query: Mikä on Nantucketin pinta-ala?

title: Nantucket

text: Nantucketin pituus on noin 23 kilometriä, leveys enimmillään 8 kilometriä itäreunalla ja pinta-ala lähes 124 neliökilometriä.[16][6] Saari kapenee kohti länttä, jossa sijaitsevat sen lähisaaret Tuckernuck ja Muskeget.[2] Saaren pohjoisosat ovat mäkisemmät kuin alavat eteläosat[2] – korkein kohta on 33 metriä merenpinnan yläpuolelle kohoava Folger Hill.[5] Nantucketin kuntaan ja piirikuntaan kuuluu lisäksi noin 149 neliökilometriä ympäröivää merta.[16]

title: Arthur Gordon Pymin selonteko

text: Arthur Gordon Pym syntyi Yhdysvalloissa Massachusettsissa Nantucketin saarella, jossa on kuuluisa kalastussatama ja joka on valaanpyyntiseutua. Hänen paras ystävänsä Augustus Barnard on valaanpyyntialuksen kapteenin poika. Eräänä iltana nuorukaiset juopottelevat ja päättävät Augustuksen päähänpistosta hyödyntää tuulia ja lähteä purjehtimaan Pymin jollalla "Arielilla". Tuuli kuitenkin yltyy lähes myrskyksi. Juopunut Augustus menee jollassa tajuttomaksi, ja niin Pym, jonka merenkulkutaidot ovat pinnalliset, joutuu ottamaan jollan ohjauksen käsiinsä. Veneen oikaisuun ei ollut aikaa ennen kuin se kallistui ja kaatui, mutta Nantucketiin palaamassa ollut valaanpyyntialus huomaa heidät ja pelastaa. Arthur and Augustus viedään takaisin maihin, ja he päättävät salata kepposensa vanhemmiltaan.

title: Nantucket

text: Englantilaiset asuttivat Nantucketin pysyvästi vasta vuonna 1659, kun Mayhew myi saaren yhdeksälle uudisraivaajalle, jotka muuttivat sinne uskonnollisista syistä Pohjois-Massachusettsissa sijaitsevasta Salisburyn siirtokunnasta.[6][7] He perustivat Sherburnen kylän suojaisaan poukamaan saaren pohjoisrannikolle, mutta siirsivät sen myöhemmin nykyiselle paikalleen suuren luonnonsataman äärelle. Kylän nimi muutettiin vuonna 1795 Nantucketiksi, jolloin siitä tuli ainoa paikannimi Yhdysvalloissa, jolla viitataan sekä kuntaan, piirikuntaan että saareen. Intiaanien elinolot alkoivat vähitellen heiketä englantilaisten tultua saarelle. 1700-luvulla heitä kuoli paljon eurooppalaisten tuomiin tauteihin, ja he kärsivät vakavista alkoholi- ja velkaongelmista.[7] Koko alkuperäisväestö oli kuollut sukupuuttoon vuoteen 1855 mennessä.[6]

title: Rhindin papyrus

text: Probleemat 48–55 käsittelevät erilaisten alueiden pinta-alojen laskemista. Niistä tunnetuimmaksi on tullut probleema 48, joka käsittelee ympyrän pinta-alaa ja jonka on usein sanottu sisältävän yhden varhaisimmista tunnetuista π:n likiarvoista. Siinä ympyrän pinta-alaa, jonka likiarvona käytetään kahdeksankulmion pinta-alaa, verrataan sen ympäri piirretyn neliön pinta-alaan. Neliön jokainen sivu jaetaan kolmeen yhtä suureen osaan, minkä jälkeen tarkastellaan kahdeksankulmiota, joka saadaan, kun neliön jokaisesta nurkasta poistetaan tasakylkisen kolmion muotoinen alue. Jäljelle jäävä kahdeksankulmio on pinta-alaltaan likipitäen yhtä suuri kuin ympyrä. Tarkemmin sanottuna, jos alkuperäisen neliön sivu oli 9 pituusyksikköä, tämän kahdeksankulmion pinta-ala on: formula_8. Todetaan, että luku 63 on lähellä lukua 64 ja että formula_9. Alkuperäisen neliön pinta-ala sen sijaan oli formula_10 pituusyksikköä. Päättelyä jatketaan probleemassa 50, jossa päädytään siihen, että ympyrän pinta-ala on likipitäen yhtä suuri kuin sellaisen neliön pinta-ala, jonka sivu on kahdeksan yhdeksäsosaa ympyrän halkaisijasta. Jos ympyrän pinta-alalle olisi jo silloin tunnettu lauseke formula_11, tästä olisi saatu π:lle likiarvo formula_12, sen sijaan että nykyisin tunnettu likiarvo alkaa 3,14159.

title: Stereografinen projektio

text:
Stereografinen projektio on konformikuvaus, mikä merkitsee, että siinä kulmat, joissa käyrät leikkaavat toisensa, säilyvät ennallaan, kuten oheiset kuviot osoittavat. Sitä vastoin pinta-alat eivät säily: yleensä alueen pinta-ala pallopinnalla ei ole yhtä suuri kuin sitä vastaavan alueen pinta-ala tasolla. Pinta-ala-alkio "X","Y" -koordinaateissa on:
Ainoastaan yksikköympyrän formula_12 kohdalla infinitesimaalisten alueiden pinta-ala säilyy. Origon (0,0) välittömässä
läheisyydessä olevien pienten alueiden pinta-ala on tasolla vain neljäsosa siitä, mikä se on pallopinnalla, ja kaukana origosta
pinta-alamittakaava lähestyy ääretöntä.

title: Paimionjoki

text: Paimionjoen suurin sivujoki on Karinaisten ja Tarvasjoen kautta virtaava, Tarvasjoen keskustan luona Paimionjokeen laskeva Tarvasjoki (valuma-alueen pinta-ala 139 km²). Pienempiä sivujokia ovat Tammelan eteläosista alkunsa saava, Someron Hirsjärveen laskeva Pajulanjoki eli Virkaanjoki (valuma-alueen pinta-ala 101 km²), Someron pohjoisosista alkunsa saava, Someron Kirkkojärveen laskeva Jaatilanjoki (valuma-alueen pinta-ala 96 km²), Paimiossa joen alajuoksuun yhtyvä Vähäjoki (valuma-alueen pinta-ala 77 km²), Kosken pohjoisosista alkunsa saava, Somerolla Paimionjokeen laskeva Palojoki eli Puostaanoja (valuma-alueen pinta-ala 57 km²) sekä Marttilassa Paimionjokeen pohjoisesta laskevat Ihmistenoja (valuma-alueen pinta-ala 45  m²) ja Hirvasoja (valuma-alueen pinta-ala 32 km²).

title: Pinta-ala

text: Joitain yleisiä kaavoja kaksiulotteisten kappaleiden pinta-alan (A) määrittämiseen:Joidenkin kolmiulotteisten kappaleiden pinta-alojen laskukaavoja:Poikkipinta-alalla tarkoitetaan katkaistun kappaleen katkaisupinnan pinta-alaa. Poikkipinta-alaa käytetään esim. sähköjohtojen paksuuden mittana.

title: Nantucketin lentoasema

text: Aseman historia alkoi 1930-luvulla, kun paikallinen maanviljelijä Leslie Holm tasoitti maitaan maatalonsa eteläpuolelta lentokenttää varten. Hän muodosti ystävänsä David Raubin kanssa Nobadeer Flying Service -lentoyhtiön. Nantucketin kunta osti maat Holmilta vuonna 1941. Kunta sai samana vuonna Civil Aeronautics Administrationilta 274 000 dollaria, jotka käytettiin kahden päällystetyn kiitotien ja muihin aseman rakennustöihin. Yhdysvaltain laivasto otti aseman käyttöönsä toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen se palautettiin jälleen Nantucketin kunnalle, ja vuonna 1946 se nimettiin uudelleen sodassa kuolleiden 11 nantucketilaismiehen muistolle.

title: Nantucketin lentoasema

text: Nantucketin lentoasema (; ) on lentoasema Nantucketin saaren eteläosassa Massachusettsissa, Yhdysvalloissa. Se on Massachusettsin toiseksi vilkkain lentoasema Loganin kansainvälisen lentoaseman jälkeen.

title: Nantucket

text: Nantucketista on ympärivuotinen lauttayhteys Cape Codissa sijaitsevaan Hyanniksen kaupunkiin – matka kestää 1–2 tuntia aluksen tyypistä riippuen. Kesäkaudeksi avataan myös lauttareitit Martha’s Vineyardiin ja Harwichin satamaan Cape Codissa.[27] Saaren julkista liikennettä hoitaa linja-autoyhtiö Nantucket Regional Transit Authority (NRTA), joka liikennöi säännöllisesti vain touko–lokakuussa.[28] Nantucketin lentoasema on Massachusettsin toiseksi vilkkain lentoasema Bostonissa sijaitsevan Loganin kansainvälisen lentoaseman jälkeen. Saarelta on suorat lentoyhteydet Hyannikseen ja Martha’s Vineyardiin sekä itärannikon suurimpiin kaupunkeihin.[29]

title: Wampanoagit

text: Wampanoagit ovat säilyneet erityisesti Martha's Vineyardilla. Nantucketin intiaaniyhteisö kärsi vuonna 1763 epidemiasta eikä toipunut siitä. Nantucketin viimeinen wampanoagi kuoli vuonna 1855. Wampanoagit tunnustettiin intiaaniheimoksi vuonna 1987, ja he ovat ainoa tunnustettu kansa, joka asuu Massachusettsissa.

title: Rakennuksen pinta-ala

text: Huoneala on huoneen seinien sisäpintojen mukaan laskettu pinta-ala. Jos huoneen katto on vino, lasketaan pinta-alaan mukaan vain se osa lattia-alasta, jossa huonekorkeus ylittää 160 cm.

title: Pinta-ala

text: Mielivaltaisen monikulmion kuvion pinta-ala voidaan selvittää jakamalla se geometrisiin peruskuvioihin, esimerkiksi kolmioihin, ja laskemalla pinta-ala osakuvioiden pinta-alojen summana. Jos alueen rajat ovat kaarevat, pinta-ala voidaan laskea integraalilaskennan avulla, mikäli rajakäyrät voidaan esittää matemaattisina funktioina. Pinta-alan suoraan mittaamiseen on ennen käytetty myös planimetriä.

title: Titanin asuttaminen

text: Titan on kuuksi suuri kappale, sen pinta-ala on Maan Kuuta tai sisäplaneetta Merkuriusta suurempi. Titanin läpimitta 5 150 km on hieman alle puolet maasta, joten sen pinta-ala on noin 1/6 Maan pinta-alasta. On kuitenkin muistettava, että Maasta on suuri osa merta, noin 3/4 josta suurin osa syvämerta. Titanin ala vastaa yli 240 Suomea. Näin ollen Titan on hyödynnettävältä pinta-alaltaan loppujen lopuksi melko lähellä Maata. Näin ollen tilaa asutuksille ja teollisuuslaitoksille löytyy.

title: Nantucket

text: Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivasto rakensi Nantucketin eteläosiin kiitotien lentoharjoituksia varten. Sodan päätyttyä laivasto luovutti lentokentän kaupungille, ja siitä kunnostettiin siviili-ilmailuun keskittyvä Nantucket Memorial Airport. 1960-luvulla Walter Beinecken johtama Sherburne Associates kunnosti matkailukäyttöön kaupungin satamalaitureita ja liikennerakennuksia, joista monet olivat ränsistyneet jo varsin huonokuntoisiksi.[6] Nantucketin väkiluku alkoi kasvaa uudelleen 1970-luvulla kunnes se saavutti 10000 asukkaan rajan 2000-luvun alussa.[14] Matkailu on edelleen sen tärkein elinkeino, ja nykyään matkailusesonki kestää toukokuun lopusta lokakuun puoliväliin. Saarella vierailee matkailijoita yhä enemmän myös talvella.[12]

title: Nantucketin rekiajelu

text: Nantucketin rekiajelu on Nantucketin saaren valaanpyytäjien aikoinaan käyttämä termi, jolla viitattiin tilanteeseen, jossa valas on huomannut, että siihen on osunut harppuuna. Valas yrittää paeta ja vetää perässään valaanpyyntivenettä. "Rekiajelun" vauhti riippui valaan koosta, eli suurempi valas veti lujempaa. Kovinta vauhtia veti kaskelotti, jonka vauhti saattoi nousta 37 kilometriin tunnissa. Kun valas uupui, valaanpyytäjät tappoivat sen.

title: Kyproksen maantiede

text: Kyproksen saaren pinta-ala on . Tästä noin kuuluu Kyproksen tasavaltaan ja noin Pohjois-Kyprokseen. Kokonaispinta-ala tekisi yhdistyneestä Kyproksesta maailman 170. suurimman valtion. Kyproksen pinta-alasta noin on maapinta-alaa ja vain noin sisävesiä. Pinta-alasta noin on maanviljelysmaata ja noin metsää.

title: Nantucket

text: Yhdessä lähisaariensa Tuckernuckin ja Muskegetin kanssa se muodostaa Nantucketin kunnan ja piirikunnan, jossa asuu pysyvästi reilut 11000 ihmistä.[4][2] Kesällä väkiluku voi kuitenkin kohota jopa 60000 asukkaaseen, kun saari täyttyy matkailijoista ja kesäasukkaista. Nykyään matkailu onkin Nantucketin merkittävin elinkeino, kun vielä 1800-luvulla se oli yksi maailman suurimmista valaanpyynnin keskuksista.[5] Saari julistettiin kansallishistorialliseksi alueeksi Yhdysvalloissa vuonna 1966.[6]

title: Brahmaguptan kaava

text: Jännenelikulmion pinta-ala = Kolmion formula_3 pinta-ala + kolmion formula_4 pinta-ala:

title: Rakennustehokkuus

text: Rakennustehokkuus tai tehokkuusluku (e) kuvaa alueella olevien rakennusten pinta-alaa suhteessa alueen pinta-alaan. Tehokkuusluku lasketaan kerrosten yhteenlasketun pinta-alan suhteena tontin (e), korttelin (e) tai alueen (e) pinta-alaan.

title: Nantucket

text: Löytääkseen kaskelotteja Nantucketin valaslaivasto joutui ulottamaan pyyntimatkansa yhä kauemmas. Aluksi alukset seurasivat Golfvirtaa pohjoiselle napapiirille saakka mutta suuntasivat sitten Etelä-Amerikan ympäri Tyynellemerelle.[6][9] Monet Tyynenmeren ja Antarktiksen saarista ovatkin saaneet nimensä nantucketilaisilta merenkävijäsuvuilta.[3] Pyyntimatkojen pidentyessä laivoille alettiin palkkaamaan väkeä myös Nantucketin ulkopuolelta, erityisesti Kap Verden saarilta Afrikan länsipuolelta. Vuosina 1825–1875 Kap Verdessä vieraili vuosittain noin sata valaanpyyntialusta täydentämässä lastiaan ja miehistöään.[9]

title: Tyynimeri

text: Tyynenmeren pinta-ala on 165,25 miljoonaa neliökilometriä, peittäen kolmasosan maan pinnasta. Sen pinta-ala on kaksinkertainen, ja veden tilavuus yli kaksinkertainen verrattuna toiseksi suurimpaan mereen; Atlantin valtamereen, ja sen pinta-ala ylittää kaiken kuivan maan pinta-alan. Tyynenmeren tilavuus on n. 669,8 miljoonaa km. Pohjois-eteläsuunnassa valtameren pituus on noin 15 500 kilometriä ja itä-länsisuunnassa leveimmillään viidennellä pohjoisella leveyspiirillä noin 19 300 kilometriä. Maapallon syvin kohta, Mariaanien hauta, sijaitsee Tyynessämeressä.

title: Luettelo Kanadan provinsseista ja territorioista pinta-alan mukaan

text: Pinta-alat on pyöristetty lähimpään neliökilometriin. Prosenttiluvut on ilmoitetty yhden desimaalin tarkkuudella. "Osuus" on provinssin tai territorion pinta-alan osuus vastaavasta koko Kanadan pinta-alasta.

title: Nantucket

text: Nantucketin kasvillisuus on monimuotoisempi kuin millään muulla vastaavankokoisella alueella Yhdysvalloissa.[3] Saarella on peräti kolmasosa Yhdysvaltojen kaikista nummista sekä preeriaa muistuttavia hiekkaisia ruohomaita, joita ei löydy juuri mistään muualta maailmassa.[3][11][20] Monet kasveista ja kukista ovat vieraslajeja – esimerkiksi kanervat ja jänönvihma ovat kotoisin Skotlannista, muratti Englannista ja kurtturuusu Japanista. Saaren kasviharvinaisuuksia ovat idänhopeapensas, kesälaakeri, orapihlajat, mustatupelo, vaaleanpunainen tikankontti Cypripedium acaule ja loiskasvi Monotropa uniflora. Milestone Roadissa sijaitsee yksi maailman suurimmista karpalosoista, jonka pinta-ala on 105 hehtaaria.[3]

title: Kunta

text: Kuntien väkiluku ja pinta-ala vaihtelevat suuresti. Esimerkiksi Helsinki on väkimäärältään Suomen suurin kunta (569 611 asukasta, vuonna 2006). Pinta-alaltaan Suomen suurin kunta on Inari, jonka pinta-ala on 17 333,89 km². Pinta-alaltaan maailman suurimmat kunnat sijaitsevat Grönlannissa ja Pohjois-Kanadan harvaanasutuilla alueilla. Esimerkiksi Kanadan Québecissä sijaitsevan Baie-Jamesin kunnan pinta-ala on 297 330 km², joten se on pinta-alaltaan suurempi kuin esimerkiksi Iso-Britannia. Myös kuntien kaupunkimaisuusaste vaihtelee, jotkut kunnat ovat rakenteeltaan maaseutumaisia ja hyvin harvaan asuttuja, kun taas osa kunnista on kaupunkimaisia ja tiheään asuttuja.

title: Nantucket

text: Yli 36 prosenttia saaren maa-alueista on onnistuttu suojelemaan rakentamiselta kymmenen yksityisen ja julkisen toimijan avustuksella. Eniten luonnonsuojelualueita omistaa Nantucketin luonnonsuojeluyhdistys ja toiseksi eniten Nantucket Islands Land Bank, joka oli ensimmäinen maapankki Yhdysvalloissa. Se perii 2 prosentin suuruisen maksun kaikista Nantucketissa tehdyistä maakaupoista ja käyttää tuotot julkisten ulkoilualueiden hankkimiseen.[5]

title: Rakennuksen pinta-ala

text: Rakennuksen pinta-ala on rakennuksen kaikkien kerrosten alojen yhteenlaskettu pinta-ala. Rakennuksen eri aloja määritettäessä käytetään useita eri määrityksiä, joista puhekielessä yleisimmin käytettyjä ovat huoneistoala ja pinta-ala (jolla yleensä viitataan rakennuksen kerrosalaan).

title: Kanadan maantiede

text: Kanadan pinta-ala on 9984670km², josta maata on 9093507km² ja vettä 891163km². Maan pinta-ala on hieman alle kolme viidesosaa Venäjän pinta-alasta, alle 1,3 kertaa suurempi kuin Australian pinta-ala, ja hieman pienempi kuin koko Euroopan pinta-ala.

title: Nantucket

text: Nantucketissa toimii vuonna 1911 perustettu sairaala sekä julkinen koululaitos, joka järjestää opetusta lastentarhasta high schooliin saakka. Saaren alla on jääkaudella syntynyt akviferi, josta kunta saa kaiken tarvitsemansa talousveden. Savi estää meriveden pääsyn pohjavesivarantoon, joka täydentyy maaperän läpi suodattuvasta pintavedestä. Nantucketiin tuodaan sähköä mantereelta kahta 35 megawatin kaapelia pitkin, joista ensimmäinen otettiin käyttöön vuonna 1996 ja toinen vuonna 2006. Vielä ennen vuotta 1996 saarella toimi oma voimalaitos.[6]

title: Pinta-ala

text: Pinta-ala (myös ala, tunnus A; lyhenne yleiskielessä pa.) on kaksiulotteisen kuvion tai alueen koon mitta. Erilaisille geometrisille kuvioille (neliölle, ympyrälle jne.) on olemassa omat kaavat niiden pinta-alan laskemiseen: esimerkiksi suorakulmion pinta-ala on sen pituuden ja leveyden tulo.


query: Kuka takoo sammon kalevalassa?

title: Sampo (Kalevala)

text: Seppä Ilmarinen takoo Sammon Pohjolan emännälle vastineeksi Pohjolan tyttärestä. Pohjolan emäntä Louhi ottaa sammon vastaan, mutta kieltäytyy luovuttamasta tyttöä Ilmarisen vaimoksi. Louhi vie Sammon kivisen mäen sisään, juurruttaa sen maaperään, ja sulkee lukkojen taakse. Sen jälkeen sampo jauhaa rikkautta Pohjolan väelle.

title: Sampo (Kalevala)

text: Sampo mainitaan Kalevalan runoissa 1, 7, 10, 15, 19, 38, 39, 42, 43 ja 45. Sampo eli kirjokansi on ihmekone, joka tekee eli jauhaa rahaa, viljaa ja suolaa. Sammolla katsotaan olevan kansi, sillä sen toisintonimi on kirjokansi. Sillä arvellaan myös olevan jalat, joiden avulla se seisoo pystyssä, sekä reiät tai nokat, joista tulee sammon jauhaessa rahaa, viljaa ja suolaa, eli ”kotipitoja”, ”syötäviä” ja ”myötäviä”.

title: Seppo Ilmarinen

text: Ilmarinen on Kalevalan seppäsankari, ”takoja iänikuinen”. Hän asuu Väinölässä. Kalevalassa hän takoo monia esineitä, kuten sammon, Kultaisen naisen, ja hän yrittää myös takoa uuden Auringon ja Kuun. Alkujaan Ilmarinen lienee ollut jumala, joka on myöhemmissä runoissa muuttunut kuolevaiseksi. Myös Kalevalassa Ilmarisen mainitaan olleen mukana kosmisessa luomisessa, takomalla taivaankantta ja asettamalla taivaankappaleita.

title: Sampo (peli)

text: "Kalevala"-aiheinen taide oli suosittua 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa ja Kalevala-aiheet vaikuttivat koko visuaalisen kulttuurin kenttään. Sammon pelilaudan kuvitusta on pidetty hyvin taidokkaana aiheensa edustajana. Suomen pelimuseon mukaan pelin kansallisromanttinen taide on Samuel von Bellin käsialaa. Von Bell tunnetaan myös muiden "Kalevala"-aiheisista kuvituksistaan, kuten postikorteista ja opetustauluista.

title: Kalevalan sanakirja (1949)

text: Kahdelle palstalle ladotussa teoksessa on 349 sivua, korjausliite ja kolme numeroimatonta värikuvaliitettä kansallispuvuista. Varsinaisen sanaston ohella teoksessa on suomenkielinen ja ranskankielinen esipuhe, lyhenteiden selitykset mukaan lukien kielet ja murteet, paikan nimet sekä lyhentein merkityt lähdeteokset, samoin kuin lyhyt lukuopas ’’Selityksiä’’. Sanakirjan sanasto on aakkosellisessa järjestyksessä, ensimmäinen sana on ’’aamurusko’’ ja viimeinen ’’öitsiä’’. Sanan yhteydessä on selityksen lisäksi sen käyttöä havainnollistavia sitaatteja, viittaukset tai esimerkit Kalevalan säkeisiin, joissa sana esiintyy, sekä mahdolliset lähdeviitteet, samoin kuin monin paikoin piirroskuva nimineen ja mahdollisine lisäteksteineen. Kunkin sanan luokka esitetään ja sen tiedetty tai mahdollinen alkuperä ja muoto eri kielissä voidaan myös esittää, samoin kuin sanan rakentuminen kuten ’’askarvaimo’’ sanoista ’’askare + vaimo’’. Monet sanat selitetään synonyymien avulla, kuten ’’pallea’’ -sanan merkitys ’’kylki tai sivu’’. Sanojen selitykset ovat hyvin eri mittaisia, lyhimmillaan vain rivin verran ja pisimmillään useita sivuja. Myös sanan "Kalevala" merkitys selitetään ja sen syntyperää tarkastellaan.

title: Kalevala

text: Kalevalan alussa on luomismyytti, jonka mukaan maailma syntyi sotkan munasta. Kalevala kuvaa muun muassa Kalevalan ja Pohjolan kansojen sekä eri päähenkilöiden välisiä kiistoja, kostoreissuja ja kosiomatkoja sekä Sammon rakentamista ja ryöstöä. Tapahtumat päättyvät kristinuskon tuloon.

title: Robotti

text: Keinotekoisia ihmisiä on kuviteltu jo varhain. Aristoteles mainitsee Politiikassaan ohimennen mahdollisuuden itseään ohjaavista koneista. Kalevalassa Seppo Ilmarinen takoo itselleen hopeasta ja kullasta morsiamen. Vanha juutalainen legenda kertoo Golemista, savipatsaasta, joka saadaan elämään loitsulla. Könnin kuokkamies on Suomen tunnetuimpia kansantarinoita: se kertoo mekaanisesta "robotista", jonka avulla Könnin mestarit raivasivat maata viljelyyn.

title: Sampo (Kalevala)

text: Tästä suuttuneina kalevalaiset hyökkäävät Pohjolaan ja anastavat sammon. Syntyneessä taistelussa sampo tuhoutuu. Pohjan Akka saa sammon kannen. Sammon sirpaleita ajelehtii kalevalaisten rantaan. Sirpaleet rikastuttavat Kalevalan maata.

title: Sammon puolustus

text: "Sammon puolustuksessa" on kuvattu Kalevalasta sammon ryöstöä kuvaava tilanne, jossa Väinämöinen miehineen puolustaa Pohjolasta ryöstettyä sampoa Louhelta ja hänen miehiltään. Temperamaalauksen mitat ovat 122 cm × 125 cm.

title: Pohjola (Kalevala)

text: Suomen kansalliseepoksessa Kalevalassa Pohjolasta ryöstettiin Sampo. Laajemmin kalevalaisessa runoudessa Pohjolan ja Sammon yhteydestä on löydettävissä myös toisenlaisia tulkintoja. Eräässä niistä Pohjola sijaitsi Pohjantähden alla, ja Sampo oli Maailmanpylväs, joka kannatteli itsensä ympäri pyörivää taivaankantta. Siitä Sammon toisintonimi Kirjokansi, sekä jauhava toiminta. Maailmanpylvään huippuna oli Pohjantähti. Sammon juuret, jotka Kalevalassa pitivät Sampoa kiinni kivisessä mäessä ja Louhen hallinnassa, pitivat ehkä alun perin maailmanpylvään tukevasti pystyssä. Sampo tarkoittaa erään tulkinnan mukaan sammasta eli pylvästä.

title: Sammon salaisuus

text: Tarina alkaa Roopen löytäessä vanhasta arkustaan nuoruusaikojen kengänkiillotuslaatikkonsa, josta löytyy vanha velkakirjaksi osoittautuva paperinpalanen. Roope muistaa saaneensa velkakirjan Elias Lönnrotilta ollessaan nuori kengänkiillottaja 1800-luvun lopulla Skotlannissa, ja että se on palanen tämän muistiinpanoista. Tupu, Hupu ja Lupu ottavat "Sudenpentujen käsikirjasta" selvää Lönnrotista ja saavat tietää Kalevalasta. Roope innostuu kuultuaan Sammon tuottavan kultaa ja niinpä ankat matkustavat Helsinkiin viemään tämän paperinpalasen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraan, jossa he kuulevat lisää Kalevalasta.

title: Kari Takko

text: Hän aloitti uransa pelaamalla seitsemän kautta Porin Ässissä, josta siirtyi kuudeksi kaudeksi NHL:ään. Quebec Nordiques varasi hänet vuonna 1981 10. varauskierroksella, mutta sopimusta ei syntynyt. Takko varattiin uudelleen vuoden 1984 varaustilaisuudessa, tällä kertaa Minnesota North Stars -joukkueeseen. Minnesotassa Takko oli suomalaisittain erikoisessa tilanteessa kun hän kilpaili kakkosmaalivahdin paikasta toisen suomalaismaalivahdin, Jarmo Myllyksen kanssa. Hän pelasi NHL-uransa aikana sekä Minnesotassa että Edmonton Oilersissa. Oilersiin Takko myytiin yllättäen kesken kautta 1990–91. NHL-uran jälkeen Takko siirtyi takaisin Porin Ässiin, jossa pelasi seitsemän kautta. Takko profiloituikin suureksi Ässä-fanien suosikiksi pelaajauransa aikana. Jääkiekkomaalivahtiuransa Takko päätti Ruotsissa HV71:n riveissä vuosina 1997–2000.

title: Kalevala

text: Uuno Klamin Kalevala-sarja sai kantaesityksensä joulukuussa 1933.[40] Huomattavin 1940-luvulla tehty teemaan liittynyt teos oli Yrjö Kilpisen Kanteletar-laulusarja. Seuraavan vuosikymmenen tunnetuimpiin Kalevala-sävellyksiin lukeutuvat Ahti Sonnisen laulusarja Taivahan takoja ja Jouko Tolosen Notku nuori neitsykäinen.[41] Einojuhani Rautavaara loi vuosina 1975–1985 kolme merkittävää Kalevala-teosta.[42] Aulis Sallinen muun muassa sävelsi Aleksis Kiven Kullervo-näytelmän inspiroimana samannimisen oopperan, josta tuli jopa kansainvälinen menestys.[43]

title: Kalevala

text: Ensimmäinen varsinainen Kalevala-filmatisointi oli suomalais-neuvostoliittolainen yhteistyöelokuva Sampo (1959).[48] Tunnetuimpia animaatoversioita ovat Reino Niinirannan Kalevala (1975) ja Riitta Nelimarkan ja Jaakko Seeckin kuusiosainen Sammon tarina (1971–1974).[49]

title: Kalevala kuvataiteissa

text: Akseli Gallen-Kallelan kiinnostus kansanperinteeseen ja Kalevalaan syntyi opiskeluaikana, ja se kesti läpi hänen elämänsä. Gallen-Kallela kumosi varhaisen romanttisen ja klassisen, akateemisen ja mytologisen Kalevala-kuvauksen realistisemmalla ja osittain symbolistisella tyylillään. Hänen tunnetuimmat Kalevala-maalauksensa "Aino-triptyykki", "Kullervon kirous" tai "Sammon puolustus" ovat saaneet lukuisia uudelleentulkintoja. Näitä ovat muun muassa Mauri Kunnaksen kuvakirja "Koirien Kalevala" (1992), Sirpa Alalääkkölän maalaus "Aino-triptyykki" (1988), Don Rosan Kalevala-teemainen Aku Ankka -sarjakuva "Sammon salaisuus" ja Jouko Lehtolan valokuvat.

title: Kalevala

text: Louhi, Pohjolan emäntä, on šamanistinen Kalevalan viholliskansan Pohjolan matriarkka. Hän lupaa tyttärensä Ilmariselle palkkana Sammon rakentamisesta. Sammon ryöstön jälkeen hän siirtää auringon ja kuun paikoiltaan ja varastaa tulen Kalevalan väeltä.

title: Kalevala populaarikulttuurissa

text: "Sammon" jälkeen "Kalevala" ei juurikaan ole houkutellut elokuvantekijöitä. Animaatiotuotannot ovat hakeneet 1970-luvulta innotteita teoksesta. Tunnetuimpia animaatoversioita ovat Reino Niinirannan "Kalevala" (1975) ja Riitta Nelimarkan ja Jaakko Seeckin kuusiosainen "Sammon tarina" (1971–1974). Vasta 2000-luvulla heräsi uudestaan ajatuksia "Kalevalan" filmatoisinnista. Antti-Jussi Annilan monikansallinen elokuva "Jadesoturi" (2006) yhdistelee kalevalaista kansantarustoa ja kiinalaista kung fu -perinnettä.

title: Sammon salaisuus

text: "Sammon salaisuus" pohjautuu nimensä mukaisesti Kalevalaan. Ajatus tarinaan tuli Elli Kotovirralta, Rosan suomalaiselta ihailijalta ja ystävältä, joka ehdotti Kalevala-pohjaisen tarinan tekemistä Rosan vieraillessa Suomessa maaliskuussa 1998. Aluksi Rosa ei aikonut hyödyntää ajatusta, mutta lopulta Kotovirta sai taivuteltua Rosan suostumaan siihen. Niinpä Rosa tuli Suomeen uudestaan saman vuoden marraskuussa ja vieraili muun muassa Suomalaisen Kirjallisuuden Seurassa, jossa Sirkka-Liisa Mettomäki tutustutti Rosan Kalevalaan ja auttoi taustatyössä. Kotovirta puolestaan otti yhdessä miehensä kanssa lukuisia kuvia Helsingistä ja lähetti ne Rosalle mallikuviksi. Innoituksen lähteenä Rosalla oli Mauri Kunnaksen "Koirien Kalevala" ja apuna kolme Kalevalan englanninkielistä käännöstä sekä kuvateoksia Björn Landströmin ja Akseli Gallen-Kallelan Kalevala-aiheisista teoksista.

title: Sammon vartijat

text: Sammon vartijat on Timo Parvelan 2007–2009 kirjoittama kirjasarja. Kirjat on kustantanut Tammi. Sammon vartijat on fantasiaa, joka jatkaa siitä, mihin Kalevala jäi.

title: Kullervo (nimi)

text: Kullervo-nimi on mahdollisesti johdettu kulta-sanasta. Nimi on syntynyt Koillis-Virossa alkusoinnun ja sanaleikin ansiosta. Virossa Kultaneidon takoja oli "Kuller Kalevipoeg, Nalleer naesopoeg". Sieltä nimi kulkeutui Inkeriin ja lopulta "Kalevalaan".

title: Sammon ryöstö

text: Sammon ryöstö on Kalevalassa oleva kertomus, jossa Väinämöinen, Seppo Ilmarinen ja Lemminkäinen lähtevät ryöstämään Sampoa kuultuaan, että Pohjolan väki viettää Sammon ansiosta kissanpäiviä.

title: Kalevalan mailta

text: Alkunäytös: Alussa kerrotaan Elias Lönnrotin työstä Kalevalan kokoajana ja Akseli Gallen-Kallelan työstä suomalaisten kansalliseepoksen kuvittajana. Elokuvassa näytetään Gallen-Kallelan Kalevala-aiheisia kuvia, kuten "Lemminkäisen äiti", "Kullervon kirous", "Sammon ryöstö" ja "Väinämöisen lähtö".

title: Kalevala taidemusiikissa

text: Klamin persoonallinen "Kalevala"-näkemys ei saanut heti seuraajia, ja monet 1940- ja 1950-lukujen sävellykset noudattivat edelleen myöhäisromanttista kaavaa. Huomattavin 1940-luvulla tehty teemaan liittynyt teos oli Yrjö Kilpisen 64-osainen "Kanteletar"-laulusarja. Seuraavan vuosikymmenen tunnetuimpiin "Kalevala"-sävellyksiin lukeutuvat Ahti Sonnisen laulusarja "Taivahan takoja" ja Jouko Tolosen "Notku nuori neitsykäinen".

title: Kalevala

text: Runot 37–38: Toinen Ilmaris-jakso: Ilmarinen takoo itselleen vaimon kullasta ja hopeasta, mutta toteaa tämän kylmäksi ja hylkää hänet; tämän jälkeen Ilmarinen ryöstää Pohjolan emännän toisen tyttären; tyttö loukkaa Ilmarista, joten tämä loitsii tytön lokiksi; Ilmarinen kertoo Väinämöiselle Pohjolan väen huolettomasta elämästä, jonka Sampo takaa.

title: Uuno Klami

text: Monet Klamin teokset liittyvät aihepiiriltään Kalevalaan. Klami kävi rohkeasti kiinni Sibeliuksen siihen asti dominoimaan aihepiiriin, ja hänen onnistui tuoda suomalaiseen Kalevala-aiheiseen musiikkiin uusi, raikas ja modernimpi ote, joka rytmikkyydessään, värikkyydessään ja dissonoivuudessaankin poikkesi merkittävästi ajan kansallisromanttisesta valtavirrasta. Klamin tunnetuin Kalevala-aiheinen teos on viisiosainen sinfoniaorkesterille sävelletty "Kalevala-sarja", jota hän luonnosteli jo 1930-luvulla, mutta jonka lopullinen versio valmistui vasta 1943. Teoksen osat ovat "Maan luominen", "Kevään oras", "Terhenniemi", "Lemminkäisen kehtolaulu" ja "Sammon taonta". Orkesterille sävelletty "Lemminkäisen seikkailut saaressa" (1934) oli alun perin tarkoitettu "Kalevala-sarjaan" nimellä "Lemminkäinen", mutta laajuutensa takia se olisi turhaan paisuttanut teoksen kokonaisarkkitehtuuria ja Klami päätti irrottaa sen itsenäiseksi orkesteriteokseksi. Klamin kolmas Kalevalan maailmaan kuuluva teos on baritonisolistille, mieskuorolle ja orkesterille sävelletty "Vipusessa käynti" (1938), joka palkittiin mieskuoro Laulu-Miesten sävellyskilpailussa. Myös keskeneräiseksi jääneen baletin "Pyörteitä" oli määrä sivuta aiheessan Kalevalaa. Klami sävelsi balettia viimeisinä elinvuosinaan, muttei saanut sitä koskaan valmiiksi.

title: Kalevala

text: Kalevalaa ja Pohjolaa on yritetty jo Lönnrotin ajoista alkaen paikallistaa kartalle, ja niiden sijainnista on esitetty useita teorioita. Joidenkin tutkijoiden mukaan kysymys on epäolennainen, ja Pohjola on perustaltaan myyttinen. Jotkut tutkijat kuitenkin näkevät Kalevalassa viitteitä todellisiin paikkoihin. Elias Lönnrot sijoitti Pohjolan Vienanmeren itäpuolelle.[29] Topeliuksen Maamme kirjassa arvellaan Väinölän sijainneen Laatokan etelärannalla ja Pohjolan Laatokan pohjoisrannalla. Kalevalan meri oli kierrettävissä lännen puolelta tai kuljettavissa vesitse, kuten Sammon ryöstössä tapahtuu.[30] Pohjolaa on sijoiteltu myös esimerkiksi Lappiin, Satakuntaan ja Etelä-Pohjanmaalle. Näitä sijoituspaikkoja on perusteltu Kalevalasta löytyvillä paikannimillä. On esimerkiksi havaittu, että Louhi-nimeä esiintyy tiheästi Pohjois-Karjalassa. Tutkijoiden mukaan runojen nimistö on kuitenkin voinut aikojen saatossa muuttua tarinoiden levitessä laulajalta ja seudulta toiselle. On myös esitetty, että Pohjoloita on ollut useita, sillä nimi on aina liitetty toisiin, vihamielisiin ryhmiin tai heimoihin. Matti Klingen mukaan Kalevala sijaitsi Pohjois-Virossa ja Lounais-Suomessa, ja Pohjola Satakunnassa ja Itä-Ruotsissa. Näitä yhdistävä meri, jollaista Karjalassa ei ole, on kansanrunoissa paljon esillä.[29]

title: Kalevala

text: Runot 1–10: Ensimmäinen Väinämöis-jakso: Maailman luominen ja Väinämöisen syntymä; Väinämöisen ja Joukahaisen kohtaaminen; Joukahainen lupaa sisarensa Ainon käden Väinämöiselle vastineeksi elämästään; Aino hukuttautuu; Joukahainen kostaa; haavoittunut Väinämöinen ui Pohjolaan ja tapaa Pohjolan emäntä Louhen; Louhi auttaa Väinämöistä palaamaan takaisin kotiin vastineeksi siitä että tämä lupaa järjestää taitavan sepän takomaan Sammon, ihmeellisen, rikkauksia tekevän myllyn; Väinämöinen pakottaa loitsutaidoillaan Ilmarisen Pohjolaan; Ilmarinen takoo Sammon, kun hänelle luvataan palkkiona upea Pohjolan neito puolisoksi; Ilmarisen pettymykseksi neito kuitenkin kieltäytyy lähtemästä hänen matkaansa.

title: Kantele

text: Kantele esiintyy suomalaisessa kansanrunoudessa. Kanteleella on keskeinen asema etenkin Elias Lönnrotin kokoamassa "Kalevalassa", jossa se on tietäjä ja runonlaulaja Väinämöisen soitin. "Kalevalassa" soitin toimii henkisen ja taiteellisen hyvinvoinnin takaajana siinä kun sampo antaa aineellisen hyvinvoinnin. Vuonna 1849 julkaistussa "Kalevalan" versiossa Väinämöinen takoo kanteleen 40. runossa, ja kantele on 50-runoisen teoksen viimeisen viidenneksen keskeinen aihe. Siinä Väinämöinen nousee eepoksen todelliseksi sankariksi, jonka kestävimmäksi ominaisuudeksi nousee muusikkous, taiteilijan taito.

title: Matti Visanti

text: Kuvataiteilijana Visanti on tunnettu erityisesti kirjojen kuvituksistaan. Kuvituksista tärkeimmäksi nousi Kalevalan kuvittaminen. Visanti onkin ensimmäinen suomalainen kuvataiteilija, joka on kuvittanut Kalevalan kokonaisuudessaan. Hän aloitti Kalevalan kuvituksen tekemisen jo 1920. Samoihin aikoihin Akseli Gallen-Kallela oli ilmoittanut, ettei ehkä saisi Kalevalan kuvitustaan valmiiksi. Koru-Kalevala, jonka ulkoasun Gallen-Kallelan oli suunnitellut julkaistiin 1922, mutta kokonaan kuvitettua Kalevalaa Gallen-Kallela ei koskaan saanut valmiiksi. Koru-Kalevalan julkaisemisen myötä WSOY irtisanoi sopimuksensa Kalevalan kuvittamisesta Visannin kanssa. Akseli Gallen-Kallela kuoli 1931 ja Kalevalan 100-vuotisjuhlia vietettäisiin 1935, mikä sai Visannin tarttumaan uudelleen Kalevalan kuvitustyöhön. Visanninkaan kuvitus ei kuitenkaan valmistunut 100-vuotisjuhliin. Kalevalan kuvittamisesta oli tullut hänelle kuitenkin jo lähes pakkomielle ja vuosina 1934–1937 hän työskenteli kuvituksen parissa hyvin intensiivisesti, vaikkei teosta ollut kukaan lupautunut kustantamaan. Vuonna 1936 silloinen Björklund muutti nimensä Visanniksi, koska hänen mielestään Kalevalan kuvittajalla täytyi olla suomalainen nimi. Lopulta vuonna 1938 kuvitetun Kalevalan julkaisi Kustannusosakeyhtiö Kalevala, jonka oli perustanut Visannin ystävä vaasalainen kauppaneuvos Frithjof Tikanoja.

title: Tulikipuna

text: Tulikipunan uskotaan liittyvän todelliseen tapahtumaan, pronssikaudella Viron Kaalijärven synnyttäneeseen meteori-iskuun. Kalevalan tulikipunan putoaminen nähtiin kaukaa, ja myös oikea meteori luultavasti näkyi ympäri Pohjoisen Euroopan. Samoihin aikoihin vallitsi pimeys, joka johtui törmäyksen aikaansaamasta pölystä. Myös Kalevalassa kerrotaan pimeydestä. Järven kuohunta ja metsäpalot viittaavat myös meteori-iskuun. Meteori-isku tapahtui Nevanjoen takana, kuten myös Kalevalan tapahtuma.


query: Minä vuonna Lohja sai kaupunkioikeudet?

title: Lohja

text: Vuonna 1953 Lohjan kauppalasta tuli yksikielinen suomenkielinen kunta. Kirkniemeen perustettiin 1960-luvun puolivälissä paperitehdas.[14] Kauppala sai kaupunkioikeudet vuonna 1969. Vuonna 1978 Lohjan maalaiskunta muutti nimensä Lohjan kunnaksi. Lohjalla ja kaksikielisessä Lohjan kunnassa pidettiin kansanäänestys kuntaliitoksesta vuonna 1995, ja kunnat yhdistyivät 1. tammikuuta 1997.[16] Yhdistynyt Lohja on jatkanut vapaaehtoisesti kaksikielisenä.[18]

title: Sigurd Wikström

text: Wikström aloitti liikennöinnin vuonna 1931 Helsinki–Porkkala-linjalla ja laajensi liikennöintiä muutamassa vuodessa myös Obbnäsiin ja Lohjalle. Vuonna 1935 hän perusti Oy Lohjan Liikenne Ab:n. Wikström laajensi yritystä ostamalla muun muassa vuonna 1960 "Sulo I. Lahtinen Oy":n ja vuonna 1970 Juho Heinon yrityksen niin että Lohjan Liikenteen toiminta-alueeksi tuli Lohja, Tammisaari, Hanko, Sammatti, Salo ja Siuntio. Vuonna 1970 Wikström osti puolet linja-autoliike "Oy Elin Lindberg Ab":stä ja hän perusti myös "LL Tourist Service" matkatoimiston. Linja-autoliikenteen ohella Wikström harjoitti hinausautopalvelua. Lohjan Liikenteen palveluksessa oli vuonna 1971 yli 130 henkilöä. Wikström sai liikenneneuvoksen arvon vuonna 1972. Hän myi Lohjan Liikenteen vuonna 1978 siirtyen eläkkeelle. Vuonna 1995 Lohjan liikenne Oy, sen emoyhtiö "Siuntion Linja Oy" sekä tytäryhtiö "Kuljetus Huhtala Oy" myytiin Pohjolan Liikenne Oy:lle.

title: Ilhéus

text: Portuhalilaiset perustivat siirtokunnan nmeltä São Jorge dos Ilhéos vuonna 1532, joka sai kaupunkioikeudet vuonna 1881.

title: Suonenjoki

text: Suonenjoen pääelinkeino on mansikan viljely, mikä näkyy myös kaupungin vaakunassa. Suonenjoki on Sisä-Savon seutukunnan ainoa kaupunki ja asukasluvultaan suurin kunta. Suonenjoki sai kuntaoikeudet vuonna 1865. Kauppalaksi Suonenjoki tuli vuonna 1967 ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1977, kun kunnallislaki muuttui ja kauppalajärjestelmä lakkautettiin.

title: Krakova

text: Vuonna 1257 Krakova sai Magdeburgin lain mukaiset kaupunkioikeudet, jolloin kaupungin rajat ja kadut määriteltiin. Kaupunki sai oman tuomiolaitoksen, itsehallinnon ja kaupunginmuurit.

title: Mekoryuk

text: Vuonna 1957 Mekoryukiin rakennettiin kiitotie. Kaupunkioikeudet Mekoryuk sai vuonna 1969. High school avattiin 1978.

title: Campina Grande

text: Vuonna 1697 kapteeni Teodósio de Oliveira Lêdo ja ariúsintiaanit asettuivat asumaan alueelle, jota nykyään on Campina Grande. Vuonna 1790 asutus sai nimeksi Vila Nova da Rainha (Kuningattaren uusi kylä) ja sai kaupunkioikeudet.

title: Rakvere

text: Rakvere sai kaupunkioikeudet 12. kesäkuuta vuonna 1302.

title: Saarbrücken

text: Saarbrückenin lähistöllä on ollut roomalaisten ja kelttien asutuksia, mutta kaupungin nimi tulee frankkien linnasta Sarrabrucca, joka puolestaan sai nimensä roomalaisaikaisesta sillasta. Se sai kaupunkioikeudet 1323. Ranskalaiset valloittivat sen vuonna 1793 ja preussilaiset 1815. Vuonna 1919 siitä tuli Saarin alueen pääkaupunki.

title: Vesisaari

text: Vesisaari sai kaupunkioikeudet vuonna 1883.

title: Nanaimo

text: Nanaimo sai kaupunkioikeudet vuonna 1874.

title: Uudenmaan historia

text: Ensimmäisenä kaupunkioikeudet Uudellamaalla sai Porvoo 1380-luvulla. Kaupungin väkiluku oli keskiajalla noin 200. Porvoon suurpitäjä oli syntynyt 1200-luvun lopulla ja siihen kuului laajoja alueita Porvoon molemmin puolin. Läntiselle Uudellemaalle perustettiin Raaseporin linna 1300-luvulla. Linnoitus hylättiin 1550-luvulla ja se raunioitui. Uudenmaan alueelta tunnetaan yksitoista keskiaikaisiksi tulkittua muinaislinnaa. Ne ovat jääneet paikannimistöön Linnavuori- tai Linnamäki-nimisinä. Esimerkkinä mainittakoon Porvoon Linnamäki rautakautisine kalmistoineen ja keskiaikaisine linnoitusjäänteineen sekä luonnonsuojelullisine perinnebiotooppeineen.Keskiajalla Uudellemaalle rakennettiin yhteensä neljätoista kivikirkkoa joista kolmetoista on säilynyt nykypäivään. Säilyneitä kirkkoja ovat muun muassa Porvoon tuomiokirkko, Espoon tuomiokirkko ja Vantaan Pyhän Laurin kirkko sekä Lohjan Pyhän Laurin kirkko, joka on Suomen suurin keskiaikainen pitäjänkirkko. Vihdin kirkko on raunioina.

title: Uudenmaan historia

text: Teollinen vallankumous ennätti 1800-luvulla myös Uudellemaalle. Uusi tehdasteollisuus perustui usein vanhojen ruukkien varaan, lisäksi syntyi kokonaan uusia teollisuusympäristöjä. Satamien merkitys kasvoi ulkomaankaupan lisääntyessä. Talviliikenteelle suotuisa Hangon satama perustettiin 1873 ja seuraava vuonna Hanko sai kaupunkioikeudet viidentenä Uudenmaan kaupunkina. Rautatieliikenne alkoi 1862, ensin Helsingistä Hämeenlinnaan. Rautatieverkko laajeni ja ratojen varteen syntyi teollisuutta ja taajamia. Rautatieyhteys Helsingistä Pietariin avattiin 1870 ja Tampereelle pääsi rautateitse 1876. Vuonna 1873 avattu Hyvinkää–Hanko-rata vauhditti paitsi Hangon, myös Lohjan seudun ja Nurmijärven Rajamäen kylän teollistumista. Kerava–Porvoo-rata avattiin 1874. Porvoon seudulle syntyi saha- ja selluteollisuutta. Teollistuminen ja uudet liikenneyhteydet vaikuttivat ratkaisevasti myös Helsingin kasvuun. Höyryvoima mullisti energiantuotannon, teollisuutta ei tarvinnut enää keskittää vesivoiman ääreen koskien rannoille. Helsingin lähelle alkoi muodostua toisaalta pienituloisten henkilöiden asuttamia esikaupunkialueita, toisaalta varakkaan väen huvilakaupunkeja.

title: Lohja

text: Lohjalle perustettiin suomenkielisen maaseudun ensimmäinen koulu vuonna 1659. 1800-luvun puolivälin jälkeen Lohja kehittyi nopeasti. Pitäjässä oli kaksi taajamaa, teollisuusyhdyskunta Virkkala ja kirkon ympärille syntynyt palvelukeskus Lohjannummi. Lohjannummen ensimmäinen kauppa perustettiin vuonna 1861, apteekki vuonna 1862 ja postikonttori vuonna 1865. Vuonna 1865 Virkkalassa käynnistettiin ensimmäinen höyrysaha, samana vuonna kun pitäjään tuli lainakirjasto.[14] Kunnallishallinnon Lohja sai vuonna 1867.[16] Säästöpankki avattiin vuonna 1870. Vuodesta 1897 alkaen Lohjalla jalostettiin kalkkikiveä, vuonna 1906 Mustion ruukinpatruuna Hjalmar Linder rakennutti selluloosatehtaan ja vuonna 1907 Lohjalla avattiin lasitehdas.[14] Länsi-Uudenmaan maaseudun ensimmäinen suomenkielinen oppikoulu alkoi toimia vuonna 1914.[14]

title: Porvoo

text: Porvoon pitäjä mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1351.[5] Varhaisimpina aikoina pitäjään kuuluivat myös nykyiset Askola, Pornainen ja Pukkila. Suomeen perustettiin keskiajalla kuusi kaupunkia, joista Porvoo oli yksi. Kaupunkioikeudet se sain noin vuonna 1380. Porvoo sai nimensä Porvoonjoen lähellä sijainneen Iso Linnanmäen linnoituksen ruotsinkielisen nimen Borgå perusteella (borg = linna, å = joki).[7] Kaupunkia sanotaan Suomen toiseksi vanhimmaksi.[8] Samaa nimitystä tosin käytetään myös Ulvilasta,[9] joka sai kaupunkioikeudet vuonna 1347, mutta menetti ne Porille vuonna 1558.[10] Ensimmäinen tieto Porvoonjoen ylittävästä sillasta on vuodelta 1421.

title: Chesterfield

text: Kaupunkioikeudet Chesterfield sai Juhana Maattomalta vuonna 1204.

title: Abbotsford

text: Abbotsfordin kylä perustettiin vuonna 1892, ja se sai nimensä rautatieyhtiön johtajan mukaan ja pääministerin veljen mukaan. Vuonna 1995 Abbotsfordiin liitettiin ympäröiviä kuntia ja se sai kaupunkioikeudet.

title: Stryków

text: Stryków mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1389. Kaupunkioikeudet se sai kuningas Jagellolta vuonna 1394. Kaupunki kasvoi kauppapaikaksi 1700-luvulla, ja se sai kuningas Sigismund II:lta oikeudet järjestää markkinat kahdeksan kertaa vuodessa. Puolan toisessa jaossa vuonna 1783 Stryków joutui Preussin alaisuuteen.

title: New Stuyahok

text: New Stuyahok sai ensimmäisen koulunsa ja postikonttorin vuonna 1961. Vähän tämän jälkeen avattiin lentokoneille kiitotie. 1960-luvulla kylän väkiluku nousi 40 %. New Stuyahok sai kaupunkioikeudet vuonna 1972.

title: Korjažma

text: Selluloosan tuotanto Korjažmassa alkoi vuonna 1961, jonka jälkeen paikkakunnan kasvu oli nopeaa. Kaupunkioikeudet Korjažma sai vuonna 1985.

title: Kehra

text: Kaupunkioikeudet Kehra sai vuonna 1993, mutta vuonna 2002 se menetti itsenäisen asemansa tultuaan liitetyksi Anijan kuntaan.

title: Anttilan koulu (Lohja)

text: Koulu perustettiin vuonna 1914 nimellä Lohjan yhteiskoulu Anttilan tilan päärakennukseen. Vuonna 1917 koulu sai oman rakennuksen, jota nykyään kutsutaan Puu-Anttilaksi, ja jossa nykyään toimii Länsi-Uudenmaan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus Innofocus. Koulu siirtyi vuonna 1957 valtion omistukseen ja sai nimen Lohjan yhteislyseo, jossa oli keskikoulu ja lukio.

title: Lohja (yritys)

text: Lohjan Kalkkitehdas sai alkunsa merikapteeni Karl Forsströmin vuonna 1897 Lohjan Virkkalaan perustamasta kalkkiuunista. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen yhtiö aloitti Virkkalassa myös sementin valmistuksen.[1]

title: Lohjan kaupunginorkesteri

text: Lohjan kaupunginorkesteri on Lohjalla toimiva kunnallinen sinfoniaorkesteri. Orkesteri perustettiin vuonna 1964. Orkesteri tuli vuonna 1971 Lohjan kaupungin ja Lohjan kunnan ylläpidettäväksi, kun Lohjan musiikkiopisto perustettiin. Vuonna 1986 orkesteriin palkattiin ensimmäiset vakinaiset äänenjohtajat, jolloin orkesterista tuli niin sanottu runko-orkesteri ja se alkoi saada harkinnanvaraista valtionapua. Vuodesta 1993 valtionapu on ollut lakisääteistä, mikä merkitsi myös tuen kymmenkertaistumista. Vuonna 1999 orkesterin nimi muuttui Lohjan Orkesterista Lohjan kaupunginorkesteriksi.

title: Meidän Lohja

text: Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Meidän Lohja sai viisi valtuustopaikkaa. Valituiksi tulivat Teuvo Laine, Pekka Ilmarinen, Pertti Merilä, Riitta Iitti ja Jari Åström. Vuonna 2004 lista sai neljä valtuutettua. Valituiksi tulivat Ilmarinen, Laine, Merilä ja Saija Leikola. Vaaleissa 2008 valituksi tulivat Ilmarinen, Tarja Smura ja Sari Zweygberg.

title: Stafford

text: Stafford sai kaupunkioikeudet vuonna 1206.

title: Zmeinogorsk

text: Zmeinogorsk () on kaupunki Altain aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 2010 Zmeinogorskin väkiluku oli 10 955. Zmeinogorsk perustettiin vuonna 1735 ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1952.

title: Deering (Alaska)

text: Kylä perustettiin vuonna 1901 tarvikeasemaksi kullankaivajille. Nimensä se sai luultavasti "Abbie M. Deering"-nimisen purjealuksen mukaan. Sitä ennen lähellä oli sijainnut Inmachukmiut-niminen eskimokylä. Vuonna 1970 Deering sai toisen luokan kaupunkioikeudet.

title: Celje

text: Roomalaiskaudella paikalla oli keisari Claudiuksen aikana kaupunkioikeudet saanut "Municipium Claudia Celeian" nimellä tunnettu kaupunki. Se tuhoutui kansainvaellusajalla, mutta heräsi jälleen eloon keskiajalla ja mainitaan ensimmäisen kerran nimellä "Cylie" 1100-luvun alussa. Celjen kreivit hallitsivat aluetta myöhäiskeskiajalla ja Celje sai kreivi Frederik II:lta kaupunkioikeudet vuonna 1451. Myöhemmin kaupunki joutui Habsburgien haltuun ja siitä tuli yksi Slovenian tärkeimmistä renessanssikeskuksista. Celje liitettiin rautatieverkkoon vuonna 1846. Toisen maailmansodan jälkeen siitä kehittyi teollisuuden ja kaupan keskus.

title: Cornwall (Ontario)

text: Vuonna 1834 Cornwall sai kaupunkioikeudet (town).


query: Mikä oli Alfred Hitchcockin ensimmäinen elokuva?

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin ura elokuvan parissa kesti noin kuusikymmentä vuotta. Hän aloitti elokuvauransa välitekstien suunnittelijana ja lavastajana vuonna 1919. Hän kokeili ohjaamista jo vuosina 1922 ja 1923, mutta hänen ohjaustyönsä tältä ajanjaksolta ovat suurelta osin kadonneet. Hitchcockin ensimmäinen täysin säilynyt ohjaustyö oli rikosdraamaelokuva The Pleasure Garden vuodelta 1925. Ensimmäinen varsinainen ”Hitchcock-elokuva” on vuoden 1926 elokuva Vuokralainen, ja sen myötä hänestä tuli arvostettu ohjaaja. Hitchcockin ”kultakautena” voidaan pitää vuosia 1951–1963, sillä tänä aikana ilmestyivät esimerkiksi Muukalaisia junassa, Vertigo – punainen kyynel, Mies joka tiesi liikaa, Psyko ja Linnut. 1960-luvun lopulla Hitchcock ohjasi useita epäonnistuneita elokuvia ja menetti suosiotaan. Vuoden 1972 elokuva Frenzy ja vuoden 1976 elokuva Perintö sen sijaan olivat menestyselokuvia.

title: Vuokralainen (vuoden 1926 elokuva)

text: Hitchcockin omasta mielestä "Vuokralainen" oli ”Alfred Hitchcockin” alku – ensimmäinen todellinen Hitchcock-elokuva. Vuosikymmeniä myöhemmin Hitchcock alkoi suhtautua elokuvaan kriittisemmin ja piti monia ratkaisujaan – muun muassa kuuluisaa lasikattokohtausta – turhina ja ylimääräisinä. Kuitenkin juuri nämä tekniset innovaatiot vaikuttivat katselijoihin ja kriitikoihin kaikkein tehokkaimmin 1926 – ja vaikuttivat siihen, että Hitchcock sai ”ihmepojan” maineen.

title: Alfred Hitchcock

text: Vuonna 1927 ensi-iltansa saanut Vuokralainen oli Hitchcockin ensimmäinen jännityselokuva. Se oli myös Hitchcockin ensimmäinen yleisö- ja arvostelumenestys. Sitä pidettiin jopa kaikkien aikojen parhaana brittielokuvana, ja teknisten innovaatioidensa ansiosta Hitchcock sai ”ihmepojan” maineen. Hitchcockin omasta mielestä Vuokralainen oli ensimmäinen ”Hitchcock-elokuva”.[23] Siinä Hitchcock käytti myös ensimmäisen kerran syyttömänä syytteeseen joutuvan miehen teemaa, jota hän muunteli lukuisissa myöhemmissä elokuvissaan.[2] Vuokralaisessa on myös Hitchcockin ensimmäinen cameorooli.[24]

title: Hitchcock (elokuva)

text: Elokuva alkaa elokuvan Vaarallinen romanssi ensi-illassa, jossa Alfred Hitchcock antaa haastattelua toimittajalle, puhuen kuin maailman huipulla. Haastattelu kuitenkin loppuu kun toimittaja kysyy 60-vuotiaalta Hitchcockilta, olisiko tämän aika jo lopettaa elokuvien teko ja siirtyä eläkkeelle.

title: Hitchcock (elokuva)

text: Hitchcock on yhdysvaltalainen elämäkertaelokuva, jonka on ohjannut Sacha Gervasi ja se perustuu Stephen Rebellon kirjaan "Alfred Hitchcock and the Making of Psycho". Elokuva kertoo elokuvaohjaaja Alfred Hitchcockin ja hänen vaimonsa Alma Revillen suhteesta elokuvan Psyko aikaan. Elokuvan pääosissa ovat Anthony Hopkins, Helen Mirren, Scarlett Johansson, Toni Collette, Danny Huston, Jessica Biel ja James D’Arcy.

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin ensimmäinen elokuva ”David O. Selznickin ystävällisellä luvalla” oli Ulkomaankirjeenvaihtaja (1940) itsenäiselle tuottajalle Walter Wangerille. Se on sota-ajan Alankomaihin sijoittuva jännityselokuva, jossa on monia piirteitä Hitchcockin elokuvasta 39 askelta. Se oli arvostelumenestys ja menestyi hyvin myös taloudellisesti.[47]

title: Mies joka tiesi liikaa (vuoden 1934 elokuva)

text: Mies joka tiesi liikaa ("The Man Who Knew Too Much") on Alfred Hitchcockin ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1934. Se oli Hitchcockin ensimmäinen menestyselokuva myös ulkomailla ja yhdessä sitä seuranneen "39 askelta" -elokuvan kanssa se loi vankan pohjan Hitchcockin tulevalle uralle.

title: Alfred Hitchcock

text: Alfred Hitchcock oli ollut jo useita vuosia tyytymätön Selznickin kanssa tekemäänsä sopimukseen. Toisaalta kyse oli ollut rahasta, toisaalta valinnanvapauden puutteesta.[65][66] Ajatus omasta tuotantoyhtiöstä alkoi konkretisoitua Hitchcockin Lontoon-matkalla 1944, kun hän keskusteli asiasta vanhan ystävänsä Sidney Bernsteinin kanssa.[59] Neuvottelut jatkuivat kesällä 1945[67] ja Transatlantic Pictures -yhtiön perustamisesta kerrottiin julkisuudessa huhtikuussa 1946, kun 2 pisaraa viiniä oli vielä tuotannossa ja Hitchcockin välinpitämättömyys koko elokuvaa kohtaan oli julkinen salaisuus Hollywoodissa.[68] Transatlantic Picturesin ensimmäinen elokuva oli jännityselokuva Köysi (1948), joka oli samalla Hitchcockin ensimmäinen värielokuva. Elokuvan vastaanotto oli laimeaa, mutta se onnistui kuitenkin tuottamaan voittoa. Transatlanticin toinen elokuva, Britanniassa valmistunut historiallinen pukudraama Kauriin merkeissä (1949), epäonnistui kuitenkin niin täydellisesti, että yhtiö ajautui konkurssiin.[69]

title: Alfred Hitchcock

text: Ulkomaankirjeenvaihtajan jälkeen Selznick lainasi Hitchcockin RKO Picturesille kahta elokuvaa varten. Ensimmäinen oli Hitchcockille epätavallinen perinteinen komediaelokuva Herra ja rouva Smith (1941), joka menestyi taloudellisesti hyvin, mutta sen saamat arvostelut olivat vaihtelevia.[48][49] Toinen oli romanttinen jännityselokuva Vaarallisia valheita, joka oli Hitchcockin ensimmäinen yhteinen elokuva Cary Grantin kanssa. Elokuva oli suuri yleisömenestys, mutta arvostelijat kritisoivat etenkin elokuvan vesitettyä loppua.[50][51]

title: Alfred Hitchcock

text: Balcon-Saville-Freedman ehti tuottaa vain kaksi elokuvaa: Nainen naista vastaan (1923) ja Valkoinen varjo (1923), joissa kummassakin Hitchcock oli apulaisohjaajana, käsikirjoittajana ja lavastajana. Ensimmäinen menestyi hyvin, mutta toinen epäonnistui niin pahasti, että tuotantoyhtiön omistajat lopettivat yrityksen. Tuottaja Michael Balcon perusti kuitenkin heti uuden tuotantoyhtiön Gainsborough Picturesin, jonne myös Hitchcock siirtyi. Balcon etsi jatkuvasti yhteistyökumppaneita ja solmi 1924 sopimuksen elokuvasta Die Prinzessin und der Geiger UFA:n kanssa. UFA hoiti rahoituksen, ja Gainsborough Pictures vastasi puolestaan tuotannosta ja levityksestä Saksan ulkopuolella. Elokuva kuvattiin UFA:n Babelsbergin studioilla, jonne Hitchcock lähti muun kuvausryhmän mukana 1924. Kuvausmatkalla oli suuri vaikutus Hitchcockiin. Hän oli Englannissa työskennellyt vain pienessä brittiläisessä studiossa ja oli nyt tuon ajan suurimmassa ja merkittävimmässä elokuvastudiossa. Viereisessä studiossa F. W. Murnau kuvasi Viimeistä miestä, jolla oli Hitchcockiin suuri vaikutus. Murnaulta Hitchcock oppi monia lavastukseen, trikkikuvaustekniikkaan ja elokuvakerrontaan liittyviä asioita. Murnaun – ja myös Fritz Langin, G. W. Pabstin sekä saksalaisen ekspressionismin – vaikutus näkyy ennen kaikkea Hitchcockin mykkäelokuvissa (esimerkiksi Vuokralaisessa ja Puhtauden lunnaissa).[18][19]

title: Täydellinen rikos

text: Täydellinen rikos () on Alfred Hitchcockin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1954. Elokuva perustuu Frederick Knottin menestysnäytelmään, ja Knott kirjoitti myös elokuvakäsikirjoituksen. Elokuvan pääosissa ovat Grace Kelly, Ray Milland ja Robert Cummings. Elokuva oli ensimmäinen Hitchcockin ja Kellyn kolmesta yhteisestä elokuvasta.

title: The Alfred Hitchcock Hour

text: The Alfred Hitchcock Hour oli vuosina 1962–1965 esitetty, Alfred Hitchcockin isännöimä televisio-ohjelma. Sitä esitettiin kolmen tuotantokauden ajan ja se jatkoi suositun "Alfred Hitchcock esittää" -ohjelman formaattia. Edeltäjästään "The Alfred Hitchcock Hour" poikkesi siten, että sen jaksot kestivät vajaan 30 minuutin sijaan noin tunnin verran, mistä se sai nimensäkin. "The Alfred Hitchcock Hour" saavutti edeltäjänsä tavoin suuren suosion ja arvostuksen. Hitchcock itse ohjasi ohjelman 93 jaksosta vain yhden.

title: Alfred Hitchcock

text: Die Prinzessin und der Geiger -elokuvan kuvaukset eivät kuitenkaan sujuneet hyvin. Naimisissa olleella ohjaaja Graham Cuttsilla oli suhde virolaiseen tanssijattareen, ja kuvausten loppupuolella he karkasivat. Hitchcock ja Alma Reville joutuivat ohjaamaan elokuvan loppuun. Elokuvan jälkituotanto tehtiin Englannissa (paluumatkalla Hitchcock oli kosinut Alma Revilleä ja saanut myöntävän vastauksen). Seuraavan elokuvan The Prude’s Fall kuvausten aikana Hitchcock oli huomannut, että ohjaaja Cuttsin suhtautuminen häneen oli muuttunut pahansuovaksi. Cutts ilmoittikin, ettei hän halunnut Hitchcockia seuraavaan elokuvaansa.[20]

title: Alfred Hitchcock

text: Minä tunnustan -elokuvan (1953) tekemistä Hitchcock oli suunnitellut jo 1930-luvulta lähtien. Rippisalaisuuteen perustuva elokuva ei kuitenkaan menestynyt. Perinteisempi – tai ”hitchcockmaisempi” – Täydellinen rikos (1954) menestyi jo paremmin. Sen pääosaan Hitchcock valitsi Grace Kellyn, jonka hän varasi heti myös kahteen seuraavaan elokuvaansa. Täydellinen rikos oli Hitchcockin viimeinen Warnerille tekemä elokuva, jonka jälkeen hän siirtyi Paramount Picturesille.[73][74]

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin elämäkertoja John Russell Taylor pitää Noiduttua (1945) Hitchcockin ensimmäisenä todellisena amerikkalaisena elokuvana. Sitä edeltäneet yhdysvaltalaiset elokuvat olivat olleet periaatteessa joko englantilaisia elokuvia tai propagandaelokuvia. Myös amerikkalaiseen pikkukaupunkiin sijoittuva Epäilyksen varjo on Taylorin mielestä elokuva, jonka vain ulkomaalainen saattoi tehdä.[60] Noiduttu oli välitön yleisö- ja arvostelumenestys, ja se oli myös ensimmäinen psykoanalyysia popularisoiva menestyselokuva.[61]

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin ensimmäinen elokuva Paramountille oli Takaikkuna (1954), jonka tapahtumat sijoittuvat yhteen ainoaan lavasteeseen. Elokuva kuului Epäilyksen varjon ohella Hitchcockin omiin suosikkeihin, ja se on ylipäätään Hitchcockin arvostetuimpia ja suosituimpia elokuvia. Pääosaa näytteli Grace Kelly, joka oli myös seuraavan Hitchcockin elokuvan Varkaitten paratiisi (1955) pääosassa. Varkaitten paratiisi kuvattiin Ranskan Rivieralla kesällä 1954.[76] Kuvausmatkan merkittävin anti liittyi Hitchcockin arvostukseen elokuvantekijänä. Hitchcock tapasi silloin vaikutusvaltaisen ranskalaisen elokuvakriitikon André Bazinin. Bazinin vähän myöhemmin Cahiers du cinéma -lehdessä julkaisema artikkeli laukaisi keskustelun siitä, oliko Hitchcock vakavasti otettava taiteilija vai vain lahjakas tarinankertoja ja elokuvatekniikan soveltaja. Bazinin mielestä Hitchcock oli vain lahjakas tarinankertoja, mutta nuorempi kriitikkopolvi suhtautui asiaan toisin. Kiistelyn yksi tulos oli kuitenkin, että Éric Rohmer ja Claude Chabrol julkaisivat 1957 ensimmäisen Hitchcockin elokuvia käsittelevän kirjan.[77]

title: Alfred Hitchcock

text: Mutta kuka murhasi Harryn? (1955) oli Hitchcockin omien sanojen mukaan hänen yhdysvaltalaisista elokuvistaan englantilaisin. Elokuvan brittiläinen musta huumori ei kuitenkaan purrut yhdysvaltalaiseen yleisöön ja arvostelijakaartiin, mutta sitä paremmin elokuva menestyi Britanniassa ja Ranskassa.[78] Hitchcockin kuuluisuuden kannalta paljon merkittävämpi oli vuoden 1955 toinen projekti: televisiosarja Alfred Hitchcock esittää (1955–1965). Hitchcockia edustanut agentuuri oli ajautunut viihdekonserni MCA:n omistukseen, ja sitä kautta Hitchcockilta kysyttiin kiinnostusta televisiosarjan tekemiseen. Hitchcock suostui ja perusti sitä varten Shamley Productions -yhtiön. Sarjan tuottajaksi hän kutsui entisen luottotyöntekijänsä Joan Harrisonin. Hitchcock itse esitteli jokaisen jakson omalla sarkastisella, mustan huumorin höystämällä tyylillään. Televisioesiintymiset tekivät Hitchcockista etenkin Yhdysvalloissa ennennäkemättömän kuuluisan. Televisiosarjan suosio poiki myös lukuisia oheistuotteita, kuten taskukirjoja, joiden nimet olivat tyyliin ”Tarinoita, joita en saanut tehdä televisiossa”, sekä jännityslukemisto Alfred Hitchcock Magazinen (1956–). Televisiotuotannon ansiosta Hitchcockin varallisuus kasvoi huomattavasti, ja vuonna 1964 hän oli jo MCA:n (ja sitä kautta myös Universalin) viidenneksi suurin omistaja.[79]

title: Alfred Hitchcock

text: Kesällä 1953 Hitchcock solmi sopimuksen Paramountin kanssa yhdeksästä elokuvasta. Viiden elokuvan tekijänoikeudet siirtyisivät Hitchcockille ja neljän elokuvan oikeudet jäisivät Paramountille. Loppujen lopuksi Hitchcock teki Paramountille vain kuusi elokuvaa, ja Paramountille jäivät vain elokuvan Varkaitten paratiisi oikeudet.[75]

title: Alfred Hitchcock

text: Nainen katoaa -elokuvan myötä Hitchcockin sopimus Gaumont-Britishin kanssa umpeutui. Hitchcock oli jo neuvotellut 1937 RKO:n ja Metro-Goldwyn-Mayerin kanssa, mutta neuvottelut kariutuivat Hitchcockin palkkapyyntöihin. Nainen katoaa -elokuvan kuvausten aikana David O. Selznick teki Hitchcockille tarjouksen Titanic-aiheisesta elokuvasta. Hitchcock lensi heinäkuussa 1938 Yhdysvaltoihin neuvottelemaan sopimuksesta, joka loppujen lopuksi takasi hänelle 40000dollaria elokuvasta. Palkka oli lisäksi säännöllinen, eli Hitchcock sai palkkansa riippumatta siitä, kuvasiko hän elokuvaa vai ei. Lisätäkynä neuvotteluissa Selznickillä oli ollut Hitchcockia kiinnostaneet elokuvaoikeudet Rebekkaan, josta tulisi Hitchcockin toinen Hollywood-elokuva.[41]

title: Vuokralainen (vuoden 1926 elokuva)

text: Vuokralainen ("The Lodger: A Story of the London Fog") on Alfred Hitchcockin ohjaama mykkä brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1926. Se oli Hitchcockin kolmas ohjaus ja ensimmäinen, jota voidaan pitää aitona ”Hitchcock-elokuvana”.

title: Alfred Hitchcock

text: Mutta kuka murhasin Harryn? jälkeen Hitchcockin seuraava elokuva oli uudelleenfilmatisointi Mies joka tiesi liikaa, joka perustui Hitchcockin omaan elokuvaan vuodelta 1934. François Truffaut’n haastattelussa Hitchcock sanoi ensimmäisen version olleen lahjakkaan amatöörin tekemä, kun taas toinen oli ammattilaisen.[80] Elokuva oli kassamenestys: parissa viikossa siitä tuli vuoden tuottoisin elokuva Yhdysvalloissa.[81] Vuonna 1957 ensi-iltansa saanut Väärä mies käsittelee Hitchcockin suosikkiteemaa väärin perustein syytetystä miehestä. Erikoista on kuitenkin, että elokuva perustui tositapahtumiin ja että Hitchcock jopa säilytti tosielämän repliikit, vaikka ne heikensivät elokuvan draamallista rakennetta. John Russell Taylor pitääkin elokuvaa nopeasti tehtynä mustavalkoisena välityönä, Hitchcockin ystävänpalveluksena Warner Brothersille.[82]

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin elokuville tyypillinen piirre on myös MacGuffin – elokuvan henkilöille erittäin tärkeä asia mutta katsojalle täysin yhdentekevä. Se esiintyy etenkin Hitchcockin vakoiluelokuvissa, ja niissä se on tavallisesti vain tekosyy syyttömän sankarin pakomatkan kuvaukseen. Parhaita esimerkkejä MacGuffinin mestarillisesta käytöstä ovat 39 askelta (1935) ja Vaarallinen romanssi (1959) – kummassakaan elokuvassa ei selviä kunnolla, minkä takia kaikki olivat niin hanakasti elokuvien sankareiden perässä. Mielenkiintoisena sivukommenttina voitaneen mainita, että kriitikot, joiden mielestä Vaarallinen romanssi oli Hitchcockin paras yhdysvaltalainen elokuva, ovat myös sitä mieltä, että 39 askelta oli Hitchcockin paras englantilainen elokuva.[35]

title: Alfred Hitchcock esittää

text: Alfred Hitchcock esittää () on antologiamuotoinen televisiosarja, jonka isäntänä toimi Alfred Hitchcock. Sarja sisältää draamaa ja jännitystä. Ohjelman ensiesitys oli 2. lokakuuta 1955, jolloin Hitchcock oli ohjannut elokuvia jo yli 30 vuotta. Sarja päättyi 1962, jolloin sitä oli esitetty 268 osaa. Hitchcock ohjasi sarjaan vain 17 jaksoa.

title: The Pleasure Garden

text: The Pleasure Garden (saksankielinen versio: "Irrgarten der Leidenschaft") on Alfred Hitchcockin ohjaama brittiläis-saksalainen rikosdraamaelokuva vuodelta 1925. "The Pleasure Garden" oli Alfred Hitchcockin esikoisohjaus. Hitchcockilla oli tosin jo ohjauskokemusta keskeneräiseksi jääneestä "Number 13" -elokuvasta 1922 ja kahdesta muusta elokuvasta, jotka hän oli ohjannut loppuun, koska ohjaaja ei ollut enää käytettävissä.

title: Alfred Hitchcock

text: Transatlanticin konkurssin jälkeen Hitchcock solmi Warnerin kanssa sopimuksen useasta elokuvasta. Niistä ensimmäinen, Esirippu laskee (1950), sai kuitenkin edellisten elokuvien tapaan laimean vastaanoton.[70] Sitä seurannut Muukalaisia junassa (1951) oli kuitenkin valtava menestys ja aloitti Hitchcockin paluun elokuvamaailman huipulle. Teemallisesti elokuvan murhia ”vaihtavat” miehet jatkavat jo Epäilyksen varjossa esiintynyttä teemaa kahdesta samankaltaisesta ihmisestä, jotka edustavat tavallaan yhden persoonan hyvää ja pahaa puolta.[71][72]

title: Alfred Hitchcock

text: Linnuissa (1963) Hitchcock jatkoi kauhuelokuvalinjalla. Se oli Hitchcockin siihenastisen uran kallein elokuva ja elokuvan mainoskampanja oli myös poikkeuksellisen suuri. Elokuvassa ei ollut lainkaan musiikkia. Hitchcockin vakiosäveltäjä Bernard Herrmann vastasi kuitenkin koko elokuvan äänimaailmasta, joka suunniteltiin äärimmäisen tarkasti. Arvostelijoiden reaktio oli laimeahko, ja vaikka lintuja ja erikoistehosteita kehuttiin, henkilöitä pidettiin latteina ja elokuvan alkua hidastempoisena. Katsojia tämä ei kuitenkaan haitannut, vaan Linnuista muodostui suuri yleisömenestys.[89]

title: Hitchcock (elokuva)

text: Elokuva loppuu kun Hitchcockin aviopari poistuu Psykon ensi-ilta näytöksestä, ja Alfred kertoo vaimolleen tämän olevan edelleen se kaunein Hitchcock blondi. Seuraavaksi Hitchcock seisoo takapihallaan, kertoen katsojalle että hänen mielensä tekee taas kerran palata elokuvantekoon, muttei taaskaan keksi aihetta seuraavalle elokuvalleen. Yhtäkkiä lintu laskeutuu hänen olkapäälleen hetkeksi, joka antaa hänelle inspiraation seuraavalle elokuvalleen.

title: Barry Fitzgerald

text: Hänen ensimmäinen elokuva ilmestyi vuonna 1924 Isossa-Britanniassa. Kokopäiväiseksi näyttelijäksi hän ryhtyi kuitenkin vasta vuonna 1929. Seuraavana vuonna hän näytteli Alfred Hitchcockin ohjaamassa elokuvassa "Juno ja riikinkukko" (1930). Hänen ensimmäinen Hollywood-elokuva oli John Fordin ohjaama "Vallankumouksen pyörteissä" (1936).

title: Alfred Hitchcock

text: Psykon taustalla oli Hitchcockin pyrkimys tuottaa halvalla laadukas kauhuelokuva. Elokuva-alaa tiiviisti seuranneena Hitchcock oli huomannut, miten esimerkiksi American International Pictures tuotti mitättömällä budjetilla pökkelömäisiä elokuvia, jotka kuitenkin tuottivat huomattavia voittoja. Psykon tuotanto eteni ripeästi, sillä sitä tehtiin kuin Alfred Hitchcock esittää -sarjan jaksoa: mustavalkoinen kuvaus, pieni budjetti, ei uusia lavasteita. Psykon ensi-ilta oli erittäin suuri yleisömenestys. Pelkästään Yhdysvalloissa se tuotti yli 15 miljoonaa dollaria, ja 800000 dollarin budjetin elokuva olikin Hitchcockin tuottoisin. Kriitikkojen mielipiteet olivat ristiriitaisia, ja monet kriitikot olivat närkästyneitä jo siitä, että joutuivat katsomaan elokuvan "tavallisten" katsojien joukossa.[87] Psyko mullisti kauhuelokuvan lajityypin perusteellisesti, sillä se esitteli tavallisen oloiselta vaikuttavan psykopaattisen murhaajan ja siirsi kauhuelokuvan tapahtumapaikat arkielämän ympyröihin. Psykon menestys laukaisikin lukemattomien samankaltaisten elokuvia tulvan.[88]

title: Alfred Hitchcock

text: Hitchcockin ensimmäinen ohjaustyö oli brittiläis-saksalainen yhteistuotanto The Pleasure Garden 1925. Ulkokuvaukset tehtiin Italiassa ja studiokuvaukset Saksassa. Sen vastaanotto oli myönteinen, mutta se ei ollut arvostelu- tai yleisömenestys. Kunnolliseen levitykseen se pääsi vasta, kun Hitchcockin Vuokralaisesta (ensi-ilta syyskuussa 1926) oli tullut menestys.[22] Seuraavaksi valmistunut melodraama The Mountain Eagle (1926) on ainoa Hitchcockin ohjaamista elokuvista, joka on kadonnut (jollei oteta huomioon keskeneräiseksi jäänyttä elokuvaa Number 13).[19]


query: Missä maakunnassa Laihia sijaitsee?

title: Laihia

text: Laihia () on Suomen kunta Pohjanmaan maakunnassa Laihianjoen yläjuoksulla. Asukkaita Laihialla on noin Expression error: Unrecognized punctuation character "[".[1]. Kunnan halki kulkee valtatie 3, johon risteää keskustassa valtatie 18. Laihian rautatieasema on Seinäjoen–Vaasan rataosalla 23 kilometriä Vaasasta ja 51 kilometriä Seinäjoelta. Asemalta on kirkolle noin kaksi kilometriä.

title: Kırklarelin maakunta

text: Kırklarelin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee pohjois-Turkissa ja sillä on maarajaa Bulgarian kanssa 180 kilometriä. Kırklarelin maakunta sijaitsee Mustanmeren rannalla ja sen naapurimaakuntia ovat İstanbul, Edirne ja Tekirdağ. Kırklarelin pääkaupunki on Kırklareli.

title: Paavo Alkio

text: Ista Paavo Alkio (21. lokakuuta 1902 Laihia – 14. toukokuuta 1983 Laihia) oli suomalainen juristi ja hovioikeudenneuvos joka toimi Vaasan hovioikeuden presidenttinä 1970-luvun alussa. Hän oli oikeustieteen kunniatohtori.

title: Viljo Kotkanen

text: Viljo Ilmari Kotkanen (6. lokakuuta 1892 Laihia – 6. marraskuuta 1970 Laihia) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä "Simo Sulka".

title: Afyonkarahisarin maakunta

text: Maakunnan pääkaupunki on Afyonkarahisar. Maakunnan luoteispuolella sijaitsee Kütahyan maakunta, lännessä Uşakin maakunta, lounaassa Denizlin maakunta, etelässä Burdurin maakunta, idässä Konyan maakunta, pohjoisessa Eskişehirin maakunta ja kaakossa Ispartan maakunta.

title: Mikko Hakko

text: Mikko Hakko (1884 Laihia – 1946 Oulunsalo) oli suomalainen kiertokoulunopettaja, poliisi, maanviljelijä, kunnallinen luottamushenkilö ja runoilija . Hänen vaimonsa oli Maria Elisa s. Kauppi (1882 Laihia – 1946 Oulunsalo) ja heillä oli neljä lasta.

title: Laihia

text: Nykyisten nimitysten Laihia ja Laihela lisäksi paikkakunnasta on käytetty asiakirjoissa mm. nimiä Laia, Laya, Laiha, Laihala ja Laihiala. On arveltu, että todennäköisesti Laihia on alun perin ollut muinaissuomalainen henkilönimi. Muodosta Laihala on maininta vuodelta 1440 ja muotoa Laihia tai Laihiala esiintyi 1500-luvun veroluetteloissa. Alkuaan nimitys lienee viitannut selvästi nykyistä pienempään alueeseen. Vuonna 1508 kappelin vihkimisen yhteydessä on nimitys ilmeisesti tarkoittanut jo koko jokilaakson asutusta. Toisaalta nimiä Iso-Laihala ja Iso-Laihiala on vielä 1500-luvulla käytetty nykyisistä Isokylän ja Jakkulan alueista.[53]

title: Laihia

text: Laihia on koko maassa tunnettu nuukuudestaan, josta kertovat jo vuosikymmeniä vanhat ja uudemmatkin laihialaisvitsit. Tämän vuoksi Laihiaa kutsutaan myös Suomen Skotlanniksi. Laihialaisuutta on käytetty myös positiivisessa mielessä jopa eräiden yritysten säästötoimenpiteiden projektinimenä.

title: Laihia (Lappeenranta)

text: Laihia on kaupunginosa Lappeenrannan keskustaajaman itäosassa. Se tunnetaan myös nimellä Pontus ruotsalaisen sotapäällikön Pontus De la Gardien mukaan. Kaupunginosan väkiluku on 1 198, ja sen naapurikaupunginosia ovat Kanavansuu ja Mälkiä.

title: Suomen murteet

text: Eteläpohjalaisten murteiden alueeseen kuuluu suurin osa Etelä-Pohjanmaan maakunnasta sekä Laihia, Isokyrö ja Vähäkyrö, jotka kuuluvat Pohjanmaan maakuntaan. Etelä-Pohjanmaan itäosassa Järviseudun seutukunta ja Ähtäri lasketaan kuitenkin savolaismurteiden alueeseen. Murrealue on niin yhtenäinen ja selvärajainen, että siitä puhutaan usein myös yksikössä, mutta etelä- ja pohjoisosien välillä on kuitenkin joitain eroja. Eteläpohjalaisia murteita on pidetty omaleimaisina, koska niissä on useita muissa suomen murteissa tuntemattomia piirteitä. Martti Rapola on kuvannut murretta ”leveän ponnekkaaksi”, koska sille ovat tyypillisiä lyhyen painollisen ja pitkän painottoman tavun luomat ”synkooppiset tahdit”.

title: Pohjanmaan liitto

text: Pohjanmaan liitto on yksi Suomen kahdeksastatoista (1.1.2011 alkaen) maakunnan liitosta. Liitto on kuntayhtymä, jonka jäsenenä on Pohjanmaan maakuntaan kuuluvat 1.1.2011 alkaen 16 kuntaa: Isokyrö, Kaskinen, Korsnäs, Kristiinankaupunki, Kruunupyy, Laihia, Luoto, Maalahti, Mustasaari, Närpiö, Pedersöre, Pietarsaari, Uusikaarlepyy, Vaasa, Vähäkyrö ja Vöyri.

title: Laihia

text: Laihian naapurikunnat ovat Ilmajoki, Isokyrö, Kurikka, Maalahti, Mustasaari ja Vaasa. Vuonna 2007 Laihia sekä Vähäkyrö käynnistivät terveydenhuollon yhteistyön Vaasan kanssa.

title: Laihia (Lappeenranta)

text: Laihian ja Mälkiän kaupunginosien rajan tuntumassa sijaitsee Pontuksen kaivanto, joka on noin 500 metriä pitkä uoma. Paikalle piti tulla kanava Saimaalta Suomenvedenpohjaan. Nykyään lähistöllä on Saimaan kanava.

title: Al-Anbar

text:
Anbarin maakunta () on yksi Irakin yhdeksästätoista kuvernementistä (maakunnasta). Se sijaitsee Irakin länsiosassa. Sen pinta-ala on 138 228 neliökilometriä, josta valtaosa asumatonta aavikkoa, ja se on Irakin laajin maakunta (32 prosenttia valtion pinta-alasta). Maakunta rajoittuu lounaassa Saudi-Arabiaan, lännessä Jordaniaan ja luoteessa Syyriaan. Pohjoisessa sen naapurina on Ninawan sekä idässä Saladinin, Bagdadin, Babilin, Karbalan ja Najafin maakunnat.
Maakunnan asukasluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 1 023 736. Vuoden 2014 alussa väkiluvuksi arvioitiin runsas 1,48 miljoonaa. Anbarin maakunnan pääkaupunki on Ramadi (Ar-Ramādī), joka sijaitsee Fallujan tavoin maakunnan itäosassa lähellä Bagdadia. Asukkaista suurin osa on sunnimuslimeja.

title: Jaakko Nikkinen

text: Jaakko Nikkinen (1. lokakuuta 1884 Laihia – 7. marraskuuta 1946 Laihia) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös nimellä "Jouko Nikkinen".

title: Siirtin maakunta

text: Maakunnan pääkaupunki on Siirt. Maakunnan pohjoispuolella sijaitsee Bitlisin maakunta, lännessä Batmanin maakunta, lounaassa Mardinin maakunta, etelässä Şırnakin maakunta ja idässä Vanin maakunta.

title: Laihia

text: Laihialla toimivat mm. urheiluseurat Laihian Luja ry, Laihia Sports Club, autourheiluseura Laihian Urheiluautoilijat ry sekä Laihian Ylipään Nuorisoseura ry ja MLL Laihian yhtistys ry.

text: Yanbianin korealaisten autonominen prefektuuri (, ) on autonominen prefektuuri Jilinin maakunnassa Kiinassa. Yanbianin pohjoispuolella sijaitsee Heilongjiangin maakunta, lännessä kaupungit Baishan ja Jilinin kaupunki. Etelässä sijaitsee Pohjois-Korean Pohjois-Hamgyŏngin maakunta, idässä Venäjän Primorjen aluepiiri. Prefektuurin pinta-ala on 43 509 neliökilometriä ja väkiluku 2,27 miljoonaa (2010). Prefektuurin pääkaupunki on Yanji, joka sijaitsee linnuntietä noin 350 kilometriä maakunnan pääkaupunki Changchunista itäkaakkoon.

title: Laihia (täsmennyssivu)

text: Laihia voi viitata seuraaviin paikkoihin:

title: Ilmajoki

text: Ilmajoki () on vuonna 1865[1] perustettu Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu ihmistä,[2] ja sen pinta-ala on 579,79 km², josta 2,89 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 21,1 asukasta/km². Ilmajoen naapurikunnat ovat Isokyrö, Kurikka, Laihia ja Seinäjoki.

title: Ağrın maakunta

text: Ağrın maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 11 376 km ja se sijaitsee maan itäosassa Iranin rajalla. Pohjoisessa maakunta rajoittuu Karsin maakuntaan, koillisessa Iğdırin maakuntaan, etelässä Vanin maakuntaan, lounaassa Muşin ja Bitlisin maakuntaan ja luoteessa Erzurumin maakuntaan. Maakunnan pääkaupunki on Ağrı.

title: Pohjanmaan maakunta

text: Maakunta käsittää pääasiassa suomenruotsalaisten asuman osan historiallista Pohjanmaata. Lisäksi Pohjanmaan maakunnan ulkopuolella ruotsia puhutaan Kokkolassa Keski-Pohjanmaalla. Pohjanmaan maakuntaan kuuluvista kunnista Isokyrö ja Laihia ovat vanhastaan suomenkielisiä, toisista osa on ollut aiemmin yksikielisesti ruotsinkielisiä. Alueen vanhat rannikkokaupungit ovat jo vanhastaan olleet kaksikielisiä kuten nykyään useimmat muutkin kunnat. Kaksikielisistä kunnista ruotsinkieliset ovat enemmistönä muissa paitsi Vaasassa ja Kaskisissa. Vuonna 2013 koko maakunnan asukkaista 90 270 (50 %) oli ruotsinkielisiä, 80 755 (44,8 %) suomenkielisiä ja 9 359 (5,2 %) muunkielisiä.

title: Vähäkyrö

text: Vähäkyrö liittyi osaksi Vaasan kaupunkia 1. tammikuuta 2013. Vähänkyrön kunnanvaltuusto hyväksyi yhdistymissopimuksen 27. kesäkuuta 2011. Kunta kuului Pohjanmaan maakuntaan ja Kyrönmaan seutukuntaan. Vähäkyrö oli yksikielisesti suomenkielinen ja asukkaita kunnassa oli lakkauttamishetkellä . Kunnan pinta-ala oli  km, josta  km vesistöjä, ja väestötiheys asukasta/km. Vähänkyrön naapurikuntia olivat Isokyrö, Laihia, Mustasaari ja Vöyri.

title: Pirkanmaan maakunta

text: Helsinki – Hyvinkää – Riihimäki – Hämeenlinna – Tampere – Parkano – Jalasjärvi – Kurikka – Laihia – Vaasa Turku – Loimaa – Tampere – Jämsä – Jyväskylä – Kuopio – Outokumpu – Joensuu – Niirala Nokia – Pori Rauma – Huittinen – Nokia – Tampere – Lahti – Kouvola Pori – Kankaanpää – Parkano – Virrat – Keuruu – Jyväskylä – Pieksämäki – Varkaus – Joensuu

title: Frans A. Kotkanpää

text: Frans Alarik Kotkanpää (sukunimi aik. Jakku; 10. kesäkuuta 1872 Laihia – 28. huhtikuuta 1948 Laihia) oli suomalainen maanviljelijä ja näytelmäkirjailija.

title: Isokyrö

text: Vuoden 2021 alusta Isokyrö siirtyy Etelä-Pohjanmaan maakuntaan. Isokyrö toivoo maakuntavaihdosta jo ennen sote- ja maakuntauudistusta vuoden 2020 alusta. Isokyrön siirtymän myötä Laihia jää Pohjanmaan maakunnan ainoaksi yksikielisesti suomenkieliseksi kunnaksi.

title: Israel Reinius

text: Israel Reinius (30. huhtikuuta 1699 Laihia – 12. maaliskuuta 1771 Laihia) oli Rein-suvun edustaja, suomalainen pappi ja paikallishistorioitsija.

title: Laihia

text: Kivikauden alkupuolella vajaa 10000 vuotta sitten Laihia oli viimeisimmän jääkauden jäljiltä vielä täysin veden peitossa. Noin 7000 vuotta sitten alueen korkeimmat kohdat alkoivat maankohoamisen vaikutuksesta nousta luotoina Litorinamerestä. Kivikauden lopusta pronssikauden halki rautakaudelle saakka Laihia oli rannikkoa ja saaristoa.[3] Varhaisimmat kivikautiset löydöt asutuksesta ovat kampakeraamisesta kulttuurista kunnan kaakkoisosasta ajalta noin 3400 eaa. Pyyntiin ja keräilyyn perustunut asutus on seurannut rantaviivaa.[4]

title: Bellunon maakunta

text: Bellunon maakunta sijaitsee Italian koillisosassa ja se rajoittuu koillisessa Itävaltaan. Lähes kauttaaltaan vuoristoisen Bellunon maakunnan itäosissa kohoavat Dolomiitit. Maakunnan laajin ja asutetuin laakso, Valbelluna, sijaitsee puolestaan etelässä. Maakunnan halki virtaa Piavejoki.

title: Suomen puolustusvoimat

text: Uudenmaan aluetoimisto, jonka toimialue on Uudenmaan maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Helsingissä. Lounais-Suomen aluetoimisto, jonka toimialue on Satakunnan, Varsinais-Suomen ja Ahvenanmaan maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Turussa. Pirkanmaan aluetoimisto, jonka toimialue on Pirkanmaan maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Tampereella. Hämeen aluetoimisto, jonka toimialue on Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Lahdessa. Keski-Suomen aluetoimisto, jonka toimialue on Keski-Suomen maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Jyväskylässä. Kaakkois-Suomen aluetoimisto, jonka toimialue on Etelä-Karjalan ja Kymenlaaksonmaakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Kouvolassa. Etelä-Savon aluetoimisto, jonka toimialue on Etelä-Savon maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Mikkelissä. Pohjois-Savon aluetoimisto, jonka toimialue on Pohjois-Savon maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Kuopiossa. Pohjois-Karjalan aluetoimisto, jonka toimialue on Pohjois-Karjalan maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Joensuussa. Pohjanmaan aluetoimisto, jonka toimialue on Etelä-Pohjanmaan, Keski-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Vaasassa. Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun aluetoimisto, jonka toimialue on Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Oulussa. Lapin aluetoimisto, jonka toimialue on Lapin maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Rovaniemellä.


query: Mikä Kappadokia on?

title: Kappadokia

text: Kappadokia (, ) on alue ja muinainen maakunta Vähän-Aasian eli Anatolian itäosassa.

title: Turkki

text: Anatolian rannikolle asettui asumaan samoihin aikoihin joonialaisia. Rannikkoalue nimettiin myöhemmin Jooniaksi. Persialainen akemenidien valtakunta valloitti koko alueen 500- ja 400-luvuilla eaa. ja se joutui myöhemmin Aleksanteri Suuren haltuun vuonna 334 eaa.[17] Anatolia jaettiin tämän jälkeen useisiin pieniin hellenistisiin kuningaskuntiin, joihin kuuluivat Bithynia, Kappadokia, Pergamon ja Pontos. Kuningaskunnat joutuivat Rooman haltuun vuoteen 50 eaa. mennessä.[18] Vuonna 330 Rooman keisari Konstantinus Suuri valitsi Byzantionin Rooman valtakunnan uudeksi pääkaupungiksi ja nimesi sen uudelleen Konstantinopoliksi (nykyisin İstanbul). Länsi-Rooman sortumisen jälkeen kaupungista tuli Itä-Rooman eli Bysantin valtakunnan keskus.[19]

title: Eumenes Kardialainen

text: Eumenes kertoi Perdikkaalle Leonnatoksen suunnitelmista ja pääsi näin tämän suosioon. Eumenes pääsi Perdikkaan lähipiirin jäseneksi. Perdikkas auttoi henkilökohtaisesti Eumenesta valtaamaan Kappadokian. Perdikkas sai näin myös kunniaa laajentamalla valtakuntaa yli Aleksanterin saavuttamien rajojen. Kun Ariarathes oli saatu vangittua, Eumenes julistettiin Kappadokian satraapiksi. Eumenes nimitti omia ystäviään varuskuntien ja Kappadokian kaupunkien hallitsijoiksi. Tämän jälkeen hän matkusti Perdikkaan luokse. Mutta Perdikkas lähetti Eumeneen takaisin, koska uskoi, ettei tarvinnut tämän apua ja että Kappadokia tarvitsi luotettavan satraapin. Eumeneen tehtäväksi tulikin nyt auttaa Neoptolemosta Armenian valtauksessa. Babylonin jaossa Neoptolemoksesta oli tehty Armenian satraappi, mutta hän ei ollut saanut maakuntaa taltutettua. Neoptolemos oli aikaisemmin haukkunut Eumenesta.

title: Kappadokia

text: * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Dareios I

text: Saatuaan kapinoivat maakunnat kukistettua Dareios järjesti uudelleen niiden hallinnon. Jo Kyyros Suuren aikana perustettu satraappijärjestelmä koki uudistuksen kun kaikki maakunnat kytkettiin tiukemmin kuninkaan hallintaan. Dareioksen uudistusten jälkeen satraappien piti maksaa veroa ennalta määrätty summa. Dareios loi 20 satrappikuntaa, muun muassa: Persia, Elam, Babylonia ja Assyria, Meedia, Joonia, Lyydia, Kappadokia, Armenia, Foinikia ja Kypros, Egypti, Gandara, Maka (nykyinen Oman), Drangiana, Arkhosia, Baktria, Parthia, Aria, Sogdia ja Arabia. Herodotos luettelee ne heimot ja maat jotka maksoivat Dareiokselle veroa. Dareios antoi myös kaivertaa maakuntien nimet omaan hautakammioonsa. Ennen Dareioksen uudistuksia maakuntien maksamia veroja ei oltu säädetty etukäteen, vaan ne koostuivat lahjoista kuninkaalle. Dareios määräsi maakunnat maksamaan veroa vuosittain joko kultana tai hopeana. Eräät maakunnat maksoivat veroa myös muulla tavalla, kilikialaiset lähettivät vuosittain kuninkaalle 360 valkoista hevosta, "yhden vuoden jokaista päivää kohden". Herodoteksen mukaan kuninkaalle vuosittain maksettava vero vastasi 14 560 talenttia hopeaa.

title: Kappadokia

text: Datames 380–362 eaa. Ariamnes 362–350 eaa. Ariarathes I 350–331 eaa.

title: Gordios (Kappadokia)

text: Gordios oli kappadokialainen, joka murhasi kuningas Ariarathes VI:n.

title: Neron sota Parthiaa vastaan

text: Corbulon hallintaan annettiin provinssi, johon oli yhdistetty Kappadokia ja Galatia, ja hänelle annettiin myös propreettorin ja myöhemmin prokonsulin "imperium". Tacituksen mukaan Corbulo sai erityisnimityksen "Armenian varmistamiseksi". Eräät historioitsijat ovat sitä mieltä, että Corbulolle ei annettu Kappadokiaa ja Galatiaa provinssiksi, vaan hänet nimitettiin ainoastaan sotapäälliköksi. Tacitus käyttää Corbulosta nimitystä "dux bello" (’sotapäällikkö’), joka saattoi olla hänen virallinen tittelinsä.

title: Gordios (Kappadokia)

text: Pontoksen kuningas Mithridates VI halusi saada Kappadokian valtaansa ja palkkasi Gordioksen murhaamaan kuningas Ariarathes VI:n. Mithridateen sisko Laodike oli naimisissa Ariaratheen kanssa. Murhan jälkeen Laodikesta tuli Kappadokian hallitsija ja hänen pojastaan Ariarathes VII:stä tuli kuningas. Laodike meni kuitenkin naimisiin Bithynian kuninkaan Nikomedeen kanssa. Mitrhidates antoi tämän takia syrjäyttää siskonsa ja asetti Kappadokian valtaistuimelle oman poikansa Ariarathes IX:n. Gordios toimi nuoren Ariarathes IX:n neuvonantajana.

title: Turkin historia

text: Anatolian länsirannikolla asui antiikin aikana joonialaisia. Rannikkoalue nimettiin myöhemmin Jooniaksi. Alueen huomattavimpia kreikkalaisia kaupunkeja olivat Miletos ja Efesos. Persialainen akemenidien valtakunta valloitti koko alueen 500- ja 400-luvuilla eaa. ja se joutui myöhemmin Aleksanteri Suuren haltuun vuonna 334 eaa. Anatolia jaettiin tämän jälkeen useisiin pieniin hellenistisiin kuningaskuntiin, joihin kuuluivat Bithynia, Kappadokia, Pergamon ja Pontos. Kuningaskunnat joutuivat Rooman haltuun vuoteen 50 eaa. mennessä. Vuonna 330 Rooman keisari Konstantinus Suuri valitsi Byzantionin Rooman valtakunnan uudeksi pääkaupungiksi ja nimesi sen uudelleen Konstantinopoliksi (nykyisin İstanbul). Länsi-Rooman sortumisen jälkeen kaupungista tuli Itä-Rooman eli Bysantin valtakunnan keskus.

title: Kappadokia

text: Kappadokia oli heettien maakunta näiden suuruudenaikana. Myöhemmin alueesta tuli Persian satraappikunta. Vielä myöhemmin alkuperäinen Kappadokia jaettiin kahtia Kappadokian ja Pontuksen satraappikuntiin, joista Pontus oli rannikkoalue ja Kappadokia sisämaa. Persian kukistumisen jälkeen Kappadokiasta tuli tasavalta, joka välillä maksoi veroa Seleukideille. Vuonna 63 eaa. Kappadokiasta tuli Rooman vasalli ja vuonna 17 provinssi. Roomalaiset nimesivät Kappadokian pääkaupungin Mazacan Caesareaksi.

title: Kappadokia

text: Ariarathes I 331–322 eaa. Eumenes Kardialainen satraappina 322–321 eaa. Nikanor satraappina 321–? Amyntas, satraappina ?–301 eaa. Ariarathes II 301–280 eaa. Ariamnes 280–230 eaa. Ariarathes III 255–220 eaa. Ariarathes IV Eusebes 220–163 eaa. Ariarathes V Eusebes Filopator 163–130 eaa. Orofernes 157 eaa. Ariarathes VI Epiphanes Filopator 130–116 eaa. Ariarathes VII Filometor 116–101 eaa. Ariarathes VIII 101–96 eaa. Ariobarzanes I 95–62 eaa. Ariarathes IX n. 95 eaa. Ariobarzanes II Filopator 62–51 eaa. Ariobarzanes III Eusebes Filoromanos 51–42 eaa. Ariarathes X 42–36 eaa. Arkhelaos 36 eaa.–17 jaa.

title: Tiglat-Pileser I

text: Tiglat-Pileser pystyi rakentamaan suurvallan, kun Egypti oli jakautuneena Tanisin ja Theban johtamiin valtioihin, ja heettiläisten valtakunta oli luhistunut. Nebukadnessar I:n johtama Babylonia oli Assyriaa heikompi. Tiglat-Pileser I ajoi 1114 eaa. pois maahan tunkeutuneet fryygialaiset mushkit Ylä-Eufratilta Assyrian alueelta. Se onnistui armeijan Tur Abdinin vuortn yli johtamalla pikamarssilla. Tiglat-Pileser valtasi samalla retkellä Kommagenen itäisen Eufratin ja Kilikian välissä. Suuri määrä vihollisia surmattiin armotta, vankeja vietiin Assyriaan. Vallattiin myös Itä-Kappadokia.

title: Gordios (Kappadokia)

text: Gordios toimi myös Mithridateen lähettiläänä. Hän kävi muun muassa neuvottelemassa Roomassa ja hänen ansiostaan Armenian Tigranes I julisti sodan Kappadokialle ja syrjäytti Ariobarzanes I:n, jonka roomalaiset olivat nostaneet valtaan vuonna 93 eaa. Sulla ajoi Gordioksen Kappadokiasta seuraavana vuonna. Gordios taisteli myöhemmin Lucius Licinius Murenaa vastaan Halys-joella käydyssä taistelussa vuonna 83 eaa. tai 82 eaa.

title: Lykaonia

text: Lykaonia oli antiikin aikainen alue Vähän-Aasian sisämaassa. Se sijaitsi Taurusvuorten pohjoispuolella. Idässä Lykaonian rajanaapuri oli Kappadokia, pohjoisessa Galatia, lännessä Fryygia ja Pisidia, etelässä Kilikia. Herodotos ei mainitse Lykaoniaa, mutta Ksenofon marssi sen läpi Kyyros Nuoremman kanssa. Klaudios Ptolemaios puolestaan mainitsee Lykaonian Kappadokian osana ja roomalaiset hallinnoivat sitä näin.

title: Kappadokia

text: Alueelta on löytynyt 5000 vuotta vanha maanalainen kaupunki, joka on kaivettu pehmeään vulkaaniseen kiveen.[1][2]

title: Kolmas makedonialaissota

text: Akhaian liitto oli valmis tukemaan Roomaa taistelussa makedonialaisia vastaan. Boiotian liitto epäröi hiukan, mutta roomalaisten tiukan painostuksen jälkeen useat liiton kaupungit liittoutuivat lopulta roomalaisten kanssa ja liitto hajosi. Myös Illyrian kuningas Gentius, Syyria, Egypti ja Kappadokia sekä useat traakialaiset heimot solmivat ystävyyssopimuksen Rooman kanssa. Tosin traakialainen Odrysian kuningas Kotys VI oli jo alusta asti liittoutunut Perseuksen kanssa ja antoi myös nyt tukensa makedonialaisille.[4] Seleukidikuningas Antiokhos IV ja Bithynian kuningas Prusias II eivät kuitenkaan tukeneet Perseusta.[5]


query: Milloin Nagisa Ōshima kuoli?

title: Nagisa Ōshima

text: Nagisa Ōshima (, 31. maaliskuuta 1932 Kioto – 15. tammikuuta 2013[1]) oli japanilainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Ōshiman kuuluisin elokuva on Aistien valtakunta (1976), jonka suorasukainen seksi oli liikaa useimpien maiden elokuvasensoreille. Ōshiman elokuville on tyypillistä kriittinen suhtautuminen Japanin yhteiskunnan perinteisiin ja seremonioihin.

title: Nagisa Ōshima

text: Luokka:Japanilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet

title: Nagisa Ōshima

text: Yliopistossa Ōshima opiskeli oikeustieteinä – Ōshima oli enemmän kiinnostunut kirjallisuudesta, mutta sitä pidettiin "epämiehekkäänä" opiskeluaineena. Yliopistossa Ōshima osallistui kuitenkin teatteriryhmän toimintaan niin ohjaajana kuin näyttelijänäkin. Ōshima osallistui myös opiskelijaliikkeeseen ja oli ainakin jossain vaiheessa yksi sen johtavista hahmoista. Yliopistoaikoina Ōshima tutustui myös yhdysvaltalaiseen elokuvaan, josta hänen suosikkiohjaajiaan olivat William Wyler, Michael Curtiz, George Stevens ja John Ford.[3]

title: Merry Christmas, Mr. Lawrence

text: Merry Christmas, Mr. Lawrence () on Nagisa Ōshiman vuonna 1983 ohjaama elokuva, jonka pääosissa näyttelevät David Bowie, Tom Conti, Ryūichi Sakamoto, ja Takeshi Kitano.

title: Shinsengumi

text: Shinsengumia on käytetty Japanissa aiheena elokuvissa ja piirretyissä. Yōjirō Takitan ohjaama elokuva "When the Last Sword Is Drawn" ("Mibu gishi den") kertoo alempaan samuraisukuun kuuluvasta "Yoshimura Kan'ichirō"sta, joka liittyy Shinsengumin jäseneksi etsiessään paremmin palkattua työtä. Nagisa Ōshiman ohjaama ja Takeshi Kitanon tähdittämä Tabu keskittyy Shinsengumin fiktiivisten uusien jäsenten ympärille. Elokuvassa esiintyvät kuitenkin myös todelliset historialliset jäsenet, kuten Kondō Isami ja Hijikata Toshizō. Vuonna 1966 julkaistu Dai-bosatsu tōge kertoo niin ikään myös Shinsengumin riveihin liittyvästä fiktiivisestä samuraista nimeltään Tsukue Ryūnosuke. Elokuvan ohjasi Kihachi Okamoto. Vuonna 2004 NHK esitti televisiosarjan "Shinsengumi!". Sarjan käsikirjoitti ja ohjasi Kōki Mitani, ja se kertoo Shinsengumin historiallisten jäsenten elämästä miliisijoukossa.

title: Strawberry Panic!

text: Strawberry Panic! on Sakura Kiminon luoma novellikertomus, josta on myös tehty anime- ja mangasovitukset. Kaikki versiot sisältävät tyttöjen välisestä rakkaudesta kertovaa shōjoaita. "Strawberry Panic" kertoo 16-vuotiaasta tytöstä nimeltä Nagisa Aoi, joka on juuri aloittanut Pyhän Miatorin tyttökoulun. Jo heti kampusalueelle päästessään hän törmää kauniiseen ja ailahtelevaan Shizuma Hanasonoon, joka puolestaan iskee heti silmänsä Nagisaan.

title: Sodoman 120 päivää (elokuva)

text: "Sodoman 120 päivää" rinnastetaan usein Nagisa Ōshiman "Aistien valtakuntaaan" (Japani, 1976), joka oli yhtä radikaali kuin Pasolinin "Sodoma". Siinä missä Pasolini kuvasi seksuaalisuutta fasismin alistavien valtarakenteiden kautta, Ōshima kuvasi seksuaalisuutta yksityiskohtaisesti kaiken nielevän intohimon kautta. Ōshiman elokuva sai saman kohtelun elokuvasensoreilta, ja se sallittiin Suomessa samaan aikaan kuin Pasolininkin elokuva.

title: Nagisa Ōshima

text: Ōshima valmistui yliopistosta 1954 pääaineenaan poliittinen historia ja erikoisaineena Venäjän vallankumous. Oshiman urasuunnitelmat olivat epämääräiset ja hän suostuikin lähtemään ystävänsä mukana Tokioon Shōchiku-elokuvatuotantoyhtiön työhönottokilpailuun, jonka perusteella hänet palkattiin apulaisohjaajaksi noin 2 000 hakijan joukosta.[4]

title: Free! Iwatobi Swim Club

text: Vähän sen jälkeen Nagisa, Haruka ja Makoto tapaavat Australiassa opiskelleen, kuukautta aikaisemmin Japaniin palanneen ystävänsä Rinin hylätyllä Iwatobi Swim Club -uimahallilla. Haruka, Makoto, Nagisa, Rei ja Gou muodostavat Iwatobi High School Swim Clubin ja työskentelevät yhdessä opettaja Miho Amakatan kanssa saadakseen seuran menestymään.

title: Nagisa Ōshima

text: Nagisa Ōshima: Oshima on Oshima, englannista suomentanut, kuvittanut ja toimittanut Mika Siltala. Like, 1998 ISBN 951-578-208-2

title: Ōshima (1891)

text: Ōshima () oli keisarillisen Japanin laivaston rautarunkoinen kolmimastoinen tykkivene.

title: Nagisa Ōshima

text: Ōshiman ensimmäinen oikea ohjaustyö oli Rakkauden ja toivon kaupunki (1959). Ōshima halusi elokuvallaan luoda uudenlaista elokuvallista sisältöä, mutta Shōchikun johtotaso oli kuitenkin toista mieltä ja elokuvan ensi-iltalevitys oli suppea ja Ōshima joutui studionjohdon silmätikuksi. Tästä huolimatta Ōshima sai aloittaa uuden elokuvan välittömästi. Sēshun zankoku monogatari (1960, 'nuoruuden julma tarina') käsittelee kaunistelematta sodanjälkeisen japanilaisen nuorison tuntoja. Studio ei taaskaan pitänyt aiheesta eikä sen käsittelystä. Elokuva tuotti kuitenkin kohtuullisen hyvin, mikä studion mielestäni oli riittävä syy antaa Ōshiman tehdä uusia elokuvia. Samana vuonna valmistui seuraavaksi Auringon hautajaiset.[6]

title: Tabu (elokuva)

text: Tabu () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut japanilainen elokuva, jonka on ohjannut Nagisa Ōshima. Elokuvan juoni sijoittuu vuoteen 1865, myöhäisen Tokugawa-shōgunaatin aikaan ja Japanin feodaalisen yhteiskunnan murrokseen. Tarina pyörii historiallisen miliisijoukon shinsengumin ja sen fiktiivisten uusien jäsenten ympärillä. Tabun keskeisiä aiheita ovat samuraikulttuurin loppuminen ja homoseksuaalisuus osittain suljetussa ympäristössä.

title: Free! Iwatobi Swim Club

text: Tarina kertoo neljästä lukiota käyvästä pojasta, Haruka Nanase, Makoto Tachibana, Nagisa Hazuki ja Rin Matsuoka, jotka ovat lapsina yhdessä käyneet uimakoulua. Sen jälkeen poikien tiet erosivat ja he tapasivat taas lukiossa. Nagisan ideana oli perustaa uusi uimakerho. Jäseniä on kuitenkin liian vähän sen perustamiseksi. Tarinan edetessä uintikerhoon liittyy Rinin pikkusisko Gou sekä Nagisan suostuttelemana yleisurheilukerhon Rei.

title: Nagisa Ōshima

text: Oshima perusti oman tuotantoyhtiön Sozoshan, jolle hän vuosina 1965–1972 teki 12 elokuvaa. Yhdessä monien muiden japanilaisten ohjaajien kanssa hän ilmaisi vastustavansa suurten studioiden monopoliasemaa, ja hän sanoi lopettavansa elokuvien teon. Hän palasi kuitenkin työhön ja ohjasi Aistien valtakunnan ja vuonna 1978 sille sisarteoksen Intohimon valtakunta, jossa hän käsittelee samaa teemaa hienovaraisemmin. Molemmat elokuvat tuotti ranskalainen tuottaja Anatole Dauman.[2]

title: Aistien valtakunta

text: Yle Teeman vuonna 2016 esittämä dokumentti Olipa kerran... Aistien valtakunta (alkuperäinen nimi ranskaksi Il etait une fois - L'empire des sens) toteaa, että Nagisa Ōshima lopetti elokuvien teon vuonna 1972 osittain siksi, että oli väsynyt taistelemaan auktoriteetteja vastaan. Ōshima oli politisoitunut 1960-luvulta alkaen, hän osallistui muun muassa opiskelijamielenosoituksiin ja vastusti Yhdysvaltojen ja Japanin välisen turvallisuussopimuksen uusimista. Hän turhautui kun ei tullut kuulluksi ja oli jatkuvasti vaikeuksissa vallanpitäjien kanssa. Hänellä oli kuitenkin tv-ohjelma, jossa hän keskusteli naisten kanssa, jotka kertoivat hänelle asioistaan ja ongelmistaan ja Ōshima pyrki neuvomaan heitä. Kun Anatole Dauman sai houkuteltua Ōshiman Ranskaan ja tekemään vielä yhden elokuvan, ei Dauman asettanut Ōshimalle mitään rajoituksia elokuvan aiheesta tai tyylistä. Myöhemmin hän asetti yhden ehdon: Ōshiman tulisi tehdä genre-elokuva. Ōshima joutui pohtimaan mikä voisi olla genre ja päätyi lopulta pornografiaan, sillä hänellä "täytyy olla haasteita".[8]

title: Nagisa Ōshima

text: Ōshima aloitti uransa apulaisohjaajana Shōchikulla 1954. Shōchikun studiojärjestelmässä elokuvalla oli tavallisesti neljä apulaisohjaajaa. Ensimmäisen vastuulla oli trailerin leikkaus, budjetti ja kuvaussuunnitelma. Toinen ja kolmas vastasivat käsikirjoituksesta, kun taas neljäs ja joskus myös viides vastasivat muista vähempiarvoisista tehtävistä. Ensimmäisen apulaisohjaajan paikka merkitsi tavallisesti edellytys ohjaajaksi pääsylle. Ōshima aloitti neljäntenä apulaisohjaajana ja eteni vuoteen 1958 mennessä toiseksi apulaisohjaajaksi, joskin tuolloin hän jo käytännössä teki myös ensimmäisen apulaisohjaajan tehtävät. [5]

title: Merry Christmas, Mr. Lawrence

text: Nagisa Ōshima ja Paul Mayersberg tekivät elokuvan käsikirjoituksen Laurens van der Postin omiin kokemuksiin sotavankeudesta perustuvien romaanien "The Seed and the Sower" (1963) ja "The Night of the New Moon" (1970) pohjalta.

title: Nagisa Ōshima

text: Nagisa Ōshima syntyi 31. maaliskuuta 1932 Kiotossa. Ōshiman isä oli Japanin kalastusministeriön virkamies, joka oli jokseenkin lahjakas taidemaalari ja runoilija. Ōshima vietti nuoruutensa Seton sisämeren alueella. Isä kuoli Ōshiman ollessa 6-vuotias ja äiti muutti poikansa ja tyttärensä kanssa Kiotoon. Ōshiman isältä oli kerännyt laajan kirjaston ja nuorena Ōshima olikin ahkera lukija ja hän yritti jo hyvin nuorena romaanin ja runojen kirjoittamista. Ōshiman nuoruuden käännekohdaksi muodostui Japanin antautuminen 15. elokuuta 1945. Se synnytti täydellisen epäonnistumisen tunteen, josta Ōshima ei omien sanojensa mukaan oikeastaan koskaan toipunut.[3]

title: Nagisa Ōshima

text: Vuonna 1959 japanilainen elokuvateollisuus oli ajautunut kriisiin television suosion takia. Ranskalaisen elokuvan uuden aallon antaman virikkeen myötä Shōchiku päätti antaa ohjausmahdollisuuden nuoremmalle sukupolvelle. Ōshima oli yksi näistä valituista. Hänen ensimmäinen oma ohjaustyö oli kuitenkin lyhyt Shōchikun elokuvatähtien mainoselokuva.[6]

title: Ōshima (1891)

text: "Ōshima" kolaroi Port Arthurin edustalla kovassa merenkäynnissa tykkivene "Akagin" kanssa 18. toukokuuta 1904, jolloin alus upposi. Se poistettiin alusluettelosta 15. kesäkuuta 1905.

title: Japanilainen elokuva

text: Japanilaisen elokuvan kulta-aikaa oli 1950-luku. Akira Kurosawa teki ensimmäiset elokuvansa 1940-luvulla ja voitti Venetsian elokuvajuhlien hopeisen leijonan teoksellaan "Rashōmon" (1950). Muita hänen mestariteoksiaan ovat "Seitsemän samuraita" vuodelta 1954 ja "Ikiru", sotaa edeltävän draaman humanismia ja realismia jatkava teos vuodelta 1952. Kenji Mizoguchi aloitti vuorostaan työskentelyn jo 1920-luvulla kuvaten erityisesti naisten kohtaloa – hänen tunnetuin teoksensa on myös hopeisen leijonan voittanut "Ugetsu – kalpean kuun tarinoita". Kaikkein merkittävimpänä ohjaajana monet pitävät kuitenkin Yasujirō Ozua, joka loi minimalistisia kuvauksia japanilaisesta perheestä. Hänen tunnetuimpiin ohjauksiinsa kuuluu keskimääräisen perheen hajoamista kuvaava hiljainen, eleginen tarina "Ensimmäinen matka" vuodelta 1953. 1960-luvulla television yleistymisen myötä elokuvan merkitys väheni ja lippumyynti laski viidesosaan huippuluvuistaan. Kallimman tuotannon korvasivat gangsterit, teinielokuvat, hirviöteemat (Godzilla) ja pehmoporno. Japanilaisen elokuvan ovat pitäneet elinvoimaisena erityisesti itsenäiset ohjaajat, kuten Nagisa Ōshima, Shōhei Imamura ja Jūzō Itami.

title: Nagisa Ōshima

text: Ōshiman viimeinen elokuva Shōchikulle oli Japanin yö ja usva (1960). Elokuvan keskiössä on Japanin ja Yhdysvaltojen turvallisuussopimuksen jatkamiseen liittyneet mielenosoitukset 19.–20. heinäkuuta 1960. Se kuvattiin nopeasti ja sen ensi-ilta oli jo 9. lokakuuta. Elokuvan aihe oli kuitenkin liian ajankohtainen ja se ehti olla levityksessä vain neljä päivää, sillä se vedettiin pois levityksestä heti Japanin sosialistisen puolueen johtajan Inejiro Asanuman murhan jälkeen. Tällä oli myös vaikutuksia Ōshiman yksityiselämään. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat häävastaanotolle. Ōshiman oma häävastaanotto oli 30. lokakuuta ja siellä ensin Ōshiman ystävät kritisoivat Shōchikun asennetta ja sen jälkeen Ōshima itse kritisoi studiota vielä rankemmin, jonka seurauksena studion edustajat marssivat ulos. [7]

title: Takeshi Kitano

text: Kitano on myös säännöllisesti näytellyt muiden ohjaajien elokuvissa. Näistä tunnetuimpia ovat Kinji Fukasakun "Battle Royale" (2000) ja Nagisa Ōshiman "Tabu" (1999). Kitano esiintyy myös Robert Longon amerikkalaisessa elokuvassa "Johnny Mnemonic – kuoleman kuriiri" (1995).

title: Nagisa Ōshima

text: Kahden epäonnistuneen elokuvan jälkeen Ōshima vetäytyi elokuvanteosta kolmeksi vuodeksi. Vaikka Ōshima itse sanookin sitä vaikenemisen ajaksi, hänen toimintansa jatkui yhtä aktiivisena television puolella. Televisiolle Ōshima ohjasi pääasiassa Japania käsitteleviä dokumenttielokuvia, joissa Ōshima kuvasi japanilaista yhteiskuntaa monelta eri taholta. Televisiodokumenteissaan Ōshima sai ensimmäisen kerran mahdollisuuden käsitellä korealaisten asemaa Japanissa. Wasure-rareta kogun (1963, 'unohdettu armeija') kertoo Japanin armeijassa palvelleista korealaisista sotaveteraaneista, joita japanilainen yhteiskunta hylkii ja halveksii. Television palveluksessa Ōshima myös matkusti Etelä-Koreaan.[9]

title: Nagisa Ōshima

text: Ōshiman uran alku itsenäisenä elokuvantekijänä ei ollut helppoa, sillä Japanin suurimmilla elokuvastudioilla oli sopimus, jonka mukaan ne eivät palkkaa henkilöitä, joilla on jonkinlainen kiista jonkin toisen studion kanssa. Ōshima päätyi yhteistyöhön pienen Palace Film -studion kanssa, jolle hän ohjasi historiallisen elokuvan Sieppaus (1961). Sitä seurasi Shiro Tokisada: kristitty kapinallinen (1962), joka oli myös historiallinen elokuva. Kumpikaan elokuva ei menestynyt.[8]

title: Aistien valtakunta

text: Aistien valtakunta (, transliteroituna Ai no corrida, ) on Nagisa Ōshiman ohjaama ranskalais-japanilainen draamaelokuva vuodelta 1976. Elokuva perustuu tositapahtumiin: vuonna 1936 Tokion kaduilta löytyi Sada Abe -niminen nainen, joka kantoi mukanaan irti leikattua penistä.[1]

title: Japanin kulttuuri

text: Japanilaisen elokuvan kulta-aikaa oli 1950-luku. Akira Kurosawa teki ensimmäiset elokuvansa 1940-luvulla ja voitti Venetsian elokuvajuhlien hopeisen leijonan teoksellaan Rashōmon (1950). Muita hänen mestariteoksiaan ovat Shichinin no samurai vuodelta 1954 ja Ikiru, sotaa edeltävän draaman humanismia ja realismia jatkava teos vuodelta 1952. Kenji Mizoguchi aloitti vuorostaan työskentelyn jo 1920-luvulla kuvaten erityisesti naisten kohtaloa – hänen tunnetuin teoksensa on myös hopeisen leijonan voittanut Ugetsu monogatari. Kaikkein merkittävimpänä ohjaajana monet pitävät kuitenkin Yasujirō Ozua, joka loi minimalistisia kuvauksia japanilaisesta perheestä. Hänen tunnetuimpiin ohjauksiinsa kuuluu keskimääräisen perheen hajoamista kuvaava hiljainen, eleginen tarina Tōkyō monogatari vuodelta 1953. 1960-luvulla television yleistymisen myötä elokuvan merkitys väheni ja lippumyynti laski viidesosaan huippuluvuistaan. Kallimman tuotannon korvasivat gangsterit, teinielokuvat, hirviöteemat ja pehmoporno. Japanilaisen elokuvan ovat pitäneet elinvoimaisena erityisesti itsenäiset ohjaajat, kuten Nagisa Ōshima, Shōhei Imamura ja Jūzō Itami.[41][42]

title: Nagisa Ōshima

text: Kokoelma Oshiman kirjoituksia Oshima on Oshima on ilmestynyt suomeksi 1998. Teos sisältää Oshiman filmografian.

title: Nagisa Ōshima

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Danvers, Louis & Tatum, Charles Jr.| title = Nagisa Oshima| location = Paris| publisher = Cahiers du cinéma| year = 1986| id = ISBN 2-86642-042-X| language = (in French)}}