. Entinen sekiwake ja kapinakenraali Tenryū muisteli vainajaa ja tämän kohtaloksi koituneita vastoinkäymisiä ja herkkäuskoisuutta muutamille lehtimiehille.

title: Tōzō Minanogawa

text: Minanogawa muisti, kuinka surkeaksi hän oli olonsa tuntenut edellisen kerran pahasti loukkaannuttuaan ja päätti jättää koko uransa sikseen. Ollessaan pakkaamassa laukkuja Sadogatake-oyakata tuli hänen luokseen muistuttamaan oppilastaan siitä, kuinka oli luvannut tämän äidille tekevänsä pojasta suuren rikishin. Vähintä, mitä Sadogatake saattoi mielestään tehdä, oli ohjata oppilaansa saman lääkärin luo, joka oli auttanut häntä itseään pääsemään oman vammansa ylitse. Lääkäri otti Minanogawan potilaakseen Sadogataken rahapulasta huolimatta ja onnistuikin niin hyvin tehtävässään, että Minanogawa tervehtyi ennalleen ja päätti, että uraa kannatti sittenkin jatkaa.

title: Tōzō Minanogawa

text: Tammikuun 1933 turnaukseen saapui ykkösdivisioonaan rankattuna kaksitoista entistä kapinallista, joille annettiin arvoksi sen tarkemmin täsmentämätön besseki. Näistä kahdestatoista Takanohana ei otellut lainkaan ja Nadanohana hävisi kaikki yksitoista otteluaan. Molemmat poistuivat liiton alaisuudesta uudelleen. Palaavien kapinallisten joukosta erottui edukseen Minanogawa, joka peittosi liiton parhaat kyvyt, suurmestari Tamanishikin ja mestarit Shimizugawan ja Musashiyaman. Sumoliittoon jääneet halusivat epätoivoisesti voittaa kaikki palaavat kapinalliset ja aivan erityisesti he halusivat estää Minanogawan turnausvoiton, mutta yhdennentoista ja viimeisen turnauspäivän jälkeen oli kaikkien tunnustettava, että turnausvoitto kuului Minanogawalle, joka ei hävinnyt ainuttakaan ottelua. Voittoisa paluumuuttaja juhlisti ensimmäistä turnausvoittoaan muuttamalla ottelunimensä jälkimmäisen osan etunimestään Tomojirō muotoon Tōzō. Seuraavan turnauksen Minanogawa päätti tulokseen 8–3 läntisen komusubin arvossa. Tammikuussa 1934 läntisen sekiwaken arvossa tuloksena oli 9–2, joka hieman yllättäen riitti uran toiseen turnausvoittoon ja varmisti nousun mestariksi, ōzekiksi.

title: Tōzō Minanogawa

text: Musashiyaman ylennys suurmestariksi oli yllättänyt täysin yleisön, sillä se oli tapahtunut poikkeuksellisen vaatimattomin meriitein. Taustalla oli taas kerran Takasago-oyakatan juoni. Masinoidessaan Takasago-ichimonin kilpailevan Dewanoumi-ichimonin suurmestariehdokkaan taakse Takasago saattoi Dewanoumi-oyakatan kiitollisuudenvelkaan, jotta tämä tukisi Minanogawan nousua suurmestariksi, mikäli vastaava tilanne syntyisi hänen urallaan. Sitä ei tarvinnut kauan odottaa.

title: Tōzō Minanogawa

text: Tammikuun 1942 turnauksessa 38-vuotiaan Minanogawan tulos oli vaatimaton 9–6. Haguroyama oli ylennetty suurmestariksi turnausta aiemmin, mutta koska hän oli Futabayaman tallitoveri, ei tämä tuonut helpotusta Dewanoumi-ichimonille. Mestari Akinoumi voitti kuitenkin lupauksia herättävästi molemmat Tatsunami-tallin suurmestarit ja saavutti hienon 13–2-tuloksen. Koska Akinoumin suurmestariksi nousun arvioitiin nyt olevan hyvin lähellä, suostuttiin Minanogawan ehdotukseen uransa lopettamisesta.

title: Tōzō Minanogawa

text: Ennen toukokuun 1931 turnausta Minanogawa tunsi olonsa heikentyvän. Koska mahdollisuus mestariksi nousuun oli kuitenkin käden ulottuvilla, hän jatkoi harjoittelua toivoen parantuvansa itsestään sairaudesta, jonka luonnetta ei vielä tuolloin tunnistettu. Eräänä aamuna hän kuitenkin kaatui harjoituksissa loukaten molemmat polvensa niin pahasti, että turnaus olisi varmasti jätettävä väliin. Muutettuaan Ryōgokusta ensi kertaa Kawaguchiin Minanogawa oli tuntenut vapautuneensa osittain rikishejä kohtaan harjoitettavasta valvonnasta. Palatessaan Takasago-tallilta harjoituksista kohti Kawaguchia hän pistäytyi usein kapakoissa ja silloin tällöin rautatieaseman lähellä sijainneessa bordellissa, jossa hän sai tarkemmin määrittelemättömän sukupuolitaudin.

title: Tōzō Minanogawa

text: Kiyosegawan valmentamana Minanogawa ohitti lievän suvantovaiheen ja ylennettiin korkeimpaan makuuchi-divisioonaan ennen tammikuun 1928 turnausta. Hän oli nyt 195-senttinen ja 135-kiloinen. Vain 206-senttinen Bunjirō Dewagatake oli häntä pidempi. Arvossa läntinen maegashira 14 oteltu turnaus tuotti kuusi voittoa ja viisi tappiota.

title: Tōzō Minanogawa

text: Vuosien 1930–31 lupaavat tulokset (9–2, 9–2 ja 8–3 lokakuusta 1930 maaliskuuhun 1931 herättivät eloon toiveet mestariksi, ōzekiksi, noususta. Vaikka maailmantalous osoitti jo varoittavia merkkejä, Minanogawa ja Musashiyama myivät yhä katsomot täyteen ja heidän odotettiin perustellusti hallitsevan 30-luvun ōzumōa.

title: Tōzō Minanogawa

text: Minanogawalla ei ollut todella suurelta rikishiltä vaadittavaa luonnetta. Synnynnäisen fysiikkansa ansiosta hänestä olisi saattanut tulla eräs kaikkein suurimmista, mutta häneltä puuttui luonteenlujuus antautua jatkuvaan harjoitusrääkkiin. Hetkittäinen valpastuminen asian suhteen ei taannut riittävän perusteellista valmistautumista kun vastassa oli Futabayaman kaltainen, puolijumaluuteen asti yltänyt mies.

title: Tōzō Minanogawa

text: Ammattisumoliiton piirissä hätkähdettiin. Oli jo lajin maineen kannalta tärkeää pyrkiä avustamaan elämän sivuraiteille ajautunutta vanhaa suurmestaria. Tuolloisilta aktiiviottelijoilta ja muilta liiton jäseniltä alettiin kerätä kolehtia. Uutinen tästä kiiri Sakatan korviin ja hän alkoi innoissaan arvuutella kuinka suuren summan tuolloiset, häntä aktiiviurallaan paljon enemmän ansaitsevat, rikishit hänelle keräisivätkään. Hän jopa kävi vuokravälittäjän luona aikomuksenaan tutkailla millaisen asunnon pian pystyisikään itselleen järjestämään. Tiettävästi hän jopa elätteli toiveita saavuttaa sovinto yli 15 vuotta aiemmin omille teilleen lähteneen vaimon ja pojan kanssa, joihin hän ei ollut ollut sen koommin yhteydessä.

title: Tōzō Minanogawa

text: Toukokuun 1941 turnauksessa Minanogawa kärsi iskiaksesta ja joutui siksi jättämään turnauksen kesken. Hän oli jo lähes 38-vuotias ja pohti ymmärrettävästi uransa lopettamisen ajankohtaa. Futabayama tähtenään Tatsunami-ichimonin kiertueet olivat aina loppuunmyytyjä, kun taas Dewanoumi-ichimonin vastaavissa tilaisuuksissa yleisöä ei ollut paljoa. Ichimonin nouseva tähti oli Maedayama, jonka toivottiin ottavan pian paikkansa Dewanoumi-ichimonin johtavana rikishinä. Maedayama tai toinen suurlupaus Akinoumi eivät kuitenkaan vielä olleet valmiita nousemaan aivan terävimmälle huipulle, joten Minanogawaa kehotettiin jatkamaan vielä uraansa vaikka sitten vain enemmänkin nimellisenä kilpailijana Futabayamalle.

title: Tōzō Minanogawa

text: Suurmestarille suositeltiin yhä useammin myös vakiintumista yksityiselämässään. Prostituoiduista saadut huonot kokemukset vaikuttivat pitkään Minanogawan käsityksiin koko naissukupuolesta, mutta tultuaan esitellyksi kagawalaiselle neiti Kazue Yoshiokalle suurmestari oli myyty mies. Minanogawa asui nuorikkoineen ja äiteineen uudessa kodissaan 1930-luvun lopun, joka muodostuikin kenties onnellisimmaksi ajanjaksoksi hänen elämässään. Vuonna 1940 äiti kuitenkin menehtyi yllättäen ja Minanogawa masentui syvästi. Suurmestarina hänen olisi pitänyt olla huomion keskipisteessä, mutta Futabayaman ylivoima oli masentavan suuri. Osa yleisöstä piti Minanogawaa vain poikkeuksellisen heikkona suurmestarina, osa taas ei säästellyt ankarampiakaan äänenpainoja. Saadakseen uuden alun uransa loppuvaiheen ajaksi hän muutti erään kannattajansa suosituksesta Mitakaan, Tokion alueen maaseutumaisena vielä toistaiseksi pysyneeseen läntiseen osaan. Koska Minanogawa ei halunnut matkustaa keskustaan junalla, hän osti auton. Ensimmäisenä Kokugikanille pyöräilleestä rikishistä tuli näin ollen myös ensimmäinen, joka ajoi sinne omalla autollaan.

title: Tōzō Minanogawa

text: Itäisen ryhmittymän ajamat vaateet olivat hätäisesti perusteltuja, eikä ryhmän pienempi koko verrattuna Tenryūn johtamaan läntiseen ryhmittymään jättänyt sen jäsenille muuta mahdollisuutta kuin varsin pian liittoutua suuremman ryhmittymän kanssa yhteisen lipun alle. Kapinalliset alkoivat järjestää sumoliitosta riippumattomia turnauksia uusien sääntöjen mukaisesti. Näissä turnauksissa vastakkain asetetut ottelijat saattoivat otella perinteisen yhden ottelun sijasta viisi, seitsemän tai jopa kymmenen keskinäistä ottelua. Tämäntyyppinen turnausohjelma oli omiaan helpottamaan Minanogawaa hänen pyrkimyksissään saavuttaa turnauskestävyyttä toipilaskautensa jälkeen. Vuoden kestäneen kapinaretkensä aikana Minanogawa edistyi huomattavasti. Yleisö odotti malttamattomasti mahdollisuutta nähdä hänet ottelemassa parhaita liiton piiriin jääneitä rikishejä vastaan. Tämä toteutuikin Minanogawan ja muutamien muiden rikishien sopiessa paluusta takaisin Japanin suomoliiton alaisuuteen.

title: Tōzō Minanogawa

text: Tammikuussa 1936 Minanogawa hävisi viidentenä päivänä suurlupaus Futabayamalle ja viimeisenä päivänä Tamanishikille, eli päätyi tulokseen 9–2. Minanogawa oli tällöin täysin vastaavassa tilanteessa kuin Musashiyama turnausta aiemmin, joten liitto oli tasapuolisuuden nimessä ja Dewanoumi-ichimonin pyrkiessä välittömästi vapautumaan kiitollisuudenvelastaan pakotettu korottamaan myös Minanogawan suurmestariksi. Kahdessa peräkkäisessä turnauksessa ōzumō sai täten lehmänkauppojen seurauksena kenties kaksi historiansa heikointa suurmestaria.

title: Tōzō Minanogawa

text: Pääartikkeli: Shunju-En-kapina

title: Tōzō Minanogawa

text: Talo Mitakassa oli vielä osaksi maksamatta, eikä Minanogawa ollut onnistunut varmistamaan itselleen valmennuslisenssiä, jonka turvin hän olisi voinut jäädä liiton jäseneksi aktiiviuran päättymisen jälkeen. Sadogatake-oyakata olisi halunnut suojattinsa jatkavan tallinsa johdossa Sadogataken oman lisenssin turvin, mutta hän ei itse vielä ollut valmis eläköitymään eikä hänellä ollut tarjota Minanogawalle jotakin toista lisenssiä tai lainaa, jolla ostaa kaupan oleva lisenssi. Minanogawa hyväksyi kinkkisessä tilanteessa erään kannattajansa kutsun ryhtyä opiskelemaan oikeus- ja taloustiedettä Wasedan yliopistossa. Tätä ei erikoisuudestaan huolimatta pidetty kovin suurena ihmeenä. Olihan miehellä jo kauan ollut maine erikoisena persoonana.

title: Tōzō Minanogawa

text: Minanogawa ei kertonut Sadogatakelle Takasagon tarjouksesta ja oli jo lähes unohtanut asian, kunnes sai eteensä toukokuun 1929 banzuken, virallisen ranking-listan. Läntisen maegashira 2:n arvoon ei ollutkaan merkitty Minanogawaa, vaan Asashio. Takasago oli käyttänyt hyväkseen yhteyksiään liitossa ja merkityttänyt valmisteltavaan banzukeen shikonan vaihdon Minanogawan kieltäytymisestä huolimatta. Minanogawa teki parhaansa vakuuttaakseen syyttömyyttään Sadogatakelle, joka tyynnyttely-yrityksistä huolimatta ryntäsi raivoissaan Takasago-talliin.

title: Tōzō Minanogawa

text: Tomojirō aloitti uransa vuoden 1924 toukokuun turnauksessa. Hänen ottelunimensä oli alusta lähtien Minanogawa. Nimi tuli hänen kotiseutuaan kuvaavasta runosta. Tōzō-nimen kaksi kanji-merkkiä tarkoittavat miestä (男) ja naista (女).

title: Tōzō Minanogawa

text: Palattuaan vanhainkotiin Sakata kertoi huonetoverilleen, entiselle pelurille, rahasumman surkeudesta ja kuinka hän ei enää välittänyt rahasta entisenkään vertaa. Huonetoveri ehdotti rahojen pelaamista moottorivenekisoissa. Sakata ymmärsi, että mikäli mies olisi nuorempana ollut taitava peluri, hän tuskin olisi päätynyt vanhainkotiin puille paljaille. Tästä huolimatta hän suostui ehdotukseen ajatellen, että koska hän ei koskaan osannut tällaisenkaan summan päätyvän haltuunsa, oli yhdentekevää mihin sen sijoitti.

title: Tōzō Minanogawa

text: 1920-luvun lopulle tultaessa ōzumōn suosio oli kasvanut ennennäkemättömäksi. Pitkään hallinnut suurmestari Tamanishiki oli saamassa kilpailijoita lupaavista tulokkaista kuten Musashiyama, Tenryu ja luonnollisesti Minanogawa. Oteltuaan syyskuussa 1929 tuloksen 8–3 oli hänet ensimmäistä kertaa urallaan ylennetty neljänneksi korkeimpaan komusubin arvoon, eli hän kuului nyt sanyakuun, noin kymmenen korkea-arvoisimman rikishin eliittijoukkoon.

title: Tōzō Minanogawa

text: Tōzō Minanogawa (, s. 17. syyskuuta 1903, Tsukuba-shi (つくば市), Ibaraki-ken (茨城県), Japani, k. 20. tammikuuta 1971), sittemmin hetken valmentajanimeltään niin ikään Tōzō Minanogawa oli ammattisumopainin historian 34. suurmestari (yokozuna). Minanogawa, oikealta nimeltään Tomojirō Sakata (酒田供治郎), syntyi nykyisen Tsukuban kaupungin alueella Tokiosta koilliseen sijaitsevassa Ibarakin prefektuurissa.

title: Tōzō Minanogawa

text: Valmennuslisenssiä Minanogawalla ei edelleenkään ollut, mutta liiton johtajiston kokouksessa hyväksyttiin Sadogatake-oyakatan ehdotus siitä, että uransa lopettavat suurmestarit saavat automaattisesti haltuunsa henkilökohtaisen valmennuslisenssin, jota heidän ei ole mahdollista siirtää eteenpäin missään olosuhteissa. Näin rikishi Minanogawasta tuli valmentaja Minanogawa-oyakata.

title: Tōzō Minanogawa

text: Ensimmäinen mestarin arvossa käyty turnaus tuotti makekoshin eli tappiollisen ottelusaldon (5–6), mutta seuraavat kaksi turnausta olivat lupaavampia (9–2 ja 8–3). Tammikuun 1936 turnaus oli ensiarvoisen tärkeä Minanogawalle. Hänen tärkeimmäksi kilpailijakseen muodostunut Musashiyama oli noussut suurmestariksi turnausta aiemmin 9–2-tuloksen saavutettuaan. Tappiot olivat tulleet Minanogawaa ja suurmestari Tamanishikia vastaan.

title: Tōzō Minanogawa

text: Takasagolla oli kuitenkin mielessään juoni, jolla hän saisi Minanogawan takaisin talliinsa. Takasago-tallin perinteisiin kuului nimetä poikkeuksellisen lupaava ottelija nimellä Tarō Asashio. Perinteisesti Asashio oli myös tallin tuleva perijä. Uskollisena Akutsugawalle eli uudelle Sadogatake-oyakatalle Minanogawa joutui kieltäytymään Takasagon tarjouksesta tulla nimetyksi neljänneksi Tarō Asashioksi, vaikka tarjous epäilemättä imartelikin häntä. Olihan hän tuolloin kuitenkin vasta maegashira eikä hänen tulevasta menestyksestään ollut vielä tietoa.

title: Tōzō Minanogawa

text: Minanogawan toipumisen aikoihin pinnan alla kytenyt rikishien kapina leimahti ilmiliekkeihin. Suuri osa Dewanoumi-ichimonin rikisheistä sekiwake Tenryūn johdolla erosi ammattisumoliitosta ja kieltäytyi palaamasta, ellei liitto suostuisi radikaaleihin muutoksiin toimintatavoissaan, erityisesti voitonjaon ja organisaation rakenteen osalta. Kapina oli massiivinen, sillä koko ykkösdivisioonan läntinen osa ja suurin osa kakkosdivisioonan läntisistä rikisheistä liittyi siihen. Tilanne eskaloitui entisestään kun Minanogawan, Kagamiiwan ja Nishikinadan johtama pienempi itäinen ryhmittymä erosi niin ikään kyōkaista ja perusti oman organisaationsa.

title: Tōzō Minanogawa

text: Kiyosegawa kieltäytyi aluksi, sillä hän kuului Tateyama-talliin ja oli varsin tietoinen siitä, että Minanogawan löytänyt Akutsugawa jatkoi yhä omaa aktiiviuraansa. Takasago huomautti Kiyosegawalle, että vaikka Akutsugawa yhä muodollisesti oli arvoasteikossa löytöään korkeammalla, oli Minanogawa jo tosiasiassa ohittanut joka suhteessa kokeneemman rikishin ja tarvitsi kovatasoisempaa harjoituskumppania. Takasagon ja Akutsugawan suhde oli ilmeisesti peruuttamattomasti katkeroitunut jälkimmäisen yritettyä värvätä nuori lupaus aluksi toisaalle kuin omaan talliinsa.

title: Tōzō Minanogawa

text: Jo Minanogawan suurmestariksi nousun aikoihin oli selvää, ettei hän tekisi suurmestarina pitkää uraa. Syynä ei niinkään ollut ikä, vaikka 32-vuotiaana hänen uransa oli jo joka tapauksessa ehtoopuolella. Syy oli Futabayama, jonka tulevasta mahdista oltiin jo nähty ensimmäiset merkit. Minanogawan kohdatessa Futabayaman suurmestariksi nousunsa taanneen turnauksen viidentenä päivänä, oli selvää, että Minanogawa oli oikeutetusti silmiinpistävän hermostunut ja hävisikin ottelun selvästi.

title: Tōzō Minanogawa

text: Musashiyama saavutti urallaan vain yhden turnausvoiton ja senkin jo neljä vuotta suurmestariksi nousuaan aikaisemmin komusubin arvossa. Hänen uransa suurmestarina oli katastrofaalisen huono; 15 voittoa, yhtä monta häviötä ja poissa peräti 80 ottelusta. Ainoassa loppuun asti ottelemassaan turnauksessa hän saavutti suurmestarille surkean 7–6-tuloksen. Ensimmäinen turnaus suurmestarin arvossa tuotti Minanogawalle ja hänen kannattajilleen pettymyksen. Tuloksessa 6–5 oli vieläpä mukana yksi luovutusvoitto vastustajan loukkaannuttua edellisessä ottelussaan. Joidenkin mielestä Minanogawa oli yksinkertaisesti hermostunut, mutta monet olivat sitä mieltä, että hän oli varsinkin jaloistaan yhä suhteellisen heikko. Niinpä Minanogawa kannattajiensa kehotuksesta alkoi pyöräillä, vaikkei ollut koskaan aiemmin ajanut pyörällä metriäkään.


query: Kuka rakensi Suomen ensimmäisen tietokoneen?

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: ESKO-projektin aloitti Tage Carlsson. Johtajana toimi TKK:n teknillisen fysiikan professori Erkki Laurila, ja rakentamisessa avustivat teknikko Veikko Jormo sekä diplomi-insinööri Hans Andersin, josta myöhemmin tuli TKK:n ensimmäinen tietojenkäsittelyn professori. Laurilan laboratoriossa oli jo 1950-luvun alussa tutkittu vastaavanlaisia laitteita, ja rakennettu mm. Suomen ensimmäinen analogiakone (analoginen laskulaite) sekä röntgenanalysaattorin laskulaite puhelinreleistä. Näin ollen ESKO ei ollut edes Suomen ensimmäinen automaattisen laskulaitteen rakennusprojekti.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Vuoden 1961 alussa Suomen Kaapelitehdas hankki Englannista pienehkön Elliott 803A tietokoneen, joka oli ensimmäinen kokonaan transistoreilla toiminut tietokone Suomessa. Se myytiin Teknilliselle korkeakoululle saman vuoden huhtikuussa. Sinä vuonna kansalle esiteltiin tietotekniikan rajattomia mahdollisuuksia ensimmäistä kertaa televisiossa. Tällöin Suomen Kaapelitehtaan Siemens 2002-tietokonetta käytettiin Ounasvaaran mäkikisan tulosten laskemiseen. Siemens oli aloittanut koneen valmistamisen vuonna 1958, ja se oli ensimmäinen massatuotettu kokonaan transistoreilla toiminut tietokone.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Puolustusvoimat hankki ensimmäisen oman tietokoneen vuonna 1963. Kone oli mallia IBM 1410 ja se oli hankinta-ajankohtana Suomen tehokkain. Aiemmin Puolustusvoimat oli saanut tietokoneaikaa jo ESKO:sta sekä Ensi-koneesta. Kone oli käytössä 1970-luvun alkuun saakka.

title: Tietokone

text: 1940-luvulla tietokone kehitetään ja niitä käyttävät vain valtiot, käyttötarkoituksena oli lähinnä sotilaskäyttö. Elektroniputki on yleinen tekniikka. 1950-luku oli tietokoneen perustekniikan ja teorian kehityskautta, IBM julkistaa ensimmäisen sarjavalmisteisen tietokoneen. Transistori yleistyy. 1960-luvulla puolijohteet alkoivat pienentää ja nopeuttaa tietokonetta Mooren lain mukaan. Mikropiiri yleistyy. Ensimmäiset minitietokoneet kuten PDP-8. 1970-luvulla tietokonetta käytetään lähinnä tekniseen laskentaan. Mikroprosessori yleistyy. "Vuoden 1977 kolmikko" Apple II, Commodore PET ja TRS-80 ja ensimmäiset mikrotietokoneet esitellään. Unix ja Berkeley Software Distribution julkaistaan. 1980-luvulla mikrotietokoneet yleistyvät voimakkaasti. Isotkin tietokoneet olivat enää huonekalun kokoisia ja kirjoituskone korvautuu henkilökohtaisella tietokoneella. 1990-luvulla tietokone muuttuu jokaisen pienyrityksen päivittäiseksi apuvälineeksi ja tietoliikenteen kehitys laajentaa käyttötapoja. Tietokone siirtyy myös osaksi autoja ja kodinkoneita. 2000-luvulla tietokoneita käytetään työssä ja kotona päivittäin, kannettavat tietokoneet riittävät vaativiinkin työtehtäviin ja tietokoneen rikkoutuminen estää työnteon konttoritöissä. 2010-luvulla tietokoneen jokapäiväisen käytön lisäksi taulutietokoneet eli tabletit yleistyvät. Myös Windows-, Android- ja Apple-älypuhelimet kehittyvät voimakkaasti muuttuen käytännössä taskutietokoneiksi.

title: Henkilökohtainen tietokone

text: Henkilökohtaisissa tietokoneissa ensimmäiset tallennusmuistit olivat nauha-asemia tai 5 1/4″-kokoisia levyjä, joita pehmeytensä vuoksi kutsuttiin suomen puhekielessä lerpuiksi. Koska niiden tallennuskapasiteetti oli aluksi vain 180 KB, lopuksi 1,2 MB, katsottiin 1980-luvulla välittämättömäksi lisätä tietokoneen sisälle kiintolevy, jonka tallennuskapasiteetti oli useampia megatavuja. Tunnettu tämäntyyppinen ratkaisu oli IBM XT.

title: Tietokonetekniikan historia

text: Konrad Zuse rakensi ensimmäisen ohjelmoitavan laskukoneen Saksassa 1941. Aiken rakensi 1943 IBM:n avulla ensimmäisen tietokoneen Harvard Mark I. Ensimmäinen elektroninen tyhjiöputkiin ja releisiin perustuva tietokone ENIAC valmistui vuonna 1945. ENIAC suoritti 385 kertolaskua sekunnissa. Nykyinen mikroprosessori on noin 3 000 000 kertaa ENIACia nopeampi. Transistorien ja tietokoneiden sarjatuotanto alkoi vuonna 1951. 50-luvun päättyessä maailmassa oli 3 000 tietokonetta. Ensimmäiset tietokoneet ohjelmoitiin konekielillä, joista sitten kehittyi helpommin ymmärrettäviä ohjelmointikieliä.

title: Linus Torvalds

text:
Nils ja Anna Torvalds erosivat, kun Linus oli pieni. Vuonna 1978 Linukselle ja Saralle syntyi velipuoli Leo Torvalds. Lisäksi heillä on kaksi Linuksen vanhinta tytärtä nuorempaa velipuolta. Torvaldsin äidinkieli on ruotsi, mutta hän puhuu myös suomea, jota hän oppi etenkin viettäessään kesälomiaan suomenkielisillä alueilla Mäntyharjulla ja Simpeleellä.
Ensimmäisen kontaktinsa tietokoneisiin Torvalds sai 11-vuotiaana vuonna 1981, kun hänen isoisänsä, Helsingin yliopiston tilastotieteen professori Leo Törnqvist osti laskukoneen tilalle Commodore VIC-20:n, joka oli ensimmäisiä kotikäyttöön tarkoitettuja tietokoneita. Aluksi Torvalds näpytteli isoisänsä paperille kirjoittamia ohjelmia koneelle, mutta alkoi pian lukea tietokonekirjoja ja -lehtiä ja opetteli niiden avulla ohjelmointia, aluksi BASIC- ja myöhemmin assembly-ohjelmointikielellä. Torvaldsin ensimmäiset ohjelmat olivat yksinkertaisia pelejä. Törnqvistin kuoltua vuonna 1983 Linus sai tietokoneen itselleen.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: ESKO:n myötä Suomessa myös ymmärrettiin tietokoneiden myötä kehittyneet uudet koulutustarpeet. Suomen ensimmäiset tietotekniikan kurssit pidettiin jo vuosina 1954–1955 yrityksille ESKO:sta järjestettyjen seminaarien yhteydessä.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Sääennusteiden laskeminen on yleensä ollut suurten koneiden ensimmäisiä tehtäviä. Suomessa Ilmatieteen laitos sai ensimmäisen oman tietokoneensa vasta vuonna 1969. Kone oli malliltaan SAAB D 21. Sitä käytettiin säärintamien leviämismallien laskemiseen. Ensimmäinen leviämismalli oli saatu Ruotsista koneen mukana, 1970-luvulla laitos alkoi kehittää omia leviämismallejaan.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Vuonna 1970 Suomen korkeakouluille ja tutkimukselle hankittiin ensimmäinen yhteinen keskustietokone, Univac 1108. Suomen Pankilla oli 20 miljoonan markan ylijäämäsumma, joka haluttiin käyttää jotenkin tieteen hyväksi. Idea tietokoneen hankkimisesta keksittiin Suomen itsenäisyyden juhlarahaston Sitran syyspalaverin saunassa.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Suomen ensimmäinen tuotannollisissa tehtävissä käytetty tietokone käynnistettiin Postipankissa vuonna 1958. Näin kaupallinen taho ennätti tieteellisen ESKO:n edelle. Postipankin tilaama kone oli tyyppiä IBM 650, ja se sai lempinimekseen Ensi.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Vuonna 1972 Suomessa laskettiin olevan yli 200 tietokonetta.[3] Tietokonepäätteitä, jotka oli yhdistetty suurempiin tietokoneisiin, arvioitiin olevan noin tuhat.[4]

title: Erkki Laurila

text: Valtioneuvosto nimitti 1955 professori Erkki Laurilan Energiakomitean johtoon. Sen piti arvioida atomienergian käyttötarvetta Suomessa. Yksi Laurilan vaikutusfoorumi oli Matematiikkakonekomitea, joka muun muassa rakensi Suomeen ESKO-tietokoneen 1950-luvulla. Päätyönsä Laurila teki Teknillisen korkeakoulun ensimmäisenä teknillisen fysiikan professorina vuosina 1946–1963, jolloin hänet nimitettiin ns. vanhan Suomen Akatemian jäseneksi eli palkkaa nauttivaksi akateemikoksi. Koko tekniikan tutkijan ja kehittäjän uransa ajan 1980-luvulle asti hän keksi ja patentoi ahkerasti uutta teknologiaa erityisesti kaivosteollisuuteen ja metallialalle, joissa ainakin hänen vuonna 1964 julkaisemaansa Satmagan -analyysilaitetta käytetään edelleen. Laurila julkaisi myös useita yleistajuisia kirjoja ydinvoiman tekniikasta ja alan yhteiskunnallisesta kehityksestä.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Suomen ensimmäisestä tietokoneesta on erilaisia näkemyksiä, samoin kuin maailman ensimmäisestä tietokoneestakin. Yhtäältä ensimmäinen suomalaisvalmisteinen tietokone oli Teknillisessä korkeakoulussa tutkimusprojektina vuonna 1954 alkunsa saanut ESKO, joka valmistui lopullisesti vuonna 1960. Toisaalta Suomen ensimmäinen toimiva tietokone oli kuitenkin Postisäästöpankille vuonna 1958 hankittu IBM 650, lempinimeltään Ensi. ESKO ei myöskään ollut puhtaasti suomalainen, perusratkaisut sekä osa osista ja piirustuksista kopioitiin Saksasta.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: ESKOn, Elektronisen SarjaKOmputaattorin, kehitti Teknilliseen korkeakouluun perustettu Matematiikkakonekomitea. Tuohon aikaan tietokoneista käytettiin suomeksi nimiä matematiikkakone ja sähköaivot.[1]

title: Tietokone

text: Luettelo käyttöjärjestelmistä Oheislaiteliitännät Tietotekniikka Kannettava tietokone Minitietokone Tietokoneverkot Supertietokone Sulautettu järjestelmä Tietokonesimuloinnin keinot Tietokoneiden vertailu 1940 - 2000 Tietokoneet ja mallintaminen Suomen ensimmäiset tietokoneet Amiga Henkilökohtainen tietokone Macintosh Puolijohdeteollisuus Viihde-elektroniikka

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Valtiovarainministeriön alaisuuteen perustettiin vuonna 1964 Valtion tietokonekeskus (VTKK) hoitamaan julkisen hallinnon tietojenkäsittelyä ja suuria rekistereitä. Laitoksen ensimmäinen tietokone oli IBM 1410. Myöhemmin VTKK:n yhteyteen perustettiin Tieteellisen laskennan palvelu tarjoamaan laskentapalveluja yliopistoille. Samana vuonna perustettiin myös Tietosavo Oy seitsemän kuopiolaisen yrityksen yhteiseksi atk-keskukseksi. Tietosavon ensimmäinen tietokone GE-415 oli Bull General Electricin valmistama ns. kolmannen sukupolven tietokone[2]. Laitteisto asennettiin yhtiön toimitiloihin huhtikuussa 1966. Tietosavo (nykyisin Enfo Oyj) oli ensimmäinen pääkaupunkiseudun ulkopuolella toimiva atk-palvelukeskus ja atk-palveluliiketoiminnan pioneereja Suomessa.

title: Konrad Zuse

text: Konrad Zuse (22. kesäkuuta 1910 Berliini – 18. joulukuuta 1995 Hünfeld) oli saksalainen insinööri ja tietokonealan pioneeri. Vuosien 1936–1945 välillä hän rakensi useita tietokoneita sähkömagneettisista releistä. Hänen tietokoneensa Z4 oli vuonna 1950 maailman ensimmäinen kaupallisesti myyty tietokone ja myyntihetkellään myös manner-Euroopan ainoa toimiva tietokone. Zuse myi Z4:n ETH Zürich:lle, joka mahdollisti Zuse KG -yrityksen perustamisen.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: 1960-luvulle tultaessa Suomessa oli edellä mainitut pari tietokonetta, mutta vuosikymmenen kuluessa tietokoneet levisivät Suomessa kaikkiin suurempiin yrityksiin ja laajalti valtionhallintoonkin. Vuodesta 1960 käytettiin nimitystä "tietokoneistamisen hullu vuosi." Vuoden lopussa maassa oli tietokoneita jo kahdeksan ja tilauksessa parikymmentä. Ensimmäisten hankkijoiden joukossa olivat Kansaneläkelaitos ja Elanto, teollisuudessa Suomen Kaapelitehdas ja Valmetin Rautpohjan tehtaat. Samalla koneissa siirryttiin toisen sukupolven transistoriteknologiaan.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Aluksi Univacia käytettiin lähettämällä tieteelliset työt reikäkorteilla tavallisessa postissa Otaniemeen. Korkeakouluihin saatiin kuitenkin pian päätteitä, jotka kytkettiin puhelinyhteyksillä isäntäkoneeseen. Näin alkoi tietokoneiden verkottuminen Suomessa. Laitteet olivat askeettisia, mutta kilometrien päässä sijaitsevan tietokoneen reagointi näpyttelyyn tuntui käyttäjistä tietysti maagiselta. Univac oli käytössä vuoteen 1982 asti.

title: Elektronimikroskooppi

text: Elektronimikroskooppi (EM) on mikroskooppi, jossa käytetään näkyvän valon sijasta elektronisuihkua. Tämä mahdollistaa tavallista valomikroskooppia huomattavasti pienempien yksityiskohtien havaitsemisen. Ensimmäisen elektronimikroskoopin rakensi saksalainen fyysikko Ernst Ruska vuonna 1932 toisen saksalaisen fyysikon Max Knollin kanssa. Ruskalle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1986. Suomen ensimmäisen elektronimikroskoopin rakensi Alvar Wilska.

title: EMI

text:
Vuonna 1958 EMI rakensi Godfrey Hounsfieldin johdolla Britannian ensimmäisen täysin transistoroidun tietokoneen nimeltä EMIDEC 100. 1960-luvun lopulla äänilevyliiketoiminnasta vaurastunut EMI pystyi sijoittamaan kehitystoimintaan. Vuonna 1971 EMI kehitysryhmä sai valmiiksi ensimmäisen tomografia- eli kerroskuvauslaitteiston, joka mullisti lääketieteen kuvantamismenetelmiä. Laitteiston pääsuunnittelija Godfrey Hounsfield sai työstään lääketieteen Nobel-palkinnon 1979.
Vähitellen EMI:n laitekehitys- ja valmistustoiminta myytiin muille yrityksille, pääasiassa "Thorn Electrical Industriesille", mistä syntyi Thorn EMI.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: 1960-luvun päättyessä Suomessa oli hieman vajaat parisataa tietokonetta.

title: Turingin kone

text: Turingin malliin perustuvaa konetta ei aikoinaan rakennettu, vaan jo vuonna 1944 olivat käytössä elektroniikkaan perustuvat Colossus-tietokoneet. Ensimmäisen oikean Turing-koneen rakensi vuonna 1986 saksalainen professori Karl Scherer.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Paju, Petri: A Failure Revisited: The First Finnish Computer Construction Project. The Establishing of a National Computing Center in Finland. In Bubenko Jr., Janis & Impagliazzo, John & Arne Solvberg (eds.): History of Nordic Computing. IFIP WG9.7 First Working Conference on the History of Nordic Computing (HiNC1), June 16-18, 2003, Trondheim, Norway, pp. 79-94. Springer: New York 2005. Paju, Petri: Väitöskirja, Turun yliopisto, historian laitos, kulttuurihistoria, Annales Universitatis Turkuensis, C 269. Tienari, Martti: Tietotekniikan alkuvuodet Suomessa. Suomen ATK-kustannus, 1993. Lammi, Minna: Suomen ensimmäinen tietokone 40-vuotias. Helsingin sanomat, 16.10.1998. Puolustusvoimien ensimmäinen tietokone hankittiin 35 vuotta sitten. Ruotuväki, 1/1999. Sarjakomputaattorista kaiken kansan Internetiin. T-lehti, 2000.

title: Jeff Bezos

text: Bezos oli lapsena kiinnostunut sähkölaitteista ja rakensi vanhempiensa autotalliin oman laboratorionsa. Kun perhe oli muuttanut Miamiin Floridaan, teini-ikäinen Bezos kiinnostui tietokoneista. Hän valmistui high schoolista luokkansa priimuksena ja oli jo perustanut ensimmäisen yrityksensä, opetuskesäleirin yläasteikäisille.

title: Tekniikan historia

text: Konrad Zuse rakensi ensimmäisen ohjelmoitavan laskukoneen Saksassa 1941. Aiken rakensi 1943 IBM:n avulla ensimmäisen tietokoneen Harvard Mark I. Ensimmäinen elektroninen tyhjiöputkiin ja releisiin perustuva tietokone ENIAC valmistui vuonna 1945. Transistorien ja tietokoneiden sarjatuotanto alkoi vuonna 1951. 50-luvun päättyessä maailmassa oli 3000 tietokonetta.[167] Ensimmäiset tietokoneet ohjelmoitiin konekielilla, joista sitten kehittyi helpommin ymmärrettäviä ohjelmointikieliä.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Vanhanaikaisuudestaan ja kaikista puutteistaan huolimatta ESKO:lla oli suuri merkitys Suomen tietokonehistoriassa. Projektin tehtävänä ei alun alkaenkaan ollut tehokkaan hyötykäyttöön tarkoitetun koneen valmistaminen, vaan pikemminkin "matematiikkakonetekniikan" harjoittelu, niin että edes jotkut suomalaiset pääsisivät paneutumaan uusimpaan teknologiaan. ESKO toimi kouluttajana, innoittajana, symbolina ja kokoavana hahmona niille henkilöille, jotka Suomessa olivat kiinnostuneita tietokoneista. Se myös kokosi yhteen asiasta kiinnostuneet organisaatiot Suomessa sekä levitti muutenkin tietoutta tietokoneista.

title: Hans Andersin

text: Andersin oli Matematiikkakonekomitean (1954–1960) sihteeri, kun se ryhtyi rakentamaan Suomeen ensimmäistä tietokonetta ESKOa. ESKO-tietokone ei kuitenkaan valmistunut ensimmäisenä, ja Andersin siirtyi 1956 Suomen IBM:n palvelukseen. Tekniikan tohtoriksi hän väitteli vuonna 1969. Andersin ehti olla niin Suomen IBM:n tietokoneiden myyntijohtajana, Teknillisen korkeakoulun ensimmäisenä tietojenkäsittelyn professorina vuodesta 1970 kuin Valmetin automaatio-osaston johtajana vuodesta 1978. Vuodesta 1986 hän työskenteli jälleen Teknillisessä korkeakoulussa tuotannon tietotekniikan (datatekniken inom produktionen) professorina. Maailman ensimmäinen sanomalehden kokosivun taittojärjestelmä syntyi Andersinin johdolla. 2000-luvulla hän työskenteli tietotekniikan historian pohjoismaisen konferenssitoiminnan aloittamiseksi.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Suomen ensimmäinen teollisuuden prosessiohjaukseen käytetty tietokone oli Enson Kaukopään tehtaiden IBM 1620, joka saatiin käyttöön vuonna 1963.

title: Molekyylimallinnus

text: Molekyylimallinnusta suoritetaan yleensä tietokoneen ja siinä olevien mallinnusohjelmien avulla. Ensin pyritään rakentamaan malli piirtämällä molekyylin rakenne tietokoneen mallinnusohjelmalla. Tämän jälkeen molekyylin rakenne optimoidaan lähimpään minimiin; tämä tehdään yleensä molekyylimekaniikalla. Molekyylille tehdään usein vielä konformaatioanalyysi, jossa haetaan erilaiset mahdolliset konformaatiot, jossa molekyyli voi olla. Molekyylille voidaan tehdä lisäksi varauslaskenta, jossa käytetään yleensä semiempiirisiä tai kvanttikemiallisia menetelmiä. Molekyylimallitukseen liittyy myös termi molekyylidynamiikka, jolla tarkoitetaan molekyylin ”liikkuvuuden” laskentaa.


query: Mikä on Kyproksen pääkaupunki?

title: Kyproksen tasavalta

text: Kyproksen tasavallan virallinen, koko saaren käsittävä pinta-ala on ja väkiluku arviolta noin (2017). Kyproksen tasavallan hallussa olevan saaren eteläosan pinta-ala on ja väkiluku (2011).[1][2] Kyproksen tasavallan pääkaupunki on Nikosia ja suurin kokonaan tasavallan alueella oleva kaupunki Limassol.[3]

title: Lagouderá

text:
Lagouderá () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 84 (2011).
Lagouderán kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 40 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Árakaksen Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tou Áraka"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Moutoullás

text:
Moutoullás () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Moutoulláksen kylä sijaitsee Kyproksen läntisissä keskiosissa Tróodos-vuoristossa Marathásan laaksossa linnuntietä noin 56 kilometriä länsilounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tou Moutoullá"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Anthoúpoli (Nikosia)

text: Anthoúpolin kylä, suomeksi ”Kukkakaupunki”, sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 12 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Se on osa Lakatámeiaa ja syntyi vuoden 1974 jälkeen Pohjois-Kyproksen alueelta muuttaneiden evakkojen majoittamiseksi.

title: Aredioú

text:
Aredioú () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Aredioún kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 21 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimen on selitetty tulevan bysantilaiselta ajalta ja henkilönnimestä Aretios.

title: Lýmpia

text:
Lýmpia () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Lýmpian kylä sijaitsee Kyproksen sisäosissa linnuntietä noin 18 kilometriä luoteeseen Lárnakasta ja noin 27 kilometriä kaakkoon pääkaupunki Nikosiasta. Sen nimi on lyhentynyt alkuperäisestä nimimuodosta "Olýmpia" (Ολύμπια).

title: Kalopanagiótis

text:
Kalopanagiótis () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Kalopanagiótiksen kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Marathásan laaksossa noin 70 kilometriä länteen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Johannes Lampadisteen luostari ("Moní tou Agíou Ioánni tou Lampadistí"), jonka kirkko on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Palaichóri Oreinís

text:
Palaichóri Oreinís () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Palaichórin kylä, suomeksi ”Vanhakylä”, sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 40 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Vapahtajan kirkastumisen kirkko ("Metamórfosi tou Sotíros"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Kyproksen alueet

text: Kyproksen alueet () muodostavat korkeimman tason hallinnollisen jaon Kyproksen saarella. Koko Kypros on jaettu kuuteen alueeseen, jotka on nimetty pääkaupunkinsa mukaan. Aluejako on alun perin koskenut koko saarta eli sekä Kyproksen tasavallan että Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallinnoimia osia. Nykyisin Pohjois-Kyproksen aluejako kuitenkin poikkeaa alkuperäisestä jaosta joiltakin osin.

title: Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta

text: Pohjois-Kypros käsittää noin kolmasosan Kyproksen saaresta, ja siihen kuuluu saaren koillis- ja pohjoisosa. Pääkaupunki Nikosia on jaettu kaupunki ja yhteinen pääkaupunki Kyproksen tasavallan kanssa. Pohjois-Kyproksen pohjoisrannikkoa pitkin kulkee Pentadáktylos-vuorijono. Sen ja eteläisen Kyproksen puolella sijaitsevan Tróodos-vuoriston välissä pääosin Pohjois-Kyproksen puolella sijaitsee hedelmällinen Mesaorían tasanko. Pohjois-Kyproksen koillisosan muodostaa pitkä ja harvaan asuttu Karpasían niemimaa.

text: Pohjois-Kyproksen suurin kaupunki on pääkaupunki Nikosia, turkkilaisittain Lefkoşa, tai oikeammin sen Pohjois-Kyproksen puolella oleva osa eli Pohjois-Nikosia (). Muut suurimmat kaupungit ovat Gazimağusa eli Famagusta/Ammóchostos (), Girne eli Kyrenia/Kerýneia (), Gönyeli eli Kióneli () ja Güzelyurt eli Mórfou ().[3]

title: Kyproksen tasavalta

text: Kyproksen saaren suurin kaupunki on kummankin tasavallan pääkaupunkina toimiva Nikosia eli Lefkosía (), jonka väkiluku kreikkalaisella puolella on . Muut suurimmat kaupungit Kyproksen tasavallan hallussa olevalla alueella ovat Limassol eli Lemesós (), Stróvolos (), Lárnaka (), Lakatámeia () ja Páfos () (2011).[3] Väestö on keskittynyt Nikosian, Páfoksen, Limassolin ja Lárnakan alueille.[1]

title: Platanistása

text:
Platanistása () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Platanistásan kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 36 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Agiasmátin Pyhän Ristin kirkko ("Tímios Stavrós tou Agiasmáti"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Nísou

text:
Nísou () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Nísoun kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 18 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta ja noin 25 kilometriä luoteeseen Lárnakasta.

title: Pediaíos

text: Pediaíos (, myös "Pithkiás", Πηθκιάς tai "Pidiás", Πηδιάς, tai "Kanlıdere") on joki, joka virtaa Kyproksen saaren keskiosissa. Se on saaren pisin joki. Joki saa alkunsa Tróodos-vuorilta ja se laskee Famagustanlahteen saaren itärannikolla. Kyproksen pääkaupunki Nikosia sijaitsee Pediaíoksen varrella.

title: Asil Nadir

text: Asil Nadir syntyi Kyproksen Famagustassa, josta hänen perheensä muutti pääkaupunkiin Nikosiaan. Nadirin isä perusti sinne muun muassa sanomalehtien jakeluyhtiön. 1950-luvun keskivaiheilla perhe pakeni Kyproksen levottomuuksia ja vainoja Lontooseen. Brittikoulujen jälkeen Asil Nadir opiskeli myös Istanbulin yliopistossa suorittamatta tutkintoa. 1960-luvun alussa poika palasi Lontooseen isänsä tekstiiliyrityksen palvelukseen. Turkin miehitettyä Kyproksen perhe kutsuttiin saarelle pelastamaan alueen hedelmä- ja hotelliliiketoimintaa. Perhe perusti Kyprokselle myös tekstiilitehtaan.

title: Peristeróna (Nikosia)

text:
Peristeróna () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Peristerónan kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 27 kilometriä länteen pääkaupunki Nikosiasta, aivan kiinni saaren jakavassa Vihreässä linjassa.

title: Famagusta

text: Famagusta sijaitsee Kyproksen itärannikolla pääkaupunki Nikosiasta itään. Se kuuluu saaren tärkeimpiin satamakaupunkeihin Lárnakan ja Limassolin ohella. Famagusta on myös eräs Kyproksen merkittävimmistä museokaupungeista. Famagustan vanha kaupunki edustaa keskiaikaista arkkitehtuuria. Antiikin aikana Famagustan paikalla sijaitsi Arsinoen kaupunki ja sen lähellä Salamiin kaupunki, joka oli saaren merkittävimpiä.

title: Alámpra

text: Alámpran kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 22 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimen sanotaan viittaavan ”tuleen” (Kyproksen murteella "a lámpra") ja liittyvän legendaan, jonka mukaan kylä pelastui tulipalolta ihmeen kautta.

title: Mórfou

text:
Mórfou (, ) on kylä ja kunta (Δήμος Μόρφου, "Dímos Mórfou") Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Güzelyurtin alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Kylän väkiluku on (2011).
Mórfou sijaitsee Kyproksen luoteisosassa lähellä kylästä nimensä saaneen Mórfounlahden rantaa. Etäisyys pääkaupunki Nikosiaan on noin 46 kilometriä. Kylä sijaitsee noin 65 metrin korkeudella merenpinnasta.

title: Kyproksen miehitys

text: Kyproksen saari on edelleen jaettu kahtia. Myös pääkaupunki Nikosia on jaettu kahtia, ja sitä vartioivat Kyproksen tasavallan ja Pohjois-Kyproksen armeijan sotilaat. YK:n johtama UNFICYP-operaatio jatkuu edelleen (vuonna 2018). Saaren yhdistämisestä on neuvoteltu. Vuonna 2004 pidetyssä kansanäänestyksessä kyproksenturkkilaisista 65 % kannatti YK:n pääsihteeri Kofi Annanin ehdottamaa yhdistämistä, mutta kyproksenkreikkalaiset torjuivat sen 76 %:n enemmistöllä oman presidenttinsä Tássos Papadópouloksen ja Kyproksen kirkon johdon suosituksesta. Samana vuonna Kyproksen tasavalta liittyi Euroopan unioniin.

title: Nikosia

text: Nikosia (, ) on Kyproksen pääkaupunki. Se on samalla myös vain Turkin itsenäiseksi tunnustaman Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan pääkaupunki.

title: Limassol

text: Limassol on Kyproksen toiseksi suurin kaupunki pääkaupunki Nikosian jälkeen. Kyproksen tasavallan alueella olevista kaupungeista se on suurin, jos Pohjois-Kyproksen puolella olevaa aluetta ei lasketa mukaan Nikosian väkilukuun. Limassol on Kyproksen suurimpia ja Kyproksen tasavallan suurin satamakaupunki.

text: Pohjois-Kyproksen pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Sen pääkaupunki on Nikosia, turkkilaisittain Lefkoşa.[2]

title: Peléndri

text:
Peléndri () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Peléndrin kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 48 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Ristin kirkko ("Tímios Stavrós"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Pedoulás

text:
Pedoulás () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Pedouláksen kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen läntisissä sisäosissa noin metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna, linnuntietä noin 56 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu Arkkienkeli Mikaelin kirkko ("Archángelos Michaíl"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista. Sen yhteydessä toimii bysanttilainen museo. Saaren merkittävin luostari Kýkkoksen luostari sijaitsee noin 15 kilometriä kylästä länteen.

title: Klírou

text:
Klírou () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Klíroun kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa, linnuntietä noin 26 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta.

title: Nikitári

text:
Nikitári () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Nikitárin kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 40 kilometriä länsilounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Asínoksen Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tis Asínou"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Kakopetriá

text:
Kakopetriá () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Kakopetriá sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 48 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Nikolaoksen kirkko ("Ágios Nikólaos tis Stégis"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Kyproksen miehitys

text: 14. elokuuta Nikosian alueella solmittiin tulitauko. Turkkilaiset olivat miehittäneet Pohjois-Kyproksen, ja pääkaupunki Nikosia oli puoliksi turkkilaisten ja puoliksi kyproksenkreikkalaisten hallussa. 16. elokuuta mennessä Turkki oli valloittanut jo noin kolmasosan saaresta.


query: Mitä on esimoderni?

title: Modernismi

text: Esimodernismilla tarkoitetaan taiteen historiassa aikaa ennen modernismia. Esimodernin käsitteellä verrataan modernia ja sitä edeltävää yhteiskuntaa. Oleellinen ero on yhteiskunnan muuttuminen teollistumisen vaikutuksesta, joka Keski-Euroopassa seurasi 1700-luvun maanviljelyksen kumousta, sekä siirtomaiden ja mannermaan demokraattista kehitystä.

title: Postmodernismi

text: Esimoderni Modernisaatio Modernismi Tiedekritiikki Tieteiden sota Transmodernismi Myöhäismoderni

title: Modernismi

text: Esimoderni Funktionalismi Moderni Nykytaide Avantgarde Humanismi Uustomismi Postmodernismi

title: Bhutanin historia

text: 1600-luvun alkuun saakka Bhutan koostui pienistä toisiaan vastaan sotineista läänityksistä, kunnes maan yhdisti tiibetiläinen lama ja sotilasjohtaja Ngawang Namgyal, joka saapui Bhutaniin vuonna 1616. Hän tuli Bhutaniin etsimään vapautusta gelug-koulukunnasta, jota johti Dalai Lama Lhasasta käsin. Hänen toimestaan maahan perustettiin teokraattinen hallinto, joka oli riippumaton tiibetiläisestä poliittisesta vaikutusvallasta, ja syntyi esimoderni Bhutan.

title: Esimoderni

text: Esimodernin käsitteellä verrataan kulttuurintutkimuksessa modernia ja sitä edeltävää yhteiskuntaa.

title: Esimoderni

text: Esimodernilla aikakaudella totuus johdettiin auktoriteeteista (tavallisesti jumalasta tai jumalista) ja se otettiin vastaan henkisten välittäjien kautta uskonnollisten viranomaisten muodossa. Tavallisella henkilöllä ei ollut pääsyä ylhäisön maailmaan muuten kuin välittäjien avulla, jotka olivat usein valta-asemissa. Traditio oli järkkymätön ja pyhä. Asiat nähtiin tavallisesti muuttumattomina ja sosiaalista järjestystä pidettiin tiukasti yllä. Ihmisillä oli vain vähän keinoja ymmärtää maailmaa, joten he selostivat maailmaa pääasiassa myyttien avulla, joiden kautta tuntemattomat asiat tulivat tunnetuksi.

title: Esimoderni

text: Länsimainen yhteiskunta siirtyi vähitellen esimodernisuudesta modernisuuteen, kun tieteelliset menetelmät kehittyivät ja saivat monet uskomaan, että tieteen käyttö johtaisi tien kaikkeen tietoon. Totuus nähtiin empiirisen tarkkailun kautta löydettävänä ja uskottiin että kaikki maailman ongelmat voitaisiin ratkaista soveltamalla oikeita välineitä.


query: Milloin Tampereen Työväen Teatteri perustettiin?

title: Tampereen Työväen Teatteri

text: Tampereen Työväen Teatteri (lyhenne TTT) on Tampereella vuodesta 1901 lähtien toiminut teatteri ja Suomen ainoa ammattiteatterina toimiva työväenteatteri. Teatteri on Tampereen Teatterin lisäksi toinen Tampereen suuri teatteri, jossa käy vuosittain noin 150000 katsojaa. Ensi-iltoja on vuosittain noin 10 ja esityksiä yli 500.

title: Tampereen Työväen Teatteri

text: Taiteesta ja taistelusta: Tampereen Työväen Teatteri 1901–1918 Titaanien teatteri: Tampereen Työväen Teatteri 1918–1964 Tasavallan toinen teatteri: Tampereen Työväen Teatteri 1964–2001

title: Kokkolan kaupunginteatteri

text: Teatteri sai alkunsa vuonna 1905 Kokkolan Työväen Yhdistyksen näytelmäseurana. Vuonna 1920 näytelmäseura vaihtoi nimensä Kokkolan Työväen Näyttämöksi. Vuonna 1938 Kokkolaan perustettiin toinenkin suomenkielinen teatteri, Kokkolan Näyttämö. Teatterit yhdistettiin vuonna 1947 Kokkolan Yhteisteatteriksi, joka vaihtoi nimensä vuonna 1949 Keski-Pohjanmaan Maakuntateatteriksi. Vuonna 1961 perustettiin Kokkolan kaupunginteatteri.

title: Tampere

text: Tampereella toimii useita teattereita sekä Tampereen ooppera. Ammattilaisteattereita Tampereella on yhteensä kymmenen. Suurimmat teatterit ovat Tampereen Teatteri ja Tampereen Työväen Teatteri.[135] Tampereen Työväen Teatteri aloitti vuonna 1901 ja Tampereen Teatteri 1904. Ne ovat Suomen vanhimpia taidelaitoksia. Tampereen Teatterin pitkäaikaisimpia johtajia ovat olleet Eino Salmelainen ja Rauli Lehtonen ja Tampereen Työväen Teatterin Kosti Elo, Eino Salmelainen ja Lasse Pöysti.[136] Tampereen Työväenteatteri oli vuonna 2015 kävijämäärältään Suomen neljänneksi ja Tampereen Teatteri Suomen kuudenneksi suoistuin teatteri. Tampereen komediateatteri puolestaan on suurimpia pienteattereita.[137]

title: Tampereen Työväen Teatteri

text: Työväen teatteri Työväen teatteri Luokka:Kaakinmaa

title: Lahden kaupunginteatteri

text: Vuonna 1912 aloitti toimitansa Lahden Amatööriteatteri. Sisällissota keskeytti teatterin toiminnan ja yritykset sen elvyttämiseksi onnistuivat vasta 1920-luvulla. Vuonna 1923 perustettiin Lahden Teatteri ja samoihin aikoihin alkoi teatteriharrastus elpyä myös lahtelaisen työväestön piirissä. Vuonna 1923 Lahden Työväen Teatterilla oli jo 13 palkattua harrastajanäyttelijää sekä kapellimestari. Lahden Työväen Teatteri toimi Lahden Työväentalossa Savonkadulla. Työväenliikkeen hajaantuminen johti 1920-luvulla uuden lahtelaisen teatterin perustamiseen: kommunistien hallintaan jääneen Työväen Teatterin rinnalle syntyi sosiaalidemokraattinen Lahden Työväen Näyttämö.

title: Väinö Luutonen

text: Väinö ”Isi” Luutonen (9. huhtikuuta 1889 Ruovesi – 22. elokuuta 1974 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa raittiusseura Taiston näyttämöllä, josta Luutonen siirtyi Tampereen Työväen Teatteriin vuonna 1911. Lisäksi hän esiintyi useana kesänä Pyynikin kesäteatterissa. Luutonen jäi eläkkeelle Tampereen Työväen Teatterista vuonna 1955.

title: Teppo Järvinen

text: Järvinen on lavastanut lukuisia kotimaisia kantaesityksiä, klassikkonäytelmiä, musikaaleja ja oopperoita sekä noin sata tv-ohjelmaa. Hän on työskennellyt freelancerina ja vuodesta 2011 lähtien Tampereen Työväen Teatterin vakituisena lavastajana. Seuraavana ensi-iltaan tuleva näyttämölavastus on William Shakespearen Myrsky Tampereen Työväen Teatteriin 24.1.2019.

title: Rauni Luoma

text: Luoma, Rauni: Ilon ja murheen näyttämöllä. WSOY 1986. ISBN 951-0-13829-0 Rajala, Panu: Titaanien teatteri: Tampereen Työväen Teatteri 1918–1964. Tampereen Työväen Teatteri Oy 1995. ISBN 952-90-6677-5

title: Tampereen historia

text: Tampereen ensimmäinen kansakoulu aloitti toimintansa Hämeenpuiston varrella vuonna 1875[25] ja se korvasi tehtaiden ja seurakunnan perustamat koulut, joista tunnetuin oli vuonna 1839 aloittanut Finlaysonin koulu.[26] Ensimmäinen oppikoulu oli vuonna 1884 perustettu Tampereen reaalilyseo[27] ja sitä seurasivat ruotsalainen yhteiskoulu vuonna 1894, suomalainen yhteiskoulu vuonna 1895 ja Tampereen klassillinen lyseo vuonna 1903. 1900-luvun alussa Tampere alkoi nopeasti kehittyä myös teatterikaupungiksi, kun Tampereen työväen teatteri perustettiin vuonna 1901[28] ja Tampereen teatteri vuonna 1904.[29][30]

title: Heta Niskavuori

text: Teatterissa Hetaa ovat näytelleet muun muassa Bertta Tammelin (Tampereen Työväen Teatteri), Tuire Salenius (Tampereen Työväen Teatteri, 1987) ja Anu Sinisalo (Lappeenrannan kaupunginteatteri, 2012).

title: Pauli Pohjola

text: Pohjolan vanhemmat olivat värimestari Paul August Pohjola (alkuaan "Grönlund") ja Ziffra Maria Djerf. Käytyään Tampereen Reaalilyseon hän suoritti opintoja Tampereen Teknillisen Opiston värjäysosastolla, jonka jälkeen hän työskenteli värimestarina. Teatteri veti kuitenkin puoleensa, ja Ojala aloitti näyttelijänä Tampereen Työväen Teatterissa, johon hänellä oli kiinnitys vuodesta 1911 vuoteen 1917 ja edelleen 1919–1924. Välissä hän työskenteli Turun Työväen Teatterissa (1917–1918), Turun Operetti-teatterissa (syksy 1918) sekä Ida Aalberg-teatterissa (kevät 1919). Vuosina 1924 ja 1925 Pohjola toimi tamperelaisen Raittiusyhdistys Taiston näyttämön johtajana. Näyttelijänuransa jälkeen Pohjola palasi värjäysalalle.

title: Tampereen Teatteri

text: Tampereen Teatteri on toinen Tampereella toimivista suurista teattereista Tampereen Työväen Teatterin ohella. Teatteri aloitti toimintansa 1904. Aluksi sillä ei ollut omaa toimitilaa, ja teatteri joutui muuttamaan usein. Ennen nykyistä rakennusta teatteri toimi Raittiustalossa ja VPK:n talossa.

title: Tampereen historia

text: Tampereen teatterin ja Tampereen työväen teatterin rinnalle syntyi vuonna 1948 Pyynikin kesäteatteri, joka sai huomiota herättäneen pyörivän katsomon vuonna 1959. Vuonna 1962 valmistui kaupungin suurin rakennus Tampereen keskussairaala, vuonna 1965 Tampereen jäähalli, vuonna 1966 Ratinan stadion, vuonna 1969 Särkänniemen akvaario-planetaario ja vuonna 1971 kaupungin tärkeimpiin maamerkkeihin kuuluva Näsinneula. Tampereen Työväen Teatteri sai uuden ajanmukaisen toimitalon vuonna 1985 ja uusi pääkirjasto valmistui Hämeenpuiston varrelle vuonna 1986. Tammerkosken itärannalle entisen verkatehtaan paikalle nousi vuonna 1988 Suomen ensimmäinen katettu kauppakeskus Koskikeskus. Sorsapuistoon valmistui vuonna 1990 uusi konsertti- ja kongressikeskus Tampere-talo. Tampereen huomattavin sotien jälkeisen ajan kirkkorakennus on vuonna 1966 valmistunut Kalevan kirkko. Tamperelaisen kulttuurin yksi ominaispiirre on ollut "Manserock", joka saavutti huippunsa 1980-luvun puolivälissä.

title: Helmi Hollström

text: Hollström on esiintynyt Tampereen Komediateatterin musikaalissa "Annie" ja Tampereen Työväen Teatterin musikaalissa "Liz" vuonna 2012 ja Les Misérables -musikaalissa Tampereen Teatterissa. Lisäksi hän esitti Trappin perheen nuorinta lasta Gretliä musikaalissa "Sound of Music" vuonna 2010. Hollström on ollut mukana oopperoissa "Taikahuilu" ja Hannu ja Kerttu. Syksyllä 2017 Hollström esiintyy Tampereen Työväen Teatterin musikaalissa "Viulunsoittaja Katolla".

title: Viipurin Työväen Teatteri

text: Viipurin Työväen Teatteri oli suomenkielinen ammattimainen puheteatteri. Se perustettiin vuonna 1904. Teatterin näyttelijäkuntaan kuuluivat muun muassa Siiri Angerkoski, Veikko Linna ja Uuno Montonen.

title: Tampereen Työväenyhdistys

text: Ensimmäisen työväentalon Tampereen Työväenyhdistys rakensi vuosina 1889–1890 ja nykyinen Tampereen työväentalo valmistui samalle tontille marraskuussa 1900. Työväenliikkeen toiminnan lisäksi rakennuksesta muodostui iltamineen ja teatteriesityksineen koko Tampereen huvielämän keskus. Tampereen työväentalolla on toiminut useita suomalaiseen työväenliikkeeseen kuuluvia järjestöjä, joista merkittävimpiä ovat Suomen Ammattijärjestö, Työväen Musiikkiliitto sekä Työväen Näyttämöiden Liitto. Työväentalolla on perustettu työväenopiston ja Hämeen Työväen Säästöpankin lisäksi muun muassa vakuutusyhtiö Turva sekä lukuisia tamperelaisia urheiluseuroja. Myöhemmin sen viereen rakennettiin Tampereen Työväen Teatterin uusi teatteritalo, joka otettiin käyttöön vuonna 1985.

title: Mikko Kanninen

text: Mikko Tapani Kanninen (s. 1971 Tampere) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän on työskennellyt mm. Circus Maximus teatterissa, Helsingin Kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa, ja Turun kaupunginteatterissa.

title: Ahti Jokinen

text: Jokinen on yksi Tampereen Työväen Teatterin eläkkeelle jääneistä näyttelijöistä. Hän opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäkurssilla vuosina 1969–1973. Hän oli kiinnitettynä Porin Teatteriin vuosina 1973–1975, Suomen Kansallisteatteriin 1975–1984, Lahden Kaupunginteatteriin 1983–1984 ja Tampereen Työväen Teatteriin vuosina 1984–1998.

title: Kosti Elo

text: Elo ohjasi Viipurissa ulkoilmaesityksiä 1914-1917 ja oli uranuurtaja sillä alalla. Tampereen Työväen Teatterin johtajana Elo toimi vuosina 1919–1940. Elon johtajakauden merkittävimpiin esityksiin kuului Ernst Tollerin "Koneittenmurskaajat" vuonna 1923. Tämä näytelmä aloitti teatterin ekspressionistisen kauden. Tampereen Työväen Teatterissa Elo ohjasi kolme kertaa Hamletin ja näytteli itse nimiroolin.

title: Reino Kalliolahti

text: Kalliolahti syntyi 18-lapsiseen perheeseen. Ennen näyttelijäksi ryhtymistään hän työskenteli leipurina ja kondiittorina Viitasaarella ja Tampereella. Hän toimi sotavuosina rintamalla lääkintäaliupseerina. Haavoittumisen jälkeen Kalliolahti joutui kotirintamalle ja vuonna 1943 hän pääsi Tampereen Työväen Teatteriin näyttelijäoppilaaksi. Hän oli näyttelijänä Jyväskylän Työväen Teatterissa 1945–1951 ja Tampereen Työväen Teatterissa 1951–1982. Kalliolahti oli 15 vuoden ajan Pyynikin Kesäteatterin toiminnanjohtajana ja hän ideoi sekä toteutti yhdessä lavastaja Leo Lehdon kanssa teatterille pyörivän katsomon joka valmistui 1959. Kalliolahti ohjasi myös harrastajateattereissa ja opetti Tampereen yliopiston näyttelijäopiskelijoita.

title: Aarne Orjatsalo

text: Tampereen Työväen Teatteriin Orjatsalo palasi seitsemän vuoden tauon jälkeen syksyllä 1917, jolloin hän aloitti sen uutena johtajana. Taustalla oli ilmeisesti Kansallisteatterin johtajan Jalmari Lahdensuon siirtyminen Tampereen Teatteriin; Orjatsalo koki tämän kohdelleen itseään pääkaupungissa epäoikeudenmukaisesti ja halusi päästä Tampereelle johtamaan kilpailevaa teatteria. Työväen Teatterin syyskausi muodostuikin menestykseksi, ja Orjatsalo esitti itse päärooleja muun muassa Hamletissa ja Gogolin Reviisorissa. Tammikuussa 1918 hän ehti vielä esiintymään Edmund Keanin nimiroolissa näytelmän ensi-illassa, kunnes teatteri sisällissodan syttymisen vuoksi suljettiin.[11]

title: Jallu Vuolle

text: Jallu Vuolteen vanhemmat olivat levyseppä Karl Villgrén ja Elina Jakobson. Kansakoulun käytyään hän työskenteli muun muassa Tampereen Pellavatehtaassa, jonka ammattiosaston iltamissa hän alkoi näytellä 17-vuotiaana. Vuolle jatkoi näyttelijänuraansa harrastuspohjalta raittiusseura Aamuruskon seuranäyttämöllä. Vuodesta 1912 alkaen hän työskenteli Tampereen Työväen Teatterin iltanäyttelijänä. Varsinaisen ammattilaisuransa hän aloitti 1921 Tampereen Työväen Teatterissa.

title: Alli Häjänen

text: Häjänen kävi 6/9 luokkaa tyttökoulua sekä opiskeli kieliä ja kävi teatterialan kursseja. Hän toimi pankkivirkailijana 1929–1943 ja näytteli Kemin teatterissa 1935–1943, Turun työväen teatterissa 1943–1946, Tampereen Työväen Teatterissa 1946–1949, Vaasan teatterissa 1949–1952, Radioteatterissa 1952–1953 ja Porin teatterissa 1953–1974.

title: Kaupunginteatteri

text:
Ennen kaupunginteatterien perustamista Suomessa monissa kaupungeissa oli toiminut kaksi teatteria: porvarillinen ja työväen ammattiteatteri. Niille ei tuntunut löytyvän taloudellisia resursseja, ja monessa kaupungissa alettiin keskustella sodan jälkeen näiden yhdistämisestä. Turussa yhdistymistä vauhditti Työväenteatterin rakennuksen tulipalo.
Helsingissä perustettiin kaupungin hallinnoima teatterisäätiö vuonna 1965, ja sen rakennuttama talo valmistui 1967. Siihen muutti entinen Kansanteatteri-Työväenteatteri, josta tuli samalla Helsingin Kaupunginteatteri. Tampereella toimii edelleen kaksi suurta laitosteatteria, Tampereen Työväen Teatteri ja Tampereen Teatteri.

title: Riitta Järvisalo

text: Järvisalon vanhemmat olivat osastonhoitaja Pentti Olavi Järvisalo ja merkantti Ilma Laina Inkeri Korpela, myöh. Shemeikka. Hän pääsi ylioppilaaksi 1965 Tampereen normaalilyseosta ja suoritti ekonomin tutkinnon 1968 Tampereen yliopistossa. Hän toimi Tampereella Wihuri-Yhtymä Oy Aarnion sihteerinä 1968–1970, Tampereen työväen teatterin myyntisihteerinä 1970–1972, kauppa- ja teollisuusministeriön yritystutkijana Tampereella 1979–1980 sekä Tampereen työväen teatterin talousjohtajana.

title: Aarne Orjatsalo

text: Orjatsalon ensimmäiset esiintymiset olivat maaliskuun puolivälissä 1929 Viipurin Työväen Teatterissa ja Lappeenrannan Työväen Näyttämöllä, koska Tampereen Työväen Teatterilla ei ollut vielä hänelle sopivaa näytelmää valmiina.[14] Orjatsalo esitti paikkakunnilla Elinan surmaa yhdessä Elli Tompurin kanssa.[7] Huhti–toukokuussa Orjatsalo oli päätähtenä Tampereen lisäksi Koiton Näyttämöllä Helsingissä esitetyssä Antonio Morenon näytelmässä Oikea rakastaja. Siitä muodostui suurmenestys molemmilla paikkakunnilla. Toukokuussa sai vielä ensi-iltansa Tampereen Työväen Teatterin Reviisori, jossa Orjatsalolla luonnollisesti oli päärooli. Sisällissodan jäljiltä kansakunta oli jakautunut niin, että esimerkiksi porvarillinen Aamulehti ei kirjoittanut sanallakaan Orjatsalon esiintymisistä. Lehti uutisoi ainoastaan hänen saapumisensa Suomeen ja senkin erittäin kielteisessä sävyssä. Vastineeksi Tampereen Työväen Teatteri veti ilmoituksensa pois Aamulehdestä, minkä jälkeen ainoana uutiskanavana Tampereella toimivat teatterin levittämät lentolehtiset sekä sosiaalidemokraattinen Kansan Lehti. Aamulehti julkaisi myös lukuisia Orjatsaloa arvostelleita yleisönosastokirjoituksia, joiden takana oli ilmeisesti häntä katkerasti vihannut liikemies Rafael Haarla.[14]

title: Auvo Vihro

text:
Vihro opiskeli näyttelemistä Teatterikorkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1985. Aikaisemmin hän oli opiskellut hammaslääketiedettä ja taidehistoriaa. Hän on ollut kiinnitettynä Lahden kaupunginteatteriin ja Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hän on näytellyt vuodesta 1991. Tampereen vuosinaan hän on esittänyt muun muassa Larrya "Closerissa", Emil Aaltosta "Suutari Aaltosessa", Markus Hautalaa "Fundamentalistissa" ja Antonio Salieria "Amadeuksessa".
Vihro on työskennellyt myös teatteriohjaajana. Hän on ohjannut muun muassa Asko Sahlmanin runokoosteen "Yhdeksän elämää" (1999) Tampereen Teatterille sekä näytelmät "Rauta" (2003), "Yön kosketus" (2005), "Manner" (2011) ja "Kolme iloista rosvoa" (2015) Tampereen Työväen Teatterille. Vuonna 2010 hänet valittiin Tampereen Teatterikesän taiteellisen johtoryhmän jäseneksi. Hän jätti johtoryhmän vuonna 2013.

title: Toini Anttila

text: Toini Anttilan vanhemmat olivat huonekalutehtailija Arvi Ahonen ja Hilma Selenius. Hänen ensimmäinen näyttelijäkiinnityksensä oli Tampereen Työväen Teatteriin vuosina 1915–1919. Ura jatkui hänen aikakaudelleen tyypillisesti melko tiuhaan vaihtuvin kiinnityksin: Oulun Työväen Teatteri 1921–1922, Voikkaan Työväen Näyttämö 1922–1925, Rovaniemen Työväen Näyttämö 1925–1926, Lappeenrannan Teatteri 1929–1931, Salon Näyttämö 1931–1933, Lahden Työväen Näyttämö 1939–1941 ja Viipurin Kaupunginteatteri 1941–1946. Vuodesta 1946 vuoteen 1961 Anttila työskenteli Imatran Teatterin ohjaajana ja järjestäjänä.

title: Anneli Haahdenmaa

text: Haahdenmaan taiteilijanura alkoi Jyväskylän Työväen Teatterista 1948–1953. Jyväskylästä hän siirtyi Tampereen Teatteriin kaudeksi 1953–1954 ja jatkoi uraansa Tampereen Työväen Teatterissa 1954–1957. Haahdenmaa palasi Tampereen Teatteriin 1957–1962, minkä jälkeen hän näytteli Helsingin Operettiteatterissa 1964–1965. Haahdenmaan merkittäviä näyttämötaiteellisia työtehtäviä ennen vuotta 1965 olivat muun muassa Denise (näytelmä "Pikku pyhimys"), Margot ("Erämaan laulu"), Liisa ("Pohjalaisia") ja "Iloinen leski" sekä "Myyty morsian".