query: Milloin Kösem Sultan syntyi?

title: Kösem Sultan

text: Devletlu İsmetlu Mahpeyker Kösem Valide Sultan Aliyyetü'ş-Şân Hazretleri (1590 – 2. syyskuuta 1651), tunnettu paremmin nimellä Kösem Sultan, oli Ottomaanien valtakunnan sulttaanin Ahmed I:n haaremin suosikkivaimo ja kahden myöhemmän sulttaanin äiti, valide sultan. Kösem Sultan toimi virallisena hallitsijana kahdesti ja oli ottomaanien historian aikana toinen nainen, joka lainvoimaisesti hallitsi valtakuntaa. Kösem Sultan oli yksi naisten sultanaatin ajan merkittävimpiä hahmoja, ja hän käytti valtaa julkisessa hallinnossa noin 30 vuoden ajan.[1]

title: Kösem Sultan

text: Luokka:Osmanien hallitsijat Luokka:Osmanien valtakunnan naiset Luokka:Sijaishallitsijat Luokka:Vuonna 1590 syntyneet Luokka:Vuonna 1651 kuolleet

title: Kösem Sultan

text: Osmanien valtakunnassa oli vallinnut käytäntö, jonka mukaan valtaan nousseen sulttaanin tuli teloittaa veljensä. Tavan syntymiseen oli vaikuttanut suuresti Osmanien interregnum, ajanjakso 1400-luvulla, jolloin sulttaani Bayezid I:n pojat taistelivat vallasta eikä valtakunnalla ollut kiistatonta hallitsijaa 11 vuoteen. Murat kuitenkin kuunteli Kösemiä neuvonantajana, ja Kösem onnistui säästämään Ibrahim I:n, josta tuli sulttaani Muratin kuoltua. Murat menehtyi maksakirroosiin vuonna 1640 ja eli isänsä lailla vain 27-vuotiaaksi. Ibrahim oli kuitenkin epävarma hallitsija; hän oli joutunut elämään arestissa ja alituisessa kuolemanpelossa siitä lähtien, kun Murat oli tapattanut hänen veljensä. Hän oli neuroottinen, kärsi päänsärystä ja paniikkikohtauksista ja osoittautui aikaa myöten tehtäväänsä mielenterveydeltään sopimattomaksi. Muutama ensimmäinen vuosi hänen hallinnostaan sujui hyvin, mutta aikaa myöten Kösem otti jälleen vallan varsinaisena hallitsijana. Hänen kilpailijansa oli suurvisiiri Kemankeş Kara Mustafa pašša, josta itse sulttaani piti. Kösem liittoutui suurvisiiriä vastaan hoviin Ibrahimia hoitamaan tuomansa henkiparantaja Cinci Hocan ja visiiri Sultanzade Semiz Mehmed paššan kanssa. Kolmikko arvosteli lakkaamatta suurvisiiria, joka pyysi useita kertoja saada erota. Ibrahim ei myöntänyt eroa, mutta lopulta erotti Mustafa paššan itse tammikuussa 1644, jonka jälkeen hänet teloitettiin.[2][9][10]

title: Kösem Sultan

text: Osman II suistettiin vallasta ja teloitettiin 1622, ja sen jälkeen Mustafa I palasi valtaan. Mustafan lyhyeksi jääneen valtakauden jälkeen valtaistuimelle nousi Ahmed I:n ja Kösemin 14-vuotias poika Murat IV. Kösem julistautui viralliseksi hallitsijaksi siihen asti, kunnes hänen poikansa saavuttaisi täysi-ikäisyyden.[1] Kun Murat IV saavutti täysi-ikäisyyden 20-vuotiaana, hänen onnistui siirtää valta omiin käsiinsä sekä janitsaareilta että äidiltään. Hän pystyi hallitsemaan itsenäisesti ja oli tässä mielessä poikkeus naisten sultanaatin ja myös pitkälle koko 1600-luvun heikkojen sulttaanien aikakautena.[8]

title: Naisten sultanaatti

text: Yksi vaikutusvaltaisimmista oli Kösem Sultan, joka toimi rinnakkais- tai sijaishallitsijana neljän sulttaanin aikana. Naisten sultanaatin ajan katsotaan päättyneen 1650-luvulla, kun sulttaaniäiti Turhan Sultan todennäköisesti murhautti Kösem Sultanin suojellakseen poikansa Mehmed IV:n valtaistuinta. Turhan luovutti henkilökohtaisen valtansa Köprülü Mehmed Paššalle, joka astui suurvisiirin virkaan lähes yksinhallitsijan oikeuksin 1656. Myös joillakin myöhemmistä sulttaaniäideistä ja -vaimoista oli merkittävästi poliittista valtaa, kuten esimerkiksi Ahmed III:n äidillä Emetullah Rabia Gülnûş Sultanilla. Lisäksi Ahmed III:n hallinnon loppupuoliskolla, jolloin sulttaani itse otti vain vähän kantaa päätöksentekoon, myös suurvisiirin vaimo ja sulttaanin tytär Hatice Sultan osallistui valtakunnan hallitsemiseen.

title: Kösem Sultan

text: Kösem Sultan oli yksi valtakunnan rikkaimmista henkilöistä, ja hän käytti varojaan runsaasti hyväntekeväisyyten. Hän muun muassa kustansi kastelujärjestelmien kaivamisen Egyptiin ja tuki köyhiä Mekassa. Hän myös rakennutti varoillaan julkisia rakennuksia, kuten karavaaniseraljin ja Valide Hanin moskeijan Istanbulin vanhan torin varrelle sekä Perjantai-moskeijan Üsküdariin.[15] Säilyneen mielikuvan mukaan häntä pidetään Turkissa jalomielisenä, anteliaana ja hyvin älykkäänä ihmisenä.[1] Hänen perintönsä ja hallintonsa ei ollut kuitenkaan pelkästään myönteinen, sillä hänen aikansa oli ankaran valtataistelun ja juonittelun aikaa. Lisäksi pätevän suurvisiirin Kara Mustafa paššan erottaminen ja surmauttaminen suisti Osmanien valtakunnan pitkäaikaiseen kaaokseen ja epäjärjestykseen. Seuranneiden 12 vuoden aikana suurvisiirinä toimi 18 miestä, joista neljä teloitettiin ja 11 jouduttiin erottamaan.[16]

title: Emetullah Rabia Gülnûş Sultan

text: Hän syntyi Kreetalla 1642 kreikkalaisen papin perheeseen nimellä Evmania Voria. Saari kuului tuolloin Venetsialle, jonka kanssa sotineet osmanit hyökkäsivät sinne vallaten Rethymnonin 1645. Pieni Gülnûş Emetullah kuljetettiin Istanbuliin. Hänestä tuli vartuttuaan yksi Topkapin palatsin haaremin naisista ja sulttaani Ibrahim I:n pojan Mehmed IV:n lempijalkavaimo. Mehmed kiintyi Gülnûş Emetullahiin ja otti hänet vaimokseen. Hän synnytti Mustafa II:n 1664, jolloin hän sai sulttaanin äitiä tarkoittavan arvonimen Valide sultan. Nuorempi poika Ahmed III syntyi 1673.

title: Haseki Sultan

text: Haseki Sultanin asuintilat olivat yleensä lähellä sulttaanin asuntoa. Usein Haseki Sultanit olivat puolisojensa suosimia ja heidän asemansa oli turvattu, mutta koska he eivät yleensä olleet virallisesti naimisissa sulttaanin kanssa he menetettyään suosionsa saattoivat menettää asuntonsa lyhyessä ajassa. Säännönmukaisesti Hasekit kuitenkin säilyttivät arvonimensä ja oikeuden heille ajoittain maksettuun rahasummaan. Arvonimeä käytettiin ensimmäisen kerran Suleiman I:n suosikkijalkavaimosta Hürrem Sultanista (n. 1510-1558), jonka kanssa Suleiman avioitui laillisesti ja joka nousi huomattavan korkeaan asemaan Topkapin palatsissa. Hasekien saama avustussumma kasvoi suureksi naisten sultanaatin aikana 1500-1600-luvulla, jolloin hovin naisilla oli poikkeuksellisen paljon valtaa valtakunnan asioihin. 1600-luvun puolenvälin aikoihin ja sen jälkeen summa kuitenkin pieneni: Murat IV:n ja Ibrahim I:n palveluksesta eläköityvät hasekit saivat 100 hopearahaa, kun esimerkiksi Kösem Sultan sai aikanaan 1000 hopearahaa.

title: Kösem Sultan

text: Kösem keräsi paljon vaikutusvaltaa ja poliittista sananvaltaa jo miehensä elinaikana. Kun Ahmed I kuoli 27-vuotiaana vuonna 1617, Kösem tuki hänen kruununperijäkseen hänen veljeään Mustafa I:tä. Kösem liittoutui janitsaarien kanssa, mikä takasi hänelle tämän voimakkaaksi poliittiseksi tekijäksi nousseen instituution tuen. Hallitsijana heikon Mustafan valtakausi kesti alle vuoden, minä aikana Kösem käytännössä johti valtakuntaa. Mielenterveyden ongelmista kärsinyt Mustafa suistettiin valtaistuimelta, mikä oli takaisku Kösemille. Seuraavaksi valtaistuimelle nousi Osman II, joka oli Ahmed I:n poika toisen vaimon kanssa. Tänä aikana Kösem pysyi valvottuna sivussa hallinnosta, mutta samoin kuin Mustafan kohdalla hän säilytti arvokkaan asemansa valide sultanina, sillä kummallakaan sulttaanilla ei ollut elossa olevaa äitiä.[7][2]

title: Kösem Sultan

text: Ahmed pašša kuristettiin, ja hänen jäännöksensä paloiteltiin kappaleiksi väkijoukon edessä 8. elokuuta 1648. Hän sai tapahtuneen vuoksi postuumin lisänimen Hezarpare, ”tuhat palasta”. Ibrahim kuristettiin 18. elokuuta uuden suurvisiirin käskystä ja virkamiesten todistaessa. Seuraavaksi valtaan nostettiin tuolloin kuusivuotias Mehmed IV, joka oli Ibrahimin poika ja Kösemin pojanpoika. Alaikäisen Mehmedin tultua hallitsijaksi Kösem pystyi jälleen julistautumaan viralliseksi hallitsijaksi.[1][11]

title: Kösem Sultan

text: Kösem oli syntyjään kreikkalainen tai bosnialainen, nimeltään mahdollisesti Anastasia tai Nasya.[2] Joissakin lähteissä kerrotaan, että hänet olisi kaapattu Kreikasta Bosniaan, jonka kuvernööri oli esitellyt hänet Ahmed I:lle.[3] Ahmed oli saman ikäinen kuin Kösem. Joka tapauksessa hänet tuotiin Ahmed I:n haaremiin noin 15-vuotiaana ja kääntyi islamin uskoon.[4]

title: Kösem Sultan

text: Kösem on suosittu ja romantisoitu aihe nykyturkkilaisessa viihteessä, ja hänestä on kirjoitettu romaaneja, tehty oopperoita ja kuvattu elokuvia ja televisiosarjoja. Uusimpia ovat 2010 ensi-iltansa saanut elokuva Mahpeyker - Kösem Sultan ja 2015 alkanut televisiosarja Muhtesem Yüzyil: Kösem.[17][18] Izmirissä esitetty ooppera Kösem Sultan kertoo kehitystarinan, kuinka nuoresta viattomasta tytöstä tulee vihan ja vallanhimon ajama juonittelija.[19]

title: Valide Sultan

text: Venetsialaissyntyinen Nurbanu Sultan oli Selim II:n vaimo ja Murat III:n äiti. Valide Sultanina hän oli myös todellinen rinnakkaishallitsija 1574–1583, jolloin hän johti hallintoa yhdessä suurvisiiri Sokollu Mehmed Paššan kanssa. Hän oli myös ensimmäinen Naisten sulttaanikunnan aikakauden rinnakkaishallitsija. Osmanien valtakunnan Valide Sultaneista vaikutusvaltaisin oli Kösem Sultan.

title: Fatma Sultan

text: Fatman isä Ahmed I kuoli 1617 Fatman ollessa noin 11-vuotias. Hänen äitinsä Kösem oli yksi Osmanien valtakunnan historian vaikutusvaltaisimmista naisista naisten sultanaattina tunnetun ajanjakson aikana ja toimi elämänsä aikana rinnakkaishallitsijana useampaan otteeseen. Fatman lailla myös hänen sisarensa Ayşe Sultan vihittiin avioliittoon osmaniylimysten kanssa monta kertaa poliittisin perustein. Tapa oli käytössä myös eurooppalaisissa kuningashuoneissa, joista poiketen osmanit eivät naittaneet prinsessoja toisten valtioiden kuningashuoneisiin.

title: Kösem Sultan

text: Kääntyessään islamin uskoon Kösem sai uuden nimen Mahpeyker (”Kuun muotoinen”, ts. kurvikas). Nimen Kösem taustasta on eri versioita. Hänen kerrotaan olleen hyvin kaunis ja ihonsa ”sileä ja karvaton”, ja siksi hän olisi saanut nimen Kösem (Köse= ”Karvaton, parraton”).[4] Toisaalta ottomaanien turkinkieliset sanat Kösem/Kösemen tarkoittivat myös johtajaa, itsenäistä henkilöä. Kösemissä joka tapauksessa yhdistyivät sekä äly että kauneus, ja hän eteni muiden Ahmed I:n haaremin naisten ohitse sulttaanin vaimoksi.[1]

title: Murat IV

text: Murat IV syntyi Istanbulissa sulttaani Ahmed I:n ja Kösem Sultanin pojaksi. Hän oli epätavallisen suuri ja voimakas mies. Hän harrasti jousiammuntaa ja painia. Hänen sanotaan olleen niin vahva, että hän kykeni painissa päihittämään vastustajansa pelkästään yhdellä kädellä. Hän myös käytti taistelussa aseinaan raskasta nuijaa sekä suurta miekkaa, jotka molemmat painoivat kertomusten mukaan vähintään 50 kilogrammaa. Murat IV:stä tuli sulttaani 14-vuotiaana, kun hänen mielisairas setänsä, sulttaani Mustafa I, syöstiin vallasta ja otettiin vangiksi. Valtakautensa alkuvuosina Murat IV oli pelkkä nukkehallitsija, ja todellinen valta oli hänen äidillään. Samaan aikaan Osmanien valtakunta alkoi rappioitua: persialaiset valloittivat suuria alueita, Anatoliassa syntyi kapinoita ja janitsaarit hyökkäsivät sulttaanin palatsiin.

title: Cinci Hoca

text: Hüseyinin syntymäajasta ei ole tietoa eikä hänen syntymäpaikastaan täyttä varmuutta. Hänen lisänimensä Safranbolulu ("Safranbolulainen") viittaa hänen syntyneen Safranbolun kaupungissa pohjois-Anatoliassa. Hän oli iältään vielä nuori, kun hän muutti Istanbuliin. Hän väitti polveutuvansa Sadr al-Din al-Qunawista, joka on tunnettu sufilainen teosofi ja mystikko. Istanbulissa Hüseyin opiskeli madrasassa. Hän toimi opintojensa ohella manaajana ja henkiparantajana, ja otti nimekseen "Jinnien herraa" tarkoittavan Cinci Hocan. Hän ei ollut lahjakas oppilas, mutta kompensoi koulumenestyksen puutetta rahalla, jonka tienasi oheistoimistaan. Sulttaaninäiti Kösem Sultan kuuli hänestä ja kutsui hänet auttamaan poikaansa. Prinssi Ibrahim oli kasvanut alituisessa pelossa, että hänen sulttaaniveljensä Murat IV surmaisi hänet noustuaan valtaistuimelle, kuten oli tehnyt toisille veljilleen. Cinci Hoca onnistui kohottamaan Ibrahimin mielialaa, mutta noustuaan valtaistuimelle Ibrahim kärsi yhä mielenterveysongelmista. Tähän mennessä Cinci Hocasta oli tullut tärkeä Ibrahimille, joten hänet lisättiin hovin jäseneksi. Hänellä oli hyvät välit myös sulttaaniäiti Kösemiin, joka otti ahkerasti osaa korkeimman hallinnon ja Topkapin palatsin hovin sisäiseen juonitteluun.

title: Kösem Sultan

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Gábor Ágoston,Bruce Alan Masters| title = Encyclopedia of the Ottoman Empire| publisher = Infobase Publishing| year = 2009| id = ISBN 0-8160-6259-5}} Citation error, replace with{{cite book| author = Leslie P. Peirce| title = The Imperial Harem - Women and Sovereignty in the Ottoman Empire| publisher = Oxford University Press| year = 1993| isbn = 0-19-507673-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Selcuk Aksin Somel| title = The A to Z of the Ottoman Empire| publisher = Rowman & Littlefield| year = 2010| isbn = 0810875799}}

title: Mahmud I

text: Mahmud I (2. elokuuta 1696 – 13. joulukuuta 1754) oli Osmanien valtakunnan sulttaani 1730–1754. Hän syntyi Istanbulissa sulttaani Mustafa II:n ja Valide Sultan Salihan pojaksi. Hän varttui isoäitinsä Gülnûşin huomassa ja opiskeli mm. historiaa, kirjallisuutta, runoutta ja musiikkia.

title: Ibrahim I

text: Uudeksi suurvisiiriksi nousi Sultanzade Semiz Mehmed pašša. Hänen äitinsä Kösem, joka oli pyrkinyt pysymään vallankahvassa kiinni koko aikuisikänsä, sai jälleen lisää vaikutusvaltaa hovin asioihin. 1646 Ibrahimin terveydentila alkoi heiketä. Hän kärsi jatkuvista päänsäryistä ja masennuksesta. Ibrahim vietti yhä enemmän aikaa jalkavaimojensa luona ja kulutti hovin varoja suruttomasti. Hän kohotti useita jalkavaimojaan arvostettuun hasekin asemaan ja myönsi heille maita ja omaisuuksia. Avioiduttuaan suosikkinsa Telli Hasekin kanssa hän määräsi Ibrahim paššan palatsin lattiat päällystettäväksi kalliilla soopelinnahkoilla ja annettavaksi Telli Hasekille Telli Haseki sai aviossa nimen Hümaşah Sultan. Palatsin huikentelevainen rahankäyttö ja turmeltumisen lisääntyminen suututti kansan. Kösem ei enää pystynyt vaikuttamaan poikansa päähänpistoihin. Viimein janitsaarit ja osa ulaman jäsenistöstä nousi kapinaan 1648. Ibrahim kuitenkin kieltäytyi hyväksymästä erottamistaan, mikä hermostutti janitsaareja. Monien historioitsijoiden mukaan Kösem valtuutti janitsaarit teloittamaan poikansa pitkään jatkuneen ja kärjistyneen poliittisen prosessin pakottamana. Leslie P. Peircen mukaan Kösem oli kuitenkin jo hyvinkin valmis pääsemään eroon pojastaan, joka katastrofaalisen valtakautensa aikana oli tuhonnut monia vanhemman veljensä Murat IV:n aikaansaannoksia. Aiemmassa kirjeessään Kösem oli kirjoittanut Ibrahimista virassa olleelle suurvisiiri Tezkereci Ahmed paššalle seuraavasti: ”Lopulta hän ei tule jättämään minua sen enempää kuin sinuakaan henkiin. Hän tulee menettämään valtansa hallintoon. Koko yhteiskunta on raunioina. Pane hänet viralta välittömästi.”

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Kösem Sultan

text: Kösemilla oli pystyviä vihollisia Topkapin hovinaisissa. Ibrahimin vaimo ja Mehmed IV:n äiti Turhan Sultan, joka oli Kösemin miniä, kuuli Kösemin suunnitelman vaihtaa Mehmed IV tämän veljeen Süleymaniin. Kösem suunnitteli Mehmed IV:n ja tämän äidin surmaamista ja sai hankittua puolelleen janitsaarien johdon. Turhan Sultan ei jäänyt juonittelutaidoissa Kösemistä jälkeen, ja hän järjesti itsensä ja poikansa puolustukseksi Kösemin salamurhan.[2] Palatsin henkivartiokaartin jäsenet kuristivat Kösemin verhonnyörillä 2. syyskuuta 1651. Hänen ruumiinsa siirrettiin Topkapista Eski Sarayn vanhaan palatsiin ja haudattiin miehensä Ahmed I:n mausoleumiin.[1] Samaan mausoleumiin on haudattu myös heidän lapsensa Murat IV ja Ayşe Sultan ja neljäkymmentä muuta hallitsijasuvun jäsentä .[14]

title: Fatma Sultan

text: Fatma Sultan, joskus myös Fatima Sultan, (1605/1606 Istanbul, Osmanien valtakunta – 1667/1670 Istanbul, Osmanien valtakunta) oli Osmanien valtakunnan kuningashuoneen prinsessa, joka tunnetaan useista poliittisista avioliitoistaan. Fatma Sultan oli sulttaani Ahmed I:n ja tämän puolison Kösem Sultanin tytär.

title: Kösem Sultan

text: Kösem synnytti Ahmed I:lle neljä poikaa ja kolme tytärtä. Hänen kahdesta pojastaan, Muratista ja Ibrahimista, tuli myöhemmin sulttaaneja, kuten myös pojanpojasta Mehmedistä.[1] Kösemin tyttäristä Ayşe Sultan ja Fatma Sultan tunnetaan lukuisista poliittisista avioliitoistaan; Ayşe meni naimisiin elämänsä aikana kuudesti ja Fatma seitsemän kertaa.[6]

title: Amet-khan Sultan

text: Amet-khan Sultan (Venäjäksi: Амет-хан Султан; 25. lokakuuta 1920 Alupka, Krim – 1. helmikuuta 1971) oli neuvostoliittolainen taistelulentäjä sekä koelentäjä. Hän muun ohella taisteli Hawker Hurricane ja Bell P-39 Airacobra sekä Lavotškin La-7-hävittäjäkoneilla, saaden 30 pudotusta. Ensimmäinen ilmavoitto syntyi törmäämäällä Junkers Ju 88 -koneeseen. Sultan koelensi ainakin Tupolev Tu-16 -konetyypillä. Sultan valmistui pilotiksi sotilaallisesta lentokoulutuksesta vuonna 1940. Hän lensi arviolta 600 sotilaslentotehtävää sekä osallistui noin 150 ilmataisteluun, missä saavutti 30 ilmavoittoa yksin ja 19 jaettuina pudotuksina.

title: Kösem Sultan

text: Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. (in Turkish)

title: Kösem Sultan

text: Aikaa myöten Kösem menetti kykynsä hallita epävakaata poikaansa, jonka hallinto alkoi rappeutua. Ibrahim kulutti yhä enemmän aikaa jalkavaimojensa parissa, joita hän jatkuvasti kohotti arvostettuun hasekin asemaan ja myönsi heille maita ja omaisuuksia. Avioiduttuaan suosikkinsa Telli Hasekin kanssa hän määräsi Ibrahim paššan palatsin lattiat päällystettäväksi soopelinnahkoilla ja annettavaksi Telli Hasekille. Palatsin huikentelevainen rahankäyttö ja turmeltumisen lisääntyminen suututti kansan. Viimein janitsaarit ja osa ulaman jäsenistöstä nousi kapinaan 1648. Ibrahim kuitenkin kieltäytyi hyväksymästä erottamistaan, mikä hermostutti janitsaareja.[10][11] Monien historioitsijoiden mukaan Kösem valtuutti janitsaarit teloittamaan poikansa pitkään jatkuneen ja kärjistyneen poliittisen prosessin pakottamana.[12][2] Leslie P. Peircen mukaan Kösem oli kuitenkin jo hyvinkin valmis pääsemään eroon pojastaan, joka katastrofaalisen valtakautensa aikana oli tuhonnut monia vanhemman veljensä Murat IV:n aikaansaannoksia. Aiemmassa kirjeessään Kösem oli kirjoittanut Ibrahimista virassa olleelle suurvisiiri Tezkereci Ahmed paššalle seuraavasti: ”Lopulta hän ei tule jättämään minua sen enempää kuin sinuakaan henkiin. Hän tulee menettämään valtansa hallitukseen. Koko yhteiskunta on raunioina. Pane hänet viralta välittömästi.”[13]

title: Kösem Sultan

text: Vuonna 1612 Venetsian suurlähettiläs kuvaili Kösemiä seuraavasti: ”– –kaunis ja älykäs sekä monitaitoinen nainen, joka laulaa upeasti, minkä vuoksi sulttaani rakastaa häntä suuresti – – Ei sillä, että jokainen häntä kunnioittaisi, mutta häntä kuunnellaan joissakin asioissa ja hän on sulttaanin, joka haluaa pitää hänet koko ajan vierellään, suosikki.” Neljä vuotta myöhemmin toisen venetsialaisdiplomaatin kuvaus osoitti Kösemin keränneen kasvavasti arvovaltaa: ”Hän voi tehdä mitä haluaa sulttaanille, jonka sydämen hän omistaa täydellisesti, eikä mitään häneltä kielletä”. Diplomaatti huomautti lisäksi, että Kösem hyvin viisaasti pitäytyi puuttumasta jokaiseen asiaan, sillä sulttaani ei halunnut antaa käsitystä, että olisi naisten johdateltavissa, kuten isänsä oli aikoinaan ollut.[5]

title: Ibrahim I

text: Ibrahim I oli yksi sulttaani Ahmed I:n ja Kösem Sultanin kolmesta pojasta. Hän kasvoi aikuiseksi naisten sultanaatiksi nimettynä aikakautena, jolloin Osmanien valtakunnan sisäinen juonittelu ja valtataistelu oli huipussaan ja valtaa jakamaan nousivat usein sulttaanien vaimot Haseki Sultanit ja sulttaanien äidit Valide Sultanit. Hänen setänsä sulttaani Mustafa I kärsi mielenterveysongelmista ja suistettiin valtaistuimelta kaksi kertaa. Hänen isoveljensä sulttaani Osman II:n (äiti Mâhfirûze Sultan) murhasivat kapinoivat janitsaarit 1622 valtaistuimelle. Toinen sulttaaniksi noussut isoveli Murat IV murhautti kolme nuorempaa veljeään mahdollisina kilpailijoina. Ibrahim, joka oli kasvanut arestissa palatsissaan, uskoi joutuvansa myös murhatuksi. Ilmeisesti Murat antoi käskyn myös Ibrahimin teloittamiseksi, mutta hänen äitinsä Kösem Sultan onnistui säästämään poikansa hengen. Tällä kaikella oli vaikutuksensa Ibrahimin mielenterveyteen. Muratin kuoltua 1640 suurvisiiri Kemankeş Kara Mustafa pašša kutsui Ibrahimin sulttaanin palatsiin ottamaan valtaistuimen vastaan, hysteerisenä hän vastusteli ankarasti, sillä hän uskoi, että kyseessä oli salajuoni hänen teloittamisekseen. Hänen äitinsä toi hoviin henkiparantajana mainetta keränneen Cinci Hocan. Hoca oli Grigori Rasputinin kaltainen hahmo, jonka hoidot auttoivat Ibrahimia, mutta joka tavoitteli samalla omaa hyötyään ja otti osaa hovin juonitteluun.

title: Bandar ibn Sultan

text: Bandar ibn Sultan syntyi Ta’ifissa kruununprinssi Sultan ibn Abdilazizin pojaksi. Hän opiskeli RAF College Cranwellissa ja pääsi luutnantiksi Saudi-Arabian kuninkaallisissa ilmavoimissa, jossa hän palveli seitsemäntoista vuotta.


query: Minä vuonna Postipankki perustettiin?

title: Postipankki

text: Postipankki (PSP[1]), aiemmin Postisäästöpankki, myöhemmin Leonia Pankki ja Sampo Pankki, oli Suomessa vuodesta 1887 toiminut valtio-omisteinen pankki. Vuonna 2006 tuolloinen omistaja Sampo-konserni myi pankin. Pankki toimii nykyisin nimellä Danske Bank tanskalaisen Danske Bankin tytäryhtiönä.

title: Postipankki

text: Sampo-konserni Oyj myi vuonna 2006 Sampo-pankin ulkomaan yksiköineen tanskalaiselle Danske Bankille 4,05 miljardilla eurolla. Kauppa vahvistettiin 2007. Kauppaan kuului myös Mandatum- ja Sampo-nimillä toimineita sijoituspalveluyrityksiä.[11]

title: Maula

text: Kylällä oli aikoinaan oma posti ja postipankki sekä ainakin kaksi kauppaa. Näitä olivat ”Puupää” eli Alapaakkolan Kemin Osuuskauppa (avattiin 1906) ja ”Sattuma”. 1950-luvulla E. Maunu siirsi kauppansa Törmästä Maulaan. Kylässä oli myös Keskimaulan K-kauppa lähellä Itäkosken rajaa vuoteen 1991 saakka. Posti ja postipankki suljettiin vuonna 1990 ja kaupat lopettivat toimintansa vuonna ? . Puhelinkeskus tuli Maulan kylälle1920-luvulla.

title: Posti- ja telelaitos

text: Postipankki (PSP), aiempi Postisäästöpankki, oli valtion rahaliikenteen hoitanut pankki, jonka yksityisasiakkaiden asiointi hoidettiin pääasiassa postikonttorien kautta. Pankki yhtiöitettiin 1987.

title: Suomen Matkailuliitto

text: Laajaa hotellitoimintaa Lapissa harjoittanut ja isoja hotelli-investointeja tehnyt Suomen Matkailuliitto ajautui konkurssiin 2001 huolimatta vuonna 1997 alkaneesta yrityssaneerauksesta, johon sen hakivat Postipankki (nykyisin Danske Bank), Finnvera ja Ilmarinen.

title: Postipankki

text: Vuonna 1998 Leonia Pankilla oli yhteensä 63 henkilöasiakaskonttoria ja 22 yrityskonttoria. Lisäksi pankkipalveluita sai 477 postista.[6] Postin ja pankin tiet erkanivat Sampo-fuusion myötä vuonna 2000. Yli 100 vuotta kestänyt pankin yhteistyö Postin kanssa päättyi, kun pankkipalveluiden tarjoaminen postin kautta lopetettiin kannattamattomana.[8]

title: Postipankki

text: Vuoteen 2006 mennessä pankki toimi Suomen lisäksi kaikissa Baltian maissa.[10]

title: Tilisiirto

text: "Postisiirto" otettiin Suomessa käyttöön vuonna 1939. Postisiirron saattoi tehdä Postisäästöpankin (myöh. "Postipankki") välityksellä käyttäen erityistä postisiirtotiliä.

title: Postipankki

text: Pankkiliikenteessä pankin tunnuksena säilyi PSP aina vuoteen 1997 asti.

title: Palopuro

text: Palopurossa on ollut kauppa, kirjasto, koulu, neuvola, posti ja postipankki sekä rautatieseisake. Koulu lakkautettiin vuonna 2011. Kylän nimi oli aiemmin Palojoki, mutta se muutettiin vuonna 1951, jotta vältyttäisiin sekaannuksilta Nurmijärven Palojoen kylän kanssa. Nimi tulee lähellä virtaavasta Vantaanjoen sivujoesta Palojoesta.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Suomen ensimmäinen tuotannollisissa tehtävissä käytetty tietokone käynnistettiin Postipankissa vuonna 1958. Näin kaupallinen taho ennätti tieteellisen ESKO:n edelle. Postipankin tilaama kone oli tyyppiä IBM 650, ja se sai lempinimekseen Ensi.

title: Joensuun postitalo

text: Talo rakennettiin alun perin myös jakelukeskusta ja valtion puhelinkeskusta varten. Postitalossa toimi vuosikymmenien ajan lennätin, kaukopuhelupalvelut, postipankki ja lajittelukeskus. Posti muutti pois Kauppakadulle vuonna 2009. Jo sitä ennen 5-kerroksisesta talosta oli muodostunut useiden eri alojen pienten yrityksen toimitalo.

title: Postipankki

text: Postisäästöpankin (PSP) historia alkaa vuodesta 1887. Valtion perustaman Postisäästöpankin tarkoitus oli edistää säästämistä.

title: Pankkilakko

text: Postipankki sai pankkilakoista kilpailuetua. Koska Postipankin henkilöstö ei kuulunut Pankkitoimihenkilöliittoon, Muiden pankkien ollessa suljettuina Postipankit pysyivät auki lakkojen ajan. Merkittävä määrä asiakkaista ja rahoista siirtyi muista pankeista Postipankin suuntaan. Työtaistelut olivatkin Postipankille merkittäviä markkinointitilaisuuksia.

title: Reijo Mäki

text: Mäki valmistui kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta 1982 ja työskenteli kirjailijan työn ohella Postipankissa markkinointitehtävissä ennen siirtymistään vapaaksi kirjailijaksi vuonna 1993. Mäen esikoisromaani, dekkari "Enkelipölyä", ilmestyi vuonna 1985. Kirjailijan tunnetuin hahmo turkulainen yksityisetsivä Jussi Vares esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1986 "Moukanpelissä". Mäen teokset sijoittuvat lähes poikkeuksetta hänen asuinkaupunkinsa Turun baareihin ja kaduille.

title: Pankki

text: Postisäästöpankki perustettiin säästöpankkien kilpailijaksi vuonna 1887. Säästöpankkiaate oli myös Postisäästöpankin perustamisen takana. Postisäästöpankki tarjosi lähes koko maan kattavan konttoriverkoston postitoimipaikoissa sekä paremmat aukioloajat.[15] Postisäästöpankin nimeksi vaihdettiin Postipankki 1970. Postipankista kehittyi ensin Leonia 1998, sitten Sampo Pankki 2001, ja yhteistyö postin kanssa päättyi. Sampo Pankki myytiin Danske Bankille 2006.

title: Postipankki

text: Postisäästötoiminta oli kansainvälinen ilmiö, joka oli jo otettu käyttöön Isossa-Britannissa 1861 ja Ruotsissa 1884. Postisäästöpankki perustettiin säästöpankkien kilpailijaksi. Perustamisen taustalla oli säästöpankkiaate. Perustamista pohtinut postisäästöpankkikomitea piti ongelmana, että ruumiillisen työn tekijät, päivätyöläiset ja palkolliset eivät voineet säästää, koska ei ollut saatavilla luotettavia säästöjen talletuspaikkoja. Olemassa olleiden säästöpankkien ongelmiksi nähtiin tuolloin harvat aukioloajat, pankkien puute maaseudulla sekä huono hoito. Postisäästöpankki tarjosi lähes koko maan kattavan konttoriverkoston postitoimipaikoissa sekä paremmat aukioloajat. Talletuskorko kuitenkin jäi selvästi alhaisemmaksi kuin säästöpankeilla, sillä kaikki talletusvarat sijoitettiin valtion obligaatioihin. Aluksi Postisäästöpankki huolehtikin muihin pankkeihin verrattuna kaikkein pienimpien talletusten keräämisestä.[2]

title: Kiinteistömaailma

text: Kiinteistömaailma perustettiin keväällä vuonna 1990 nimellä PSW Kiinteistömaailma Oy ja sen perustajaosakkaina olivat Postipankki, silloinen vahinkovakuutusyhtiö Sampo ja tietotekniikkayhtiö West Invest. Myöhemmin omistajuus siirtyi kokonaan Sampo Pankille ja siitä edelleen Danske Bankille.

title: Björn Wahlroos

text: Vuonna 2001 Mandatum yhdistettiin Sampo-Leoniaan. Wahlroos oli myös Varman hallituksessa, jolla on historialliset siteet Sampoon. Sammon pankkitoiminta eli vanha Postipankki myytiin Danske Bankille 2006.

title: Japan Post Bank

text: Japan Post Bank Co., Ltd. () on suuri japanilainen pankki, jonka pääkonttori sijaitsee Tokiossa. Japan Post Bank (Japanin postipankki) on tytäryhtiö ja osa postitoimintojen ja rahoituspalvelujen yritysryhmää Japan Post Holdingsia. Japanin pörssissä noteerattu Japan Post Bank (osake 7182) perustettiin vuonna 2006 osana Japanin aiemmin valtiollisesti hoidetun postitoiminnan yksityistämistä. Emoyhtiö Japan Post Holdings oli talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten vuoden 2016 Forbes Global 2000 -listalla maailmanlaajuisesti sijalla 26. sijoittuen samalla Japanin toiseksi suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yritykseksi (osakkeiden markkina-arvo yhteensä 62,6 mrd USD toukokuussa 2016).

title: Postipankki

text: Postisäästöpankki toimi läheisessä yhteistyössä Postin kanssa niin, että osasta postikonttoreita sai myös pankkipalveluita. Omia konttoreita Postisäästöpankeilla oli vain muutama. Sen toiminta oli lainsäädännön rajoitusten takia alkuvuosina vaatimatonta ja voimakas kasvu alkoi vasta 1940-luvun taitteessa, kun pankki otti postisiirron maksujärjestelmäkseen talvisodan alkaessa vuonna 1939.[4]

title: Pentti Hakkarainen

text: Uransa Hakkarainen aloitti Outokumpu Oy:ssä, jossa hän työskenteli 1985–1995, vuosina 1989–1995 rahoitusjohtajana. Sieltä hän siirtyi Osuuspankkien Keskuspankki Oy:n (OKO) palvelukseen vuosiksi 1995–1997 toimien johtokunnan jäsenenä 1995–1997 ja toimitusjohtajana 1997. Hakkarainen toimi Postipankki Oyj:n toimitusjohtajana 1998–2000 ja sitä seuranneen Leonian konsernijohtajana 2000 ja johtokunnan puheenjohtajana 2001. Vuodet 1998–2000 hän oli pankin johtokunnan varapuheenjohtaja ja vuonna 2001 puheenjohtaja. Vuonna 2001 Hakkarainen toimi myös Sampo-konsernin pankkitoiminnasta vastaavana varatoimitusjohtajana.

title: Danske Bank (Suomi)

text: Suomen Danske Bankin historia alkaa vuonna 1887 perustetusta valtion "Postisäästöpankista". Pankin nimeksi muutettiin "Postipankki" vuonna 1970. Postipankista tuli "Leonia" 1998 ja sittemmin Sampo-konsernin omistama "Sampo Pankki" 2001.

title: Reikäkorttikone

text: Suomen ensimmäiset reikäkorttikoneet hankittiin Tilastolliseen päätoimistoon (nykyinen Tilastokeskus) vuonna 1922. 1920-luvulla reikäkorttilaitteistoja hankkivat ainakin Henkivakuutusyhtiö Salama ja Vakuutusyhtiö Sampo. Kansaneläkelaitos otti ensimmäiset reikäkorttikoneensa käyttöön 1940-1941 ja sotavuosien jälkeen myös Yhdyspankki ja Postipankki hankkivat reikäkorttikoneita. Reikäkorttilaitteistojen valmistajana toimintansa aloittanut IBM perusti tytäryhtiön Suomeen 1936 ja vuonna 1952 IBM alkoi myös painaa reikäkortteja omassa painossaan Helsingissä. Vuonna 1955 noin 80 suomalaista organisaatiota käytti reikäkorttikoneita. Reikäkorttikoneita käytettiin Suomessa pienissä kirkkoherranvirastoissa ja koulujen kanslioissa vielä 1980-luvun alussa.

title: Postipankki

text: Vuonna 1970 pankin nimi lyhennettiin muotoon Postipankki. Vuonna 1988 siitä tuli liikepankkeihin rinnastettava Postipankki Oy.

title: Postipankki

text: Postipankki teki yhteistyötä Postin kanssa siten, että pankkipalveluja sai postikonttoreista. Postipankilla oli myös omia pankkikonttoreitaan.

title: Nick Clegg

text: Clegg työskenteli vuoden Itävallassa hiihdonopettajana, ennen kuin meni opiskelemaan antropologiaa ja arkeologiaa Cambridgen yliopiston Robinson Collegeen vuonna 1986. Kesän 1989 hän oli harjoittelijana Helsingissä Postipankissa. Valmistuttuaan hän opiskeli vielä vuoden University of Minnesotassa, jossa kirjoitti työn syväekologian filosofiasta.

title: Postipankki

text: Postisäästöpankki tavoitteli lasten, koululaisten, opiskelijoiden ja työväestön pieniä säästöjä. 1880-luvun lopussa sillä oli jo 253 toimipistettä postitoimipaikoissa. Tallettajien määrä kasvoi nopeasti. Vuonna 1889 tallettajia oli jo yli 20 000. Vertailun vuoksi kaikissa säästöpankeissa oli tuolloin yhteensä 65 000 säästötiliä.[3]

title: Heikki Tuominen (ministeri)

text: Tuominen nimitettiin Postipankin pääjohtajaksi vuonna 1968. Pääjohtajakaudellaan hän johti Postipankkia liikepankiksi sekä kehitti sen ulkomaantoimintoja. Tuominen osallistui myös monien valtionyhtiöden liiketoimintaan, joita olivat Finnair, Neste, Pohjolan Liikenne, Sponsor, Teollisuusrahasto, Vientiluotto ja Mortage Bank of Finland. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1988.

title: Postipankki

text: Joulukuussa 1997 pankki muutettiin julkiseksi osakeyhtiöksi (Postipankki Oyj) ja se yhdistyi niin ikään valtion omistaman, vuonna 1956 perustetun Suomen Vientiluotto Oyj:n kanssa. Uusi konserni otti nimekseen Leonia 23. huhtikuuta 1998. Postipankin nimeksi tuli nyt Leonia Pankki.[5][6] Uuden nimen lähtökohta oli sana leijona (leo tai leon), joka oli asiakkaille tuttu muun muassa säästökirjan kannesta.[7]


query: Milloin tapahtui ns. Wounded Kneen verilöyly?

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Wounded Kneen verilöyly on taistelu, joka käytiin joulukuun lopulla 1890 Wounded Knee -joen lähellä Etelä-Dakotassa. Tuolloin Yhdysvaltain armeijan sotilaat surmasivat noin 150–300 lakota-intiaania. Tapahtuma oli Pohjois-Amerikan intiaanisotien viimeinen merkittävä taistelu. Ammuttujen intiaanien lisäksi tuntematon määrä pakoon päässeitä lakotoja paleltui kuoliaaksi. Yleisen käsityksen mukaan verilöyly alkoi vahingonlaukauksesta, kun armeijan sotilaat yrittivät ottaa pois erään lakotasoturin kivääriä. Kuolleiden intiaanien joukossa oli heidän johtajansa Iso Jalka, lakotanimeltään Si Tanka eli Täplikäs Hirvi.[1]

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Luokka:1890 Luokka:Etelä-Dakota Luokka:Intiaanisodat Luokka:Yhdysvaltain taistelut Luokka:Verilöylyt Yhdysvalloissa Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Mies Joka Pelkää Hevosiaan

text: Mies Joka Pelkää Hevosiaan on tunnettu osallistumisestaan Punaisen Pilven sotaan ja Wounded Kneen verilöylyn jälkeisiin neuvotteluihin. Hän oli Hullun Hevosen ohella yksi oglaloiden neljästä viimeisestä sotapaidan kantajasta eli johtajasta, joilla oli oikeus pitää yllään erityistä arvostettujen sotureiden käyttöön tehtyä paitaa.

title: Verilöyly

text: Vähemmälle sijalle ovat jääneet alkuasukkaita kohtaan tehdyt veriteot Afrikassa, Amerikassa ja Australiassa. Esimerkkeinä mainittakoon Wounded Kneen verilöyly ja Kalifornian kultaryntäyksen yhteydessä tehdyt verilöylyt intiaaneja kohtaan Yhdysvalloissa, samoin kuin Australian ja Afrikan mantereen alkuasukkaiden kokemat joukkomurhat. Lisäksi myös eri mantereiden alkuperäisheimojen toisiaan vastaan käytyjen sotien yhteydessä suoritetut veriteot eivät useimmiten suhteessa eroa muun muassa Vietnamin sodan tapahtumista.

title: Musta Hirvi

text: Musta Hirvi osallistui nuorena kuuluisaan Little Big Hornin taisteluun. Vuonna 1890 hän oli osallisena henkitanssiuskonnon seurauksena tapahtuneessa Wounded Kneen verilöylyssä, jossa Yhdysvaltain armeija surmasi yli 250 lakotaa. Hän matkusti Eurooppaan 1880-luvun puolivälissä etsimään ulospääsyä kansansa ahdinkoon. Palattuaan kotiin hän näki kurjuuden vain lisääntyneen. Wounded Kneen taistelun jälkeen lakotat oli pakotettu reservaatteihin ja kansa näki nälkää.

title: Suuren syvänteen intiaanit

text: Suuren syvänteen heimojen tunnetuimmaksi profeetaksi nousi paiutien henkimies Wovoka. Hänen luomansa henkitanssiliike levisi laajalle alueelle syvänteen ulkopuolelle ja sai osaltaan aikaan Wounded Kneen verilöylyn joulukuussa 1890. Henkitanssi oli alkuaan vuodelta 1869, mutta vasta Wowoka teki sen tunnetuksi 1880-luvun lopilla. Henkitanssi on säiltynyt suurilla syvänteillä 1900-luvulle asti, ja Oklahomasta levinnyt peyotismi on saanut paljon kannattajia 1900-luvun alusta lähtien Suuren syvänteen alueellakin.

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Wounded Kneen verilöylyn jälkeen kenraali Nelson Miles erotti Forsythin, ja sotilastuomioistuin arvosteli tämän toimenpiteitä välikohtauksen aikana mutta jätti tuomitsematta. Forsyth sai lisäksi asemansa takaisin puolustusministerin päätöksellä, ja myöhemmin hänet ylennettiin kenraaliksi. 20 verilöylyyn osallistunutta sotilasta sai Medal of Honorin, joka on Yhdysvaltojen korkein sotilasansiomitali. Eräät intiaaniaktivistit ovat myöhemmin vaatineet, että nämä kunniamerkit peruttaisiin.[25]

title: Amerikan intiaaniliike

text: AIM:n kanta Wounded Kneen vuoden 1973 selkkaukseen oli, että kylän väestö oli pyytänyt apua puolustaakseen kotejaan viranomaisten sallimia hyökkäyksiä vastaan. FBI oli kuitenkin saartanut heidät ja pitänyt näin AIM:n jäseniä panttivankeina. Monet Wounded Kneen asukkaista taas kieltävät tämän ja näkevät kylän valtauksen johtaneen kotiensa tuhoutumiseen. Seurauksena oli useita oikeudenkäyntejä, joissa AIM ja poliisiviranomaiset syyttivät toisiaan, mutta vain harvoja AIM:n jäseniä tuomittiin osuudestaan selkkauksessa.

title: Siouxit

text: Intiaanisodat Intiaanien pakkomuutot Wounded Kneen verilöyly Lakotahin tasavalta

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Ankaraan pakkasen vuoksi siouxien matka oli raskas. Iso Jalka sairastui keuhkokuumeeseen, ja 28. joulukuuta hänen ryhmänsä antautui majuri Samuel Whitesiden yksiköille. Intiaanit kuljetettiin läheiselle Wounded Kneen purolle, jonne he leiriytyivät sotilaiden valvonnassa. Saman päivän iltana eversti James W. Forsyth tuli leiriin seitsemännen ratsuväkirykmentin kanssa ja otti komennon. Hän kertoi saaneensa käskyn kuljettaa vangitut lakotat Union Pacific-rautatien varteen ja lähettää heidät junalla sotilasvankilaan Omahaan.[14] Yöllä eversti Forsythin miehet toivat paikalle vahvistuksia ja kevyitä 42 mm:n Hotchkiss-tykkejä, jotka asetettiin intiaanien leiriä ympäröiville kukkuloille.[14].

title: Wounded Kneen valloitus

text: Wounded Kneen valloitus viittaa Amerikan intiaaniliikkeen ("American Indian Movement") ja paikallisten oglala-siouxien suorittamaan etelädakotalaisen Wounded Kneen kylän valloitukseen 27. helmikuuta – 18. toukokuuta 1973. Valloitus johti paikallisen poliisin ja armeijan yksiköiden suorittamaan piiritykseen, jonka aikana käydyissä tulitaisteluissa kuoli kaksi henkilöä.

title: Siouxit

text: Siouxit [ˈsiouksit] eli sioux’t [suːt] on yhteisnimitys dakotan, lakotan ja nakotan kieliä puhuneille intiaanikansoille. Siouxien alkuperäiset asuinalueet sijaitsivat nykyisten Minnesotan ja Wisconsinin osavaltioiden alueella Yhdysvalloissa. 1700-luvun aikana lakotat erkanivat muista siouxeista ja ylittivät Missourijoen, jonka länsipuolella he omaksuivat Suurten tasankojen nomadien ratsastuskulttuurin. Dakotat muistetaan parhaiten vuoden 1862 Minnesotan kansannoususta. Lakotat puolestaan ovat jääneet historiaan erityisesti vuonna 1876 käydystä Little Bighornin taistelusta ja vuoden 1890 Wounded Kneen verilöylystä.

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Lännen valloituksesta ja myös Wounded Kneen verilöylystä kertoo Dee Brownin kirja Haudatkaa sydämeni Wounded Kneehen.

title: Wounded Kneen valloitus

text: 31. maaliskuuta poliisi katkaisi sähköntoimituksen piiritetylle alueelle. Lisäksi toimittajien pääsy alueelle estettiin. Tapaus pysyi kuitenkin julkisuudessa, kun Marlon Brando ei suostunut noutamaan Oscar-palkintoaan itse, vaan lähetti apache-heimoon kuuluneen Sacheen Little Featherin sijaisekseen. 6. huhtikuuta Yhdysvaltain viranomaiset kertoivat suostuvansa intiaanien vaatimuksiin korruption tutkimisesta ja senaatin kuulemisesta. Intiaanit lähettivät edustajansa Washingtoniin, mutta sinne saavuttuaan heitä vaadittiin lopettamaan Wounded Kneen valtaus, mihin taas intiaanit eivät halunneet suostua ennen kuin heidän vaatimuksensa olisi täytetty. Lähetystön intiaanit, mukaan lukien Dennis Banks, pidätettiin.

title: Wounded Kneen valloitus

text: 27. helmikuuta 1973 noin parisataa AIM:n kannattajaa ja muutama oglala-sioux ottivat Wounded Kneen kylän haltuunsa, ryöstivät paikallisen kaupan ja ottivat 11 valkoista asukasta panttivangiksi. Tämän jälkeen he alkoivat linnoittaa Pyhän sydämen katolilaisen kirkon ympäristöä juoksuhaudoin ja bunkkerein. Kirkon maastoon oli haudattu useita Wounded Kneen verilöylyssä kuolleita intiaaneja. Monet valloittajista olivat palvelleet Vietnamin sodassa. Valloittajilla oli käytössään noin 50 kivääriä. FBI hälytettiin paikalle ja johdon otti Joseph Trimbach, joka saapui nopeasti intiaanien pystyttämälle tiesululle. Intiaanit neuvottelivat hänen kanssaan ja vaativat korruptio- ja väärinkäytösepäilyjen tutkimusta Pine Ridgessä sekä senaatin kuulemista intiaanien kanssa tehtyjen sopimusten rikkomisesta. Lisäksi vaadittiin Dick Wilsonin erottamista.

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Pienempiin reservaatteihin siirretyt intiaanit saivat maapalan, jolla heidän piti kasvattaa karjaa tai harjoittaa maanviljelyä. Siouxien piti myös lähettää lapsensa englanninkielisiin kouluihin, ja alkuperäiskansojen kielten puhuminen oli kielletty. Näillä toimenpiteillä yritettiin lopettaa siouxien vaelteleva elämäntapa ja saada heidät omaksumaan siirtolaisten elämäntyyli. Siirtymävaiheen aikana Bureau of Indian Affairs oli vastuussa siouxien ruokahuollosta, mutta se ei kyennyt hoitamaan tehtäväänsä. Kun lisäksi maa ei kelvannut viljelyyn ja biisonien määrä oli vähentynyt, seurauksena oli nälänhätä. Vuosina 1889–1890 lakotojen keskuuteen levisi tuhkarokkoa ja muita intiaaneille tappavia tauteja.

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Suurin osa kaatuneista intiaaneista haudattiin armeijan kaivamiin joukkohautoihin Wounded Kneehen. Hautaajina toimi armeijan palkkaama yksityinen miesryhmä. Kuolleiden intiaanien nimiä ei edes koetettu selvittää. Hautaamisen aikana löydettiin ruumiskasoista joitakin vielä hengissä olevia lapsia, joista ainakin yksi adoptoitiin siirtolaisperheeseen. Lakotat pystyttivät hautapaikan reunalle muistokiven. Myöhemmin paikka ympäröitiin verkkolanka-aidalla, joka poistettiin 1990-luvun alussa.[18]

title: Henkitanssi

text: Vain viikkoa myöhemmin erään lakota-soturin vahingonlaukaus johti Wounded Kneen verilöylyyn. Sotilaat surmasivat yli 150 puolustuskyvytöntä lakotaa, joista suurin osa oli naisia ja lapsia. Verilöylyn jälkeen henkitanssiliike tyrehtyi nopeasti lakotojen keskuudessa. Vuoden 1891 tammikuun aikana kenraali Milesin sotaväki pakotti tanssijat palaamaan asteittain Pine Ridgen reservaattiin.

title: Wounded Knee

text: Wounded Knee (lakotaksi "Čaŋkpé Opí") on kylä Pine Ridgen intiaanireservaatissa Etelä-Dakotassa. Kylän väkiluku on 382 (2010). Vuonna 1890 siellä tapahtui Wounded Kneen verilöyly.

title: Wounded Kneen verilöyly

text: 15. joulukuuta 1890 Standing Rockin reservaatin intiaaniasiamies lähetti 40 intiaanipoliisia pidättämään Istuvaa Härkää sen jälkeen kun tämä oli antanut kannattajilleen luvan aloittaa henkitanssin. Viidellä päivällä aikaistetun pidätyksen taustalla oli kenraali Milesin vahvistunut uskomus, jonka mukaan Istuva Härkä lietsoi sotaa ja käytti henkitanssia nostattamaan kapinamieltä. Pidätyksen aikana syntyneessä tulitaistelussa Istuva Härkä sai surmansa rintaan ja päähän osuneista luodeista. Hänen lisäkseen menehtyneiden joukossa oli kahdeksan muuta lakotaa sekä kuusi pidätykseen osallistunutta intiaanipoliisia.[11]

title: Siouxit

text: Wounded Kneen verilöylyä pidetään yleisesti 1800-luvun intiaanisotien päätepisteenä, joka lopullisesti mursi tasankointiaanien vastarinnan.

title: Lakotat

text: 1880-luvulla uuden elämäntavan karuus paljastui lakotoille, ja heidän poliittinen järjestelmänsä hajosi. Myös uskonnolliset seremoniat tukahdutettiin, ja lapset lähetettiin kaukaisiin kouluihin oppimaan vieraan kulttuurin tapoja. Vuosina 1889–1890 lakotojen keskuudessa sai suosiota paiute-intiaanien keskuudesta levinnyt henkitanssirituaali, joka yhdisti kristinuskon oppeja lakotojen uskonnollisiin käsityksiin. Henkitanssia ja siihen yhdistynyttä Wounded Kneen verilöylyä on sanottu surulliseksi loppuluvuksi Yhdysvaltain armeijan ja lakotojen välisissä yhteenotoissa 1800-luvulla.

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Tiedot lakotojen tappioista vaihtelevat lähteestä riippuen 150–300 välillä.[21] Suurin osa eloon jääneistä intiaaneista antautui Yhdysvaltain armeijan sotilaille. Taistelupäivän iltana alkanut lumimyrsky peitti leirin, jossa viruvista haavoittuneista lakotoista monet kuolivat pakkaseen[19] Kun sotilaat palasivat neljän päivän kuluttua taistelupaikalle, he löysivät irvokkaisiin asentoihin jäätyneitä lakotojen ruumiita[22].

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Wounded Kneen joukkomurha alkoi sotilaiden karbiinien yhteislaukauksesta . Osa intiaaneista vastasi tuleen, mutta heidät nujerrettiin nopeasti. Iso Jalka sai surmansa ensimmäisten lakotojen joukossa.[18] Ammunnan tauottua armeija kävi lähitaisteluun nuijin, veitsin ja pistoolein.[15] Koska aseistariisunnan jäljiltä vain harvoilla intiaaneilla oli aseita, he lähtivät pyrkimään pakoon. Heidän peräänsä ammuttiin neljällä Hochkiss-tykillä.[19]. Tykistön tulituksessa ja muussa ammunnassa kuoli ja haavoittui myös lähitaistelussa olleita sotilaita, joista yhteenoton aikana sai surmansa 25. Haavoittuneiden määräksi laskettiin myöhemmin 39.[20].

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Intiaanien kapinointi jatkui heikentyneenä vielä verilöylyn jälkeen, kun armeija taisteli vuoden 1890 viimeisenä päivänä noin 50 lakotan kanssa[23]. Viimeiset henkitanssijat antautuivat 15. tammikuuta 1891 neuvottelujen ja lyhyen kahakoinnin jälkeen.[24].

title: Wounded Knee (albumi)

text: Nimikappale ”Wounded Knee” käsittelee ajankohtaista Wounded Kneen valloitusta, kappaleet ”Aniara”, ”Hän” ja ”Nadja” puolestaan Kuoppamäen esoteerisia harrastuksia. ”Onnen maa” sijoittui vuonna 1973 Suomen euroviisukarsinnassa sijalle kuusi. Itse albumi ylsi Suomessa listan sijalle 20. Se oli listalla viiden viikon ajan.A-puoliB-puoli

title: Tasankointiaanit

text: Helmikuussa 1973 parisataa Amerikan radikaalin intiaaniliikkeen jäsentä miehitti Wounded Kneen kylän kiinnittääkseen yhdysvaltain hallituksen ja kansalaisten yleisen huomion intiaanien sorrettuun asemaan. Lakotat kaivoivat juoksuhautoja samalle hautausmaalle, jossa lepäsi 146 Wounded Kneen verilöylyn uhria. Yhdysvallat vastasi kapinaan toimittamalla paikalle nykyaikaisen sodankäynnin aseet suihkuhävittäjää myöten. Televisio levitti tietoa Wounded Kneen valtauksesta ympäri maailmaa. Lähes neljä kuukautta kestäneen valtauksen jälkeen lakotat antautuivat, osan paetessa kylästä. Wounded Kneen tapahtumia puitiin pitkään, mutta tapahtumalla oli merkityksensä tulevaisuuteen. Intiaanien mielipiteitä kuunneltiin, ja he alkoivat saada maatalouden lisäksi tuloja myös turismista taiteensa ja monipuolisen käsityöteollisuuden tuotteiden ansiosta.

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Henkitanssiin liittyneet uskomukset, kuten luodeilta suojaavat sotapaidat, lisäsivät lakotojen rohkeutta ja uhmaa.[9] Marraskuussa 1890 yhteenottojen uhka kasvoi Pine Ridgen ja Rosebudin reservaateissa, joissa henkitanssijoiden osuus intiaaneista oli suuri.[4] Kenraali Nelson A. Miles piti henkitanssia kansankiihotuksena ja aavisti siinä piilevän uuden intiaanisodan uhan. Lehdistö tiedotti alueen tapahtumista syksyn ja alkutalven mittaan hyvin epäluotettavasti. Ensin kerrottiin taisteluista armeijan ja intiaanien välillä, ja seuraavana päivänä uutinen peruttiin. Uudisasukkaat ottivat lehtiuutiset totena ja vaativat viranomaisilta toimia intiaanien liikehdinnän pysäyttämiseksi.[10]

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Aluksi sekä armeija että lehdistö pitivät Wounded Kneen tapahtumia hyvänä taisteluna vihamielisiä intiaaneja vastaan. Kun myöhemmin paljastui, että armeija oli tappanut säälimättä naisia ja lapsia, kääntyi yleinen mielipide sotilaita vastaan ja tapahtumia alettiin kutsua teurastukseksi. Armeijan käytös joutui ankaran arvostelun kohteeksi. Wounded Kneessä käyttöön otettu intiaanien aseista riisuminen nähtiin Yhdysvaltojen silloisen intiaanipolitiikan vastaisena. Sekä hallitus että armeija tutkivat tapauksen, mutta tutkimukset vapauttivat armeijan syytteistä.[16]. Tapahtumat Wounded Kneessä huononsivat Yhdysvaltain ja siouxien suhteita sukupolvien ajaksi.[10]

title: Grattanin verilöyly

text: Grattanin verilöyly oli vuonna 1854 Wyomingissa Yhdysvalloissa sattunut välikohtaus, jossa kaikki aliluutnantti John L. Grattanin johtaman sotilasosaston miehet surmattiin. Tapahtumien alkusyynä oli mormoneilta karannut nauta. Asteittain edennyt tapahtumasarja johti tilanteeseen, jossa Grattan menetti malttinsa lakotojen kylässä ja antoi miehilleen kohtalokkaan tulituskäskyn. Surmansa saaneiden joukossa olivat muun muassa kaikkien siouxien ylipäällikkö (Yhdysvaltain antama arvonimi) Valloittava Karhu ja aliluutnantti Grattan. Verilöyly aloitti vuosikymmeniä kestäneen intiaanisotien sarjan suurilla tasangoilla, kunnes yhteenotot päättyivät lopullisesti 1890 Wounded Kneen verilöylyyn.


query: Milloin UMP kymmene perustettiin?

title: UPM

text: Yhtiö syntyi vuonna 1996, kun Repolan tytäryhtiö Yhtyneet Paperitehtaat () ja Kymmene fuusioituivat. Yhtiöön sulautui myös Finnpap. Yhtiön nimestä käytetään yleisesti lyhennettä UPM.

title: Simon Kirke

text: Seuraavan vuoden Simon teki sekalaisia töitä. 1969 alussa hän oli The Black Cat Bones -nimisen yhtyeen keikalla ja liittyi yhtyeeseen samalla viikolla, sopimus vanhempien kanssa kun oli menossa umpeen. Yhtyeessä soitti myös Paul Kossoff, joka houkutteli Simonin tapaamaan Paul Rodgersin. Bluesmuusikko Alexis Korner, joka usein auttoi uusia brittiläisiä rhytm & blues -yhtyeitä ja muusikoita, tunsi 15-vuotiaan basistin Andy Fraserin ja niin perustettiin Free.

title: Hyväilysi kosketus

text: Viisitoistavuotias koulupudokas Mike (John Moulder Brown) saa ensimmäisen työpaikan valvojana ränsistyneestä uimahallista, jossa häntä perehdyttää kymmentä vuotta vanhempi Susan (Jane Asher). Susanilla on tapana leikitellä miesten tunteilla ja näytellä milloin lämmintä ja ystävällistä, milloin etäistä. Mike huomaa pian, että uimahallin asiakkaat vaativat yksityisissä pukuhuoneissaan henkilökunnalta usein hyvin seksuaalisluonteisia palveluksia. Vanhempi nainen (Diana Dors) esimerkiksi työntää Miken päätä rintojensa väliin ja puhuu jalkapallosta ja George Bestistä.

title: Viimeinen tuomio (maalaus)

text: Vuonna 1533 paavi Klemens VII pyysi Michelangeloa koristamaan Sikstuksen kappelin suurta alttariseinää. Viisi vuotta aikaisemmin Rooma oli joutunut Kaarle V:n joukkojen ryöstämäksi. Elettiin myös aikaa, milloin Lutherin uskonpuhdistus alkoi levittäytyä. Paavi halusi muistuttaa maalauksella Jumalan rangaistusta ihmisten synneistä. Michelango aloitti työnsä vasta paavi Paavali III käskystä vuonna 1535. Töiden alta jouduttiin hävittämään vanhempia freskoja sekä muuraamaan umpeen kaksi alttarin yläpuolella ollutta ikkunaa. Seinää kallistettiin sisäänpäin, ettei pöly voisi laskeutua siihen. Michelangelo työskenteli freskon parissa seitsemän vuotta. Jo töiden alkuvaiheessa hän sai kritiikkiä alastomista ihmishahmoista. Yksi kritiikin esittäjistä oli paavin seremoniamestarina toiminut Biagio Da Cesena. Michelangelo maalasi oikeaan alakulmaan Minoksen, Helvetin tuomarin. Lihava, aasinkorvainen hahmo, jota käärme puree nivusista, kuvasi aikalaisten mielestä juuri Cesenaa. Kerrotaankin, että Cesena oli kannellut asiasta paaville, joka oli vastannut toimivaltansa päättyvän helvetin porteille.

title: Le Figaro

text: Lehti perustettiin 1826 satiirisena viikkolehtenä ja nimettiin Pierre Beaumarchais'n näytelmän "Figaron häät" mukaan. Myös lehden motto "Sans la liberté de blâmer, il n'est point d'éloge flatteur - Ilman vapautta arvostella ei ole aitoa ylistystäkään" on peräisin Figaron häistä. Keskusta-oikeistolainen lehti on yleisesti tukenut UMP-puoluetta (Union pour un Mouvement Populaire) ja sen edeltäjiä.

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Kalamaraton

text: Kilpailun voittaa joukkue, joka vuorokauden aikana onnistuu pyytämään suurimman määrän eri kalalajeista saatavia lajipisteitä. Tasapistetilanteissa sijoitukset ratkaistaan sen mukaan, milloin joukkueen ensimmäiset kymmenen kalalajia (Joensuussa seitsemän) on käyty hyväksyttämässä tuomaristolla.

title: Money in the Bank

text: Money in the Bank on WWE:n showpainisarjoissa käyty ottelumuoto, jossa kuudesta kymmeneen painijaa tavoittelee tikkailla korkealla katosta roikkuvaa salkkua, joka kätkee sisäänsä yleensä sopimuksen. Money in the Bankin on kehittänyt entinen WWE Heavyweight -mestari Chris Jericho. Ottelu järjestetään kerran vuodessa Money in the bank-nimisessä showssa. Ottelun ideana on saada kehän yläpuolella roikkuva salkku. Salkun saaja voi haastaa WWE Champion:in tai World Heavyweight Championship:in, milloin tahansa, missä tahansa ja missä ottelumuodossa tahansa. Rob Van Dam on ainut Money in the Bank voittaja, joka on ilmoittanut etukäteen milloin käyttää salkkunsa. 30. maaliskuuta 2008 WrestleMania 24:ssa käytiin Money in the Bank -ottelu jonka voitti entinen ECW:n mestari CM Punk. Ottelumuoto on äärimmäisen raaka, loukkaantumisia tapahtuu usein, vaikka ottelut ovat ennalta sovittuja.

title: Kos (antiikin kaupunki)

text: Antiikin ajan lähteistä on hankala saada selvää, milloin viittaukset ”Kosiin” tarkoittavat koko saarta ja kaikkia sen poliksia yhdessä, ja milloin vain jotain yhtä polista. Jälkimmäisessä tapauksessa puolestaan on usein epäselvää, viitataanko Astypalaiaan vai Kos Meropikseen. Kaupungit ilmeisesti löivät yhteistä hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien, mutta muutoin niiden välistä poliittista ja valtiomuodollista suhdetta ei tunneta. Siksi seuraavassa kuvataan koko saaren historiaa siihen saakka, kunnes Kosin polis perustettiin vuonna 366 eaa.

title: Äyräpäänjärvi

text: Sotien jälkeen järvi sai olla rauhassa, eikä sen kuivattamista suunniteltu Neuvostoliitossa. Neuvostoliiton aikana rantaluhdat kasvoivat umpeen ja tulvaniityt katosivat, mikä vähensi kahlaajalintujen määrä alueella. Rantojen jäätyä pois maatalouden piiristä ne kasvoivat umpeen. Rantavyöhykkeellä pesii noin 50 lintulajia kuten turturikyyhky, viiriäinen, pyrstötiainen, kirjokerttu ja pikkusieppo. Alueella suoritettiin kasvillisuutta, eläimistöä ja hydrologiaa käsitteleviä tutkimuksia. Vuonna 1976 järvelle perustettiin valtakunnallinen, aluetasolla merkittävä luonnosuojelualue ("zakaznik"). Alueen pinta-ala on 97 neliökilometrä, josta vesialuetta noin 6 neliökilometriä.

title: Koreanjindonkoira

text: Ensimmäiset koreanjindonkoirat on rekisteröity Suomessa vuonna 1999 ja näistä koirista on syntynyt yksi pentue vuonna 2001. Seuraavan kerran koreanjindonkoira on rekisteröity Suomessa vuonna 2016 milloin myös perustettiin rodulle yhdistys nimeltä Suomen Koreankoirat Ry. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 2017.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Jääli

text: Vuoteen 1865 saakka paikallishallinto oli maaseudulla järjestetty kirkkopitäjiin, mikä tarkoitti sitä, että kirkolliset ja maalliset asiat päätettiin kirkkoherra johtamissa pitäjänkokouksissa, joissa kullakin veroa maksavalla isännällä oli äyrimääränsä mukainen äänivalta. Alun perin Kiiminki kuului Iin pitäjään, mutta saavutti osittaisen itsenäisyyden 1781, jolloin kuningas antoi suostumuksensa Alakiimingin kappeliseurakunnan perustamiseen. Alakiimingin eli nykyisen Kiimingin seurakunta itsenäistyi täysin 1858. Jäälistä Kiimingin seurakunta osti vuonna 1890 kahden tynnyrinalan palstan uudeksi hautausmaaksi ja rakensi seurakuntakodin Laivakankaalle vuonna 1977. Seurakunta ja kunta erotettiin toisistaan vuoden 1865 asetuksella ja kuntana Kiiminki perustettiin vuonna 1867. Kunnan nimen käyttö oli horjuvaa, puhuttiin milloin Alakiimingistä milloin Kiimingistä, mutta 1880 alkaen Kiiminki vakiintui kunnan nimeksi.[3]

title: One Piece

text: Alun perin Oda suunnitteli One Piece -sarjan kestävän viisi vuotta ja suunnitteli sarjan lopun jo etukäteen. Hän kuitenkin huomasi pitävänsä sarjan tekemisestä niin paljon, ettei halunnut lopettaa sitä niin aikaisin. Hän ei vielä itsekään tiedä, milloin sarja päättyy. Oda on sanonut piirtävänsä sarjan loppuun, vaikka siihen menisi kymmeniä vuosia.

title: Ahvenusjärvi (Ylöjärvi, Korpelankulma)

text: Järvi on noin 750 metriä pitkä. Sen on varsin kapea ja suurimmaksi osaksi umpeen soistuva erämaajärvi. Sillä on avovettä jäljellä tuskin ollenkaan. Järvi sijaitsee raskaasti ojitetun Ahvenussuon reunalla ja mäenrinteen reunassa. Siihen laskee noin kymmenen suo-ojaa ja laskuoja Ahvenusoja laskee järvestä lounaaseen. Oja yhtyy soiden ojitusverkostoon, mutta sen vedet purkautuvat lopulta entisen kuivatetun Turkkilanjärven peltoaukean Turkkilanjärvenojaan, joka kokoaa valuma-alueen vedet pääuomaansa. Järvi sijaitsee pääasiassa Ylöjärven puolella, mutta osia siitä kuuluu Hämeenkyröön.

title: Härmästä poikia kymmenen

text: Aikalaiskriitikot kiittivät näyttelijätyötä ja erityisesti Tauno Palon roolisuoritusta, ja osa kriitikoista suhtautui muutenkin hyvin myönteisesti. Olavi Veistäjän mukaan elokuva oli "kiistattomasti on parhaita suomalaisia filmejä, mitä milloinkaan on tehty", mutta toisaalta esimerkiksi Paula Talaskivi sanoo arviossaan, että "kokonaisuudelle [olisi] ollut eduksi, jos itse juoniaines olisi tukevampi".

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

text: Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia.

title: Pirullista peliä

text: Andrew Wyke (Olivier) on menestyvä ja ikääntyvä rikoskirjailija, jonka suuri kartano on täynnä erilaisia yllättäviä mekanismeja, liikkuvia nukkeja ja pelivälineitä. Hän on kutsunut vaimonsa rakastajan, italialaissukuisen kampaamonomistaja Milo Tindlen (Caine) luokseen. Andrew kertoo kyllästyneensä vaimoonsa ja pyytää Miloa huolehtimaan tästä. Suunnitelman rahoittamiseksi ja kalliista maustaan tunnetun vaimon elättämiseksi Andrew ehdottaa, että Milo varastaisi hänen korujaan kartanosta, myisi ne ulkomailla ja Andrew saisi puolestaan korvauksen vakuutusyhtiöltä. Milo epäröi mutta lopulta suostuu ja joutuu houkutelluksi monimutkaiseen peliin, jonka tarkoitukseksi hän aluksi luulee ryöstön harjoittelun. Kun kassakaappi on avattu, Andrew uhkaakin Miloa aseella ja kertoo ampuvansa tämän lavastettuaan hänet pelin avulla varkaaksi. Andrew näyttää ampuvan Miloa päähän.

title: Obuhovin terästehdas

text: Aseiden lisäksi tehdas valmisti pyöriä ja akseleita Venäjän rautateille, höyrykoneen osia, leikkausinstrumentteja ja työkaluja, panssarilevyjä laivoihin, Berdan-kiväärin piippuja ja torpedoita. Perustajien ja ministeriön välisen sopimuksen mennessä umpeen ministeriö ei halunnut luopua kannattavasta tehtaasta ja lunasti vuonna 1886 sen osakkeet. Vuonna 1905 perustettiin optis-mekaaninen työpaja, joka valmisti tähtäimiä, kiikareita, teleskooppeja ja mittareita.[2]

title: Arkádin luostari

text:
Arkádin luostari perustettiin Kreetan ollessa osa Bysantin valtakuntaa. Luostarin nykyiset rakennukset on kuitenkin rakennettu 1500-luvulla.
Luostari tunnetaan vuoden 1866 tapahtumista, jolloin osmanien valtaa saarella vastustanut vastarintaliike kokoontui siellä. Sittemmin luostariin pakeni Réthymnon ja sen ympäristön asukkaita. Lopulta luostarissa sisällä oli yhteensä 639 naista ja lasta sekä 325 miestä. Osmanit käskivät luostarin munkkeja luovuttamaan luostariin paenneet heille, mutta igumeeni Gabriel kieltäytyi, jonka vuoksi 5 000 osmanin joukko piiritti luostarin 7. marraskuuta. Luostaria onnistuttiin puolustamaan sitkeästi seuraavan päivän ajan. Yöllä kävi ilmi, että olisi ajan kysymys, milloin puolustajat joutuisivat häviölle ja luostarissa olevat joutuisivat osmanien käsiin. Luostarissa päätettiin tämän vuoksi panna ruutivarasto palamaan ja kuolla räjähdyksen mukana. Osmanit murskasivat 9. marraskuuta puolustuksen, jonka jälkeen kreetalaiset menivät ruutivarastoon ja apotin käskystä ampuivat ruutitynnyriin. Sadoittain kreetalaisia ja kymmeniä, toisen lähteen mukaan satoja, osmaneitakin kuoli räjähdyksessä. Maailma järkyttyi tapauksesta, mutta Kreeta jäi silti vielä 30 vuodeksi osaksi osmanien valtakuntaa.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Ranska

text: Ranskan puoluekenttä on vakiintumaton, mutta se jakaantuu melko tasan oikeistoon ja sosialistisen puolueen (PS) ympärille muodostettuun vasemmistoon. Oikeistossa vallitseva ideologia on ollut gaullismi, jota nykyisin edustaa Chiracia vuonna 2002 tukemaan perustettu Union pour un Mouvement Populaire (UMP). Kymmenenkin miljoonaa äänestäjää voi vaihtaa kantaansa vasemmiston ja oikeiston välillä sen mukaan, kuinka karismaattiset johtajat ja toimiva ohjelma niillä on.[38]

title: Euroopan unioni

text: Ehdokasmaat saavat neuvotteluaikana EU:n tukea, jotta niiden on helpompi kuroa umpeen taloudellisia kehityseroja. Esimerkiksi vuonna 2004 liittyneet kymmenen maata saivat tukea 41 miljardia euroa.[13]

title: Porin laivaveistämö

text: Porin laivaveistämö perustettiin vuonna 1572 niin sanotuksi kruununvarviksi (ruots. "skeppsgård"), jonka tehtävänä oli rakentaa aluksia Ruotsin laivastolle. Vastaavia perustettiin erityisesti Vaasa-aikana myös lukuisiin muihin Ruotsin valtakunnan kaupunkeihin. Aikakauden loppuun mennessä veistämöltä valmistui reilun 30 vuoden kuluessa useita sota-aluksia, joista ensimmäinen oli 1573 vesille laskettu "Björneborgs galejan" eli ”Porin kaleeri”. Muita aluksia olivat muun muassa 1580 valmistunut "Björneborgs barken" (Porin parkki) sekä 1583 laivastolle luovutettu karaveli "Björneborgs kraveln", mikä oli suurin kaupungissa milloinkaan rakennettu sotalaiva. Veistämössä oli tuolloin noin 60 työntekijää.

title: UMP

text: UMP voi tarkoittaa:

title: Juupajoki (Harjunpäänjoen sivujoki)

text: Juupajoki sivuaa "Kotasaarensuota" laskiessaan Juupajärvestä ja toimii samalla suo-ojien vesien keräilyuomana. Juupajärvi on umpeen ruohottunut järvi, joka saa avovesivaiheensa vain kevättulvien aikana. Siihen laskeva Juupaoja luikertelee pelloiksi raivattujen entisten soiden läpi Pitkäjärven kylään, jonne se laskee Pitkäjärvestä. Pitkäjärveen laskee kaksi suurta ojaa. Toinen on vain 900 metriä pitkä ja alkaa Katinhännän umpeen ruohottuneesta järvestä. Toinen oja tuo etelästä vedet Juupajoen valuma-alueen latvoilta. Pitkäjärvi on 3 kilometriä pitkä ja myös umpeen ruohottunut järvi.

title: Nautinta

text: Kymmenen vuotta jatkunut kiinteistön hallinta aikaansaa nautintasuojan, johon kiinteistön omistaja voi vedota, kun joku vaatii kiinteistöä omakseen väittäen olevansa sen oikea omistaja. Asiaa koskeva säännös on maakaaren (540/1995) 13 luvun 10 pykälässä. Kymmenen vuoden määräaikaan vedottaessa pitää lainhuudon saajan olla toiminut vilpittömässä mielessä. Aiemmin määräaikaiseen nautintaan liittyi yhden vuoden ja kymmenen vuoden määräajat. Yhden vuoden jatkuneeseen nautintaan saattoi vedota se, joka oli hankkinut kiinteistön itselleen muotovirheen sisältävällä saantokirjalla ja kiinteistön luovuttaja vaati luovutuksen mitätöimistä virheen perusteella. Virheelliseenkin luovutukseen perustuva saanto voi laillistua, kun moiteaika on kulunut umpeen.

title: Gulag

text: Gulagin ojennustyöleireille tuomittiin yleensä poliittisesta kumouksellista toiminnasta tuomittuja henkilöitä, jotka olivat saaneet tuomion Neuvostoliiton rikoslain 58. pykälän mukaan.[21] Pykälän mukaisen tuomion saattoi saada kuka tahansa, milloin tahansa ja mistä vain. Tuomion saattoi saada kielletyn kirjallisuuden levittämisestä tai toimimisesta ihmisoikeusjärjestössä.[2] Tavallista oli myös, että tuomion saanut ihminen sai rangaistuksen lisäksi vielä tietyn pidennyksen, mikä tarkoitti, ettei rangaistuksen päätyttyä saanut mennä tiettyihin kaupunkeihin ennen määräajan kulumista umpeen.

title: Peurapäänlahti

text: Peurapäänlahti (Peuranpäänlahti) oli Kajaaninjoen alajuoksulla Tihisenniemen vieressä sijainnut lahti. Lahteen johdettiin Kajaanin sellutehtaan kuitupitoiset jätevedet ja lahti liettyi umpeen. Myöhemmin lahteen on ajettu maata. Peurapäänlahden maa-alue sijaitsee nykyisin UPM-Kymmenen teollisuusalueella ja se tunnetaan osana Tihisenniemeä. Alueella toimii saha ja Kainuun Voiman höyryvoimala sekä joukko pienempiä toimijoita. Aiemmin alueella on toimineet myös Kajaanin sellutehdas ja Kajaanin paperitehdas. Kajaanin Puutavara Osakeyhtiön (Kajaani Oy) peuraa kuvaava logo on peräisin juuri Peurapäänlahden muodosta.

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.


query: Kuka Miguel Hidalgo y Costilla oli?

title: Miguel Hidalgo y Costilla

text: Miguel Gregorio Antonio Hidalgo y Costilla Gallaga Mandarte y Villaseñor (8. toukokuuta 1753 – 30. heinäkuuta 1811) oli meksikolainen pappi, joka käynnisti Meksikon itsenäisyysliikkeen.

title: Grito de Dolores

text: El Grito de Dolores viittaa syyskuun 16. Päivään vuonna 1810, jolloin Miguel Hidalgo ja muut Meksikon itsenäisyysmieliset päättivät nousta kapinaan Espanjan imperiumia vastaan, kun Napoleon Bonaparten veli Joseph Bonaparte oli asetettu valtaan.

title: Miguel de Cervantes

text: Miguel de Cervantes Saavedra (29. syyskuuta 1547 Alcalá de Henares – 23. huhtikuuta 1616 Madrid) oli espanjalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on Don Quijote (El ingenioso hidalgo Don Quijote de la Mancha, 1605/1615).

title: Miguel Obando y Bravo

text: Obando y Bravo vihittiin papiksi 10. elokuuta 1958.

title: Miguel Obando y Bravo

text: Miguel Obando y Bravo S.D.B. (2. helmikuuta 1926 – 3. kesäkuuta 2018) oli nicaragualainen pappi, joka toimi Managuan hiippakunnan katolisena arkkipiispana vuosina 1970–2005. Hän sai nimityksen kardinaaliksi 25. toukokuuta 1985 ja osallistui uuden paavin valintaan vuoden 2005 konklaavissa.

title: Guadalajara (Meksiko)

text: Don Miguel Hidalgo y Costillan kansainvälinen lentoasema palvelee kaupunkia.

title: Miguel Mariano Gómez

text: Miguel Mariano Gómez y Arias (6. lokakuuta 1889 Sancti Spíritus, Kuuba – 26. lokakuuta 1950 Havanna) oli kuubalainen poliitikko ja kahdestoista Kuuban presidentti, joka toimi presidenttinä vuonna 1936 seitsemän kuukauden ajan.

title: José Chavez y Chavez

text: Vuonna 1894 Chavez y Chavez pidätettiin syytettynä osallisuudesta Silvan langon murhaan. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta New Mexicon kuvernööri Miguel Antonio Otero lievensi tuomion elinkautiseksi vankeudeksi Las Vegasin asukkaiden vaatimuksesta. Vuonna 1909 Chavez y Chavez armahdettiin, koska hän oli auttanut vankilan vartijoita mellakan kukistamisessa. Hän vietti loppuelämänsä rauhallisesti ystävien parissa.

title: Miguel Ángel Portugal

text: Portugal on kirjoittanut jalkapalloharjoittelusta kertovat kirjat "Fútbol, medios de entrenamiento con balón: Metodología y aplicación práctica" (2000) ja "El entrenamiento en fútbol: Rondos y mantenimientos" (2006).

title: José López y Crespo

text: José López y Crespo (30. elokuuta 1797 San Pedro de Cornazo – 21. maaliskuuta 1875) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi mahdollisesti vuonna 1822 ja nimitettiin Santanderin hiippakunnan johtoon 5. kesäkuuta 1859. Valinta vahvistettiin 26. syyskuuta 1859, ja López y Crespo vihitiin piispaksi 1. tammikuuta 1860. Pääkonsekraattorina toimi Miguel García Cuesta.

title: Vuelta a Castilla y León

text: Vuelta a Castilla y Leónin on voittanut moni kuuluisa pyöräilijä, kuten Miguel Indurain, Ángel Casero, Aleksandr Vinokurov ja Alberto Contador.

title: Francisco José Castro y Ramírez

text: Francisco José Castro y Ramírez (4. lokakuuta 1901 San Salvador – 29. toukokuuta 1974) oli elsalvadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Salvadorin arkkihiippakuntaan 19. joulukuuta 1925 ja nimitettiin Santiago de Marían hiippakunnan johtoon 15. marraskuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. tammikuuta 1957. Pääkonsekraattorina toimi Luis Chávez y González, jota avustivat Miguel Angel Machado y Escobar ja Pedro Arnoldo Aparicio y Quintanilla.

title: Alcázar de San Juan

text: Museo del Hidalgossa, joka sijaitsee vanhassa 1500-luvun aatelistalossa, voi tutustua niiden hidalgojen elämään, jotka innoittivat Miguel Cervantesia kirjoittamaan Don Quijotesta.

title: Miguel Hidalgo y Costilla

text: Hidalgo syntyi Meksikossa asuneeseen kreoliperheeseen. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1778. Pappina toimiessaan hän suututti katolisen kirkon kapinoimalla tiukkoja moraalisäädöksiä (esimerkiksi selibaattia) vastaan ja kritisoimalla paavin valtaa. Erityisesti kirkkoa huolestutti Hidalgon myötämielinen suhtautuminen valistusajan kirjailijoiden ajatuksiin. Hidalgo joutui inkvisition kuulusteltavaksi. Hänet siirrettiin syrjemmälle, pieneen kylään joka ennen tunnettiin nimellä Dolores. Siellä hän liittoutui keskustelukerholaisten kanssa, joista tuli pian itsenäisyysmielisiä.[1]

title: Meksikon itsenäisyyssota

text: Uudessa Espanjassa väestö oli jakaantunut nyt itsenäisyyttä kannattaviin ja emämaan yhteydessä pysymistä kannattaviin. Jälkimmäistä vaihtoehtoa kannatti etenkin maan kreoliyläluokka, jolle suurten kansanjoukkojen vallankumous saattaisi olla poliittisesti vaarallinen. Osa kreoleista oli kuitenkin jo alkanut laatia suunnitelmia itsenäisyyden puolesta. Kesällä 1810 tällainen joukko kokoontui Querétarossa, jonka mukaan heidät tunnettiin Querétaron salaliittolaisina. Mukana oli pienen Doloresin kylän pappi Miguel Hidalgo, josta tuli sittemmin itsenäisyysliikkeen johtohahmo.

title: Miguel Hidalgo y Costilla

text: Luokka:Meksikolaiset papit Luokka:Vuonna 1753 syntyneet Luokka:Vuonna 1811 kuolleet

title: Miguel Obando y Bravo

text: Vaikka Obando y Bravon elämäntyö on uskonnon alalla, hän on osallistunut myös politiikkaan. Alun perin osoittamastaan tuesta huolimatta hänestä tuli 1980-luvun alussa äänekäs sandinistihallinnon vastustaja.

title: Miguel de Álava

text: Miguel Ricardo de Álava y Esquivel (1771 Vitoria – 1843 Barèges, Ranska) oli espanjalainen kenraali ja poliitikko.

title: Meksikon historia

text: Miguel Hidalgo julisti 16. syyskuuta 1810 Meksikon itsenäiseksi pienestä Doloresin kaupungista käsin, mikä johti itsenäisyyssotaan, joka päättyi viimein itsenäistymiseen vuonna 1821. Agustín de Iturbide julistautui Meksikon keisariksi vuonna 1822, mutta hänen valtakautensa päättyi maanpakoon ja tasavallan perustamiseen 1824 Guadalupe Victoria ensimmäisenä presidenttinä. Itsenäisyyden ensimmäisinä vuosikymmeninä maan vahva mies oli Antonio López de Santa Anna, joka menetti Texasin Yhdysvalloille. Sitä seuranneessa sodassa ja Guadalupe Hidalgon rauhassa vuonna 1848 Meksiko menetti kolmanneksen pinta-alastaan Yhdysvalloille. Tyytymättömyys johti liberaalien Ayutlan vallankumoukseen ja Reforma-nimellä tunnettuun uudistuskauteen.

title: Miguel Hidalgo y Costilla

text: Hidalgon johtamat joukot olivat huonosti koulutettuja ja keskenään erimielisiä. Kapinallisjoukot saivat haltuunsa laajoja alueita Meksikon keskiosissa[6], mutta kärsivät melko pian tappion lähellä Guadalajaraa tammikuussa 1811. Espanjalaisjoukot löivät kapinalliset hajalle. Hidalgo pakeni Teksasiin, jossa hänet erään petturin toimesta luovutettiin espanjalaisviranomaisille. Hidalgo lähetettiin Chihuahuaan, jossa hänet teloitettiin kruununvastaisesta toiminnasta syytettynä 30.7.1811.[7]

title: Miguel Primo de Rivera

text: Miguel Primo de Rivera y Orbaneja (8. tammikuuta 1870 Jerez, Espanja – 16. maaliskuuta 1930 Pariisi, Ranska) oli espanjalainen kenraali, joka hallitsi Espanjaa diktaattorina vuodesta 1923 vuoteen 1930.

title: Hidalgo

text: Hidalgo on osavaltio Meksikossa. Se on nimetty meksikolaisen itsenäisyystaistelija Miguel Hidalgon mukaan. Osavaltio sijaitsee kokonaan sisämaassa ja sen pinta-ala on 20 846 neliökilometriä ja asukasluku noin 2,8 miljoonaa. Osavaltion pääkaupunki on Pachuca. Osavaltio jakautuu 74 kuntaan.

title: Hidalgon piirikunta (Texas)

text: Hidalgon piirikunta perustettiin 1852 ja se sai nimensä pappi Miguel Hidalgo y Costillalta.

title: Miguel Herrera

text: Miguel Ernesto Herrera Aguirre (s. 18. maaliskuuta 1968 Hidalgo, Meksiko) on meksikolainen jalkapallovalmentaja, entinen Meksikon jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja ja entinen Meksikon maajoukkueen puolustaja. Herrera edusti Meksikoa puolustajana vuoden 1993 Copa Américassa ja yhteensä 14 maaottelussa. Hänen seurajoukkueensa suurimman osaa hänen uraansa oli CF Atlante. Vuonna 2013 hän valmensi Club Américan Meksikon kansallisen sarjan voittoon. Herrera valmensi Meksikon maajoukkuetta vuoden 2013 lokakuusta vuoden 2015 heinäkuuhun, jolloin hänet erotettiin hänen lyötyään toimittajaa.

title: Don Quijote

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Cervantes Saavedra, Miguel de| title = Mielevä hidalgo don Quijote Manchalainen| location = Helsinki| publisher = WSOY| year = 2005| version = (El ingenioso hidalgo Don Quijote de la Mancha, 1605, 1615.) Suomentanut J. A. Hollo (1. painos 1927–1928). Runot sommitellut Yrjö Jylhä. Kuvittanut Gustave Doré. Selkänimike: Don Quijote| isbn = 951-0-30302-X}} Cervantes, Miguel de: Don Quijote. Ensimmäinen ja toinen osa. (El ingenioso hidalgo Don Quijote de la Mancha, 1605, 1615.) Neuvokas ritari Don Quijote manchalainen I ja II. Suomentanut Jyrki Lappi-Seppälä. Runot tulkinnut Jukka Koskelainen. Helsinki: WSOY, 2013. ISBN 978-951-0-34901-4.

title: Miguel de Cervantes

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Cervantes Saavedra, Miguel de| title = Don Quijote| location = Helsinki| publisher = WSOY| year = 2013| version = (El ingenioso hidalgo Don Quijote de la Mancha, 1605/1615.) Suomentanut Jyrki Lappi-Seppälä. Runot tulkinnut Jukka Koskelainen.| id = ISBN 978-951-0-34901-4}} Citation error, replace with{{cite book| author = Cervantes Saavedra, Miguel de| title = Mielevä hidalgo Don Quijote manchalainen| location = Helsinki| publisher = WSOY| year = 2005| version = (El ingenioso hidalgo Don Quijote de la Mancha, 1605/1615.) Suomentanut J. A. Hollo (1. painos 1927–1928). Runot sommitellut Yrjö Jylhä. Kuvittanut Gustave Doré. Nimeke selässä ja irtopäällyksessä: Don Quijote| id = ISBN 951-0-30302-X}} Citation error, replace with{{cite book| author = Cervantes Saavedra, Miguel de| title = Opettavaisia kertomuksia| location = Turku| publisher = Faros-kustannus| year = 2008| version = (Novelas ejemplares, 1613.) Suomennos ja selitykset: Arto Rintala. Esipuhe: Liisa Saariluoma. 2. korjattu painos| id = ISBN 978-952-5710-06-9}} Citation error, replace with{{cite book| author = Cervantes Saavedra, Miguel de| title = Välinäytöksiä| location = Turku| publisher = Faros-kustannus| year = 2011| version = (Valikoima teoksesta Ocho comedias y ocho entremeses nuevas, nunca representados, 1615.) Suomennos, selitykset ja esipuhe: Arto Rintala| id = ISBN 978-952-5710-17-5}} Citation error, replace with{{cite book| author = Bloom, Harold (toim.)| title = Miguel de Cervantes (Modern Critical Views)| publisher = Chelsea House| year = 2005| id = ISBN 0-7910-8138-9}} Citation error, replace with{{cite book| author = Canavaggio, Jean| title = Cervantes| publisher = Espasa-Calpe| year = 2004| id = ISBN 84-670-0407-X}} Citation error, replace with{{cite book| author = Cascardi, Anthony J. (toim.)| title = The Cambridge companion to Cervantes| location = Cambridge| publisher = Cambridge University Press| year = 2002| id = ISBN 0-521-66321-0}} Citation error, replace with{{cite book| author = El Saffar, Ruth S. (toim.)| title = Critical essays on Cervantes| location = Boston| publisher = Grant & Cutler| year = 1986| id = ISBN 072930020X}} Citation error, replace with{{cite book| author = González de Amezua y Mayo, Agustín| title = Cervantes creador de la novela corta española, 2ª edición| location = Madrid| publisher = España Consejo Superior de Investigaciones Científicas| year = 2001| id = ISBN 84-00-05227-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Rey Hazas, Antonio y Sevilla Arroyo, Florencio| title = Cervantes: vida y literatura| location = Madrid| publisher = Ayuntamiento de Madrid| year = 1996| id = ISBN 84-206-4668-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Saariluoma, Liisa| title = Muuttuva romaani| location = Hämeenlinna| publisher = Karisto| year = 1989| id = ISBN 951-23-2634-5}} Citation error, replace with{{cite book| author = Tarkiainen, Viljo| title = Cervantes| location = Porvoo| publisher = WSOY| year = 1918}} Citation error, replace with{{cite book| author = Tuulio, Tyyni| title = Espanjan kirjallisuuden historia| publisher = Gaudeamus| year = 1983| id = ISBN 951-662-330-1}} Citation error, replace with{{cite book| author = Vartiainen, Pekka| title = Länsimaisen kirjallisuuden historia| publisher = BTJ-kustannus| year = 2009| id = ISBN 9789516927216}}

title: Meksiko

text: pienoiskuva|upright|Keisari Agustín de Iturbide. Miguel Hidalgo julisti 16.syyskuuta 1810 Meksikon itsenäiseksi pienestä Doloresin kaupungista käsin, mikä johti itsenäisyyssotaan, joka päättyi viimein itsenäistymiseen vuonna 1821.[14]

title: María Zambrano

text:
María Zambrano opiskeli vuosina 1924–1927 filosofiaa Madridissa Jose Ortega y Gassetin, Xavier Zubirin, Manuel García Morenten ja Julián Besteiron oppilaana. Hän osallistui opiskelijaliikkeeseen ja teki yhteistyötä sanomalehtien kanssa. Vuodesta 1931 alkaen hän oli metafysiikan apulaisprofessori Universidad Central de Madridissa. Hän tutustui muun muassa Emilio Pradosiin, Jorge Guilléniin, Luis Gernudaan ja Miguel Hernándeziin, jotka olivat Ryhmä 27:ssä. Kun sisällissota syttyi, hän muutti Valenciaan ja Barcelonaan.
Vuonna 1939 hän joutui lähtemään maanpakoon. Hän asui Pariisissa, New Yorkissa, Havannassa ja Meksikossa, jossa hän alkoi opettaa filosofiaa yliopistossa (Universidad de San Nicolás de Hidalgo) Moreliassa. Hän tapasi Octavio Pazin ja Léon Felipen ja julkaisi teokset "Pensamiento y poesía en la vida española" ja "Filosofía y poesía". Hän vietti ajanjakson Puerto Ricossa, josta hän matkusti Pariisiin vuonna 1946. Pariisissa hän tapasi Albert Camus'n ja René Charin.
Vuosina 1948–1953 hän asui Havannassa ja sitten Roomassa, jossa hän kirjoitti teokset "El hombre y lo divino", "Los sueños y el tiempo" ja "Persona y democracia". Italiassa hän solmi ystävyyssuhteet Elena Crocen ja Victoria Guerrinin kanssa sekä maanpaossa asuvien espanjalaisten Ramón Gayan, Rafael Albertin ja Jorge Guillénin kanssa. Vuonna 1964 hän muutti Ranskaan.

title: Meksikon ensimmäinen keisarikunta

text: Miguel Hidalgo y Costilla julisti vuonna 1810 Meksikon itsenäiseksi. Julistusta seurasi yli kymmenen vuotta kestänyt vapaussota. Meksikon itsenäisyyttä edelsivät Espanjan poliittiset muutokset vuonna 1820. Kuningas Ferdinand VII:n valtaa rajattiin, ja liberaalienemmistöinen parlamentti sai vallan. Uusi-Espanja jakautui peninsulaareihin, jotka pysyivät uskollisena Espanjalle, ja konservatiivisiin kreoleihin, jotka pelkäsivät menettävänsä asemansa ja kääntyivät kannattamaan itsenäisyyttä. Samaan aikaan tasavaltalaiset patriootit kiihdyttivät omaa kampanjaansa. Konservatiivien kreolien johtajaksi valittiin Agustín de Iturbide.

title: Miguel Hidalgo y Costilla

text: Vuonna 1810 Espanja oli heikentynyt Napoleon Bonaparten hyökkäysten seurauksena. Kun Ferdinand VII oli syrjäytetty ja Joseph Bonaparte asetettu hänen tilalleen, saivat Hidalgo ja muut itsenäisyysmieliset kimmokkeen tulevalle kapinalle[2], jonka oli alun perin määrä alkaa lokakuussa 1810.[3] Itsenäisyysmieliset olivat jakautuneita itsenäisyyden luonteen suhteen. Toiset (Hidalgo mukaan luettuna) olivat sosiaalisten ja taloudellisten uudistusten kannalla kun taas loput pitivät poliittista kumousta tärkeämpänä. Eräs itsenäisyysmielisten joukoissa ollut petturi oli ilmoittanut viranomaisille separatistisista suunnitelmasta. Osa vetäytyi kapinan suunnittelusta pidätysuhan alla, mutta Hidalgo ja monet muut pysyivät suunnitelman takana.[4] 16.9.1810 Hidalgo ryntäsi Doloresin kirkkoon soittamaan kirkonkelloja ja kutsui seurakuntalaisia vastustamaan espanjalaisten valtaa. Tapahtuma tunnetaan nimellä ”Grito de Dolores”.[5] 16.9 vakiintui myöhemmin Meksikon itsenäisyyspäiväksi.