query: Kuka kehitti kapearaiteisen rautatien?

title: Knut August Palmberg

text: Vuonna 1882 Palmberg perusti kimröökitehtaan Vehkalahden Koivuniemeen. Koivuhiilestä valmistettua kimröökiä käytettiin mustana väriaineena maaleissa sekä kirjapainojen painomusteessa ja sille löytyi vientimarkkinoita Venäjältä. Ostettuaan Tirvan koskien koskioikeudet Palmberg rakensi Tirvalle 1890 toisen kimröökitehtaan ohella myös sahalaitoksen, myllynkiviä valmistaneen Suomen Myllykivitehdas Oy:n tehtaan ja useita eri pajoja. Tehtaiden kuljetuksia varten Palmberg rakensi 1904 kapearaiteisen rautatien Tirvalta Kaipiaisten asemalle. Vuonna 1893 Palmberg osti myös kolmannen kimröökitehtaan Säkkijärven Joutsenkoskelta.

title: Raideleveys

text: Luettelo Suomen kapearaiteisista rautateistä Rillirata

title: Holmsk

text: Holmsk on mannermaalta, Habarovskin aluepiiristä kulkevan junalautan päätesatama. Kaupunki sijaitsee Sahalinin saaren länsirantaa kiemurtelevan, kapearaiteisen rautatien varrella. Suora junayhteys Južno-Sahalinskiin lopetettiin rautatien huonon kunnon vuoksi vuonna 1994. Holmskissa on oma lentokenttä.

title: Tenderi

text: Kapearaiteisilla rautateillä, joilla matkat olivat lyhyempiä, veturityyppi oli hiukan harvinaisempi. Nykyisin ainoa ajokuntoinen kapearaiteinen tenderiveturi on Jokioisten Museorautatiellä ajossa oleva entinen Loviisan–Vesijärven rautatien LWR6-veturi.

title: Kapearaiteinen rautatie

text: Hyötyliikenteeseen rakennettujen kapearaiteisten rautateiden lisäksi on eri maihin rakennettu turisteja ja alan harrastajia kuljettavia kapearaiteisia rautateitä. Niiden radat ovat useasti rakennettu vanhoista radoista puretusta materiaalista ja kalusto hankittu eri rautateiltä, mutta mukana on myös uutta kapearaidekalustoa ja materiaalia valmistavia yhtiöitä. Museo- ja turistirautateiden pääasiallinen tarkoitus on viihdyttää turisteja ja ylläpitää vanhoja rautatieperinteitä, eikä niiden palveluun yleensä kuulu esimerkiksi paikallisen matkustajaliikenteen palvelu. Rautatien henkilökunta on rautatiestä riippuen joko palkallista tai talkootyövoimaa.

title: Kapearaiteinen rautatie

text: Kapean raideleveyden alarajana pidetään yleisesti noin 600 millimetriä, jota kapeammat luokitellaan niin sanotuiksi minimilevyisiksi rautateiksi, mutta Suomessa kapearaiteiseksi luokitellaan myös esimerkiksi Kuusankosken–Voikan rautatien edeltäjä, vuosina 1898–1912 liikennöinyt 488 millimetrin sähkörautatie.

title: Kapearaiteinen rautatie

text: Kapearaiteisen rautatien valinnan taustalla ovat usein olleet halvemmat kustannukset radan rakentamisessa, liikkuvan kaluston hankinnassa ja molempien ylläpidossa. Toinen syy on pieni kaarresäde, josta on hyötyä mutkaisilla ja mäkisillä rataosuuksilla. Tämä on mahdollistanut rautateiden rakentamisen sellaisille alueille, jonne standardi- tai leveäraiteisen radan rakentaminen ei olisi ollut taloudellisesti kannattavaa.

title: Santavaihde

text: Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se oli käytössä linjavaihteena koko rautatien toiminta-ajan liikenteen loppuvuosia lukuun ottamatta. Liikennepaikka käsitti pääraiteen vaihteen ja siitä koilliseen haarautuvan noin puolen kilometrin mittaisen pistoraiteen, joka päättyi soraharjuun ja siellä sijaitsevalle soranottopaikalle, josta ajettiin soraa rautatien rakennus- ja kunnossapitotarpeisiin sekä 1940-luvulla suoraan Jokioisten siirappitehtaan laajennustyömaalle.

title: Trans-Australian rata

text: Rautatien rakennustyö aloitettiin Port Augustasta syyskuussa 1912. Rautatien raideleveydeksi oli valittu niin kutsuttu normaali raideleveys, siitäkin huolimatta että linjauksen molemmissa päissä olevat osavaltioiden omistamat rautatiet olivat kapearaiteisia. Koko reitin raideleveys yhtenäistettiin 1 435 millimetriin vasta 1970.

title: Pasutusjäte

text: Erittäin monet Suomen kapearaiteiset rautatiet, kärjessä Outokummun-Juojärven rautatie ja Äänekoski-Suolahden rautatie kuljettivat rikkikiisua toiseen ja pasutusjätettä toiseen suuntaan. Äänekoskella tämä liikenne kesti vuosina 1937 - 1943 eli kapearaiteisen rautatien loppuun; sen jälkeen kiisun ja pasutusjätteen kuljetus siirtyi VR:n tehtäväksi kuten Outokummussakin kaksikymmentä vuotta aiemmin.

title: Vuorelan seisake

text: Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se oli käytössä 1930–1940-luvuilla moottorivaunuliikenteen aikana, mutta sitä ei ole mainittu rautatien aikatauluissa. Jokioisten Museorautatie otti seisakkeen uudelleen käyttöön 5. kesäkuuta 1994.

title: Pärnu

text:
Pärnun nykyisen torin ja bussien laiturialueen paikalla oli kapearaiteisen rautatien Pärnun asema. Ensimmäisenä asemalta avattiin yhteys Valgaan 1896 ja seuraavana vuonna Viljandiin. Vuonna 1900 avattiin yhteys Tallinnaan Viljandin kautta, ja 1928 Pärnu sai uuden kapearaiteisen rautatien kautta suoran yhteyden Lellen kautta Tallinnaan. Välimatka lyheni 146 kilometriin. Samalla asetettiin kulkuun Tallinnan sataman ja Pärnun välille kapearaiteisen rautatien moottorivaunujuna, joka oli lajissaan maailman nopein. Nopein matka-aika oli kolme tuntia 20 minuuttia. Ennen toista maailmansotaa Pärnun keskusta oli tärkeä ratojen ja junien kohtauspaikka. Vanha asemarakennus tuhotui sodassa, ja myöhemmin Neuvostoliiton viranomaiset siirsivät radat pois keskustasta. Esikaupunkialueelle rakennettu uusi asema oli osa Tallinna–Riika-radan kaukoliikennettä.
Vuonna 1939 Pärnu jakautui neljään kaupunginosaan. Pärnujoen pohjoispuolella sijaitsi itäisempänä Räämä alev, joka oli lähinnä teollisuuskaupunginosa. Siitä länteen oli Ülejoe alev, joka oli yhdistetty kaupungin keskustaan Pärnujoen maantiesillalla. Saugajoen ja Pärnun lahden välissä oli Vana-Pärnu alev, josta johti Saugajoen ylittävä maantiesilta Ülejoen aleviin. Kaupungin keskusta oli Pärnujoen ja Pärnun lahden välisellä kannaksella. Siitä käytettiin nimeä Riia alev. Siellä sijaitsivat kaikki kaupungin tärkeimmät rakennukset, kuten Eesti Pankin paikalliskonttori, Nikolain kirkko, raatihuone, posti ja lennätin, tyttökymnaasi, poikakymnaasi, kauppakoulu, Endla-teatteri, Rannasalong, Rannahotell, Rannapaviljon, Jahtklubi sekä stadion, naisten uimalaitos ja miesten uimalaitos. Pärnujoen pohjoispuolella oli yksityisen kapearaiteisen rautatien rata Rabalta sekä Lavassaaren kuntaan että Sindiin.

title: Kapearaiteinen rautatie

text: Suomessa Töölön sokeritehtaan 1 000 millimetrin radalla ei käytetty lainkaan kapearaiteisia tavaravaunuja, vaan tehtaan ja valtion radan väliset kuljetukset hoidettiin Valtion rautateiden leveäraiteisilla vaunuilla, joita kuljetettiin kapearaiteisilla lavettivaunuilla. Suomessa lavettivaunuja käytettiin kaikkiaan kolmella kapearaiteisella rautatiellä, ja ne kaikki olivat kiskotuksella varustettuja neliakselisia telivaunuja.

title: Solovetskin saaret

text: Bolševikit rakensivat Solokkan saarelle 1922–1924 myös kapearaiteisen rautatien, jonne kalusto siirrettiin entiseltä Vologdan - Arkangelin kapearaiteiselta radalta, joka oli muutettu leveäraiteiseksi 1914–1917. Rautatien jäänteitä on saarella yhä näkyvissä.

title: Kapearaiteinen rautatie

text: AAR ("American Association of Railways") on vuonna 1873 patentoitu, leveäraiteisilla rautateillä paljon käytetty automaattinen kytkin, josta on muunneltu niin sanotut 3/4- ja 1/2-versiot kevyempään kuten kapearaiteiseen käyttöön. Kytkimen patentoi amerikkalainen sotaveteraani Eli H. Janney, josta kytkimen toinen nimi "Janney". Kytkimen alkuperäinen tarkoitus oli vähentää lukuisia vaihtotyössä tapahtuvia onnettomuuksia, jossa tehtävässä uusi kytkin toimikin hyvin. Siksi sen käyttö on lisääntynyt myös vilkkaasti liikennöidyillä kapearaiteisilla rautateillä kuten Puffing Billy Railwaylla Australiassa.

title: Kenttärata

text: Rautateitä on käytetty sodassa jo esimerkiksi vuosina 1861-1865 käydyssä Yhdysvaltojen sisällissodassa, mutta koska varsinaisten rautateiden rakentaminen oli hidasta ja niihin liittyvät suuret rakennukset houkuttelivat vihollista, ne yleensä päätyivät tykinkantaman ulottumattomiin. Ensimmäisessä maailmansodassa 1910-luvulla sodan molemmat pääosapuolet olivat ottaneet käyttöönsä kapearaiteisia kenttäratoja helpottaakseen ja nopeuttaakseen esimerkiksi ammuksien, sekä haavoittuneiden kuljetuksia. Kapearaiteiset kenttäradat olivat nopeasti rakennettavissa ja muuteltavissa, joka mahdollisti niiden käytön myös juoksuhaudoissa.

title: Latvian rautatieliikenne

text: Latvian rautateillä on käytössä 1520 millimetrin raideleveys. Aikaisemmin Latviassa on ollut käytössä eri raideleveyksisiä rautateitä, kuten 1435 mm:n ja 750 mm:n kapearaiteisia rautateitä. Latvian rautatieyhtiö on Latvijas dzelzceļš eli LSDZ.

title: Loviisan–Vesijärven rautatie

text: Lisäksi Isosaaren linnakkeella on osana linnakkeen oman kapearaiteisen rautatien muistomerkkiä alun perin Loviisan rautatien kalustoon kuulunut kaksiakselinen Pedershaab-moottoriveturi, jonka Puolustusvoimat sai vuonna 1956 VR:ltä ja joka hankittiin Valkon sataman vaihtotyöhön. Veturia kutsuttiin Loviisassa nimellä "Groda" eli "Sammakko".

title: Kapearaiteinen rautatie

text: Kapearaiteisia eli 600–1 435 millimetrin rautateitä ja ratoja on rakennettu yli 20 eri raideleveydelle. Toisin kuin standardilevyiselle raideleveydelle, kapearaiteisille raideleveyksille ei ole muotoutunut yhtä tiettyä standardileveyttä, vaan halvempien rakennuskustannusten, monesti ratojen syrjäisten sijaintien sekä niitä rakentaneiden yhtiöiden kirjo on johtanut ratojen raideleveyksien laajaan valikoimaan. Maailman kaikista rautateistä noin 17 prosenttia on kapearaiteista raideleveyttä, ja kahta yleisimmin käytettyä on nykyään käytössä yli 200 000 kilometriä.

title: Kapearaiteinen rautatie

text: Englannissa ensimmäiset kapearaiteiset radat olivat hiilikaivoksissa käytettyjä, puisille kärryille tarkoitettuja puisia ratoja. Ahtaiden tunneleiden ja käsin työnnettävien kärryjen pienuuden vuoksi lähes kaikki kaivosradat olivat kapearaiteisia. Radat levittäytyivät vähitellen kaivoksista ulos ja edelleen vesistöjen ja muiden kulkuyhteyksien varsille. Vasta 1700-luvun lopulla alkaneen teollisen vallankumouksen aikana syntyi mahdollisuus valmistaa ratakiskot ja pyörät raudasta. Niiden kitkaa vähentävä vaikutus mahdollisti useampien hevosvetoisten vaunujen vetämisen peräkkäin, mistä muodostuikin Englannin ensimmäisiä todellisia kapearaiteisia rautateitä.

title: Kapearaiteinen rautatie

text: Yksi nykyäänkin kapearaiteisilla rautateillä paljon käytetty kytkin on niin sanottu "norjalainen" (), jossa keskellä olevan puskinlevyn yläreunassa on alas kääntyvä mekaaninen koukku. Norjalainen kytkin on käytössä useilla kapearaiteisilla radoilla lähinnä 1 067 millimetrin ja sitä kapeammilla radoilla. Suomessa norjalainen kytkin on käytössä esimerkiksi Jokioisten museorautatiellä.

text: Seuraava taulukko on epätäydellinen luettelo Suomessa toimineista kapearaiteisista rautateistä. Luettelossa on mukana yleisessä liikenteessä, teollisuuskäytössä, puunkuljetuksessa, museoliikenteessä, sotatoiminnassa, sekä yksityisessä liikenteessä toimineet käsi-, hevos-, höyry-, sähkö-, sekä moottorivetoiset radat, joiden raideleveys on ollut alle 1 435 mm. Luettelo ei ole täydellinen ja siitä puuttuu useita ratoja.

title: Karkkilan rautatieasema

text: Karkkilan rautatieasema (, aiemmin paikkakunnan ruotsinkielisen kirjoitusasun mukaisesti Högforsin rautatieasema, lyh. Hgf, ) oli vuosina 1911–1967 käytössä ollut kapearaiteisen Hyvinkään–Karkkilan rautatien liikennepaikka Karkkilan keskustassa. Karkkila oli rautatien pääteliikennepaikka, matkaa Hyvinkäälle oli rautateitse 45 kilometriä.

title: Raideleveys

text: Suurin osa Suomen kapearaiteisista radoista ja rautateistä on jo purettu, eikä monesta ole säilynyt edes tietoja jälkipolville. Joitain ratoja ja jonkin verran kalustoa ovat kuitenkin eri tahot säilyttäneet ja osittain kunnostaneet museo- ja harrastekäyttöön. Hyvänä esimerkkinä on Jokioisten Museorautatie, joka liikennöi Jokioisten ja Humppilan välillä museoliikenteessä entisellä Jokioisten rautatien 750mm:n levyisellä kapearaiteisella radalla.

title: Loviisan–Vesijärven rautatie

text: Lahden päässä oli Valtionrautatiet rakentanut uuden teollisuusradan Lahti–Heinola-radalta Niemeen, jossa sijainnut kapearaiteisen radan teollisuutta palveleva raiteisto oli ollut yksi koko Loviisan–Vesijärven rautateiden taloudellisista peruspilareista. 16. marraskuuta 1955 käyttöön vihitty valtion leveäraiteinen Niemen teollisuusrata vaikutti voimakkaasti myös rahtikuljetusten vähenemiseen kapearaiteisella radalla.

title: Lennätin

text: VR käytti lennätintä 1950-luvulle asti jolloin puhelimen uudistuminen syrjäytti sen. Vain Neuvostoliiton liikenteessä lennätin säilytti asemansa aina vuoteen 1978 asti. Suomalaisista kapearaiteisista rautateistä vain Loviisan–Vesijärven rautatie käytti lennätintä, muut käyttivät alusta alkaen puhelinta. Joillakin yksityisillä kapearaiteisilla oli omat puhelinlinjansa asemien välillä.

title: Lotila

text: Lotila on kaupunginosa Lahdessa, valtatie 12:n ja nelostien risteyksen länsipuolella. Alue on aikanaan kehittynyt valtion leveäraiteisen Riihimäki–Pietari-radan ja kapearaiteisen Loviisan–Vesijärven rautatien varteen. Rautateiden risteysalueella sijaitseva Lotila tunnetaan teollisuusalueistaan ja musiikkipainotteisesta Lotilan koulusta.

title: Kapearaiteinen rautatie

text: Raitiovaunuja operoivia yhtiöitä ei luokitella kapearaiteisiksi rautateiksi, mutta niiden kalusto kulkee usein kapearaiteisella radalla.

title: Pienoisrautatie

text: Yleismaailmallisesti kaikkia rautateitä, joiden raideleveys on pienempi kuin 381 mm, kutsutaan pienoisrautateiksi, vaikka niillä voitaisiin kuljettaa matkustajia tai rahtia. Raideleveyksillä 381–1434 mm puhutaan kapearaiteisista rautateistä.

title: Kapearaiteinen rautatie

text: Kapearaiteisten rautateiden kulta-aika on ollut valtiosta ja alueesta riippuen 1800-luvun lopun ja 1900-luvun puolenvälin välillä. Joissain maissa kapearaiteiset rautatiet ovat edelleen tehokkaassa käytössä johtuen esimerkiksi vuoristoisesta maastosta tai harvaan asutusta seudusta. Kapearaiteisia ratoja on maailmassa jäljellä edelleenkin yli 200 000 kilometriä. Suuri osa kapearaiteisista radoista on kuitenkin vähitellen lakkautettu tai muutettu standardi- tai sitä leveämmäksi radaksi, kuten Loviisan-Vesijärven rautatie vuonna 1960. Osa radoista on säilytetty jälkipolville perustamalla museorautateitä, joissa on vanhaa kapearaidekalustoa entisöity liikennekuntoon.

title: Move21

text: Kapearaiteisia Move21 -vetureita on ollut käytössä muun muassa kapearaiteisilla Kausalan–Leininselän, Loviisan–Vesijärven, Hyvinkään–Karkkilan rautateillä sekä Jokioisten Rautatiellä.


query: Miksi Washington ei kuulu mihinkään osavaltioon?

title: Washington (DC)

text: Washington perustettiin vuonna 1790 varta vasten Yhdysvaltain hallinnolliseksi pääkaupungiksi. Nimensä se sai maan ensimmäisen presidentin George Washingtonin mukaan. Vuonna 1800 maan hallitus siirtyi Philadelphiasta Washingtoniin.

title: Yhdysvallat

text: Yhdysvallat jaetaan 50 osavaltioon ja yhteen kongressin alaiseen piirikuntaan, Washington DC:hen. Yhdysvaltoihin kuuluu lisäksi territorioita Karibianmerellä ja Tyynellämerellä. Niistä Puerto Ricolla ja Pohjois-Mariaaneilla on laajempi itsehallintosopimus Yhdysvaltain kanssa.

title: Straubing

text: Straubing on kaupunki Baijerin osavaltiossa, kaakkoisessa Saksassa. Se sijaitsee Ala-Baijerin hallintopiirissä. Kaupunki on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Vuoden 2015 lopussa kaupungin asukasluku oli 46 806. Sen pinta-ala on 67,58 neliökilometriä.

title: Neumünster

text: Neumünster on kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltion keskiosassa, Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki ("kreisfreie Stadt"), eli kaupunki, joka ei kuulu mihinkään piirikuntaan. Se sijaitsee noin 30 kilometriä etelään Kielistä ja noin 70 kilometrin päässä Hampurin suurkaupungista. Neumünster sai kaupunginoikeudet vuonna 1870.

title: Kempten

text: Kempten on kaupunki Baijerin osavaltiossa, Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikuntaan. Kaupunki sijaitsee Allgäun alueella, lounaisessa Baijerissa. Vuoden 2006 lopussa kaupungin asukasluku oli 61 480. Sen pinta-ala on 63,29 neliökilometriä, ja asukastiheys 971 as./km². Kempteniä pidetään yhtenä Saksan vanhimmista kaupungeista.

title: Washington (DC)

text: Washington,[1] virallisesti District of Columbia,[2] on Yhdysvaltain pääkaupunki. Kaupunki ei kuulu mihinkään osavaltioon, vaan se muodostaa suoraan Yhdysvaltain kongressin alaisuuteen kuuluvan ja Amerikan löytäjän Kristoffer Kolumbuksen mukaan nimetyn Columbian liittopiirin (), jolla on rajoitettu itsehallinto. Historiallisista syistä kaupungista käytetään yleisesti nimeä Washington, jonka perään usein liitetään liittopiiriä ilmoittava lyhenne DC erottamaan se Washingtonin osavaltiosta maan länsirannikolla ja lukuisista samannimisistä paikkakunnista eri osavaltioissa.

title: Zweibrücken

text: Zweibrücken (, ) on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa, lounaisessa Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Kaupunki on noin 34 000 asukkaallaan (2011) Saksan pienin piiritön kaupunki. Sen pinta-ala on 70,64 neliökilometriä ja asukastiheys 484 as./km².

title: Pirmasens

text: Pirmasens on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa, lounaisessa Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Kaupungissa kuitenkin sijaitsee Südwestpfalzin piirikunnan hallinto.

title: Schweinfurt

text: Schweinfurt on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Kaupunki on osa Unterfrankenin hallintopiiriä, ja on noin 54 000 asukkaallaan sen kolmanneksi runsasväkisin kaupunki Würzburgin ja Aschaffenburgin jälkeen. Kaupungin pinta-ala on 35,71 neliökilometriä ja asukastiheys 1 502 as./km².

title: Bethesda (Maryland)

text: Bethesda on kaupunkimainen väestönlaskennallinen paikka (CDP) Yhdysvaltojen Marylandin osavaltion Montgomeryn piirikunnassa ja yksi pääkaupunki Washington D.C.:n suurista esikaupungeista. Washingtonin luoteispuolella sijaitsevassa Bethesdassa on pientaloasutuksen lisäksi tornitaloista muodostuva keskusta-alue. Asukasluku Bethesdan väestölaskenta-alueella vuonna 2000 oli 55 277. Bethesda on suoraan piirikunnan alaisuudessa toimiva kunnallishallinnoton alue (), jolla ei ole tarkkoja rajoja. Bethesda kuuluu pääkaupunkiseudun hallintoalueeseen nimeltä Baltimore-Washington Metropolitan Area. Monet asukkaista ovat hyvätuloisia pääkaupungissa työssä käyviä virkamiehiä. Bethesdaan kulkee Washingtonin metron punainen linja.

title: Amberg

text: Amberg on kaupunki Baijerin osavaltiossa, itäisessä Saksassa. Se sijaitsee Oberpfalzin hallintopiirissä, Vils-joen varrella noin 60 kilometriä itään Nürnbergistä. Amberg on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 41 911 asukasta. Sen pinta-ala on 50,04 neliökilometriä ja asukastiheys 888 as./km².

title: Neustadt an der Weinstraße

text: Neustadt an der Weinstraße on kaupunki Saksan Rheinland-Pfalzin osavaltiossa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli kaupunki, joka ei kuulu mihinkään piirikuntaan. Se sijaitsee 85 kilometriä pitkän Saksan viinitien () varrella.

title: Schwabach

text: Schwabach on kaupunki Baijerin osavaltiossa, kaakkoisessa Saksassa. Se sijaitsee Mittelfrankenin hallintopiirissä ja kuuluu Nürnbergin metropolialueeseen. Schwabach on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Se on Baijerin piirittömistä kaupungeista asukasluvullisesti pienin. Vuoden 2015 lopussa sen asukasluku oli 40 428. Sen pinta-ala on 40,80 neliökilometriä

title: Norfolk (Virginia)

text: Norfolk on kaupunki Yhdysvaltain Virginian osavaltiossa. Se on itsenäinen kaupunki, joka ei kuulu mihinkään piirikuntaan. Kaupunki on 242 803 asukkaallaan (2010) Virginian toiseksi suurin kaupunki.

title: Prince Williamin piirikunta

text: Prince Williamin piirikunta () on piirikunta Virginian osavaltion koillisosassa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Yhdysvaltojen pääkaupungin Washington D.C.:n metropolialueeseen ja Virginian osavaltion toiseksi väkirikkain ja neljänneksi nopeimmin kasvava piirikunta. Vuoden 1990 väestönlaskennassa asukasluku oli runsaat 200 000 ja vuonna 2010 miltei kaksinkertainen, 402 000.

title: Dessau-Roßlau

text: Dessau-Roßlau on kaupunki Saksan Saksi-Anhaltin osavaltiossa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki ("kreisfreie Stadt"), eli kaupunki joka ei kuulu mihinkään piirikuntaan. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 86 030 asukasta, Niinpä kaupunki on – Hallen ja Magdeburgin jälkeen – osavaltionsa kolmanneksi suurin kaupunki. Halle sijaitsee noin 40 kilometriä Dessau-Rosslausta lounaiseen ja Magdeburg noin 65 kilometriä pohjoiseen. Lisäksi Leipzigin suurkaupunki sijaitsee noin 40 kilometrin päässä kaupungista.

title: Hoyerswerda

text: Hoyerswerda (yläsorbiksi "Wojerecy") on kaupunki Saksin osavaltiossa, itäisessä Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Kaupunki sijaitsee noin 35 kilometriä etelään Cottbusista ja 54 kilometriä koilliseen Dresdenistä. Vuoden 2016 lopussa sen asukasluku oli 33 552. Sen pinta-ala on 94,76 neliökilometriä.

title: Ansbach

text: Ansbach on kaupunki Baijerin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Se on Mittelfrankenin hallintopiirin hallintokeskus, ja sijaitsee noin 40 kilometriä lounaiseen Nürnbergistä. Ansbach on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 39 491 asukasta. Pinta-alaltaan, 99,92 neliökilometriä, se on Baijerin osavaltion viidenneksi suurin kaupunki. Sen asukastiheys on 407 as./km².

title: Plauen

text: Plauen on kaupunki Saksin osavaltiossa, itäisessä Saksassa, lähellä Baijerin osavaltiota ja Tšekin rajaa. Se on noin 65 000 asukkaallaan Saksin viidenneksi runsasväkisin kaupunki. Se on myös niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikuntaan.

title: Landau in der Pfalz

text: Landau in der Pfalz on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa, lounaisessa Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Se toimii kuitenkin Südliche Weinstraßen piirikunnan hallintokaupunkina. Vuoden 2006 lopussa kaupungin asukasluku oli 43 048. Sen pinta-ala on 82,94 neliökilometriä ja asukastiheys 519 as./km².

title: Washington (osavaltio)

text: Washington tunnetaan suurista Kaskadivuoristaan, jylhistä havumetsistään ja punaisista omenoistaan. Washington on nimetty Yhdysvaltojen ensimmäisen presidentin mukaan, mutta nimi on vain kunnianosoitus, sillä George Washington oli ollut pitkään kuolleena ennen osavaltion perustamista eikä hän ikinä käynyt lähelläkään sen aluetta. Itse asiassa alue oli Washingtonin aikaan täysin tuntematonta muille paitsi intiaaneille. Washingtonin suurin kaupunki Seattle sitä vastoin on nimetty tunnetun intiaanipäällikön Seattlen mukaan.

title: Yhdysvaltain saarialueet

text: Yhdysvaltain saarialueet ovat Yhdysvalloille kuuluvia erillisiä Karibianmerellä ja Tyynellämerellä sijaitsevia saarialueita, jotka eivät kuulu mihinkään osavaltioon.

title: Washington (osavaltio)

text: Washington on Yhdysvaltain osavaltio länsirannikolla, maan luoteisnurkassa. Sitä ei tule sekoittaa itärannikolla sijaitsevaan maan pääkaupunkiin, Washingtoniin. Osavaltion suurimmat kaupungit ovat Seattle, Spokane ja Tacoma; pääkaupunki on Olympia.

title: Newport News

text: Newport News on kaupunki Virginian osavaltion kaakkoisosassa Yhdysvalloissa. Hallinnollisesti Newport News on niin sanottu itsenäinen kaupunki eikä siis kuulu mihinkään piirikuntaan. Se sijaitsee Hampton Roads -satama-alueen pohjoispuolella, James River -joen suulla. Yhdessä Portsmouthin, Hamptonin ja Norfolkin kanssa se muodostaa Hampton Roadsin sataman. Kaupungissa sijaitsee myös suurtelakka, sekä merkittävää metalli- ja muutakin teollisuutta.

title: Washington (osavaltio)

text: Kaskadien korkea vuorijono kulkee osavaltion läpi pohjois-eteläsuunnassa. Vuorijonon länsipuolelle jäävässä läntisessä Washingtonissa on enimmäkseen lämpötilaltaan leuto merellinen ilmasto, jota leimaavat märät talvet ja kuivat kesät. Osavaltion länsiosassa esiintyy runsaasti tiheitä havumetsiä ja lauhkean vyöhykkeen sademetsiä. Vuorijonon itäpuolelle jäävä itäinen Washington on ilmastoltaan kuivahko. Osavaltion itäosassa esiintyy laajoja puolikuivia aroja ja joitakin kuivia aavikoita. Aivan itäisimmissä osissa ilmasto muuttuu vähemmän kuivaksi. Palousen alueella osavaltion rajalla on huomattavaa maataloutta, mutta myös metsäisiä ja vuoristoisia alueita esiintyy.

title: Chesapeake (Virginia)

text: Chesapeake on kaupunki Yhdysvalloissa, Virginian osavaltiossa. Se on itsenäinen kaupunki, eikä kuulu mihinkään piirikuntaan. Chesapeake on osa Hampton Roadsin metropolialuetta. Chesapeakessa oli vuonna 2006 arviolta 220 560 asukasta.

text: Luettelo Etelä-Australian paikallishallintoalueista käsittää Australian osavaltion Etelä-Australian paikallishallintoalueet (). Osavaltiossa on 73 paikallishallintoaluetta, joista 19 sijaitsee Adelaiden metropolialueella muodostaen siten osavaltion pääkaupungin Adelaiden. Noin 63 % osavaltion pinta-alasta ei kuulu mihinkään paikallishallintoalueeseen. Kunnallishallinnottomien alueiden hallinnosta vastaa osavaltion hallintoelin Outback Communities Authority.

title: Mönchengladbach

text: Mönchengladbach on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Düsseldorfin kaupungin sekä Saksan ja Alankomaiden välisen rajan välillä. Mönchengladbach kuuluu Düsseldorfin hallintopiiriin ja on niin kutsuttu piiritön kaupunki () eli kaupunki, joka ei kuulu mihinkään Saksan piirikuntaan.

title: Rostock

text: Rostock on Itämeren rannalla sijaitseva satamakaupunki pohjoisessa Saksassa. Se on Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltion suurin kaupunki. Rostock sijaitsee keskellä Mecklenburgin pohjoisrannikkoa Warnow-joen ympärillä. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista ().

title: Rockville (Maryland)

text: Rockville on kaupunki Yhdysvaltojen Marylandin osavaltion Montgomeryn piirikunnassa ja yksi pääkaupunki Washington D.C.:n esikaupungeista. Rockville on piirikuntansa hallintokeskus ("county seat"). Washingtonin luoteispuolella sijaitsevassa Rockvillessä oli vuonna 2008 kaikkiaan 60 734 asukasta. Kaupunki kuuluu pääkaupunkiseudun hallintoalueeseen nimeltä Baltimore–Washington Metropolitan Area.

title: George Washington

text: Washington vieraili virkakautensa alussa kaikissa osavaltioissa: vuonna 1789 hän matkusti Uuteen-Englantiin ja 1790 eteläisiin osavaltioihin. Vaikka hänen tärkeimmät tehtävänsä olivat seremoniallisia, presidentin toimi oli nuoralla tanssimista. Arvostelijoiden mielestä Washington yritti päästä monarkin asemaan. Aluksi Washington yritti pysytellä poliittisten kiistojen ulkopuolella, mutta hallituksen ja kongressin jakauduttua hänenkin piti valita puolensa.[6]


query: Missä Ivan Mazepa kuoli?

title: Ivan Mazepa

text: Ivan Stepanovytš Mazepa (, , kirjoitetaan myös Mazeppa; noin 1639 Mazepyntsi, lähellä Bila Tserkvaa, Puola-Liettua – 8. syyskuuta (J: 28. elokuuta) 1709 Bender, Bessarabia, Osmanien valtakunta)[1] oli Ukrainan Kasakkahetmanaatin hetmani vuosina 1687–1709. Hän soti aluksi Venäjän keisari Pietari Suuren rinnalla turkkilaisia vastaan, mutta suuren Pohjan sodan aikana vuonna 1708 hän liittoutui Ruotsin kuningas Kaarle XII:n kanssa nousten kapinaan Venäjää vastaan. Hän kärsi tappion ratkaisevassa Pultavan taistelussa vuonna 1709.[2]

title: Ivan Šiškin

text: Ivan Šiškin kuoli vuonna 1898 maalaustelineensä ääreen.

title: François Mazet

text: Mazet on Ranskan Formula 3 -sarjan maailmanmestari vuodelta 1969.

title: François Mazet

text: François Mazet (s. 24. helmikuuta 1943 Pariisi) on ranskalainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui vain yhteen F1:n MM-sarjan Grand Prix -kilpailuun eikä onnistunut saavuttamaan siinä yhtään pistettä. Hänelle ainoaksi jäänyt kilpailu oli hänen kotikilpailunsa, Ranskan Grand Prix 1971. Mazet ajoi kilpailussa Jo Siffertin omistamalla March 701 -autolla.

title: Ivan Mazepa

text: Mazepasta kerrotut tarinat innoittivat suuresti 1800-luvun eurooppalaisia kirjailijoita ja säveltäjiä. Englantilainen lordi Byron kirjoitti hänestä runoelman Mazeppa (1819) ja ranskalainen Victor Hugo samannimisen runon (1828). Myös venäläisen Aleksandr Puškinin runoelma Pultava (1828) käsittelee Mazepaa. Puolalainen Juliusz Słowacki kirjoitti hänestä näytelmän Mazepa (1839). Hän innoitti myös Franz Lisztin sinfonisen runon Mazeppa (1851) ja Pjotr Tšaikovskin oopperan Mazeppa (1884).[10][4]

title: Ivan Mazepa

text: Luokka:Hetmanit Luokka:Kasakat Luokka:Ukrainalaiset sotilaat Luokka:Kapinajohtajat Luokka:1630-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1709 kuolleet

title: Ivan Mazepa

text: Mazepa on ollut kiistelty hahmo Ukrainassa ja Venäjällä. Ukrainassa häntä on pääsääntöisesti pidetty kansallissankarina ja Ukrainan itsenäisyyden esitaistelijana. Osa myöhemmistä kansallismielisistäkin ukrainalaisista historioitsijoista tosin piti Mazepaa lähinnä kasakkaeliitin etuja ajaneena talonpoikien sortajana. Venäjällä Mazepa muistetaan ennen kaikkea epäluotettavana petturina. Hänet tuomittiin sekä Venäjän keisarikunnan että Neuvostoliiton historiankirjoituksessa.[10]

title: Ivan Mazepa

text: Mazepa oli pitkään erittäin lojaali Venäjälle. Uudessa Venäjän–Turkin sodassa hän lähetti joukkojaan vuoden 1689 Krimin-sotaretkelle ja kukisti Krimin kanssa liittoutumista yrittäneiden zaporogien kapinan.[4][7] Mazepa oli sattumalta Moskovassa vuonna 1689 kun nuori tsaari Pietari I syrjäytti valtataistelussa sijaishallitsijana toimineen sisarpuolensa Sofia Aleksejevnan. Mazepa oli alkujaan ollut Sofian tukija, mutta onnistui muodostamaan luottamukselliset suhteet myös Pietariin.[7] Mazepan on arveltu alusta alkaen tavoitelleen Puolalle kuuluneen Dneprin länsipuolisen Ukrainan yhdistämistä hetmanaattiin ja laskelmoineen uskollisuuden Venäjälle olevan paras tie tämän päämäärän saavuttamiseksi. Hetmanina Mazepa suosi taiteita, edisti koulutusta ja rakennutti paljon kirkkoja. Hänen valtakaudellaan myös kirjallisuus ja kansallinen kulttuuri kukoistivat Ukrainan hetmanaatissa. Hän rahoitti Uuden testamentin kääntämisen arabiaksi.[4] Lisäksi Mazepa suosi ortodoksista kirkkoa ja maanomistajien yläluokkaa.[7]

title: Ivan Mazepa

text: Mazepa on ollut kiistelty avainhahmo sekä Ukrainan että Venäjän historiassa. Hänen elämänsä innoitti monia romantiikan ajan eurooppalaisia runoilijoita, kirjailijoita ja säveltäjiä.

title: Ivan Mazepa

text: Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen itsenäistyneessä Ukrainassa on pystytetty Mazepan näköispatsaat Mazepyntsiin (1994), Baturyniin (2009), Tšernihiviin (2009), Pultavaan (2016) ja Kolomakiin (2017). Mazepan kuva on lisäksi ollut kymmenen Ukrainan hryvnian setelissä vuodesta 1992.

title: Ivan Mazepa

text: Mazepan petoksen seurauksena Pietari Suuren asennoituminen Ukrainan kasakkahetmanaatin itsehallintoon muuttui kielteiseksi ja hän alkoi rajoittaa sitä eri tavoin. Mazepan kuoltua hänelle uskolliset kasakat valitsivat Pylyp Orlykin hetmaniksi maanpaossa. Orlyk jatkoi taistelua itsenäisen kasakkavaltion puolesta, kunnes hänen tärkein tukijansa Osmanien valtakunta solmi vuonna 1711 Prutin rauhan Venäjän kanssa. Hetmaniksi Ukrainassa jäi Venäjälle uskollinen Skoropadskyi. Pääosa zaporogeista uskaltautui palaamaan Venäjälle vasta vuosia Pietari Suuren kuoleman jälkeen, vuonna 1734.[9]

title: Igor Mazepa

text: Mazepa kuoli 2. maaliskuuta 2014 vain 40-vuotiaana. Kuolinsyyksi paljastui veritulppa.

title: Ivan Mazepa

text: Vuonna 1700 puhjenneessa suuressa Pohjan sodassa Mazepa pysyi aluksi uskollisena Venäjälle, mutta alkoi vähitellen menettää uskoaan yhteistyöhön Venäjän kanssa.[7] Ukrainan kasakat joutuivat nyt sotimaan Venäjän armeijan mukana kaukana kotiseudultaan, kuten Liivinmaalla. Mazepan joukot olivat mukana sodassa vuoden 1701 Erastferin taistelusta alkaen, tosin hän ei itse toistaiseksi johtanut joukkojaan taistelukentällä.[3] Kasakoiden tyytymättömyys lisääntyi, koska heitä käytettiin paljon kaikkein kuluttavimmissa taisteluissa ja esimerkiksi Venäjän uuden pääkaupungin Pietarin rakennustöissä. Vuonna 1704 hetmanaatin armeija määrättiin Puolaan sotimaan Venäjän tukeman kuningas August II Väkevän puolesta Ruotsin tukemaa kilpailevaa kuningasta Stanislaw Leszczynskiä vastaan. Edetessään Puolaan Mazepan kasakat onnistuivat valloittamaan koko Puolalle kuuluneen läntisen Ukrainan. Mazepan ja kasakoiden pettymykseksi Pietari Suuri kuitenkin ilmoitti, että Dneprin länsipuolinen Ukraina palautettaisiin sodan jälkeen Puolalle, jos kuningas August pysyisi vallassa.[7] Samaan aikaan Venäjän armeijan ukrainalaisille aiheuttamat rasitukset heikensivät myös Mazepan omaa suosiota.[4][1] Mazepan kärsivällisyyttä koetteli sekin, että heinäkuussa 1706 Pietari Suuri määräsi hänet venäläisen kenraalin Aleksandr Menšikovin alaiseksi komentajaksi, mitä hän ei pitänyt arvolleen sopivana.[3]

title: Ivan Mazepa

text: Mazepan syntymävuoden on arveltu olleen vuosien 1629 ja 1644 välillä.[3] Erään tiedon mukaan tarkka syntymäpäivä olisi 20. maaliskuuta 1639.[4] Mazepa kuului ukrainalaiseen aatelissukuun, joka omisti tilan Kamenetsin (myöhempi Mazepyntsi) kylässä Bila Tserkvan seudulla. Hänen isänsä oli rekisteröity kasakka.[5] Mazepa opiskeli Kiovan Mohyla-kollegiossa ja Varsovan jesuiittakollegiossa. Hän pääsi paašipojaksi Puolan kuningas Juhana II Kasimirin hoviin ja opiskeli vuosina 1656–1659 kuninkaan lähettämänä asetaitoja Deventerissä Hollannissa, minä aikana hän matkusteli myös muualla Länsi-Euroopassa. Palattuaan ulkomailta Mazepa oli muutamia vuosia Puolan hovin erikoistehtävissä Ukrainassa kunnes palasi sukutilalleen vuonna 1663. Hän peri vuonna 1665 kuolleelta isältään Tšernihivin kuninkaallisen juomanlaskijan arvon.[4]

title: The Maze

text: The Maze on amerikkalaisen kitaristi Vinnie Mooren vuonna 1999 julkaistu viides sooloalbumi.

title: Michael Maze

text: Michael Maze (s. 1. syyskuuta 1981) on tanskalainen pöytätennispelaaja. Vasenkätinen Maze on yksi Pohjoismaiden parhaista pöytätennispelaajista. Hänen paras saavutuksensa uralla on pronssimitali Ateenan olympialaisien nelinpelistä vuonna 2004, kun hän voitti pronssia Finn Tugwellin kanssa. Mazen pelityyli on varsin puolustava, ja hänen paras lyöntinsä on rystyspinni. Maze on ollut lahjakas pelaaja juniorista lähtien, sillä hän voitti juniorien EM-kisoissa sekä kaksin-että nelinpelin sarjat. Hänen viimeisin huippusaavutuksensa on välieräpaikka MM-kisoissa 2005. Tällä hetkellä Maze on maailmanlistalla sijalla 21. Lontoon olympiakisojen kaksinpelissä Mazen pelit päättyivät puolivälieriin, samassa puolivälierä ottelussa hän sai myös keltaisen kortin lyötyään pallon hävityn pisteen jälkeen tuomaria kohti.

title: Ivan Nikititš Hovanski

text: Ivan Nikititš Hovanski (, syntymäaika tuntematon, kuoli 1675) oli venäläinen ruhtinas ja pajari.

title: Ivan Mazepa

text: Mazepa asettui vuonna 1669 hetmani Petro Dorošenkon palvelukseen ja toimi korkeissa asemissa tämän armeijassa ja esikunnassa.[4] Dorošenko oli alkuaan Puolan tukema vastahetmani, joka valtasi tilapäisesti suuren osan Venäjän alaisesta kasakkahetmanaatista, mutta liittoutui myöhemmin Osmanien valtakunnan kanssa.[6] Mazepa osallistui vuonna 1672 Dorošenkon sotaretkeen Puolaa vastaan. Mazepan matkustaessa vuonna 1674 Dorošenkon lähettiläänä hän joutui Zaporožjen kasakoiden eli zaporogien atamaanin Ivan Sirkon vangitsemaksi. Sirko luovutti hänet Dorošenkon viholliselle, Venäjän tukemalle hetmani Ivan Samoilovytšille. Mazepa voitti Samoilovytšin luottamuksen ja ryhtyi tämän palvelukseen. Mazepa osallistui Venäjän–Turkin sodan aikana 1677–1678 Samoilovytšin joukoissa taisteluihin Tšyhyrynistä. Vuodesta 1682 Mazepa oli hetmanaatin kenraalijesaul.[4]

title: Ivan Mazepa

text: Kun Ruotsin sotamenestys pakotti August II:n luopumaan Puolan kruunusta vuoden 1706 Altranstädtin rauhan yhteydessä, Mazepa alkoi vakavissaan harkita puolen vaihtamista sodassa ja aloitti salaisen yhteydenpidon ensin Stanislaw Leszczynskin ja sitten myös Ruotsin kuningas Kaarle XII:n kanssa.[3][4] Kun Ruotsin ja Puolan armeijat vuonna 1708 aloittivat hyökkäyksensä Ukrainan alueelle, Pietari Suuri kieltäytyi lähettämästä Mazepalle apujoukkoja hetmanaatin puolustamiseen. Tämä oli Mazepalle viimeinen pisara, joka sai hänet solmimaan salaisen liiton Kaarle XII:n ja Leszczynskin kanssa. Käänne tuli Pietari Suurelle täytenä yllätyksenä.[7] Läheskään kaikki kasakat eivät olleet valmiita vaihtamaan puolta ja aluksi vain viitisentuhatta kasakkaa seurasi Mazepan mukana Gorkiin, jossa hän tapasi Kaarle XII:n ensi kerran lokakuussa 1708. Venäjän käynnistettyä vastahyökkäyksen Mazepa joutui marraskuussa 1708 perääntymään pois hetmanaatin alueelta, jolloin venäläiset valtasivat hänen pääkaupunkinsa Baturynin, polttivat sen maan tasalle ja joukkomurhasivat sen asukkaat. Samassa kuussa Venäjälle uskollisina pysyneet kasakat valitsivat Ivan Skoropadskyin kilpailevaksi hetmaniksi Hluh’ivissa. Kaarle XII:n lupaus Ukrainan itsenäisyydestä houkutteli kuitenkin Zaporožjen kasakat Mazepan puolelle.[3][4][7] Maaliskuussa 1709 Kaarle XII allekirjoitti Mazepan ja zaporogien atamaanin Kost Hordijenkon kanssa liittosopimuksen, jossa Kaarle sitoutui olemaan solmimatta rauhaa Venäjän kanssa ennen kuin Ukraina olisi vapautettu Venäjän vallasta.[4]

title: Tina Maze

text: Maze voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2012–2013. Hän voitti samalla kaudella myös suurpujottelun, supersuurpujottelun ja alppiyhdistetyn maailmancupit. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on sijoittunut toiseksi kausilla 2011–2012 ja 2014–2015 sekä kolmanneksi kaudella 2010–2011. Hän on voittanut neljätoista maailmancupin osakilpailua suurpujottelussa, neljä syöksylaskussa, kolme superalppiyhdistetyssä ja pujottelussa sekä yhden supersuurpujottelussa. Hänen ensimmäinen voittonsa Söldenissä lokakuussa 2002 oli historiallinen, sillä hän jakoi voiton Nicole Hospin ja Andrine Flemmenin kanssa. Parin vaisun vuoden jälkeen Maze voitti 2. helmikuuta 2008 ensimmäisenä slovenialaisnaisena syöksylaskun maailmancupin osakilpailun. Kolmen parhaan joukkoon Maze on sijoittunut suurpujottelussa 28, pujottelussa 17, supersuurpujottelussa 17, syöksylaskussa 11, superalppiyhdistetyssä kuusi ja paripujottelussa kaksi kertaa.

title: Tina Maze

text: MM-kilpailuissa Maze on ollut St. Moritzissa 2003 suurpujottelussa viides, Santa Caterinassa 2005 supersuurpujottelussa kuudes ja alppiyhdistetyssä kymmenes sekä Åressa 2007 supersuurpujottelussa neljästoista. Val d'Isère'ssä 2009 hän saavutti suurpujottelussa hopeaa 0,09 sekuntia Kathrin Hölzlille hävinneenä. Lisäksi hän oli supersuurpujottelussa viides ja syöksylaskussa neljästoista. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän voitti suurpujottelun maailmanmestaruuden 0,09 sekunnin erolla Federica Brignoneen. Lisäksi Maze sai hopeaa superalppiyhdistetyssä, sijoittui viidenneksi sekä syöksylaskussa että pujottelussa ja 11:nneksi supersuurpujottelussa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Maze voitti kultaa supersuurpujottelussa 0,38 sekunnin erolla Lara Gutiin, saavutti hopeaa suurpujottelussa ja superalppiyhdistetyssä sekä oli viides pujottelussa ja seitsemäs syöksylaskussa. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Maze voitti syöksylaskun ja alppiyhdistetyn, saavutti hopeaa supersuurpujottelussa sekä oli viides suurpujottelussa ja kahdeksas pujottelussa.

title: Ivan Mazepa

text: Mazepa kohosi hetmaniksi syrjäyttämällä esimiehensä Samoilovytšin salaliiton avulla. Kesken venäläisten kanssa Kolomak-joen luona käytyjen neuvottelujen Samoilovytš vangittiin ja vietiin vankina Moskovaan ja muutamaa päivää myöhemmin, 25. heinäkuuta 1687, kasakoiden yleiskokous valitsi Mazepan uudeksi hetmaniksi. Hän varmisti Venäjän tuen hyväksymällä niin sanotut Kolomakin pöytäkirjat, joissa hän sitoutui luopumaan omasta ulkopolitiikasta ja diplomaattisuhteista ulkovaltoihin, vaikka vuoden 1654 Perejaslavin sopimus oli taannut hetmanaatille oikeuden niihin. Sopimus sisälsi myös eräitä muita pieniä kavennuksia Ukrainan autonomiaan.[7][4][8]

title: Maze War

text: Maze War (myös nimillä The Maze Game, Maze Wars, Mazewar tai Maze) on vuonna julkaistu videopeli. "Maze War"issa esiteltiin monia konsepteja, joita on sittemmin käytetty lukuisissa peleissä. Sitä pidetään yhtenä ensimmäisistä ellei ensimmäisenä ensimmäisen persoonan ammuntapeleistä. "Maze Warin" tarkasta julkaisupäivämäärästä on epävarmaa tietoa. Pelin suunnittelija Steve Colleyn mukaan varhainen kahdelle tietokoneelle suunniteltu versio saattoi ilmestyä vuonna 1973 ja verkkomoninpelillinen versio vuonna 1974.

title: Ivan Mazepa

text: Tunnetun legendan mukaan Mazepa olisi nuoruudessaan vietellyt Volyniassa Falbowski-nimisen puolalaisen maanomistajan vaimon, ja saatuaan tietää tästä aviomies olisi rankaissut Mazepaa sitomalla hänet takaperin villin hevosen selkään, mistä koettelemuksesta hän hädin tuskin selvisi hengissä. Juuri villihevostarina innoitti monia romantiikan ajan kirjailijoita ja taiteilijoita käsittelemään Mazepaa.[3][4] Tarinan teki kuuluisaksi Mazepan aikalainen, puolalainen kronikoitsija Jan Chryzostom Pasek, mutta se on todellisuudessa sepitettä.[4]

title: Ivan Skoropadskyi

text: Skoropadskyi palveli kasakkahetmanaatin sotilashallinnossa ja hoiti diplomaattisia komennuksia Ivan Samoilovytšin ja Ivan Mazepan hetmanikausina. Vuonna 1701 hänestä tuli kenraalijesaul ja vuonna 1706 Starodubin kasakkarykmentin komentaja. Kun Mazepa suuren Pohjan sodan aikana vuonna 1708 siirtyi Venäjän vihollisen Ruotsin puolelle, venäläismielisten kasakoiden Hluh’ivissa järjestämä kokous valitsi Skoropadskyin uudeksi hetmaniksi 6. marraskuuta 1708. Skoropadskyi osallistui kasakkajoukkoineen vuoden 1709 Pultavan taisteluun venäläisten rinnalla. Venäjän keisari Pietari Suuri antoi hänelle tukensa, mutta ei hyväksynyt hänen vaatimuksiaan hetmanaatin laajemman autonomian palauttamisesta ja tunnusti hänet muodollisesti vasta vuonna 1710. Skoropadskyin hetmanikautena Ukraina joutui kantamaan Venäjän armeijan jatkuvan läsnäolon rasitukset, minkä lisäksi keisari alkoi sekaantua entistä voimakkaammin hetmanaatin sisäiseen hallintoon esimerkiksi nimittämällä kasakkayksiköille venäläisiä komentajia. Myös ukrainalaista kulttuurielämää rajoitettiin. Pääkaupunki siirrettiin vuonna 1709 Hluh’iviin, kun venäläiset olivat hävittäneet aiemman pääkaupungin Baturynin.

title: Ukrainan historia

text: Ruotsin viholliset aloittivat suuren Pohjan sodan 1700. Ruotsin kuningas Kaarle XII kuljetti pääarmeijansa Puolan kautta Ukrainaan vuonna 1708. Hänen puolelleen liittyi myös hetmanni Ivan Mazepa joukkoineen. Ruotsalaisten ja ukrainalaisten yritys Venäjän voittamiseksi romuttui Pultavan taistelun tappioon 1709: venäläiset Pietari Suuren joukot saivat suurvoiton käyttämänsä poltetun maan taktiikan ja suuremman armeijan ansiosta.

title: Ivan Mazepa

text: Mazepan kohtalon sinetöi Ruotsin liittouman tappio 8. heinäkuuta 1709 käydyssä suuressa Pultavan taistelussa, johon Mazepakin osallistui omien joukkojensa komentajana. Hän oli itse suositellut Kaarle XII:lle Pultavan kaupungin valtaamista.[3] Tappion jälkeen Mazepa, kuningas Kaarle ja Hordijenko pakenivat kasakka-armeijan rippeiden kanssa turvaan Osmanien valtakunnan alueelle. Pietari Suuri vaati Ruotsilta rauhan ehtona petturina pitämänsä Mazepan luovuttamista hänelle. Mazepa oli tässä vaiheessa jo pahasti sairas ja hän kuoli pian pakopaikassaan Benderissä, nykyisen Moldovan alueella.[3][4] Mazepa haudattiin Pyhän Yrjön luostariin Galaţissa Moldaviassa, mutta hänen hautansa on myöhemmin hävitetty. Pietari Suuren määräyksestä Venäjän ja Ukrainan ortodoksiset kirkot julistivat hänet kirkonkiroukseen.[4]

title: Kasakkahetmanaatti

text:
H’melnytskyin kuoleman jälkeiset vuosikymmenet tunnetaan Ukrainan historiassa raunioitumisen aikana. Kasakkahetmanaatissa oli jatkuvia valtataisteluja ja samanaikaisesti oli vallassa Venäjälle ja Puolalle uskollisia kilpailevia hetmaneja. Vuonna 1658 hetmani Ivan Vyhovskyi liittoutui uudelleen Puolan kanssa ja hetmanaatista piti tulla Rusin suuriruhtinaskunta -niminen kolmas osapuoli Puola-Liettuan valtioon. Solmittu unioni purkautui pian, kun tyytymättömät kasakat valitsivat kilpailevaksi hetmaniksi ensin Juri H’melnytskyin ja myöhemmin Venäjää myötäilleen Ivan Brjuh’ovetskyin. Osin hetmanien horjuvan uskollisuuden vuoksi Venäjä alkoi vähitellen kaventaa hetmanaatin autonomiaa ja esimerkiksi Brjuh’ovetskyi taipui vuonna 1665 hyväksymään hetmanaatin verovelvollisuuden Venäjälle. Myöhempi Puolan alainen hetmani Petro Dorošenko sai hetkellisesti vallattua koko vanhan hetmanaatin alueen ja liittoutui Osmanien valtakunnan kanssa sekä Puolaa että Venäjää vastaan, mutta hänkin kukistui lopulta sisällissodassa. Vuoden 1667 Andrusovon rauhassa Venäjä ja Puola-Liettua jakoivat Ukrainan kahtia siten, että raja kulki Dnepriä pitkin. Zaporožjen kasakoiden alue Dneprin alajuoksulla erotettiin hetmanaatista, koska omapäiset zaporogit eivät yleensä totelleet edes hetmania. Nämä ehdot pääosin vahvistettiin vuoden 1686 ”ikuisessa rauhassa”, joka määräsi myös zaporogit Venäjän alaisuuteen. Dneprin länsirannalla sijainnut Kiova ympäristöineen jäi osaksi hetmanaattia. Venäjällä hetmanaattia ja muita kasakoiden autonomisia alueita alettiin myöhemmin kutsua yhteisnimityksellä Vähä-Venäjä ("Malorossija").
Hetmanin valta oli suurimmillaan Ivan Mazepan kaudella vuosina 1687–1709, jolloin myös kulttuuri ja taiteet kukoistivat Ukrainassa. Mazepa oli pitkään hyvin lojaali Venäjälle, mutta kesken suuren Pohjan sodan vuonna 1708 hän liittoutui Venäjän vihollisen Ruotsin kanssa. Osasyynä tähän oli se, että tsaari Pietari Suuri ei halunnut liittää kasakoiden sodan aikana valloittamaa Dneprin länsipuolista Ukrainaa hetmanaattiin, vaan aikoi palauttaa sen Puolalle sodan jälkeen. Mazepan vaihdettua puolta Venäjä asetti kilpailevan hetmanin Ivan Skoropadskyin, jota osa kasakoista tuki. Ruotsalaiset ja Mazepan kasakat kärsivät tappion Pultavan taistelussa heinäkuussa 1709 ja paennut Mazepa kuoli hieman myöhemmin. Mazepan seuraajaksi maanpaossa valittu Pylyp Orlyk julisti taistelevansa itsenäisen kasakkavaltion puolesta, mutta kamppailu muuttui toivottomaksi kun hänen tärkein tukijansa Osmanien valtakunta solmi vuonna 1711 Prutin rauhan Venäjän kanssa. Pietari Suuri suhtautui tästä alkaen kielteisesti hetmanaatin autonomiaan, mutta ei lakkauttanut sitä kokonaan.

title: Tina Maze

text: Maze oli olympialaisten suurpujottelussa kahdestoista sekä Salt Lake Cityssä 2002 että Torinossa 2006. Vancouverissa 2010 hän sai hopeaa supersuurpujottelussa ja suurpujottelussa sekä sijoittui alppiyhdistetyssä viidenneksi ja pujottelussa yhdeksänneksi. Sotšissa 2014 Maze voitti kultaa syöksylaskussa samalla ajalla Dominique Gisinin kanssa ja suurpujottelussa 0,07 sekunnin erolla Anna Fenningeriin sekä sijoittui superalppiyhdistetyssä neljänneksi, supersuurpujottelussa viidenneksi ja pujottelussa kahdeksanneksi.

title: Ivan Samoilovytš

text: Samoilovytšin valtakauden lopulla Ukraina alkoi vähitellen toipua raunioitumisen ajan sisäisestä alennustilasta. Hän pyrki kehittämään hetmanin asemaa entistä selvemmin perinnöllisen monarkin kaltaiseksi, mutta itsevaltainen hallinto sai monet kasakkaylimystöön kuuluneet kääntymään häntä vastaan. Venäjän–Turkin sodan yhteydessä vuoden 1687 Krimin-sotaretkellä kärsityt vastoinkäymiset saivat Venäjän antamaan tukensa Samoilovytšin vastaiselle salaliitolle. Juonen taustalla vaikutti Venäjän hovin tärkein neuvonantaja Vasili Golitsyn, joka oli Samoilovytšin vihamies. Kolomak-joen rannalla heinäkuussa 1687 kokoontuneessa kasakoiden yleiskokouksessa Samoilovytšia syytettiin väärinkäytöksistä ja maanpetoksellisesta yhteistyöstä Krimin kaanin kanssa, mikä oli todennäköisesti tekaistu syytös. Venäläiset vangitsivat hänet ja hänen seuraajakseen valittiin salajuoneen osallistunut kasakkakomentaja Ivan Mazepa. Samoilovytš karkotettiin Siperian Tobolskiin, jossa hän kuoli kolme vuotta myöhemmin.


query: Mikä jumala oli Afrodite?

title: Afrodite

text: Afrodite () on kreikkalaisessa mytologiassa rakkauden, kauneuden, sulouden, hedelmällisyyden ja seksuaalisuuden jumalatar. Roomalaisessa mytologiassa Afroditea vastaa Venus.

title: Pasifae

text: Pasifae oli tarun mukaan Kreetan kuningatar, jonka puoliso oli kuningas Minos. Kun Minos ei suostunut uhraamaan jumalten antamaa valkoista härkää jumalille, rankaisi Afrodite Minosta antamalla Pasifaen rakastua härkään.

title: Hefaistos

text:
Hefaistos () on kreikkalaisessa mytologiassa tulen ja taonnan seppäjumala. Roomalaisten vastine Hefaistokselle oli Vulcanus (tai "Volcanus").
Hefaistos on Heran poika. Toisin kuin muut Olympoksen jumalat, hän on lyhyt ja äärimmäisen ruma. Hän on myös äärimmäisen taitava seppä ja rakensi jumalille palatseja, joissa he asuivat Olympoksella ylellisyydessä. Kerran Zeuksen ja Heran välisen riidan aikana epäonninen Hefaistos heitettiin alas Olymposvuorelta. Koska hän oli kuolematon jumala, putoaminen ei tappanut Hefaistosta, mutta hän rampautui ikiajoiksi, ja muut jumalat kiusasivat häntä jatkuvasti rampautumisen aiheuttamasta ontumisesta. Hefaistoksen vaimo on rakkauden jumalatar Afrodite, joka kuitenkin petti tätä Areen kanssa. Myöhemmin Hefaistos yllätti parin, vangitsi heidät verkkoon ja kutsui kaikki Olympoksen jumalat nauramaan heille.

title: Olympolaiset jumalat

text: Zeus, Hera, Poseidon, Demeter, Hestia ja Haades olivat titaanien Kronos ja Rhea lapsia, jotka Zeus vapautti Kronoksen vatsasta tämän nieltyä heidät. Loput Olympoksen jumalat olivat Zeuksen lapsia eri vaimojen kanssa, lukuun ottamatta Afroditea, joka syntyi Uranoksen mereen heitetyn siittimen ympärille muodostuneesta vaahdosta.

title: Minolainen uskonto

text: Myöhemmässä tutkimuksessa on huomioitu, että minolaiseen uskontoon on kuulunut suuren jumalattaren lisäksi kuitenkin myös laajempi jumalmaailma. Joskus jumalattaren ohella esiintyy pienempi miespuolinen hahmo, joka saattaa olla jumaluus, mutta jonka on joskus tulkittu esittävän kuningasta tai jumalatarta palvovaa ihmistä. Nykyisin vallitsevan tulkinnan mukaan kyseessä olisi suuren naispuolisen jumalattaren puoliso (tai lapsi), joka olisi ollut eräänlainen vuodenkiertoa ja kasvillisuuden kukoistusta kuvaava jumala, joka kuolee joka syksy ja syntyy uudelleen keväällä (vertaa Afrodite ja Adonis). Tällöinkin jumalatar olisi uskonnon keskiössä. Toisaalta minolaisessa uskonnossa vaikuttaa esiintyvän myös jonkinlainen miespuolinen ”maanjärisyttäjä”, härkänä tai aurinkona esitetty jumala. Antiikin aikana tämä jumala yhdistettiin ilmeisesti kreikkalaisen mytologian Zeukseen ja Poseidoniin. Tämä jumala näyttäisi kytkeytyvän uudelleen syntyvään ja kuolevaan jumalaan mahdollisesti siten, että Kreetalla on useita minolaisena ja antiikin aikana pyhinä pidettyjä luolia, jotka yhdistettiin alun perin juuri nuoreen miespuoliseen jumalaan ja myöhemmin myyttiin Zeuksen syntymästä (Ídan luola, Díktin luola). Lisäksi antiikin aikana kerrottiin myös Zeuksen hautana pidetystä kreetalaisesta paikasta.

title: Ares

text: Metsästysretkellä mustasukkainen Ares hyökkäsi metsäkarjuna Adoniksen kimppuun ja surmasi tämän. Afrodite suri rakastettunsa kuolemaa niin suuresti, että jumalat sallivat Adoniksen viettää osan vuotta maan päällä.

title: Kreikkalainen mytologia

text: Yleisimmän näkemyksen mukaan Olympoksella asuivat Zeuksen ja Heran lisäksi vakituisesti Zeuksen veli Poseidon, lapsijoukosta keskeisimmät jumalat Ares, Hermes, Hefaistos, Afrodite, Athene, Apollon ja Artemis, sekä muista jumalista Apollonin poika, lääkintätaidon jumala Asklepios. Dionysos sekä Zeuksen, Heran ja Poseidonin sisarukset Demeter, Hestia ja Haades esiintyvät joukossa joissakin myyteissä. Hestia jätti Olympoksen elääkseen ihmisten parissa. Olympoksella asui myös alun perin kuolevaisia kuten Ganymedes, jumalten juomanlaskija, sekä Herakles, sankareista suurin, jotka Zeus kutsui jumalten joukkoon.

title: Kreikkalainen mytologia

text: Homeerisen jumalmaailman ydin olivat niin kutsutut olympolaiset jumalat: Zeus, Hera, Poseidon, Haades, Apollon, Artemis, Athene, Ares, Afrodite, Hefaistos, Hermes ja Hestia. Nämä asuttivat Olymposvuorta, lukuun ottamatta Haadesta, joka asutti manalaa, josta käytettiin myös hänen nimeään. Homeeristen jumalten rinnalla säilyi kuitenkin pieni joukko primitiivisiä, esihomerolaisia jumalia, joita ei koskaan otettu osaksi homeerista jumalmaailmaa, mutta jotka silti saavuttivat keskeisen sijan yleiskreikkalaisissa uskomuksissa ja kulteissa. Keskeisimpiä näistä jumalista olivat Demeter, Dionysos ja Asklepios.[1]

title: Salmakis

text: Salmakis rakastuu kauniiseen nuorukaiseen nimeltä Hermafroditos, Hermeen ja Afroditen poikaan. Niinpä hän rukoilee jumalia liittämään heidät rakkaudessa ikuisesti yhteen. Jumalat kuitenkin vastaavat hänen rukoukseensa kirjaimellisesti, ja kun Hermafroditus kylpee Salmakiin lähteessä, heidän kehonsa yhdistyvät kaksineuvoiseksi hermafrodiitiksi, jolla on sekä miehen että naisen sukupuoliset tunnusmerkit. Tästä suuttuneena Hermafroditus pyytää jumalia kiroamaan lähteen niin, että muutkin siinä kylpevät miehet kokisivat saman kohtalon kuin hän.

title: Kultainen omena

text: Eris, epäsovun jumala, oli jätetty kutsumatta Peleuksen ja Thetiin häihin, josta raivostuneena hän saapui kuitenkin paikalle ja heitti osallistujen keskelle kultaisen omenan, johon oli kaiverrettu sana "Kauneimmalle". Vaateensa omenaan esittivät Hera, Pallas Athene ja Afrodite, ja Zeus asetti Troijan prinssi Pariin päättämään, kenelle omena kuuluisi. Pariksen tuomio oli antaa omena Afroditelle, joka tarjosi tälle maailman kauneimman naisen, Helenan rakkautta palkkioksi häntä suosivasta ratkaisusta. Tämän päätöksen seurauksena sai alkunsa Troijan sota Helenan jättäessä aiemman aviomiehensä.

title: Ares

text: Ares oli Zeuksen ja Heran poika. Sisaruksia olivat Eris ja seppä Hefaistos. Ares kuvattiin usein pitkäksi ja komeaksi nuorukaiseksi, mutta luonteeltaan hän oli väkivaltainen ja raakalaismainen. Tämä jumala ei tarvinnut yhtään syytä sotaan, ja hän olikin hyvin epäsuosittu. Myös hänen oma isänsä Zeus julisti vihaansa poikaa kohtaan. Hänellä ei ollut vaimoa, mutta hän oli varsinkin kauneuden jumalattaren Afroditen lumoissa. Areella oli myös ystävä Alektryon, jonka Ares otti mukaansa aina kun hän lähti retkilleen Afroditen luokse. Monien muiden kreikkalaisten jumalten tavoin hän kuitenkin vietteli useita naisia ja sai heidän kauttaan jälkeläisiä. Antiikin roomalaisten mytologiassa Areen nimi oli Mars, mutta nämä kaksi jumalaa eroavat suuresti.

title: Spartan: Total Warrior

text: Spartalainen, joka ei ole koskaan tiennyt menneisyydestään, on oikeasti Afroditen palvelijan poika. Tämä palvelija oli ilmiantanut Areen, tämän rakkaussuhteesta Afroditen kanssa, Afroditen miehelle. Ares tappoi palvelijan, mutta hänet karkotettiin muiden jumalien luota. Spartalaisen muisti pyyhittiin ja hänet piilotettiin Areelta spartalaisten joukkoon ja hänelle oli myönnetty yli-inhimilliset voimat. Ares oli auttanut Roomaa valloittamaan Kreikan vain löytääkseen Spartalaisen ja tuodakseen tämän Roomaan. Tämän kerrottuaan Ares ja Spartalainen aloittavat kaksintaistelun, josta Spartalainen selviää voittajana tuhottuaan Areen.

title: Delfiinit

text: Kreikkalaisissa taruissa Apollon otti delfiinin hahmon kantaakseen kreetalaiset Delfoihin, jossa nämä pystyttivät hänelle temppelin. Apollon Delphinioksen (delfiinien herra) nimi saattaa johtua minolaisen kulttuurin delfiinisymbolin käytöstä. Ei ole varmaa, että Delfoi (latinaksi Delphi) olisi saanut nimensä delfiinistä. Tämä merinisäkäs on meren jumalan, Poseidonin, tunnus. Toinen hänen vertauskuvansa on hevonen sekä merihevonen. Poseidonin kerrotaan luoneen ensimmäisen hevosen kalliosta. Merestä syntynyt Afrodite (lat. Venus) kuvattiin monesti delfiinien seurassa. Viinin ja humalan jumala Dionysos muutti tarun mukaan merirosvoja delfiineiksi.

title: Eros

text: Eros (, rakkaus) on kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä rakkauden jumala. Hän on luultavasti Areen ja Afroditen poika, mutta Hesiodoksen mukaan Eros syntyi kuitenkin alussa Khaoksesta. Eros on naimisissa Psykhen kanssa.

title: Zeus murhemielellä

text: Varsinainen keskustelu teoksessa käydään tämän jälkeen näiden kahden filosofin välillä. Jumalat seuraavat väittelyä olinpaikastaan ja kommentoivat sitä välillä, pitäen Timokleen puolta. Jumalista esiintyvät Zeuksen lisäksi Hermes, Hera, Kolossos eli Rhodoksen kolossi (Helioksen patsas), Herakles, Athene, Poseidon, moitteen jumala Momos, Hermagoras (Hermes Agoraios, Agoralla sijainnut Hermeen patsas), Afrodite sekä Apollon.

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Antiikin kreikkalainen teologia perustui polyteismiin eli monijumalaisuuteen, toisin sanoen oletukseen siitä, että jumalia ja jumalattaria oli useita. Merkittävimpiä jumalia olivat niin kutsutut olympolaiset jumalat. Näitä oli kerrallaan aina 12, mikä oli peräisin Vähästä-Aasiasta. Joukkoon luetut nimet kuitenkin vaihtelivat osittain; usein olympolaisiin luettiin Zeus, Poseidon, Haades, Hera, Apollon, Artemis, Afrodite, Ares, Hefaistos, Athene, Hermes ja Hestia; joskus taas Olymposvuoren sijasta manalassa asuneen Haadeen paikalla on Demeter ja Hestian paikalla Dionysos.[19][20] Yhteensä erilaisia jumalia, paikallisia heeroksia ja henkiä oli tuhansia;[12] Hesiodos mainitsee jumaluuksia olevan kolmekymmentätuhatta.[21] Suurin osa näistä oli erilaisia luonnonhenkiä, kuten nymfejä.

title: Jumalien keskusteluja

text: Paris arvioi jumalattaret ensin yhtä kauniiksi. Hän pyytää heitä myös riisuutumaan, mutta sekään ei auta ratkaisun tekemisessä. Lopuksi hän arvioi jumalattaria vielä yksi kerrallaan. Tällöin kaikki yrittävät lahjoa Pariksen. Hera lupaa tälle koko Aasian, ja Athene puolestaan sen, ettei tämä koskaan häviäisi taistelussa. Paris ei anna näiden vaikuttaa tuomioonsa. Afrodite sen sijaan lupaa järjestää kauniin Helenan Pariksen puolisoksi, vaikka tämä onkin jo naimisissa Menelaoksen kanssa. Paris sanoo rakastuneensa Helenaan pelkästään Afroditeen tästä antaman kuvauksen perusteella. Hän suostuu tarjoukseen, ja julistaa Afroditeen voittajaksi.

title: Afrodite

text: Sodan jumala Ares eli Mars oli hänen rakastajansa ja rakkauden jumala Eros oli heidän poikansa. Afroditen poika oli myös Aineias, jonka isä oli troijalainen ylimys Ankhises. Afroditen palvelijattaria olivat sulottaret, khariitit. Kyyhkynen ja varpunen ovat hänelle pyhitettyjä.

title: Afrodite Uranian temppeli

text: Afrodite Uranian temppeli (myös "Afrodite Ouranian temppeli") oli temppeli, joka sijaitsi Ateenan antiikin aikaisella Agoralla. Se oli omistettu Afrodite Uranialle eli ”Taivaalliselle Afroditelle”. Temppeli rakennettiin hellenistisellä ajalla noin vuonna 250 eaa.

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Kultit olivat usein hyvin paikallisia. Jotkut jumalat liitettiin johonkin tiettyyn kaupunkiin tai paikkaan. Esimerkiksi Athene yhdistettiin Ateenan kaupunkiin, Apollon Delfoihin ja Delokseen, Zeus Olympiaan ja Afrodite Korinttiin. Jotkut jumalat liitettiin Kreikan ulkopuolisiin maihin, kuten esimerkiksi Poseidon Etiopiaan ja Troijaan, ja Ares Traakiaan. Vaikka merkittävimpiä jumalia palvottiin eri puolilla Kreikkaa ja vaikka suurimmissa kaupungeissa oli temppeleitä kaikille merkittävimmille jumalille, monien jumalten kohdalla kytkennät tiettyihin paikkoihin säilyivät vahvoina loppuun asti.

title: Mykeneläinen uskonto

text: Teksteistä voidaan huomata puuttuvan useita antiikin ajan jumalia ainakin näiden myöhemmillä nimillä, kuten Apollon ja Afrodite. Toisaalta suuri joukko nimistä on sellaisia, jotka eivät esiinny antiikin aikana.

title: Rhodos (kaupunki)

text: Kaupungin alueelta tehdyt esinelöydöt ovat Ródoksen arkeologisessa museossa. Merkittäviin veistoksiin lukeutuvat suurikokoinen Helios-jumalan pää sekä kylpevää Afroditea esittävä veistos, joka tunnetaan Rhodoksen Afroditena.

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Jumalat kuvattiin yleensä antropomorfisina eli ihmisen muotoisina. Jumalat toimivat kuten ihmiset ja heillä oli inhimillisiä paheita. Jumalten ja ihmisten elämänmuodon ja toimintamahdollisuuksien välillä tehtiin kuitenkin selvä ero.[12] Jumalat kykenivät toimimaan yhdessä ihmisten kanssa ja esimerkiksi saamaan lapsia heidän kanssaan. Joskus tietyt jumalat asetettiin toisiaan vastaan, ja ne saattoivat pyrkiä syrjäyttämään toisensa. Esimerkiksi Iliaassa Zeus, Afrodite, Ares ja Apollon tukevat Troijan sodassa Troijaa, kun taas Hera, Athene ja Poseidon tukevat kreikkalaisia (teomakhia). Tällaiset ristiriidat olivat ikään kuin taivaallista heijastumaa maan päällä käydyistä sodista.

title: Fobos

text: Fobos ( ’pelko’) on kreikkalaisessa mytologiassa taistelukentillä syttyvän pakokauhun jumala. Fobos on Areen ja Afroditen poika ja isänsä seuraaja. Hän ja hänen veljensä Deimos, joka on kauhun jumala, seurasivat isäänsä taisteluun, samoin kuin Areen naispuolinen seuralainen Enyo. Foboksen roomalainen vastine on Timor.

title: Salamavaras

text: Ares on kiivas sodan ja taisteluiden jumala. Ares taisteli Percyn kanssa Santa Monican lahdella ja Percy voitti Aresin. Ares ja hänen lapsensa vihaavat Percyä. Ares rakastaa Afroditeä.

title: Hieroduuli

text: Hieroduuli (, pyhä ja "dūlos", orja) oli antiikin aikana mies- tai naispuolinen temppeliorja, jonka katsottiin olevan jumalien omaisuutta. Nämä erityisesti Astarten pyhäköissä palvelleet henkilöt harjoittivat temppeliprostituutiota. Sukupuoliyhteys hieroduulin kanssa oli edellytyksenä pääsystä osalliseksi jumalallisesta vallasta. Kreikkalainen maantieteilijä Strabon (noin 63 eaa–24 jaa) kertoo eräässä Kappadokian maakunnan kaupungissa olleen 6 000 hieroduulia ja Korintin kaupungin Afroditen temppelissä heitä oli tuhat. Hieroduulien olemassaolo ei ollut yleistä eikä vakiintunut tapa, mutta prostituutiota ainakin Korintin Afroditen temppelissä on pidettävä todistettuna.

title: Olympolaiset jumalat

text:
Homeerisen eli Homeroksen teosten kuvaaman jumalhierarkian olympolaiset jumalat olivat:Lisäksi joukkoon voidaan lukea seuraavat tärkeät vanhemmat jumaluudet, jotka jäävät homeerisessa jumalhierarkiassa vähemmälle huomiolle:Zeus, Poseidon ja Haades olivat kolme pääjumalaa.
Pysyviä olympolaisia jumalia olivat Zeus, Hera, Athene, Hefaistos, Ares, Afrodite, Apollon, Artemis, Poseidon ja Hermes. Vaihtuvia ovat Hestia (tai Hebe), Demeter, Dionysos ja Haades. Hestia luovutti paikkansa Dionysokselle elääkseen ihmisten keskuudessa, ja maan alla Tartaroksessa elänyt Haades puolestaan liittyy olympolaiseen perheeseen satunnaisesti.

title: Ares

text: Ares oli luvannut Athenelle ja Heralle taistella kreikkalaisten puolella, mutta Afrodite suostutteli hänet troijalaisten pariin. Jumalan oma poika, Diomedes, taisteli Hektorin kanssa ja näki isänsä kamppailevan kreikkalaisia vastaan. Hän kutsui sotilaansa kokoon ja päätti perääntyä hitaasti. Areen äiti Hera kuitenkin näki tapahtumien kulun ja käski Diomedesta käymään isäänsä vastaan. Mies heitti keihään jumalaa kohti ja Athene ohjasi sen maaliinsa. Ares päästi hirmuisen huudon aseen osuessa ja pakeni takaisin Olympokselle, ja troijalaiset perääntyivät takaisin kaupunkiinsa.

title: Kreikkalainen mytologia

text: Hera, joka oli myös äitiyden suojelija, synnytti Zeukselle Eileithyian, synnyttäjien auttajan. Myös sodan jumala Ares syntyi Zeuksen ja Heran lapsena. Viisauden jumalattaren Metiksen kanssa Zeus sai Athenen, sodan ja viisauden jumalattaren. Myös useimmat muut pääjumalat olivat Zeuksen eri kumppanien jälkeläisiä, paitsi tulen ja sepäntaitojen jumala Hefaistos, joka syntyi mahdollisesti yksistään Herasta kostoksi Athenen syntymästä. Leto synnytti Zeukselle kaksoset; auringon ja musiikin jumalan Apollonin sekä metsästyksen jumalattaren Artemiin. Viinin jumala Dionysos oli Zeuksen ja Semelen poika. Kauneuden jumalatar Afrodite syntyi syntymäkertomuksen toisen version mukaan Zeuksen ja Dionen lapsena.

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Kun Rooman valtakunta valloitti Kreikan vuonna 146 eaa., se omaksui suuren osan kreikkalaista uskontoa, samoin kuin muutakin kulttuuria. Kreikkalaiset jumalat samastettiin vanhoihin roomalaisiin jumaliin: esimerkiksi Zeus Juppiteriin, Hera Junoon, Poseidon Neptunukseen, Afrodite Venukseen, Ares Marsiin, Artemis Dianaan, Athene Minervaan, Hermes Merkuriukseen, Hefaistos Vulcanukseen, Hestia Vestaan, Demeter Cerekseen, Haades Plutoniin, Tykhe Fortunaan ja Pan Faunukseen. Jotkut jumalat, kuten Apollon ja Bakkhos, roomalaiset olivat omaksuneet jo aiemmin. Roomalaisessa uskonnossa oli kuitenkin monia vanhempia jumalia, joita ei yhdistetty mihinkään kreikkalaiseen jumalaan, kuten Janus ja Quirinus.

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Jumalat muodostivat hierarkian, jossa Zeuksella, jumalten kuninkaalla, oli usein asema muiden yläpuolella, vaikkakaan hänkään ei ollut kaikkivaltias. Joillakin jumaluuksilla oli täysi hallintavalta luonnon tiettyihin puoliin; esimerkiksi Zeus oli taivaan jumala, joka lähetti ukkosia ja salamoita; Poseidon hallitsi merta ja maanjäristyksiä; ja Helios hallitsi Aurinkoa. Toiset jumalat hallitsivat abstrakteja käsitteitä, kuten esimerkiksi Afrodite rakkautta.


query: Mikä on valkobeisan ravinto?

title: Valkobeisa

text: Valkobeisan ravintoa ovat ruohot, pensaat ja niiden lehdet, silmut, hedelmät, puiden vastakasvaneet osat, siemenpalot sekä kasvien maanalaiset osat, kuten juuret mukulat. Valkobeisa pärjää useita kuukausia ilman vettä.[5][7][15] Ne saavat suurimman osan tarvitsemastaan vedestä ravinnon mukana, mutta saavat vettä myös vesikuopista ja puroista.[2] Juoksevan veden puutteessa ne saavat nestettä myös meloneista ja sipulikasveista, jotka riittävät niille pitkäksi ajaksi.[6] Valkobeisat liikkuvat laajoilla alueilla ravintoa etsiessään. Ne haistavat satunnaisten sateiden vihertämät laidunlaikut pitkien matkojen päästä.[5] Omanissa tehdyn tutkimuksen mukaan lajin pääravintoa ovat untuvaheinät (Stipagrostis). Sen lehdet ovat hyvä ravinnon lähde muiden kasvien ohella, kun taas kukista valkobeisat saavat valkuaisaineita ja vettä.[16]

title: Valkobeisa

text: Tieteellinen nimi tulee kreikan sanasta orux, joka tarkoittaa gasellia tai antilooppia, ja sanasta leukos, joka tarkoittaa valkoista.[7] Valkobeisan arabialaisia nimiä ovat Wudhaihi, Baqr al Wash ja Omanissa Boosohla. Hepreankielisiä nimiä ovat Re’em lavan ja Re’em tenachi.[17]

title: Valkobeisa

text: Valkobeisojen lisääntymisaika vaihtelee. Suotuisissa oloissa vasoja syntyy ympäri vuoden. Useimmat Jordaniassa elävät valkobeisat synnyttävät loka-toukokuussa. Tähän aikaan myös useimmat Omanin naaraat synnyttivät. Naaras synnyttää yhden vasan noin kahdeksan kuukauden kantoajan jälkeen. Kaksoset ovat äärimmäisen harvinaisia. Emo imettää vasaa noin 4,5 kuukautta.[6] Valkobeisanaaraat saavuttavat sukukypsyyden hieman yli vuoden ikäisinä. Urokset ovat sukukypsiä kaksivuotiaina, mutta naaraista käytävän kilpailun takia lisääntyvät yleensä aikaisintaan kolmivuotiaina. Useimmat naaraat synnyttävät joka vuosi, jos ravintoa on riittävästi. Uroksia ja naaraita syntyy yhtä paljon.[8] Elinikä voi olla jopa 20 vuotta.[7]

title: Valkobeisa

text: Valkobeisan levinneisyys oli suppea jo 1900-luvun alussa. Irakin viimeinen valkobeisa kuoli vuonna 1914. Vuoteen 1920 mennessä lajia tavattiin enää kahdella alueella. Toinen oli Saudi-Arabian pohjoisosissa elänyt eristäytynyt populaatio, joka hävisi 1950-luvulla. Suurempi eteläinen populaatio eli Rub’ al-Khalin aavikolla ja sen ympäristössä, sekä Keski- ja Etelä-Omanin tasangoilla. Niiden levinneisyys kuitenkin supistui jatkuvasti ja 1960-lukuun mennessä valkobeisoja tavattiin enää osassa Omanin etelä- ja keskiosia. Viimeiset eläimet tapettiin vuonna 1972 Jiddat al-Harasisissa.[5][10]

title: Valkobeisa

text: Valkobeisa oli vuonna 2006 Dohassa pidettyjen Aasian kisojen maskotti.[22]

title: Valkobeisa

text: Valkobeisat ovat laumaeläimiä. Ne elävät yleensä korkeintaan kymmenen yksilön laumoina, mutta jopa sadan eläimen lauma on tavattu. Ainakin vankeudessa eläviä laumoja hallitsee yksi aikuinen uros, jonka laumaan kuuluu lisäksi useita aikuisia naaraita ja vasoja. Muut urokset elävät erillään poikamiesryhminä, joissa ne ratkovat keskinäisen arvojärjestyksensä takaa-ajoilla ja taisteluilla.[6] Urokset voivat elää myös erakkoina.[14] Juoksu on tasaista hevosmaista laukkaa.[4] Valkobeisat kaivavat puiden ja pensaiden varjoon matalia kuoppia, joita ne käyttävät lepopaikkoina helteen aikana.[7] Valkobeisat elävät hyvin laajoilla alueilla siirtyessään laidunmaalta toiselle. Erään Omaniin siirretyn lauman raportoitiin liikkuvan noin 3000km² laajuisella alueella, joka jakautui 100–300km² kokoisiin laikkuihin, joita ne käyttivät 1–18 kuukautta kerrallaan. Kannan tiheys oli vain noin 0,035 yksilöä neliökilometriä kohden.[6]

title: Maailmanperintöluettelo

text: Tähän mennessä vain kaksi kohdetta on poistettu luettelosta. Komitea poisti vuonna 2007 Omanissa sijaitsevan Valkobeisan suojelualueen, joka oli listattu vuonna 1994. Se poistettiin, kun Omanin hallitus oli päättänyt pienentää suojelualueen kokoa 90 prosentilla.[28] Toisena poistettiin Dresdenin kaupunki vuonna 2009. Dresden pudotettiin listalta, kun kaupunki aloitti varoituksista huolimatta nelikaistaisen moottoritiesillan, Waldschlößchenbrücken rakentamisen Elben jokilaakson historiallisen maisemaan.[29]

title: Ravinto-oppi

text: Ravinto-oppi on käsite, jolla tarkoitetaan ravinnon vaikutusta terveyteen. Ravinto-opin avulla usein tarkkaillaan ravinnon monipuolisuutta ja terveellisyyttä. Ravinto-oppia opiskellaan kouluissa terveystiedon oppitunneilla.

title: Valkobeisa

text: Valkobeisaa on kuvailtu araksi, valppaaksi ja tarkkanäköiseksi.[6] Ne käyttävät sarviaan kaivamisessa ja puolustautuessaan. Puolustautuva eläin painaa päänsä alas, jolloin sarvet osoittavat suoraan eteenpäin.[5] Susi ja ihminen ovat lajin ainoita saalistajia.[14] Vasoja uhkaavat myös sakaalit[7] ja joskus myös aggressiiviset koiraat. Valkobeisoja kuolee kuivuuden aikaan myös nälkään ja nestehukkaan, sadeaikaan eläimiä hukkuu tulviin. Niitä kuolee myös tauteihin, käärmeenpuremiin ja koiraiden välisten kamppailujen aiheuttamiin vammoihin.[8]

title: Valkobeisa

text: Luonnossa elää nykyään noin tuhat valkobeisaa. Vankeudessa elävien yksilöiden määrä on arviolta 6000–7000, joista useimmat alkuperäisellä levinneisyysalueella. Niistä osa elää suurissa aidatuissa tarhoissa, joita on esimerkiksi Arabiemiraateissa, Bahrainissa, Qatarissa ja Syyriassa. Saudi-Arabiassa elää arviolta 600 eläintä, joista noin 400 Mahazat as Saydin suojelualueella ja loput Uruq Bani Ma'aridin suojelualueella. Arabiemiirikunnissa elää noin 200, Israelissa yli 100 ja Jordaniassa noin 50 yksilöä. Omaniin palautettujen eläinten määrä oli parhaimmillaan yli 450, mutta maan kanta on romahtanut. Vuoden 1996 elokuussa niitä oli vielä yli 400, mutta vuonna 2011 niitä oli jäljellä vain 50 koirasta.[10] Salametsästäjät pyydystivät lähinnä naaraita ja vasoja, jotka vietiin myytäväksi ulkomaiden yksityisiin eläintarhoihin.[12] Nykyään Omanissa on arviolta 50 valkobeisaa, mutta joukossa ei ole ainuttakaan naarasta.[10] Abu Dhabissa elää noin sata luonnonvaraista eläintä, jotka ovat peräisin vuonna 2007 aloitetuista istutuksista. Palautusistutuksia harkitaan myös Jemeniin.[3] Valkobeisoja tuotiin Jordaniaan jo vuonna 1983[2], mutta niitä vapautettiin luontoon vasta heinäkuussa 2009, jolloin Wadi Rumin suojelualueelle tuotiin Arabiemiraateista 12 naarasta ja kahdeksan koirasta.[13] Vaikka kokonaispopulaatio on hieman pienentynyt 2000-luvulla, kanta on kuitenkin vakiintunut ja IUCN nosti lajin luokituksen vuonna 2011 erittäin uhanalaisesta vaarantuneeksi.[10]

title: Jordania

text: Jordaniassa tavataan varsin vähän eläimiä. Maan etelä- ja itäosan aavikoilla elää kettuja ja jäniksiä, susia, sakaaleita ja joitakin jyrsijöitä. Valkobeisaa ja muita uhanalaisia lajeja kasvatetaan Shawmarin suojelualueella myöhempää luontoon istuttamista varten. Jordanin laaksossa ja maan pohjoisosan harvaan asutuilla kukkuloilla tavataan villisikoja, kivinäätiä, piikkisikoja ja siilejä. Maassa on tavattu 365 lintulajia. Kansallislintu on rotkopunavarpunen "Carpodacus synoicus".

title: Valkobeisa

text: Jotkut auktorit pitävät valkobeisaa ja muita beisalajeja vain Oryx gazella -lajin alalajina,[4] mutta esimerkiksi Mammal Species of the World ja Integrated Taxonomic Information System luokittelevat sen omaksi lajikseen.[18][19]

title: Valkobeisa

text: Luokka:59.2 Nisäkkäät Luokka:Hevosantiloopit Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät

title: Valkobeisan suojelualue

text: Sittemmin on uutisoitu valkobeisakantojen elpymisestä toisella merkittävällä, eli naapurimaan, Arabiemiraattien suojelualueella. Siellä kanta oli noussut sadasta vuonna 2007 seudulle tuodusta 155:een vuosina 2007–2011. Tässä vaiheessa valkobeisoja eli noin 1 000 yksilöä vapaana ja noin 7 000 aidattuna. Lajin uhanalaisuusluokitusta harkittiin tuolloin lievennettävän kriittisesti uhanalaisesta vaarantuneeksi.

title: Valkobeisan suojelualue

text: Omanin valkobeisojen suojelualue sijaitsee al-Wustan kuvernoraatissa, pääosin Masqatista etelään Haiman kautta Salalaan kulkevan maantien itäpuolella ja Haimasta Arabianmeren rannalle Duqmiin kulkevan maantien pohjoispuolella. Myöhemmin huomattavasti pienennetyllä suojelualueella elää uhanalaisia valkobeisoja.

title: Valkobeisa

text: Valkobeisa (Oryx leucoryx) on Lähi-idän aavikoilla elävä sorkkaeläin. Se on kolmesta beisa- eli keihäsantilooppilajista pienikokoisin. Valkobeisat elävät pieninä laumoina. Laji hävisi luonnosta vuonna 1972, mutta on nyt palannut joillekin alueille istutusten ansiosta. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ”arabiankeihäsantilooppi”.[1]

title: Valkobeisan suojelualue

text: Valkobeisan suojelualue ("Arabian Oryxin suojelualue") on Arabian niemimaan aavikolla Omanissa sijaitseva, aikoinaan 27 500 neliökilometrin laajuinen suojelualue. Valkobeisat metsästettiin luonnosta sukupuuttoon vuonna 1972, mutta niitä on istutettu eläintarhoista takaisin usean maan suojelualueille.

title: Valkobeisan suojelualue

text: Omanin valkobeisan suojelualue lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1994, mutta vuonna 2007 se poistettiin luettelosta, koska Oman päätti pienentää suojelualuetta 90 prosentilla. Myös valkobeisojen kohtalo näytti tuolloin joidenkin arvioijien mielestä epävarmalta. Vuonna 1996 valkobeisoja oli alueella 450, mutta vuonna 2007 enää 65 yksilöä, joista neljä paria paritteli.

title: Valkobeisa

text: Valkobeisan levinneisyys käsitti aiemmin koko Arabian- ja Siinain niemimaan, Irakin ja Syyrian aavikot ja puoliaavikot.[5] Valkobeisa on kokonaan hävinnyt Egyptistä, Syyriasta, Jemenistä ja Kuwaitista. Israelin, Jordanian, Saudi-Arabian, Arabiemiraattien ja Omanin nykyiset valkobeisat ovat peräisin palautusistutuksista. Niitä on siirretty myös Bahrainiin, josta ne alun perin puuttuivat.[2][10]

title: Qatar

text: Qatarissa elää harvoja eläin- ja kasvilajeja. Maan kansalliseläin on valkobeisa. Aavikolla elää lähinnä niveljalkaisia kuten hämähäkkejä, tuhatjalkaisia ja skorpioneja. Siellä on tavattu myös kilpikonnia, käärmeitä ja liskoja. Talvella Qatariin tulee muuttolintuja.

title: Eläintarha

text: Eläintarhat ovat erityisesti 1900-luvun puolivälin jälkeen alkaneet osallistua aiempaa enemmän uhanalaisten lajien suojeluhankkeisiin. Eläintarhojen tehtävänä on siis nykyään myös luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen. Tarhaamalla on onnistuttu jo pelastamaan lajeja, jotka olisivat muuten kuolleet sukupuuttoon. Eläintarhat ovat onnistuneet pelastamaan visentin, kaliforniankondorin, przewalskinhevosen ja valkobeisan. Toisaalta esimerkiksi muuttokyyhkyn pelastaminen sukupuutolta epäonnistui. Uhanalaisia eläimiä yritetään saada eläintarhoissa lisääntymään vankeudessa ja niitä pyritään tämän jälkeen siirtoistuttamaan takaisin luontoon.

title: Valkobeisa

text: Luultavasti vain kameli on inspiroinut valkobeisaa enemmän arabialaisia kansantaruja ja runoutta. He ihailivat sen valkeutta ja käyttivät siitä nimeä ”Wahedi Arabi”, jolla viitataan valkobeisan puhtaaseen ja kirkkaaseen väritykseen. Sitä on myös kutsuttu ”villilehmäksi” ja kuvailtu tuikkivaksi tähdeksi kimaltelemassa taivaalla. Valkobeisojen taisteluista ihmisiä ja heidän koiriaan vastaan jo kauan sitten kirjoittaneet arabirunoilijat eivät koskaan toivoneet metsästäjien voittoa. Runoilijat vertasivat beisalaumaa ”kauniiksi metsäksi karulla aavikolla”. Beisa oli vallan, arvokkuuden ja ylpeyden symboli, koska se ei koskaan paennut mahdollista taistelua, vaan heidän mukaansa seurasi ahdistelijaansa, kunnes se joko hävisi tai voitti hyökkääjän.[20] Valkobeisa on saattanut vaikuttaa yksisarvisen taruun, koska se voi sivulta katsottuna näyttää siltä, kuin sillä olisi vain yksi sarvi. Lisäksi sen juoksu muistuttaa enemmän hevosen kuin antiloopin juoksua.[21]

title: Saola

text: Saola muistuttaa ulkonäöltään hieman Arabiassa elävää valkobeisaa, vaikkei olekaan sille läheistä sukua. Saola kasvaa säkäkorkeudeltaan noin 80 cm korkeaksi, 150 cm pitkäksi ja voi painaa sata kiloa. Sen turkki on tummanruskea, päässä ja nilkoissa on selvärajaisia valkeita kuvioita. Kummallakin sukupuolella on suorat, teräväkärkiset ja jopa puoli metriä pitkät sarvet.

title: Valkobeisa

text: Lajin onneksi useat arabivaltiot pyrkivät lisäämään valkobeisojen määrää vankeudessa. Muutamia valkobeisoja vietiin vuonna 1962 Phoenixin eläintarhaan Yhdysvaltoihin, jonka ilmasto on hyvin samanlainen kuin lähtömaissa. Muutama yksilö saatiin myös Euroopan eläintarhoista. Valkobeisat lisääntyivät Phoenixissa menestyksekkäästi.[2][7] Valkobeisa palasi luontoon, kun kymmenen puolivilliä valkobeisaa vapautettiin Omanissa.[5] Laji palasi myös Saudi-Arabiaan vuonna 1990.[11]

title: Valkobeisa

text: Venäläinen eläintieteilijä Peter Simon Pallas kuvasi valkobeisan tieteelle. Vuonna 1767 julkaisemassaan muistelmateoksessa, joka käsitteli Antilope-sukua hän käytti ensimmäisen kerran sanaa oryx. Hän sovelsi nimitystä kuitenkin afrikkalaiseen hirviantilooppiin. Sana tuli kuitenkin tieteellisen kirjallisuuden käyttöön. Toisessa, vuonna 1777 julkaistussa muistelmateoksessa nimeä käytettiin kapmaalaisesta beisasta. Samassa teoksessa Pallas käytti valkobeisasta tieteellistä nimeä Antilope leucoryx. Ranskalainen Henri Marie Ducrotay de Blainville jakoi Antelope-sukua vuonna 1816 ja otti tällöin beisojen suvun nimen käyttöön. Valkobeisan nimi ei kuitenkaan vakiintunut, sillä saksalainen Martin Lichtenstein siirsi lajinimen leucoryx sapelibeisalle. Valkobeisa jäi tällöin ilman nimeä. Tilanne muuttui kun Zoological Society of Londonille lahjoitettiin vuonna 1857 kaksi valkobeisaa. Ne olivat ensimmäisiä Eurooppaan elävinä tuotuja lajin edustajia. Naaras kuoli pian, mutta urosta säilytettiin British Museumissa. Sitä pidettiin aluksi keskenkasvuisena eteläafrikanbeisana (Oryx gazella), kunnes John Edward Gray huomasi niiden olevan hänelle tuntemattomia. Gray ei kuitenkaan osannut yhdistää niitä Pallasin kuvaamiin eläimiin, vaan piti lajia uutena. Gray antoi samana vuonna tietämättään valkobeisalle uudeksi nimeksi Oryx beatrix, Prinsessa Beatricen kunniaksi. Oldfield Thomas nimesi sapelibeisan uudelleen vuonna 1903 ja palautti valkobeisalle Oryx leucoryx -nimen. Grayn antamaa lajinimeä käytettiin kuitenkin sitkeästi vielä vuosia.[4]

title: Valkobeisa

text: Elinympäristöä ovat karut tasangot, sekä hiekkaiset ja kiviset aavikot. Niitä tavataan myös kivisten kukkuloiden rinteillä ja tiheissä pensaikoissa.[6][10] Kesäkuukausina alueen lämpötila voi olla jopa varjossa 50°C.[3]

title: Waldschlösschenin silta

text: Maailmanperintökomitea päätti 25. heinäkuuta 2009 poistaa Dresdenin Elbenlaakson maailmanperintöluettelosta. Dresden oli toinen kohde, joka poistettiin luettelosta. Omanilainen Valkobeisan suojelualue poistettiin kaksi vuotta aikaisemmin.

title: Valkobeisa

text: Valkobeisan ruumiinpituus on 1,5–1,6 metriä ja säkäkorkeus 0,81–1,04 metriä.[2] Naaraalla on painoa keskimäärin 80 kiloa ja koiraalla 90 kiloa.[3] Sukupuolet eroavat ulkonäöltään vain vähän toisistaan. Ruumiinmuoto on lähes identtinen, joskin naaraan kaula on lyhyempi kuin koiraalla.[4] Sekä koiraalla että naaraalla on pitkät ja ohuet, 60–75 senttiä pitkät sarvet.[5] Naaraan sarvet ovat yleensä ohuemmat ja pidemmät kuin koiraiden. Valkobeisojen harja ulottuu päästä hartioihin ja koirailla on lisäksi kurkussa karvatupsu.[6] Sarvet ovat suorat ja nousevat melkein pystysuoraan ylöspäin. Valkobeisa on nimensä mukaisesti pääasiassa valkoinen, mutta sillä on tummanruskeat tai mustat jalat. Nilkat ovat kuitenkin valkoiset.[7] Muutoin valkeassa päässä on tummat laikut sarvien välissä ja kuonon päällä sekä sierainten välissä. Leuan alla on myös tumma alue, joka jatkuu kapeana juovana tummaan rintaan asti.[5] Toisinaan niillä erottuu myös kylkijuova.[4] Tummat alueet ovat kesäisin vaaleampia, mutta puuttuvat usein kokonaan.[8] Vastasyntyneet vasat ovat harmaita ja nuoret yksilöt vaalean kellanruskeita, mutta saavat aikuisen värityksen kolmen kuukauden ikäisinä.[5] Säkän yläpuolella on matala kyttyrä.[9] Häntä on 45–60 senttiä pitkä[7], väritykseltään valkea lukuun ottamatta mustaa kärkitupsua. Korvat ovat pitkät ja kapeat.[5] Levitetyt ja lapiomaiset sorkat auttavat valkobeisaa kulkemaan hiekkaisessa maassa.[3]

title: Valkobeisa

text: Valkobeisa on ollut kotiaavikoidensa suosittua riistaa. Beduiinit ovat metsästäneet sitä sen nahan ja maukkaan lihan vuoksi. Lisäksi valkobeisan verellä uskottiin olevan parantavia voimia käärmeenpuremia ja ampumahaavoja vastaan.[5] Suurriistan metsästäjät jahtasivat niitä saadakseen metsästysmuistoja. Lajia metsästettiin pitkään kamelien selästä, kunnes metsästys tehostui nelipyöräisten ajoneuvojen ja tehokkaampien automaattikivääreiden saatavuuden parannuttua.[2][5]

title: Ravinto

text: Ravinto on ainetta, jota eliöt käyttävät energianlähteenä ja rakennusmateriaalinaan. Yleensä ravinto on peräisin toisista eliöistä, kuten eläimistä, sienistä tai kasveista.