query: Mikä on Liesjärven valuma-alueen suuruus?

title: Liesjärvi (Tammelan Liesjärvi)

text: Liesjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelaan, Lohjaan ja Someroon kuuluva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Liesjärvi on Turpoonjoen valuma-alueen pääjärvi, joka kokoaa suuren osan alueen vesistä laskujokeensa. Järvi ei kuulu Liesjärven kansallispuistoon, mutta osa sen rannoista ja monet saaret kuuluvat. Järven valuma-alueen suuruus on 128km², ja siihen sisältyy 19 järveä tai lampea.[1][2][3]

title: Mätäslammi

text: Mätäslammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Liesjärvellä oleva lampi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen ja lampi kuuluu Liesjärven alueen Kauhaojan valuma-alueeseen.

title: Kakarilammi (Tammela)

text: Kakarilammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Pukalinlammi

text: Pukalinlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Lahnalammi (Tammelan Kyynärä)

text: Lahnalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Kauhajärvi (Tammela)

text: Kauhajärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Liesjärvellä oleva järvi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen ja järvi kuuluu Liesjärven alueen Kauhaojan valuma-alueeseen.

title: Väärälammi (Tammela)

text: Väärälammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Liesjärvellä oleva lampi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen ja lampi kuuluu Liesjärven alueen Kauhaojan valuma-alueeseen.

title: Pikku Katavalammi

text: Pikku Katavalammi eli Katavalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Tallusjärvi

text: Järvi kuuluu Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalamminreitin valuma-alueella (14.7) Tallusjärven valuma-alueeseen (14.77), jonka osa Tallusjärven aluen (14.772) on. Saittajoen valuma-alue (14.774) laskee Saittajärvestä Saittajokea ja Alajokea myöten pohjoisen altaan eteläpäähän. Liesjärven valuma-alue (14.773) laskee Liesjärvestä Liesjokea myöten Talluskylän viereen lahdenpohjukkaan. Tallusjärven lähialueella sijaitsee 11 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan Tallusjärveen. Huomattavimmat niistä ovat Vääräjärvi (28 ha), Petronlampi (19 ha) ja Humalalampi (19 ha).

title: Karkauslammi

text: Karkauslammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Liesjärvellä oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Turpoonjoki

text: Turpoonjoen alue käsittää sen valuma-alueen osan joka ei sisällä Liesjärven keräämää aluetta eikä Ilmetynjoen valuma-aluetta. Alue on käytännössä sitä valuma-alueen osaa, joka valuu suoraan Turpoonjoen uomaan. Sen pinta-ala on 50 km² ja siihen kuuluu yli 13 järveä tai lampea.

title: Iso Liesjärvi (Multia)

text: Järvi on vesistöalueensa latva-alueita ja se saa kaiken vetensä omalta valuma-alueeltaan. Sarajoen alueella on kolme yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Rautopuron valuma-alueen alajuoksulla sijaitseva Virkolampi (2 ha) sekä Rautopuron sivuharaassa sijaitsevat Pirttilampi (5 ha) ja Pieni Pirttilampi (1 ha). Kauempaa Sarajokea myöten laskee Kalliolampi (8 ha). Sarajokeen yhtyy oikealta Ison Liesjärven laskuoja Sipipuro ja samalta puolelta Vähäjärvi (12 ha).

title: Likolammi (Tammelan Liesjärvi)

text: Likolammi eli Liukonlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Loimijoen valuma-alue

text:
Turpoonjoen valuma-alue käsittää laajahkon Ilmetynjoen valuma-alueen, Turpoonjoen alueen sekä Liesjärven alueella olevat vesistöt. Valuma-alueen pinta-ala on 238 km² ja siihen kuuluu yli 60 järveä tai lampea. Niitä on esitelty omassa artikkelissaan.
Valuma-alue voidaan jakaa pienempiin alueisiin.

title: Levoniemenjärvi

text: Levoniemenjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Myllylammi (Lohja)

text: Myllylammi on Uudellamaalla Lohjalla oleva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen.

title: Lintumaanjärvi (Tammela)

text: Lintumaanjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Liesjärvi (Keuruun järvi)

text: Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Liesjärven valuma-alueeseen (35.484) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162,1 metriä mpy.

title: Kirkkolammi (Tammela)

text: Kirkkolammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Haukilammi (Lohja)

text: Haukilammi on Uudellamaalla Lohjalla oleva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen.

title: Pikkulammi (Tammelan Kyynärä)

text: Pikkulammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Turpoonjoki

text: Turpoonjoki (vanhana rinnakkaisnimenä myös "Pikku-Loimijoki" ) on 10 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Tammelassa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se laskee Kuivajärven eteläpäähän ja se kuuluu Pyhäjärven alueeseen. Joen lähdejärvi on Liesjärvi, joka sijaitsee Tammelan eteläosassa Liesjärven kansallispuiston yhteydessä. Turpoonjoen valuma-alueen pinta-ala on 238 km², johon sisältyy yli 60 järveä tai lampea.

title: Salkolanjärvi

text: Salkolanjärvi on pääosin Varsinais-Suomen maakunnassa Somerniemellä Somerolla sijaitseva järvi, josta pieni osa ulottuu Uudenmaan maakuntaan Pusulan Kärkölässä Lohjalla. Järvi laskee alkujaan puutavaran uittoa varten kaivetun Taipaleenojan kautta pääosin Liesjärveen Tammelassa, ja kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Salkolanjärven valuma-alueen suuruus on 13 km², josta järven osuus on 21%. Valuma-alueeseen kuuluu vain kaksi muuta järveä. Valuma-alueesta noin 92 % on metsämaata. Peltoa ja niittyä on noin 3 %. Järven rannalla on Somerniemen Salkolan kylä ja järven pohjoispuolitse kulkee valtatie 2.

title: Liesjärvi (Tammelan Susikas)

text: Liesjärvi eli Pikku-Liesjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

title: Herttuanjärvi

text: Herttuanjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Liesjärven Koivusenkulmalla oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Kanteluslammi

text: Kanteluslammi eli Kantelusjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

title: Suojärvi (järvi Keuruulla)

text: Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,6 metriä mpy. Järvi sijaitsee Liesjärveltä (804 hehtaaria, ha) Pihlajavedelle virtaavalla vesireitillä. Järvi kuuluu Pihlajaveden reitin latvavesiin ja sen yläpuolella sijaitsevat enää Kaijanpuron valuma-alue (35.489) ja Liesjärven valuma-alue (35.484). Järvi saa pääosan vedestään näiltä kahdelta valuma-alueelta, koska niiden lasku-uomat Kaijanpuro ja Liesjoki laskevat Vähä Suojärveen.

title: Heinissuonlammi (Tammela)

text: Heinissuonlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Liesjärvellä oleva järvi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen ja järvi kuuluu Liesjärven alueen Kauhaojan valuma-alueeseen.

title: Iso Katavalammi

text: Iso Katavalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen, jossa Tapolan - Kyynärän valuma-alue sijaitsee.

title: Tartlammi

text: Tartlammi on järvi Liesjärven kansallispuistossa Lounais-Hämeessä Someron ja Tammelan rajalla. Pääosa järvestä kuuluu ja Somerniemen Salkolan kylään Somerolla ja pienempi osa Letkun kylään Tammelassa. Suomen vesistöaluejaossa järvi kuuluu Liesjärven alueeseen, joka on osa Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaa Turpoonjoen valuma-alueetta.


query: Milloin Giuseppe Tartinin kuoli?

title: Giuseppe Tartini

text: Giuseppe Tartini (8. huhtikuuta 1692 – 26. helmikuuta 1770) oli italialainen säveltäjä ja viulisti. Suurin osa Tartinin sävellyksistä ovat viulusonaatteja ja -konserttoja.

title: Giuseppe Verdi

text: Verdi perusti muusikkojen vanhainkodin, Casa Verdin, joka avattiin vasta vuosi hänen kuolemansa jälkeen.[2] Giuseppina Strepponi Verdi, Giuseppe Verdin vaimo, kuoli 1897. Verdi kuoli 27. tammikuuta 1901. Hänen hautajaisensa olivat vaatimattomat: yksi pappi, yksi risti, yksi kynttilä, ei musiikkia. Musiikkikiellosta huolimatta ihmismassat puhkesivat laulamaan Va pensieroa, kun Verdin arkku kuljetettiin hautausmaalle. "Hän kuoli uljaasti, kuin taistelija, äänettömästi", kirjoitti Arrigo Boito ystävälleen.

title: Giuseppe Tartini

text: Jää epävarmaksi milloinka Tartini tämän sonaatin sävelsi. Lalanden mukaan se sävellettiin vuonna 1713, mutta kehittyneen tyylinsä vuoksi musiikkihistorioitsijat sijoittavat sävelmän aikaisintaan vuoteen 1745. Sonaattia ei julkaistu ennen kuin melkein 30 vuotta säveltäjän kuoleman jälkeen vuonna 1798, viulisti Pierre Baillot'n toimesta. Sävellyksessä on mukana osuus bassosoittimelle kuten sellolle. Miksi Tartini kertoi hurjan tarinansa vasta vähän ennen kuolemaansa? Tartini varjeli yksityisyyttään ja piti ajatuksensa itsellään. Partituureihinkin hän kirjoitti huomautuksiaan vain koodattuna; koodi osattiin purkaa vasta vuonna 1935. Jos Tartini olisi kertonut tarinansa, hän olisi voinut joutua naurunalaiseksi ja kertomus olisi saattanut olla uskonnolisen skandaalin aihe, mikä olisi vaarantanut hänen maineensa ja elantonsa. Tartinin luonnollinen mieltymys varjella yksityisyyttään ja säilyttää tarhdikkuus olisivat vaatinen Tartinia vaikenemaan unestaan. Jos hän halusi kuitenkin jättää tarinansa jälkipolville, hän kertoisi tarinansa vasta tuntiessaan vuosiensa käyvän vähiin ja saadessaan uskoutua luotettavalle ihmiselle, joka ei alkaisi kauhistella. Lisäksi Lalande julkaisi tarinan ranskaksi, joten kestäisi jonkin aikaa ennen kuin se kulkeutuisi Italiaan.[1]

title: Giuseppe Tartini

text: Tartinin tunnetuin ja hyvin vaativa, noin 15 minuutin pituinen teos kulkee nimellä Paholaistrillisonaatti (), varsinaiselta nimeltään viulusonaatti, Bg5, g-molli. Sonaatin kutsumanimen antoi Tartini itse: Hän väitti nähneensä erittäin vilkkaan unen, jossa paholainen soitti hänelle viulua hurjalla ja taidokkaalla tavalla. Herättyän kesken unen Tartini kirjoitti sävelmän muistiin, mutta pahoitteli myöhemmin sitä, että sävelteos on vain pelkkä varjo itse paholaisen soitosta, jota Tartini ei kyennyt tallentamaan paperille.[2]

title: Giuseppe De Nicola

text: Giuseppe De Nicola (24. maaliskuuta 1876 Napoli – 16. toukokuuta 1958) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Napolin arkkihiippakuntaan 27. toukokuuta 1899 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Pergamumin titulaaripiispaksi 3. lokakuuta 1941. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alessio Ascalesi, jota avustivat Giuseppe d'Alessio ja Alfonso Ferrandina. De Nicola nimitettiin 6. syyskuuta 1955 Rhoinan titulaariarkkipiispaksi. Hän kuoli 82-vuotiaana toimiessaan yhä Napolin vihkipiispana.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Kida saa tietää, että Milo osaa lukea Atlantiksen muinaisia kirjoituksia, joten hän vie Milon katsomaan useita seinäkirjoituksia ja pyytää tätä kääntämään ne. Milo selittää, että Atlantis ja sen asukkaat saavat energiaa ”Atlantiksen sydämeksi” kutsutun suuren sinisen ”kristallin” elinvoimasta. Kristallin voimaa on säilötty kaikkien atlantislaisten käyttämiin hohtaviin sinisiin kristallikaulakoruihin. Kida muistelee, miten hänen äitinsä kuoli tuhansia vuosia sitten, kun ”Atlantiksen sydän” valitsi tämän suojellakseen kaupunkia jättimäiseltä tsunamilta, jonka atlantislaiset olivat saaneet aikaan käyttäessään ”Sydämen” voimia väärin. Kaksikko palaa takaisin retkeltään ja saa tietää, että Rourke ja muut ryhmäläiset ovat juonitelleet saadakseen ”Atlantiksen sydämen” haltuunsa ja viedäkseen sen sitten yläpuoliseen maailmaan. Rourke pahoinpitelee kuninkaan kohtalokkaasti pakottaakseen tämän paljastamaan ”Sydämen” olinpaikan, joka sattuu olemaan aivan valtaistuinsalin alapuolella. Rourke, Sinclair, Milo ja Kida laskeutuvat luolaan, jossa ”Sydän” leijuu korkealla ilmassa ympärillään Atlantiksen muinaisten kuninkaiden kiviveistoksia. ”Sydän” vetää Kidaa puoleensa, niin että se lopulta imeytyy prinsessan sisään ja lakkaa tuottamasta energiaa Atlantikselle ja sen asukkaille. Rourken miehet säilövät Kidan metallikonttiin ja valmistautuvat kuljettamaan sen takaisin pinnalle. Siinä samalla Milon ystävät kuitenkin hylkäävät Rourken, kun he ymmärtävät, että ”Sydämen” vieminen tarkoittaa atlantislaisille kuolemaa. Kuningas tekee kuolemaa, mutta ehtii kertoa Milolle totuuden "Sydämestä" ja pyytää häntä pelastamaan sekä sen että Kidan.

title: Guglielmo Marconi

text: Marconi syntyi hänen isänsä omistamassa palazzo Marescalchissa (nyk. Palazzo Orlandini), Bolognassa, Italian kuningaskunnassa vuonna 1874. Hänen isänsä oli italialainen maanomistaja Giuseppe Marconi ja hänen äitinsä oli irlantilainen Annie Jameson, irlantilaisen viskimerkin Jamesonin perustajan tytär. Giuseppe oli aiemmin vuonna 1855 solminut avioliiton bolognalaisen naisen kanssa. Suhde päättyi kuitenkin vuotta myöhemmin, kun Giuseppen aviopuoliso kuoli synnytettyään Luigi-nimisen pojan. Leskeksi jäänyt Giuseppe muutti poikansa kanssa hänen isänsä luokse tämän ostamalle tilalle Villa Griffonelle, joka sijaitsi 11 kilometriä Bolognasta Pontecchiossa. Giuseppen isä huolehti silkkiperhosten toukkien kasvattamisesta, kun Giuseppe sai tehtäväkseen huolehtia tilan maista. Eräänä päivänä Giuseppe tapasi Bolognassa tulevan vaimonsa, joka oli tullut Italiaan opiskelemaan laulamista kun häntä oli kielletty laulamasta lontoolaisessa oopperatalossa. Ongelmana oli kuitenkin se, että 17 vuotta Annieta vanhempi Giuseppe oli italialainen ja jäänyt leskeksi, joten Jamesonin vanhemmat eivät hyväksyneet suhdetta. He onnistuivat kuitenkin pitämään toisiinsa yhteyden salaisen kirjeenvaihdon kautta ja he avioituivat Ranskassa toukokuussa vuonna 1864, jolloin Annie tuli täysi-ikäiseksi. Vuosi suhteen solmimisen jälkeen syntyi Alfonso Villa Griffonessa ja yhdeksän vuotta myöhemmin Guglielmo Bolognassa.

title: Keith Andrews

text: Andrews kuoli 1957 Indy 500 -kisan harjoituksissa. Hänen autonsa romuttui täysin, ja hän kuoli pian. Onnettomuuden vuoksi hänen tallitoverinsa, ja ainoa eurooppalainen kisaan osallistuja, Giuseppe Farina, vetäytyi kilpailusta.

title: Gaetano Pugnani

text: Gaetano Pugnani (s. 27. marraskuuta 1731, Torino; k. 15. heinäkuuta 1798, Torino) oli italialainen viulisti ja säveltäjä. Hän opiskeli viulunsoittoa muun muassa Giuseppe Tartinin johdolla. Vuonna 1752 Pugnani pääsi viulistiksi kuninkaalliseen kappeliin Torinossa. Pugnani esiintyi uransa aikana ympäri Eurooppaa, mutta palasi vuonna 1770 Torinoon, jossa hän kuoli heinäkuussa 1798. Pugnani sävelsi muun muassa viulumusiikkia ja oopperoita.

title: Giuseppe Tartini

text: Venetsiassa asui ja työskenteli kuulu viulusti Francesco Veracini, jonka soitto vaikutti suuresti Tartiniin. Tartini paneutui viulunsoiton periaatteisiin ja etenkin jousiin Venetsiassa. Veracinin mielenterveys horjui ja lopulta petti, jolloin Tartini siirtyi Anconaan ja opiskeli intensiivisesti viulunsoittoa, jousia, kieliä, akustiikkaa ja erilaisia tekniikoita itsekseen. Thomas L. Phipson kirjoitti vuonna 1877, että tuolloin Tartini löysi ja otti selville viulusta sellaisia ominaisuuksia, joita yhä tänä päivänä hyödynnetään viulunsoiton opetuksessa.[1]

title: Giuseppe Zangara

text: Giuseppe "Joe" Zangara (7. syyskuuta 1900 – 20. maaliskuuta 1933) oli italialaissyntyinen yhdysvaltalainen henkilö, joka 15. helmikuuta 1933 ampui viittä ihmistä Yhdysvaltain presidentiksi valitun Franklin D. Rooseveltin puhetilaisuudessa Floridan Miamissa. Yksi hänen uhreistaan, Chicagon pormestari Anton Cermak, kuoli sairaalassa 7. maaliskuuta 1933. Zangara oli jo 20. helmikuuta tuomittu murhayrityksistä 80 vuodeksi vankeuteen, mutta Cermakin kuoltua hänet tuomittiin 10. maaliskuuta kuolemaan murhasta. Zangara teloitettiin sähkötuolilla kymmenen päivää myöhemmin.

title: Gerry Conlon

text: Gerry Conlonin teos kertoo monivuotisesta kamppailusta Englannin oikeusjärjestelmää vastaan, joka sai alkunsa tapahtumista Englannin Guildfordissa 5. lokakuuta 1974. Kahteen pubiin kohdistuneissa pommi-iskuissa kuoli viisi ihmistä ja loukkaantui 65. Viidestä kuolleesta neljä oli vapaa-aikaa viettäviä englantilaisia sotilaita sekä yksi siviili. Pommi-iskun suorittajien tarkoituksellisena kohteena olivat juuri englantilaisen sotaväen suosimat pubit. Conlon ja hänen kolme ystäväänsä vangittiin pian iskujen jälkeen, heidät tuomittiin kaikki syyllisiksi pommi-iskuihin ja pidettiin vankeudessa 15 vuotta. Myös Gerryn isä Giuseppe Conlon sekä kuusi muuta sukulaista todettiin syyllisiksi avunannosta rikokseen. Nuorin heistä oli 14-vuotias. Heidät kaikki, ”Guildfordin nelikko” ja ”Maguiren seitsemän”, todettiin syyttömiksi 1989, ja kaikki muut paitsi Giuseppe Conlon vapautettiin. Giuseppe Conlon menehtyi syyttömänä brittiläisessä vankilassa kuuden vuoden vankeuden jälkeen.

title: Giuseppe Tomasi di Lampedusa

text: Ylhäiseen mutta omaisuutensa lähes menettäneeseen sukuun syntynyt Giuseppe Tomasi di Lampedusa vietti vetäytyvää elämää, ja yksityiselämä on jäänyt pääosin tuntemattomaksi. Hänen vanhempansa olivat Lampedusan ruhtinas Giulio Tomasi, ja Beatrice Mastrogiovanni Tasca, ja hän oli heidän ainoa lapsensa, kun hänen sisarensa kuoli kaksivuotiaana, jolloin hän itse oli muutaman päivän ikäinen. Tomasilla oli tiivis suhde äitiinsä, joka ainoana pystyi hillitsemään nuoruuden hurjaa menoa. Hän on itse kirjoittanut viihtyneensä lapsena paremmin esineiden kuin ihmisten parissa.

title: Giuseppe Sinopoli

text: Sinopoli tuli tunnetuksi muun muassa italialaisen oopperan sekä Richard Straussin tulkinnoistaan. Hän kuoli keväällä 2001 sydänkohtaukseen ollessaan johtamassa Giuseppe Verdin "Aidaa" Berliinissä.

title: Giuseppe Pinelli

text: Giuseppe Pinelli (21. lokakuuta 1928 Milano – 16. joulukuuta 1969 Milano) oli italialainen rautatietyöläinen ja anarkisti, joka kuoli poliisin kuulusteluissa joulukuussa 1969. Hän kuului Ponte della Ghisolfa -nimiseen järjestöön ja toimi aktiivisesti myös Italian Anarkistisessa mustassa ristissä. Pinellin kohtalo innoitti Nobel-palkittua kirjailijaa Dario Fota kirjoittamaan yhden tunnetuimmista näytelmistään "Erään anarkistin tapaturmainen kuolema".

title: Giuseppe Tartini

text: Vuonna 1769 vanha oppilas ja hyvä ystävä Nardini palasi Padovaan sairaan ystävänsä Tartinin tueksi. Tartinin vaimo oli kuollut edeltävänä vuonna. Toinen ystävä, sellisti Antonio Vandini, tuli myöskin Giuseppen avuksi, ja oletettavasti merkitsi ylös Tartinin elämän varhaisia vaiheita. Tartini kuoli Padovassa helmikuussa 1770. Tartini oli eläessään julkaissut akustiikkaa käsitteleviä tutkielmia, ohjemateriaalia ja lukuisia sävellyksiä. Suuri osa hänen sävellyksistään oli vielä käsikirjoituksina.[1]

title: Giuseppe Tartini

text: H. P. Blavatsky käyttää Tartinin tarinaa osana kertomustaan "Viulu, jolla oli sielu" (Okkultisia tarinoita, s. 71–72, 2008, ISBN 978-952-9834-55-6). Blavatskyn kertomus väittää, että Tartini kuoli eräänä sapattiyönä oman demoninsa kuristamana. Tartini oli oppinut demonilta miten hän saisi viuluunsa ihmisäänen sulkemalla siihen manausten avulla nuoren neidon sielun. Neito oli rakastanut Tartinia saamatta vastarakkautta. Blavatskyn tarinassa esiintyy henkilönä myös Niccolò Paganini, jonka ylimaallisen taiturimainen viulunsoitto on vielä saatanallisempaa alkuperää: hän on murhannut saadakseen viuluunsa ihmisääniä ja tehnyt viimeisen uhrinsa suolista viuluunsa kielet.[4][5]

title: Top Gun – lentäjistä parhaat

text: Elokuvassa Cruise esittää huimapäistä yhdysvaltalaista laivaston hävittäjälentäjää nimeltä Pete ”Maverick” Mitchell, joka on tunnettu kurittomuudestaan. Maverickin elämää varjostaa myös muisto hänen isästään, joka oli aikoinaan laivaston paras hävittäjälentäjä, mutta joka kuitenkin kuoli epämääräisissä olosuhteissa Vietnamin sodassa. Maverickin aisaparina on Anthony Edwardsin esittämä Nick ”Goose” Bradshaw. Holtittomuudestaan huolimatta kaksikko lähetetään elokuvan alussa Top Gun -nimiseen laivaston hävittäjälentäjäkouluun Kalifornian Miramariin. Heti alussa käy selville, että kurssilla on kaksi lentäjäkaksikkoa ylitse muiden, Maverick & Goose sekä Val Kilmerin esittämä Tom ”Iceman” Kazanski & Rick Rossovichin esittämä Ron ”Slider” Kerner. Maverick ei tule lainkaan toimeen Icemanin kanssa ja heillä on kiistaa milloin pukuhuoneessa, milloin koulun käytävillä. Koulussa Maverick myös rakastuu kauniiseen siviilikouluttajaan, Kelly McGillisin esittämään Charlotte ”Charlie” Blackwoodiin. Elokuvan aikana Maverick kisailee jatkuvasti Icemanin kanssa, milloin baarissa, milloin lennettäessä, milloin lentopallokentällä. Charlien ja Maverickin rakkauskaan ei ole aivan mutkatonta.

title: Carl Ditters von Dittersdorf

text: Dittersdorf syntyi Wienissä (jossa hänet tunnettiin Carl Ditterinä). Hän opiskeli viulunsoittoa Giuseppe Tranin johdolla ja otti sävellystunteja Giuseppe Bonnolta. Dittersrorf palveli useissa hoveissa "Kapellmeisterina" (musiikista vastaava henkilö). Hän kuoli Neuhofissa Böömissä.

title: Piran

text: Piran on säveltäjä-viulisti Giuseppe Tartinin syntymäpaikka (8. huhtikuuta 1692). Hänellä on ollut kaupungille suuri merkitys, ja Piranin keskusaukio Tartinijev trg eli Piazza Tartini onkin nimetty hänen mukaansa. Tartinin 200-vuotissyntymäpäivää juhlistamaan kaupunki rakennutti suuren patsaan hänen kunniakseen – patsas saatiin paikoilleen vuonna 1896. Nykyään se hallitsee keskusaukiota Pyhän Yrjön katedraalin edessä.

title: Domenico Dall’Oglio

text: Domenico Dall’Oglio oli luultavasti Giuseppe Tartinin oppilas, joko vuoden 1721 jälkeen, jolloin Tartini nimitettiin "Maestro di Cappellaksi" Padovan Basilica di Sant’Antonioon tai ehkä vuoden 1726 jälkeen, jolloin Tartini perusti viulukoulun.

title: Giuseppe Tartini

text: Vuonna 1728 Tartini avasi Padovassa viulukoulun, “Scuola di Nazioni”, jonka maine tuli tunnetuksi kaikkialla Euroopassa. Hän kehitti oppilaiden keskuudessa suositun systemaattisen opetusmetodin. Monista hänen oppilaistaan tuli tunnettuja viulunsoittajia, jotka omaksuivat Tartinin opit. Hänen oppilainaan olivat muun muassa Pugnani ja Pietro Nardini. Leopold Mozart lainasi vapaasti Tartinin sääntöjä tutkielmassaan vuonna 1756. Tartini lähestyi viulua ja viulunsoittoa myös tieteellisesti. Hänen kirjastonsa käsitteli laajasti musiikkia, filosofiaa, uskontoa ja matematiikkaa. Hän perehtyi vakavasti esimerkiksi akustiikkaan. Tartinin soittotaitoa pidettiin merkittävänä sekä teknisen osaamisen että lyyrisen laadun osalta. Giuseppe Tartini oli vakava, harkitsevainen, tieteisiin suuntautunut, ja häntä arvostettiin sekä filosofina että muusikkona. Tapaa, jolla hän soitti adagion, pidettiin jäljittelemättömänä.[1]

title: Giuseppe Tartini

text: Louis-Léopold Boillyn piirros Le Songe de Tartini eli Tartinin unelma vuodelta 1824. Pahoilaistrillisonaatin partituurin alkua vuodelta 1798 tai -99, ensimmäinen painettu versio. Frederick Smallfieldin vesivärityö Tartinista vuodelta 1863.

title: Johann Gottlieb Graun

text: Johann Gottlieb Graun (27. lokakuuta 1703 – 28. lokakuuta 1771) oli saksalainen säveltäjä ja viulisti. Hän opiskeli Giuseppe Tartinin johdolla.

title: Giuseppe Batignani

text: Batignani kuoli 76-vuotiaana virassa.

title: Giuseppe Tartini

text: Tartini syntyi Istrian niemimaalla Piranossa, joka on nykyään osa Sloveniaa ja nimeltään Piran. Giuseppe oli vanhempiensa Giovanni Antonio Tartinin ja Catarina Zangrandin neljäs lapsi. Isä Tartini oli Firenzestä kotoisin oleva menestynyt kauppias. Isä suunnitteli pojalleen pappisuraa. Poika kuitenkin kieltäytyi tästä, eikä uransa aikana kirjoittanut montaakaan uskonnollista sävellystä. Sen sijaan hän kirjoittautui Padovan yliopistoon vuonna 1709 lakia lukemaan. Yliopistossa Tartini kiinnostui enemmän musiikista ja otti viulutunteja Giulio di Terniltä. Vuosia myöhemmin asetelma kääntyi toisin päin. Vuonna 1710 Giuseppe solmi salassa avioliiton Elizabetta Premazoren kanssa. Tämä oli Padovan piispan sukulainen. Noin kolmen vuoden päästä avioliitto paljastui, ja pariskunnan piti paeta kaupungista. Tartini asettui Assisiin, jonka luostarissa asui joku hänen sukulaisensa. Giuseppe opiskeli viulunsoittoa nyt isä Boemon (luultavasti tsekkiläinen muusikko Bohuslav Cernohorsky) opastuksella. Muutaman vuoden kuluttua joku padovalainen vierailija tunnisti Tartinin, kun hän esiintyi. Sopu Padovan piispaa kanssa silti syntyi. Vuonna 1715–16 pariskunta muutti Venetsiaan.[1]

title: Giuseppe Melas

text: Giuseppe Melas (13. lokakuuta 1901 Guasila – 10. syyskuuta 1970) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1926 ja nimitettiin Nuoron hiippakunnan johtoon 31. tammikuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ernesto Maria Piovella, jota avustivat Lorenzo Basoli ja Francesco Cogoni. Melas osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 68-vuotiaana virassa.

title: Giuseppe Garibaldi

text: Garibaldi kuoli Capreran saarella vuonna 1882. Italian laivasto on nimennyt viisi laivaa hänen mukaansa. Tunnetuin laivoista on toisen maailmansodan risteilijä ja tärkeä lippulaiva, lentotukialus "Giuseppe Garibaldi". Garibaldin patsaita on muun muassa New Yorkissa ja Yhdysvalloissa sekä Italiassa.

title: Peter Sheppard Skӕrved

text: Peter Sheppard Skӕrved on brittiläinen viulisti. Hän on levyttänyt muiden muassa Giuseppe Tartinin, Ludwig van Beethovenin, Anton Reichan ja Michael Tippettin teoksia. Monet säveltäjät, kuten Hans Werner Henze, Poul Ruders, David Matthews, Judith Weir ja Jörg Widmann, ovat myös säveltäneet hänelle uusia teoksia.

title: Pius X

text: Giuseppe Sarto syntyi vuonna 1835 Riesen kylässä, lähellä Venetsiaa. Hänen vanhempansa olivat postinkantajana toiminut Giovanni Battista Sarto sekä Margarita Sarto. Giuseppe Sarton isä Giovanni Sarto kuoli vuonna 1852, kun taas äiti Margarita Sarto eli nähdäkseen pojastaan tulevan kardinaali.


query: Mikä oli Myyrmannin räjähdyksen syy?

title: Myyrmannin räjähdys

text: Myyrmannin räjähdys tapahtui Vantaalla Myyrmäen kaupunginosassa kauppakeskus Myyrmannissa 11. lokakuuta 2002. Kauppakeskuksen aulassa meneillään olleen lapsille suunnatun pelle-esityksen aikana räjähti hauleilla päällystetty kotitekoinen pommi, joka surmasi seitsemän ihmistä ja haavoitti 164:ää. Kuolonuhreista kolme oli alaikäisiä, joista kaksi oli syntynyt 1985 ja yksi 1995.[1] Kuolleet aikuiset olivat 1963 ja 1965 syntyneet naiset, vuonna 1978 syntynyt mies sekä vuonna 1983 syntynyt mieshenkilö, joka oli ajokortin ja tutkimusten kautta pommin valmistajaksi paljastunut vantaalainen kemiantekniikan opiskelija ja kemian harrastaja Petri Erkki-Tapio Gerdt (17. huhtikuuta 1983 – 11. lokakuuta 2002)[2] Teon tahallisuudesta ei ole varmaa näyttöä.[3][4]

title: Myyrmannin räjähdys

text: Tämän teorian mukaan Petri Gerdtin oli tarkoitus jättää pommi roskakoriin tai sen päälle keskeiselle paikalle Myyrmannissa. Hän poistui pommin luota laukaistaakseen sen joko kauko-ohjaimella tai ajastimella. Jostakin syystä pommi ei kuitenkaan räjähtänyt, ja Gerdt palasi paikalle tutkimaan sitä, jolloin pommi laukesi tappaen pommin rakentajan. Tahallisen pommi-iskun teorioita vastaan sotii motiivin puute sekä eräät rikostutkinnassa ilmenneet seikat. Hänen käytöksessään ja kirjoittelussaan ei ole havaittavissa mitään tavallisesta nuoresta miehestä poikkeavia intohimoja ideologisesti tai poliittisesti, lukuun ottamatta epänormaalia kiinnostusta pommeihin ja niiden tuhovaikutukseen. Petri myös luki Che Guevaran elämäkertaa (joka jäi kesken)[2].

title: Vasili Mišin

text: Mišinistä tuli OKB-1:n johtaja, kun Koroljov kuoli äkillisesti vuonna 1966. Hän joutui johtamaan Neuvostoliiton miehitettyä kuulentoa varten suunniteltavan N1-raketin kehitystyötä. Tämä hanke, 5- tai 6-vaiheinen kantoraketti, jossa oli satoja rakettimoottoreita, perustui yleensä väärään ajatukseen, että kantoraketin nostokykyä voi kasvattaa samalla teknologialla skaalaamalla laitetta suuremmaksi. Kaksi koelaukaisua (tai muuta testiä laukaisualustalla) päätyi räjähdyksiin 1960-luvun lopussa tai 1970-luvun alussa. Eräs syy oli, ettei Mišinillä ollut samanlaista kykyä vaatia ja saada lisärahoitusta suurhankkeelle. Hän ei myöskään ollut intuitiivinen insinöörijohtaja, joka löytää oikean kehityssuunnan rajallisen tiedon varassakin.

title: Luettelo televisiosarjan Heroes hahmoista

text: Isaac Mendez (Santiago Cabrera) on henkilö, jolla on kyky maalata kuvia tulevista tapahtumista. Ensimmäisinä kertoina hän pystyi maalaamaan tulevaisuuden vain kokaiinin alaisena, mutta on onnistunut siinä jälkeenpäin myös ilman. Hänen entinen tyttöystävänsä Simone Deveaux jätti tämän, koska luuli Isaacia hulluksi tämän väittäessä osaavansa maalata tulevaisuuden (toinen syy on Mendezin huumeriippuvuus). Mendez on maalannut esimerkiksi New Yorkin räjähdyksen ja Claire Bennetin kohtalon. Myöhemmin Sylar kuitenkin varasti Isaacin voimat.

title: Myyrmannin räjähdys

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Gerdt, Armas H.| title = Petrin matka Myyrmanniin| publisher = Helsinki:Gummerus| year = 2004| id = ISBN 951-20-6569-X}}

title: Myyrmannin räjähdys

text: Kello 21.00 viranomaiset pitivät ensimmäisen tiedotustilaisuuden Myyrmannissa.

title: Sebastian Vuorela

text: Myöhemmin hän päätti jättää steroidikaupat taakseen ja iski silmänsä Niina Kanervaan. Niina ja Sebastian ystävystyivät ja pian ystävyys syveni ihastukseksi myös Niinan puolelta. Niinan isän vastusteli parin yhdessäoloa ja lopulta sille selvisikin järkevä syy. Niinan vaivuttua koomaan Kentaurin räjähdyksen seurauksena, Sebastianille paljastui, että he ovat keskenään sisaruksia ja heillä on sama isä eli Igor Kuula, jonka Niina tosin tunsi nimellä Olavi Kanerva. Sebastian ei ollut tavannut elämästään kadonnutta isäänsä vuosiin ja välit tulehtuivat entisestään, kun totuus paljastui. Ystävyys Niinan kanssa säilyi ja myös välit Olaviin paranivat.

title: Myyrmannin räjähdys

text: Petri Gerdtin isä Armas Gerdt arvelee Petrin matka Myyrmanniin -kirjassaan, että Petri Gerdt olisi ollut viemässä pommia räjäytettäväksi Myyrmannin läheiseen metsään, ja että pommi räjähti kauppakeskuksessa vahingossa. Petrin suunnittelemassa räjähdyspaikassa olisi saattanut olla ihmisiä, ja Gerdt olisi odotellut Myyrmannissa parempaa hetkeä räjäyttää pommi.[2] Hän oli kokeillut vastaavalla tavalla pienempiä pommeja. Itsetehdyt räjähteet voivat olla erittäin epävakaita ja voivat räjähtää äkkiarvaamatta. Pommi kuitenkin räjähti keskeisellä paikalla Myyrmannin kauppakeskusta, ja se oli vuorattu 6000 teräksisellä haulilla ja nauloilla. Lisäksi aurinko oli ollut laskeneena jo tunnin verran pommin räjähdyshetkellä (aurinko laski kello 18.26).[14]

title: Lumipallomaa

text: On myös arvioitu jokaisen jäätiköitymisvaiheen jälkeen happipitoisuuden nousseen entistä korkeammalle, joka olisi esimerkiksi voinut olla eräs syy kambrikauden räjähdykselle. Auringon kirkkaus oli silloin heikompi, ja elämän ilmestyminen valtameriin pienensi kasvihuoneilmiötä aiheuttavaa hiilidioksidimäärää.

title: Myyrmannin räjähdys

text: Kello 19.00–19.20 silminnäkijähavaintoja Gerdtistä Myyrmannin kauppakeskuksessa ja sen liepeiltä. Hän kävi toisen kerroksen yleisö-WC:ssä viimeistelemässä pommiaan. 11-vuotias poika (tubettaja Eddspeaks) havaitsi hänen käsittelevän reppua ja hauleja WC-kopin oven alta. Poika aluksi luuli tätä ääntä vyön soljen ääneksi, mutta myöhemmin huomasi sen olleen haulien kilinää.[9]

title: Kursk (sukellusvene)

text: Kun Kursk nostettiin pinnalle, räjähdyksen ja koko onnettomuuden syy paljastui tutkijoille. Kurskin torpedojen polttoaineessa oli vetyperoksidia, joka muuttuu syttymisherkäksi kosketuksissa esimerkiksi ruosteen kanssa. Virallisen selityksen mukaan erään torpedon pohjassa oli pienehkö halkeama, jonka kautta vetyperoksidi valui ulos ja muodosti lattialle lammikon, joka joutui kosketuksiin ruosteen kanssa ja räjähti valtavalla voimalla, mistä johtui ensimmäinen räjähdys. Ensimmäisen räjähdyksen kuumuus räjäytti muutkin torpedot, mistä johtui toinen räjähdys.

title: Myyrmannin räjähdys

text: Tämän teorian mukaan pommin oli tarkoitus räjähtää Myyrmannin kauppakeskuksessa, mutta vasta kauppakeskuksen sulkemisajan jälkeen aiheuttaen vain aineellista tuhoa kiinteistölle. Tätä teoriaa vastaan sotii se, että Petri Gerdt saapui Myyrmäkeen jo kello 18.00 eikä vain vähän ennen sulkemisaikaa. Pommi myös räjähti näkyvällä paikalla. Metrin korkeus maasta oli optimaalinen vahingoittamaan ihmisten keskikehoa. Pommi oli vuorattu 6000 teräksisellä haulilla ja nauloilla, mutta toisaalta haulit lisäävät tuhovoimaa myös kiinteitä kohteita vastaan. Hauleja käytetään myös yleisesti tutkittaessa räjähdyksen tehoa ja tuhovaikutusta ympäristöön.[15]

title: Isomyyri

text: Ennen kauppakeskus Myyrmannin valmistumista Isomyyri oli alueensa merkittävä kauppakeskittymä, jossa toimi moni sittemmin Myyrmanniin siirtyneestä liikkeestä. Ennen Myyrmäkitalon valmistumista Isomyyrin 3. kerroksessa toimi jossain vaiheessa myös Myyrmäen kirjasto.

title: Myyrmannin räjähdys

text: Kello 3.00 Poliisi tiedotti epäilevänsä Myyrmannin räjähdystä tahalliseksi rikokseksi onnettomuuden sijaan.

title: Maanjäristysvalot

text: Tunguskan räjähdykseen, joka tapahtui Siperiassa Venäjällä vuonna 1908, ja jonka syy on edelleen epävarma, liittyi voimakasta ilmakehän hohdetta, joka näkyi Länsi-Euroopassa asti.

title: Myyrmäki

text: Isommat kauppakeskukset Myyrmäkeen saatiin vasta kauppakeskus Isomyyrin (1986) ja Myyrmannin (1994) myötä liki pari vuosikymmentä ensimmäisten asukkaiden saapumisen jälkeen. Kahden kauppakeskuksen ympäristöön on sijoittunut runsaasti kivijalkamyymälöitä, joiden elinvoiman on mahdollistanut se että kävellen ja kevyellä liikenteellä saapuvien osuus Myyrmannin asiakkaista on suurempi kuin useimmissa muissa Helsingin seudun kauppakeskuksissa.

title: SN 185

text: Tutkituista röntgen- ja infrapunatiedoista tähtitieteilijät pystyivät selvittämään, että räjähdyksen syy oli tyypin Ia supernova, jossa muutoin vakaa valkoinen kääpiö ylitti kriittisen Chandrasekharin rajan (noin 1,4 Auringon massaa), kun sen kumppanitähdestä valui siihen vetyä. Chandran ja XMM-Newtonin röntgentiedoista kävi ilmi, että räjähdyksen jäänteissä on paljon rautaa, mikä myös osoittaa sen olleen tyypin Ia supernova. Lisäksi tiedemiehet ratkaisivat tiedosta toisen arvoituksen, eli miten se tuli niin suureksi niin lyhyessä ajassa.

title: Myyrmannin räjähdys

text: Pommin räjähdyksen syy ja Petri Gerdtin motiivit eivät koskaan selvinneet. Ei ole olemassa varmaa näyttöä siitä, että hän olisi halunnut vahingoittaa toisia henkilöitä tai itseään.[12] Gerdt ei milloinkaan osoittanut omaavan itsetuhoisia ajatuksia tai halua vahingoittaa muita. Rikostutkimuksessa selvisi, että hänellä ei ollut aikomus kuolla ainakaan itse räjähdyksessä. Pommin kuitenkin mahdollisesti oli tarkoitus räjähtää Myyrmannissa, mutta ei ole tietoa siitä, oliko pommin tarkoitus räjähtää kauppakeskuksen ollessa vielä auki vai sulkemisajan jälkeen. Pommissa oli ajastin. Gerdt saattoi yrittää ensin laittaa pommin sisältänyttä reppuaan roskakoriin. Roskakori olisi ollut hyvä piilopaikka pommin sisältäneelle repulle.[13][7]

title: Myyrmannin räjähdys

text: Kello 21.30 kriisiapupiste avattiin Kilterin koululla lähellä Myyrmannia.

title: AMOS-6

text: Onnettomuuden pohjimmainen syy oli epäselvä, ja sen aiheuttamat tuhot SLC-40-laukaisualustalle olivat tuntemattomat päivä räjähdyksen jälkeen.[13] Yhtiö suunnittelee kuitenkin jatkavansa Falcon 9 -lentoja hieman SLC-40:stä pohjoiseen sijaitsevalta laukaisukompleksi 39A:lta, jota yhtiö on muokannut käyttöönsä soveltuvaksi. Laukaisualustalta pystytään laukaisemaan myös Falcon 9 -raketteja, vaikka siltä oli alun perin tarkoitus laukaista pääasiassa yhtiön raskaampia Falcon Heavy -raketteja. LC-39A-alustan oli onnettomuuden aikaan tarkoitus olla käyttökunnossa marraskuussa 2016.[14] SpaceX:n käyttämän Vandenberg Air Force Basen laukaisukompleksi 4:n päivitystyöt olivat myös loppusuoralla syyskuun alulla.[13]

title: Myyrmanni

text: Myyrmannin kotisivut

title: Myyrmannin räjähdys

text: Petri Gerdtin isä Armas Gerdt kirjoitti tapahtuman jälkeen pojastaan kirjan Petrin matka Myyrmanniin. Se on kuvaus räjähdykseen johtaneista tapahtumista. Kirjaa ei ole tehty puolustuspuheenvuoroksi, vaikka kirjassa käsitelläänkin koulukiusaamista, yksinäisyyttä, eristäytymistä ja koko perheen surua ja koko tapahtuman käsittämättömyyttä.

title: AMOS-6

text: SpaceX:n toimitusjohtaja Elon Musk valotti onnettomuuden mahdollisia syitä lokakuussa 2016 NRO:lle pitämässään esityksessä. Esityksestä verkkoon vuotaneiden tietojen mukaan onnettomuustutkinnan johtava teoria oli, että raketin toisen vaiheen nestehappitankin sisälle asennetun hiilikuitupinnoitetun COPV-heliumsäiliön pinnoitteeseen oli muodostunut olomuodoltaan kiinteää happea. Muskin mukaan nestemäinen happi olisi puristunut pois pinnoittesta, mutta kiinteässä olomuodossa ollut happi oli alkanut paineen alla palamaan hiilikuidusta valmistetun pinnoitteen kanssa. Yhtiö oli myös tutkinut muita mahdollisia teorioita, kuten mitä tapahtuisi, jos laukaisualustalla olevaa rakettia ammuttaisiin aseella. SpaceX:n mukaan sabotaasiteoria ei ollut kovin todennäköinen syy syyskuun räjähdykselle, mutta varotoimenpiteitä ampumistapauksia vastaan aiottiin jatkossa lisätä.[21]

title: Myyrmannin räjähdys

text: Kello 19.20 valvontakamera kuvasi Gerdtin varmuudella ensimmäisen kerran Myyrmannissa. Valvontakamerat eivät kuitenkaan kuvanneet räjähdyspaikkaa.

title: HMS Black Swan (L57)

text: Maaliskuussa 1943 alus siirrettiin Britteinsaarten ja Freetownin väliselle reitille. Se upotti 2. huhtikuuta Saksan laivaston sukellusveneen U-124 korvetti HMS Stonecropin kanssa suojatessaan saattuetta OS45. Kesäkuussa alus vaurioitui aluksen kyljellä tapahtuneessa räjähdyksessä, jonka syy ei ole varma. Alus siirrettiin 7. kesäkuuta Liverpoolissa telakalle korjattavaksi, mistä se palasi 8. lokakuuta palvelukseen siirtyen Tobermoryyn koulutukseen. Koulutus keskeytyi havaittujen vikojen vuoksi ja se palautettiin Trooniin telakalle korjattavaksi.[3]

title: Myyrmannin räjähdys

text: Kello 20.04 STT julkaisi ensimmäisen uutisen Myyrmannin pommista. Yle lähetti tapahtumasta ylimääräisen uutislähetyksen.[10]

title: Minskin metro

text: Virallisen kannan mukaan räjähdyksen syy oli alkuvaiheessa tuntematon. Varsin nopeasti syyksi arvioitiin terrori-iskua ja Valko-Venäjälle luvattiin onnettomuuden tutkinnan asiantuntija-apua Venäjältä. Silminnäkijäkertomusten mukaan räjähdys tapahtui laiturialueen keskivaiheilla metron saapuessa asemalle. Asiantuntija-arvioiden perusteella räjähdyksen synnytti laiturialueen penkin luo jätettyyn laukkuun sijoitettu, noin 5 kilogramman trotyylimäärää vastaava pommi, joka sisälsi myös henkilövahinkoja lisääviä pieniä metallinauloja ja kuulia. Räjähde laukaistiin kauko-ohjauksella. Räjähdyksen seurauksena asemarakenteita sortui. Osa uhreista kuoli romahtaneiden rakenteiden alle jäätyään. Valko-Venäjän turvallisuusviranomaiset ovat näyttäneet valvontakameroiden videomateriaalia pommin tuomisesta ja pidättäneet viisi henkilöä räjähdyksestä tai sen avustamisesta epäiltynä. Marraskuun 30. päivänä 2011 kaksi henkilöä todettiin syylliseksi sekä 15 henkeä surmanneen Minskin metropommi-iskun, että kahden aiemman, pienemmän pommiräjäytyksen toteuttamiseen. Tuomituille langetettiin nykypäivän Euroopassa harvinainen kuolemanrangaistus ilman valitusoikeutta terrorismin ja sen avustamisen nimikkeellä. Metroasemalle ja -järjestelmälle aiheutuneiden taloudellisen vahinkojen kerrottiin ylittäneen 2 miljardia BYR (30.11.2011 kurssin mukaan 174 000 EUR).

title: Myyrmannin räjähdys

text: Petri oli internetissä toimineen, räjähteisiin erikoistuneen Kotikemia-foorumin vakiokeskustelija nimimerkillä ”rc”. Hänellä ei tiettävästi ollut yhteyksiä ääriliikkeisiin. Hän oli kiinnostunut pommien valmistamisesta harrastuksena. Ennen suomalaista foorumia hän luki keskusteluja ulkomaalaisilta sivustoilta. Keskustelupalstalla keskusteltiin räjähteistä, muttei jutun tutkijan mukaan yllytetty ketään rikokseen. Myöhemmin oikeus antoi internetin keskustelupalstan ylläpitäjänä toimineelle, ”Einstein”-nimimerkillä kirjoittaneelle 17-vuotiaalle hämeenlinnalaisnuorelle vapauttavan tuomion. Foorumi suljettiin pian räjähdyksen jälkeen, mutta keskusteluista voi löytää kopioita internetistä.[16][17]

title: Minskin metron pommi-isku 2011

title: Myyrmannin räjähdys

text: Tapaus järkytti varsinkin Suomea ja muita Pohjoismaita, joissa ihmishenkiä vaativat räjähdykset ovat erittäin harvinaisia. Monet suomalaiset ja ulkomaalaiset poliitikot, kuten tasavallan presidentti Tarja Halonen, pääministeri Paavo Lipponen ja Ruotsin pääministeri Göran Persson esittivät suruvalittelunsa iskun uhreille ja haavoittuneille. Räjähdyksessä kuolleiden muistotilaisuus pidettiin Myyrmäen kirkossa pari päivää iskun jälkeen. Myyrmannin kauppakeskuksen aineelliset vahingot olivat mittavia. Myyrmanni joutui korjattavaksi saamiensa vaurioiden vuoksi ja avattiin uudelleen 30. lokakuuta 2002, eli vajaat kolme viikkoa räjähdyksen jälkeen.[18] Räjähdyksen jälkihoitoa on myöhemmin puitu julkisuudessa. Osa vammautuneista katsoo jääneensä ilman asiallista tukea yhteiskunnan taholta.[13][19]


query: Onko Huuhkaja lintu?

title: Huuhkaja

text: Huuhkaja (Bubo bubo) on suurikokoinen pöllölaji. Huuhkaja on ollut Suomessa rauhoitettu pesimäaikana vuodesta 1966 ja kokonaan vuodesta 1983.

title: Gran Sasson ja Monti della Lagan kansallispuisto

text: Petolinnuista puistossa esiintyy maakotka, kanahaukka, muuttohaukka, keltapäähaukka ja huuhkaja. Muita alueen lintuja ovat lumivarpunen, vuorikirvinen, niittykirvinen, alppirautiainen, kivikkopyy, kivikkorastas sekä alppinaakka ja alppivaris.

title: Huuhkajan kierros

text: Huuhkajan kierros on luontopolku Lapinlahden kunnassa Pohjois-Savossa. Tiilikanjokeen rajautuva Huuhkajan harjualue, jossa polku kulkee, on osa 3 200 hehtaarin laajuista Älänteen Natura 2000 -aluetta. Luontopolku on 6 kilometrin, ja polulla on kaksi tulentekopaikkaa.

title: Kalliohuuhkaja

text: Kalliohuuhkaja ("Bubo bengalensis") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä on aiemmin pidetty huuhkajan alalajina "Bubo bubo bengalensis", mutta nykyisin se on IUCN:n luettelossa oma lajinsa. Sen elinalue on Etelä-Aasiassa Intiassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Sen elinpiiriä ovat lämpimän ja kuuman vyöhykkeen kuivat metsät ja pensaikot mäkisillä ja kallioisilla alueilla, ja yleensä niitä näkee pareittain. Sillä on voimakas värähtelevä kumea ääni, joka kuuluu aamu- ja iltahämärissä. Se on tyypillinen iso pöllö, ja sillä on korvatupsut. Sen värityksessä on läiskittäistä ruskeaa ja harmaata, ja kurkussa on valkea läiskä, jossa on pieniä mustia juovia. Ulkonäöltään se muistuttaa hyvin paljon euraasialaista huuhkajaa.

title: Bubi (huuhkaja)

text: 2000-luvun puolivälissä huuhkajien ("Bubo bubo") kanta kasvoi Helsingissä. Selityksenä on voinut olla 2005–2006 tapahtunut kanikannan nopea kasvu, joka tarjosi huuhkajille helppoa ravintoa keskellä kaupunkia. Keväällä 2007 Helsingin Olympiastadionilla tehtiin havaintoja cityhuuhkajasta. Huuhkaja nimettiin Bubiksi, koska se viihtyi stadionin televisioselostustasanteella, jolla Bror-Erik ”Bubi” Wallenius teki usein työtään. Linnun erisnimi viittaa myös huuhkajan tieteelliseen nimeen "Bubo bubo".

title: Huuhkaja

text: Forsman, Dick, Bruun, Jan-Erik & Ehrnstén, Björn 1982: Supikoira huuhkajapoikueen tuhoajana. –Lintumies 1.1982 s.40–41. LYL. Lagerström, Martti 1978: Huuhkajan Bubo bubo esiintymisestä ja pesinnästä Pirkanmaalla. –Lintumies 2.1978 s.30–43. LYL. Lagerström, Martti 1978: Huuhkajan Bubo bubo saalislajeista Pirkanmaalla. –Lintumies 4.1978 s.146–147. LYL. Lagerström, Martti & Savolainen, Jyrki 1979: Huuhkajan Bubo bubo aggressiivisesta käyttäytymisestä poikaspesällä. –Lintumies 1.1979 s.35–37. LYL. Niiranen, Seppo & Haapala, Jukka 1987: Huuhkajan iän määrittäminen. – Lintumies 3.1987 s.112–116. LYL. Citation error, replace with{{cite book| author = Honkalinna, Mika| title = Suuri pöllö| location = Hämeenlinna| publisher = Karisto| year = 2011| id = ISBN 978-952-92-8474-0}} Citation error, replace with{{cite book| author = Murtomäki, Eero| title = Huuhkaja| publisher = WSOY| year = 1971}} Heikki Willamo, Leo Vuorinen. Huuhkajavuorella. Maahenki 2008. Teuvo Suominen. Lintujemme katoava aateli. WSOY 1967. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

title: Huuhkaja

text: Huuhkajaa on ennen pidetty onnettomuutta enteilevänä lintuna. Huuhkajan ilmaantumista pihapiiriin pidettiin kuoleman, tai ainakin jonkinlaisen onnettomuuden enteenä. Myös sen äänen kuuleminen tiesi pahaa ja tämän vuoksi huuhkajia vainottiin sekä metsästettiin armotta. Huuhkajista maksettiin Suomen itsehallinnon aikana vuosina 1809-1917 tapporahaa ja laji metsästettiin lähes kokonaan sukupuuttoon.[13] Japanin ainu-kansa on pitänyt huuhkajaa jumalana. Huuhkajalle uhrattiin ruokaa, koska uhraamisen uskottiin tuottavan onnea.[10] 1870-luvulla Ruotsissa uskottiin, että jos huuhkajan oikean jalan asettaa nukkuvan rinnan päälle, tältä voi kysyä mitä tahansa. Antiikin aikana uskottiin, että huuhkajan silmistä tehty rohto estää ihmistä sokeutumasta. Huuhkajan uskottiin pystyvän myös sokeuttamaan ihmisen, josta se ei pitänyt.

title: Hyypänjokilaakso

text: Hyypänjokilaaksossa tavattiin luontoselvitystä tehtäessä yksi maailmanlaajuisesti uhanalainen ja Suomessa vaarantunut lintulaji eli ruisrääkkä. Lintudirektiiveillä suojeltavia lajeja olivat mehiläishaukka, kurki, liro, huuhkaja, sinisuohaukka, pyy, mustakurkku-uikku, palokärki, peltosirkku, pikkulepinkäinen, suokukko, luhtahuitti, metso, varpuspöllö ja ruisrääkkä. Euroopan laajuisesti uhanalaisia lintuja olivat sinisuohaukka, peltosirkku, pikkulepinkäinen, isolepinkäinen, huuhkaja, liro, jouhisorsa, tuulihaukka, kurki, teeri, peltopyy, kiuru, leppälintu, harmaasieppo, haarapääsky ja törmäpääsky. Selvityksen mukaan alueella oli 12 Suomen erityisvastuulintulajia Euroopan unionissa. Lajit olivat sinisuohaukka, huuhkaja, varpuspöllö, helmipöllö, jouhisorsa, teeri, metso, valkoviklo, kurki, käenpiika, mustakurkku-uikku ja isokäpylintu. Suomen alueella silmällä pidettäviä lintulajeja olivat peltopyy, tuulihaukka ja nuolihaukka. Hyypänjokilaakson ympäristöä indikoivat lintulajit olivat puolestaan lapasorsa, isokuovi, suokukko, luhtahuitti, naakka, ruisrääkkä, metso, peltopyy, jänkäkurppa, mustakurkku-uikku, kurki, punavarpunen, viitakerttunen, palokärki, varpuspöllö, kanahaukka, tuulihaukka, puukiipijä, haarapääsky, kulorastas, kultarinta, kivitasku, hemppo, kottarainen, pensastasku, mustapääkerttu, riekko, pikkulepinkäinen, pohjansirkku ja pensassirkkalintu.

title: Äyriäishuuhkaja

text: Äyriäishuuhkaja ("Bubo blakistoni") on pöllöihin kuuluva lintu. Se on kuuluu huuhkajien alaryhmään, joka on erikoistunut metsästämään jokien ranta-alueilla. Lintu on aiemmin kuulunut sukuun kalahuuhkajat ("Ketupa").

title: Huuhkaja

text: Sly Raccoon -pelin päävihollinen Clockwerk on valtava mekaaninen kuolematon huuhkaja. Bubiksi nimetty huuhkaja tunnetaan Suomen jalkapallomaajoukkueen epävirallisena maskottina.[15]

title: Huuhkaja

text: Vanhin suomalainen rengastettu huuhkaja on ollut 26 vuotta 7 kuukautta 2 päivää vanha. Se on myös Euroopan vanhin huuhkaja.

title: Afrikanhuuhkaja

text:
Afrikanhuuhkaja ("Bubo capensis") on huuhkajien sukuun kuuluva lintu..
Sitä tavataan Eritreassa, Etiopiassa, Keniassa, Lesotossa, Malawissa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Swasimaassa, Tansaniassa ja Zimbabwessa.

title: Matti Karppanen

text: Karppanen hankki 1904 itselleen hirsimökin Haminalahdesta ja asui siinä lopun elämäänsä. Lintuaiheisten maalausten teon lisäksi hän toimi lintujen täyttäjänä. Hän rakensi myös läheiseen järven lahteen usean kymmenen vuoden aikana ristimuotoisen keinotekoisen saaren, jolla sijaitsi istutettuja puita, pieni lautamaja ja kasvimaa. Saaren perustukset Karppanen teki paksusta pajumatosta ja alkoi sitten kuljettaa kiviä ja maata pajumaton päälle. Karppasella oli myös maakotkia ja huuhkajia elättilintuina.

title: Västäräkki

text: Västäräkki on pidetty lintu kansanperinteessä ja keväisin se on ollut odotettu lintu; sen on sanottu tulevan kurkien selässä tai niiden siipien alla (kuten myös syksyllä pois muuttaessaan). Kautta Pohjolan on uskottu, että jos ensi kertaa keväällä västäräkin kohdatessaan se tulee suoraan vastaan ja sen mustan leukalapun näkee, on se tiennyt huonoa onnea ja vastoinkäymisiä. Sitä vastoin takaa päin nähty ensimmäinen västäräkki on ollut onnen ja ilon enne.

title: Bubi (huuhkaja)

text: Heti huuhkajan poistumisen jälkeen Suomi meni ottelussa 1–0-johtoon Jonatan Johanssonin maalilla. Suomi voitti lopulta 2–0 Alexei Eremenko Juniorin tehtyä toisen maalin. Suomen joukkueesta muiden muassa päävalmentaja Roy Hodgson ja ottelussa joukkueen kapteenina toiminut puolustaja Hannu Tihinen kiittelivät huuhkajan väliintuloa.

title: Huuhkaja

text: Huuhkaja suosii pesimäympäristöinä vanhoja, kallioisia havumetsiä ja viihtyy myös saaristossa.[2] Nykyisin huuhkaja on vähitellen sopeutunut pesimään myös kaatopaikoilla ja lähellä tai jopa keskellä ihmisasutusta.[5]

title: Savannihuuhkaja

text: Savannihuuhkaja on saalistustavoiltaan opportunisti. Se saaliseläimiä ovat muun muassa jänikset, tamaanit, jyrsijät, kääpiömangustit, vihermarakatit, kalat, konnat, käärmeet, hyönteiset, varaanit ja muut lintulajit aina flamingoihin, sihteereihin, haikaroihin ja petolintuihin saakka. Myös raadot kelpaavat. Kaupungeissa lajin ravintoa ovat kyyhkyt ja rotat. Savannihuuhkaja kuuluu niihin harvoihin petolintuihin, jotka saalistavat siilejä. Siilit ovat aikuisten lintujen suosimaa ravintoa. Sen tiedetään syövän myös pienempiä pöllöjä ja jopa muita huuhkajia ("Bubo"). Savannihuuhkaja paikantaa saaliinsa erinomaisen näkönsä avulla sopivalta tähystyspaikalla. Havaittuaan saaliin se lipuu hiljaa kohti maata ja nappaa saaliin vahvoihin kynsiinsä. Se pystyy myös sieppaamaan kaloja upottamalla jalkansa veteen, ja on kyllin ketterä nappaamaan lintuja ilmasta.

title: Aavikkohuuhkaja

text: Aavikkohuuhkaja ("Bubo ascalaphus") on huuhkajien sukuun kuuluva lintu. Sitä on viime aikoihin asti pidetty huuhkajan alalajina, ja se risteytyy huuhkajan kanssa.

title: Huuhkaja

text: Koiraan soidinääni on kaksiosainen, syvä ja kuuluva "UU-uh", jonka jälkimmäinen osa on matala. Soidinääntä kuulee pääasiassa lopputalvella ja alkukeväällä, mutta joskus myös kesällä ja syksyllä. Ääni voi kuulua 1½-4 kilometrin päähän, vaikka onkin läheltä kuultuna melko vaimea. Huuhkaja toistaa huhuiluaan tavallisesti 8-12 sekunnin välein, mutta jotkin nuoret koiraat voivat huhuilla nopeampaankin tahtiin. Naaraan huhuilu on koiraan huutoa käheämpi ja korkeampi. [2]

title: Huuhkaja

text: Naaraan kutsuääni on käheä, karhean haukkuva "rhäev". Varoitusääni on raju, voimakas, nenäsointinen "ka"-haukahdus, jota lintu toistaa usein nopeasti 3-5 kertaa. Hermostuneena huuhkaja päästää nenäsointisen tukahdetun lokkimaisen "gao"-äänen. [2]

title: Huuhkaja

text: Huuhkajan ravintoa ovat jyrsijät ja muut nisäkkäät, linnut, matelijat, sammakkoeläimet, kalat sekä kovakuoriaiset ynnä muut selkärangattomat. Huuhkaja voi saalistaa isojakin eläimiä, kuten variksia, lokkeja, siilejä, jäniksiä ja kissoja, joskus jopa kettuja[11]. Myös muut pöllöt ja haukat, muun muassa sääksi ja hiirihaukka, kelpaavat saaliiksi.[12]

title: Huuhkaja

text: Kaupunkihuuhkajia on tavattu useissa Euroopan kaupungeissa, kuten Tukholmassa, Wienissä ja Madridissa.[7] Myös Helsingissä on tavattu useita "city-huuhkajia".[8] Tunnetuin niistä on Olympiastadionilla esiintynyt Bubi-huuhkaja.[9]

title: Huuhkaja

text: Huuhkaja on sukukypsä jo yhden vuoden iässä, mutta pesii vasta 2–3-vuotiaana. Pari ei pesi joka vuosi, vaan jättää pesinnän väliin, jos talvi on ollut kylmä ja jyrsijäkannat pohjalukemissa. Naaras munii maalis-toukokuussa 2–4 munaa maassa, kalliolla, puun juurella tai muulla suojaisella paikalla olevaan pesään.[3] Poikkeuksellisesti pesänä voidaan käyttää vanhaa haukan pesää. Kaupunkihuuhkajien pesät sijaitsevat rakennuksissa.[2] Naaras hautoo munia noin 35 vuorokautta. Poikaset pysyvät pesässä 50-60 vuorokautta ja itsenäistyvät 3,5 kuukauden ikäisinä. Huuhkaja hylkää herkästi munansa ja pienet poikasensakin häirittynä.[3] Pesältä yllätetty huuhkaja saattaa kahlaajien tavoin esittää siipirikkoa ja inistä säälittävästi.[2] Pesänhylkäysherkkyys on mahdollisesti sopetuma huuhkajan pitkäaikaiseen vainoon. Pitkäikäisyytensä ansiosta huuhkajalle on edullisempaa, että emo pelastaa henkensä ja yrittää pesintää uudelleen ensi vuonna.[10]

title: Huuhkaja

text: Vanhat huuhkajat ovat paikkalintuja, mutta nuoret yksilöt voivat joutua etsimään omaa elinpiiriään joskus jopa satojen kilometrien päästä. Vaellus tapahtuu pääasiassa syksyllä. Ruoan perässä voivat huuhkajat joutua vaeltamaan kylminä talvina, ja silloin nälkiintyneitä yksilöitä tavataan melko yleisesti asutuksen piirissä.

title: Onomatopoeettinen

text: Joillain eläinlajeilla, varsinkin ääntelystään tunnetuilla linnuilla, on onomatopoeettinen nimi. Suomen kielessä onomatopoeettisia lintujen nimityksiä ovat esimerkiksi kuikka, kukko, uikku, räkättirastas (räkättää), ruisrääkkä (rääkii), tiltaltti, tikka (tikittää nokkiessaan puuta), pulu (pulputtaa), riekko (riekkuu), huuhkaja (huhuilee), kurppa, naakka, viklo, kuovi ja monet muut.

title: Bubi (huuhkaja)

text: Bubi on huuhkaja, jonka vuoksi Suomen jalkapallomaajoukkuetta alettiin kutsua Huuhkajiksi. Bubista tehtiin useita havaintoja Helsingin Olympiastadionilla vuonna 2007, ja suurempaan julkisuuteen se nousi lennettyään kentälle kesken Suomi–Belgia-ottelun kesällä 2007. Kaupunkitoimittajien yhdistys valitsi Bubin vuoden kaupunkilaiseksi 2007.

title: Huuhkaja

text: Huuhkajalla on silmien päällä tuuheat, ulkonevat korvatupsut. Huuhkaja on alapuolelta kellanruskea ja mustaviiruinen, selkäpuolelta tummempi ja mustien täplien ja viirujen kirjoma. Kurkku on valkoinen ja silmät oranssinpunaiset.[2]

title: Huuhkaja

text: Huuhkaja on 60–75senttimetriä pitkä[3] ja sen siipien kärkiväli on 138–170senttimetriä.[2] Huuhkajakoiras painaa 1,6–3 ja naaras 2–4 kilogrammaa.[4] Huuhkaja on Euroopan suurin pöllö.

title: Täplähuuhkaja

text: Täplähuuhkaja "(Bubo africanus)" on keskikokoinen pöllöihin kuuluva lintu. Se on pienimpiä huuhkajia. Sen korkeus on 45 cm, ja se painaa 480–850 g. Sen siipiväli on 100–140 cm Sen naama on valkeahko tai vaalean okra, silmät ovat keltaiset. Korvatupsut ovat suuret, ja ylävartalo on tummanruskea, alaosa on valkeahko ruskein raidoin. Ennen vuotta 1999 täplähuuhkajaa pidettiin samana lajina kuin tuhkahuuhkajaa, mutta nykyisin se luokitellaan eri lajiksi.

title: Huuhkajat-keräilykortit

text: Huuhkajat-keräilykortit ovat suomalaisen Funfair Oy:n kehittämät jalkapalloaiheiset keräilykortit, jotka on toteutettu yhdessä Suomen Palloliiton kanssa. Korteissa on Suomen jalkapallomaajoukkueen eli Huuhkajien pelaajia ja toimihenkilöitä eri vuosikymmeniltä. Korteissa on ilmaistu aina pelaajan puolustus-, keskikenttä- ja hyökkäystaidot asteikolla 1–100. Lisäksi kortissa on pelaajan pelaamat maaottelut ja niissä tehdyt maalit. Kortit voi kerätä kovakantiseen kansioon.


query: Onko Leptis Magna edelleen kaupunki Pohjois-Afrikassa?

title: Libya

text: Libyassa on viisi Unescon Maailmanperintöluetteloon valittua historiallista paikkaa, Ghadamés, Kyrene, Leptis Magna, Sabratha ja TadrartAcacus. Unesco on ollut huolissaan Libyan vuoden 2011 vallankumouksen aikana historiallisten paikkojen säilymisestä. Niiden vaarana on toisaalta taistelut ja pommitukset, toisaalta ryöstely. Suurimmassa vaarassa on rauniokaupunki Leptis Magna, joka sijaitsee vain sadan kilometrin päässä Tripolista.[51]

title: Lajla Mattsson Magga

text: Lajla Mattsson Magga (4. marraskuuta 1942 Kali, Åren kunta) on eteläsaamenkielen opettaja, lastenkirjailija ja kielentutkija. Hän on naimisissa myös kielitieteilijänä toimivan Ole Henrik Maggan kanssa. He asuvat Kautokeinossa, joka sijaitsee Pohjois-Norjassa Finmarkin läänissä. Magga julkaisi ensimmäisen lastenkirjansa "Maahke ryöknie" vuonna 1984 jonka jälkeen hän on julkaissut lasten- ja oppikirjoja.

title: Välimeren, Lähi-idän ja Afrikan sotatoimialue toisessa maailmansodassa

text: Yhdysvallat liittyi Pohjois-Afrikan taisteluihin kenraali Dwight D. Eisenhowerin joukkojen noustessa 8. marraskuuta 1942 maihin Casablancassa operaatio Torchissa. Tämän jälkeen Britannian 8. armeijan edellä länteen vetäytyneet akselivaltojen joukot olivat Tunisiassa kahden tulen välissä, mutta ne kykenivät edelleen viivyttämään liittoutuneiden etenemistä tehokkailla iskuilla esimerkiksi Kasserinen solan taistelussa. Alivoimaisten, heikosti huollettujen akselivaltojen joukkojen vastarinta päättyi Pohjois-Afrikassa 13. toukokuuta 1943, jolloin antautui lähes 240 000 sotilasta.

title: Antiikin Kypros

text: Seuraava kaupunki itään oli Amathus (). Sen lähellä sijaitsi pieni Palaian () kaupunki. Edelleen itään sijaitsi Kitionin () kaupunki, ja sen länsipuolella sijaitsi Tetios-joki () ja itäpuolella Dades-niemi (). Seuraavat niemet itään olivat Thronoi () ja saaren kaakkoiskulman Pedalion () eli nykyinen Kávo Gkréko. Itärannikolla niemestä pohjoiseen sijaitsi Leukolla (). Edelleen pohjoiseen sijaitsivat Ammokhostos () ja hieman pohjoisempana Salamis (). Niiden kohdalla mereen laski Pediaios-joki (. Edelleen pohjoisempana itärannikolla sijaitsivat Elaia () ja Urania (). Karpasian kaupunki () sijaitsi siitä nykyisen nimensä saaneella Karpasían niemellä. Niemen kärki tunnettiin nimellä Deinareton (), ja sen kärjessä sijaitsivat Kleides-saaret ().

title: Ceuta

text: Ceuta [ˈθeuta] on Espanjalle kuuluva autonominen kaupunki Pohjois-Afrikassa Gibraltarinsalmen etelärannalla. Se on yksi viidestä Espanjan erillisalueesta Pohjois-Afrikassa, ja sen etelänaapuri Marokko vaatii sitä itselleen. Ceutan pinta-ala on 18,5 neliökilometriä ja asukasluku 84 959 (2017).

title: Neapolis (Italia)

text: Neapolis voidaan lukea osaksi Suur-Kreikan eli Magna Graecian aluetta termin laajassa merkityksessä. Joskus termillä viitataan kuitenkin lähinnä aivan Italian eteläisimmän rannikon kreikkalaiskaupunkeihin ja kaikkein rajatuimmassa merkityksessä pelkästään Tarantonlahden siirtokuntiin. Kaupunki oli Tyrrhenanmeren rannikon kreikkalaiskaupungeista pohjoisimpia yhdessä Kymen ("Cumae") kanssa.

title: Koala

text: Koalan jakaminen alalajeihin on edelleen kiistanalaista. Luonnontieteilijät eivät ole päässeet yhteisymmärrykseen siitä onko alalajeja kaksi vai kolme, tai siitä onko niitä yleensä ottaen ainoatakaan. Kolme alalajia on nimetty ja ne ovat 1923 nimetty "Phascolarctos cinereus adjustus", 1935 nimetty "Phascolarctos cinereus victor" sekä "Phascolarctos cinereus cinereus". Edellä mainituista "Phascolarctos cinereus adjustus" -alalajiksi on luokiteltu Queenslandissa, koalan esiintymisalueen pohjoisimmassa osassa elävä populaatio. "Phascolarctos cinereus victor" -alalajiin on katsottu kuuluvan Victorian osavaltion populaatio ja "Phascolarctos cinereus cinereus" -alalajiin on katsottu kuuluvan Uuden Etelä-Walesin alueen populaatio. Alalajien eroja ovat aikuisten yksilöiden koko: eteläiset koalat ovat huomattavasti pohjoisia yksilöitä isompia, sekä koalan turkki: eteläisten koaloiden turkki on pohjoisia yksilöitä tiheämpää ja usein myös ruskeampaa.

title: Pikkukultasiipi

text: Pikkukultasiiven levinneisyys ulottuu useina eri alalajeina Pohjois-Afrikasta, Etiopiasta ja Keniasta Pohjois-Eurooppaan ja Aasian lauhkean vyöhykkeen kautta Japaniin saakka sekä Pohjois-Amerikassa lauhkealta vyöhykkeeltä aina kylmän vyöhykkeen Pohjois-Grönlantiin ja Ellesmerensaarelle saakka. Pikkukultasiipi onkin maailman pohjoisimpia päiväperhosia.

title: Afrikan talous

text: Afrikan maasto on vaikeaa kaupankäynnille, koska keskinen Afrikka on itäisintä osaa lukuun ottamatta lähes läpäisemätöntä sademetsää, mikä haittaa ihmisten ja tuotteiden kuljettamista. Kalaharin autiomaa eristää Etelä-Afrikan rikkaat alueet muusta Afrikasta, ja luonnollisesti myös Sahara haittaa kaupankäyntiä Pohjois-Afrikasta etelään. Vaikka Afrikassa onkin muutamia valtavia jokia kuten Niili, Niger, Kongo ja Sambesi sivujokineen, niistä ei muodostu yhtä tehokkaita kauppareittejä kuin esimerkiksi Euroopan tai Kiinan joista. Lisäksi useissa joissa on koskia ja putouksia, joten jokia pitäisi muokata, jotta niitä voitaisiin hyödyntää. Myös sisämaan kosteat maastot vaikeuttavat kuljetuksia. Vain vähän teitä on päällystetty, ja sadekauden aikana useat päällystämättömät tiet muuttuvat läpäisemättömiksi mutalammikoiksi.

title: Leptis Magna

text: Kaupungissa on vanhoja piirtokirjoituksia sekä arkeologisia raunioita, jotka ovat säilyneet poikkeuksellisen hyvin. Niitä ovat teatteri sekä kylpylä, jonka metsästysfreskot ovat upeita. Kaupunkia on arkeologiselta arvoltaan verrattu Pompeijiin.

title: Sambian historia

text: Vuonna 1923 asenne siirtomaita kohtaan oli muuttunut Euroopassa ja Pohjois-Rhodesiasta tehtiin protektoraatti. Vuonna 1925 Pohjois-Rhodesiaan perustettiin valtuusto, mutta siihen ei kuulunut mustia ihmisiä. 1920-luvun lopulla Sambian alueelta löytyi rikkaita kupari- ja kobolttiesiintymiä. Tämä toi Sambiaan muun muassa yhdysvaltalaisia ja eteläafrikkalaisia kaivosyrityksiä. Vuonna 1936 perustettiin Kitwen kaupunki, joka toimi kuparikaivauksien keskuksena. Vuonna 1939 Sambiasta oli tullut maailman suurin kuparintuottaja. Tämä lisäsi valkoisten ihmisten muuttoa Sambiaan erityisesti Etelä-Afrikasta. Huolimatta brittien hallinnon päätöksestä jakaa Pohjois-Rhodesian maat siten, että osa on alkuperäiskansoille ja osa kolonialisteille, niin suurin osa sambialaisista joutui työskentelemään edelleen orjina: iso osa työvoimasta oli Zimbabwen ja Tansanian alueilla plantaaseilla. Huonot työolosuhteet johtivat lakkoiluun vuonna 1935, jotka vaimennettiin väkivalloin. Samaan aikaan, kun kaivosteollisuus kasvoi merkittävimmäksi elinkeinoksi Pohjois-Rhodesiassa, erityisesti lähetyssaarnaajien perustamat koulut kouluttivat alkuperäisväestöä.

title: Leptis Magna

text: Leptis Magna tai Lepcis Magna oli antiikin aikainen kaupunki Pohjois-Afrikassa nykyisen Libyan alueella, noin 130 kilometrin päässä itään Tripolista. Foinikialaiset perustivat kaupungin noin vuonna 1100 eaa., ja se kuului Karthagolle vuoteen 146 eaa., kolmanteen puunilaissotaan asti. Kaupungista tuli virallisesti osa Rooman valtakuntaa vasta keisari Tiberiuksen aikana, kun siitä tuli osa African provinssia.

text: Täydennysten onnistuttua saaren puolustusmahdollisuudet paranivat, vaikka kaikesta oli edelleen pulaa. Liittoutuneiden kyetessä huoltamaan saarta sen merkitys kasvoi, kun saarta tukikohtanaan pitävien sukellusveneet upottivat akselivaltojen Pohjois-Afrikkaan matkanneita huoltoaluksia. Akselivaltojen alustappiot aiheuttivat lopulta pulan polttoaineista sekä varaosista, mikä vaikeutti Erwin Rommelin johtamien joukkojen taistelutoimia puolustettaessa Pohjois-Afrikkaa.

title: Välimeren lingua franca

text: Lingua franca sai alkunsa ehkä jo ristiretkien aikaan Palestiinan rannikolla venetsialaisten, genovalaisten ja pisalaisten kauppiasyhteisöissä. Tämän kielen yhteys myöhemmin Välimerellä puhuttuun kieleen ei kuitenkaan ole täysin selvä. Ensimmäiset tunnetut viitteet Välimeren kielestä Pohjois-Afrikasta ovat 1400-luvulta. Siellä kielen kehittymiseen vaikuttivat italialaiset, joita alueella oli paitsi kauppiaina myös etenkin barbareskien ottamina orjina. Kieli levisi edelleen, kun Pohjois-Afrikasta puolestaan myytiin orjia Italian kaupunkeihin. Aikalaiskuvauksissa on säilynyt aikalaisten kuvauksia kielestä ja muistiin kirjoitettua kieltäkin. Karthagon raunioilla vieraillut John Covel kuvaili kieltä 1670-luvulla italian ja espanjan sekoitukseksi, jota sen puhujat käyttävät murtaen. Espanjalainen runoilija Juan del Encina käytti kieltä laulussaan "villancico". Kieltä löytyy myös Molièren näytelmästä "Le bourgeois gentilhomme" eli "Porvari aatelismiehenä". Kielen käytön korvasi lopulta oikeaoppisempi ranska 1800-luvulla. Jotkut lingua francan sanoista säilyivät kuitenkin käytössä Pohjois-Afrikan rannikolla 1900-luvun alkuun.

title: Solomon (500-luku)

text: Maurien tappion jälkeen Solomonin joukot ottivat haltuunsa Mauretania Priman provinssin, jonka pääkaupunki Sitifis (nykyinen Sétif, Algeriassa) ympäröitiin muureilla. Solomon käski myös rakennuttaa joukon linnoituksia turvaamaan Itä-Rooman vallan alueella. Tämän lisäksi Solomon käytti Iaudakselta ryöstämiä rahoja muurien rakennuttamiseen moniin Pohjois-Afrikan kaupunkeihin. Pohjois-Afrikasta on löydetty parikymmentä piirtokirjoitusta, jotka todistavat Solomonin rakennustöiden laajuuden. Solomon rakennutti myös luostarin Karthagoon ja ympäröi sen vahvoilla muureilla. Rauha palasi nyt Pohjois-Afrikkaan ja aikalaishistorioitsija Prokopios kuvasi Solomonin hallintoa "niin viisaaksi ja rauhalliseksi, että Pohjois-Afrikan roomalaiset asukkaat pystyivät pitämään itseään onnekkaimpina ihmisistä".

title: David Pawson

text: Pawsonin toimikauden aikana Millmeadista tuli Britannian suurin baptistiseurakunta. Ihmiset tulivat säännöllisesti kuulemaan Pawsonin saarnaamista Lontoosta saakka. Hänen seurakuntansa onkin liki ainutlaatuisessa asemassa sikäli että sen jumalanpalvelusten osallistujamäärät ovat kaksi kertaa suurempia kuin itse seurakunnan jäsenmäärä. Cliff Richard, jonka Pawson kastoi, kävi myös säännöllisesti kokouksissa. Pawson jätti Millmeadin vuonna 1979 ja siirtyi saarnaamaan ympäri maailmaa. Hän saarnaa edelleen toistuvasti Britanniassa ja muissa maissa: Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Etelä-Afrikassa, Alankomaissa, Israelissa, Kaakkois-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.

title: Solomon (500-luku)

text: Vuonna 543 koko valtakunnassa riehunut kulkutauti iski Pohjois-Afrikkaan ja aiheutti suurta tuhoa kaupungeissa ja erityisesti armeijan parissa. Samana vuonna Byzaciumissa oli levotonta, ja Solomon syytti tästä paikallisen mauripäällikön Antalaksen veljeä, jonka hän teloitutti. Lisäksi Solomon lopetti tarvikkeiden kuljettamisen Antalakselle, joka oli roomalaisten liittolainen. Vuonna 543 Solomonin veljenpojista Sergiuksesta ja Cyruksesta tehtiin Tripolitanian ja Pentapoliksen (Kyrenaika) duxeja. Sergius kuitenkin provosoi Tripolitanian Leuathae-heimoliiton nousemaan kapinaan roomalaisia vastaan tappamalla 79 heidän johtajistaan juhla-aterian aikana Leptis Magnassa. Sergius löi maurit kaupungin edustalla käydyssä taistelussa, mutta joutui pian pakenemaan setänsä luo Karthagoon. Seuraavana vuonna kapinaan liittyi myös mauripäällikkö Antalas, jonka Solomon oli toimillaan suututtanut.

title: Tripoli

text: Nykyinen Tripolin alue oli aluksi libyalaisiksi kutsuttujen ja nykyisten berberien edeltäjinä pidettyjen heimojen asuttama keidas. Tripolin perustivat foinikialaiset 600-luvulla eaa. Foinikialaiset käyttivät Tripolia pysähdyspaikkana purjehduksillaan länteen ja heidän muodostamansa siirtokunta sai nimekseen Oea, josta tuli osa foinikialaisten perustamaa Karthagon valtakuntaa. Karthagon kukistuessa vuonna 149 eaa. alueen valtasivat numidialaiset. Numidialaisia seurasivat Julius Caesarin johdolla roomalaiset, jotka tekivät alueesta Tripolitanian provinssin. Provinssi koostui kolmesta kaupungista, Sabratha, Leptis Magna ja Oea ja nykyinen Tripoli-nimi on johdettu kreikkalaisesta nimestä Tripolis. Tri on suomeksi kolme ja polis kaupunki. Tripolitania kukoisti Rooman alaisuudessa ja rikastui maanviljelyksellä ja rannikon kauppareiteillä. Sen kautta kuljetettiin Roomaan kultaa, norsunluuta, orjia ja eksoottisia eläimiä Rooman sirkuksiin. Kamelien yleistyessä kulkuvälineinä myös maareittejä pitkin kulkenut kauppa kasvoi, mikä mahdollisti Oean ja Leptis Magnan rikastumisen. Vuonna 297 Tripolitanian nimi lyhennettiin muotoon Tripolis ja Oea sai useita etuoikeuksia samalla, kun Leptis Magna ja Sabratha puolestaan köyhtyivät. Nimi Tripoli alkoi ajan myötä viitata yksinomaan Oean kaupunkiin.[1]

title: Cumae

text: Kyme voidaan lukea osaksi Suur-Kreikan eli Magna Graecian aluetta termin laajassa merkityksessä. Joskus termillä viitataan kuitenkin lähinnä aivan Italian eteläisimmän rannikon kreikkalaiskaupunkeihin ja kaikkein rajatuimmassa merkityksessä pelkästään Tarantonlahden siirtokuntiin. Kaupunki oli Tyrrhenanmeren rannikon kreikkalaiskaupungeista pohjoisin yhdessä Neapoliin kanssa.

title: Miekka ja magia

text: Miekka ja magia -teemoja on hyödynnetty myös kirjallisuuden ulkopuolella, esimerkiksi sarjakuvissa ja elokuvissa. Barbaarielokuva on fantasiaelokuvan alalaji, joka tunnetaan myös miekka ja magia -elokuvana. Genren tunnetuin edustaja on Howardin luomaan hahmoon perustuva "Conan barbaari" ("Conan the Barbarian", 1982). Toinen tunnettu miekka ja magia -elokuva on "Willow" (1988). Genren vaikutus on ollut merkittävä myös roolipeleissä aina ensimmäisestä "Dungeons & Dragonsista" (1974) alkaen. Miekka ja magia onkin aina ollut suosituin roolipelaamisen tyylilaji.

title: Libyan historia

text: Foinikialaiset kauppiaat toimivat aktiivisesti koko Välimeren alueella ennen 1100-lukua (eaa). Monet pohjoisafrikkalaiset kaupungit ja kylät syntyivät foinikialaisten kauppa-asemien ympärille. Foinikialaisten merentakaisisita siirtomaista suurin, Karthago, hallitsi 400-luvulla ennen ajanlaskun alkua suurta osaa Pohjois-Afrikasta. Sen piirissä alkoi syntyä oma kulttuuri, puunilaisuus. Puunilaisten asutuksia Libyan rannikolla olivat muun muassa Oea eli Tripoli, Labdah (myöhemmin Leptis Magna) sekä Sabratha. Tämä alue sai myöhemmin nimen "Tripolis", kolme kaupunkia.

title: Magna Graecia

text: Alueen muita, edellä mainittujen polisten alaisia kreikkalaisia kaupunkeja olivat muun muassa:[3]

title: Septimius Severus

text: Lucius Septimius Severus (11. huhtikuuta 146 – 4. helmikuuta 211) oli Rooman keisari vuosina 193–211. Hän oli kotoisin Leptis Magnasta Pohjois-Afrikasta, ja saattoi olla kansallisuudeltaan berberi tai puuni. Commodus nimitti Severuksen legioonien komentajaksi Pannoniassa. Pertinaxin murhan jälkeen joukot huusivat hänet keisariksi. Hän lähti joukkoineen Italiaan ja saapui Roomaan ilman vastarintaa.

title: Gnawat

text: Gnawat (, ) ovat Pohjois-Afrikassa asuva ihmisryhmä, jonka juuret ovat läntisessä Afrikassa. Gnawat ovat arabien 1600-luvun aikana vangitsemien ihmisten eli orjien jälkeläisiä. Orjia tuotiin Sudanin, Malin ja Guinean alueilta Saharan yli pohjoiseen Afrikkaan, jossa heidät saatettiin myydä edelleen eteenpäin tai he saattoivat joutua Marokon sulttaanin palvelijoiksi.

title: Afrikan tähti

text: Addis Abeba – Etiopian pääkaupunki Ain Galaka – keidaskylä Saharassa, Pohjois-Tšadissa Bahr el Ghazal – Niilin sivujoki ja maakunta Etelä-Sudanissa Canary Islands () – Espanjalle kuuluva saariryhmä Atlantilla Cape Guardafui – Afrikan manteren itäisin niemi Somaliassa Cape Saint Marie – Madagaskarin eteläisin niemi Cape Town (suom. Kapkaupunki) – kaupunki Etelä-Afrikassa lähellä Hyväntoivonniemeä Cape Verde (suom. Kap Verde) – Afrikan manteren läntisin niemi Senegalissa lähellä Dakaria. (Lähistöllä on myös saarivaltio Kap Verde, mutta pelilaudalla paikka on selvästi niemen kohdalla.) Congo (suom. Kongo) – kaksi valtiota Keski-Afrikassa, myös joki, jonka suulla paikkakunta pelilaudalla sijaitsee Dar es Salaam, Tansanian entinen pääkaupunki Intian valtameren rannikolla, maan suurin kaupunki Darfur, maakunta Sudanissa. Dragon Mountains (suom. Lohikäärmevuoret) – vuoristo Etelä-Afrikassa Egypt (suom. Egypti) – valtio Koillis-Afrikassa Aasian rajalla Gold Coast (suom. Kultarannikko), Ison-Britannian entinen siirtomaa, nykyisin Ghana Kandjama – kylä Keski-Gabonissa Lake Victoria (suom. Victoriajärvi) – Afrikan suurin järvi Tansanian, Kenian ja Ugandan alueella Morocco (suom. Marokko) – valtio Luoteis-Afrikassa Mozambique (suom. Mosambik) – valtio Itä-Afrikan rannikolla Ocombo – pieni kylä Kongon itäosassa Sahara – maailman suurin autiomaa Pohjois-Afrikassa Saint Helena, Isolle-Britannialle kuuluva saari keskellä Atlantin valtamerta Sierra Leone, valtio Länsi-Afrikan rannikolla Slave Coast (suom. Orjarannikko) – Nigerian rannikon vanha nimitys Suakin – satamakaupunki Sudanissa Punaisenmeren rannalla Tamatave – nyk. Toamasina, rannikkokaupunki Madagaskarin itärannikolla Timbuktu – historiallisesti huomattava kaupunki Malissa Tripoli – Libyan pääkaupunki Välimeren rannikolla Tunis – Tunisian pääkaupunki Välimeren rannikolla Victoria Falls (suom. Victorian putoukset) – vesiputoukset Sambesi-joessa Sambian ja Zimbabwen rajalla Whalefish Bay – nyk. Walvis Bay, satamakaupunki Namibiassa Atlantin rannikolla

title: Leptis Magna

text: Leptis Magnasta kotoisin olevasta Septimius Severuksesta tuli vuonna 193 Rooman keisari. Uusi keisari suosi vanhaa kotikaupunkiansa, ja pian siitä tuli yksi Afrikan tärkeimmistä kaupungeista, heti Karthagon ja Aleksandrian jälkeen. 200-luvun kriisin aikana kaupunki pääsi rappeutumaan, mutta koki lyhytaikaisen loistokauden Theodosius I:n aikana. Vandaalit valloittivat kaupungin 439 ja purkivat kaupungin muurit. Berberit ryöstivät vuonna 523 puolustuskyvyttömän kaupungin, ja Belisarius valtasi kaupungin Itä-Roomalle vuonna 534. Kaupungista tuli provinssin uusi pääkaupunki, mutta se ei koskaan toipunut berberien hyökkäyksestä. Bysanttilaiset luopuivat kaupungista 650-luvulla arabien hyökätessä, ja se hylättiin kokonaan asumattomaksi.

title: Eero Magga

text:
Eero Magga (s. 24. elokuuta 1953 Sodankylä) on suomalainen iskelmälaulaja, joka osallistui 1993 Seinäjoen tangomarkkinoille ja sijoittui kuudenneksi.
Magga toimi "Poromiehen ralli" -ohjelman juontajana 1998. Sen jälkeen Magga on keikkailut Pohjois-Suomessa.

title: Ziryab

text: Ziryab perusti Cordobaan konservatorion vuonna 822, josta ainakin kolmekymmentä nuorta naista valmistui hovimuusikoiksi. Hän opetti laulajille oikeaa hengitystä sitomalla turbaanin rintakehän ympäri ja ääntämystä laittamalla puupalan hampaiden väliin. Hän lisäsi luuttuun viidennen kielen ja valmisti plektran kotkan kynsisä; hänen tiedetään osanneen ulkoa yli tuhannen laulun sanat ja sävelet ja hän loi yhä edelleen Pohjois-Afrikan musiikissa vaikuttavat nouba-musiikin kirjoittamisen standardit. Hänen musiikillinen ajattelunsa kuuluu yhä espanjalaisessa musiikissa ja Paco de Lucia onkin nimennyt yhden albumeistaan hänen mukaansa.

title: Paestum

text: Kaupunki voidaan lukea osaksi Suur-Kreikan eli Magna Graecian aluetta termin laajassa merkityksessä. Joskus termillä viitataan kuitenkin lähinnä aivan Italian eteläisimmän rannikon kreikkalaiskaupunkeihin ja kaikkein rajatuimmassa merkityksessä pelkästään Tarantonlahden siirtokuntiin. Kaupunki oli Tyrrhenanmeren rannikon kreikkalaiskaupungeista pohjoisimpia Kymen ("Cumae") ja Neapoliin ohella.

title: Leptis Magna

text: Leptis Magnan rauniot ovat Unescon maailmanperintökohde.


query: Mikä suku on Ruotsin nykyinen hallitsija?

title: Bernadotte

text: Bernadotte on ranskalaista alkuperää oleva hallitsijasuku, joka on hallinnut Ruotsia vuodesta 1818 alkaen ja Norjaa vuosina 1818–1905. Suvun nykyinen päämies on kuningas Kaarle XVI Kustaa. Kuningashuoneen perustaja oli Ranskan marsalkka Jean-Baptiste Bernadotte, jonka Ruotsin valtiopäivät valitsi kruununperijäksi kuningas Kaarle XIII:n jälkeen. Bernadottet ovat olleet hallitsijoina parisataa vuotta, ja sinä aikana Ruotsi on siirtynyt itsevaltaisesta perustuslaillisesta monarkiasta seremonialliseen kuninkuuteen.

title: Grimaldi (suku)

text: Grimaldi on alkujaan genovalainen aatelissuku, joka hallitsee Monacoa. Ensimmäistä kertaa se pääsi Monacon valtiaaksi 1200-luvulla. Vuonna 1613 luotiin titteli Monacon ruhtinas, joka on aina ollut Grimaldi-suvulla. Alkuperäinen suku sammui mieslinjalta vuonna 1731, minkä seurauksena nimi ja Monacon valtaistuin siirtyivät viimeisen miespuolisen Grimaldin vävylle Jacques Goyon de Matignonille (hallitsijanimi Jaakko I). Hänestä polveutuneen suvun viimeinen miespuolinen jäsen oli Monacon ruhtinas Ludvig II (1870–1949), jonka jälkeen ruhtinaaksi tuli hänen tyttärenpoikansa Rainier III, isänsä puolelta ranskalaista Polignacin aatelissukua. Monacon hallitsijasuku käyttää silti edelleen Grimaldin nimeä. Nykyinen hallitsija on Rainier III:n poika Albert II.

title: Luettelo Alankomaiden hallitsijoista

text: Tämä on luettelo Alankomaiden hallitsijoista. Luettelo on kronologinen. Luettelossa on myös Hollannin kuningaskunnan ja Yhdistyneen Alankomaiden kuningaskunnan hallitsjoita. Nykyinen Alankomaiden hallitsija on kuningas Willem-Alexander.

title: Alankomaiden hallitsija

text: Alankomaiden hallitsijoista oli ensimmäinen vuosina 1806–1810 hallinnut Ranskan keisarin Napoleon I:n veli Ludvig Bonaparte, jonka Alankomaat vallannut Napoleon asetti perustamansa Hollannin kuningaskunnan nukkevaltion hallitsijaksi. Nykyinen monarkia perustettiin Wienin kongressissa 1815, kun Eurooppaa järjesteltiin uudelleen Napoleonin kukistumisen jälkeen. Tuolloin Alankomaihin kuuluivat myös nykyiset Belgia ja Luxemburg. Belgia itsenäistyi 1830. Vilhelm III:n kuoltua hallitsijaksi tuli hänen tyttärensä Vilhelmiina, mutta Luxemburgin laki ei sallinut naispuolista hallitsijaa, joten Luxemburgin hallitsijaksi tuli Nassaun entinen herttua Aadolf.

title: Aadolf Fredrik

text: Vuonna 1727 Aadolf Fredrik peri Lyypekin ruhtinaspiispan viran[1], mutta Ruotsin kruununprinssi hänestä tuli vasta vuonna 1743. Ruotsi ja Venäjä solmivat tuolloin Turun rauhansopimuksen, jossa oli yhtenä ehtona, että Aadolf Fredrik valitaan Ruotsin kruununprinssiksi. Venäjän keisarinna Elisabet halusi näin varmistaa, että Ruotsin hallitsijaksi tulisi Venäjälle myötämielinen mies. Aadolf Fredrikin uskottiin olevan tällainen mies: hän oli sukua Elisabetille ja toimi myös Venäjän kruununprinssi Karl Peter Ulrikin (myöhempi keisari Pietari III) holhoojana. Ruotsin kuningassukuun Aadolf Fredrikin liitti se, että hän oli Ruotsia 1599–1611 hallinneen Kaarle IX:n jälkeläinen.

title: Ynglinga-suku

text: Käsitykset lähteiden luotettavuudesta ovat suuresti vaihdelleet eri aikoina. Mannermaalla ei islantilaisia lähteitä tunnettu ennen 1600-luvun puoliväliä, ja ennen sitä laaditut kuningasluettelot saattavat poiketa huomattavastikin islantilaisista lähteistä. Nykyinen historiantutkimus ei käytä kertomuksia Ynglinga-suvusta Ruotsin historian lähteenä.

title: Aminoff (suku)

text: Suku introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1650 numerolla 446, mutta numero muutettiin myöhemmin 456:ksi. Feodor Aminoffin pojan, eversti Esaias Aminoffin pojista Johanista ja Gregorista polveutuvat suvun nykyinen ruotsalainen ja suomalainen haara. Suvun edustajat asuivat 1600-luvun lopulle saakka pääosin Inkerinmaalla, mutta suuren Pohjan sodan jälkeen kaikki eloonjääneet Aminoffit siirtyivät Ruotsiin tai Suomeen. Ruotsissa suku korotettiin vuonna 1778 ritaristoon, eli silloiseen aatelin toiseen luokkaan.

title: Aatelointi

text: Introduktiossa aatelinen ja hänen sukunsa otettiin jäseneksi ritarihuoneeseen ja kirjattiin ritarihuoneen aatelismatrikkeliin. Tässä yhteydessä suku sai järjestysnumeron. Ulkomaisen aateliarvon omaava ei voinut tulla introdusoiduksi ritarihuoneeseen. Hallitsijan luvalla suku voitiin kuitenkin "naturalisoida", jolloin jäsenet voitiin introdusoida. Ruotsissa ulkomaisten aatelisarvojen omistajat, joita ei ole naturalisoitu, muodostavat niin sanotun "introdusoimattoman aatelin" ().

title: Tanskan hallitsija

text: Tanska on kuningaskunta, jonka nykyinen hallitsija on Margareeta II. Tanskan hallitsijoilla ei käytännössä juurikaan ole poliittista valtaa.

title: Venäjän hallitsijat

text: Kaikki hallitsijat vuoteen 1917 saakka on katsottu kuuluviksi Romanovien dynastiaan, vaikka teknisesti Pietari III ja kaikki keisarit Paavali I:stä alkaen olivat Holstein-Gottorpin sukua, kun taas Katariina I, Iivana VI ja Katariina II kuuluivat kokonaan muihin sukuihin.

title: Luettelo Suomen hallitsijoista ja valtionpäämiehistä

text: Bjälbo-sukua kutsutaan myös Folkunga-suvuksi. Hallituskaudet ovat osittain päällekkäisiä, koska suvun jäsenet toimivat ajoittain toistensa hallitsijakumppaneina. Alaikäisten kuninkaiden hallituskaudella hallitsemisesta vastasi käytännössä holhoojahallitus. Bjälbo-sukuun kuulumaton Matias Kettilmundinpoika johti Ruotsia valtakunnan päämiehenä ("rikshövitsman") vuosien 1318 - 1319 välillä.

title: Kaarle Fredrik

text: Kaarle XII:n kuollessa lapsettomana vuonna 1718 Ruotsia hallinnut pfalzilainen suku sammui mieslinjalta, jolloin nuoresta Kaarle Fredrikistä tuli ehdokas uudeksi hallitsijaksi. Kun Ruotsin säätyvaltiopäivät kuitenkin valitsivat hallitsijaksi Kaarle XII:n nuoremman siskon Ulriika Eleonooran, Kaarle Fredrik lähti maasta toukokuussa 1719 ja muutti vuonna 1721 Venäjälle tsaari Pietari Suuren kutsumana. Samaan aikaan Ruotsin valtiopäiville syntyi niin sanottu holsteinilainen puolue, joka kannatti Kaarle Fredrikiä vuoden 1720 uudessa kuninkaanvaalissa, mutta kuninkaaksi valittiin Ulriika Eleonooran puoliso, Hessenin prinssi Fredrik. Holsteinilaiset saivat vuonna 1723 valtiopäivillä läpi päätöksen, jolla Kaarle Fredrikille myönnettiin ”kuninkaallisen korkeuden” arvonimi ja 50 000 taalarin vuotuinen eläke. Venäjän avoin tuki alkoi kuitenkin vähentää hänen suosiotaan Ruotsissa ja holsteinilaisen puolueen kannatus romahti vuoden 1727 valtiopäivillä.

title: Bjälbo-suku

text: Bjälbo-suku oli suku, johon kuului Ruotsin, Norjan ja Tanskan hallitsijoita 1200- ja 1300-luvulla. Suvun kuuluisimpia jäseniä on Birger-jaarli.

title: Albert II (Belgia)

text: Albert II on Saksi-Coburg-Gothan sukua, kuningas Leopold III:n (1901–1983) ja Ruotsin prinsessa Astridin (1905–1935) nuorempi poika, joka sai syntyessään arvonimen Liègen prinssi. Hän on myös Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan Elisabet II:n kaukainen serkku.

title: Ruotsin hallitsija

text: Ruotsi on kuningaskunta, jonka nykyinen kuningas on Kaarle XVI Kustaa. Ruotsi on nykyään vahvasti parlamentaarinen maa, eikä sen kuninkaalla vuoden 1975 perustuslain astuttua voimaan ole ollut enää edes muodollista toimeenpanovaltaa, vaikkakin hän on ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja. Kuitenkin monarkialla on Ruotsissa voimakas suosio, kuninkaalla on laaja vaikutusvalta ja hän on perustuslain mukaan kansakunnan yhtenäisyyden ja perinteiden elävä symboli. Ruotsin hallitsijalle on annettu perustuslain nojalla täysi koskemattomuus eikä hallitsijaa voi syyttää mistään rikoksesta. Ylin poliittinen vallankäyttäjä Ruotsissa on pääministeri.

title: Pfalzilainen suku

text: Pfalzilainen suku periytyi Pfalzin vaaliruhtinaskuntaa hallinneen Wittelsbachien pfalzilaisen haaran nuoremmasta sukuhaarasta, Pfalz-Zweibrückenin suvusta. Se oli eriytynyt vuonna 1453, kun Simmernin pfalzkreivikunnasta erotettiin Zweibrückenin pfalzkreivikunta. 1600-luvun alkupuolella elänyt Zweibrückenin pfalzkreivi Juhana Kasimir meni naimisiin Ruotsin kuningas Kaarle IX:n tyttären Katariina Vaasan kanssa. Kun Ruotsia hallinnut Vaasan hallitsijasuku oli sammunut mieslinjalta, heidän poikansa Kaarle Kustaa julistettiin vuonna 1649 Ruotsin kruununperilliseksi ja seuraavana vuonna kruunu määrättiin periytymään Kaarle Kustaan jälkeläisille. Hänestä tuli kuningas Kaarle X Kustaa kuningatar Kristiinan luovuttua kruunusta vuonna 1654. Kaarle X Kustaan jälkeen Ruotsia hallitsivat hänen jälkeläisensä Kaarle XI ja Kaarle XII. Pfalzilainen suku sammui mieslinjalta Kaarle XII:n kuollessa ilman poikia vuonna 1718, minkä jälkeen suvun viimeisenä hallitsijana oli hänen sisarensa Ulriika Eleonoora. Koko Juhana Kasimirin suku sammui mieslinjalta myös Saksassa vuonna 1731, minkä jälkeen Zweibrückenin pfalzkreivin arvo siirtyi Wittelsbachien Pfalz-Birkenfeldin sukuhaaralle.

title: Viktoria (Iso-Britannia)

text: Nykyajan monarkeista Viktorian jälkeläisiä ovat Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsija Elisabet II, Tanskan Margareeta II, Norjan Harald V, Ruotsin Kaarle XVI Kustaa ja Espanjan Felipe VI.

title: Norjan hallitsija

text: Norjan suurkäräjät hyväksyivät vuonna 1905 lain, joka koski Norjan konsulilaitoksen perustamista mutta Norjan ja Ruotsin yhteinen kuningas Oskar II ei hyväksynyt lakia, joten Norjan suurkäräjät katsoivat maan eronneen personaaliunionista. Norjassa järjestettiin kansanäänestys personaaliunionin purkamisesta. Purkamista kannatti 368 392 norjalaista ja unionin säilyttämistä 184. Norjan suurkäräjät ja Ruotsin hallitus sopivat personaaliunionin purkamisesta. Norja valitsi uudeksi valtionpäämiehekseen Tanskan prinssi Karlin, joka otti hallitsijanimekseen Haakon VII. Hän oli isänsä puolelta Sonderburg-Glücksburgin sukua, eli Tanskan hallitsijasukua, ja äidin puoleltaan Bernadotte-sukua eli Ruotsin hallitsijasukua.

title: Wettin (suku)

text: Eräs ernestiläisistä herttuakunnista oli Saksi-Coburg-Gotha, jota hallineesta sukuhaarasta eli Saksi-Coburg-Gothan suvusta kohosi 1800-luvulla hallitsijoita useisiin Euroopan valtioihin. Leopold I nousi vuonna 1831 Belgian valtaistuimelle ja suku on hallinnut Belgiaa siitä alkaen. Bulgariaa suku hallitsi vuosina 1887–1946, ensin ruhtinaskuntana ja vuodesta 1908 kuningaskuntana. Samaan sukuun kuului myös Ison-Britannian kuningatar Viktorian puoliso Albert. Koska kaikki Ison-Britannian hallitsijat vuodesta 1901 alkaen ovat hänen jälkeläisiään, on suku periaatteessa edelleen vallassa myös siellä, mutta on käyttänyt vuodesta 1917 nimeä Windsor. Vastaavasti myös Portugalin kuningatar Maria II:n puoliso Ferdinand kuului Saksi-Coburg-Gothan sukuun. Suku menetti valtansa Portugalissa ja Bulgariassa monarkian lakkauttamisen yhteydessä.

title: Ruotsin perustuslait

text: Vuonna 1810 annettu kruununperimysjärjestys on perustuslaeista vanhin. Se on peräisin ajalta, jolloin Bernadotte-suku nousi Ruotsin valtaistuimelle, kun Kaarle XIII oli adoptoinut Jean Baptiste Bernadotten, josta tuli Ruotsin kuningas Kaarle XIV Juhana, kun hänet valittiin kruununperijäksi samana vuonna. Laissa säädetään Jean Baptiste Bernadotten eli Kaarle XIV Juhanan jälkeläisten oikeudesta kruununperimykseen. Täydennys on sittemmin antanut kruununperimysoikeuden nykyään vain Kaarle XVI Kustaan jälkeläisille. Vuoteen 1980 kruununperimysjärjestys oli agnaattinen eli vain mies saattoi periä kruunun, mutta 1. tammikuuta 1980 lähtien kruununperimysjärjestys on ollut kognaattinen. Tämän muutoksen jälkeen hallitsijan vanhin lapsi perii kruunun sukupuolestaan riippumatta, minkä vuoksi Kaarle XVI Kustaan esikoinen kruununprinsessa Victoria on nykyinen kruununperillinen. Kruununperimysjärjestykseen on viittauksia myös hallitusmuodon 1. luvun 5 §:ssä sekä 5 §:ssä.

title: Friedrich Karl

text: Hessen-Kasselin sukuun oli kuulunut aiemmin yksi Suomen hallitsija, Ruotsin kuninkaana vuosina 1720–1751 ollut maakreivi Fredrik I (1676–1751), joka oli Friedrich Karlin isoisän isoisän isosetä. Tosin Vapauden aikana kuninkaalla ei Ruotsin valtakunnassa ollut paljoakaan valtaa.

title: Von Essen

text: Saarenmaan siirryttyä Ruotsin hallintaan 1645 suvun edustajia muutti Suomeen ja Ruotsiin. Ruotsin ritarihuoneessa suku on introdusoitu aatelisena sukuna numero 723. Ruotsissa sukuhaarasta käytetään nimeä von Essen af Zellie erotuksena muista von Essen –suvuista. Ruotsissa elää myös vapaaherrallinen "von Essen" -suku, numerolla 158. Suomen ritarihuoneeseen suku introdisoitiin vuonna 1818. Suomessa suku on hallinut muun muassa Seestan kartanoa Nastolassa.

title: Tawast

text: Nykyinen Tawast-suku polveutuu 1500-luvun puolivälissä Lempäälän Hietaniemen tilan omistaneesta Henrik Jönsinpojasta, jonka suku vaikutti porvareina Turussa. Vuonna 1765 Ruotsin aateliin hyväksyttiin tähän sukuun kuulunut luutnantti Carl Johan Tawast sisaruksineen ja he saivat käyttöönsä aiemmin sammuneen Tawast-suvun nimen ja numeron 64, sillä heidän virheellisesti oletettiin kuuluneen siihen. Samaten hyväksyttiin myös Kerimäen Hannolanpellosta olleen vääpeli Christoffer Tawastin (k. 1742) jälkeläiset, joiden katsotaan olleen edellisten kanssa samaa sukua. Suomen ritarihuoneen järjestäytymisen yhteydessä 1818 tämä uusi Tawastin suku liitettiin Suomen aateliin aatelisena sukuna numero 3. Sukuun kuulunut kenraali Johan Henrik Tawast korotettiin Ruotsissa vuonna 1802 vapaaherraksi ja 1818 kreiviksi, mutta koko turkulainen sukuhaara sammui hänen kuollessaan Ruotsissa vuonna 1841. Suku jatkui kuitenkin vielä kerimäkeläisestä haarasta, johon nykyään Suomessa elävät Tawastit kuuluvat. Sen uusia sukuhaaroja on liitetty Suomen ritarihuoneelle vielä 1900-luvun jälkipuoliskon aikana.

title: Meurman (suku)

text: Meurman on suomalainen sivistyssuku. Nimi oli alun perin muotoa Mörman. Aiemmin suvun oletettiin olevan sukua Ruotsissa vuonna 1689 aateloidulle von Meurman -suvulle, mutta tämä oletus on myöhemmin kyseenalaistettu. Nykyinen käsitys suvun alkuperästä perustuu historioitsija Yrjö Blomstedtin tutkimuksiin. Suvun kantaisä lienee ollut 1600-luvulla Turussa elänyt kultaseppä Hugo Mörman ("Hugo Pehrsson"), joka oli lähtöisin Liivinmaalta Baltiasta, Blomstedtin mukaan mahdollisesti Wolmarista. Suvun yksi haara on hallinnut vuodesta 1821 Liuksialan kartanoa Kangasalla. Eräät suvun jäsenet ovat ottaneet sukunimen Liuksiala.

title: Rosenlew (suku)

text: Suku on alkujaan lähtöisin Saksasta ja polveutuu Mecklenburgin aateliin kuuluneesta Vanzelow-suvusta. Suvun kantaisä on Hämeen jalkaväkirykmentin majurina toiminut Ertman von Schow (1623–1690), joka tuli Ruotsin armeijan palvelukseen kolmikymmenvuotisen sodan aikana vuonna 1639. Hän sai 1652 itselleen läänityksen Sauvon Pataisten kylästä. Hänet aateloitiin Ruotsissa vuonna 1682, jolloin hän otti nimen "Rosenlew", ja samana vuonna hänen sukunsa merkittiin Ruotsin ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 1009. Suomen ritarihuoneen järjestäytymisen yhteydessä vuonna 1818 Rosenlewin suku merkittiin sinne aatelisena sukuna numero 75. Sukua ei ole elänyt Ruotsissa vuoden 1809 jälkeen. Tosin vuonna 1951 eräs Suomesta muuttanut jäsen sai edustusoikeuden Ruotsin ritarihuoneella, mutta tämä sukuhaara sammui mieslinjalta 1983.

title: Dietrich Bonhoeffer

text: Dietrich Bonhoeffer syntyi 1906 Breslaussa (Puolan nykyinen Wrocław) kuudentena kahdeksasta lapsesta ensimmäisenä kaksosparista. Kymmentä minuuttia myöhemmin syntyi kaksossisar, Sabine, joka pitkään oli Dietrichin läheisin leikkitoveri ja varhaisin ajatusten jakaja. Hänen isänsä oli Karl Bonhoeffer, yksi tuon ajan johtavista psykiatreista ja neurologeista. Hänen äitinsä Paula Bonhoeffer, o.s. von Hase, oli koulutukseltaan opettaja; hän antoi perheen lapsille alkuopetuksen kotona. Äidinisä toimi keisari Vilhelm II hovisaarnaajana. Äidin suku edusti vanhaa yläaatelia, oli musikaalisesti lahjakasta, ja useat äidin isän esivanhemmista toimivat pappeina. Isän sukua on seurattu keskiajalle, Bonhoefferit toimivat varsin usein hallitsijoiden neuvonantajina, mutta varhaisimmin ennen kuin suvun jäljitys käy mahdottomaksi, työskentelivät kauppiaina ja käsityöläisinä.

title: Albert (Viktorian puoliso)

text: Viktoria ja Albert saivat yhdeksän lasta vuosina 1840–1857.Lastensa kautta prinssipuoliso Albert on useimpien Euroopan kuningasperheiden esi-isä. Hänen jälkeläisiinsä kuuluvat muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsija kuningatar Elisabet, Espanjan Juan Carlos I, Tanskan kuningatar Margareeta, Norjan Harald V ja Ruotsin Kaarle XVI Kustaa.

title: Monacon hallitsija

text: Monacon hallitsija (ransk. "Prince de Monaco") on Monacon ruhtinaskunnan valtionpäämies jo vuodesta 1604. Nykyinen hallitsija on Albert II:n.

title: Luettelo Ruotsin hallitsijoista

text: Bjälbo-sukua kutsutaan myös Folkunga-suvuksi. Hallituskaudet ovat osittain päällekkäisiä, koska suvun jäsenet toimivat ajoittain toistensa hallitsijakumppaneina. Alaikäisten kuninkaiden hallituskaudella hallitsemisesta vastasi käytännössä holhoojahallitus. Bjälbo-sukuun kuulumaton Matias Kettilmundinpoika johti Ruotsia valtakunnan päämiehenä ("rikshövitsman") vuosien 1318–1319 välillä. Bjälbö-suku hallitsi myös Norjaa vuosina 1319–1387 sen jälkeen, kun Maunu Eerikinpoika peri Norjan kruunun äidinpuoleiselta isoisältään Norjan kuningas Haakon V Maununpojalta.

title: Vaasa (suku)

text:
Suvun jäseniä esiintyi jo 1300-luvulla ja heitä oli keskiajalla myös Suomessa. Krister Niilonpoika Vaasa (k. 1442) toimi Viipurin linnanpäällikkönä vuodesta 1417 ja nimitettiin Ruotsin drotsiksi vuonna 1435. Hänen pojanpoikansa Kettil Kaarlenpoika Vaasa (k. 1465) toimi vuodesta 1459 Linköpingin piispana ja lyhyen aikaa ennen kuolemaansa Ruotsin valtionhoitajana. Kettil Kaarlenpoika Vaasan pojanpoika Eerik Juhananpoika Vaasa (kuningas Kustaa Vaasan isä) oli 1500-luvun alkupuolella Kastelholman linnanpäällikkönä ja sai surmansa Tukholman verilöylyssä. Suku nousi kuningassuvuksi Kustaa Vaasan tultua sisällissodan ja valtiopäivien suorittaman vaalin tuloksena Ruotsin kuninkaaksi. Vaasa-suku sammui mieskannalta Puolan kuninkaaseen Juhana II Kasimiriin (k. 1672) ja naiskannalta kuningatar Kristiinaan (k. 1689). Vuonna 1809 syrjäytetyn kuningas Kustaa IV Aadolfin vanhin poika Kustaa (1799–1877), joka esitti maanpaossa ollessaan vaatimuksia Ruotsin kruunuun, käytti vuodesta 1829 Vaasan prinssin arvonimeä. Ruotsin nykyinen kuningas Kaarle XVI Kustaa on Kustaa Vaasan jälkeläinen isoisoäitinsä Badenin prinsessa Viktorian kautta.
Lihavoidulla tekstillä merkityt olivat Ruotsin, kursivoidut Puolan kuninkaita.