query: Mikä oli Eeli Valentin ensimmäinen teos?

title: Eeli Jokinen

text: Nuorille! Eeli Jokinen 1915. Etsikkoaika nuorisolle. Kotimainen herätystyö 1915. Laajempaa kannatusta "Kristilliselle liikemiestoiminnalle". Kristillinen liikemiestoiminta 1916. Eeli ja William Jokinen, Herätyslauluja 1. Eeli Jokinen 1916. Eeli ja William Jokinen, Herätyslauluja 2. Eeli Jokinen 1920. Katso Jeesukseen eli Neuvoja vastakääntyneille. Veljekset Jokinen 1920. Eeli ja William Jokinen, Herätyslauluja. Veljekset Jokinen 1923. Etsikkoaika. Veljekset Jokinen 1924. Armahtajan edessä. Gummerus 1927. Kilvoituksen tiellä. Gummerus 1928. Särkyneille sydämille. Gummerus 1930. Toivon porteilla. Gummerus 1932. Hääkutsu. Nuorten todistus 1936. Kohtalokkaita tapauksia: sanoin ja kuvin. Nuorten todistus, 1934. Äitini testamentti: katkelmia rukoilevan äitini elämästä. Päivä, 1937. Äidin testamentti: kertomus rukoilevan äidin elämästä. Gummerus, 1946. Israelin ihmeitä näkemässä: matkakuvauksia sanoin ja kuvin nykyhetkenä täyttyvien ennustusten Luvatusta maasta. Uusi kirja 1954.

title: Valentine (panssarivaunu)

text: Valentine VI: Ensimmäinen kanadalainen tuotantomalli, rakennettu Yhdysvaltojen/Kanadan insinööristandardien mukaisesti. Ulkoisesti samanlainen kuin Valentine IV. General Motorsin dieselmoottori. Etulevyt valettu pulttaamisen sijaan. Browningin .30-kaliiperinen konekivääri korvasi Besa-konekiväärin 16. valmistetun Valentine IV:n jälkeen. Tuotannossa vuodesta 1941 lähtien.

title: Eeli Jokinen

text: Kuinka kertoa Vapahtajasta laajemmin? Tällaisen kysymyksen esittivät vastaheränneet nuoret Turussa. Haaste otettiin vastaan ja vuonna 1915 alettiin julkaisemaan Nuorten todistus –lehteä. Eeli Jokinen toimi lehden päätoimittajana vuoteen 1943. Erityisesti nostettakoon Eeli Jokisen tuotannosta esille kirjanen Etsikkoaika (19 painosta) sekä Äidin testamentti (8 painosta). Veljesten Eeli ja William toimittamat Herätyslaulut-kirjat (20 painosta) olivat runsaassa käytössä.[2]

title: Eeli Aalto

text: Eeli Alvar Aalto (s. 6. helmikuuta 1931 Viipuri) on suomalainen kuvataiteilija ja televisio-ohjaaja.

title: Eeli Jokinen

text: Eeli Jokisen nuoruudessa helmikuussa 1905 Peräseinäjoen Kihniänkylälle saapui Oskari Jalkio pitämään hengellisiä tilaisuuksia, joiden tarkoituksena oli tavoittaa erityisesti romaneja. Heitä oli Jalkion mukanakin, sillä seurueeseen kuuluivat myös Otto ja Iina Palmroth, jotka olivat tulleet uskoon vain vähän aikaisemmin. Vaikka ennen kaikkea romanit olivatkin Jalkion ja kumppaneiden mielessä, tilaisuuksiin toki olivat kaikki tervetulleita. Niihin osallistui muiden mukana myös Eeli Jokinen. Näissä kokouksissa Eeli myös teki hengellisen ratkaisunsa ja häntä olivat uudelle tielle siunaamassa Jalkion lisäksi myös Otto ja Iina Palmroth. Eeli oli silloin kuusitoistavuotias.

title: Valentin Ivanov (jalkapallotuomari)

text: Ivanovin isä Valentin Ivanov ja äiti Lidija Ivanova ovat molemmat olympiavoittajia, ensimmäinen jalkapallossa ja jälkimmäinen telinevoimistelussa.

title: Eeli

text: Eeli on miehen etunimi, joka on peräsin "korkeutta" tarkoittavasta heprean sanasta. Eeli on ollut käytössä myös useiden muiden nimien kuten Eliaan, Mikaelin ja Rafaelin lyhennettynä muotona. Eelin nimipäivä on 9. huhtikuuta, samoin kuin Eliaan. Suomessa on vuoden 2009 loppuun mennessä kaikkiaan 3 240 miestä ja noin 120 naista saanut nimen Eeli. Vuosina 2000–2009 nimi annettiin 1520 pojalle ja ainakin yhdelle tytölle.

title: Eeli Jokinen

text: Kotiin jäivät vaimo Sanna ja perheeseen syntyneet kolme poikaa: Urho Johannes 1886, Eeli Valentin 1888 ja William Matias 1889.

title: Eeli Jokinen

text: Jokisen vanhemmat olivat maanviljelijä Valentin Mäkirinta, myöh. Jokinen, ja Sanna Jokinen, o.s. Vainionpää. He avioituivat vuonna 1885.

title: Valentin Vaala

text: Vasiljin poika Jakov avioitui Nadeschda Aleksandrovna Jefimoffin kanssa vuonna 1909. Avioliitosta syntyi poika Valentin 1909 ja tytär Tatjana 1911. Jakovin perheen ensimmäinen koti sijaitsi Helsingin Katajanokalla. Valentinin syntymän aikoihin Helsingin väestöstä runsas puolet puhui suomea, 35 prosenttia ruotsia ja 7 prosenttia venäjää. Perhe muutti myöhemmin Unioninkadulle, jossa se asui seuraavat 17 vuotta. Valentin kävi koulunsa ortodoksiseurakunnan ylläpitämässä Tabunovin koulussa.

title: Edvard Valentin Emeleus

text: Edvard Valentin Emeleus (21. toukokuuta 1857 Raahe – 9. kesäkuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja vuonna 1907 perustetun Suomen Yleisen Työnantajaliiton (vuodesta 1918 Suomen Työnantajain Keskusliitto) ensimmäinen asiamies.

title: Vilho Lampi

text: Paavo Rintalan ja hänen romaaninsa pohjalta syntyneiden dramatisointien lisäksi Lammen elämää ja taidetta on käsitellyt Eeli Aalto vuonna 1967 julkaistussa teoksessaan "Vilho Lampi, Lakeuden maalari". Lisäksi vuonna 1998 ilmestyi Marja Junttilan toimittama teos "Vilho Lampi 1898–1936". Eeli Aalto on kertonut koonneensa Lampi-muistiinpanonsa Kariston kirjallisena johtajana toimineen Erno Paasilinnan kehotuksesta. Motiivikseen hän on maininnut sen että, vaikka Rintala huomauttikin romaaninsa alussa, ettei kyseessä ole elämäkertaromaani, romaani ja sen pohjalta tehdyt näytelmät ja elokuva olivat luoneet fiktiivistä Lampi-kuvaa, jolla ei ollut itse henkilön kanssa muuta yhteistä kuin maalaukset. Aineiston keruuseen ryhtynyt Aalto sai viime hetkillä kerätyksi arvokasta tietoa Vilho Lammen elämästä hänen lähisukulaisiltaan ja tuttaviltaan.

title: Eeli J. Hakala

text: Eeli Hakala oli naimisissa vuodesta 1909 Eeva Katariina Ulénin kanssa. Heidän tyttärensä oli opettaja ja kirjaiija Mirja Suomela.

title: Samuel

text: Eräänä yönä nuoruudessaan, Josephuksen mukaan 12-vuotiaana, Samuel kuuli äänen kutsuvan häntä nimeltä. Ensin hän luuli Eelin puhuttelevan häntä, mutta tämä kielsi niin tehneensä ja käski hänen mennä takaisin nukkumaan. Kun tämä oli toistunut kolme kertaa, Eeli tuli vakuuttuneeksi, että Jumala oli puhutellut Samuelia, ja neuvoi tätä vastaamaan: "Puhu, Herra, palvelijasi kuulee", jos sama vielä toistuu. Kuullessaan äänen vielä kerran kutsuvan hän vastasikin niin. Tällöin Jumala ilmoitti, että Hän oli tuominnut Eelin suvun ikuisiksi ajoiksi, koska Eeli ei ollut pitänyt poikiaan kurissa, kun he olivat pilkanneet Jumalaa. Aamulla Eeli kysyi Samuelilta, minkä sanoman hän oli saanut. Kuultuaan Samuelin saaman viestin, Eeli vastasi: "Hän on Herra, hän tehköön, minkä hyväksi näkee." Pian koko Israelin kansa tunnusti Samuelin profeetaksi.

title: Eeli Lepistö

text: Eeli Lepistö oli naimisissa vuodesta 1952 Toini Maria Tynjälän kanssa.

title: Valentin Conrart

text: Conrart ei julkaissut elämänsä aikana ainoatakaan merkittävää teosta. Jonkinlaista merkittävyyttä osoittaa hänen Nicolas Boileaulle kirjoittamansa teksti "J'imite de Conrart le silence prudent".

title: Valentin Vaala

text: Nuori Valentin Ivanoff valitsi taiteilijanimekseen Valentin Vaalan. Oy Fennica Ab toimi Vaalan viiden ensimmäisen elokuvan tuotantoyhtiönä, ja hän osti vuonna 1932 vähemmistöosakkuuden yhtiöstä. Ensimmäinen elokuvan laimea vastaanotto ei sammuttanut Vaalan ja Tugain intoa. He aloittivat samana kesänä uuden elokuvan "Mustalaishurmaajan" (1929) kuvaukset. Aihealue liittyi edellisen elokuvan tapaan romaneihin, ja naispääosaa esitti tuolloin 18-vuotias Hanna Taini. "Mustalaishurmaaja" oli sen vuoden neljänneksi katsotuin suomalainen elokuva.

title: William Jokinen

text: William Jokinen oli aluksi mukana työväenliikkeessä. Vuonna 1906 Eeli-veli tuli uskoon ja saman vuoden lopulla myös William. He aloittelivat sananjulistusta Etelä-Pohjanmaalla. Eeli kävi Tampereella Vapaan Lähetyksen saarnaajakoulun. William seurasi Eelin jalanjälkiä vuonna 1909. Kuitenkin väärinkäsityksen vuoksi William keskeytti opinnot syyslukukauden lopussa. Eeli ja William Jokinen pitivät herätyskokouksia aluksi Etelä-Pohjanmaalla. Erityisesti Kauhava, Lapua ja Jalasjärvi joutuivat herätyksen piiriin.

title: Eeli Jokinen

text: Eeli Valentin Jokinen (5. helmikuuta 1888 Peräseinäjoki – 2. elokuuta 1963 Jyväskylä) oli suomalainen Vapaakirkon saarnaaja ja sisälähetystyöntekijä sekä kirjailija.

title: Clarice Lispector

text:
Lispector tutustui Brasilian nuoreen kirjailijapolveen. Heidän joukossaan oli Lúcio Cardosoon, johon hän rakastui. Cardoso oli kuitenkin homoseksuaali, ja pian Lispector alkoi seurustella opiskelutoverinsa Maury Gurgel Valenten kanssa, joka oli astunut Brasilian ulkomaanedustuston Itamaratyn palvelukseen. Voidakseen avioitua diplomaatin kanssa hän tarvitsi kansalaisuuden, ja hän hankki sen heti tultuaan täysi-ikäiseksi. Hänelle myönnettiin Brasilian kansalaisuus 12. tammikuuta 1943, ja 23. tammikuuta hän avioitui Valenten kanssa.
Lispector ponnahti julkisuuteen 23-vuotiaana, kun hänen ensimmäinen romaaninsa "Perto do Coração Selvagem" (suom. "Lähellä villiä sydäntä") ilmestyi. Teos oli muodoltaan sisäistä monologia, ja tyyliltään ja kieleltään se oli Brasiliassa mullistava ja nosti hänet kirjalliseen maineeseen.

title: Valentin Gluško

text: Valentin Gluško syntyi 2. syyskuuta 1908 Odessassa, Venäjän keisarikunnassa (nyk. Ukrainan alueella). Hänen vanhempansa olivat venäläisiä maanviljelijöitä. 15-vuotiaana hän alkoi lukea Jules Vernen tieteiskirjoja, joista kaksi kuulentoa koskevaa teosta vaikuttivat häneen eniten. Hän alkoi lukea tähtitiedettä käsitteleviä kirjoja. 16-vuotiaana hän kirjoitti paikallisessa tähtiseurassa kirjaa, jonka nimi oli "Interplanetaarisen ja tähtien välisen matkustamisen kehityksen historia". Kesällä 1923 hän näki raketin laivaston sotamuseossa – sen perusteella hän alkoi hahmotella omia rakettejaan. Hän kirjoitti Konstantin Tsiolkovskille kirjeen, joka aloitti seitsemänvuotisen kirjeenvaihdon.

title: William Jokinen

text: Kotiin jäivät vaimo Sanna ja perheeseen syntyneet kolme poikaa: Urho Johannes, Eeli Valentin ja William Matias. Äiti oli lukenut lähetyssaarnaaja William Careyn elämäntyöstä Intiassa. Hän toivoi ja anoi hartaasti Herralta, että pojastaan tulisi sanajulistaja. Jumalan kanssa tekemänsä liiton merkiksi hän antoi nuorimmalleen lähetyssaarnaajan nimen.

title: Eeli Halttu

text: Eeli Johannes Halttu (19. joulukuuta 1920 Simo – 1. joulukuuta 1999 Simo) oli suomalainen kalastaja, autoilija ja kirjailija.

text: Tyttö joka purjehti Satumaan ympäri itse rakentamallaan laivalla () on Catherynne M. Valenten vuonna 2011 ilmestynyt romaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2013 Gummeruksen kustantamana ja Sarianna Silvosen suomentamana. Teoksen päähenkilö on 12-vuotias nebraskalainen tyttö nimeltä Syyskuu, joka pääsee matkustamaan Satumaahan. Teos on suunnattu 10–14-vuotiaille, mutta sitä on kutsuttu arvosteluissa kaikenikäisille sopivaksi tarinaksi. Muun muassa "Tähtivaeltajan" Toni Jerrmanin mukaan kirja on ”parasta kaikenikäisille soveltuvaa satufantasiaa sitten Lewis Carrollin”. Teos sai Andre Norton -palkinnon.

title: Eeli Jokinen

text: Eelin sydämellä romanit olivat voimakkaasti. Eelillä oli tapana tilaisuuden lopuksi ehdottaa, että laulettaisiin Apo himlako hoffos. Eeli oli siinäkin mielessä uraauurtava, että hän teki tiettävästi ensimmäisen romanikielisen lauluvihkosen. Syksyllä 1938 pidettiin Keuruulla romanijuhlat. Eeli Jokinen kirjoitti näistä juhlista mm. "Joka kerran on ollut mukana romanikansan hengellisillä juhlilla, hän haluaa tulevaisuudessakin olla aina mukana siellä, missä ne juhlivat, niin siunatut juhlat ovat olleet. Lämpimästi kehotan seurakuntia järjestämään kokouksia markkina-aikana, kun romaniheimon jäseniä on enemmän yhdessä." Romanit osallistuivat vuonna 1963 tilaisuuteen Joensuussa viisi päivää ennen Eeli Jokisen kuolemaa. Tämä oli Eelin viimeinen sananjulistus.[2][5]

title: Eeli Yli-Mattila

text: Eeli Henrik Yli-Mattila (s. 6. marraskuuta 1919 Pyhäjoki) on suomalainen runoilija.

title: Eeli Jokinen

text: Eeli Jokisen kotipaikaksi tuli Jyväskylä avioitumisen myötä vuonna 1916. Elämänkumppaniksi tuli valokuvaaja Hilma Helin, jolla oli Hellas-niminen valokuvausliike. Heidän perheeseen syntyivät Anna-Liisa, Saara, Erkki ja Sakari. Sakari sairastui vakavasti kolmivuotiaana ja hänen elämälankansa sammui. Vuonna 1951 Hilma Jokisella usko vaihtui näkemiseen lyhyen sairausjakson jälkeen. Vuonna 1952 Eeli avioitui Anna Rauhamäen kanssa.[1][2][3]

title: Eeli Jokinen

text: Eeli Jokinen tuli 1906 uskoon. Kirjoja levittäessään hänelle tuli halu antautua kokonaan Herran työhön. Hän aloitteli sananjulistusta, kävi Tampereella Vapaan Lähetyksen saarnaajakoulun ja ryhtyi evankeliumin työhön. William-veli pian myös hänkin ryhtyi sananjulistajaksi käytyään Tampereen saarnaajakoulua. Eeli ja William Jokinen pitivät herätyskokouksia aluksi Etelä-Pohjanmaalla. Erityisesti Kauhava, Lapua ja Jalasjärvi joutuivat herätyksen piiriin. - Erään kevätkesän Eeli vietti Pietarissa ja Inkerinmaalla saarnaten Herran sanaa.

title: Tombstone Valentine

text: Tombstone Valentine on suomalaisen Wigwam-yhtyeen marraskuussa 1970 julkaistu toinen albumi. Se on samalla yhtyeen ensimmäinen levy, jolla basisti Pekka Pohjola on mukana. Musiikillisesti "Tombstone Valentine" on esikoisalbumia "Hard N’ Horny" (1969) kevyempi ja kaupallishakuisempi. Sillä kuuluvat Wigwamin musiikilliset esikuvat, kuten The Beatles, Traffic, Procol Harum ja The Band. Uuteen tyyliin vaikutti yhdysvaltalainen tuottaja Kim Fowley.

title: Niskavuoren naiset (vuoden 1938 elokuva)

text: Niskavuoren naiset on Valentin Vaalan ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1938. Teos on ensimmäinen Niskavuori-filmatisointi. Niskavuori-sarjan tapahtumien aikajärjestyksessä se on kolmas. Käsikirjoituksen tekivät Jaakko Huttunen ja Orvo Saarikivi Hella Wuolijoen näytelmän "Niskavuoren naiset" pohjalta.


query: Mikä oli Ikaalisten taistelun lopputulos?

title: Ikaalisten taistelut

text: Ikaalisten taistelut olivat Suomen sisällissodan taisteluita, jota käytiin 16. helmikuuta–24. maaliskuuta 1918 Ikaalisten, Hämeenkyrön ja Viljakkalan kuntien alueella. Noin 18 kilometrin levyinen rintamalinja ulottui lännestä Ikaalisten Vatulasta Kyrösjärven itäpuolella sijaitsevaan Viljakkalan Luhalahteen. Ikaalisten rintaman taistelut olivat osa valkoisten Satakunnan rintaman itäistä lohkoa. Punaiset operoivat aluksi käytännössä omatoimisesti, kunnes joukot siirrettiin maaliskuun hyökkäysvaiheessa Tampereen esikunnan alaisuuteen.[1] Heidän tarkoituksenaan oli edetä valkoisten vahvimmalle tukialueelle Etelä-Pohjanmaalle, mutta hyökkäys pysähtyi jo Ikaalisten eteläpuolelle.[2] Valkoiset käynnistivät oman suurhyökkäyksensä 15. maaliskuuta tarkoituksenaan katkaista Porin rata ja näin sulkea Tampereen saartorengas. Ikaalisten rintaman viimeiset taistelut käytiin Hämeenkyrössä, jonka jälkeen punaiset perääntyivät Tampereelle.[3]

title: Ikaalisten taistelut

text: Hyökkäyksen alkaessa valkoisten taistelujoukoissa oli vain 200 miestä, joista 170 oli Ikaalisten, ja loput Hämeenkyrön ja Viljakkalan suojeluskuntalaisia. Seuraavan viikon kuluessa vahvuus kasvoi 740 mieheen, kun Jämijärveltä saapui jääkäri Aarne Peltosen komentama Porin rykmentin Turun pataljoona, ja Parkanosta ruotsalaisen luutnantti Karl Lillierin hiihtojoukkue.[18] Muodostetun Ikaalisten osaston päälliköksi määrättiin everstiluutnantti Waldemar Appelgren.[19]

title: Granikosjoen taistelu

text: Juuri kun ratsuväkitaistelun lopputulos oli vielä epävarma, ylittivät loputkin makedonialaisten ratsuväestä joen ja liittyivät taisteluun. Lyhyen kahakan jälkeen persialaisten keskusta joutui antamaan periksi ja alkoi perääntyä. Keskustan petettyä myös sivustat antoivat periksi ja pian koko persialaisten armeija lähti pakenemaan.

title: Ikaalisten taistelut

text: Ensimmäinen yhteenotto käytiin aamulla 16. helmikuuta Luhalahdessa, jonne Otto Ivalon johtama Ikaalisten suojeluskunnan osasto hyökkäsi Kyrösjärven jäältä. Luhalahden työväentaloa tulitettiin Huopionkosken sillan tuntumasta, mutta punaisten onnistuessa kiertämään hyökkääjien selustaan, joutuivat valkoiset perääntymään. Taistelussa kaatui Ivalo sekä kaksi muuta suojeluskuntalaista ja kolme haavoittui. Toinen valkoisten osasto hyökkäsi samaan aikaan hieman lännempänä Helteenkylässä, mutta sekin joutui perääntymään.[13] Neljä päivää myöhemmin valkoiset saivat lisää aseistusta, kun jääkärivänrikki Akseli Isopuro saapui Kankaanpäässä sijainneesta Satakunnan rintaman päämajasta mukanaan 250 kivääriä.[8] Samana päivänä alettiin kokoamaan eversti Ernst Linderin johtamaa Satakunnan ryhmää, joka otti vastuun valkoisen armeijan sotatoimista.[14]

title: Pelagonian taistelu

text: Vuonna 1259 nikaialaiset valtasivat Thessalian ja syyskuussa Akhaian sekä Epeiroksen armeijat marssivat pohjoiseen kohtaamaan vastustajansa. Nikaialaisia johti "sebastokrator" Theodoros Dukas, joka oli Epeiroksen Mikaelin veli. Kuitenkin ennen taistelua Epeiros jätti Akhaian ja pakeni Nikaian puolelle. Taistelun lopputulos oli Nikaian keisarikunnan selvä voitto. Akhaian ruhtinaskuntaa hallinnut Vilhelm II vangittiin. Hänet vapautettiin vasta, kun hän oli luovuttanut ruhtinaskunnan merkittävimmät linnoitukset (mukaan luettuna Mystras).

title: Aigospotamoin taistelu

text: Lysandros kävi taisteluun viidentenä päivänä ateenalaisten saapumisesta. Taistelusta on kaksi erilaista kertomusta, mutta kummassakin lopputulos on sama: ateenalaiset kärsivät murskatappion. Vain kahdeksan laivaa selvisi takaisin Ateenaan. Seurauksena oli, että ateenalaisten ylivalta mureni nopeasti. Lysandros osoitti voittoaan purjehtimalla joukkoineen Ateenan satamaan.

title: Castle Adventure

text: Voidakseen puolustautua pelin hirviöitä vastaan ja voittaakseen ne pelihahmolla on oltava miekka. Taistelu rajoittuu hahmon ohjaamiseen hirviötä päin. Taistelun osapuolet kestävät vain tietyn määrän vahinkoa, minkä mukaan taistelun lopputulos määräytyy ja joko hirviö tai pelihahmo kuolee. Tätä ei kuitenkaan näytetä ruudulla.

title: Lysimakhos

text: Lysimakhoksen saapuessa Traakiaan hän päätti kukistaa Seutheen taistelussa. Lysimakhos oli selvästi alakynnessä. Hänellä oli vain 2 000 ratsuväkeä ja 4 000 jalkaväkeä. Seutheen armeija koostui 20 000 jalkaväestä ja 8 000 ratsuväestä. Seuranneen taistelun lopputulos ei ollut ratkaiseva. Lysimakhos julisti kuitenkin itsensä voittajaksi ja väitti tappaneen suuren määrän traakkialaisia. Seuthes oli taistelun jälkeen hyvin passiivinen ja luultavasti miehet solmivat jonkinlaisen liiton taistelun jälkeen. Seuthes jatkoi omien rahojen lyöttämisen ja hänen pääkaupunkinsa Seuthopolis kukoisti seuranneiden vuosien aikana.

title: Kyröskosken taistelu

text: Hämeenkyrön kirkonkylän pohjoispuolella sijaitseva Kyröskoski oli vilkas teollisuustaajama, jossa toimi vuonna 1870 perustettu Hammarén & Co Oy:n paperitehdas. Sodan käynnistyttyä rintamalinja muodostui helmikuun alussa Ikaalisten ja Hämeenkyrön väliin, niin että myös Kyrösjärven itäpuolella sijaitseva Viljakkala oli heidän hallussaan. Punaisten rintamaesikunta toimi Hämeenkyrön kirkonkylässä, josta käsin he yrittivät helmi–maaliskuun aikana toistuvasti vallata Ikaalisten kauppalaa. Punaisten hyökkäysvaiheen jälkeen valkoiset käynnistivät 15. maaliskuuta suurhyökkäyksensä Tampereen valtaamiseksi. Ikaalisten suunnalla tarkoituksena oli edetä Kyröskosken ja Hämeenkyrön kautta Siuroon katkaisemaan Porin rata, ja näin sulkea Tampereen saartorengas myös kaupungin länsipuolelta.

title: Honkaniemen taistelu

text: Honkaniemen taistelu käytiin talvisodassa 26. helmikuuta 1940. Suomen sotahistoriaan mainittu taistelu on jäänyt lähinnä siitä syystä, että se oli ensimmäinen merkittävämpi vastahyökkäys, johon suomalaisten puolelta talvisodassa osallistui panssarijoukkoja. Taistelun lopputulos oli suomalaisten kannalta synkkä ja suomalaisten osalta panssarijoukkojen käyttö loppuikin käytännössä talvisodassa tähän taisteluun. Taistelun tuloksena Mannerheim kypsyi ajatukseen vetää suomalaiset joukot väliasemasta taaksepäin.

title: Kreetan taistelu

text: Brittien osalta monen virhekommelluksen lopputulema oli kuitenkin hyvä kompromissi. sillä englantilaiset pystyivät pelastamaan 15 000 sotilasta Pohjois-Afrikkaan taistelemaan sodan merkittäviä taisteluja. Englanti ei vielä silloin voinut tietää että noita miehiä tarvittiin ehkä enemmän kuin Kreetan saarta, joten lopputulos olikin liittoutuneille ”riittävä” ja tulos olisi voinut olla paljon katastrofaalisempikin.

title: Horatio Nelson

text: Nelson jäi historiaan, kun hänen johtamansa brittilaivasto voitti ranskalais-espanjalaisen laivaston Trafalgarin taistelussa 21. lokakuuta 1805. Lopputulos murensi Ranskan keisarin Napoleonin haaveet maihinnoususta Britteinsaarille ja mahdollisti Englannin nousun merten valtiaaksi. Nelsonin muut suuret merivoitot olivat Abukirin taistelu 1. elokuuta 1798 ja Kööpenhaminan taistelu 2. huhtikuuta 1801.

title: Yamazakin taistelu

text: Yamazakin taistelu käytiin vuonna 1582 Yamazakissa Japanissa sengoku-kaudella. Osapuolet olivat Akechi Mitsuhide ja Toyotomi Hideyoshi. Akechilla oli 16000 miestä ja Toyotomilla 36500 lopputulos on Toyotominen voitto.

title: Ikaalisten taistelut

text: Punaisten hyökkäys käynnistyi lauantaina 2. maaliskuuta kello 4.30. Turun ja Kiskon punakaartilaisten muodostama 250 miehen osasto eteni Ikaalisten kauppalaan etelästä, kun taas 400 Siuron ja Hämeenkyrön punakaartilaista koukkasi lounaasta Vatulan suunnasta. Kauppalaan suunnannut osasto sai puolenpäivän jälkeen haltuunsa Sarkkilan ja pääsi iltaan mennessä reilun kilometrin päähän nykyisestä Vanhakauppalan kaupunginosasta. Vatulasta koukanneita punaisia oli Viljalassa vastassa noin 100 valkoista, jotka joutuivat kiivaan taistelun jälkeen perääntymään hieman pohjoisemmaksi Kilvakkalaan. Punaisten tappiot päivän aikana olivat ainakin 10 kaatunutta ja 11 haavoittunutta.[2]

title: Kyröskosken taistelu

text: Kyröskosken taistelu oli 23.–24. maaliskuuta 1918 Hämeenkyrön Kyröskoskella käyty Suomen sisällssodan taistelu. Valkoiset hyökkäsivät kylään Ikaalisten suunnasta pakottaen punaiset perääntymään lopulta aina Tampereelle saakka. Taistelu oli osa valkoisten viikkoa aikaisemmin käynnistämää suurhyökkäystä, johon liittyivät myös paikkakunnalla hieman aikaisemmin käydyt Mannanmäen–Järvenkylän taistelut. Valkoisten puolelta niihin osallistui eversti Ernst Lindern komentama Satakunnan ryhmä. Punaisten joukkoja komensi Pispalasta kotoisin ollut viilari Anton Leinonen, joka toimi punaisten Tampereella sijainneen keskisen rintaman esikunnan alaisuudessa.

title: Borodinon taistelu

text: Taistelun lopputulos oli ratkaisematon, ja se oli viimeinen Grande Arméen etenemistaistelu. Samalla se oli myös Napoleonin Venäjän sotaretken käännekohta. Venäläisten tappiot olivat huomattavat, mutta he pystyivät täydentämään ja kouluttamaan uusia joukkoja laajoista reserveistään sodan myöhempiä vaiheita varten. Borodinon taistelusta on eri historioitsijoilla erilaisia ja jopa ristiriitaisia kuvauksia.

title: Adowan taistelu

text: Taistelu ja erityisesti sen lopputulos herättivät huomiota ympäri maailmaa. Useat sivistyneistön edustajat pitivät taistelua merkkinä Euroopan ylivallan päättymisestä, ja Afrikan dekolonisaatiossa sitä käytettiin useasti propagandana kerättäessä sissiliikettä eurooppalaisia siirtomaaisäntiä vastaan. Italiassa tieto taistelun lopputuloksesta johti välittömästi Crispin hallituksen eroon.

title: Rheinfeldenin taistelu

text: Taistelu oli sekava. Rikkonaisen maaston takia taistelu hajosi useampaan erilliseen osaan, kun yksittäiset yksiköt kohtasivat toisensa metsäaukioilla, kulku-urilla tai metsässä. Werth kohtasi Taupadellin. Taupadell löi vastustajansa noin tunnin taistelun jälkeen. Toisella siivellä lopputulos oli toisenlainen: Savelli ja Sperreuter työnsivät Weimarin sivuun ja etenivät aukealle alueelle. Savelli eteni edelleen ja valtasi Reinin sillan. Weimar oli alivoimaisena loukussa pohjoisrannalla ja antoi käskyn vetäytyä Laufenburgiin.

title: Magnentius

text: Magnentiuksen ja Constantiuksen joukot kohtasivat syksyllä 351 Mursa Majorin taistelussa, joka oli ehkäpä koko 300-luvun verisin taistelu. Kentälle jäi yli 50 000 kaatunutta. Ja lopputulos oli, että Magnentius kärsi murskaavan tappion. Hän joutui vetäytymään ensin Italiaan ja sitten Galliaan, yrittäen samalla kerätä uusia joukkoja.

title: Tarutinon taistelu

text: Venäläiset eivät valmistelleet eivätkä toteuttaneet taistelua hyvin. Lopputulos oli kuitenkin erinomainen. Tykkien ja vankien lisäksi Tarutinon taistelulla oli merkittävä osuus Napoleonin päätökseen olla hyökkäämättä Pietariin ja vetätyä Moskovasta.

title: Ikaalisten taistelut

text: Luokka:Satakunnan rintaman taistelut

title: Ikaalisten taistelut

text: Saavuttamastaan voitosta huolimatta punaiset jättivät Kallionkielen miehittämättä. He eivät enää pyrkineet etenemään Kyrösjärven itäpuolella, vaan hyökkäsivät suoraan Ikaalisten kauppalaan. Kyröskosken joukkoja vahvistettiin niin, että alueella oli lopulta noin 1 000 punakaartilaista sekä 80 tykki- ja konekiväärimiehinä toiminutta venäläistä. Paikallisten lisäksi rintamalle oli saapunut joukkoja myös muualta Satakunnasta, sekä Tampereen, Helsingin ja Turun seuduilta. Tampereelta lähetettiin rintamapäälliköksi metallimies Anton Leinonen, joka sai avukseen Venäjän armeijassa palvelleiden upseerien A. Sokolovin, I. Bergmanin ja J. Kannolan muodostaman ”kenttäkollegion”. Hyökkäystä valmisteltiin valtaamalla helmi–maaliskuun vaihteessa Ikaalisten eteläpuolella sijaitsevat Vatulan, Haapimaan ja Sikurin kylät.[1][2]

title: Total War

text: Taistelutilassa taistellaan itse pelaten reaaliaikaisesti. Mahdollisuutena on myös antaa tietokoneen ratkaista taistelu, jolloin lopputulos pohjautuu muun muassa joukkojen suuruuteen ja laatuun sekä kenraalin kokemuksen määrään, joka merkitään tähtinä kenraalin vieressä. Taistelussa vaikuttavina tekijöinä ovat muun muassa moraali, maasto ja sääolosuhteet.

title: Lechfeldin taistelu

text: Lechfeldin taistelu käytiin vuonna 955 Saksan kuningas Otto I:n johtamien saksalaisten joukkojen ja unkarilaisten eli madjaarien välillä vuonna 955. Tapahtumien tarkemmasta kulusta on muutamia toisistaan poikkeavia tarinoita, mutta taistelun lopputulos oli joka tapauksessa ratkaiseva voitto Otto I:lle, joka kruunattiin myöhemmin Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan keisariksi.

title: Rome: Total War

text: Realiaikainen manuaalinen taistelu mahdollistaa varsinaisen taktiikan käyttämisen, ja on suositeltavaa mikäli taistelun lopputulos on epävarma. Pienellä harjoittelulla pelaaja on aina tekoälyä parempi komentaja, ja joukkojen tappiot ja teholuvut ovat sen mukaisia. Suositeltavat käyttötilanteet: Piiritykset, alivoimataistelut ja tasaväkiset taistelut ylivoimaista komentajaa vastaan.

title: Ikaalisten taistelut

text: Sisällissodan käynnistyessä tammikuun 1918 lopussa kauppala ja kirkonkylä jäivät suojeluskunnan haltuun, jolloiin niiden puolustusta ryhtyi organisoimaan päätoimittaja Matti M. Ilkka.[7] Ikaalisten suojeluskuntaan kuului noin 280 miestä, jotka olivat pääosin aseistamattomia.[8] Ikaalisten punakaartissa oli noin 400 miestä,[9] joille kansanedustaja Juho Lautasalo toi asekuorman Kyröskoskelta.[6] Tukikohta perustettiin Kyrösjärven itäpuolella Viljakkalan rajalla sijaitsevaan Luhalahden kylään, jossa esikunta asettui työväentalolle.[8] Luhalahdesta käsin punaisten partiot valvoivat Parkanon ja Tampereen välistä maantietä neljän kilometrin päässä sijaitsevaan Iso-Röyhiöön saakka.[10]

title: Ikaalisten taistelut

text: Hyökkäys Kyröskoskelle käynnistyi iltapäivällä 23. maaliskuuta. Kiivaasta vastarinnasta huolimatta punaisten puolustuslinja murtui nopeasti keskeltä Nuutin talon kohdalla. Iltahämärässä eri suunnista hyökänneet valkoisten osastot kuitenkin erehtyivät luulemaan toisiaan vihollisiksi ja taistelivat keskenään usean tunnin ajan. Sekaannuksen ansiosta punaiset pääsivät jättämään Hämeenkyrön. Siviiliväestö pakeni kohti Mouhijärveä punakaartilaisten vetäytyessä Siuroon tai Ylöjärvelle, joista joukot jatkoivat edelleen Tampereelle. Puolenyön jälkeen valkoiset etenivät tyhjentyneeseen kylään ja Ikaalisten rintaman taistelut olivat ohitse.[3][20]

title: Gravelotten taistelu

text: Saksalaisten tappiot taistelussa olivat noin 20 000 ja ranskalaisten 13 000 miestä. Lopputulos oli kuitenkin saksalaisille menestyksekäs, sillä Bazainen koko armeija jäi loukkuun saarrettuun Metziin. Ranskalaisten toinen pääarmeija yritti marsalkka Patrice de Mac-Mahonin johdolla tulla pelastamaan sen, mutta Moltke sai lyötyä heidätkin ranskalaisille katastrofaalisessa Sedanin taistelussa 1. syyskuuta. Piiritetty Bazaine antautui lopulta 27. lokakuuta.

title: Agincourtin taistelu

text: Agincourtin taistelu (tai "Azincourtin taistelu") käytiin Ranskan ja Englannin välillä satavuotisessa sodassa 25. lokakuuta 1415. Lopputulos oli suuri voitto Englannille, jonka pitkäjousimiehet taistelivat jälleen hyvin. Agincourt oli viimeinen Englannin kolmesta suuresta voitosta satavuotisessa sodassa, kaksi aiempaa olivat Crécyn ja Poitiers'n taistelut.

title: Mannanmäen–Järvenkylän taistelut

text: Mannanmäen–Järvenkylän taistelut olivat 17.–19. maaliskuuta 1918 Hämeenkyrön Kostulassa ja Järvenkylässä käytyjä Suomen sisällissodan taisteluja. Ikaalisten suunnasta hyökänneiden valkoisten tarkoituksena oli edetä punaisten hallussa olleiden Kyröskosken ja Hämeenkyrön kautta Siuroon katkaisemaan Tampere–Pori-rata. Taistelut käytiin Ikaalisten ja Hämeenkyrön välisen maantien varrella sijaitsevien Mannanmäen ja Kyröskoskenharjun rinteillä, jonne punaiset olivat rakentaneet puolustusasemansa. He onnistuivat torjumaan valkoisten molemmat läpimurtoyritykset, mutta vetäytyivät lopulta Kyröskoskelle, jossa taisteltiin neljä päivää myöhemmin.


query: Mitkä olivat Neuvostoliiton miestappiot Keljan taistelussa?

title: Keljan taistelu

text: Taistelun jälkeen, menetettyään yli 2000 miestä ja runsaasti sotamateriaalia, Neuvostoliiton 4. divisioona oli pitkään taistelukyvytön. Tammikuun 1940 alkupuolilla Suvannon eteläpuolella olevat vihollisjoukot olivat hiljentyneet nuolemaan haavojaan, eikä uusia operaatioita ollut heti odotettavissa. Itse asiassa taistelun jälkeen Neuvostoliiton 13. armeija ei suorittanut kuuteen viikkoon mitään sotatoimia. Ikään kuin kostoksi Keljan tapahtumista, Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat Käkisalmea 24 koneen voimalla. Tuloksena oli runsaasti materiaalisia tappioita ja siviiliuhreja

title: 10. divisioona (talvisota)

text: Divisioonan vastuualueella olevista tykkikorsuista Patoniemi ja Kelja olivat sijoitettu ns. etulinjaan, mutta niiden suurimpana ongelmana oli se, että neuvostojoukot saattoivat tulittaa niitä omilla tykeillään lähes suoraan. Mainittujen linnakkeiden etuna oli kuitenkin se, että ne pystyivät ampumaan Keljan taisteluiden aikana (joulun jälkeen) suoraan Suvannon jäällä eteneviä neuvostojoukkoja. Linnakkeiden toimintakyky säilyi suhteellisen hyvin. Näiden lisäksi Taipaleen lohkon taisteluihin vaikutti merkittävällä tavalla Laatokan rannikkolohkoon kuuluva rannikkotykistön patterit. Kaarnajoella oleva nelitykkinen patteri oli rakennettu 1930-luvulla, ja sen sijainti noin neljä kilometriä pääpuolustuslinjan pohjoispuolella sisämaassa teki sen sijainnin vastustajalle vaikeaksi määritellä. Niinpä patterin sijainti jäikin koko sodan ajan vastustajalle arvoitukseksi, joten vastatoimet sitä vastaan jäivät hyvinkin vähäisiksi. Järisevänniemellä sijainneen kaksitykkisen rannikkotykistöpatterin sijainti oli taas koko sodan ajan neuvostojoukkojen tiedossa ja patteri saikin kokea lukuisia puna-armeijan tykistön ja ilmavoimien hyökkäyksiä.

title: Keljan taistelu

text: Er.P 6:n miehet koottiin Saaprun hyökkäystä varten. Yöllä noin kello 00:45 he lähtivät hiihtäen kohti Keljaa, jonne saavuttiin aamulla kuuden jälkeen. Hyökkäystä ei voitu kuitenkaan heti aloittaa, koska valmistelut olivat kesken.

title: Keljan taistelu

text: Samanaikaisesti kun Koppisen komppania valmistautui hyökkäykseen, määrättiin Jalkaväkirykmentti 28:n III pataljoona suorittamaan vastaisku Keljassa kahden komppanian voimin. Pataljoonan komentaja kapteeni Karl Johan Lagerlöf määräsi tehtävään 7. ja 9. komppaniat ja tueksi 3. konekiväärikomppanian. Hyökkäys käynnistyi 26. joulukuuta kello 16:15. Käytiin kovia taisteluja, mutta vihollista ei onnistuttu lyömään. Hämärän laskeuduttua Lagerlöf antoi komppanioille luvan vetäytyä miestappioiden, väsymyksen ja patruunoiden puutteen vuoksi. Komppaniat kävivät asemiin Keljan aukean pohjois- ja koillislaidalle.

title: Monocacyn taistelu

text: Monocacyn taistelun miestappiot eivät olleet kummallakaan osapuolella läheskään yhtä suuria kuin ne olivat olleet monissa muissa vastaavankokoisissa taisteluissa. Unioni menetti taistelussa eri lähteiden mukaan 1 290 – 1 880 miestä, Konfederaatio alle 700 tai jopa 900.

title: Smolenskin taistelu

text: Smolenskin taistelu oli toisessa maailmansodassa operaatio Barbarossan Saksan voittama ensimmäinen itärintaman suurtaistelu, joka käytiin Smolenskin kaupungin lähistöllä 10. heinäkuuta – 10. syyskuuta 1941 noin 400 kilometriä Moskovasta länteen. Taistelun päättyessä Saksan joukot olivat 18 päivässä edenneet noin 500 kilometriä Neuvostoliittoon. Taistelussa Neuvostoliiton 16., 19., ja 20. armeija saarrettiin ja ne tuhottiin, vaikka merkittävä osa 19. ja 20. armeijoista onnistui pakenemaan motista. Saavutetusta voitosta huolimatta miestappiot ja kalustonmenetykset kuluttivat saksalaisten voimia ja lisäksi kahden kuukauden viivytys mahdollisti puna-armeijan uudelleen ryhmittymisen ja siten kyvyn torjua saksalaisten hyökkäyksen Moskovan taistelussa.

title: Kelja (Sakkola)

text: Kelja on kylä entisessä Sakkolan kunnassa Karjalankannaksella Neuvostoliitolle luovutetulla alueella lähellä Suvantoa. Alueella käytiin Talvisodan aikana ankaria taisteluita. Panssariesteitä ja bunkkereita löytyy alueelta vieläkin. Puolustus Keljassa kesti, eivätkä viholliset pystyneet murtamaan linjoja käytettävissä ollein voimin.

title: Keljan taistelu

text: Sotamies Viljam Pylkäs, joka tunnetaan Antti Rokan esikuvana, taisteli Keljassa.

title: Keljan taistelu

text: Taistelun haastavimmaksi vaiheeksi muodostui jyrkän penkereen jälkeisen peltoaukean ylittäminen. Pataljoonan oli syöksyttävä tämän noin 300 metriä leveän rantalaakean yli kohti Suvannon rantaa ja siellä sijaitsevia nyt venäläisten hallussa pitämiä Mullerin komppanian taisteluhautoja. Er. P. 6:n heitinosasto saattoi antaa aukean ylitykseen tulitukea ainoastaan yhdellä kranaatinheittimellä toisen ollessa vajaakuntoinen, ja suomalaisten tykistö ei lainkaan, sen ollessa sidottu estämään venäläisten vahvistusten saapuminen Suvannon yli jäätä pitkin. Taistelua käytiin loppuvaiheessa juoksuhaudoissa lähitaisteluna pistimin, konepistoolein ja käsikranaatein, ja se jatkui aina 27. joulukuuta klo 18.00 asti, jolloin Satumetsään suunnattu rynnäkkö saatettiin päätökseen. Er. P. 6:n taistelukertomuksessa on maininta monista, jotka henkilökohtaisella panoksellaan vaikuttivat Keljan taistelun suomalaisten kannalta voitokkaaseen lopputulokseen. Urho Kähönen mainitsee teoksessaan muun muassa seuraavat nimet: Lindberg, Elovaara, Lähteenkorva, Puusniekan veljekset, Ohvon veljekset ja Marilan veljekset. Raikas Marila, toinen viimeksi mainituista, oli 3. K:n joukkueenvarajohtaja. Hän oli saanut, kuten monet muutkin edellä mainituista, kattavan sotilaskoulutuksen kotipitäjänsä Räisälän suojeluskunnassa. Marila oli monivuotinen Viipurin suojeluskuntapiirin sotilasottelumestari, erittäin hyvä hiihtäjä ja ampuja sekä lupaava kevyemmän raskaansarjan painijan alku. Hän kuvailee Kähösen teoksessa vastahyökkäystä Satumetsään näin:

title: Erillinen Pataljoona 6 (talvisota)

text: Erityistä mainetta pataljoona sai Keljan taistelussa 27. joulukuuta 1939, jossa se löi huomattavasti suuremman vihollisjoukon vastahyökkäyksellä takaisin Vuoksen taakse. ErP 6 tappiot kaatuneina Keljan taistelussa olivat 49 miestä

title: Keljan taistelu

text: Epäonnistuneiden ratkaisuyritysten jälkeen 10. divisioonan apulaiskomentaja eversti Aarne Blick puuttui henkilökohtaisesti Keljan tapahtumiin. Hän määräsi everstiluutnantti Nurmen ratkaisemaan tilanteen käyttäen levossa ollutta Erillistä pataljoona 6:ta (Er.P 6), joka oli koottu Sakkolan, Kaukolan, Räisälän ja Käkisalmen miehistä. Näin ollen nämä miehet tulivat taistelemaan kirjaimellisesti omilla pelloillaan.

title: Ap Bacin taistelu

text: Erään miestappioita aiheuttaneen operaation jälkeen Diệm kutsui Caon Saigoniin ja nuhteli tätä. Palattuaan Cao pakotti amerikkalaisneuvontajansa pois tehtävistään ja alkoi tehdä partioita vain alueille, joilla ei ollut Vietkongin joukkoja ja samoin monia sotatoimia toteutettiin pelkästään paperilla. Tämän jälkeen Cao raportoi kiihtyvistä operaatioista, taisteluista joita ei todellisuudessa käyty.

title: Neuvostoliiton historia

text: Neuvostoliitto teki vuonna 1939 Suomelle tarjouksia aluevaihdosta turvatakseen Leningradin Saksan oletettua hyökkäystä vastaan, mutta todellisuudessa taustalla oli Molotov-Ribbentrop-sopimus ja koko Suomen valtaus. Neuvottelut epäonnistuivat, jolloin Neuvostoliitto käytti niin sanottuja Mainilan laukauksia verukkeena sotaan ryhtymiseen. Talvisota käytiin 30. marraskuuta 1939 – 13. maaliskuuta 1940. Sodan päätteeksi solmitussa Moskovan rauhansopimuksessa Neuvostoliitto sai läpi kaikki alue- ja tukikohtavaateensa ja Suomi menetti kymmenen prosenttia maa-alueistaan ja toiseksi suurimman kaupunkinsa Viipurin Neuvostoliitolle. Sota on tunnettu erityisen kylmistä talviolosuhteista, jotka johtivat puna-armeijan valtaviin miestappioihin, ja suomalaisten mottitaktiikasta. Maailman lehdistö seurasi sotaa tarkasti, ja sen sympatia oli Suomen puolella.[12]

title: Lepanton taistelu

text: Taistelun jälkeen turkkilaiset jälleenrakensivat nopeasti laivastonsa, mutta heidän miestappionsa, joihin kuului lukuisia kokeneita meriupseereita ja merenkulkijoita, sekä suuri joukko jousimiehiä, osoittautuivat pitkällä aikavälillä ylivoimaisiksi korvata. Turkin merenherruuden katsotaan päättyneen Lepanton taisteluun.

title: Viljam Pylkäs

text: Viljam Pylkäs syntyi Karjalankannaksen Valkjärvellä, mutta muutti jo lapsena perheensä mukana Sakkolaan, Haparaisten kylään. Hän suoritti asepalveluksen Karjalan Kaartissa 6. syyskuuta 1933 – 21. elokuuta 1934 ja sai koulutuksen konekivääriampujaksi. Talvisodassa hän palveli Er.P 6:n konekiväärikomppaniassa. Pylkäs osallistui konekivääriampujana erittäin raskaisiin taisteluihin joulukuun lopussa 1939 Keljan kylän alueella Vuoksen rannalla. Näin Pylkäs taisteli melkein oman maatilansa alueella. Pataljoona menetti Keljan taisteluun osallistuneista miehistään kolmasosan.

title: Neuvostoliitto

text: Vuonna 1941 Saksa ryhtyi sotaan Neuvostoliittoa vastaan. Alkuvaiheessa Neuvostoliitto joutui perääntymään materiaaliltaan ylivoimaista Saksaa vastaan kärsien valtavia miestappioita muun muassa Valko-Venäjällä. Länsiliittoutuneet, lähinnä Yhdysvallat, tukivat huomattavasti Neuvostoliiton sotaponnisteluja toimittamalla sille sotamateriaalia. Saksalaisten jääminen mottiin Stalingradissa helmikuussa 1943 muutti ratkaisevasti sodan kulun.

title: Monocacyn taistelu

text: Kesällä 1864 sekä Konfederaation että Unionin joukot olivat kärsineet pahoja tappioita. Konfederaatio oli kärsinyt suuret miestappiot Petesburgin taistelussa, mutta samoihin aikoihin Unionin joukot olivat menettäneet Washingtoniin johtavan Shenandoahin laakson hallinnan Konfederaatiolle. Konfederaation kenraali Robert E. Lee ajatteli, että hän voisi Frederickin valtaamalla luoda painetta Unionin pääkaupunkia kohtaan.

title: Keljan taistelu

text: Hyökkäyksen tavoitteena oli ylittää Suvanto ja motittaa suomalaisten 3 viikkoa sinnikkäästi taistellut Taipaleen rintama. Hyökkäyksen suoritti Neuvostoliiton 4. divisioona, joka kuului 7. armeijan oikeaan ryhmään (26. joulukuuta alkaen 13. armeija). Armeijan komentajana toimi suomalaissyntyinen Vladimir Grendahl. Divisioonan komentajana oli puolestaan N.F. Kljushnikov. Divisioona oli muodostettu Valko-Venäjän sotilaspiirissä. Se lähti Valko-Venäjältä 6.–8. joulukuuta ja saapui Suvannolle noin 17. joulukuuta.

title: Hopliitti

text: Suuremmissa taisteluissa, kun esimerkiksi useat kaupunkivaltiot yhdistivät voimiaan vihollisen lähestyessä, falangitaktiikan todellinen teho näyttäytyi ja kaatuneiden määrä kohosi molemmin puolin. Hyvin koulutetut ja kyvykkään sotapäällikön komentamat hopliitit toimivat taisteluissa tehokkaasti ja määrätietoisesti aiheuttaen viholliselle suuria tappioita kurinalaisuuteen perustuvan doktriininsa ansiosta. Hopliittien tehokkuus osoittautui persialaissotien kuuluisissa Marathonin, Thermopylain ja Plataian taisteluissa, joista Marathonissa ja Plataiassa hopliitit saavuttivat murskavoiton persialaisarmeijasta ja Thermopylaissakin persialaiset kokivat jopa kymmenkertaiset miestappiot.

title: Keljo (suuralue)

text: Keljo on Jyväskylän seitsemäs suuralue. Se sijaitsee eteläisessä Jyväskylässä ja siihen kuuluvat Keljon, Keljonkankaan, Sääksvuoren ja Etelä-Keljon kaupunginosat.

title: Keljan taistelu

text: Keljan taistelu käytiin Sakkolan pitäjän Keljan kylässä Karjalankannaksella 25.–27. joulukuuta 1939 osana talvisotaa.

title: Kelja (Pyhäjärvi Vpl)

text: Kelja oli pienehkö kylä Vpl Pyhäjärvellä, Karjalankannaksella. Kylä sijaitsi Pyhäjärven Keljanlahden tuntumassa. Samassa ryppäässä Keljan kylän kanssa sijaitsi myös naapurikylä Rotjalahti. Lahnavalkaman kylä sijaitsi noin kilometrin päässä Keljan länsipuolella ja Salitsanrannan kylä rivimäisessä muodostelmassa Keljan kaakkoispuolella. Pattoisten kylä sijaitsi Keljan luoteispuolella, noin 1-2 kilometrin päässä. Salitsanrannan koulupiirin kansakoulu sijaitsi Keljan puolella, lähellä Keljanlahden rantaa. Kylän halki kulki Pyhäkylästä Riiskaan johtava maantie. Kylään liikennöi vuosina 1922-1924 myös höyrylaiva.

title: Keljan taistelu

text: Luokka:Talvisodan taistelut Luokka:1939 Luokka:Sakkola Luokka:Luovutettujen alueiden historia

title: Keljan taistelu

text: Suvannon puolustuksesta Keljan kylän kohdalla vastasi Suomen armeijan 10. divisioonan Jalkaväkirykmentti 29:n III pataljoonan 8. ja 9. komppania. Pataljoonan komentajana toimi kapteeni Eino Muller. Heikoin puolustusryhmitys pataljoonan alueella oli Keljan aukeiden kohdalla. Satumetsikössä oli pelkästään yksi pikakivääriryhmä, ja väli 8. komppanian reunimmaisesta konekivääristä 9. komppanian vasemmanpuoleiseen konekivääriin oli peräti 300 metriä.

title: Venäjä

text: Neuvostojoukot marssivat Itä-Euroopan läpi Berliiniin vuosina 1944–1945 ja valloittivat kaupungin toukokuussa 1945. Neuvostoliiton miestappiot sodassa olivat valtavat: erään arvion mukaan 10,6 miljoonaa sotilasta ja 15,9 miljoonaa siviiliä, eli puolet koko toisen maailmansodan uhreista. Samoin maan talous ja infrastruktuuri tuhoutui taas pahan kerran. Neuvostoliitosta tuli kuitenkin sodan jälkeen suurvalta. Puna-armeija oli valloittanut Itä-Euroopan (mukaan lukien Itä-Saksa), joista tuli Stalinin vaikutuksesta Neuvostoliittoon myönteisesti suhtautuvia kansandemokratioita.

title: Länsirintama (ensimmäinen maailmansota)

text: Länsirintamalla käytiin monia suuria taisteluja, joista tunnetuimmat ovat Ypresin, Sommen ja Verdunin taistelut. Ne olivat strategisesti turhia ja tuloksettomia. Länsirintaman jatkuvat miestappiot ja umpikujaan ajautunut sota loivat aikaa myöten sotijamaihin sotaväsymystä ja kapinointihalua.

title: Keljan taistelu

text: Check date values in: |accessdate= (help)

title: Etelä-Keljo

text: Etelä-Keljo on kaupunginosa Jyväskylässä noin kuusi kilometriä keskustasta. Etelä-Keljo sijaitsee valtatien 9 varressa moottoritien kohdalla. Moventas Gears Oy:llä on toimitiloja Etelä-Keljossa.

title: Keljan taistelu

text: Tykistön osuus koko taistelun aikana oli hyvin tärkeä. Vihollinen pyrki jatkuvasti tuomaan lisää joukkoja Suvannon yli, mutta Kekinniemen sulkulinnake yhdessä muun tykistön kanssa onnistuivat tekemään sillanpään kasvattamisen todella hankalaksi.

title: Inkermanin taistelu

text: Inkermanin taistelun yhteydessä molemmat osapuolet kärsivät huomattavat tappiot. Suhteutettuna osapuolien vahvuuksiin, kärsi liittouman puolella taistelleet suuremmat tappiot, mutta absoluuttisesti mitattuna Venäjä kärsi enemmän miestappioita. Venäjän keisarikunta ei onnistunut kuitenkaan murtamaan Sevastopolin piiritystä, joten taistelun voitti liittouma. Inkermanin taistelu johti lopulta Venäjän sotaonnen ja taistelumoraalin kääntymiseen, eikä ratkaisuja pyritty hakemaan enää suorilla hyökkäyksillä, vaan taistelut muuttuivat asemasodaksi.


query: Kuka Rikhard I Leijonamieli oli?

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhard I (8. syyskuuta 1157 – 6. huhtikuuta 1199) oli Englannin kuningas, Normandian herttua ja Anjoun kreivi vuosina 1189–1199. Omana aikanaan trubaduuri Bertran de Born kutsui häntä nimellä Oc-e-Non (”kyllä-ja-ei”), myöhemmät kirjoittajat kutsuivat häntä nimellä Rikhard Leijonamieli (Richard the Lionheart, ).

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Vastalahjaksi Filipin avusta Henrikiä vastaan Rikhard lupasi tunnustaa Filipin oikeudet sekä Normandiaan että Anjouhun. Rikhard vannoi uskollisuudenvalan Filipille marraskuussa 1188. Vuonna 1189 Rikhard osallistui Filipin sotaretkeen Henrikiä vastaan. Rikhard ja Filip löivät Henrik II:n joukot taistelussa Ballansissa 4. heinäkuuta 1189. Henrik hyväksyi Juhanan suostumuksella Rikhardin kruununperijäksi. Henrik II kuoli 6. heinäkuuta Chinonissa, ja Rikhardista tuli hänen jälkeensä Englannin kuningas, Normandian herttua ja Anjoun kreivi. Hänet kruunattiin virallisesti herttuaksi 20. heinäkuuta ja kuninkaaksi Westminster Abbeyssa 3. syyskuuta 1189.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhard otti uuden vaimonsa mukaansa ristiretkelle. He kuitenkin palasivat takaisin erikseen. Berengarialla oli lähes yhtä paljon vaikeuksia kotimatkallaan kuin Rikhardilla ja hän ei nähnyt Englantia ennen miehensä kuolemaa. Päästyään Saksan vankeudesta Rikhard ei tavannut kuitenkaan enää vaimoaan. Joidenkin myöhempien kirjoittajien teorioiden mukaan Berengarian veljellä, tulevalla Sancho VII:llä oli suhde Rikhardin kanssa. Kuitenkin Rikhardin kuoltua 1199 Berengaria koki suurta tuskaa ilmeisesti rakastettuaan aviomiestään syvästi. Hänen piti jopa haastaa kirkko tunnustamaan lesken asemansa. Vaikka historioitsijat eivät ole yksimielisiä asiasta, monet fiktiiviset tarinat ja nykyaikainen historiankirjoitus pitää Rikhardia homoseksuaalina.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhardin poissa ollessa Juhana oli ollut lähellä kaapata kruunun Rikhardilta. Veljesten tavatessa Rikhard antoi Juhanalle anteeksi, kohdellen tätä kuin poikaa, jonka pahat neuvonantajat olivat johtaneet harhaan. Rikhard jopa nimesi Juhanan kruununperijäkseen. Juhanaa vastaan kääntymisen sijasta Rikhard alkoi taistelun entistä liittolaistaan ja läheistä ystäväänsä kuningasta Filipiä vastaan, Englannissa Rikhard viihtyi vain kaksi kuukautta.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhard oli edellisen kuninkaan Henrik II:n ja Eleonoora Akvitanialaisen avioliitosta syntynyt poika. Kolmantena poikana hänestä ei odotettu kruununperijää. Usein Rikhardia pidetään äitinsä suosikkina. Hänen vanhempia sisarpuoliaan äidin puolelta olivat Champagnen kreivitär Marie ja Alix de France. Rikhardin vanhempia sisaruksia olivat Pointiersin kreivi Vilhelm, Henrik Nuori ja Saksin herttuatar Matilda. Rikhardin nuorempia sisaruksia olivat Bretagnen herttua Gottfried, Eleonoora Englantilainen, Johanna Plantagenet ja Juhana Maaton.

title: Juhana Maaton

text: Juhana ja veljensä Rikhard I yhdistetään usein Robin Hoodin seikkailuihin. Kuitenkin varhaisemmissa Robin Hood -balladeissa ainoa kuningas on "Edvard, miellyttävä kuninkaamme", joka on luultavasti Edvard I, II tai III. Juhana ja Rikhard I Leijonamieli mainitaan vasta myöhemmissä balladiversioissa. William Shakespearella on näytelmä Kuningas Juhana. Juhana on keskeinen hahmo Sir Walter Scottin romaanissa Ivanhoe.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Huhtikuussa 1191 Rikhard pysähtyi Rodoksen saarella välttääkseen myrskyisen sään. Hän kävi pelastamassa Navarron Sancho VI:n haaksirikkoutuneen seurueen Kyproksen rannikolta.

title: Saladin

text: Jerusalemin kukistuminen sai aikaan kolmannen ristiretken, jossa läntinen kristikunta valtasi takaisin Akkon kaupungin. Englannin Rikhard I Leijonamieli löi Saladinin Arsufin taistelussa 1191. Saladin ja Rikhard sopivat 1192, että Jerusalem pysyisi muslimien käsissä mutta olisi avoin kristityille pyhiinvaeltajille.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Tämän lisäksi Rikhard Leijonamieli on esiintynyt säännöllisesti fiktiivisessä kirjallisuudessa ja elokuvissa. Romaaneista tunnetuimpia on Sir Walter Scottin Ivanhoe, jossa Rikhard on naamioitunut Musta Ritari. Rikhard Leijonamielen hahmo esiintyy myös lukuisissa Robin Hood -filmatisoinneissa.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhard liittoutui Balduin I:n, Boulognen kreivin Renaudin ja appensa Sancho VI:n kanssa, joka uhkasi Filipin alueita etelästä. Tärkein liittolainen oli kuitenkin Rikhardin sisarenpoika, Poitoun Otto, josta oli tuleva Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija Otto IV Braunschweigilainen.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Johanna pitää vapauttaa, hänen pitää saada perintönsä, myös hänen isänsä Vilhelmille antamat myötäjäiset. Rikhard ja Filip tunnustivat Tancredin Sisilian kuninkaaksi ja lupasivat rauhan näiden kolmen valtion välille. Rikhard tunnusti virallisesti veljensä Gottfriedin pojan Arthurin perijäkseen, ja Tancredi lupasi naittaa myöhemmin yhden tyttäristään Arthurille hänen kasvettua (tapahtuma-aikaan Arthur oli vasta nelivuotias). Rikhard ja Tancredi vaihtoivat lahjoja, kuten oli tapana; Rikhard antoi Tancredille miekan, jonka väitettiin olevan kuningas Arthurin Excalibur.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhard I yhdistetään usein Robin Hoodin seikkailuihin. Kuitenkin varhaisemmissa Robin Hood -balladeissa ainoa kuningas on "Edvard, miellyttävä kuninkaamme", joka on luultavasti Edvard I, II tai III. Rikhard I Leijonamieli mainitaan vasta myöhemmissä balladiversioissa.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Epäonnistuttuaan isänsä syrjäyttämisessä Rikhard keskittyi tyytymättömien Akvitanian aatelisten kapinoiden kukistamiseen, erityisesti Gascognen maakunnassa. Laajin kapina puhkesi vuonna 1179 Gascognessa. Se johtui Rikhardin kasvaneesta ankarasta vallankäytöstä, johon väitettiin kuuluneen raiskauksia ja murhia. Kapinalliset toivoivat saavansa Rikhardin kukistetuksi ja pyysivät tämän veljiä Henrikiä ja Gottfriedia auttamaan tavoitteen saavuttamisessa. Käännekohta oli keväällä 1179, jolloin Rikhard valtasi kahdessa päivässä voittamattomana pidetyn Taillebourgin linnan. Tapaus lisäsi Rikhardin mainetta taitavana sotilasjohtajana ja sai monet paronit vannomaan kuuliaisuuttaan Rikhardille.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhard oli pakotettu hyväksymään Konrad Jerusalemin kuninkaaksi ja hän myi Kyproksen suojatilleen Guido Lusignanilaiselle. Kuitenkin vain muutama päivä kuninkaaksi valintansa jälkeen, 28. huhtikuuta 1192 salamurhaajat puukottivat Konradin kuoliaaksi ennen kuin hänet ehdittiin kruunata. Kahdeksan päivää myöhemmin Rikhardin oma veljenpoika Champagnen kreivi Henrik II nai leski Isabellan vaikka tämä odotti lasta Konradille. Murhaa ei koskaan ratkaistu, mutta Rikhardin osallisuutta epäiltiin vahvasti.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhardilta ei jäänyt laillisia perillisiä, vaikka hänellä kerrottaan olleen yksi avioton lapsi. Tämän seurauksena hänen pikkuveljensä Juhana seurasi häntä Englannin kuninkaana. Mantereella aateliset eivät hyväksyneet Juhanaa Rikhardin seuraajaksi vaan mieluummin näiden edesmenneen veljen Gottfriedin pojan Arthurin. Koska Rikhardilta ei jäänyt suoria perillisiä, Anjou-suvun imperiumin rappeutuminen oli alkanut. Vaikka Englannin kuninkaat jatkoivat alueiden valtausyrityksiä mantereella, he eivät enää koskaan hallinneet maa-alueita, jotka Rikhard I oli perinyt.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen Rikhard ja Filip lähtivat Sisiliasta. Rauhansopimus heikensi Englannin ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan välisiä suhteita, jolloin Rikhardin veli Juhana nostatti kapinan. Juhana oli toivonut perivänsä kruunun veljenpoikansa sijasta. Vaikka kapina epäonnistui, Juhana jatkoi juonittelua veljeään vastaan.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Syyskuussa 1190 Rikhard ja Filip saapuivat Sisiliaan. Sisilian kuningas Vilhelm II oli kuollut 1189. Vilhelmin kruununperijä oli hänen tätinsä Constance, myöhemmin Sisilian kuningatar Constance, joka oli naimisissa Saksan Henrik VI:n kanssa. Heti Vilhelmin kuoleman jälkeen tämän serkku Tancredi valloitti saaren, ja hänet kruunattiin alkuvuonna 1190 kuninkaaksi nimellä Tancredi I. Tancredi oli paavi Klemens III:n ja kansan suosiossa, mutta hänellä oli ongelmia saaren aateliston kanssa. Rikhardin saapuminen lisäsi ongelmia. Tancredi oli vanginnut Vilhelmin lesken kuningatar Johannan, joka oli Rikhardin sisko, eikä suostunut antamaan tälle Vilhelmin perinnössä määrättyjä rahoja. Rikhard vaati siskoaan vapautettavaksi ja perintöä jaettavaksi. Kahden vieraan valtion armeijoiden läsnäolo hermostutti kansaa. Messinan asukkaat nousivat lokakuussa kapinaan vaatien ulkomaalaisia poistumaan saarelta. Rikhard iski Messinaan ja valtasi sen 4. lokakuuta 1190. Ryöstettyään ja poltettuaan kaupungin hän perusti paikalle tukikohtansa. Hän pysyi Messinassa aina maaliskuuhun 1191, ja Tancredi suostui lopulta tekemään rauhan 4. maaliskuuta 1191. Sopimuksen allekirjoittivat Rikhard, Tancredi ja Filip. Rauhansopimuksen pääkohdat olivat:

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Lopulta Rikhardin kohtaloksi ei kuitenkaan koitunut Filipin armeija vaan Châlusin linnan piiritys. Rikhard näyttää kohdanneen vastarintaa Limogesin varakreivin ja velipuolensa Angoulêmen kreivin taholta ja päätti tuhota varakreivin linnat. Rikhard oli poistanut osan rengashaarniskastaan, kun toinen vain kahdesta linnaa puolustaneesta ritarista, Pierre Basile, ampui nuolen, joka osui Rikhardiin olkapäähän. Rikhard pyysi nähdä ampujansa ja sitten päästi tämän vapaaksi palkiten vielä Basilen rahasummalla. Rikhard kuoli 6. huhtikuuta 1199 vammoihinsa rinnallaan 77-vuotias äitinsä Eleonoora. Kuninkaan kuoltua Rikhardin pahamaineinen palkkasoturi Mercadier nylki Basilen elävältä ja sitten hirtti tämän.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhard oli oppinut mies: hän pystyi kirjoittamaan runoja ranskaksi ja oksitaaniksi. Rikhard oli ulkomuodoltaan näyttävä: pituutta hänellä oli 193 senttimetriä, hiukset olivat punertavat ja vaaleat, silmät siniset. Jo nuorena hän osoitti merkittäviä poliittisia ja sotilaallisia kykyjä ja tuli tunnetuksi ritarillisuudestaan ja rohkeudestaan. Veljiensä tavoin Rikhard ei juuri kunnioittanut isäänsä, ja häneltä puuttui kaukonäköisyyttä ja vastuunkantokykyä.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Vuonna 1173 Rikhard nousi Henrikin ja Gottfriedin kanssa kapinaan isäänsä vastaan. Tavoitteena oli syöstä Henrik II vallasta ja tehdä Henrik Nuoresta Englannin hallitsija. Poikien kapina kuitenkin tukahdutettiin puolessatoista vuodessa vuonna 1174.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhard oli pitänyt 2700 muslimia panttivankina saadakseen Saladinin täyttämään antautumisehdot. Filip ennen lähtöään oli uskonut omat vankinsa Konradille, mutta Rikhard pakotti tämän luovuttamaan vangit hänelle. Rikhard ei uskonut, että sotaretki hyötyisi vankijoukosta mukanaan ja niin kärsimättömänä ja hermostuksissaan määräsi kaikki vangit tapettaviksi.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Ennen lähtöään Kyprokselta Rikhard nai Berengaria Navarralaisen, Sancho VI:n vanhimman tyttären. Häät pidettiin Limassolissa Pyhän Yrjön kappelissa 12. toukokuuta 1191. Paikalla oli myös Rikhardin sisko Johanna, joka oli saapunut Sisiliasta. Huomattavaa on, että Rikhard oli tuolloin yhä virallisesti kihloissa Adèlen kanssa. Rikhardin tarkoituksena oli saada Navarro läänityksekseen, olihan Navarro hänen äitinsä Eleanooran hallitseman Akvitanian eteläinen rajanaapuri.

title: Neljäs ristiretki

text: Rikhard I Leijonamieli oli keskeyttänyt kolmannen ristiretken osittain sen vuoksi, että Filip oli tunkeutunut hänen läänityksilleen Ranskassa. Rikhard ja Filip kieltäytyivät aluksi yhteistyöstä, mutta solmivat myöhemmin viiden vuoden aselevon. Rikhard sai kuitenkin yllättäen surmansa erään linnan piirityksessä Ranskassa vuonna 1199. Richardin kuolema uhkasi koko hankkeen toteutumista, joten Innocentius lähetti saarnaajia ympäri Eurooppaa nostamaan kristittyjen mielialoja.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhardilla oli useita syitä vihata isäänsä. Ensinnäkään Henrik ei antanut Rikhardille todellista valtaa eikä omaisuutta, vaikka Rikhard halusi molempia. Rikhard sai muutamia arvonimiä, kuten Poitiers’n kreivi, mutta olisi halunnut enemmän. Henrik ei kuitenkaan voinut – hyvästä syystä – luottaa poikiinsa eikä antaa näille välineitä, joita voitaisiin käyttää häntä vastaan. Toiseksi Henrik oli anastanut rakastajattarekseen Rikhardin kihlatun prinsessa Adèlen, joka oli Ranskan kuninkaan Ludvig VII:n tytär tämän toisesta avioliitosta. Siksi Rikhardin ja Adèlen avioliitto oli mahdottomuus, ainakin kirkon silmissä. Mutta välttääkseen diplomaattisen konfliktin Henrik ei halunnut tunnustaa tekoaan. Rikhard ei halunnut luopua Adèlesta, joka oli hänen läheisen liittolaisensa Ranskan Filip II:n sisar.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhardin valtakauden alkua leimasivat kruunajaisista alkaneet mellakat juutalaisia vastaan. Antisemitismi lisääntyi, koska jotkut olivat velkaantuneet otettuaan lainoja juutalaisilta ja koska ihmisiä kehotettiin lähtemään ristiretkille. Pahin välikohtaus sattui 16. maaliskuuta 1190 Yorkissa, jossa 150 juutalaista teki polttoitsemurhan Yorkin linnassa, jotteivät olisi joutuneet heitä ahdistelleen väen käsiin. Rikhard suojeli juutalaisia ja tukahdutti mellakat, sillä juutalaiset olivat kuninkaalle hyvä tulonlähde.[1]

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Kun Rikhard sai kapinoivat paroninsa kukistetuksi, hän alkoi jälleen ahdistella isäänsä. Jännitys Henrikin ja Rikhardin välillä kiristyi vuosina 1180–1183, kun kuningas määräsi Rikhardin vannomaan uskollisuudenvalan Englannin kruununperijälle Henrik Nuorelle. Rikhard kieltäytyi. Lopulta vuonna 1183 Henrik Nuori ja hänen veljensä Gottfried valtasivat Akvitanian yrittäessään kukistaa Rikhardin. Myös Rikhardin paronit kääntyivät herttuaansa vastaan. Rikhard pystyi kuitenkin armeijoineen taistelemaan maahan tunkeutuvia joukkoja vastaan ja teloitti julmasti kaikki saamansa vangit. Taistelut taukosivat vähäksi aikaa kesäkuussa 1183, kun Henrik Nuori kuoli. Henrik II antoi kuitenkin Juhana Maattomalle luvan miehittää Akvitanian. Henrik Nuoren kuoltua Rikhard oli nyt pojista vanhin ja kruununperijä, mutta valtataistelu isän ja pojan välillä jatkui yhä.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhardin suolet haudattiin sen tornin juurelle, josta kuolettava nuoli ammuttiin. Hänen sydämensä haudattiin Roueniin ja loput jäännöksistä isänsä viereen Fontevraudin apottiluostariin.

title: Rikhard I Leijonamieli

text: Rikhard Leijonamieli oli oman aikansa sankari, ja sellaiseksi hänet yleensä kuvataan kirjallisuudessa. Hänen väkivaltaisuutensa, turhamaisuutensa ja itsekkyytensä unohdetaan usein. Rikhardin intohimona oli sodankäynti; englantilaiset rahoittivat hänen sota- ja ristiretkensä. Rikhard I vietti kymmenvuotisesta valtakaudestaan Englannissa vain viisi kuukautta.[1] Hän ei myöskään koskaan oppinut puhumaan englantia,[2] vaan puhui äidinkielinään oksitaania ja ranskaa.

title: Otto IV

text: Otto IV syntyi 1175 tai 1176 Braunschweigin kaupungissa nykyisen Saksan alueella. Hänen isänsä oli Baijerin ja Saksin herttua Henrik Leijona ja äitinsä Saksin herttuatar Matilda. Otto IV kasvoi nuoruutensa Englannissa, isoisänsä Englannin Henrik II:n luona, jolloin hän ystävystyi muun muassa Rikhard I Leijonamielen kanssa. Rikhard I Leijonamieli piti Otosta siinä määrin, että teki hänestä Yorkin jaarlin.

title: Rikhard

text: Rikhard I Leijonamieli (), hallitsi 1189–1199 Rikhard II, hallitsi 1377–1399 Rikhard III, hallitsi 1483–1485


query: Kuka oli Friittala Oy ensimmäinen johtaja?

title: Friitala (yritys)

text: Liikkeen toiminta oli kasvanut jo niin suureksi, että syksyllä 1917 Arthur Hellman päätti muuttaa sen osakeyhtiöksi, jonka omistajiksi tuli koko hänen perheensä. Yhtiö aloitti toimintansa nimellä Friitalan Nahkatehdas Osakeyhtiö. Tehdas oli käynnissä myös vuoden 1918 sisällissodan aikana, mutta se toimi punaisten valvonnassa. Arthur Hellman koki sodan aikana myös henkilökohtaisen mentyksen, kun hänen valkoisten puolella sotinut poikansa Antero Hellman kuoli Pomarkun taistelussa.[2]

title: Topi Törmä

text: Törmä toimi Mainostoimisto Ponsi Oy:n stilistinä 1939–1944, Markkinointi-instituutin opettajana ja vararehtorina 1945–1950, Erva-Latvala Oy:n apulaisjohtajana 1949–1951, Oy Mainos Taucher Reklam Ab:n johtajana 1951–1952, Oy Gustav Paulig Ab:n myynninedistämisen johtajana 1952–1962 sekä Raision Tehtaat Oy:n johtajana 1962–1963. Törmä oli lisäksi päätoimittajana "Turun Ylioppilaslehdessä" 1938–1940, "Mitä nyt" -lehdessä 1945, "Mainostaja"-lehdessä 1954–1966, "Koilliskulma"-lehdessä 1963–1971 ja "Reserviläinen"-lehdessä 1969–1978.

title: Yrjö Klemettinen

text: Klemettinen työskenteli latojana ja faktorina "Kirjola oy":n kirjapainossa ja "Oulun kirjateollisuus oy":ssä sekä faktorina, ylifaktorina ja kirjapainon johtajana 1955–1969 "Pohjois-Karjalan kirjapaino oy":ssä.

title: Bernhardt Häkli

text: Häkli oli ollut aiemmin Mikko Nupposen perustaman "Oy Vihdin Puusepät"-huonekalutehtaan palveluksessa Lahdessa sekä "Vesalan Puusepäntehdas Oy":n johtajana. Vuonna 1919 hän perusti yhdessä liikekumppaniensa kanssa Lahteen "Lahden Puusepät Oy" nimisen huonekalualan yrityksen jossa hän toimi teknillisenä johtajana. Vuonna 1925 Häkli perusti oman yrityksensä nimeltä "Huonekalutehdas Häkli". Häkli pyrki käyttämään tehtaassaan mahdollisimman tehokkaita valmistusmenetelmiä ja hän suunnitteli myös itse osan tehtaan valmistamista huonekaluista.

title: EAB Group

text: Ensimmäinen edelleen EAB-konserniin kuuluva yhtiö perustettiin vuonna 2000. Nykyisen Elite-ryhmän muodostavat sijoituspalveluyhtiö Elite Varainhoito Oyj sekä vakuutusasiamiesyhtiöt Elite Vakuutuspalvelu Oy ja Elite Life Oy. Lisäksi konserniin kuuluu pääomarahastotoimintaa harjoittava EPL Rahastot Oy, sijoitusrahastotoimintaa harjoittava Elite Rahastohallinto Oy, lakiasiainpalveluita tarjoava Elite Laki Oy, henkilöstö- ja palkkiorahastojen hallinnointipalveluita tarjoava Elite Palkitsemispalvelut Oy sekä rahoituspalveluita yhteisöasiakkaille tarjoava Elite Yhteisöpalvelut Oy.

title: Rosa Salmelin

text: Salmelinin vanhemmat olivat talonomistaja Kaarlo Lemberg ja Henrika Erkkilä. Hän oli "Tehtaitten kangaskaupan" johtajana 1915–1919, kotimaan tuonti- ja vientiliikkeen omistajana Amsterdamissa 1919–1921. Miehensä kuoltua Salmelin toimi oy Pyynikin ja Porin Oluttehdas oy:n toimitusjohtajana 1930–1934, oy Kaakinmaan toimitusjohtajana vuodesta 1936 sekä Riihimäen Panimo oy:n (myöhemmin Olut Oy) ja Oy Ispoisten toimitusjohtajana vuodesta 1938. Hän oli Pyynikki-yhtymän tehtaiden pääjohtaja vuodesta 1934 alkaen. Salmelinista tuli Viron kunniakonsuli 1933 ja hän sai teollisuusneuvoksen arvon 1950.

title: Harald Herlin

text: Herlin oli Helsingin kaupungin rakennuskonttorin ja vesijohtolaitoksen apulaisinsinöörinä 1898–1904 ja "Vesijohtoliike Oy":n johtajana 1904–1920. Hän toimi Helsingin Laivatelakka Oy:n johtajana 1912–1928 ja Suomen Sähkö Oy Gottfrid Strömbergin johtajana 1924–1929. Strömbergin palveluksessa ollessaan Herlin laati tappiolliselle yritykselle tervehdyttämisohjelman jonka avulla yhtiö saatiin neljässä vuodessa kannattavaksi.

title: Magnus Rydman

text: Gustaf Magnus Rydman (8. marraskuuta 1891 Turku – 3. kesäkuuta 1970 Helsinki) oli Oy Ford Ab:n toimitusjohtaja 1936–1956 ja Oy Machinery Abn neuvotteleva johtaja 1957–1961.

title: Timo Ahopelto

text: Ahopellon hallituspaikkoihin kuuluvat muun muassa start-up- ja kasvuyhtiöt Arctic Diagnostics Oy, Enevo Oy, The Curious AI Company Oy, Dispelix Oy, TrademarkNow Oy, älysormuksia valmistava Ouraring Oy, keinoälyrobottiyhtiö ZenRobotics Oy, syövän immunoterapiayhtiö TILT Biotherapeutics Oy, ohjelmistorobotiikkayhtiö Digital Workforce Nordic Oy ja Optomeditech Oy. Listatuista pörssiyhtiöistä Timo Ahopelto on ollut Tieto Oyj:n hallituksen jäsen vuodesta 2017. Lifeline Ventures oli Supercell-peliyhtiön ensimmäinen sijoittaja.

title: Valtameri (yritys)

text: Yrityksen ensimmäinen johtaja oli Juho Kuosmanen, rinnallaan Risto Ryti ja toimitusjohtaja Samuli Harima, vuodesta 1924 Kuosmanen yksin. Vuodesta 1950 toimitusjohtajana työskenteli Kauko Kuosmanen isänsä jälkeen, joka oli hallituksen puheenjohtaja. Isänsä kuoltua vuonna 1960 Kauko Kuosmanen alkoi karsia yrityksestä rönsyjä ja pyrki keskittämään sitä teräskauppaan. Yhtiön kolmas toimitusjohtaja oli Aimo Paloluoma ja neljäs Erkki Hämäläinen. Vuonna 1983 yhtiö osti Oy Julius Tallberg Ab:n terästoiminnot. Yrityksen osake vietiin 1986 Arvopaperivälittäjien Yhdistyksen OTC-listalle, mutta 1990-luvun lama kohteli yritystä ankarasti. Siitä pelastukseksi suunniteltiin yhdistettäväksi kolmen yhtiön, Valtameren, Aspo Oy:n ja Rautaruukki Oy:n teräskauppatoiminnot. Aie toteutui, kun keväällä 1993 perustettiin Asva Oy. Valtameri Oyj fuusioitiin 1999 Rautaruukkiin.

title: Pertti Berg

text: Berg pääsi ylioppilaaksi Porin Lyseosta vuonna 1954 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1958. Berg aloitti työuransa Suomen Maanviljelijöiden Kauppa Oy:n myyntikonttorien tarkastajana, josta siirtyi tamperelaisen rautakaupan Otra Oy:n konttoripäälliköksi ja hallinnolliseksi johtajaksi. Vuonna 1962 hän siirtyi vastaaviin tehtäviin Mekes Oy:hyn. Vuosina 1965–1969 Berg oli Oy Kultakönni Ab:n toimitusjohtaja. Oy Starkjohann & Co Ab:n palvelukseen Berg tuli vuonna 1970. Hän oli ensin neljä vuotta yhtiön hallinnollisena johtajana, sitten kuusi vuotta varatoimitusjohtajana, kunnes vuonna 1980 hänestä tuli yhtiön toimitusjohtaja. Pari vuotta aiemmin Berg oli nimitetty myös Oy Telko Ab:n toimitusjohtajaksi pari vuotta aiemmin. Yritykset fuusioitiin ja Berg oli Starckjohann-Telko Oy:n toimitusjohtaja vuosina 1981–1989 ja pääjohtaja 1989–1994.

title: K. H. Renlund

text: Renlund toimi myös A. Parviainen & co:n öljyntuontiliikkeen johtajana 1887–1901, A. Parviainen & c:o oy:n toimitusjohtajana 1901–1908 sekä "Suomen Naulakonttori oy K. H. Renlundin" johtokunnan puheenjohtajana 1898–1908. Hän oli myös osakkaana monissa suomalaisissa yrityksissä kuten Suomen Höyrylaiva Oy, Oy Ferraria, Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiö jne.

title: Yrjö Saastamoinen

text: Diplomaattitehtävien jälkeen Saastamoinen toimi H. Saastamoinen Oy:n, "Saastamoisen Faneri Oy":n ja "H. Saastamoinen & Pojat Oy":n johtajana vuodesta 1927 lähtien.

title: Holger Liljestrand

text: Liljestrandin vanhemmat olivat Julius ja Olga Maria Liljestrand. Hän pääsi ylioppilaaksi 1928 ja oli O. W. Hacklin & Co Oy:n palveluksessa Reposaaressa 1930–1937. Hän ryhtyi sitten itsenäiseksi laivanvarustajaksi oli perustamassa "Laiva Oy Esa Ab" ja "Oy Wildfart Ltd" yhtiöitä toimien myös yhtiöiden toimitusjohtajana. Liljestrand oli mukana johtajana, hoitajana (ship manager, operator) tai omistajana myös monissa muissa laivayhtiöissä kuten "Alms Rederi Ab", "Oy Danlin Shipping Ltd Ab", "Himangan Laiva Oy", "Laiva Oy Ellen", "Satakunnan Laiva Oy", "Laiva Oy Saturn" ja "Laiva Oy Kuudes". Liljestrandin henkilökohtainen omistusosuus näissä yhtiöissä oli usein hyvin pieni ja valtaosa Liljestrandin perheen omistuksista oli hänen vaimonsa nimissä. Useat niistä laivayhtiöistä joissa Liljestrand oli mukana tekivät konkurssin ja Merimies-Unioni arvosteli Liljestrandin tapaa hoitaa laivojen miehistöjen asioita.

title: Otto Ferdinand Helminen

text: Palattuaan Suomeen vuonna 1912 hän tuli Aaltosen Kenkätehdas-yhtymän teknilliseksi johtajaksi. Helminen oli ensimmäinen korkeakoulukasvatuksen saanut teknikko suomalaisen kenkäteollisuuden palveluksessa. Vuonna 1914 Helminen sai valtion stipendin tutkiakseen kenkäteollisuusalaa Yhdysvalloissa. Vuodesta 1917 hän toimi Aaltosen kenkätehdas oy :n, Lokomo oy/n ja Sarvis oy :n johtokunnan jäsenenä). Otto Helminen siirtyi eläkkeelle vuonna 1961. Näin ollen hän tuli olleeksi yli 50 vuotta saman yhtiön palveluksessa. Aaltosen kenkätehtaasta kasvoi Pohjoismaiden suurin ja se työllisti sodan jälkeen 1500 henkilöä Tampereella.

title: Emil Hästbacka

text: Hästbackan vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Hästbacka ja Maria Hästbacka. Hän kävi kansakoulun ja toimi sitten maanviljelijänä Teerijärvellä vuosina 1890–1951. Hästbacka oli myös Wilh. Schaumanin palveluksessa ensin puutavaraliikkeen metsäpäällikkönä 1896–1912 ja sitten puutavaraliikkeen toisena johtajana 1912–1929. Samaan aikaan hän toimi Puutavara Oy Ykspihlajan isännöitsijänä 1911–1916 ja Oy Furun toisena johtajana 1916–1924. Viimeksi Hästbacka oli Teerijärven säästöpankin toimitusjohtajana vuosina 1930–1949. Hän sai talousneuvoksen arvonimen 1932.

title: Vasa Shipping

text: Ab Vasa Shipping Oy oli suomalainen vuosina 1957–1983 toiminut varustamo jonka kotipaikka oli Vaasa. Varustamoon pääomistaja oli merikapteeni Nils Berg, joka oli varustamon johtajana 1957–1971. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimi kauppaneuvos Gunnar Erickson (1894–1973). Berg omisti myös vuonna 1960 perustetut Ab Johanship Oy ja Ab Krucia Shipping Oy varustamot joiden laivojen hoitovarustamona Vasa Shipping toimi. Varustamot yhdistettiin Vasa Shippingiin vuonna 1967. Berg omisti myös puolet vuonna 1973 perustetusta "Ab Korsholm Shipping Oy" varustamosta. Vasa Shipping julistettiin konkurssiin lokakuussa 1983.

title: Wilhelm Wahlforss

text: Vuonna 1916 Wahlforss oli piirtäjänä Nobelin asetehtailla Pietarissa. Turun Rautateollisuusosakeyhtiössä hän toimi konepajainsinöörinä 1916–1917. Fiskars Ab:ssä hän oli teknillisenä johtajana 1917–1919 ja teknillisenä johtajana Turun Rautateollisuusosakeyhtiössä 1919–1921. Lehtoniemi Oy:n toimitusjohtajana hän toimi 1921–1925 ja johtajana Oy Sofia Zweygberg Ab:ssa 1925–1926. Ab Wärtsilä Oy:n toimitusjohtajana 1926–1938 ja Wärtsilä-Yhtymä Oy:n pääjohtaja 1938–1961. Hän toimi myös Oy Wärtsilä Ab:n hallituksen puheenjohtajana 1939–1969.

title: Anssi Vanjoki

text: Vanjoki on liikkeenjohdon konsultointipalveluja tuottavan Rantakesä-RKBS Oy johtaja. Vanjoki on Aqsens Oy -yrityksen toimitusjohtaja ja yrityksen toimialana on mittaus-, testaus- ja navigointivälineiden ja -laitteiden valmistus. Hän toimii Järvelässä sijaitsevan Koskisen Oy vanerin ja vaneriviilun valmistusyrityksen, helsinkiläisen Atacama Labs Oy -patenttiyrityksen, oululaisen korvavaloyritys Valkee Oy:n sekä espoolaisen Basware-ohjelmistoyrityksen hallituksissa. Lisäksi Vanjoki toimii Amer Sportsin hallituksen puheenjohtajana.

title: Helios (yritys)

text: Helioksen historia juontaa Hankoon, jossa vuosina 1926–1931 toimi valokuvaaja Eino Partasen ensimmäinen Helios-niminen liike. Vuosina 1931–1939 Partanen piti Heliostaan Viipurissa. Sivuliike Helsingissä hänellä oli vuodesta 1937 ja Tampereella vuodesta 1938. Sotavuosina toiminta siirtyi Viipurista Helsinkiin. Vuonna 1955 perustettiin Helioksen sisaryritys, kuvavalmistamo Kuva-Sampo Oy, ja vuonna 1959 valokuvausalan tukkuliike Mitras Oy, joka toi maahan muun muassa View-Master-katselulaitteita. Sotien jälkeen Helios toimi Helsingissä Mannerheimintie 10:ssä, johtajana Reino Partanen.

title: Tornion Panimo

text: Heineken omisti entisen panimon suurtehdasalueen ja rakennukset, jotka oli tarkoitus purkaa. Maansiirto Mykkälä Oy osti Heinekeniltä koko tehdasalueen rakennuksineen maaliskuussa 2014. Helmikuussa 2016 oululainen Sangen Oy osti OPR Oy Polarmallaksen ja kaupan myötä yhtiö muutti nimensä Tornion Panimo Oy:ksi. Tammikuussa 2016 Sangen Oy ja panimon aluetta hallinnoivan kiinteistöyhtiö Arctic Property Oy tekivät aiesopimuksen panimon rakentamisesta entiseen Lapin Kullan kiinteistöön. Tornion Panimon emoyhtiö Sangen Oy, järjesti 10. helmikuuta 2016 joukkorahoituskampanjan ja kesäkuussa päättynyt osakeanti tuotti yli miljoona euroa. Panimon johtajana aloitti Kaj Kostiander ja Tornion Panimon toiminta käynnistettiin Lapin Kullan vanhaan toimitilaan, johon remontoitiin 12 000 neliön tuotantotilat.

title: Armas Nikander

text: Nikander oli Porin Konepaja Oy:n laivanrakennusosaston työnjohtajana 1909–1910, Savonlinnan Telakka ja konepaja Oy:n teknillisenä johtajana ja isännöitsijänä 1910–1914, Tampereen Pellava- ja rautateollisuus Oy:n veturiosaston verstasinsinöörinä 1914–1917, Oy Lehtoniemen toimitusjohtajana 1917–1921, A. Ahlström Oy:n Varkauden konepajan johtajana 1921–1923 sekä Wärtsilä Oy:n yli-insinöörinä ja teknillisenä johtajana 1923–1924. Oy Lokomon toimitusjohtajana hän oli vuodesta 1925 alkaen. Nikanderin aikana Lokomo aloitti 1926 ruostumattoman teräksen valmistuksen ensimmäisenä Suomessa. Yhtiö laajensi myös tuotevalikoimaansa alkaen valmistaa muun muassa lämmityskattiloita, murskaimia ja erilaisia teollisuuden koneistoja. 1930-luvulla laajennettiin teräsvalimoa ja otettiin käyttöön sähköhitsaus.

title: Finn-Stroi

text: Finn-Stroi Oy oli suomalaisten rakentajien Neuvostoliittoon suuntautuvia rakennushankkeita varten perustama yhteenliittymä. Se toteutti suuria rakennusprojekteja, kuten:Finn-Stroi perustettiin varsinaisesti Svetogorskin paperitehtaan rakennustöitä varten. Siinä oli osakkaana kahdeksan suurta suomalaista rakennusyritystä, pääosakkaina Polar-rakennus Oy, Haka, Puolimatka, Teräsbetoni, YIT. Myöhemmässä vaiheessa mukaan tuli lisäksi kuusi muulta osakasta, joista 1978 alussa tulivat Lemminkäinen Oy ja Palkki Oy sekä Perusyhtymä Oy. Finn-Stroin ideoija ja sen hallituksen pitkäaikainen puheenjohtaja oli Polar-rakennuksen toimitusjohtaja, vuorineuvos Kauko Rastas. Yrityksen johtajana toimi 16 vuotta Risto Kangas-Ikkala.

title: Puolustusvoimien logistiikkalaitos

text: Logistiikkalaitoksen esikunta toimii laitoksen johtajan johtoesikuntana. Se vastaa laitoksen operatiivisesta valmiudesta, johtaa logistiikan järjestelyt ja toteuttaa puolustusvoimien hankintojen kaupallisen valmistelun ja sopimushallinnon. Esikunta järjestää myös logistiikkalaitoksen hallinnon. Esikunta vastaa puolustusvoimien logistiikkajärjestelmään liittyvien kumppanuuksien hallinnasta. Se valmistelee ja tekee sopimukset tuettaville hallintoyksiköille palveluja tuottavien kumppanien kanssa. Tärkeitä kumppaneita ovat muun muassa Leijona Catering Oy, Sotilaskotiliitto ry, Millog Oy, Patria Oy, Senaattikiinteistöt Oy sekä Puolustushallinnon rakennuslaitos. Esikunta vastaa logistiikkalaitoksen osalta räjähde- ja kemikaaliturvallisuuslakien ja ympäristönsuojelulain tarkoittamista toiminnanharjoittajalle kuuluvista tehtävistä sekä maankäyttö- ja rakennuslain määrittämistä tehtävistä puolustusvoimissa.

title: Kultaryntäys

text: Lapissa löytyi lupaavasti kultaa Ivalojoelta syyskesällä 1868. Koko kesän jatkuneen etsintäretken päätteeksi löysi Suomen Rahapajan johtaja Johan Konrad Lihr Ivalojoen Nulkkamukasta hyvän esiintymän, ja sen perusteella syntyi Suomen ensimmäinen kultaryntäys. Senaatti antoi asetuksen kullanhuuhdonnasta, ja kaivajat ryntäsivät etenkin Ivalojoen varteen, jossa keskuspaikkana toimi Porttikosken törmällä sijaitseva Ivalojoen Kultala. Kullankaivajia saapui kaikkialta Suomesta ja jopa maan rajojen ulkopuolelta. Suurimmillaan kaivajien määrä oli vuonna 1871, noin 500 miestä. Vähitellen huuhtojat siirtyivät Laanilaan. Kultaa saatiin aluksi 55 kg vuodessa, myöhemmin noin 20 kg vuodessa. "Oy Ivalojoki Ab" ja "Lapin Kulta Oy" yrittivät aloittaa koneellista kullanhuuhdontatoimintaa, mutta tulokset jäivät lopulta laihoiksi ja yhtiöt tekivät nopeasti konkursseja.

title: Tor Stolpe

text: Stolpe työskenteli 1954–1957 geologina Oy Vuoksenniska Ab:ssa ja 1959–1965 johtajana Jussarön kaivoksessa. Vuodesta 1968 hän työskenteli Oy Kymmene Ab:ssa ja toimi 1970–1976 yrityksen metalliteollisuuden johtajana. Hän siirtyi 1976 Wärtsilään teollisuusryhmä 1:n johtajaksi.

title: Hollming

text: Hollming Oy on suomalainen konepajayritys ja laivanvarustamo, joka perustettiin Rauman Korkeakariin laivanrakennustelakaksi vuonna 1945. Laivojen teko päättyi 1991, ja nykyisin Hollmingin konepajatuotteet liittyvät energia- ja ympäristötekniikkaan, laivojen komponentteihin, offshore-öljynporaukseen ja kaivosteollisuuteen. Konserniin kuuluvat nykyisellään Hollming Works Oy, BMH Technology Oy, Auramarine Oy, Simsotec Oy ja K. Räihä Oy. Vuonna 2007 myi kemikaalitankkerivarustamo Crystal Poolin laivanvuokrausyhtiö Euroceanicalle. Yhtiön perustaja ja ensimmäinen toimitusjohtaja vuoteen 1951 oli merikapteeni Filip Hollming.

title: Onni K. Rentto

text: Vuonna 1939 Onni ja Kalle Rantto ryhtyivät itsenäisiksi yrittäjiksi ostettuaan vuodesta 1920 toimineen "Hyvinkään Kenkätehdas Oy":n ja "Auran Nahkatehdas Oy":n. Vuonna 1942 nämä yhtiöt yhdistettiin "Rentto Oy":ksi jonka kotipaikkana oli Hyvinkää. Onni K. Rentto oli ensin Hyvinkään Kenkätehdas Oy:n teknillisenä johtajana 1938–1942 ja vuodesta 1942 hän oli Rentto Oy:n toimitusjohtajana Kalle Renton siirryttyä kansanhuoltoministeriön toimistopäälliköksi.

title: Bertil Nybergh

text: Bertil Nybergh (1896–1954) oli suomalainen kemisti. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1922, ja oli puolustusministeriön kemiallisen laboratorion ja kemian laitoksen ensimmäinen johtaja 1919–1936. Sen jälkeen 1937–1941 hän oli metsäteollisuuden omistaman Oy Keskuslaboratorion apulaisjohtaja. Hän julkaisi tutkimuksia orgaanisesta ja puukemiasta.

title: Kone- ja Siltarakennus

text: Kone ja Siltarakennus Oy perustettiin 1892 yhdistämällä Helsingissä toimineet "Osbergin konepaja" (perustettu 1853) ja "Siltarakennus Oy" (perustettu 1889). Siltarakennus Oy oli tehnyt sopimuksen rautasiltojen toimittamisesta Viipuri–Joensuu-radalle ja Tampere–Pori-radalle ja selviytyäkseen tilauksesta se osti Osbergin konepajan ja muutti samalla nimensä. Yhtiön johtaja oli Karl Söderman, joka kasvatti siitä valmistusarvoltaan Suomen suurimman konepajan.

title: Tapio M. Köykkä

text: Jatkosodan päätyttyä Köykkä toimi vuonna 1943 perustetun "Oy Radioputki Ab":n teknisenä johtajana. Tämä yritys valmisti kotimaisia radioputkia ja sen osakkaina olivat Oy Airam Ab, Suomen Kaapelitehdas Oy, Oy Strömberg Ab sekä suomalaiset radiotehtaat. Kotimaiset radioputket jäivät kuitenkin lopulta hintakilpailussa häviölle ulkomaisten vastaavien tuotteiden kanssa.


query: Mikä on He-Manin oikea nimi?

title: He-Man

text: Lelujen yhteydessä julkaistuissa ensimmäisissä minisarjakuvissa He-Man oli Eterniassa vaelteleva barbaari, joka sai pääkallolinnan Velhottarelta erikoisia voimia ja aseita. Hänen tavoitteenaan oli suojella harmaakallolinnan salaisuutta Skeletorilta. Minisarjakuvan kolmannessa numerossa He-Manin todellisen henkilöllisyyden kerrotaan olevan Prinssi Adam, joka on planeetta Eternian hallitsijoiden Kuningas Randorin ja Kuningatar Marlenan poika. 1980-luvun animaatiossa Marlenan kerrotaan tulevan maapallolta, jonka myötä He-Man oli vain puoliksi eternialainen.

title: Moukantappaja

text: Moukanttappajan oikea nimi ei kuitenkaan selvinnyt kuin vasta "Amazing Spider-Man"-lehden numerossa 225.

title: Harry Grey

text: Greyn oikea nimi on Herschel Goldberg. Hänen vanhempansa olivat Israel ja Celia Goldberg, joiden mukana hän muutti Yhdysvaltoihin 1905. Häneltä jäi koulunkäynti seitsemään luokkaan. Hänen veljensä oli "New York Postin" kolumnisti ja ruokakirjoittaja Hyman Goldberg, joka kirjoitti useita kirjoja, muun muassa "Our Man in the Kitchen", johon on koottu hänen kolumnistaan ”Prudence Penny”.

title: Manne (nimi)

text: Manne on suomalainen ja ruotsalainen miehen etunimi, joka on syntynyt lyhentymänä nimestä Immanuel tai Emanuel. Nimi on ollut käytössä Uudellamaalla jo 1400-luvulla, mutta suomalaiseen almanakkaan se lisättiin vasta vuonna 1964. Nimipäivää Mannet viettävät Suomessa 26. maaliskuuta. Ruotsin kalenterista Mannen nimipäivä poistettiin vuodesta 2001 alkaen.

title: Luettelo Mega Man -pelisarjan hahmoista

text: Hahmon nimi on kirjoitettu muutamalla eri tavalla pelisarjan historian aikana. Hahmon koko nimi on Dr. Thomas Xavier Light. "Thomas" vahvistettiin vuonna 1993 pelissä "Mega Man X", Xavier on yleisesti käytetty toinen nimi, joka ilmestyi jo varhaisissa strategiaoppaissa. Right on hahmon äännetty vastine Japanissa, sillä japanin kielessä ei ole selvää eroa r- ja l-äänteiden välillä. Nimi Right on nähty länsimaisissa "Mega Man" -peleissä vain kerran, "Mega Man 3":ssa. Molemmat nimet ovat siis periaatteessa oikein. Dr. Wright on peräisin ensimmäisen "Mega Man" -pelin alkuperäisestä ohjekirjasta. Kääntövaiheessa nimi käännettiin luultavasti väärin, jolloin Capcom of USA luuli japanilaisen yksikön yrittäneen jäljitellä yhdysvaltalaista sukunimeä. Tämä käännös korjaantui "Mega Man 2" -pelissä.

title: Hydromies

text: Hydromies (, esiintynyt Suomessa myös nimellä Vesimies) on fiktiivinen rikollinen Marvel Comics -kustantamon sarjakuvissa. Hahmon loivat käsikirjoittaja Dennis O’Neil ja piirtäjä John Romita Jr. ja se teki ensiesiintymisensä "Amazing Spider-Man" -lehden numerossa 212 tammikuussa 1981. Hämähäkkimiehen vihollisiin kuuluvan Hydromiehen oikea nimi on Morris Bench.

title: Half-Life

text: Tehtaassa Freeman joutuu xeniläisten kaukosiirtimen avulla luolaan, missä hän kohtaa Nihilanthin, Xenin muukalaisjohtajan, joka ylläpitää Maan ja Xenin välistä portaalia.[23] Pitkän kaksintaistelun jälkeen Freeman tappaa Nihilanthin ja tapaa salaperäisen, salkkua kantavan ”G-Manin”. G-Man riisuu Freemanin aseista ja ilmaisee kiinnostuksensa tiedemiehen taistelutaitoja kohtaan. Tämän jälkeen G-Man antaa Freemanille kaksi vaihtoehtoa: joko kohdata valtava armeija Xenin olentoja ilman aseita tai vaihtoehtoisesti siirtyä G-Manin "työnantajien" palvelukseen. Koska jälkimmäinen vaihtoehto johtaa Half-Life 2 -pelin tapahtumiin, se on nähtävästi Half-Life -pelien juonijatkumon kannalta ”oikea” lopetus.

title: Manne (nimi)

text: Väestörekisterikeskuksen mukaan Manne-nimisiä miehiä on Suomessa ollut heinäkuuhun 2015 mennessä hieman alle 840. Suosituimmillaan nimi oli 1920- ja 1930-luvuilla.

title: Marikki

text: Marikki on kirjoissa suunnilleen seitsemänvuotias. Marikin oikea nimi on Margareeta. Hän asuu Kesäkumpu-nimisessä talossa perheensä eli isänsä, äitinsä ja Liisa-pikkusiskonsa kanssa. Liisan oikea nimi on Elisabet. Liisa on viisivuotias. Perhe ei ole köyhä, ja he elävät normaalia perusturvallista elämää, jota kirjassa kuvataan.

title: Dulcinea

text: Dulcinean oikea nimi on musikaalissa "The Man of La Mancha" (1965) Aldonza. Lisäksi nainen esiintyy ranskalaisen Jules Massenetin oopperassa "Don Quichotte".

title: Iron Man 3

text:
Lopputekstien jälkeisessä kohtauksessa Stark käy terapeuttista keskustelua menneisyyden traumoistaan. Mutta oikean terapeutin sijaan kuuntelijana oli Bruce Banner, joka oli nukahtanut kesken kertomuksen.
Maaliskuussa 2013, Black ilmoitti, että Downeyn alkuperäistä sopimusta Marvel Studiosin kanssa, joka päättyi "Iron Man 3:n" jälkeen, saatetaan pidentää, jotta näyttelijä voisi esiintyä toisessa "Avengers"-elokuvassa sekä vielä vähintään "Iron Man" -elokuvassa. Hän sanoi: "Siitä on ollut paljon neuvotteluita: 'Onko tämä Robertin viimeinen "Iron Man" -elokuva?' Jokin kertoo, että niin ei käy, vaan että [hänet] nähdään vielä neljännessä, tai viidennessä." Huhtikuussa 2013, Cheadle totesi, että "Iron Man 3" tulisi olemaan sarjan viimeinen elokuva, sanoen, "Ovi on aina auki tämänkaltaisille elokuville, kun ne tehdään niin hyvin kuin mahdollista. Tiedän, että oli puhetta siitä, että tekisimme tämän niin, että se olisi viimeinen elokuva, ja jos toimisi oikein, niin se olisi viiminen. Näillä hahmoilla on mahdollista vielä tehdä jotain. Olemme muutenkin pääsemässä Tonyn ja Rhodeyn suhteen." Syykuussa 2014, Downey sanoi neljännestä elokuvasta, ettei sellaista ollut suunnitteilla." Tästä huolimatta, huhtikuussa 2016, Downey sanoi olevansa avoin vielä neljännen "Iron Man" -elokuvan tekemiselle.

title: Pac-Man

text: Pac-Man on japanilaisen pelisuunnittelija Tōru Iwatanin luoma ja peliyhtiö Namcon valmistama kolikkopeli, ja samalla Pac-Man on myös pelissä esiintyvän hahmon nimi.

title: Pac-Man

text: Pelin kehittänyt Iwatani nimesi pelinsä ensin Pakku-Maniksi. Nimi tuli japanilaisesta ilmaisusta paku-paku taberu, joka tarkoittaa maiskuttelua ja ahmimista. Koska peli oli tarkoitus lanseerata myös länsimaissa, muutettiin nimi muotoon Puck Man (engl. puck eli 'kiekko'). Tällä nimellä peliä ei kuitenkaan julkaistu. Pelättiin nimittäin, että nimi olisi väännetty alatyyliseksi muotoon Fuck Man. Niinpä jo ennen lanseerausta pelin nimeksi vaihdettiin Pac-Man.[2]

title: Luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä

text: Salamyhkäisyytensä takia G-Manin henkilöllisyydestä on ollut "Half-Life"-fanien keskuudessa erilaisia teorioita. Varhaiset huhut väittivät G-Manin olleen Black Mesan tutkimuslaitoksen johtaja, mutta "Half-Life 2" paljasti huhut virheellisiksi paljastamalla, että Black Mesan johtaja oli itse asiassa tohtori Breen. Nykyisin suosittu teoria väittää, että G-Man olisi tulevaisuudesta saapunut Gordon Freeman, ja että nimi "G-Man" olisi lyhenne nimestä ""G"ordon Free"man"". Toinen suosittu uskomus on, että G-Man olisi ihmishahmon omaksunut muukalaisolento toisesta ulottuvuudesta, mikä selittäisi hänen oudon käytöksensä, puhetapansa sekä yliluonnolliset piirteensä, kuten kyvyn ilmestyä ja kadota salaperäisesti.

title: Gordon Freeman

text: "Half-Life 2" alkaa G-Manin puhuessa Freemanille. Kuten ensimmäisenkin pelin lopussa, kohtauksesta on pyritty tekemään surrealistinen ja hypnoottinen G-Manin kasvojen ollessa lähellä ja muuttuen lähes näkymättömiksi ja takaisin taustalla samaan aikaan näkyessä sekä takaumia "Half-Lifesta" että väläyksiä pelin tapahtumista. G-Man puhuu salamyhkäiseen tapaan ja lopettaessaan kertoo Gordonille, että hänen täytyy "herätä uuteen maailmaan" ja että ”oikea mies väärässä paikassa voi muuttaa kaiken maailmassa”. "n" kertomussivun mukaan ”G-Man piti Gordonia stasiksessa kaukana Maasta” ja että Freeman oli tässä tilassa ”lähes kaksi vuosikymmentä”. Lopulta Freeman herää junassa kahden kaupunkilaisen kanssa, jotka ovat "muuttaneet" Kaupunki 17:a ("City 17"). Freemanille selviää pian, että ulottuvuuksienvälinen Combine-imperiumi on valloittanut Maan ja ottanut sen valtaansa. Hän tapaa Alyx Vancen ja Barney Calhounin ja liittyy Combinen vastaiseen vastarintaan.

title: Radio Manta

text: Radio Manta oli Pirkanmaalla ja Satakunnassa vuoteen 2011 toiminut kaupallinen paikallisradio. Toimiluvanhaltija oli Kustannusliike Aluelehdet Oy. Radio Manta liittyi vuonna 2011 Iskelmä-ketjuun, jonka seurauksena aseman nimi on nyt Iskelmä Sastamala.

title: Rautapatriootti

text: Rautapatriootti () on Marvel Comicsin julkaisema sarjakuvahahmo. Rautapatriootti oli ennen Sotakone ja sitä ennen Rautamies. Hänen oikea nimi on James Rhodes. Rautapatriootti sai ensiesiintymisensä vuonna 2013. Don Cheadle näyttelee Rautapatrioottia elokuvassa "Iron Man 3". Hänen ryhmäsidokset on Stark-yhtiöt, Kostajat ja Länsirannikon Kostajat.

title: He-Man

text: He-Manin päävihollinen on siniseen asuun pukeutunut velho nimeltä Skeletor. Hänellä on päänä pääkallo ja hän pitää yllään huppua. Hän hallitsee mustan magian sekä useita taisteluliikkeitä. Skeletor käyttää aseenaan tuhonsauvaa, jonka kärjessä on pässinkallo, josta hän kanavoi ja vahvistaa taikansa. Sauva toimii myös eräänlaisena kristallipallona, jonka avulla hän näkee Eternian tapahtumia. Skeletorin alkuperä on salaperäinen ja animaatioissa hänet on kuvailtu toisesta ulottuvuudesta tulleeksi paholaiseksi. Myös joissain sarjakuvissa Skeletorin henkilöllisyydeksi on viitattu Prinssi Keldor, joka on Kuningas Randorin nuorempi veli. Tämän myötä hän olisi He-Manin setä. Elokuvassa Masters of the Universe paljastettiin Skeletorin olleen Hordakin oikea käsi, kunnes hänet kaapattiin. Skeletor asuu käärmevuorella, jossa hänen linnakkeensa on tehty mustasta basaltista, jota ympäröi jättiläinen kivikäärme. Käärmevuori sijaitsee Eternian harmonianmeren toisella puolella. Skeletor johtaa sekalaista ryhmää, johon kuuluvat Evil-Lyn, Petomies, Rautaleuka, Tri-Klops ja Mer-Man.

title: Harry Osborn

text: Vuonna 2007 elokuvassa "Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3" Harry päättää kostaa Peterille käyttäen joitakin Vihreän Menninkäisen varusteita. Harryn alter egoksi tulee Uusi Menninkäinen (New Goblin) Vihreän Menninkäisen sijaan. Harry ei käytä isänsä kiituria vaan uutta, lumilautaa muistuttavaa kiituria jonka nimi on Sky Stick. Norman Osborn nähdään vielä tässäkin elokuvassa "kummituksena" peilistä. 23 maaliskuuta vuonna 2007 olevassa viimeisessä Spider-Man 3 trailerissa näytettiin kuollut Harry rakennustyömaalla, Venom tappoi hänet iskemällä tähän hänen kiiturinsa jossa olivat terät esillä. Alun perin Venomin piti iskeä Peteriä, mutta Harry hyppäsi tielle. Kurpitsapommi jonka Peter heitti Harryn naamaan aiheutti arpia hänen naamaansa ja mahdollisesti hänen oikea silmä sokeutui. Harry oli mukana viimeisessä taistelussa Hiekkamiestä ja Venomia vastaan.

title: Manta (nimi)

text: Manta on suomalainen naisen etunimi, jonka alkuperänä on kansainvälinen, alkujaan latinalainen nimi Amanda. Amanda tarkoittaa ystävällistä tai rakastettavaa. Manta-nimi on Väestörekisterikeskuksen mukaan annettu vuoden 2015 loppuun mennessä 273 henkilölle.

title: Cinderella Man

text: Cinderella Man on Ron Howardin ohjaama elokuva nyrkkeilijä James J. Braddockista. Elokuvan nimi tulee Braddocin kutsumanimestä Cinderella Man, suomeksi Tuhkimomies. Yhdysvaltojen Suuren Laman aikaan Braddock nousee ennalta selvästä altavastaajan asemasta voittoon ja siten kansan sankariksi, tuhkimomieheksi.

title: Man O'War

text: Man O'Warin ensimmäinen kilpailu oli harjoituslähtö, joka pidettiin sen ollessa yksivuotias. Silloin ori kuitenkin lähti lähtökarsinasta liian myöhään häviten "Golden Bruum" -nimiselle täysiveriselle. Man O'Warilla oli suuri ruokahalu, ja se joutui lopulta käyttämään kuolaimia syödessään, jottei saisi ähkyä. Kilpailun alussa tästä kuitenkin oli apua, eikä se koskaan nirsoillut ennen kilpailua. 6. kesäkuuta Man O'Warilla oli sen ensimmäinen oikea kilpailu, joka käytiin Belmont Parkin radalla. Man O'War voitti kilpailun kuudella hevosenmitalla. Kolme päivää myöhemmin olivat orin toiset kilpailut, jotka ori voitti jälleen. Man O'War voitti myös neljä seuraavaa lähtöä. Man O'Warista alettiin puhua, että ori olisi voittamaton, kunnes 13. elokuuta 1919 se hävisi Saratogassa "Upset"-nimiselle täysiveriselle puolella hevosenmitalla. Kymmenen päivää myöhemmin Man O'War kohtasi Upsetin uudelleen ja voitti.

title: Luettelo Mega Man -pelisarjan hahmoista

text: Omega on tohtori Weilin mestariteos, erittäin suurikokoinen ja vahva reploidi. Ennen "Mega Man Zero" -sarjan tapahtumia Omega oli karkoitettu avaruuteen, mutta palaa sarjan kolmannessa pelissä. Zero taistelee Omegaa vastaan pelin lopputaistelussa. Zero tuhoaa Omegan kaksi ensimmäistä muotoa, mutta lopulta nähdään Omegan oikea muoto, joka yllättäen näyttää samalta kuin Zero itse. Tulee selville, että alkuperäisen Zeron mieli oli X-sarjan jälkeisenä aikana siirretty uuteen kehoon, ja nyt Omega käyttää Zeron alkuperäistä kehoa. Mega Man X ilmestyy ja rohkaisee Zeroa sanomalla, että vaikka tämän nykyinen ruumis on vain kopio, hänen mielensä ja sielunsa on silti oikea Zero. Lopussa Zero tuhoaa Omegan ja siten myös alkuperäisen ruumiinsa.

title: Mega Man (pelisarja)

text: Klassisessa sarjassa suuri osa hahmoista on nimetty musiikkitermien mukaan. Näistä esimerkkejä ovat Mega Manin alkuperäinen nimi Rock ja hänen siskonsa Roll, joka on viittaus rock and roll -musiikkiin, Proto Manin japanilainen nimi Blues, sekä Mega Manin kilpailija Bass.

title: Manfred Mann (muusikko)

text: Lubowitz opiskeli musiikkia ja aloitti uransa Etelä-Afrikassa, mutta muutti 1961 Britanniaan, koska vastusti kotimaansa apartheidia. Hän kirjoitti brittiläiseen jazzlehteen nimimerkillä Manfred Manne, mutta pian nimi lyheni muotoon Manfred Mann. Hän tutustui kosketinsoittaja ja rumpali Mike Huggiin, jonka kanssa hän perusti 1962 yhtyeen blues-jazzyhtyeen Mann Hugg Blues Brothers. Yhtye teki 1963 levytyssopimuksen EMIn kanssa ja muutti nimensa Manfred Manniksi. Yhtye hajosi 1969, mutta Manfred Mann ja Mike Hugg perustivat saman tien kokeellisen jazz-rockyhtyeen Manfred Mann Chapter Three. Lyhytikäinen yhtye ehti julkaista kaksi albumia. 1971 syntyi Manfred Mann's Earth Band, joka on yhä elossa ja levyttää. Hän on julkaissut myös omia levyjä nimellä Manfred Mann's Plain Music.

text: Vaikka G-Man on esiintynyt jokaisessa "Half-Life"-pelissä (poikkeuksena "Half-Life 2":n teknologiademo ""), hän on sarjan salaperäisin henkilö. Hänen alkuperänsä ja motiivinsa ovat olleet alusta alkaen mysteeri, ja jopa hänen todellinen nimensä on pidetty salaisuutena. "G-Man" on amerikanenglannissa esiintyvä slangisana, jolla voidaan viitata FBI-agenttiin tai Yhdysvaltain hallitukselle työskentelevään virkamieheen. Vaikka hahmon nimi on vakiintunut pelaajien keskuuteen, peleissä nimi "G-Man" tai "Gman" esiintyy vain "Half-Life"-pelien tiedostoissa ja lopputeksteissä. Hahmon nimi viittaa todennäköisesti salaliittoteorioissa esiintyviin "mustapukuisiin miehiin", jotka on usein liitetty ufotapauksiin ja muihin paranormaaleihin ilmiöihin. G-Manin esikuvana pidetään mm. Salaisista kansioista tuttua Tupakkamiestä.

title: Kristinuskon historia

text: Manikealaisuus oli yksi suuria muinaisia uskontoja. Sen perusti profeetta Mani, jonka sanotaan syntyneen Persiassa ja eläneen noin vuosina 210-275. Nimi Mani on enemmänkin kunnioitusta osoittava titteli kuin oikea nimi, ja se syrjäytti hänen varsinaisen nimensä niin ettei sitä enää edes tunneta. Suurin osa Manin kirjoituksista on kadonnut. Hän sai todennäköisesti vaikutteita mandealaisuudesta ja aloitti saarnaamisen varhaisella iällä. Hän väitti olevansa Uudessa testamentissa luvattu Parakletos, Puolustaja: viimeinen profeetta, profeettojen sinetti, joka päättäisi sen Jumalan ohjaamien miesten sarjan, joihin kuuluivat sellaiset henkilöt kuin Zarathustra, Hermes, Platon, Buddha ja Jeesus.

title: Opel Manta

text:
Ralleissa paljon käytetyn Manta 400 mallin Irmscher elektroninen polttoaineen ruiskutus oli korvattu kahdella kaksikurkkuisella Weber kaasuttimella, jolloin tehoa saatiin 275 hv. Nelivalokeula ja lokasuojien levikesarja myytiin Mantaan lisävarusteena.
Opel Manta 400 mallin nimi ei tule moottorin iskutilavuuden mukaan, kuten muissa i sarjan Mantoissa. Manta 400 moottori on sama kuin Ascona 400 mallissa. Ascona 400 oli luokittelumalli rallia varten ja sen nimi tuli luokitteluun vaadittavasta 400 kpl määrästä, mallia kuitenkin valmistettiin 448 kappaletta.

title: Sergeanne Golon

text: Sergeanne Golon on ranskalaisen kirjailija Anne Golonin (oikea nimi Simone Changeux, s. 19. joulukuuta 1921 Toulon – 14. heinäkuuta 2017) käyttämä salanimi. Hän tuli maailmankuuluksi Angelika-sarjallaan. Serge Golon (oikea nimi Vsevolod Sergejevitsh Goloubinoff, 1903-1972) oli hänen aviomiehensä, joka avusti vaimoaan tutkimalla historiallisia taustoja. Ensimmäinen Angelika-romaani julkaistiin nimillä Anne ja Serge Golon, koska agentin mielestä miehen nimi edistäisi paremmin myyntiä. Englanninkieliseen käännökseen päätyi kuitenkin Sergeanne – nimenmuutos josta agentti ei neuvotellut tekijöiden kanssa.

title: Korpelalaisuus

text: Ilpo Pursiainen käytti teoksessaan "Suomalais-ugrilainen millenarismi" kristalliarkkiliikkeen eli korpelalaisuuden lahkonjohtajasta nimeä "Niilo Holmgren". Lahkon johtajan oikea nimi lienee ollut Sigurd Siikavaara. Toisen "profeetan" oikea nimi oli Arthur Niemi, joka oli lahkon kakkosmies. Myös Lundmark käytti heistä teoksessaan peitenimiä.

title: Mann gegen Mann

text: Mann gegen Mann on Rammsteinin 22. singlejulkaisu. Se levytettiin vuonna 2005 Teldex Studionissa, Berliinissä. Kappaleesta on tehty musiikkivideo. Kappaleen teemana on miesten homoseksuaalisuus. Kappaleen nimi on saksaa ja tarkoittaa ”mies miestä vasten” tai ”mies miestä vastaan”.12″ vinyyli