query: Milloin Fallout Tactics on julkaistu?

title: Fallout

text: Maaliskuussa 2001 julkaistiin Micro Fortén kehittämä Fallout Tactics: Brotherhood of Steel. Se oli kolmas Fallout-maailmaan sijoittuva peli, muttei ollut edeltäjiensä tavoin roolipeli, vaikka käyttikin samanlaista hahmonkehitystä ja muita roolipelielementtejä. Pääpaino oli taisteluissa. Tammikuussa 2004 julkaistu toimintaroolipeli Fallout: Brotherhood of Steel oli neljäs Fallout-peli ja sarjassa ensimmäinen, joka ilmestyi ainoastaan konsoleille.

title: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel

text: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel (myös Fallout Tactics) on "Fallout"-pelisarjaan pohjautuva postapokalyptinen, taktinen roolipeli. Pelin kehitti Micro Forté ja julkaisi 14 Degrees East. "Fallout Tactics" julkaistiin Microsoft Windowsille 15. maaliskuuta 2001. Pelissä pelataan kuvitteellisessa Brotherhood of Steel ryhmässä sen joutuessa mukaan epätoivoiseen sotaan. Vaikka peli sijoittuu tuttuun "Fallout"-pelien ydinsodan turmelemaan maailmaan, se ei liity tai jatka millään tavalla sarjan aiempien osien, ""- ja "Fallout 2" -pelien tarinaa.

title: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel

text: Vaikka pelaajan yksinpelissä luoman päähahmon pitää olla rodultaan ihminen, niin yksinpelissä oman ryhmän jäseniä voi koostua kaikista eri kuudesta rodusta, jotka pelistä löytyvät. Tämä sama toimii myös moninpeliä pelatessa.

title: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel

text: "Fallout Tactics" -pelin ääninäyttelijöinä toimi useita tunnettuja näyttelijöitä.

title: Van Buren (Fallout 3)

text: Van Buren oli työnimi, jota käytettiin Black Isle Studiosin kehitteillä olleesta videopelistä, jonka oli tarkoitus jatkaa "Fallout"-pelisarjaa ja olla jatko-osa "Fallout 2":lle. Pelin kehittäminen lopetettiin 8. joulukuuta 2003, kun Interplay Entertainment lakkautti Black Isle Studiosin ja irtisanoi pelin kehittäjätiimin. Vuonna 2004 Bethesda Softworks lisensoi Interplayltä oikeudet julkaista ja kehittää "Fallout"-sarjan pelejä, ja myöhemmin vuonna 2007 Bethesda osti sarjan kaikki oikeudet Interplayltä. Bethesdan kehittämä "Fallout 3" julkaistiin 28. lokakuuta 2008, ja se eroaa huomattavasti alkuperäisestä Black Islen suunnitelmasta. Osa "Van Burenin" suunnitelmista sisällytettiin vuonna 2010 julkaistuun "", jonka kehityksessä oli mukana paljon entisiä Black Isle Studiosin työntekijöitä.

title: Fallout

text: Fallout 4 on Bethesda Softworksin vuonna 2015 julkaisema peli. Peli on samankaltainen kolmannesta tai ensimmäisestä persoonasta kuvattu peli kuin Fallout 3 ja Fallout: New Vegas.

title: Fallout

text: Fallout 3 julkaistiin 28. lokakuuta 2008. Lokakuussa 2010 Bethesda julkaisi Fallout: New Vegasin, jonka kehitti Black Islen entisistä työntekijöistä koostuva Obsidian Enterntainment. Marraskuussa 2015 julkaistiin Fallout 4 ja kolme vuotta myöhemmin sarjan uusin peli Fallout 76, joka sisältää ainoastaan verkkomoninpelin eikä lainkaan yksinpelimahdollisuutta.

title: Fallout

text: Fallout Tactics: Brotherhood of Steelissä pelaaja voi värvätä ja varustaa itselleen kuusihenkisen ryhmän erilaisista sotureista. Kokoamallaan ryhmällä pelaaja suorittaa erilaisia tehtäviä juonen edetessä. Tarjolla olevien sotilaiden määrä kasvaa pelin edetessä ja niiden laatu vaihtelee pelaajan karisman mukaan.

title: Future Tactics: The Uprising

text: Future Tactics: The Uprising on Zed Twon kehittämä vuoropohjainen taktinen ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle, Windowsille ja Xboxille.

title: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel

text: Vaikkakaan peli ei erityisemmin saanut samanlaista ylistystä kuin pelisarjan edeltäjät, sai "Fallout Tactics" yleensä suotuisia arvosanoja arvosteluissa. Päivitetty taistelujärjestelmä ja parannellut grafiikat saivat hyvää palautetta. Suurimmat kritiikit "Fallout Tactics" sai sen lineaarisuudesta ja taistelupainotteisuudestaan verrattuna pelisarjan aiempiin osiin.

title: Fallout

text: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel sijoittuu ensimmäisen Falloutin jälkeiseen aikaan, jolloin osa Brotherhood of Steelistä jatkaa perääntyvän supermutanttiarmeijan jahtaamista Kalliovuorten yli. Myrskyn seurauksena osa retkikunnasta tekee ilmalaivalla pakkolaskun lähelle Chicagoa ja perustaa sinne tukikohtansa. Pelaaja on Brotherhood of Steel -nimisen veljeskunnan värväämä soturi. Brotherhood of Steel on Yhdysvaltain armeijan jäänteistä syntynyt teknologiaa suojeleva ja kehittävä järjestö, joka pyrkii pitämään sodan jälkeisen maailman kurissa keinoja kaihtamatta, samalla kun tavoittelee omia etujaan. Fallout-sarjan aiemmista osista poiketen Fallout Tacticsissa on myös mahdollista kamppailla reaaliaikaisesti, ottaa erilaisia ajoneuvoja haltuun ja käyttää niitä sekä liikkumiseen että taistelemiseen. Myös moninpeli on mahdollista niin internetissä kuin lähiverkossa.

title: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel

text: Fallout Tactics on ensimmäinen Fallout-peli, johon sisältyy myös moninpeli. Moninpelissä jokainen pelaaja ohjaa omaa ryhmäänsä ja taistelee näin toisia vastapelaajia vastaan. Moninpelin asetuksia säätäessä pelaajille annetaan tietty määrä pisteitä, joilla voi ostaa eri ryhmänjäseniä ja näille eri varustuksia.

title: Fallout

text: Talousvaikeuksiin päätynyt Interplay myi heinäkuussa 2004 Bethesda Softworksille oikeudet tuottaa Fallout 3, varauksilla ostaa Fallout 4 ja Fallout 5. Interplay säilytti vielä oikeudet Falloutin online-peleihin. 8. huhtikuuta lähtien Bethesda on omistanut täyden Fallout-lisenssin, Interplayn säilyttäessä oikeudet vielä Fallout MMOG:iin.

title: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel

text: Taisteleminen Fallout Tacticsessa on mutkikkaampaa kuin sarjan aiemmissa kahdessa osassa. Toisin kuin niissä, joissa käytettiin yksilöllistä vuoropohjaista taistelujärjestelmää, niin Fallout Tacticsessa käytetään kolmea erilaista taistelutapaa: CTB-järjestelmää (Continuous Turn-Based), ITB-järjestelmää (Individual Turn-Based) ja STB-järjestelmää (Squad Turn-Based). CTB:ssä jokainen saa toimia samaan aikaan, ja toimintapisteet (action points) palautuvat sitä nopeammin, mitä suuremman agilityn hahmo omistaa. ITB on järjestelmä, jota käytetään normaalisti Fallout-pelisarjan aiemmissa osissa, eli jokainen tekee omalla vuorollaan toimintansa. STB taas on muunnos ITB:stä; omalla vuorollaan annetaan käskyt koko ryhmälle eikä yksittäin. Pelin taistelujärjestelmät sisältävät myös muita erilaisia toimintoja, kuten hahmon asenteen vaihtaminen (kuinka hahmo toimii eri tilanteissa) ja hahmon asennon vaihtaminen, esimerkiksi hahmon voi käskeä menemään makuulleen tai kyykkyyn.

title: Fallout: New Vegas

text: Peliin julkaistu lisäsisältö:

title: Fallout: New Vegas

text: "Fallout – Project Brazil" on yksi "Fallout: New Vegasin" suosituimmista modeista. Siitä on yritetty tehdä mahdollisimman samankaltainen kuin ensimmäisestä "Fallout"-pelistä.

title: Fallout 76

text: Fallout 76 on Bethesda Game Studiosin kehittämä toimintaroolipeli. Peli on julkaistu 14. marraskuuta 2018 PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xboxille.

title: Total Annihilation

text: "Total Annihilationille" on julkaistu kaksi lisäosaa: "Core Contingency" ja "Battle Tactics".

title: Final Fantasy (pelisarja)

text: "Final Fantasy Tactics" on vuonna 1997 julkaistu taktiseen roolipelaamiseen keskittyvän spin-off -pelien sarjan ensimmäinen osa.

title: Fallout

text: SPECIAL on hahmonluonti- ja statistiikkajärjestelmä. Special on akronyymi Fallout-pelien hahmojen seitsemästä ominaisuudesta: Strength (voima), Perception (havaintokyky), Endurance (kestävyys), Charisma (karisma), Intelligence (älykkyys), Agility (notkeus/ketteryys) ja Luck (onni). Special pohjautuu paljon GURPS:iin, joka alun perin oli tarkoitettu olemaan peleissä käytetty hahmonluontijärjestelmä. Kumminkin GURPS:ista luovuttiin, sillä Interplayn tekemä sopimus GURPS:in kehittäjän Steve Jacksonin kanssa antoi hänelle luvan vaikuttaa ensimmäisen pelin sisältöön, eikä hän hyväksynyt sen suunnittelua (eli pelin erittäin väkivaltaista olemusta), jonka seurauksena pelin pääsuunnittelija Tim Cain päätti kehittää SPECIAL-järjestelmän. Sitä on tähän asti käytetty seuraavissa Fallout-peleissä: Fallout, Fallout 2, Fallout Tactics: Brotherhood of Steel, Fallout 3, Fallout: New Vegas, Fallout 4 ja Fallout 76. Fallout-pelien ulkopuolella muunneltua SPECIAL-järjestelmää on käytetty muun muassa Lionheart: Legacy of the Crusader -pelissä ja muutamassa muussa videopelissä.

title: Final Fantasy (pelisarja)

text: Mooglet () tekivät vuonna 1990 julkaistussa "Final Fantasy III":ssa. Sittemmin heistä on chocobojen ohella tullut sarjan maskotteja. Mooglien tehtävänä on useimmiten avustaa pelaajaa, esimerkiksi jakamalla tälle pelin toimintaan liittyvää informaatiota tai jopa liittymällä pelaajan ohjaamaan ryhmään. "Final Fantasy VII":ssa, "Final Fantasy VIII":ssa ja "Final Fantasy Tacticsissa" heitä voidaan myös käyttää vihollisia vahingoittavina olentoina, jotka voidaan kutsua taistelun aikana. "Final Fantasy XII":ssa ja "Final Fantasy Tactics Advancessa" esiintyvät mooglet poikkeavat muiden osien esikuvista siinä, että he käyttävät vaatteita; pitkillä korvillaan he ovat myös ottaneet entistä jänismäisemmän ulkomuodon.

title: Fallout

text: Fallout: Brotherhood of Steel (lyhyemmin BoS) on Interplayn ainoastaan konsoleille vuonna 2004 julkaisema Fallout-peli. Pelin päätehtävänä on löytää Brotherhood of Steelin kadoksissa olevat paladiinit. BoS sijoittuu kolmeen eri paikkaan: Carbonin kyliin, Losiin ja Vaultiin. BoS:ssa ei ole NPC-tovereita, jotka auttavat taisteluissa, toisin kuin kaikissa muissa Fallout-sarjan peleissä. Myös muita erilaisuuksia löytyy muihin Fallout-sarjan peleihin verrattuna. BoS:ssä musiikkina toimii eri heavy metal -yhtyeitä, kuten Slipknot ja Killswitch Engage, kun taas sarjan aiemmissa osissa kuultiin muun muassa The Ink Spotsin ja Louis Armstrongin musiikkia. Fallout: Brotherhood of Steel on viimeinen Interplayn julkaisema Fallout-peli.

title: Fallout

text: Pelien taistelujärjestelmä on toteutettu varhaisissa osissa vuoropohjaisesti, vaikka peli onkin muuten reaaliaikainen. Fallout Tactics: Brotherhood of Steel -pelissä taistelut käydään reaaliaikaisesti, vaikkakin myös vuoropohjainen pelaaminen on mahdollista. Kun taistelu alkaa, peli muuttuu taistelutilaan ja toimii tällöin vuoropohjaisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että jokainen taistelualueella oleva hahmo saa toimia vain omalla vuorollaan, omien toimintapisteiden edellyttämän määrän mukaisesti. Pelaaja voi vihollisen kimppuun hyökätessään valita mihin ruumiinosaan hän tähtää vihollista. Tällä on oma vaikutuksena, sillä jalkaan haavoittunut vihollinen ei pysty juoksemaan ja silmiinsä osuman saanut ei enää osu yhtä tarkasti ampuessaan. Päähän tulleesta osumasta hahmolta voi lähteä taju tai pahimmassa tapauksessa hahmo saattaa kuolla välittömästi. Fallout 3 ja sitä uudemmat osat sisältävät reaaliaikaisen taistelun.

text: Fallout: A Post Nuclear Role Playing Game (lyhyesti Fallout) on Interplayn kehittämä vuonna julkaistu "Fallout"-sarjan tietokoneroolipeli.

title: Fallout

text: Fallout: A Post Nuclear Role Playing Game ja Fallout 2 ovat roolipelejä, kun taas Fallout Tactics: Brotherhood of Steel on strategiapeli, jossa on roolipelielementtejä. Myös Fallout-sarjan kolmas osa, Fallout 3, on kahden ensimmäisen osan lajityypistä poiketen toimintaroolipeli. Varsinainen pelimaailma on kuvattu sarjan varhaisemmissa peleissä isometrisestä 3/4-perspektiivistä, mutta Fallout 3 esitteli uuden ensimmäisestä tai kolmannesta persoonasta kuvatun maailman. Kaikille peleille on kuitenkin yhteistä se, että pelaaja valitsee valmiista hahmoista mieleisensä tai voi halutessaan luoda kokonaan uuden hahmon. Hahmonluonnissa pelaajalla on mahdollisuus valita useita erilaisia taitoja, kykyjä ja ominaisuuksia, joilla jokaisella on oma merkityksensä. Hahmon valinta vaikuttaa tavallaan myös pelin kulkuun. Esimerkiksi älykäs elektroniikka- ja tietokonehahmo osaa korjata käden käänteessä elektronisia laitteita sekä käyttää tietokoneita. Karismaattinen sankari hyvillä puhe- ja kaupankäyntitaidoilla voi puolestaan helposti puhua ihmisiä ympäri ja ostaa tavaraa halvemmalla.

title: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel

text: Ennakkotilatessaan "Fallout Tactics" -pelin, tuli sen mukana lisälevy, joka sisälsi n, "Fallout"-pelien maailmaan liittyviä pienoismalleja sekä lisätason peliin.

title: Fallout

text: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel (lyhyemmin Fallout Tactics) on 14 Degrees Eastin vuonna 2001 julkaisema kolmas Fallout-sarjan peli ja poikkeaa aiemmista Fallouteista huomattavasti pelityypiltään. Vaikka SPECIAL-järjestelmä on mukana ja muun muassa perkit ja traitit on implementoitu, Fallout Tactics on enemmän taktinen, Jagged Alliancen kaltainen peli, jossa tehtävien ratkaisemisen ja roolipelaamisen sijasta keskitytään vain ja ainoastaan taisteluun. Kuvakulma on aiempien osien tavoin isometrinen.

title: Interplay Entertainment

text: Heinäkuussa 2004 Interplay oli lähellä konkurssia ja vielä samassa kuussa se myi oikeudet Bethesda Softworksille "Fallout 3" -tavaramerkkiin sekä option kahteen seuraavaan "Fallout"-peliin, säilyttäen oikeudet "Fallout"-online-peleihin itsellään. Huhtikuussa 2007 Bethesda omistaa täyden "Fallout"-lisenssin Interplayn omistaessa ainoastaan oikeudet "Fallout"-MMOG:hen.

title: Fallout Tactics: Brotherhood of Steel

text:
Toisin kuin aiemmissa "Fallout"-pelisarjan peleissä, Fallout Tacticsessa painottaa taktista taistelua ja strategiaa. Pelaaja ei voi keskustella NPC:den kanssa, mutta voi edelleen käydä kauppaa tai pelata uhkapeliä näiden kanssa. Kaupunkien tai kylien sijaan Fallout Tacticsessa keskitytään Brotherhoodin bunkkereihin ja tehtäviin. Bunkkerit toimivat Brotherhoodin keskipisteinä, joissa pelaaja voi halutessaan käyttää muun muassa majoitusmestareiden, mekaanikkojen ja lääkäreiden palveluita. Onnistuneiden tehtävien hahmot vierailevat bunkkereissa ajoittain.
Pelaajan saatua bunkkerin kenraalilta tehtävän, pelaaja voi ryhmänsä kanssa lähteä matkaan alueelle, jossa tehtävä suoritetaan. Alueet, joissa tehtäviä tehdään, ovat yleensä kaupunkeja, mutta myös tehtaisiin, armeijan leireihin tai Vaulteihin kohdistuvia tehtäviä löytyy pelistä. Pelaajan saapuessa määränpäähänsä, hänelle annetaan kartta, johon on merkitty eri kohteita ja muistiinpanoja.

title: Final Fantasy (pelisarja)

text: "Final Fantasy Tactics Advance" on julkaistu vuonna 2003 Game Boy Advancelle.


query: Miksi Otto Kalvitsa pakeni Venäjälle?

title: Otto Kalvitsa

text: Pietarissa nelikko sai Rahjalta ja Evert Elorannalta toimeksiannon lähteä vakoojiksi Suomeen. Heidän tehtävänsä oli selvittää tilannetta vallankumouksellisen toiminnan jatkamista silmälläpitäen. Aseistetut miehet siirtyivät rajan yli, mutta jäivät kiinni jo Antreassa 2. elokuuta. Sutinen sai surmansa pidätyksen yhteydessä ammuttuaan sitä ennen pistoolillaan häntä kiinniottaneita suojeluskuntalaisia. Lokakuussa 1918 Kalvitsalle langetettiin 10 vuoden kuritushuonerangaistus valtiopetoksesta.[1] Tammikuussa 1919 hän onnistui kaupunkimatkan yhteydessä karkaamaan Viipurin pakkotyöleiriltä ja pakeni rajan yli Neuvosto-Venäjälle.[4]

title: Sannäsin kartano

text: Vuonna 1766 Sannäsiä hallitsi Otto Krister Boije, joka kuitenkin joutui myymään kartanon Johan Anders Jägerhornille. Tämä oli kenraali Yrjö Maunu Sprengtportenin kannattaja ja myöhemmin Suomen ylipäällikkö. Jägerhorn pakeni kohtaamiaan vaikeuksia Venäjälle ja edelleen Holsteiniin.

title: Otto Kalvitsa

text: Vuonna 1927 Kalvitsa siirtyi Neuvostoliiton siviili-ilmailua kehittäneen Dobrolet-organisaation palvelukseen. Hän lensi Ulan-Uden ja Mongolian pääkaupungin Ulan Batorin välistä reittiä, joka oli Neuvostoliiton ensimmäinen kansainvälinen lentoreitti. Seuraavana kesänä Kalvitsa lähetettiin Irkutskiin. Seutu tunnettiin vaihtelevista ja lentämisen kannalta haastavista sääoloista, joten Irkutskiin lähetettiin vain poikkeuksellisen taitavina pidettyjä lentäjiä. Irkutskissa hän sai myös lempinimen ”Pohjoisen susi”. Kesällä 1929 Kalvitsa teki pitkän lentoretken, jonka aikana hän tutki Tšuktšien niemimaan ja Jakutian rannikkoja. Kalvitsan apulentäjänä oli unkarilainen vallankumouksellinen Franz Leonhardt ja heidän koneenaan oli uusi Saksasta saapunut Junkers F 13. Kalvitsa kävi jälleen myös Wrangelinsaarella ja yli kolmen viikon pituinen matka päättyi lopulta 19. elokuuta, kun pahoin vaurioitunut kone saapui Bulunin kaupunkiin. Tarkoituksena oli tutkia alueen lento-olosuhteita sekä kalustovaatimuksia. Kalvitsa koulutti myös uusia lentäjiä arktiselle alueelle.[2]

title: Kalvitsan Urheilijat

text: Kalvitsan Urheilijat on mikkeliläinen yleisurheiluun keskittynyt urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1926. Yleisurheilun lisäksi seuran riveissä on harrastettu painia, pesäpalloa, lentopalloa sekä hiihtoa. Sodan vuoksi seuran toiminta oli keskeytyksissä vuodet 1942-1944 ja vuonna 1946 seura liitettiin Savilahden Urheilijoiden alaosastoksi. SavU:n keskittyessä 1970-luvulta lähtien jalkapalloon, on Kalvitsan Urheilijat jälleen toiminut omana seuranaan.

title: Otto Kalvitsa

text: Toukokuussa 1923 Kalvitsa loukkaantui vakavasti lento-onnettomuudessa, mutta palasi palvelukseen pitkän toipumisajan jälkeen.[6] Elokuussa 1925 hän teki ensimmäisen lentonsa arktiselle alueelle, kun Kalvitsa lensi yhdessä Boris Tšudnovskin kanssa Leningradista Arkangelin kautta Novaja Zemljan saarille. Heidän päätehtävänsä oli etsiä sopivia laivareittejä koillisväylää varten. Kalvitsa ja Tshudnovski tutkivat erityisesti Novaja Zemljan saaria erottavaa Matotškin Šarin salmea. Kesäkuussa 1926 hän matkusti lentokoneineen rahtilaivalla Vladivostokiin, jossa Kalvitsa osallistui Georgi Ushakovin johtamaan Wrangelinsaaren retkikuntaan. Tarkoituksena oli kartoittaa saarta sekä etsiä paikkaa ensimmäistä pysyvää neuvostoliittolaista siirtokuntaa varten. Strategisesti tärkeästä saaresta olivat kiinnostuneet myös Yhdysvallat ja Kanada.[2]

title: Otto Kalvitsa

text: {{Country data {{{1}}}

title: Otto Pihlajisto

text: Otto Antinpoika Pihlajisto (1885 – 11. helmikuuta 1938) oli sekatyömies Lopelta ja Lopen punakaartin esikuntapäällikkö Suomen sisällissodan aikana. Hän komensi myös paikkakuntansa punakaartin lentävää osastoa ja osallistui Vihdin joukkomurhiin ja Lopen murhiin. Sodan lopussa Pihlajisto pakeni Venäjälle, missä hän kävi punaupseerikoulun ja esiintyi nimillä Joonas Keltaranta ja Gabriel Heinonen. Hän palveli Tšekassa ja työskenteli Kontupohjassa puuseppänä. Hänet vangittiin Stalinin puhdistuksissa ja ammuttiin Karhumäessä.

title: Ludwig Struve

text: Otto Struve taisteli valkoisten puolella Venäjän sisällissodassa. Sodan loppuvaiheessa Ludwig Struve perheineen väistyi uutta valtaa Krimille Simferopolin yliopistoon, mutta kuoli vuonna 1920. Otto Struve pakeni maasta ja vaikutti sittemmin astronomina Yhdysvalloissa jossa kuoli 1963.

title: Otto Lambsdorff

text: Lambsdorff syntyi Aachenissa. Hänen sukunsa alkuperä on jäljitetty 1300-luvun Westfaleniin. Hänen isänsä oli saksalainen liikemies, joka pakeni bolševikkivallankumousta Venäjältä Saksaan vuonna 1917. Nuori Otto osallistui toiseen maailmansotaan, jossa hän menetti toisen jalkansa. Hän toimi aktiivisesti kansainvälisessä yhteistyöjärjestössä nimeltä trilateraalinen komissio.

title: Otto Kalvitsa

text: Citation error, replace with{{cite book| title = Jäämerilentäjän päiväkirjasta| location = Leningrad| publisher = Kustannusliike Kirja| year = 1930| version = toim. Santeri Mäkelä ja Ragnar Rusko}}

title: Tuure Lehén

text: Sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa aktiivisesti toimineen Lehénin opinnot keskeytyivät tammikuussa 1918 Yrjö Sirolan kutsuessa hänet kumouksellisen kansanvaltuuskunnan sihteeriksi. Työssään Lehén tutustui lähemmin myös Otto Wille Kuusiseen ja Kullervo Manneriin. Sisällissodan tappion häämöttäessä Lehén pakeni muiden mukana Venäjälle.

title: Otto Kalvitsa

text: Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Suomalaiset lentäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset lentäjät Luokka:Suomalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Venäläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet

title: Otto Kalvitsa

text: | flaglink/core | variant = | size = | name = | altlink =national rugby union team | altvar =rugby union}}

title: Otto Kalvitsa

text: Otto Kalvitsa (, 21. marraskuuta 1888 Kontiolahti – 7. maaliskuuta 1930 Sangar[1][2]) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen lentäjä. Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen Neuvosto-Venäjälle paennut Kalvitsa oli Neuvostoliiton Arktisten alueiden ilmailun pioneeri, joka teki useita pitkiä lentoretkiä Venäjän Kaukoidässä ja Siperiassa. Matkojensa aikana hän kartoitti muun muassa Itä-Siperian meren rannikkoseutuja lento- ja laivaliikennettä varten. Kalvitsa kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1930.

title: S/S Halla XVII

text: Kotkassa "Halla XVII" hinasi muun muassa sahatavaraa proomuissa Hallan saarelta redillä odottaville laivoille. Suomen sisällissodan viimeisinä päivinä toukokuussa 1918 aluksella evakuoitiin Kotkan punaisia Kronstadtin kautta Pietariin. Sen mukana pakenivat Venäjälle muun muassa Hannes Järvimäki ja Otto Kalvitsa.

title: Otto Kalvitsa

text: Ragnar Ruskon ja Santeri Mäkelän toimittamat Kalvitsan muistelmat ilmestyivät postuumisti vielä hänen kuolinvuonnaan. Amerikansuomalaiset sosialistit julkaisivat teoksen myös Yhdysvalloissa.[3] Hänen mukaansa on nimetty Novaja Zemljan eteläsaaren itärannikon merenlahti Zaliv Kalvitsa, Sahan tasavallan Kobjain piirisä sijaitseva Kalvitsan kylä, sekä kallio Antarktiksen Kuningatar Maudin maalla.

title: Otto Wille Kuusinen

text: Sodan käännyttyä tappiolliseksi Kuusinen pakeni tuhansien muiden mukana neuvosto-Venäjälle. Sisällissodan jälkeen Kuusinen aloitti voimakkaan itsekritiikin ja julkaisi jo kesällä 1918 usealle eri kielelle käännetyn pamfletin Suomen vallankumous, itsekritiikkiä, jossa vanhaa sosiaalidemokraattista työväenliikettä arvosteltiin ankarasti. Kuusinen kääntyikin nopeasti bolševikiksi ja oli perustamassa Suomalaista kommunistista puoluetta Moskovassa syksyllä 1918.[7] Kuusisen vaikutuksesta SKP suuntautui uuden aseellisen kumouksen valmisteluun Suomessa. Hän kuitenkin tuli toisiin aatoksiin seuraavina vuosina ja kritisoi tätä puolueen alun "äkkijyrkkää" vaihetta.[3]

title: Otto Kalvitsa

text: Venäjällä Kalvitsa aloitti upseerikurssin Pietarin kansainvälisessä punaupseerikoulussa, mutta pian hänet komennettiin Samarassa toimineeseen laivaston lentosotakouluun, josta hän valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1920.[2] Kalvitsa tuli yksi yhdeksästä suomalaisesta, jotka Venäjän sisällissodan aikana palvelivat Itämeren laivaston ilmavoimissa.[5] Vuonna 1921 hän osallistui Kronstadtin kapinan tukahduttamiseen ja taisteli myös Itä-Karjalassa suomalaisia heimosotureita vastaan. Kalvitsa palkittiin ansioistaan punaisen lipun kunniamerkillä.[2]

title: Karjalan historia

text: Ruptuurisodassa v. 1656–57 Venäjä hyökkäsi Inkerinmaalle ja Karjalaan. Ortodoksiset talonpojat liittyivät hyökkääjiin ja aloittivat väkivallan luterilaisia vastaan. Venäläisten vetäytyessä heitä seurasi rajan taakse suuri joukko ortodoksiväestöä, ja sodan jälkeisinä vuosina koko Ruotsin vallan ajan jatkunut muuttoliike muuttui joukkopaoksi. Monin paikoin ortodoksiväestö pakeni kokonaisuudessaan Venäjälle, missä se muodosti muun muassa tverin-, tihvinän-, novgorodin- eli valdainkarjalaisten ja djorzhan- eli zubtsovinkarjalaisten ryhmät. Arvioiden mukaan Ruptuurisodan aikana pakeni 15 000 henkeä Venäjälle. Karjalasta pakeni väkeä venäjälle 1600-luvulla yhteensä yli 30 000 henkeä.

title: Edvard Valpas-Hänninen

text: Kansanvaltuuskuntaan valittiin kaikkiaan seitsemän Työmies-lehden toimittajaa: Kullervo Manner, Otto Wille Kuusinen, Yrjö Sirola, Jussi Lumivuokko, Evert Eloranta, Emil Elo sekä Eero Haapalainen. Sodan kääntyessä tappiolliseksi ministerikunta pakeni Neuvosto-Venäjälle.

title: Otto Kalvitsa

text: Sisällissodan sytyttyä tammikuussa 1918 Kavitsa liittyi Lahden punakaartiin ja toimi kertomansa mukaan vajaan kuukauden ajan Heinolan rintaman teknillisessä osastossa Kymi Oy:n konepajalla, jossa hänen tehtäviinsä kuului kiväärien huoltoa ja korjausta. Tämän jälkeen Kalvitsa nimitettiin Heinolan laivastokomissaariksi, tehtävänään pitää satamassa olleet alukset toimintakuntoisina. 19. huhtikuuta alkaneen Heinolan evakuoinnin jälkeen Kalvitsa pakeni Vuolenkosken ja Kouvolan kautta Kotkaan, josta hän siirtyi 4. toukokuuta Halla XVII-aluksella Kronstadtin kautta Pietariin.[1]

title: Otto Kalvitsa

text: Jukka Kulomaa; Heinola 1918 - Kapinan aika, 2017

title: Otto Kalvitsa

text: Kalvitsa oli mukana työväenliikkeen toiminnassa jo vuoden 1905 suurlakon sekä 1906 Viaporin kapinan yhteydessä julistetun yleislakon aikana. Samana vuonna hän liittyi myös Helsingin konetehtaalaisten ammattiosastoon (nyk. Helsingin Metallityöväen ammattiosasto), 1910 Suomen koneenkäyttäjäliittoon ja 1917 Suomen rauta- ja metallityöntekijäin liiton Lahden ammattiosastoon.[1]

title: Kalle Tähtelä

text: Suomen sisällissodan aikana Tähtelä toimitti Turussa ilmestynyttä "Sosialisti"-lehteä. Siirryttyään sodan loppuvaiheissa Venäjälle hän pyrki punalaivaston ilmasotakouluun ja opiskeli lentäjäksi koulun kansainvälisellä osastolla. Läpäistyään lento- ja teoriakokeet hän palveli sitten Venäjän sisällissodassa punaisten puolella sotilaslentäjänä Itämeren laivaston ilmavoimien 1. vesilentolaivueessa. Muita suomalaisia lentäjiä oli noin kymmenkunta, joista Tähtelän lisäksi tunnetaan Werner ja Jalmar Lehtimäki, Valter Bergström, Konstantin Taskinen, Kaarlo Renkas, Manne Tynys, Kaarlo Nenonen ja Otto Kalvitsa.

title: Otto Struve

text: Struve oppi tähtitiedettä isältään. Hän oli perheensä ensimmäinen, joka kävi venäjänkielisest eikä saksankielisiä kouuja. Hän valmistui Harkovan lukiosta ja aloitti opintonsa ensimmäinen maailmansodan aikoihin Harkovan yliopistossa. Maailmansodan aikana hän kuitenkin opiskeli tykistökoulussa Pietarissa ja ehti palvella upseerina Turkin-rintamalla, mutta Brest-Litovskin rauhan jälkeen hän palasi yliopistoon ja valmistui vuonna 1919. Kun Venäjän sisällissota kääntyi valkoisille tappiolliseksi, Struvet siirtyivät vielä valkoisten hallussa olleelle Krimille. Ludwig Struve kuoli siellä vuonna 1920, ja Otto Struve pakeni valkoisen armeijan mukana lopullisesti maasta, ensin Turkkiin.

title: Otto Kalvitsa

text: Otto Kalvitsan puoliso oli Maria Lindroos, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1915.[7] Hänellä oli 3 lasta, Arvo Kalevi 1915-1922. Lisäksi 2 tytärtä, Hilkka Marjatta (myöh Hirvonen) 1917-2000 sekä Eila Maire Kaarina (myöh Loimuneva) 1918-1999, kumpikin eli perheineen kuolemaansa asti Tampereella. Kalvitsojen hauta on Kalevankankaan hautausmaalla.

title: Otto Kalvitsa

text: Otto Kalvitsa syntyi vuonna 1888 sahatyöläisen perheeseen Pohjois-Karjalan Kontiolahdella. Kansakoulun jälkeen hän pääsi isän kustantamana Helsingin teollisuuskouluun ja opiskeli kahtena vuotena myös Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Vuonna 1903 Kalvitsa meni töihin Hietalahden telakalle saadakseen rahaa jatko-opintoihinsa. Neljän vuoden kuluttua hän aloitti lämmittäjänä Suomen Höyrylaiva Oy:n aluksella Pollux ja oli myöhemmin konemiehenä Victor Ekin aluksella Sicilia. Kalvitsa jäi maihin 1912 ja valmistui vuotta myöhemmin teollisuuskoulusta koneenkäyttäjäksi. Tämän jälkeen hän purjehti Päijänteen sisävesilaivoilla ja ehti vielä sisällissodan alla työskentelemään lahtelaisessa metalliverstaassa.[1]

title: Otto Kalvitsa

text: Kalvitsan hengen vaatinut lento sai alkunsa 5. maaliskuuta 1930, kun hänet määrättiin viemään lääkintätarpeita Buluniin. Kaupungissa oli puhjennut jonkinlainen kapina ja lukuisia Tšekan poliiseja oli loukkaantunut. Kalvitsa lähti matkaan Jakutskista kahta päivää myöhemmin, tarkoituksenaan lentää Žiganskin kautta Buluniin. Hänen apulentäjänään oli jälleen F. F. Leonhardt ja lisäksi mukana oli radisti S. S. Kartševski. Sangarin kylän lähettyvillä Kalvitsa yritti laskeutua sankassa lumipyryssä, mutta menetti Junkers W 33 -koneensa hallinnan ja se murskaantui Lena-joen jäälle. Kaikki kolme miehistön jäsentä kuolivat. Kalvitsa ja Leonhardt haudattiin myöhemmin Irkutskiin Jerusalemin hautausmaan pääportin tuntumassa olevaan vallankumoussankarien joukkohautaan. Miehille pystytettiin muistomerkki, jossa kivipaaden yläosaan on kiinnitettynä lentokoneen propelli. Toinen muistomerkki on Lena-joen rannalla koneen putoamispaikalla.[2]

title: Hannes Järvimäki

text: Järvimäki onnistui pakenemaan Suomesta 4. toukokuuta, jolloin hän lähti Kotkan punaisia evakuoineen höyrylaiva "Halla XVII:n" mukana Kronstadtin kautta Pietariin. Matkan aikana hän tutustui Ruskealasta kotoisin olleeseen räätäliin Albin Sutiseen (s. 1893) sekä myöhemmin Neuvostoliitossa maineikkaan lentäjän uran luoneeseen Otto Kalvitsaan, joiden kanssa hän puolentoista viikon kuluttua matkusti Moskovan koillispuolella sijainneelle Buin pakolaisleirille. Buissa heidän joukkoonsa liittyi loviisalainen työmies Karl Heidemann, jonka kanssa miehet palasivat Pietariin heinäkuun lopussa. Kaupungissa he saivat Evert Elorannalta ja Eino Rahjalta toimeksiannon lähteä vakoojiksi Suomeen, tehtävänään selvittää maan tilannetta vallankumouksellisen toiminnan jatkamista silmälläpitäen.

title: Otto Kalvitsa

text: Samalla aluksella olivat myös Heinolan rintamapäällikkö Hannes Järvimäki sekä Ruskealasta kotoisin ollut räätäli Albin Sutinen (s. 1867), joiden kanssa Kalvitsa matkusti puolentoista viikon kuluttua Moskovan koillispuolella sijainneelle Buin pakolaisleirille. Kalvitsa vietti leirillä reilun kuukauden ajan, toimien muun muassa veturinkuljettajana. Buissa joukkoon liittyi loviisalainen sorvari Karl Heideman (s. 1895), jonka kanssa miehet palasivat Pietariin heinäkuun lopussa. Kalvitsa yritti takaisin Suomeen perheensä luokse, mutta bolševikit vangitsivat hänet Vaskelan kylässä valkoisten vakoojana. Viikon kuluttua Kalvitsa vapautettiin Eino Rahjan myötävaikutuksella.[1]


query: Milloin Tornion uudella rautatieasemalla toiminut ravintola lopetettiin?

title: Tornion rautatieasema

text: Tornion uudella rautatieasemalla toimi ravintola, mutta liikenteen vähentyessä ravintola lopetettiin 1960-luvun lopulla. Pikajunaliikenne Tornion asemalle päättyi vuonna 1967, ja kiskobussiliikennekin lopetettiin vuonna 1988. Tornion asema on sen jälkeen edelleen ollut vilkas tavaraliikenteen kauttakulkupaikka. Tosin Kolariin menevät pikajunat ovat pysähtyneet Kemin ja Kolarin radan yhdysraiteen väliin rakennetulla, nyttemmin lakkautetulla Tornio-Pohjoisen seisakkeella.

title: Tornion rautatieasema

text: Tornion rautatieasemalla ei ole henkilöliikennettä, ja lipunmyynti lopetettiin marraskuussa 2010.[2] Ratapihan pohjoispuolella kolmioraiteella sijainnut Tornio-Pohjoisen seisake oli toiminnassa vuosina 1986–2004, mutta se lakkautettiin hankalan geometrian vuoksi. Nykyisin Kolarin ja Helsingin välillä kulkevat yöjunat pysähtyvät lokakuussa 2008 avatulla Tornio-Itäisen seisakkeella.

title: Ylitornion rautatieasema

text: Ylitornion rautatieasema (, ) on Suomen rataverkolla rataosalla Tornio–Kolari sijaitseva rautatieasema. Se sijaitsee Ylitornion kunnan keskustaajamassa, noin 62 kilometriä pohjoiseen Tornion rautatieasemalta. Liikennepaikalla on ainoastaan henkilöliikennettä. Ylitornion rautatieasema avattiin liikenteelle 1927.

title: Harjavallan rautatieasema

text: Harjavallan rautatieasema sijaitsi alun perin Merstolassa. Kirkonkylään rakennetun aseman valmistumisen jälkeen vanha asema nimettiin uudelleen Merstolan rautatieasemaksi. Harjavallan asema muutettiin kauko-ohjatuksi vuonna 1999, ja lipunmyynti lopetettiin vuonna 2006. Asemarakennus, tavarasuoja ja muut asema-alueen rakennukset siirtyivät vuonna 2007 Senaatti-kiinteistöille.

title: Lapin Kulta (panimo)

text: Lapin Kulta oli 22. marraskuuta 1873 Tornionjoen rannalle Tornion kaupungin alueelle Suensaareen perustettu olutpanimo. Panimon toiminta lopetettiin 31. elokuuta 2010. Panimo avattiin uudelleen syyskuussa 2016 Tornion Panimo Oy:n nimellä. Avaamisen mahdollisti 1.1 m€ joukkorahoituskampanja. Ensimmäiset Torniossa valmistetut oluet ovat saatavilla marraskuussa 2016. Panimon kapasiteetti kasvaa keväällä 2017 yli 2.3 miljoonaan litraan.

title: Pitäjänmäen rautatieasema

text:
Pitäjänmäen rautatieasema (, ) on rautatieasema Helsingissä. Se sijaitsee Valimon ja Mäkkylän asemien välissä. Helsingin päärautatieasemalta sinne on matkaa noin 8 kilometriä. Asemarakennus sijaitsee radan pohjoispuolella ja valmistui 1904, ja sitä laajennettiin 1911. Sen on suunnitellut Bruno Granholm. Lipunmyynti asemalla lopetettiin 1988. Tämän jälkeen rakennuksessa on toiminut muita yrityksiä kuten nykyisin Petfilms Oy.
Pitäjänmäessä rautatien tavaraliikenne oli ennen erittäin vilkasta, mutta se hiipui VR:n lopettaessa pienten asemien tavarapalvelut Pitäjänmäessä (1988), Malmilla (1976) ja Herttoniemessä (1992) ja siirsi niiden toiminnan Pasilaan.

title: Sieppijärven rautatieasema

text: Sieppijärven rautatieasema () on liikennepaikka Suomen rataverkolla rataosalla Tornio–Kolari. Liikennepaikka sijaitsee Kolarin kunnan Sieppijärven kylän länsipuolella, noin 162 kilometriä pohjoiseen Tornion rautatieasemalta ja noin 21 kilometriä etelään Kolarin rautatieasemalta. Sieppijärven kylälle on matkaa noin viisi kilometriä.

title: Karungin rautatieasema

text: Karungin rautatieasema () oli rautatieasema Suomen rataverkolla rataosalla Tornio–Kolari. Asema sijaitsi nykyisessä Tornion kaupungin Karungin kylässä, silloisessa Karungin kunnassa Tornionjokilaaksossa, 27 kilometrin päässä Tornion rautatieasemalta pohjoiseen.

title: Pukinmäen rautatieasema

text: VR lopetti lipunmyyntipisteen Pukinmäen asemalla 2. kesäkuuta 2000. Ravintola Station -niminen pizzeria on toiminut sittemmin aseman entisissä lipunmyyntitiloissa.

title: Tornio-Itäinen

text: Tornio-Itäinen () on Tornion kaupungin rautatieaseman itäpuolella Torpin kaupunginosassa ratakilometrillä 883+307 sijaitseva rautatien seisake. Seisakelaiturin rakennustyöt suoritettiin heinä–elokuussa 2008, ja liikennepaikka otettiin käyttöön 2.10.2008. Seisake palvelee Helsingin ja Kolarin välisiä henkilöliikenneyhteyksiä, ja korvaa vuonna 2004 lakkautetun Tornio-Pohjoisen seisakkeen. Tornion rautatieasemalle on matkaa kaksi kilometriä.

title: Kemi-Tornion ammattikorkeakoulu

text: Kemi-Tornion ammattikorkeakoulu (KTAMK) oli vuoteen 2013 asti toiminut ammattikorkeakoulu. KTAMK:ssa oli 2400 opiskelijaa, joista 650 oli aikuisopiskelijoita. Työntekijöitä KTAMK:ssa oli 250. Toimipisteitä oli sekä Kemissä että Torniossa. Kemi-Tornion ja Rovaniemen ammattikorkeakoulut molemmat lakkautettiin 31.12.2013 ja ne perustivat yhdessä 1. tammikuuta 2014 alkaen uuden Lapin ammattikorkeakoulun.

title: Kamzíkin televisiotorni

text: Kamzíkin televisiotorni () on 194 metriä korkea televisiotorni, joka sijaitsee Slovakian pääkaupungissa Bratislavassa "Kamzíkin kukkulan" päällä. Vuonna 1975 valmistunut Kamzíkin televisiotorni korvasi aikaisemman sen paikalla olleen televisiotornin. Uuden televisiotornin yhteyteen rakennettiin näköalatasanne ja VEŽA-niminen ravintola, jonka toiminta lopetettiin vuonna 2010. Vuonna 2011 avattiin uusi ravintola nimellä "Altitude". Ravintola sijaitsee 70 metrin korkeudella. Kamzíkin televisiotorni on Bratislavan kaupungin korkein rakennus.

title: Tornion rautatieasema

text: Tornion rautatieaseman välittömässä läheisyydessä toiminut varastoalue toimi Lapin sodan aikaan saksalaisten vuokraamana varastona ja sitä alettiin kutsua Pikku-Berliiniksi. Tornion maihinnousun aikaan 1. lokakuuta 1944 Pikku-Berliinin valloitus oli koitua suomalaisten joukkojen kompastuskiveksi sieltä löytyneiden alkoholivarastojen vuoksi.

title: Pikkaralan rautatieasema

text: Pikkaralan asema ei olemassaolonsa aikana toiminut itsenäisenä liikennepaikkana, vaan oli Oulun liikennepaikan alainen virkamiesasema. Pikkarala oli myös henkilöliikenteen ja tavaralliikenteen merkittävä alueellinen kuormausasema aina autoistumiseen saakka, jolloin rahti alkoi siirtyä kumipyörille. Kun henkilöjunien pysähdykset Pikkaralassa lopetettiin lättähattuliikenteen päättymisen myötä, myös aseman miehitys lopetettiin, Pikkaralan liikennepaikka poistettiin aikatauluista ja opastimet pimennettiin.

title: Tornion rautatieasema

text: Tornion rautatieasema (, , ) on Suomen rataverkon liikennepaikka Tornion kaupungin keskustassa Lapin maakunnassa. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 884,7ratakilometriä mitattuna Haapamäen rautatieaseman kautta.

title: Tornio-Pohjoinen

text: Tornio-Pohjoinen (, ) oli rautatieseisake Tornion rautatieasemaan kuuluvalla Tornion kolmioraiteella. Seisake ja kolmioraide sijaitsevat Tornion aseman pohjoispuolella paikassa, jossa rataosuudet Ouluun ja Kolariin erkanevat toisistaan.

title: Tornion rautatieasema

text: Torpin alueen eli rautatieaseman välittömän ympäristön asutus on laajentunut 2000-luvun alussa, mutta luonne rautatieläisten asuntoalueena on kadonnut. VR luopui alueesta, ja nykyään alue muodostaa uuden, taajaan asutun, modernin omakotiasuntoalueen.

title: Ravintola C

text: Ravintola sijaitsee aivan Tampereen rautatieaseman länsipuolella Kyttälän kaupunginosassa. Keittiömestarina ravintola C:ssä toimii Ilkka Isotalo ja sommelièrenä on Christina Suominen. Aiemmin samassa osoitteessa on toiminut ravintola Perla.

title: Tornion taistelu

text: Venäläisten joukkojen määrä oli vähentynyt merkittävästi syksystä 1917, jolloin heitä oli ollut 1 300 Torniossa ja 1 400 Alatorniolla. Jäljellä oli taistelun hetkellä vajaa 400 venäläissotilasta. Helmikuussa 1918 korkea-arvoisin venäläisupseeri oli eversti Gempel, joka oli kannattanut antautumista, mutta jäänyt vähemmistöön ja paennut Ruotsiin. Paikkakunnalla oli lisäksi huomattava joukko venäläisiä invalidisotilaita. Joukkoja oli sijoitettu useampaan paikkaan – pohjoispuolella Peräpohjolan kansanopiston tiloihin, Tornion rautatieaseman alueelle ja sen eteläpuolella n.s. Iisakan kasarmiin sekä Suensaarella kaupungin kasarmiin eli nykyiseen Tornion lyseon tiloihin. Invalidisotilaiden majoitustilat sijaitsivat Tornion vanhan rautatieaseman eteläpuolella eli nykyisen tiilisen asemarakennuksen kohdalla.

title: Parikkalan rautatieasema

text: Parikkalan rautatieasemalla on toiminut vuoden 2009 puolivälistä ravintola, joka palvelee niin matkustajia kuin paikkakuntalaisiakin.

title: Merstola

text: Merstolassa on aikoinaan toiminut useita kauppoja, sekä pankki ja oma postitoimipaikka. Viimeinen lähikauppa lopetti toimintansa vuonna 2008. Harjavallan rautatieasema sijaitsi alun perin Merstolassa. Vuonna 1952 uuden rautatieaseman valmistuttua keskustaan, nimettiin asema Merstolan asemaksi. Liikennöinti asemalle lopetettiin 1970-luvulle tultaessa ja se purettiin myöhemmin 1980-luvulla. 1900-luvun alussa rakennettu asema kärsi pahoja vaurioita sisällissodan aikana punaisten räjäytettyä sen.

title: Savonlinnan vanha rautatieasema

text:
Savonlinnan rautatieasemalta oli henkilöliikennettä Parikkalaan. Pieksämäen suuntaan henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1988.
Lipunmyynti ja asiakaspalvelu Savonlinnan rautatieasemalla lopetettiin maaliskuun lopussa 2007.

title: Kyläjoen seisake

text: Kyläjoen seisake oli Tornion aseman alainen laiturivaihde rataosalla Oulu-Tornio. Etäisyys Helsingistä oli 878,7 kilometriä. Seisake sijaitsi Kyläjoen likeisyydessä. Miehitys asemalta lopetettiin 1956 ja koko liikennepaikka lopetettiin 1982. Asemarakennus on purettu.

title: Dodge Cityn rautatieasema

text: Asemarakennuksen rakennutti BNSF Railwayn edeltäjä Atchison, Topeka and Santa Fe Railway vuonna 1897, ja se lisättiin kansalliseen historiallisten paikkojen rekisteriin vuonna 2002. Asemarakennuksessa on toiminut aiemmin myös ravintola sekä El Vaquero Hotel. Rautatieyhtiö Santa Re sekä sen seuraaja BNSF Railway käyttivät asemarakennusta myöhemmin myös toimistotilana, kunnes BNSF lahjoitti asemarakennuksen Dodge Cityn kaupungille 1996. Asemarakennusta on myöhemmin remontoitu, ja sen osan aikaa suljettuina olevia tiloja on otettu uudelleen käyttöön.

title: Tornion rautatieasema

text: Tornioon oli sodan aikana muodostunut suurehko varuskunta. Rautatieaseman välittömässä läheisyydessä oli osa venäläisten sotilaiden kasarmirakennuksia. Tämän vuoksi rautatieaseman seudulla käytiin osana Suomen sisällissotaa taistelut, jotka Tornion seudulla saivat vapaussodan luonteen, koska vastapuolena olivat yksinomaan venäläiset sotilaat. Taistelut käytiin 6. helmikuuta 1918, jolloin Saksasta tulleiden jääkärien johtamat suojeluskuntajoukot valtasivat asema-alueen venäläisiltä. Tornion taistelun muistoksi vanhan asemarakennuksen eteen pystytettiin vuonna 1937 muistomerkki.

title: Pellon rautatieasema

text: Pellon rautatieasema () on liikennepaikka Suomen rataverkolla rataosalla Tornio–Kolari. Se sijaitsee Pellon kunnan keskustaajamassa, noin 121 kilometriä pohjoiseen Tornion rautatieasemalta ja noin 62 kilometriä etelään Kolarin rautatieasemalta.

title: Tornion rautatieasema

text: Kansainvälisen yhdysliikenteen vuoksi osa Tornion ratapihasta on rakennettu kahdella eri raideleveydellä: käytössä ovat Suomalainen leveäraiteinen 1524mm:n raideleveys, sekä Ruotsissa ja muualla Euroopassa käytetty standardilevyinen 1435mm:n raideleveys. Tornionjoen ylittävällä rautatiesillalla on nelikiskoraide, jossa ovat lomittain molempien raideleveyksien raiteet. Täten leveäraiteinen suomalainen kalusto voi liikennöidä Torniosta Haaparannan rautatieaseman leveäraiteiselle ratapihalle, ja normaaliraideleveyksinen ruotsalainen kalusto voi liikennöidä Tornion ratapihalle.

title: Tornion rautatieasema

text: Tornion rautatieasema on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin[3].

title: Niemenpään välisuojastuspaikka

text: Niemenpään välisuojastuspaikka () on rataosalla Tornio–Kolari lähellä Tornion Korpikylää sijaitseva välisuojastuspaikka. Se sijaitsee noin 39 kilometriä pohjoiseen Tornion rautatieasemalta ja 21 kilometriä etelään Ylitornion rautatieasemalta. Liikennepaikka on otettu käyttöön seisakelaiturina rataosan valmistuessa 1927, ja se on lakkautettu myöhemmin. Liikennepaikka otettiin käyttöön uudelleen vuonna 2003, kun rataosan liikenteenohjaustoiminnot siirtyivät hoidettavaksi kaukokäytöllä Oulun liikenteenohjauskeskuksesta käsin.

title: Tuomarilan rautatieasema

text: Junasuoritus Tuomarilan asemalla lopetettiin vuonna 1969. Paikalle rakennettiin uudet matkustajalaiturit aikaisempia lännemmäksi vuonna 1998. Seuraavana vuonna liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi ja lipunmyynti lopetettiin. Asemarakennus peruskorjattiin vuonna 2001. Nykyisellään asemarakennus on yksityisomistuksessa.Kirkkonummen suuntaan liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.


query: Mikä on Israelin asukasluku?

title: Israel

text: Israelissa on noin 8,3 miljoonaa asukasta vuoden 2014 arvion mukaan.[5] Virallinen kieli on heprea, arabian virallinen asema poistettiin heinäkuussa 2018. Asukkaista 78 prosenttia on juutalaisia, 17 prosenttia arabeja, loput druuseja ja muita vähemmistöjä. Israelin arabit ovat uskonnoltaan enimmäkseen sunnimuslimeja tai kristittyjä. Israelin naapurimaita ovat arabivaltiot Egypti, Jordania, Syyria, Libanon sekä joidenkin valtioiden itsenäiseksi tunnustama Palestiina. Israelin pinta-ala on 20700 km², johon on laskettu mukaan Golanin kukkulat, mutta ei Itä-Jerusalemia tai Länsirantaa ja Gazan kaistaa.

title: Katzrin

text: Nykyinen Katzrin perustettiin vuonna 1977 Israelin päätettyä perustaa siirtokuntia Syyriaan kuuluvalle, mutta Israelin miehittämälle Golanin kukkuloille. Alue oli vallattu kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Oma kuntansa Katzrinista tuli vuonna 1979. Uuden siirtokunnan tarkoituksena oli luoda kaupunkikeskus, josta tarjottaisiin palveluja alueen maaseutuyhteisöille ja sotilastukikohdille. Katzrin rakennettiin noin 20 000:n asukkaan tarpeita ajatellen, mutta kaupunki on kasvanut hitaasti ja sen asukasluku on jäänyt reilusti alle alkuperäisen suunnitelman.

title: Beit She’an

text: Beit She'an tai Bet-Sean on kaupunki Israelissa pohjoisella hallintoalueella. Paikalla on ollut asutusta jo neoliittiselta kaudelta lähtien. Muinaiset egyptiläiset rakensivat paikalle varuskunnan ja hellenistisellä kaudella se sai nimen Skythopolis. Kaupunki oli yksi Dekapolis-kaupungeista ja se kasvoi suurimmilleen Bysantin valtakunnan aikana. Kaupunki raunioitui kuitenkin maanjäristyksessä vuonna 749, eikä se enää kasvanut entisiin mittoihinsa. Vuoden 1948 Israelin itsenäisyyssodasta lähtien kaupunki on kuulunut Israeliin. Vuoden 2016 lopussa sen asukasluku oli 17 587.

title: Rehovot

text: Rehovot on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Rehovotin juutalaisen siirtokunnan perustivat Puolasta saapuneet siirtolaiset vuonna 1890 ja vuoden 2016 lopussa kaupungin asukasluku oli 135 726. Kaupungissa sijaitsee esimerkiksi Weizmannin tiedeinstituutti ja Heprealaisen yliopiston maataloudenlaitos.

title: Petah Tikva

text: Petah Tikva () on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1878 ja se oli Israelin ensimmäinen juutalainen moshava. Sittemmin Tel Avivin liepeillä sijaitseva kaupunki on kasvanut nopeasti. Vuoden 2016 lopussa kaupungin asukasluku oli 236 169.

title: Katzrin

text: Katzrin () on kaupunki Israelin miehittämän Golanin kukkuloiden alueella. Nykyinen kaupunki on perustettu vuonna 1977 Israelin päättäessä siirtokuntien perustamisesta Syyrialta vallatuille Golanin kukkuloille. Vuoden 2016 lopussa Katzrinin asukasluku oli 6 998.

title: Ramat Gan

text: Ramat Ganin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 153 674. Asukkaisiin kuuluu niin maahanmuuttajia, kuin Israelissa syntyneitäkin.

title: Golanin kukkulat

text: Golanin kukkuloiden asukasluku on noin 47000 ja alue kuuluu Israelin harvimmin asuttuihin alueisiin. Juutalaiset siirtolaiset muodostavat asukkaiden vähemmistön. Heitä on alueella Israelin tilastokeskuksen mukaan 20500. Juutalaiset asuvat alueen ainoassa kaupungissa Katzrinissa, sekä kibbutzeissa ja moshaveissa eri puolilla Golania.[5] Juutalaisia siirtokuntia on kaikkiaan yli kolmekymmentä.[1] Golanin kukkuloiden druusit asuttavat pääasiassa Masaden, Ein Qiniyyen, Majdal Šamsin ja Buqatan kyliä Golanin koillisosassa. Suurin osa druuseista ei ole ottanut vastaan Israelin kansalaisuutta. Golaniin kuuluu myös yksi alaviittien asuttama kylä Ghajar lähellä Libanonin vastaista rajaa.[5]

title: Gedera

text: Gedera on kaupunki Israelissa Keski-Israelin hallintoalueella. Paikan uskotaan olevan lähellä Vanhassa testamentissa mainittua Gederaa, mutta nykyisen kaupungin perustivat vuonna 1884 siirtolaiset Venäjältä. Vuoden 2016 lopussa Gederan asukasluku oli 27 046.

title: Caesarea (Israel)

text: Haderan asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 4 970.

title: Hod HaSharon

text: Hod HaSharon on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki muodostettiin vuonna 1964 liittämällä vuosien varrella neljä ennen itsenäistä kylää toisiinsa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2016 lopussa 58 914.

title: Ramla

text: Vuonna 1890 Ramlan asukasluku oli 9 611 ja heidän valtaosansa oli muslimeja. Kaupungissa oli myös merkittävä kristitty vähemmistö ja pieni juutalainen vähemmistö. Juutalaiset muuttivat pois Palestiinan levottomuuksien aikana vuonna 1936. Suuri osa kaupungin muista asukkaista pakeni Israelin itsenäisyyssodanaikana vuonna 1948. Kaupungissa käytiin taisteluja israelilaisten ja Jordanian arabilegioonan välillä. Saman vuoden marraskuussa kaupungin asukasluku oli vain 1 547. Kaupunkiin alkoi muuttaa suuria määriä juutalaisia siirtolaisia ja vuonna 1961 sen asukasluku oli jo 20 548. Asukasluvun kasvun myötä myös kaupungin rakennettu alue kasvoi huomattavasti. Toisen intifadan aikana vuonna 2000 paikallisia synagogiasytytettiin tuleen ja vastaavasti kaupungin moskeija yritettiin polttaa.

title: Tiberias

text: Tiberias (, ) on kaupunki Galileassa Israelissa, Genesaretinjärven länsirannalla. Se nimettiin keisari Tiberiuksen mukaan. Kaupungin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 43 148. Kaupunki on yksi juutalaisuuden neljästä pyhästä kaupungista Jerusalemin, Hebronin ja Safedin ohella. Nykyään Tiberias on Israelissa suosittu matkailukaupunki ja se on tunnettu etenkin kuumista lähteistä hieman kaupungin eteläpuolella.

title: Hebron

text: uoden 2016 arvion mukaan Hebronin asukasluku oli 215452. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 160702.[4] Hebronin vanhakaupunki on menettänyt pitkään asukkaita Israelin miehityksen aiheuttamien hankaluuksien takia. Vuonna 1967 siellä asui 7500 palestiinalaista, vuonna 1970 6000, vuonna 1985 enää 1620 ja vuonna 1990 vain 1501. Sittemmin vanhankaupungin alueita on pyritty elvyttämään ja kunnostamaan. Nykyisin vanhassakaupungissa asuu noin 6000 palestiinalaista[2] ja 1800-luvun lopulta lähtien Hebron on kasvanut etenkin kaupunkiin johtavien teiden varsia pitkin, ensin pohjoiseen kohti Betlehemiä ja Jerusalemia. Asukasluku kasvoi etenkin Jordanian kaudella vuosina 1948-1967, jolloin kaupunki sai 35000 uutta asukasta.[1] Israelin armeijan hallinnoimalla Hebronin H2 sektorilla asuu noin 400 juutalaissiirtolaista ja noin 30000-35000 palestiinalaista.[5]

title: Ramla

text: Ramla on kaupunki Israelissa Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki perustettiin umaijadien valtakaudella vuonna 716. Vuoden 2016 lopussa sen asukasluku oli 74 964. Ramlan asukkaiden valtaosa on juutalaisia, mutta kaupungissa on myös merkittävä arabivähemmistö, johon kuuluu muslimeja ja kristittyjä.

title: Akko

text: Vuoden 2016 lopussa Akkon asukasluku oli 47808.[3] Noin kolme neljäsosaa kaupungin asukkaista on juutalaisia.[2] Akko on yksi kahdeksasta Israelin kaupungista, jossa Israelin arabit muodostavat huomattavan vähemmistön. Suurin osa arabeista asuu kunnissa, joissa arabit muodostavat selvän enemmistön. Arabit ovat keskittyneet etenkin Akkon vanhaankaupunkiin, jossa he muodostavat noin 95% väestöstä.[4]

title: Beit She’an

text: Vuosisatoja myöhemmin britit valtasivat paikan ensimmäisen maailmansodan aikana syyskuussa 1918. Vuonna 1921 kaupungin asukasluku oli 2 000 ja monet heistä paikallisia beduiineja. Kaupunkiin muutti myös joitakin juutalaisia, jotka kuitenkin lähtivät vuoden 1929 ja 1936 mellakkojen aikana. Juutalaiset valtasivat kaupungin Israelin itsenäisyyssodan aikana vuonna 198 ja sen arabiasukkaat pakenivat. Paikalle alkoi muuttaa juutalaisia siirtolaisia ja sen asukasluku kasvoi vuodne 1950 lukemasta 1 200 lukuun 12 800 vuonna 1968. Kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967 kaupunkia tulitettiin ajoittain tykistöllä Jordaniasta, jonka puolelta Jordanjokea Israeliin soluttautui myös palestiinalaistaistelijoita. Olot rauhoittuivat kuitenkin vuoden 1975 jälkeen. Israel teki rauhan Jordanian kanssa vuonna 1994 ja nykyisin kaupungin lähellä sijaitsee raja-asema.

title: Be'er Ya'akov

text: Be'er Ya'akov on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupungin perustivat vuoristojuutalaiset siirtolaiset Venäjän Dagestanista vuonna 1907. Vuoden 2016 lopussa kaupungin asukasluku oli 20 378.

title: Rishon LeZion

text: Rishon LeZion on kaupunki Israelissa Keski-Israelin hallintoalueella Tel Avivin eteläpuolella. Kaupungin perustivat Venäjältä saapuneet juutalaiset siirtolaiset vuonna 1882 ja se on kasvanut sittemmin huomattavasti. Vuoden 2016 lopussa Rishon LeZionin asukasluku oli 247 323

title: Ma'ale Adumim

text: Ma'ale Adumim on juutalaissiirtokunta Israelin vuoden 1967 jälkeen miehittämällä Länsirannalla Jerusalemin itäpuolella. Siirtokunta perustettiin vuonna 1975 ja vuoden 2016 lopussa sen asukasluku oli 37 670. Kansainvälisesti Israelin miehittämille alueilleen perustamia siirtokuntia pidetään laittomina.

title: Giv'at Ze'ev

text: Giv'at Ze'ev on juutalaissiirtokunta Israelin vuoden 1967 jälkeen miehittämällä Länsirannalla. Siirtokunta on perustettu vuonna 1983 ja vuoden 2016 lopussa sen asukasluku oli 16 865. Siirtokuntia Israelin miehittämillä alueilla pidetään kansainvälisesti laittomina.

title: Tulkarm

text: Tulkarm alkoi kasvaa 1800-luvun lopussa. Vuonna 1892 siitä tehtiin Nabluksen sancakiin kuuluneen kazan hallinnollinen pääkaupunki. Osmanien valtakunnanasiapaperit ja matkailijoiden kertomukset antavat kuvan kasvavasta kaupungista, jonka rakennukset tehtiin kivestä ja vesihuolto saavutettiin putkilla. Kaupungin kautta kulki Lyddan ja Haifan välinen rautatie. Kaupungissa oli myös useita valtion viranomaistahojen rakennuksia, kuten kouluja ja ensimmäisen maailmansodan lopulla osmanien 8. armeijan päämaja. Tulkarmin asukasluku vuonna 1937 oli 6 000 ja Israelin itsenäisyyssodan jälkeen sen asukaslukua kasvattivat palestiinalaispakolaiset. Vuosien 1948 ja 1967 välillä kaupunki kuului Jordanian hallitsemaan Länsirantaan, jonka Israel miehitti kuuden päivän sodassa. Israel luovutti Tulkarmin hallinnon Palestiinalaishallinnolle maaliskuussa 2005. Israel vetäytyi kaikkiaan viidestä palestiinalaiskaupungista ja Tulkarm oli aikajärjestyksessä Palestiinalaishallinnolle luovutetuista kaupungista toinen heti Jerikon jälkeen.

title: Rahat

text: Rahatin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 64 462. Rahat on Israelin perustamista beduiinikaupungeista suurin. Yhteensä Israelin beduiineja on yli 200 000 ja heidän väestönkasvunsa on ollut hyvin nopeaa. Beduiinien eri klaanit asuttavat pääosin omia kortteleitaan. Osa kaupungin beduiineista polveutuu beduiinien aikanaan ottamista afrikkalaistaustaisista orjista ja he muodostavat edelleen oman luokkansa monesti omissa kortteleissaan. Paikalliset ovat keskimääräistä köyhempiä, huonommin koulutettuja ja heidän elinajanodotteensa on lyhyempi kuin israelilaisten keskimäärin.

title: Beit Jann

text: Beit Jannin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 11 568. Se on yksi Israelin druusien huomattavista keskittymistä.

title: Ra'annana

text: Ra'annana on kaupunki Israelissa Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupungin perustivat juutalaiset siirtolaiset Yhdysvalloista vuonna 1922 ja sen asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 71 686.

title: Rishon LeZion

text: Rishon LeZionin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 247 323. Noin kolme neljäsosaa paikallisista on syntynyt Israelissa.

title: Al-Rama

text: Al-Rama on kylä Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Kylän asukkaat ovat pääosin arabeja ja vuoden 2016 sen asukasluku oli 7 470.

title: Ramat Gan

text: Ramat Gan on kaupunki Israelissa Tel Avivin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1921 ja vuoden 2016 lopussa sen asukasluku oli 153 674. Ramat Ganissa sijaitsee muun muassa Israelin suurin timanttipörssi, siihen liittyvä Bursan liikekeskus ja Ramat Gan Stadion. Kaupunki on tunnettu myös puistoistaan.

title: Daliyat al-Karmel

text: Daliyat al-Karmel () on pääasiassa druusien asuttama kaupunki ja hallinnollisesti paikallisneuvosto Israelissa Haifan hallintoalueella. Vuoden 2016 lopussa kaupungin asukasluku oli 16 998. Kaupunki on Israelin druusien asutuskeskuksista suurin ja eteläisin.

title: Keski-Israelin hallintoalue

text: Keski-Israelin hallintoalue () on yksi Israelin kuudesta hallintoalueesta. Hallintoalueen pääkaupunki on Ramla, suurin kaupunki on Rishon LeZion. Center Districtin asukasluku vuonna 2005 oli 1 613 700. Israelin tilastokeskuksen mukaan asukkaista 88 % on juutalaisia, 8 % arabeja ja 4 % luokittelemattomia (suurin osa on venäläisiä joilla on juutalaisia sukujuuria).

title: Lod

text: Lod ( "al-Ludd", kreikka/latina: Lydda, tiberian heprea לֹד Lōḏ) on kaupunki Keski-Israelin hallintoalueella Israelissa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2016 lopulla 73 608.


query: Milloin Mattel perustettiin?

title: Mattel

text: Elliot Handler ja Harold "Matt" Matson (etunimistä syntyi Matt-el) perustivat Mattelin vuonna 1945. Elliot Handlerin vaimosta Ruth Handlerista tuli myöhemmin yrityksen toimitusjohtaja. Yritys tuotti alun perin tauluraameja ja nukkekodin varusteita tauluraamien jätteistä. Nukkekodin varusteiden synnyttämän suosion takia yritys suuntasi katseensa leluihin. Ruth Handler perusti Barbie-tuotantolinjan vuonna 1959. Yritys listautui pörssiin vuonna 1960. Koko 1960-luvun läpi Mattel laajensi toimintaansa ostamalla pienempiä leluyrityksiä tuotteineen.[3]

title: Mattel

text: Vuonna 1993 Mattel fuusioitui Fisher-Pricen kanssa.[4] 1996 Mattel osti Matchbox-leluautoistaan tunnetun Tyco Toysin, joka oli tuolloin kolmanneksi suurin leluvalmistaja.[5]

title: Trixie Mattel

text: Brian Michael Firkus, paremmin tunnettu taiteilijanimellä Trixie Mattel (s. 28. elokuuta 1989) on yhdysvaltalainen drag queen, laulaja, koomikko ja tv-persoonallisuus. Mattel tunnetaan "RuPaul’s Drag Race" -sarjan seitsemännen kauden kilpailijana ja "Rupaul's Drag Race: All Stars" kolmannen kauden voittajana, sekä esiintymisestä web-sarjassa "UNHhhh" ja sen "Viceland"-jatkossa "Trixie & Katya Show" yhdessä juontajan Katya Zamolodchikovan kanssa. Mattelin ensimmäinen albumi, "Two Birds", julkaistiin 2017, jonka jälkeen hänen toinen albuminsa, "One Stone", julkaistiin 2018.

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Coline Mattel

text: Coline Mattel (s. 3. marraskuuta 1995) on ranskalainen mäkihyppääjä.

title: Kos (antiikin kaupunki)

text: Antiikin ajan lähteistä on hankala saada selvää, milloin viittaukset ”Kosiin” tarkoittavat koko saarta ja kaikkia sen poliksia yhdessä, ja milloin vain jotain yhtä polista. Jälkimmäisessä tapauksessa puolestaan on usein epäselvää, viitataanko Astypalaiaan vai Kos Meropikseen. Kaupungit ilmeisesti löivät yhteistä hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien, mutta muutoin niiden välistä poliittista ja valtiomuodollista suhdetta ei tunneta. Siksi seuraavassa kuvataan koko saaren historiaa siihen saakka, kunnes Kosin polis perustettiin vuonna 366 eaa.

title: Polly Pocket

text: Polly Pocket on lelunukke jolle saa vaatteita ja erilaisia tarvikkeita. Nimi tulee siitä, että monia nukkeja sai aikanaan taskukokoisissa pakkauksissa. Nykyään Mattelin myymät Polly-nuket eroavat huomattavasti alun perin myydyistä Bluebird Toysin vastaavista. Alkuperäiset nuket olivat alle tuuman pituisia ja valmistettu kovasta muovista. Mattelin versiot ovat kaksi–kolme tuumaa pitkiä sekä taipuisia, ja niillä on lisäksi pehmeästä kumista valmistettuja vaatteita ja asusteita.

title: Hot Wheels (brändi)

text: Hot Wheels on leluautomerkki, jonka loi vuonna 1968 yhdysvaltalainen lelutehdas Mattel. Se kilpaili tuotemerkkien Johnny Lightning ja Matchbox kanssa, kunnes Mattel sai oikeudet Tyco Toysin Matchbox -brändiin vuonna 1996. Alkuperäisen Hot Wheelsin logon suunnitteli Rick Irons, joka työskenteli Mattelilla.

title: Masters of the Universe

text: Vuonna 1987 ensi-iltansa saaneessa "Masters of the Universe" -elokuvassa He-Mania näytteli Dolph Lundgren ja Skeletoria Frank Langella. Mattel toivoi elokuvan lisäävän lelujen laskuun kääntyneitä myyntilukemia, mutta sitä vastoin elokuva ei juurikaan tuonut leluille tai sarjakuvajulkaisuille lisää näkyvyyttä. Elokuvalle käsikirjoitettiin myös jatko-osa mutta tuotantoyhtiö Cannon Films oli taloudellisissa ongelmissa eikä voinut maksaa Mattelille tarvittavia maksuja hahmojen käyttämisestä uudessa elokuvassa.

title: She-Ra: Mahdin prinsessa

text: Vaikka Filmationilla oli nyt enemmän rahaa jolla panostaa animaation laatuun ensimmäisen tuotantokauden päättyessä oli selvää että She-ra ei ollut menestynyt odotetulla tavalla. Mattelin lelumyynti oli jäänyt pieneksi ja Filmationin konkurssi oli jo varsin ilmeinen kun She-ran toinen kausi alkoi. Mattel painosti Filmationiä lisäämään uusia ja tarpeettomia hahmoja sarjaan toivoen että lelujen myynti elpyisi. Näin ei käynyt ja She-ran sarja päätettiin kesken toisen tuotantokauden kun Filmation joutui konkurssiin.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Koreanjindonkoira

text: Ensimmäiset koreanjindonkoirat on rekisteröity Suomessa vuonna 1999 ja näistä koirista on syntynyt yksi pentue vuonna 2001. Seuraavan kerran koreanjindonkoira on rekisteröity Suomessa vuonna 2016 milloin myös perustettiin rodulle yhdistys nimeltä Suomen Koreankoirat Ry. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 2017.

title: Jääli

text: Vuoteen 1865 saakka paikallishallinto oli maaseudulla järjestetty kirkkopitäjiin, mikä tarkoitti sitä, että kirkolliset ja maalliset asiat päätettiin kirkkoherra johtamissa pitäjänkokouksissa, joissa kullakin veroa maksavalla isännällä oli äyrimääränsä mukainen äänivalta. Alun perin Kiiminki kuului Iin pitäjään, mutta saavutti osittaisen itsenäisyyden 1781, jolloin kuningas antoi suostumuksensa Alakiimingin kappeliseurakunnan perustamiseen. Alakiimingin eli nykyisen Kiimingin seurakunta itsenäistyi täysin 1858. Jäälistä Kiimingin seurakunta osti vuonna 1890 kahden tynnyrinalan palstan uudeksi hautausmaaksi ja rakensi seurakuntakodin Laivakankaalle vuonna 1977. Seurakunta ja kunta erotettiin toisistaan vuoden 1865 asetuksella ja kuntana Kiiminki perustettiin vuonna 1867. Kunnan nimen käyttö oli horjuvaa, puhuttiin milloin Alakiimingistä milloin Kiimingistä, mutta 1880 alkaen Kiiminki vakiintui kunnan nimeksi.[3]

title: Mattel

text: Mattel on yhdysvaltalainen leluja valmistava yritys. Sen tuotteisiin kuuluvat muun muassa Barbie-nuket, Hot Wheels- ja Matchbox-leikkiautot sekä lautapelit. Barbie-nuket tuottavat yli 80 prosenttia Mattelin tuloista. Mattel omistaa American Girlin ja Fisher-Pricen.

title: Mattel

text: Vuonna 1987 Mattel hoiti joissakin Euroopan maissa Nintendo Entertainment Systemin jakelun, sillä Nintendolla ei tuohon aikaan vielä ollut Euroopan jaostoa. Joissakin varhaisissa Euroopan konsoleissa lukeekin Nintendo Entertainment Systemin alla "Mattel Version".

title: Coline Mattel

text: Mattel on kilpaillut Continental Cupissa vuodesta 2007 lähtien. Hän on voittanut kuusi osakilpailua ja sijoittui kauden 2010–2011 kokonaiskilpailussa toiseksi. Naisten maailmancupin ensimmäisessä osakilpailussa Lillehammerissa joulukuussa 2011 hän sijoittui toiseksi. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti Sotšissa joulukuussa 2012. Hän voitti samalla kaudella myös Sapporossa. Palkintokorokkeelle hän on sijoittunut yhteensä yhdeksän kertaa (12.1.2014 mennessä). Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2012–2013.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Ken (nukke)

text: Helmikuussa 2004 Mattel ilmoitti, että Barbie ja Ken eroavat. Mattelin Russel Arons sanoi, että Barbie ja Ken "kokevat, että olisi aika viettää hieman laatuaikaa - erillään... Kuten muiden julkkispariskuntien, myös heidän Hollywood-romanssinsa on tullut päätepisteeseensä", tosin Arons ilmaisi, että kaksikko pysyisi ystävinä. Hän vihjasi myös, että eron syynä saattaisi olla Kenin haluttomuus avioitumiseen. Helmikuussa 2006 uusittu versio Kenistä julkaistiin ja suhde vaikutti olevan taas olevan raiteillaan. Suhteen nykytilaa jouduttiin kuitenkin arvuuttelemaan aina vuoteen 2011 saakka, jolloin Ken 50-vuotisjuhlavuotensa kunniaksi käynnisti massiivisen kampanjan sekä Facebookissa että muualla internetissä valloittaakseen Barbien sydämen takaisin.

title: Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

text: Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia.

title: Pirullista peliä

text: Andrew Wyke (Olivier) on menestyvä ja ikääntyvä rikoskirjailija, jonka suuri kartano on täynnä erilaisia yllättäviä mekanismeja, liikkuvia nukkeja ja pelivälineitä. Hän on kutsunut vaimonsa rakastajan, italialaissukuisen kampaamonomistaja Milo Tindlen (Caine) luokseen. Andrew kertoo kyllästyneensä vaimoonsa ja pyytää Miloa huolehtimaan tästä. Suunnitelman rahoittamiseksi ja kalliista maustaan tunnetun vaimon elättämiseksi Andrew ehdottaa, että Milo varastaisi hänen korujaan kartanosta, myisi ne ulkomailla ja Andrew saisi puolestaan korvauksen vakuutusyhtiöltä. Milo epäröi mutta lopulta suostuu ja joutuu houkutelluksi monimutkaiseen peliin, jonka tarkoitukseksi hän aluksi luulee ryöstön harjoittelun. Kun kassakaappi on avattu, Andrew uhkaakin Miloa aseella ja kertoo ampuvansa tämän lavastettuaan hänet pelin avulla varkaaksi. Andrew näyttää ampuvan Miloa päähän.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Bratz

text: Barbieta valmistava Mattel haastoi MGA Entertainmenin oikeuteen, koska Bratzien luoja Carter Bryant oli ollut nuorempana töissä Mattelilla. Oikeus katsoi tämän keksineen isopäiset nuket ollessaan vielä töissä Mattelilla, joten Mattel sai Bratzien alkuperäiset luonnokset ja Bratzien valmistus jouduttiin lopettamaan. Suomeen kantautui huhuja, joiden mukaan Mattel alkaisi valmistaa Bratzeja, mutta näin ei käynyt. MGA Entertainment teki valituksen oikeuden päätöksestä, ja oikeus katsoikin päätöksen olleen kohtuuton, koska Carter Bryant oli kuitenkin keksinyt Bratz-nuket itse. Bratzeille tehtiin uusi kotisivu ja nukkejen tuotanto alkoi taas. Bratzejä alettiin valmistaa uudelleen heinäkuussa 2010 ja Suomeen uudet Bratzit tulivat marraskuun 2010 kieppeillä. Uusilla nukeilla on aiempaa leveämpi vyötärö, hieman erilainen meikki ja ainakin osalla nukeista on nivelletty vartalo. Napapaitojakaan näillä uusilla Bratzeilla ei ole ainakaan toistaiseksi nähty.

title: Mattel

text: Mattel on yksi maailman suurimmista leluyhtiöistä.[1] Vuonna 2015 Lego meni siitä ohi, jolloin Mattel jäi toiseksi suurimmaksi.[2]

title: Mattel

text: 1980-luvun alussa Mattel valmisti Intellivision-, Aquarius- ja HyperScan-pelikonsoleita.

title: Masters of the Universe

text: Vuonna 1989 Mattel palautti Masters of the Universen markkinoille uuden lelu- ja animaatiosarjan turvin. Uusi lelusarja sai kuitenkin laimean vastaanoton, eikä se saavuttanut edeltäjänsä kaltaista menestystä, jota Mattel oli tavoitellut. 2000-luvun alussa Mattel toi markkinoille alkuperäisiä leluja mukailleen lelusarjan, joka ei lupaavasta alustaan huolimatta saavuttanut kaivattua menestystä. Sittemmin Masters of the Universe on tehnyt paluun lelumarkkinoille, kun 1980-luvun lelusarjan mukaisia figuureja on alettu valmistaa uudelleen keräilijöiden ja uusien fanien iloksi.

title: Porin laivaveistämö

text: Porin laivaveistämö perustettiin vuonna 1572 niin sanotuksi kruununvarviksi (ruots. "skeppsgård"), jonka tehtävänä oli rakentaa aluksia Ruotsin laivastolle. Vastaavia perustettiin erityisesti Vaasa-aikana myös lukuisiin muihin Ruotsin valtakunnan kaupunkeihin. Aikakauden loppuun mennessä veistämöltä valmistui reilun 30 vuoden kuluessa useita sota-aluksia, joista ensimmäinen oli 1573 vesille laskettu "Björneborgs galejan" eli ”Porin kaleeri”. Muita aluksia olivat muun muassa 1580 valmistunut "Björneborgs barken" (Porin parkki) sekä 1583 laivastolle luovutettu karaveli "Björneborgs kraveln", mikä oli suurin kaupungissa milloinkaan rakennettu sotalaiva. Veistämössä oli tuolloin noin 60 työntekijää.

title: Masters of the Universe

text: Mattel valmisti alkuperäisen Masters of the Universen leluja vuosina 1982-1988. Yhtiö palkkasi muun muassa käsikirjoittaja Donald F. Glutin ja piirtäjä Earl Noremin luomaan lelusarjan hahmojen ympärille ensimmäiset tarinat ja hahmot sekä tapahtumapaikaksi Eternian planeetan kohteineen. Filmation-yhtiö aloitti vuonna 1983 lelusarjan rinnalle luodun animaatiosarjan "He-Man and the Masters of the Universe", jonka myötä lelusarjasta tuli yksi 1980-luvun keskeisimmistä ilmiöistä. Lelusarjan myynti ja suosio laskivat vuosikymmenen puolivälin jälkeen. Mattel toivoi vuonna 1987 ensi-iltansa saaneen "Masters of the Universe" -elokuvan palauttavan myös lelusarjan suosion, mutta se sai kielteisen vastaanoton eikä menestynyt taloudellisesti.

title: Aqua

text: Yhdysvalloissa Barbie-tuotemerkin omistava Mattel nosti kanteen väittäen laulun rikkovan tavaramerkkiään ja protestoi sen kaksimielisiä sanoituksia vastaan. Levy-yhtiö MCA Records taas haastoi Mattelin oikeuteen kunnianloukkauksesta eräiden yhtiön edustajien lausuntojen vuoksi. Oikeutta käytiin aina vuoteen 2002 kaikissa oikeusasteissa, jolloin Yhdysvaltain korkein oikeus viimein tuomitsi kappaleen sanoituksen perustuslain ensimmäisen lisäyksen turvaamaksi parodiaksi ja hylkäsi kunnianloukkaussyytteet. Myöhemmin Aqua ja Mattel ovat päässeet sopuun ja laulua on käytetty jopa Barbien virallisessa musiikkivideossa vuonna 2009.

title: Coline Mattel

text: Mattel osallistui MM-kisoihin vuonna 2009, jolloin hän sijoittui viidenneksi. Hän voitti pronssia Oslon kisoista 2011 ja sijoittui neljänneksi Val di Fiemmessä 2013. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti pronssia. Kyseessä on Ranskan kaikkien aikojen ensimmäinen mäkihypyn olympiamitali.

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.


query: Oliko Suomessa rautakausi?

title: Rautakausi

text: Rautakauden katsotaan alkaneen Suomessa noin 500-luvulla eaa. ja päättyneen 1200/1300-luvuilla.[5] Ensimmäiset rautaiset esineet kulkeutuivat Suomeen noin 800–400-luvuilla eaa. Esineitä saapui Suomeen kahdesta suunnasta, rannikolle Skandinaviasta tai muualta Itämeren alueelta ja sisämaahan ja Pohjois-Suomeen Ananjino-kulttuurin alueelta Euroopan-puoleisen Venäjän itäosasta, jonne yhteydet olivat muodostuneet jo myöhäis-pronssikaudella. Nämä varhaisimmat Suomeen kulkeutuneet esineet olivat pääasiassa kirveitä, veitsiä, keihäänkärkiä, sirppejä ja myöhemmin myös viikatteita sekä erilaisia koruja.[6]

title: Rautakausi II Palestiinassa

text: Rautakausi II on ajanjakso Israelin ja Palestiinan historiassa, joka sijoittuu noin vuosille 1000–586/500 eaa.

title: Suomen esihistoria

text: Rautakausi (500 eaa. – 1200/1300 jaa.)

title: Rautakausi Turussa

text: Suomen rannikkoseudut Turku mukaan lukien kuuluivat pronssikaudella läntisen pronssikulttuurin piiriin, jolla oli vahvat siteet Skandinaviaan. Pronssikauden jo ennestään harvat metallilöydöt ehtyvät lähes kokonaan tämän ajanjakson loppuvaiheessa. Muutamat Turun seudulta Maariasta ja Kärsämäestä tehdyt löydöt on sijoitettu noin vuoden 500 eaa. tienoille, eli niin sanottuun esiroomalaiseen ajanjaksoon, josta varhaisen rautakauden katsotaan alkavan. Vähäinen löytöisyys niin Turussa, Suomessa kuin laajemminkin Pohjoismaissa tällä aikakaudella on johtunut todennäköisimmin nykytutkimuksen mukaan kauppasuhteiden muuttumisesta, jolloin metallia oli vähemmän käytettävissä, eivätkä orgaanisesti valmistetut korvaavat välineet ole säilyneet nykypäiviin saakka.

title: Tarhakalmisto

text: Tarhahautauksen kehitysvaiheita voidaan esitellä rautakauden eri vaiheiden puitteissa. Virossa esiroomalainen rautakausi ajoitetaan 500 eaa. − 50 jaa. ja roomalainen rautakausi 50−450 jaa.

title: Rautakausi Turussa

text: Viikinkiaika merkitsi pohjoiselle Euroopalle entistä vilkkaampia yhteyksiä muuhun mantereeseen ja sieltä saadut vaikutteet lisääntyivät. Kaupankäynti alkoi olla organisoitunutta, ja ensimmäiset kaupungit syntyivät myös Itämerelle. Turun ja Suomen kannalta keskeisin kaupunki viikinkiaikana oli Ruotsin Birka, joka muodostui merkittäväksi kauppa- ja kulttuuritekijäksi. Birkasta ja muualtakin lähteneet viikinkiretket sivusivat myös Suomen rannikkoa ja Turkua. Turku ei kuitenkaan ollut viikinkien itäisen kauppareitin välittömässä tuntumassa ja näyttää siltä, että Turussa olevien kalmistojen esineistö viittaisi enemmän kaupankäyntiin Birkan kanssa kuin viikinkien pysyvään asutukseen alueella. Birkan ohella ajan keskuksia oli Gotlanti, joka nousi Birkan tuhoutumisen jälkeen 900-luvun lopulla Itämeren vallitsevaksi kauppamahdiksi.

title: Esiroomalainen rautakausi

text: Esiroomalaisella rautakaudella monet myöhäisen pronssikauden kehityskulut jatkuvat. Rannikkoseuduilla väestö täydentää kalastukseen ja hylkeenpyyntiin perustuvaa talouttaan karjanhoidolla ja maanviljelyllä. Vainajat haudataan röykkiöhautoihin tai kiviarkkuihin. Metalliesinelöytöjä tunnetaan vähän, mutta raudanvalmistustaito leviää Suomeenkin. Kulttuurikontaktit ulottuvat sekä Skandinaviaan että Baltiaan. Rannikkoväestö valmistaa Morbyn keramiikkaa. Sisämaasta tunnetaan Luukonsaaren keramiikkaa Järvi-Suomen alueella ja epämääräistä Kalmistonmäen keramiikkaa Kaakkois-Suomessa. Varhaisimmat toistaiseksi tunnetut todisteet raudanvalmistuksesta on hieman yllättäen löydetty Pohjois-Suomesta.

title: Nuorempi roomalainen rautakausi

text: Nuorempi roomalainen rautakausi tarkoittaa Pohjoismaiden esihistoriassa noin vuosia 200–400 jaa. Rooman valtakunta heikkeni tällöin, mutta se oli yhä voimatekijä, jonka vaikutus ulottui voimakkaana Itämerelle saakka. Aikakausi oli sotaisa ja kuohuva. Esimerkiksi Tanskan alueelta tehdyt kuuluisat sotasaalislöydöt kertovat kovista taisteluista Skandinavian muodostumassa olleiden, aikaisempaa kiinteämpien yhteiskuntien välillä.

title: Rautakausi

text: Varhaisimmat merkit Suomessa paikallisesta raudan tuotannosta ovat 300–200-luvuilla eaa. Todisteina tästä on Pohjois- ja Itä-Suomesta löydetyt raudan pelkistysuunit. Samanlaisia uuneja tunnetaan myös Itä-Karjalasta. Vastaavia uuneja ei tunneta rannikkoseudulta, mutta joiltain niin sanotun esiroomalaisen rautakauden asuinpaikoilta ja röykkiöhaudoista on löytynyt rautakuonaa joka voi viitata myös raudan tuotantoon. Ananjino-kulttuurin pronssikirveet säilyttivät suosionsa pitkälle esiroomalaisen rautaukauden puolelle, mikä viittaa raudan käytön yleistymisen hitauteen.[6]

title: Rautakausi II Palestiinassa

text: Arkeologisen tutkimuksen perusteella 900- ja 800-lukujen eaa. materiaalisessa kulttuurissa ei löydy suuria eroja. Sen sijaan 700-luvulla keramiikka on alkanut kehittyä eri suuntaan, joten keramiikan perusteella Rautakausi IIA ulottuisi vuoteen 800 eaa., jonka jälkeen alkaisi IIB. Israelin seudun arkeologiassa 700-luvun eaa. lopulla näkyy selvästi assyrialaisten valloittajien vaikutus tuhokerrostumana. Erityisesti Megiddossa kerrostuman päällä on selvä kerros assyrialaisvaikutteista arkkitehtuuria. Juudea alkoi vaurastua ilmeisesti vasta 600-luvulla eaa., kun Assyria oli tuhonnut sen pohjoisen kilpailijan Israelin ja lopulta myös assyrialaisten vaiktus oli alkanut pienentyä. Jerusalem olikin arkeologisen aineiston perusteella merkittävä keskus 600-luvulla eaa.

title: Esiroomalainen rautakausi

text: Esiroomalainen rautakausi on nimitys, jota käytetään Keski- ja Pohjois-Euroopassa kuvaamaan varhaista rautakautta. Keski-Euroopassa tähän vaiheeseen ajoittuu muun muassa La Tènen kulttuuri. Esiroomalainen rautakausi päättyy Rooman valtakunnan tekemiin valloituksiin. Pohjoismaissa esiroomalainen rautakausi ajoittuu noin 500 eaa. - 0 jaa.

title: Rautakausi

text: Suomessa rautakausi jaetaan seuraaviin vaiheisiin:

title: Historian elävöittäminen

text: Tunnettuja elävän historian toiminnan yhdistyksiä ovat muun muassa Society for Creative Anachronism eli SCA ja sen Suomen osa Suomen keskiaikaseura (keskiaika), Der Erste Zug (toinen maailmansota), sekä suomalaiset Elävä keskiaika (keskiaika), Etulinja ja Michael Gaißmair (toinen maailmansota), Harmaasudet (rautakausi), Kuttelo (kivikausi) ja Kevät 1918 (Suomen sisällissota).

title: Rautakausi

text: * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Rautakausi

text: Raudan käyttö oli yleisempää kuin sitä ennen pronssin käyttö laajimmillaan, sillä rautamalmia esiintyy luonnossa melko yleisesti ja raudan valmistus on helpompaa kuin pronssin. Pohjois- ja Keski-Euroopassa rautakauden alkua voidaan pitää esihistoriallisena kautena. Sen sijaan osissa Etelä-Eurooppaa, Lähi-idässä, Intiassa ja Kiinassa kirjoitustaito oli keksitty jo kauan ennen raudan keksimistä ja siten ollen rautakausi ajoittuu historialliselle ajalle. Keski-Euroopan merkittäviä rautakautisia kulttuureja olivat mm. Hallstattin ja La Tènen kulttuurit.

title: Vanhempi roomalainen rautakausi

text: Esinelöydöt keskittyvät Uudellemaalle, Varsinais-Suomeen, Kokemäenjoen suuseudulle ja Etelä-Pohjanmaalle. Näillä alueilla hautoihin laitettiin metalliesineitä. Asutusta oli muuallakin rannikkoseuduilla sekä sisämaassa. Järvi-Suomen alueella eli niin sanottua Luukonsaaren keramiikkaa valmistavaa metsästäjä-kalastajaväestöä. Rannikkoseuduillakin harjoitettiin pyyntielinkeinoja, mutta myös maanviljelystä ja karjanhoidosta on selkeitä viitteitä.

title: Roomalainen rautakausi

text: Roomalainen rautakausi viittaa seuraaviin ajanjaksoihin:

title: Rautakausi

text: Röykkiöhautoja tehtiin edelleen roomalaisajallakin. Kansainvaellusajalla sekä merovingiajalla 200–800 jaa. hautalöytöjen määrä kasvoi. Noin vuonna 500 kuoppahautaus alkoi yleistyä Suomessa röykkiö- ja kalmistohautauksen rinnalla. Vuoden 800 jälkeen hautalöydöissä alkavat näkyä kauppa- ja kulttuuriyhteydet viikinkiajan kulttuuripiireihin idässä ja lännessä.

title: Viro

text: Kivikautta seurasivat Virossakin pronssikausi (1500 – 500 eaa.) ja rautakausi (500 eaa. – 1200 jaa.), joilta on runsaasti arkeologisia löytöjä. Rautakaudelle ajoittuvat esimerkiksi ”maalinnoiksi” kutsutut linnoitukset. Nykyisten Viron ja Suomen alueiden välillä vallitsivat jo tällöin vilkkaat yhteydet. Viron alue oli tähän aikaan tiheämmin asuttu, todennäköisesti myös kehittyneempi ja vauraampi kuin perifeerinen Suomi.

title: Subatlanttinen

text:
Subatlanttinen ilmasto- ja kasvillisuuskausi Pohjois-Euroopassa alkoi noin 2760 vuotta sitten ja jatkuu vielä nykyään. Kaudelle on ollut ominaista ilmaston hidas viileneminen ja vaihtelut lämpimästä kylmään, esimerkiksi pieni jääkausi oli kylmä kausi noin vuosina 1600–1900.
Kuusi ja mänty Suomessa ovat yleisimmät puulajit, lehtipuut harvinaisempia.
Ilmasto on kostea ja sateinen. Kauden alussa Suomen pronssikausi loppui, ja rautakausi alkoi.
Yleinen pitkän aikavälin viileneminen on ennen nykyistä ilmastonmuutosta ollut nopeampaa kuin edeltävällä subboreaalisella kaudella.
Viimeisen sadan vuoden aikana lämpötila on ollut voimakkaassa nousussa. Leppä on hieman harvinaistunut. Kauden lopulla mänty ja koivu ovat yleistyneet. Keskiajalla noin 1000 vuotta sitten koivu oli nykyistä harvinaisempi.

title: Kivikausi

text: Jääkausi Paleointiaanit Kuparikausi Pronssikausi Rautakausi Suomen esihistoria Esihistoria

title: Rautakausi II Palestiinassa

text: Rautakausi II on perinteisesti jaettu kolmeen osaan Raamatun tapahtumien perusteella. Rautakausi IIA:n (1000–925/900 eaa.) päättymisenä on pidetty vuotta 925 eaa., jolloin Salomon ajan katsotaan päättyneen. Rautakausi IIB (900–720/700 eaa.) päättyi vuonna 720 eaa. Samarian valloitukseen ja Israelin tuhoutumiseen. Rautakausi IIC ja rautakausi II kokonaisuudessa on katsottu päättyneen vuoteen 586 eaa., jolloin babylonialaiset valloittivat Jerusalemin ja tuhosivat Juudan kuningaskunnan.

title: Myrskyn aikaa

text: Kirjassaan Tuominen pohtii myös, olisiko talvisota ollut vältettävissä, olisiko Suomen pitänyt keväällä 1940 ottaa vastaan lännen apu, olisiko jatkosotaan joutuminen ollut vältettävissä ja mikä oli ”"Mannerheimin maanpetos"”. Kaikkeen tähän suurpolitiikan kudokseen lomittuvat tekijän omat vaiheet ja toiminta sotavuosien aikana Ruotsissa ja osittain Suomessakin.

title: Nuorempi roomalainen rautakausi

text: Arkeologisia löytöjä tunnetaan lähinnä Uudenmaan, Varsinais-Suomen ja Etelä-Pohjanmaan rannikon läheisiltä seuduilta, joissa metalliesineitä (aseita ja koruja) laitettiin hautoihin. Hautalöytöjä tunnetaan myös Pirkanmaalta, Kanta- ja Päijät-Hämeestä, Keski-Pohjanmaalta ja jopa Keski-Suomesta (Viitasaari). Oululaiset arkeologit ovat 1980-luvulta lähtien löytäneet kalmistoja (hautapaikkoja) myös Perämeren rannikoilta (Oulun Kaakkuri, Raahen (Saloisten) Tervakangas, Tornion Rakanmäki). Muissakin maan osissa asuinpaikkalöydöt kertovat asutuksesta (mm. Luukonsaaren keramiikka Järvi-Suomessa).

title: Nuorempi roomalainen rautakausi

text: Suomen rannikkojen väestö ylläpiti yhteyksiä sekä Skandinaviaan että Baltiaan, minkä lisäksi joitakin esineitä saapui myös Keski-Venäjän suomensukuisten väestöjen asuinalueilta.

title: Rautakausi Turussa

text: Vuoden 1150 tienoilla Suomeen purjehti Pyhän Eerikin legendan mukaan Ruotsista kuningas Eerik Pyhän johtama sotajoukko, johon kuului englantilaissyntyinen piispa Henrik. Eerikin tarkoituksena oli laajentaa valtakuntaansa ja kerätä veroja kuninkaanvallan lujittamiseksi. Piispa Henrikin tehtävänä oli käännyttää pakanalliset suomalaiset kristinuskoon ja liittää heidät Rooman kirkon vaikutuspiiriin. Näiden kertomusten todenperäisyys on kyseenalainen, mutta roomalaiskatolinen kirkko jatkoi käännytystyötään ja länsimaisen kulttuurin levittämistä Suomessa 1100-luvun lopulla ja 1200-luvun alussa. Seurakuntia perustettiin ja kirkkoja rakennettiin hartauden harjoituksen keskuksiksi. Rooman kirkon asema vakiintui vähitellen Varsinais-Suomen lisäksi myös muualla Suomessa ja kirkollisen kehityksen seurauksena Suomeen tulvi sekä läntisiä että Bysantin kirkon tuomia itäisiä kulttuurivaikutteita.

title: Rautakausi

text: Rautakausi oli esihistorian aikakausi, jolloin pääasiallinen materiaali aseiden ja työkalujen valmistamisessa oli rauta. Raudan pelkistämisen taito keksittiin Välimeren itäpuolella noin vuonna 1500 eaa. ja se levisi Eurooppaan noin 1200 eaa. Suomen rautakauden katsotaan alkaneen noin vuonna 500 eaa. Rautakautta edelsi pronssikausi ja sitä seurasi keskiaika.[2]

title: Vanhempi roomalainen rautakausi

text: Vanhempi roomalainen rautakausi, jota tutkimuskirjallisuudessa kutsutaan myös rautakauden B-periodiksi, on Keski-Euroopan ja Pohjoismaiden esihistoriaan liittyvä ajanjakso, joka vallitsi noin vuosina 0–150/200 jaa. Rooman valtakunta on tällöin työntänyt rajansa Reinille ja Tonavalle saakka. Voimakkaat roomalaisvaikutteet ulottuvat pohjoismaihin asti.

title: Tarhakalmisto

text: Suomessa rautakausi jaetaan seuraaviin vaiheisiin. Esiroomalainen kausi ajoitetaan 500 eaa.− 0 jaa., vanhempi roomalainen kausi 0 − 200 jaa., nuorempi roomalainen kausi 200 − 400 jaa. ja kansainvaellusaika 400 − 550/600 jaa.. Roomalaisen kauden vuodet vaihtelevat eri teksteissä hieman.

title: Rautakausi

text: Varhaisrautakausi vuodet 500 eaa. – 375/400 jaa. Esiroomalainen aika (500 eaa. – 0/50 jaa.) Vanhempi roomalaisaika (0/50 – 150/200) Nuorempi roomalaisaika (150/200 – 375/400) Keskirautakausi vuodet 375/400 – 800/825 Kansainvaellusaika (375/400 – 550/600 ) Merovingiaika (550/600 – 800/825 ) Myöhäisrautakausi vuodet 800/825 – 1200/1300 Länsi-Suomen viikinkiaika (800/825 – 1025/1050/1075) Karjalan viikinkiaika (800/825-1050/1100) Länsi-Suomen ristiretkiaika (1025/1050/1075 – 1150/1200) Savo-Karjalan ristiretkiaika (1050/1100-1300)


query: Kuinka leveä Parkanonjärvi on?

title: Parkanonjärvi

text: Pohjois-etelä-suuntainen järvi on 7,8 kilometriä pitkä, 1,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 470 hehtaaria. Se on syntynyt kallioperän murrokseen muodostuneeseen maaperän painaumaan. Järvessä on kaksi laajempaa järviallasta, joita erottaa toisistaan Salminniemen kohdalla Alasensalmi. Se on kapeimmillaan noin 120 metriä leveä ja paikoin vain 0,5 metriä syvä. Pohjoinen järviallas on 3,2 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Sen rannoille ulottuvat Parkanon keskustan laita-alueet. Eteläinen järviallas on 3,9 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Parkanonjärven rantoihin rajautuvat yleensä pellot lukuun ottamatta seitsemää lyhyttä metsäistä rantaosuutta.[1][2][3]

title: Jouttenjärvi

text: Jouttenjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Alaskylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Jouttenjärvi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Paskolampi (Parkanonjärvi)

text: Paskolampi on Pirkanmaalla Parkanossa Yliskylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Paskolampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Parkanonjärven alue

text: Parkanojärven alueen kautta laskeva koko vesistöalue, johon kuuluvat myös Kuivasjärven ja Aurejärven valuma-alueet, on pinta-alaltaan 1183 km². Tämän koko alueen suurimpia järviä ovat Nerkoonjärvi, Kankarinjärvi, Parkanonjärvi, Linnanjärvi ja Vuorijärvi.

title: Kairojärvi

text: Järvi 1000 metriä pitkä, 950 metriä leveä ja sen pinta-ala on 32 hehtaaria. Sen keskikohta on 50 metriä leveä virtapaikka, joten sitä voi kutsua kaksialtaiseksi järveksi. Ylävirran puoli eli järven itäosa on 1000 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sitä osaa kutsutaan Kairojärveksi. Alapuolinen osa eli länsipuoli on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Tätä osaa kutsutaan Kairolammeksi. Altaita erottaa toisistaan suurehko Kaironiemi. Kairojärveen laskee kaksi 150 metriä pitkää uomaa Riuttasjärvessä olevasta Käenkosken voimalasta. Luomakulman suunnalta laskee Pitkäjärven laskuoja, joka tuo myös Vähä Hanhilammen, Iso Hanhilammen, Ahvenuslammen, Riuttas-Ahvenuksen ja Poikkeusjärven vedet. Kairolampi laskee Viinikkajokeen Kairokosken kautta. Viinikkajoki on noin neljä kilometriä pitkä ja se laskee Parkanonjärveen. Järven rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä. Kairojärvi on Parkanon keskustan kupeessa ja sen vuoksi Kairolammen rannoilla on kiinteää asutusta. Kairojärvellä asutusta on vähemmän, mutta toisaalta vapaa-ajan asuntoja on runsaasti. Kaironiemellä on Luonnonvarakeskus (entinen Metsäntutkimuslaitos).

title: Suoritin

text: kuinka leveitä prosessorin lukuja käsittelevät yksiköt ja liityntäväylät ovat (yleensä 4, 8, 16, 32 tai 64 bittiä), kuinka monta ja minkä tyyppisiä käskyjä suoritin kykenee suorittamaan samanaikaisesti (liukuhihna), kuinka suuria välimuisteja suorittimessa on, miten tehokkaasti edelliset on toteutettu ja niihin liittyvät ongelmatilanteet on arkkitehtuurissa ratkaistu.

title: Parkanonjärvi

text: Parkanonjärvi [1][2] on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Parkanonjärvi on osa Parkanonjärven lähialuetta.[1][2]

title: Kiimalampi (Parkano)

text: Lampi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Se sijaitsee Kiimanevalla Poikkeusharjun länsisivulla. Lampeen on kaivettu viisi suo-ojaa, joista mikään ei erotu laskuojaksi. Suoalueen vedet virtaavat kuitenkin pohjoiseen, jolloin ne kerääntyvät esimerkiksi Poikkeusjärveen tai Parkanonjärveen. Rantaviivan pituus 800 metriä. Rannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Parkanon Jaakonkylältä valtatieltä 23.

title: Kiimalampi (Parkano)

text: Kiimalampi on Pirkanmaalla Parkanossa Jaakonkylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kiimalampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Parkanonjärven alue

text: Vääräjoki laskee Parkanonjärvestä 13 kilometriä mutkaisena ja leveähkönä jokena Kyrösjärven Aureenlopin perälle Heittolanlahteen. Vääräjokeen yhtyy vasemmalta viisi kilometriä ennen joensuuta Poltinjoki, joka on Aurejärven valuma-alueen (35.57) laskujoki. Poltinjoki tuo vettä 455 km² suuruiselta alueelta, kun Vääräjoen alajuoksun kautta laskee 1183 km² suuruisen alueen vedet. Jos tästä alueesta vähentää vielä Parkanonjärven ja sen yläpuoliset alueet (705 km²), jää Vääräjoen alueeseen valuma-aluetta 24 km².

title: Ikaalisten reitin valuma-alue

text: Parkanonjärven pääjärvi on Parkanonjärvi, joka laskujoki Vääräjoki laskee Kyrösjärveen. Parkanonjärvi, Riuttasjärvi ja Linnanjärvi muodostavat järviketjun, joka toimii valuma-alueen "runkona" ja jonka läpi vedet virtaavat. Linnanjärveen laskee oikealta Kuivasjärven valuma-alueen (35.56) vedet ja laskujoen alajuoksulla siihen yhtyy Aurejärven valuma-alueen (35.57) laskujoki Poltinjoki. Muita valuma-alueen suuria järviä ovat Vuorijärvi, Kankarinjärvi ja Nerkoonjärvi.

title: Parkanonjärven alue

text: Parkanonjärven alueen kolmannen jakovaiheen alueita ovat Vääräjoen alue (35.531, 24 km²), Parkanonjärven lähialue (35.532, 86 km²), Riuttasjärven-Linnanjärven alue (35.533, 73 km²), Kankarinjärven alue (35.534, 268 km²), Vuorijoen valuma-alue (35.535), Vääräjoen valuma-alue (35.536), Naarmijärven valuma-alue (35.537), Nerkoonjärven valuma-alue (35.538) ja Haukkaluoman valuma-alue (35.539).

title: Poikkeusjärvi (Parkano)

text: Poikkeusjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Jaakkolankylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Poikkeusjärvi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Vehkalampi (Parkano)

text: Vehkalampi on Pirkanmaalla Parkanossa Yliskylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vehkalampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Parkanonjärvi

text: Parkanonjoeksi kutsuttiin aikaisemmin kokonaisuutta, joka alkoi Riuttasjärveltä Käenkoskena, laski Kairojärveen ja Kairolammen kautta, jatkoi Kairokosken kautta Viinikanjokena Parkanonjärveen.[8]

title: Ahvenuslampi (Parkano)

text: Ahvenuslampi on Pirkanmaalla Parkanossa Korpikylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Ahvenuslampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Vehkalampi (Parkano)

text: Lampi on 250 metriä pitkä, 80 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee Parkanonjärven ja Leppäsjärven puolivälissä metsässä olevassa painanteessa. Lammen lähirannat ovat suota ja siihen laskee kaksi suo-ojaa. Sen laskuoja lähtee luoteispäästä ja kahden kilometrin jälkeen se laskee Parkanonjärveen. Lammen rantaviiva on 550 metriä pitkä. Rannoilla ei ole asuntoja ja sen lähelle johtaa yksi kärrypolku. Ikaalisten ja Parkanon välinen raja kulkee 550 metriä kaakossa.

title: Kairojärvi

text: Kairojärvi eli Kairolampi on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kairojärvi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Vähä Hanhilampi

text: Vähä Hanhilampi on Pirkanmaalla Parkanon Korpikylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vähä Hanhilampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Parkanonjärvi

text: Kalastoa on tutkittu vuosina 2006, 2009 ja 2012. Sen perusteella Parkanonjärvellä vallitsee tyypillinen rehevähkön järven särkikalavaltainen lajisto. Yleisimmät saalislajit ovat kuha, lahna, hauki ja särki, mutta varsinaisia arvokaloja ei siinä esiinny. Särkikaloja on koekalastuksen perusteella noin 50 % kokonaissaaliin kappalemäärästä. Parkanon kaupungin jätevedenpuhdistamon kalatalousmaksut on käytetty Parkanonjärven kalaistutuksiin, jolloin on istutettu kuhaa, planktonsiikaa ja järvitaimenta. Nämä eivät kuitenkaan ole lisääntyneet toivotulla tavalla eikä niitä esiinny mainittavasti vapaa-ajan kalatuksessakaan. Kyselyn mukaan rehevöityminen on liannut pyydykset, joina käytetään enimmäkseen vekkoja ja heittovapaa.[4]

title: Parkanonjärven alue

text: Parkanonjärven alueella on toinenkin Vääräjoki, mutta se laskee Kankarinjärveen ja on pienenmpi.

title: Parkanonjärven alue

text: Parkanonjärven alueen toinen ja pienempi Vääräjoki laskee yhdeksän kilometrin pituisena Kankarinjärveen. Sen alkaa Iso Kokonlammesta ja siihen yhtyy lyhyt Vähä Kokonlammen laskuoja. Neljä kilometriä pohjoisempana sijaitsee vielä Kankarilampi.

title: Paskolampi (Parkanonjärvi)

text: Lampi on 300 metriä pitkä, 170 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria. Lampi on Paskolamminnevan länsilaidalla ja sitä ympäröi avosuo. Lampeen laskee kaksi suo-ojaa ja sen laskuoja lähtee länsirannasta ja laskee 1,9 kilometrin päässä Parkanonjärven pohjoispäähän. Rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Lammen rannoilla ei ole asutusta ja sen läheltä ohittaa vain pieni kävelypolku.

title: Iso Hanhilampi (Parkano)

text: Iso Hanhilampi on Pirkanmaalla Parkanossa Korpikylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Iso Hanhilampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Riuttas-Ahvenus

text: Riuttas-Ahvenus on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Riuttas-Ahvenus on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Pitkäjärvi (Parkano, Korpikylä)

text: Pitkäjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Korpikylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Pitkäjärvi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

title: Parkanonjärven alue

text: Parkanonjärvi on valuma-alueen pääjärvi ja sen laskujoki on Vääräjoki, joka virtaa Kyrösjärveen. Vesireitti jatkuu siitä alaspäin Kyrösjärven alueeella (35.52) ja Mahnalanselän alueella (35.51) Pappilanjoen kautta Kirkkojärvi-Mahnalanselkään ja sitten Siuronkosken kautta Kuloveteen.

title: Ahvenlampi (Parkano, Alaskylä)

text: Lampi on 250 metriä pitkä, alle 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Se sijaitsee kangasmetsässä loivassa painaumassa, joka on reunoiltaan soistunut. Siihen laskee suo-oja Ikaalisten puolelta Huhdannevalta ja toinen viereiseltä avosuolta. Sen oma laskuoja kulkee etelään ja poikeaa kangasmetsän reunassa itään, jossa se yhtyy Kylmäojaan. Kylmäoja laskee Parkanonjärvestä laskevaan Vääräjokeen. Rantaviivan pituus on 600 metriä. Sen rannoille ei ole rakennettu mitään. Lammen ohitse kulkee etelästä pohjoiseen Lapiolahdesta Parkanon keskustaan vievä tie, joka on perustettu kapean harjun päälle. Ikaalisten ja Parkanon välinen raja kulkee tien suuntaisesti 300 metrin päässä.

title: Parkanonjärven alue

text: Parkanonjärven lähialueen keskusjärvi on Parkanonjärvi ja sen laskujoki on Vääräjoki. Lähialueen alaraja sijaitsee kuitenkin Vääräjoen luusuassa, sillä Vääräjoki muodostaa oman alueensa (yllä). Lähialueeseen kuuluvat myös Parkanon keskustan läpi virtaava Viinikkajoki ja sen lähdejärvi Kairojärvi Käenkosken voimalaan asti. Voimala saa vetensä Riuttasjärvestä, joka ei enää kuulu tähän lähialueeseen (alla). Parkanonjärveen laskee idästä omia laskuojiaan myöten Vehkalampi ja Paskolampi. Kiimalampi sijaitsee valuma-alueen äärilaidalla ja sen vedet päätyvät Parkanonjärveen suo-ojia myöten. Itäpuolelta laskee Parkanonjärveen vain Jouttenjärvi. Loput lähialueen järvistä sijaitsevat Parkanon itäpuolella ja laskevat Kairojärveen Mustiaisluomaa myöten. Sen pääjärvi on pitkä ja kapea Pitkäjärvi, johon laskee Poikkeusjärvi ja johon vuorostaan laskee Ahvenuslampi. Vähä Hanhilampi ja Iso Hanhilampi laskevat ketjussa Mustiaisluomaan Pitkäjärven alapuolella. Riuttas-Ahvenuksen lasku-uoma sayhtyyustiaisluomaan vielä alempana.

title: Parkanonjärvi

text: Vääräjoki on järven laskujoki ja sen luusua sijaitsee sen eteläkärjessä, Joki on samalla koko Parkanonjärven alueen laskujoki. Vääräjoen suistosta virtaa Kyrösjärveen 1183km² kokoisen alueen sadanta, mutta Parkanonjärven luusuan kautta virtaa vain 705km² suuruisen alueen vedet. Vääräjoessa sijaitsee Kukkurakosken voimalaitos.