query: Kuka vastaa Aleksis Kiven kuolinmökin ylläpidosta?

title: Aleksis Kiven kuolinmökki

text: Aleksis Kiven kuolinmökki on Tuusulassa kotimuseona toimiva mökki, jossa kirjailija Aleksis Kivi kuoli 31. joulukuuta 1872. Tuusulan Rantatien varrella olevan entisen torpan omistaa Helsingin yliopiston ylioppilaskunta, ja sen ylläpidosta vastaa Tuusulan historiallinen museo.[1] Kiven muiston lisäksi se kertoo maaseudun käsityöläisten ja muiden vähävaraisten 1800-luvun lopun elinoloista.[2] Mökki ympäristöineen antaa myös kuvan siitä, millainen Tuusulan Rantatien alue oli ennen huvila-asutusta ja kuuluisan taiteilijayhteisön syntyä.[3]

title: Aleksis Kiven katu (Helsinki)

text: Aleksis Kiven katu () on itä-länsi-suuntainen katu Helsingin kantakaupungissa. Se muodostaa rajan Alppiharjun ja Vallilan välillä. Aleksis Kiven katu alkaa idässä Hämeentieltä ja päättyy lännessä Savonkatuun Pasilan rajalle. Raitiovaunulinja 9 kulkee Aleksis Kiven katua Fleminginkadun ja Traverssikujan välisellä osuudella.

title: Aleksis Kiven patsaat ja muistomerkit

text: Vanhimmat Aleksis Kiven muistomerkit ovat Erland Stenbergin Tuusulassa oleva hautamuistomerkki (1877) ja Stenbergin veistämä rintakuva (1879), joka on Suomen Kansallisteatterissa. Wäinö Aaltonen veisti yhteensä neljä Aleksis kiven patsasta, joista tunnettu on Helsingin Rautatientorilla Kansallisteatterin edessä oleva mietteissään olevan, istuvan kirjailijan pronssipatsas jalustan sivustoilla olevine Kivi-aiheisine reliefeineen (1939). Eräs tämän monumentaalisen veistoksen luonnoksista on Mäntän keskustorilla vuonna 2009 paljastettu Wäinö Aaltosen "Kubistinen Aleksis Kivi" (1930).

title: Aleksis Kivi

text: Kirjailijan ja runoilijan muistoksi on perustettu Aleksis Kiven Seura 1941. Turussa on vuodesta 1945 toiminut Turun Aleksis Kivi -kerho. Hänen syntymäkotinsa Nurmijärven Palojoella on entistetty ja järjestetty museoksi 1952. Aleksis Kiven kuolinmökki, jonka Helsingin yliopiston ylioppilaskunta osti Albert Stenvallilta vuonna 1910, on nähtävillä Tuusulassa. Mökissä on nähtävillä Kiven Raamattu ja kuolinsänky.[29] Kirjailijan asuinpaikkoja merkitseviä muistolaattoja on Helsingin Katajanokalla, Forumin liikekeskuksessa ja Tapaninkylässä.[30] Venäläiset purkivat vuokra-aikanaan Siuntiossa sijaitsevan Fanjunkarsin torpan, jossa Kivi kirjoitti pääosan tuotannostaan. Uusi Fanjunkars vihittiin kulttuuritaloksi 2006.[31] Vuodesta 1953 lähtien Aleksis Kiven synnyinseudulla, Nurmijärven Palojoella, on järjestetty kesäisin Kivi-juhlat-teatteritapahtuma, jossa esitetään Kiven tuotantoa. Esityspaikka on Kiven lapsuuden leikkipaikka.

title: Aleksis Kiven kuolinmökki

text: Vuonna 1997 mökin aitoudesta syntyi uusi keskustelu, kun Helsingin Sanomien artikkelissa puhuttiin ”kulttuuriskandaalista”. Toimittajan haastatteleman Museoviraston rakennushistorian osaston silloisen johtajan mielestä kuolinmökin autenttisuus on kärsinyt vuosikymmenten kuluessa tehtyjen korjaustöiden yhteydessä. Tuusulan historiallinen museo puolestaan teetti samana vuonna selvityksen, jonka mukaan mökki olisi samassa asussa kuin Kiven kuolinvuonna.[14]

title: Aleksis Kiven kuolinmökki

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Holma, Jaakko| title = Totta vai tarua? – Aleksis Kiven kuolinmökin museoarvo ja aitous| publisher = Jyväskylän yliopiston taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos| year = 2011| version = Pro gradu -tutkielma| format = [ online version]}}

title: Aleksis Kiven Seura

text: Aleksis Kiven Seuran keskeisintä toimintaa on nykyään keskustelutilaisuuksien järjestäminen sekä tiedottaminen julkaisutoiminnalla, artikkeleilla ja haastatteluilla. Seura antaa myös asiantuntijalausuntoja. Seuran järjestämät päätapahtumat ovat Aleksis Kiven päivän vastaanotto 10. lokakuuta.

title: Aleksis Kiven patsaat ja muistomerkit

text: Luettelo Aleksis Kiven muistomerkeistä paljastusvuosijärjestyksessä.

title: Charlotta Lönnqvist

text: Vuonna 1946 valmistuneessa Aleksis Kiven elämäkertaelokuvassa ”Minä elän” Lönnqvistiä näyttelee Salli Karuna ja vuonna 2001 valmistuneessa elokuvassa Aleksis Kiven elämä Sue Lemström.[8][9] Lönnqvistillä on rooli myös Einojuhani Rautavaaran oopperassa Aleksis Kivi vuodelta 1997.

title: Aleksis Kiven patsas (Nurmijärvi)

text: Aleksis Kiven patsas on Aukusti Veuron pronssiveistos vuodelta 1934 Nurmijärvellä. Se on siirretty nykyiselle paikalleen Aleksis Kiven aukiolle kirjaston eteen vuonna 2000.

title: Aleksis Kiven elämä

text: Aleksis Kiven elämä on suomalainen elokuva Suomen kansalliskirjailija Aleksis Kivestä. Sen on ohjannut Jari Halonen ja käsikirjoittanut Jari Halonen Kauko Röyhkän ja Jorma Tommilan kanssa. Aleksis Kiveä esittää Marko Tiusanen. Jari Salmi on Kiven lähin ystävä Emil Nervander.

title: Aleksis Kiven koulu

text: Aleksis Kiven peruskoulun rakennuksen suunnitteli kaupunginarkkitehti Gunnar Taucher. Se oli sanomalehtien mukaan ”Suomen komein koulurakennus” ja valmistui 1. lokakuuta 1934. Koulu mainittiin pohjoismaiden suurimpana aina 1950-luvulle asti, ja enimmillään oppilasmäärä oli 1950-luvulla noin 2 500 oppilasta. Koska koulu aloitti toimintansa Aleksis Kiven satavuotisjuhlan aikoihin, sen nimeksi virallistui Aleksis Kiven kansakoulu. Aleksis Kiven Peruskoulu oli myös ensimmäinen Suomalainen koulu, jossa oppilaille oli oma suihku ja jossa tuettiin erityisvaikeuksia omaavia oppilaita.

title: Esko Rahikainen

text: Rahikainen on tutkinut erityisesti Aleksis Kiveä ja julkaissut Kivestä ja hänen elämänvaiheistaan ja tuotannostaan artikkeleita ja teoksia, kuten "Kivi" (1984), "Lumivalkea liina. Aleksis Kivi ja rakkaus" (1998), "Metsän poika" (2004), "Fanjunkars : Aleksis Kiven kirjailijakoti" (2008) ja "Impivaaran kaski" (2009). Lisäksi hän on julkaissut lukuisia sukututkimuksia ja on tutkinut Rahi-alkuisten sukujen historiaa, kirjojen keräilijä Matti Pohtoa sekä kirjailija Helvi Hämäläisen suvun vaiheita ja erityisesti kirjailijan "runokylää" Somerniemen Härjänojaa.

title: Aleksis Kivi

text: Harri Saksala on säveltänyt ja levyttänyt Kiven runoja albumillisen. Yksitoista teosta sisältävä Aleksis Kivi -levy ilmestyi vuonna 1984.[36] Einojuhani Rautavaara on säveltänyt Aleksis Kivi -oopperan, joka kertoo tyylitellysti Kiven elämästä. Oopperassa käytetään runsaasti sekä Kiven omia että hänen vastustajansa August Ahlqvistin tekstejä.[37]

title: Aleksis Kiven katu

text: Aleksis Kiven katu tai Aleksis Kiven tie -nimisiä Aleksis Kiven mukaan nimettyjä katuja tai teitä on useissa Suomen kaupungeissa:

title: Aleksis Kiven katu (Helsinki)

text: Jo vuonna 1906 vahvistettiin nimi "Aleksis Kivi gatan – Aleksis Kiven katu" eräälle kadulle 14. kaupunginosaan (Taka-Töölö), mutta tämä katu poistettiin asemakaavasta vuonna 1917, jolloin nimi siirrettiin nykyiseltä Rajasaarentieltä pohjoiseen lähteväksi suunnitellulle tielle. Myös tämä rakentamatta jäänyt katu poistettiin asemakaavasta vuonna 1930. Kadunnimi oli täten kahden vuoden ajan virallinen sekä 12. että 14. kaupunginosissa (Alppiharju ja Taka-Töölö). Helsingin kadunnimien tarkistusehdotuksessa vuonna 1927 esitettiin Kolmannen linjan nimen muuttamista Aleksis Kiven kaduksi.

title: Charlotta Lönnqvist

text: Rahikainen, Esko: Lumivalkea liina: Aleksis Kivi ja rakkaus. Like 1998. Rahikainen, Esko: Fanjunkars: Aleksis Kiven kirjailijakoti. Pro Fanjunkars-säätiö, Aleksis Kiven Seura 2008.

title: Kansakoulu

text: Lukuvuonna 1960−1961 Suomessa oli toiminnassa − kansalaiskoulut mukaan lukien − 6700 kansakoulua, joissa työskenteli 630 896 oppilasta ja 23 458 opettajaa. Suomen suurin kansakoulu – 1950-luvulle saakka jopa Pohjoismaiden suurimmaksi mainittu – oli Helsingin Alppiharjussa sijaitseva, vuonna 1934 valmistunut Aleksis Kiven koulu, jossa oli 30 luokkahuonetta. Peruskoulu-uudistuksen ulottuessa Helsinkiin 1977 Aleksis Kiven kansakoulu muutettiin Aleksis Kiven ala-asteen kouluksi, joka yhdistyi vuonna 1982 Kallion yläasteen koulun kanssa Aleksis Kiven peruskouluksi, joka se on nykyiseltä nimeltään.

title: Aleksis Kiven Seura

text: Aleksis Kiven seura on 7. huhtikuuta 1941 perustettu yhdistys, jonka kotipaikkakunta on Helsinki. Seuran tarkoituksena on herättää ja pitää vireillä kansalliskirjailija Aleksis Kiven (1834–1872) henkilöön ja tuotantoon kohdistuvaa mielenkiintoa ja harrastusta. Yhdistys tukee sellaista tieteellistä tutkimustyötä sekä luovaa taidetta, joka pohjautuu Kiven henkilöön ja tuotantoon. Seura pyrkii myös vaalimaan, säilyttämään ja tekemään tunnetuksi Kiven elämään liittyviä muistoja, tietoja sekä rakennus- ja maisemakohteita.

title: Aleksis Kiven syntymäkoti

text: Aleksis Kiven eli Aleksis Stenvallin isä Erik Stenvall rakensi talon Palojoen keskustaan vuonna 1824. Paikka oli Kivelle koko elämänsä ajan hyvin tärkeä. Aikuisiällä siellä käydessään hän asui ja kirjoitti teoksiaan talon vinttikamarissa. Kun Kiven vanhemmat kuolivat 1860-luvulla, talo huutokaupattiin. Kivi olisi halunnut ostaa talon itselleen, mutta taloudellisten vaikeuksien takia talon ostikin hänen veljensä Emanuel. Sen jälkeen taloa on myyty eteenpäin, ennen kuin Aleksis Kiven seura osti talon itselleen 1947. Talo avattiin yleisölle juhannuspäivänä 1951. Se entisöitiin alkuperäiseen kuntoonsa arkkitehti Erkki Helamaan johdolla. Vuodesta 1965 talo on ollut Nurmijärven kunnan hoidossa. Huutokaupassa myydyt Stenvallin perheen tavarat ja huonekalut saatiin osittain pelastettua takaisin museoon sen perustamisvaiheessa, mutta iso osa tavaroista oli hävinnyt tai kulunut käytössä.

title: Aleksis Kiven muistomerkki (Turku)

text: Turkulainen Aleksis Kivi -kerho muistaa kirjailijaa Aleksis Kiven päivänä 10. lokakuuta muistomerkillä järjestämässään tilaisuudessa. Kerho osallistui myös muistomerkin hankintaan.

title: Charlotta Lönnqvist

text: Lönnqvist tutustui Aleksis Kiveen mahdollisesti vuonna 1858 tai 1862 Kiven oleskellessa veljensä Juhani Stenvallin vuokraamalla Purnuksen tilalla Siuntiossa.[2] Muutettuaan 1863 Siuntioon jahtivouti Kareliuksen mökkiin Kivi alkoi käydä syömässä Lönnqvistin luona.[4] Hän asui Fanjunkarsissa kesästä 1864 maaliskuuhun 1871. Lönnqvistin on sanottu ottaneen myötätunnosta köyhän kirjailijan elätettäväkseen. Toisen näkemyksen mukaan hän auttoi Kiveä Adlercreutzien toiveesta. Tuohon aikaan nuoren naimattoman miehen asumista vanhemman naimattoman naisen luona – muuten kuin työmiehenä – pidettiin sopimattomana, ja naapurustossa levisi huhuja Lönnqvistin ja Kiven suhteesta.[2] Vaikka Lönnqvist oli Kiveä parikymmentä vuotta vanhempi, jotkut aihetta tutkineet ovat arvelleet, että heidän välillään oli myös seksuaalinen suhde. Ajatuksen esittivät muun muassa Paavo S. Elo tutkimuksessaan Aleksis Kiven persoonallisuus ja Veijo Meri teoksessaan Aleksis Stenvallin elämä.[5] Kirjailijan siuntiolainen ystävä siltavouti Robert Karelius oli kuullut Kiven sanovan että Charlotta Lönnqvist oli hänelle liian vanha. Jos hän menisi naimisiin pitäisi sen olla nuorempi.[6]

title: Aleksis Kivi

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Aaltonen, Jukka & Lahti, Ilpo & Salminen, Jouko K.| title = Nyt ei auta pelko eikä vapistus. Aleksis Kiven terveydestä, kirjeistä, unista ja seitsemästä veljeksestä| location = Turku| publisher = Turun Aleksis Kivi -Kerho| year = 2015| id = ISBN 978-952-93-5532-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Holma Jaakko| title = Totta vai tarua? ― Aleksis Kiven kuolinmökin museoarvo ja aitous| publisher = Jyväskylän yliopisto| year = 2011| version = pro gradu| format = [ online version]| accessdate = 28.3.2016}} Juutinen, Juha: Linnut Aleksis Kiven tuotannossa. Lintumies 4/1985, s.174–181. Citation error, replace with{{cite book| author = Ketonen, Oiva| title = Kohtalon vaihtoehdot. Aleksis Kivi, August Ahlqvist ja sivistyneistön vähäinen kansalaisrohkeus| location = Porvoo Helsinki Juva| publisher = WSOY| year = 1989| id = ISBN 951-0-16013-X}} Kinnunen, Aarne: Nummisuutarit komedia viidessä näytöksessä (1994) Citation error, replace with{{cite book| author = Kinnunen, Aarne| title = Aleksis Kiven näytelmät. Analyysi ja tarkastelua ajan aatevirtausten valossa| location = Porvoo Helsinki| publisher = WSOY| year = 1967| version = Väitöskirja: Helsingin yliopisto}} Citation error, replace with{{cite book| author = Kivi, Aleksis| title = Kirjeet. Kriittinen editio| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2012| version = Päätoimittaja Juhani Niemi| id = ISBN 978-952-222-390-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = Lehtonen, J. V.| title = Nurmijärven poika. Kuvia Aleksis Kiven elämästä| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1934| id = ISBN 978-951-0-34891-8}} Citation error, replace with{{cite book| author = Meri, Veijo| title = Aleksis Stenvallin elämä| location = Helsingissä| publisher = Otava| year = 1975| version = 4. täydennetty painos (1. painos 1973)| id = ISBN 951-1-10489-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = Meri, Veijo| title = Elon saarel tääl. Aleksis Kiven taustoja| location = Helsingissä| publisher = Otava| year = 1984| id = ISBN 951-1-07994-8}} Citation error, replace with{{cite book| author = Rahikainen, Esko| title = Kivi| location = Jyväskylä| publisher = Gummerus| year = 1984| id = ISBN 951-20-2525-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = Rahikainen, Esko| title = Lumivalkea liina. Aleksis Kivi ja rakkaus| location = Helsinki| publisher = Like| year = 1998| id = ISBN 951-578-579-0}} Citation error, replace with{{cite book| author = Rahikainen, Esko| title = Metsän poika. Aleksis Kiven elämä| location = Helsingissä| publisher = Ajatus| year = 2004| id = ISBN 951-20-6677-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Rahikainen, Esko| title = Impivaaran kaski. Aleksis Kivi kirjallisuutemme korvenraivaajana| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2009| id = ISBN 978-952-222-107-0}} Douglas Robinson, Aleksis Kivi and/as World Literature. Leiden ja Boston: Brill. Citation error, replace with{{cite book| author = Sihvo, Hannes| title = Elävä Kivi: Aleksis Kivi aikanansa| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2002| isbn = 951-746-421-5}} Citation error, replace with{{cite book| author = Tarkiainen, Viljo| title = Aleksis Kivi. Elämä ja teokset| location = Porvoo Helsinki Juva| publisher = WSOY| year = 1984| version = 6. painos (1. painos 1915)| id = ISBN 951-0-12389-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Yli-Paavola, Jaakko & Laaksonen, Pekka (toim.)| title = Tulinuija. Aleksis Kiven seuran albumi| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2009| id = ISBN 978-952-222-135-3}}

title: Onnela (Tuusula)

text: Majatalo Onnela on Tuusulan Rantatien varressa Tuusulanjärven rannalla Fjällbon puiston ja Aleksis Kiven kuolinmökin välittömässä läheisyydessä sijaitseva vanha majatalo. Onnelassa on kahden vanhan 1905 valmistuneen kansallisromanttisen huvilarakennuksen lisäksi kaksi uudempaa hotellirakennusta ja rantasauna laitureineen. Vastarannalla näkyy jylhä Sarvikallio.

title: Aleksis Kiven kuolinmökki

text: Vuonna 1982 kuolinmökin piha-aluetta kunnostettiin ja samalla syntyi vilkasta keskustelua mökin aitoudesta. Vastakkain oli paikallisten asukkaiden perimätietona saama muistikuva rakennuksen Kiven aikaisesta ulkoasusta ja 1950-luvun restauroinnin yhteydessä tehdyt asiantuntijoiden kartoitukset. Lähteenä on käytetty myös mökissä Kiven elinaikana vierailleen Eliel Aspelin-Haapkylän kuvauksia. Helsingin kaupunginmuseon tutkija Irma Savolainen väitti, että mökistä olisi vuosien 1952–1953 korjaustöiden yhteydessä purettu siihen Kiven kuoleman aikoihin kuuluneita osia. Myös joidenkin muiden henkilöiden näkemyksien mukaan tuolloin purettu lautarakenteinen porstua olisi ollut mökissä jo vuonna 1872. Lisäksi perimätieto kertoi juoppohulluuskohtauksia saaneen Kiven olleen teljettynä mökin vintille, jonne ei nykyään enää ole kulkua. Vintillä ei ole myöskään ikkunaa, josta hänen kerrotaan kurkistelleen.[14]

title: Aleksis Kivi

text: Aleksis Kiven katu -nimisiä katuja löytyy useista Suomen kaupungeista, muun muassa Helsingin Alppiharjusta ja Tampereen keskustasta.[32] Helsingin Alppiharjuun Kiven syntymän 100-vuotisjuhlavuonna 1934 valmistunut Suomen silloin suurin kansakoulu nimettiin Aleksis Kiven kouluksi. Nykyisin se on yhtenäinen vuosiluokkien 1-9 peruskoulu.[33][34]

title: Aleksis Kiven muistopatsas

text: Patsashankkeen käynnisti kirjailijaseura Kirjallinen Työ. Kirjailijat valitsivat Aleksis Kiven, kansalliskirjailijan joka oli ”suomalaisen hengen väkevin ja alkuperäisin edustaja”. Päämäärä paljastukselle oli Aleksis Kiven kuoleman 50-vuotispäivä vuonna 1922. Hankkeen takana oli kulttuurielämän keskeisiä vaikuttajia, mutta toteutusaika venyi yli kahdeksikymmeneksi vuodeksi.

title: Aleksis Kiven koulu

text: Vuonna 1977 peruskoulu-uudistuksen yhteydessä Aleksis Kiven kansakoulusta tuli Aleksis Kiven ala-aste. Vuonna 1982 se yhdistettiin Kallion yläasteen kanssa yhtenäiseksi peruskouluksi, ja siitä lähtien on ollut käytössä koulun nykyinen nimi, Aleksis Kiven peruskoulu.

title: Aleksis Kivi

text: Minä elän, ohj. Ilmari Unho 1946. Aleksis Kiveä näytteli Rauli Tuomi. Aleksis Kivi, ohj. Tapani Itäranta 1984. Aleksis Kiveä näytteli Asko Sarkola. Aleksis Kiven elämä, ohj. Jari Halonen 2002. Aleksis Kiveä näytteli Marko Tiusanen.

title: Aleksis Kiven kuolinmökki

text: Kuolinmökin muuttamista museoksi ehdotti tiettävästi ensimmäisenä runoilija J. H. Erkko. Hän oli huolissaan mökissä asuvan pariskunnan toimeentulosta ja ajatteli Albertin saavan hieman rahaa opastaessaan paikalla käyviä matkailijoita. Ajatus toteutui pari vuotta Erkon kuoleman jälkeen. Mökki oli ilmeisesti museona ensimmäisen kerran vuonna 1908. Tuolloin paikalla mainittiin käyneen lähes 300 vierasta. Varsinaisesti museotoiminta käynnistyi Stenvallin pariskunnan ryöstömurhan jälkeen,[8] jolloin mökki järjestettiin siihen kuntoon, missä se oli ollut Kiven kuollessa yli 40 vuotta aikaisemmin.[11]


query: Milloin Napoleon syntyi?

title: Napoleon I

text: Napoléon Bonaparte (alkujaan Napoleone di Buonaparte, 15. elokuuta 1769 Ajaccio, Korsika – 5. toukokuuta 1821[1] Longwood, Saint Helena) oli Ranskan ensimmäinen konsuli vuodesta 1799 alkaen ja Ranskan keisari Napoleon I vuosina 1804–1814 ja 1815. Uransa huipulla hän valloitti ja hallitsi laajoja osia Länsi- ja Keski-Eurooppaa. Tällöin hänen valtakuntansa oli kooltaan, armeijaltaan ja väkiluvultaan Euroopan suurin sitten Rooman valtakunnan.[2] Hänet vangittiin hävityn Waterloon taistelun jälkeen vuonna 1815 ja karkotettiin Saint Helenan saarelle.

title: Napoleon I

text: Napoleon päätettiin siirtää Länsi-Ranskan armeijaan, missä hänestä tehtäisiin jalkaväenkenraali. Tämä arvonalennus johtui siitä, että Napoleon oli kenraaleista nuorin. Hän halusi kuitenkin kumota määräyksen ja pelasi aikaa. Hän teeskenteli sairasta Pariisissa odottaen käskyn kumoamista. Sitä ei kuitenkaan koskaan tullut ja Napoleon menetti johdon armeijaansa. Hän oli nyt kenraali ilman armeijaa toimettomana Pariisissa. Kaiken lisäksi hänen ensirakkautensa oli juuri kirjoittanut kirjeen, jossa kertoi jättävänsä hänet.

title: Sandra Milo

text: Sandra Milo (s. 11. maaliskuuta 1935) on italialainen näyttelijä, joka on esiintynyt rooleissa muiden muassa Federico Fellinin elokuvissa "8½" (1963) ja "Giulietta ja viettelykset" (1965). Hän syntyi Tunisian pääkaupungissa Tunisissa ja voitti 1960-luvulla kaksi Nastro d'Argentoa.

title: Suleiman pašša (ranskalais-egyptiläinen upseeri)

text: Eversti Séve syntyi Lyonissa ja hänestä tuli upseeri Napoleon Bonaparten armeijassa. Hän kääntyi islamiin ja meni Egyptin armeijaan ja auttoi maata kehittämään armeijaansa eurooppalaiseen malliin. Hänellä on vielä jälkeläisia Egyptissä.

title: Marie Bonaparte

text: Marie Bonaparte oli Napoleon Bonaparten sukulainen: Hänen isänsä Roland Bonaparte (1859–1924) oli ranskalaista aatelisukua. Hänen isoisänsä Pierre Napoleon Bonaparte oli Napoleonin veljen Lucien Bonaparten poika. Marie Bonaparten äiti Marie-Félix Blanc (1859–1882) oli varakkaan kiinteistövälittäjän ja sijoittajan François Blancin tytär; tällä oli kiinteistöjä mm. Monte Carlossa. Marie Bonaparte syntyi Saint-Cloudissa Ranskassa.

title: Ludwig van Beethovenin elämäkerta

text: Jälkipolville Beethovenin kuurous oli myös siunaus. Testamentin kirjoittamisen jälkeen hän sai valtavan luomisvimman ja päätti omistaa loppuelämänsä säveltämiselle. Vaikka hän ei enää kuullut juuri soittimia tai lauluääntä, hän kuuli keksimänsä melodiat päässään. Myös hänen tyylinsä muuttui, ja se oli nyt rohkeaa ja sankarillista heijastaen säveltäjän omaa päättäväisyyttä. Vuodet 1803–1812 olivat säveltäjän tuottoisimmat. 5. huhtikuuta 1803 saivat ensiesityksensä toinen sinfonia, kolmas pianokonsertto ja oratorio "Kristus öljymäellä". Pian syntyi myös tunnettu pianosonaatti "Waldstein", jonka Beethoven omisti ystävälleen. Vuonna 1804 valmistui uupumattoman työn seurauksena kolmas sinfonia "Eroica" (Sankarillinen). Beethoven omisti sen aluksi ihailemalleen Napoleon Bonapartelle, mutta kiivastui kuultuaan tämän julistautuneen keisariksi ja repi sinfonian kansilehden irti kutsuen sitä enää vain sankarilliseksi sinfoniaksi. Hänen silmissään Napoleon ei ollut enää sankari vaan ahne ja vallanhimoinen.

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Louis Bonaparte

text: Louis Napoléon Bonaparte (2. syyskuuta 1778, Ajaccio – 25. kesäkuuta 1846, Livorno) oli Ranskan keisari Napoleon Bonaparten nuorempi veli ja Hollannin kuningas vuosina 1806–1810 nimellä Ludvig Napoleon ("Lodewijk Napoleon"). Hän oli myös Ranskan keisari Napoleon III:n isä.

title: Ranskan toinen keisarikunta

text: Ranskaa käsittelevässä kirjoituksessaan Karl Marx kirjoitti keisari Napoleon III:sta kuvauksen, joka ei mairittele kohdettaan: ”Ranskassa tapahtunut luokkataistelu loi olosuhteet, missä harvinaislaatuisen groteski keskinkertaisuus sai sankarin osan.” Keisari Napoleon III oli alkujaan Louis Napoleon Bonaparte, keisari Napoleon I:n veljenpoika.

title: Cispadaaninen tasavalta

text: Cispadaaninen tasavalta oli valtio, joka syntyi vuonna 1796, kun Napoleon I:n yhdisti Pojoen eteläpuoliset Bolognan, Ferraran, Modenan, Reggion ja Romagnan. Heinäkuussa 1797 alue liitettiin osaksi uutta Cisalppista tasavaltaa.

title: Nostradamus

text: Nostradamuksen teksteistä on tulkittu milloin mitäkin omaan aikaansa liittyviä ennustuksia. Tällaisia ovat esimerkiksi antikristuksiksi nimetyt Napoleon ja Adolf Hitler. Tekstien tulkinnoista on löytynyt kolmas maailmansota. Yhtymäkohtana muun muassa ennusteiden tulkinnan mukaan kolmannen vuosituhannen alku, ja uhan tuleminen silloisen Persian (Iran) alueelta. Sinne päin osuneita tulkintoja, joiden ajankohta osuu suurin piirtein oikeaan ajankohtaan, tehtiin vuosikymmeniä ennen todellisia tapahtumia. Ihmiskunnan tuhoa tuosta ei kuitenkaan tullut. Nostradamus kertoi kirjeessä pojalleen Caesarille myöhäisimmän näkynsä sijoittuneen vuoteen 3797.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Eugénie (Ranskan keisarinna)

text: Eugénien vanhemmat olivat espanjalainen kreivi de Montijo ja Espanjaan asettunutta skotlantilaitaustaista sukua ollut Maria Manuela Kirkpatrick of Closeburn. Hän itse peri Teban kreivittären arvon. Hänen isänsä taisteli Napoleonin joukkojen puolella tämän Espanjan sotaretkellä. Isän kuoltua vuonna 1839 Eugénie asui äitinsä kanssa pääasiassa Ranskassa ja Englannissa. Hän muutti Pariisiin Louis-Napoleon Bonaparten tultua Ranskan presidentiksi joulukuussa 1848 ja onnistui tekemään tähän vaikutuksen kauniilla ulkonäöllään. Presidentti päätti vastoin ministeriensä neuvoa avioitua nuoren espanjattaren kanssa. Louis Napoleon julistautui Ranskan keisariksi (nimellä Napoleon III) 2. joulukuuta 1852 ja parin vihkiminen tapahtui 30. tammikuuta 1853. Kruununprinssi Napoléon Eugène Louis Bonaparte syntyi maaliskuussa 1856.

title: Napoleon I

text: Ranskan vallankumouksen puhjettua 1789 Napoléon palasi Korsikaan, jossa nationalistit kapinoivat irtautuakseen Ranskasta. Buonaparten perhe pakeni sisällissotaa Ranskaan. Napoleon tuki vallankumouksellisia ja nousi nopeasti arvoasteikossa. Vallan saanut kansalliskokous päätti, että korsikalaiset, mielipiteittensä vuoksi karkotetut henkilöt saivat rauhassa palata kotisaarelleen. Heidän joukossaan oli korsikalainen vapaustaistelija Pasquale Paoli, jota Napoleon piti esikuvanaan. Napoleon otti loman rykmentistään ja matkusti Korsikalle tapaamaan Paolia. Paoli suunnitteli muuttavansa Korsikan itsenäiseksi absoluuttiseksi monarkiaksi, jota hän johtaisi ja Napoleon toivoi pääsevänsä saaren joukkojen komentajaksi.[7] Tapaaminen Paolin kanssa oli kuitenkin katastrofi ja Napoleonin onnistui suututtaa Paoli huomauttaen, että tämä oli sijoittanut joukkojaan väärin Korsikan itsenäisyyssodan aikana. Paoli raivostui ja siitä lähtien hän teki kaikkensa jarruttaakseen Napoleonin uraa. Napoleon ei kuitenkaan lannistunut, vaan perusti saarelle jakobiiniklubin. Klubin kautta hänen veljensä Joseph valittiin Bonaparten perheen kotikaupungin Ajaccon kaupunginvaltuustoon. Napoleonin itse oli palattava Ranskaan, koska hänen lomansa oli lopussa, mutta kehnon sään vuoksi yksikään alus ei päässyt poistumaan Korsikalta. Napoleon palasi rykmenttiinsä vasta tammikuussa 1791, kolme kuukautta myöhässä. Hänet olisi saatettu erottaa, mutta Ajaccion kaupunginvaltuuston hänelle kirjoittamat asiakirjat todistivat, ettei Korsikalta olisi voinut lähteä aikaisemmin.

title: Napoleon I

text: Napoleon syntyi Ajaccion kaupungissa Korsikan saarella vuoden kuluttua siitä, kun Genovan tasavalta oli myynyt Korsikan Ranskalle velanmaksuna. Hänen alkuperäinen nimensä oli Napoleone (Nabullione) Buonaparte, mutta hän vaihtoi sen ranskalaisemmalta kuulostavaan Napoléon Bonaparteen vuonna 1796. Nimi Nabullione oli ollut myös hänen sedällään sekä vuonna 1765 kuolleella veljellään.[3]

title: Napoleon III

text: Napoleon III:ta kutsuttiin ennen keisariuttaan Louis Napoleoniksi (). Hänen isänsä Louis Bonaparte oli Napoléon Bonaparten nuorempi veli ja hänen äitinsä Hortense de Beauharnais, Napoleonin ensimmäisen vaimon Joséphine de Beauharnaisin tytär edellisestä avioliitosta. Louis Napoleon sai syntyessään arvonimen Hollannin prinssi, sillä Napoleon oli nimittänyt hänen isänsä Hollannin kuninkaaksi.

title: Napoleon Orda

text:
Napoleon Orda (, ; 11. helmikuuta 1807 – 26. huhtikuuta 1883 Varsova) oli merkittävä valkovenäläinen, puolalaiseen aatelistaustaiseen insinööriperheeseen syntynyt kuvataiteilija, pianisti ja säveltäjä. Napoleon Orda tunnetaan nykyisin hänen lukuisista 1800-luvun puolivälin jälkeen tekemistään aiemman Puola-Liettuan eli nykyisen Valko-Venäjän, Puolan, Liettuan ja Ukrainan luoteisosien kaupunkeja, linnoja, kartanoita ja maisemia koskevista litografioistaan ja akvarelleistaan.
Napoleon Orda syntyi helmikuussa 1807 Pinskin piirin Varatsevitšyn kylässä, Minskin alueella Venäjän keisarikunnassa, nykyisen Ivanavan hallintopiirissä Valko-Venäjän Brestin alueella. Hän aloitti 1823 fysiikan ja matematiikan opinnot Vilnan yliopistossa. Hän liittyi kiellettyyn opiskelijajärjestöön, jossa toimimisen tuloksena hänet vuonna 1827 erotettiin yliopistosta ja hän joutui 15 kuukaudeksi vankilaan. Vuosina 1830–1831 hän osallistui tsaarinvaltaa aiemman Puola-Liettuan alueella vastustaneeseen marraskuun kansannousuun; tämän seurauksena hänen kotitalonsa takavarikoitiin ja hänet – Siperian vaihtoehtona – karkotettiin pois Venäjältä.

title: Anhaltin herttuakunta

text: Anhaltin herttuakunta syntyi vuonna 1806, kun Napoleon korotti vielä olemassa olevat Anhaltin ruhtinaskunnat herttuakunniksi. Herttuakunnat yhdistyivät uudelleen vuonna 1863 yhdeksi yhtenäiseksi alueeksi. Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä vuonna 1918 Anhaltin herttuakunnasta tuli Anhaltin vapaavaltio.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Sedanin taistelu

text: Napoleon III huolestui tästä kehityksestä. Vuonna 1870 syntyi diplomaattinen riita, kun Preussin tukema Hohenzollern yritti päästä valtaan Espanjassa. Ranska vastusti tätä ja Bismarck ärsytti Napoleonin julistamaan sodan heinäkuussa 1870. Napoleon III oli varma asiastaan, sillä hän oli voittanut 1859 Itävallan, mutta sodanjulistus oli vakava virhe hänelle ja Ranskalle.

title: Napoleon II

text: Napoleon II, syntymästään Rooman kuningas, syntyi Pariisissa keisari Napoleon I:n ja hänen toisen vaimonsa arkkiherttuatar Marie-Louisen poikana. Kolme vuotta myöhemmin Ranskan ensimmäinen keisarikunta kuitenkin lyötiin, ja Napoleon luopui kruunusta poikansa hyväksi, jonka keisarinna vei Château de Bloisiin huhtikuussa 1814. Napoleon luopui toisenkin kerran kruunusta poikansa hyväksi hävittyään Waterloossa.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Italian kuningaskunta (Napoleon)

text: Italian kuningaskunta (, mutta myös Regno Italico) oli Napoleonin Ranskan vasallivaltio 17. maaliskuuta 1805 – 11. huhtikuuta 1814 nykyisessä Pohjois-Italiassa. Se syntyi, kun vuonna 1801 perustettu Italian tasavalta muutettiin kuningaskunnaksi.

title: Napoleon I

text: Napoleon oli naimisissa kahdesti. Ensin Joséphine de Beauharnais'n kanssa, jonka hän myöhemmin kruunasi keisarinnaksi. Ennen avioliittoa Joséphine oli ollut suosittu seurapiirinainen, eikä Napoleon ollut hänen ainoa rakastettunsa.[25] Josephinen päätös naida silloinen kenraali Napoleon ei johtunut rakkaudesta,[25] vaan huolellisesta harkinnasta. Joséphine ei ollut enää aivan nuori ja hänen oli ajateltava tulevaisuuttaan. Siksi hän meni naimisiin Napoleonin kanssa toivoen tämän voivan pitää huolta perheestään. Myös Napoleon hyötyi liitosta, sillä naimalla suositun seurapiirittären hän pääsi heti seurapiireihin ja lähemmäs direktiohallitusta.[25] Napoleonin ja Joséphinen liitosta ei kuitenkaan syntynyt tarvittavaa kruununperijää, minkä vuoksi se päättyi lopulta avioeroon. Napoleon oli jo useasti suunnitellut eroavansa vaimostaan muun muassa tämän syrjähyppyjen vuoksi,[25] mutta oli kuitenkin pysynyt liitossa. Joséphine osasi johdatella Napoleonia itselleen suotuisalla tavalla. Valtakunta kaipasi kuitenkin kruununperijää ja lopulta Napoleon päätti erota vaimostaan.

title: Beryl Bainbridge

text: Lähteet ovat epävarmoja siitä milloin Beryl Bainbridge syntyi. Hän itse oli sitä mieltä, että oli syntynyt joko vuonna 1932 tai 1934 ja dokumentteihin hänen syntymävuodeksi oli kirjattu vuosi 1933.

title: Napoleon I

text: Napoleon saattoi Italiassa nopeasti voimaan yhteiskunnallisen ja lainsäädännöllisen järjestelmän, jota Ranskakin oli käyttänyt vallankumouksen jälkeen. Napoleonin oleskellessa Mombellon linnassa Cisalppista tasavaltaa hallitsi muodollisesti asukkaiden valitsema parlamentti, mutta todellisuudessa maassa vallitsi jyrkkä sotilasdiktatuuri, jota johti Napoleon. Linnassa Napoleon majaili nauttien ensimmäisistä suurista riemuvoitoistaan perheenjäsentensä ja aliupseeriensa ympäröimänä. Useat tässä linnassa silloin hänen kanssaan asuneet henkilöt tulivat myöhemmin saamaan kenraalien ja herttuoiden arvonimiä ja muodostamaan Napoleonin suuren armeijan johdon ydinjoukon. Napoleon totesi syksyllä 1797, ettei Italiassa ollut enää mahdollisuuksia edetä korkeammalle. Tämän vuoksi Napoleon palasi saman vuoden joulukuussa Pariisiin, missä kansa otti hänet innokkaana vastaan.

title: Jugoslavian hajoamisen tausta

text: Jugoslavian partisaanijohtaja Josip Broz Tito katkaisi välit Stalinin Neuvostoliittoon jo 1948, joka samalla kiihdytti toisinajattelijoiden teloituksia, jotka rauhoittuivat vasta kun Tito oli tukevasti vallan kahvassa. Niinpä Titon luoma liittovaltiorakenne syntyi väkivallan avulla. Titon luomassa liittovaltiossa osavaltioiden rajat kulkivat osin historiallis-kulttuurillis-kansallisten rajojen mukaan, toisin kuin maailmansotien välisessä Jugoslaviassa. Tämä painotti kansojen eroja toisistaan. Tito ei ollut nationalisti eikä myöskään varsinainen jugoslavisti, vaan pikemminkin kommunisti ja internationalisti, joka pyrki pysyttelemään vallassa tasapainottelemalla taitavasti eri kansojen välillä ja hallitsemalla itsevaltaisesti. Tito antoi kroaateille turismituloja ja serbeille virkapaikkoja. Tito käytti tilanteen mukaan milloin kovia, milloin pehmeitä otteita.

title: Napoleon III

text: Louis Napoleon liittyi yhdessä veljensä kanssa carbonarien johtamaan Italian vapautusliikkeeseen. Veli sai surmansa Rooman paavia vastaan kohdistuneessa kaappaushankkeessa. Napoleon Bonaparten poika, Napoleon II kuoli vuonna 1832. Louis Napoleon katsoi nyt olevansa suvun päämies ja myös Bonaparte suvun kruununtavoittelija. Puheittensa, joissa hän julisti olevansa eräänä päivänä Ranskan hallitsija, vuoksi monien maiden poliisit pitivät häntä silmällä.

title: Jérôme Bonaparte

text: Syntyjään Korsikalla Roland Buonaparte hän oli kahdeksas ja viiden ja viimeinen selviytynyt lapsi. Jérôme palveli Ranskan laivastossa ennen matkustamistaan Yhdysvaltoihin. Hän nai baltimorelaisen kauppiaan tyttären Elizabeth Pattersonin. Napoleon mitätöi avioliiton, josta kuitenkin syntyi poika Jérôme Napoleon Bonaparte.

title: Savoie

text: Savoie oli osa historiallista Savoijin valtiota. Savoien departementti syntyi, kun Napoleon III liitti alueita Ranskaan vuonna 1860.

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.


query: Milloin The Pirate Bay perustettiin?

title: The Pirate Bay

text: The Pirate Bay (TPB) on maailman suurin BitTorrent magnet-linkkien indeksi. Sen perusti ruotsalainen tekijänoikeuksia vastustava järjestö Piratbyrån vuoden 2003 lopussa[1], mutta se on lokakuun 2004 jälkeen toiminut itsenäisenä organisaationa. Pirate Bayn sisältö koostuu suurimmaksi osaksi laittomista kopioista tekijänoikeuksien alaista materiaalia, kuten elokuvia, musiikkia ja pelejä. Pirate Bayn taustalla toimivat ylläpitäjät Gottfrid Svartholm, Carl Lundström, Fredrik Neij sekä Peter Sunde, pitävät tätä omien sanojensa mukaan harrastuksena.

title: Gottfrid Svartholm

text: Per Gottfrid Svartholm Warg (s. 17. lokakuuta 1984), alias anakata, on ruotsalainen tietokoneharrastaja, joka tunnetaan BitTorrent-trakkeri The Pirate Bayn perustajajäsenenä ja ylläpitäjänä. Hän on myös kehittänyt Hypercube-trakkeriohjelman, jonka ympärille The Pirate Bay aiemmin rakentui. Nykyisin The Pirate Bay käyttää opentracker-ohjelmaa.

title: BitTorrent

text: Merkittävä osa torrent-liikenteestä on tekijänoikeuksia rikkovien tiedostojen siirtämistä. Seurantapalvelimia pyörittäville verkkosivustoille on langetettu useita tuomioita. Huomiota herättäneitä esimerkkejä ovat Suprnova.org, Torrentspy, LokiTorrent, Mininova ja OiNK.cd. Ruotsalaisen ryhmän perustama .torrent-tiedostoja jakava The Pirate Bay -verkkosivusto on tunnettu "lakiuhkaukset"-osiostaan, jossa julkaistaan sivuston saamia väitettyjä tekijänoikeusrikkomuksia koskevia kirjeitä ja vastauksia niihin. Ruotsin poliisi ratsasi 31. toukokuuta 2006 The Pirate Bayn Ruotsissa sijaitsevat palvelimet MPAA:n esittämien syytösten perusteella. Sivusto sai kuitenkin seurantapalvelimensa toimintaan kolmen päivän kuluttua.

title: The Pirate Bay

text: Useat sivulliset, joiden omaisuutta takavarikoitiin, esittivät poliisin toiminnan johdosta vahingonkorvausvaatimuksia, jotka kuitenkin hylättiin.[14]

title: Monero (kryptovaluutta)

text: Markkoinoille on loppuvuodesta 2017 ilmestynyt myös muita Coinhiven menettelytapoja hyödyntäviä palveluja. Esimerkiksi The Pirate Bay ja suomalainen vastamedia MV-lehti ovat kokeilleet JavaScript-pohjaista louhintaa, käyttäjien päätelaitteiden kasvavan virrankulutuksen kustannuksella.

title: The Pirate Bay

text: dokumentti Pirate Bayn perustajista ja heidän oikeudenkäynnistään. (in Finnish) (in Swedish)

title: The Pirate Bay

text: Monet internet-palveluntarjoajat ovat estäneet sivuston käytön, ja siksi osa Pirate Bayn käyttäjistä turvautuu tarkoitukseen luotujen välityspalvelimien (ns. proxy-servereiden) käyttöön sivustolla vieraillessaan.

title: The Pirate Bay

text: Ruotsalaisten sanomalehtien mukaan Pirate Bay -sivuston bruttoliikevaihto on useita kymmeniä tuhansia euroja kuukaudessa.[2] Tuottoja toiminnalle saadaan myymällä mainostilaa sivustolla. He luonnehtivat toimintaa aatteelliseksi toiminnaksi vapaan tiedonvälityksen puolesta. The Pirate Bayn ylläpitäjät ovat perustaneet muitakin sivustoja, kuten The Video Bay.

title: Stop Online Piracy Act

text: Sen sijaan MPAA:n Michael O'Leary väitti marraskuun 16. päivänä oikeuslaitoksen kuulemistilaisuudessa, että lain vaikutukset liiketoimintaan olisivat hyvin vähäiset huomauttaen, että ainakin 16 maassa estetään tekijänoikeuksia rikkovat sivut ja silti internet toimii kyseisissä maissa. Tanska, Suomi ja Italia estävät pääsyn The Pirate Bay -sivustolle uuden eston takia. Elokuva- ja ääniteala ovat yhdessä uhanneet haastaa British Telecomin oikeuteen, jos se ei seuraa näitä maita ja estä The Pirate Bay -sivustoa. (Suomen oikeuspäätöksestä on valitettu koska tuomio on Eu oikeuden mukaan väärin - Eu oikeuden mukaan operaattoria ei voi velvoittaa moiseen toimintaan). Maria Pallante Yhdysvaltain Tekijänoikeusvirastosta sanoi, että kongressi on päivittänyt tekijänoikeussäännöksiä ennenkin ja se tulisi tehdä taas, tai muuten hänen mukaansa "Yhdysvaltain tekijänoikeusjärjestelmä tulee epäonnistumaan täydellisesti". Pyydettäessä hän täsmensi tarkoittaneensa sitä, että Yhdysvalloilla ei ole tällä hetkellä toimivaltaa sivustoihin, jotka käyttävät muissa maissa sijaitsevia palvemia.

title: The Pirate Bay

text: Lokakuussa 2011 Helsingin käräjäoikeus määräsi Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus ry:n (TTVK ry) vaatimuksesta internetoperaattori Elisan väliaikaisesti estämään asiakkaidensa pääsyn The Pirate Bayn palvelimille tekijänoikeuslain keskeyttämismääräyspykälän perusteella ja 100 000 euron sakon uhalla. Elisa ilmoitti tuoreeltaan tyytymättömyytensä päätökseen mm. koska se oli hankala toteuttaa oikeuden antamien teknisten tietojen perusteella. TTVK ry:n odotetaan päätöksen seurauksena esittävän samanlaisen vaatimuksen myös muille suomalaisille internetoperaattoreille ja aloittavan oikeudenkäynnin The Pirate Bayn ylläpitäjiä vastaan Suomessa.[30]

title: The Pirate Bay

text: Alkuvuodesta 2007 The Pirate Bay yritti ostaa Sealandin mikrovaltion, joka olisi ollut vapaa tekijänoikeuksilta. Hinnaksi ilmoitettiin 750 miljoonaa euroa.[3] Saaren omistajat kuitenkin kieltäytyivät viitaten The Pirate Bayn laittomaksi katsomaansa toimintaan.

title: The Pirate Bay

text: Sivusto sai vuonna 2009 median huomiota niin sanotussa The Pirate Bay -oikeudenkäynnissä, jossa sen ylläpitäjät tuomittiin vuodeksi vankilaan ja maksamaan 30 miljoonan kruunun sakot tekijänoikeusjärjestöille ja mediayhtiöille. Oikeudenkäynnin todistusaineisto oli hankittu muun muassa vuoden 2006 kesällä tehdyssä palvelinratsiassa.

title: The Pirate Bay

text: Toukokuussa 2015 Ruotsin valtion alainen Svenska Insitutet käytti The Pirate Baytä esimerkkinä yhtenä brändeistä joiden kautta Ruotsi tunnetaan. [18]

title: Sealand

text: BitTorrent-sivusto The Pirate Bay yritti vuoden 2007 alussa ostaa Sealandin omaksi valtiokseen. Hintatarjoukseksi ilmoitettiin 750 miljoonaa euroa. Nykyiset omistajat kieltäytyivät tarjouksesta viitaten The Pirate Bayn toiminnan laittomuuteen. Myös kansainvälinen BetCRIS Sportsbook -rahapeliyritys on kiinnostunut Sealandin ostamisesta.

title: The Pirate Bay

text: The Pirate Bay on saanut runsaasti tekijänoikeuslain mukaisia poistopyyntöjä tekijänoikeuksien haltijoilta. TPB on kuitenkin säännönmukaisesti kieltäytynyt poistamasta pyydettyä materiaalia vedoten sananvapauteen. Poistopyyntöihin on vastattu osin epäasiallisesti ja alatyylisestikin. Esimerkiksi Dreamworks-yhtiölle osoitettu vastaus heidän elokuviensa poistopyyntöön sisälsi seuraavan kommentin: It is the opinion of us and our lawyers that you are ....... morons, and that you should please go sodomize yourself with retractable batons[19].

title: The Pirate Bay

text: Luokka:Piratismi- ja tiedostonlevityssivustot Luokka:Oikeustapaukset Luokka:Ruotsalaiset verkkosivustot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: The Pirate Bay

text: Nettikahviloihin, pelihalleihin ja peliohjelmistoihin erikoistunut, Ruotsissa pörssinoteerattu teknologiayritys Global Gaming Factory X ilmoitti kesäkuun lopussa vuonna 2009 ostavansa The Pirate Bay -sivuston 60 miljoonalla kruunulla eli noin 5,68 miljoonalla eurolla, josta puolet rahana ja puolet osakkeina. Käteissumma vastasi vuoden 2009 oikeudenkäynnin langettamaa tuomiota.[28] Kauppa ei kuitenkaan koskaan toteutunut.[29]

title: KickassTorrents

text: KickassTorrents (lyhennettynä KAT) on BitTorrent-seurantapalvelin. Kickass Torrentsista on noussut maailman suosituin torrent-sivusto sen jälkeen, kun The Pirate Bay -sivusto joutui toistuvasti vaihtamaan verkko-osoitettaan.

title: The Pirate Bay

text: BitTorrent Vertaisverkko TPB AFK (elokuva)

title: The Pirate Bay

text: 9. joulukuuta 2014 Ruotsin poliisi teki iskun Tukholmassa sijaitsevaan datakeskukseen. Iskussa pimeni samalla muitakin verkkosivuja, kuten Pirate Bayn foorumi.[4] [5] Sivuston perustajiin kuulunut Peter Sunde kirjoitti blogissaan iskusta, että sivuston on aikakin sulkeutua, koska nykyisellään se hidastaan kehitystä ja muodostaa heikon kohdan jota vastaan voi iskeä.[6] 19 joulukuuta TorrentFreak uutisoi, että The Pirate Bay julkisti sivustonsa lähdekoodit, torrenttietokannan ja ohjeet sille miten kuka tahansa voi pystyttää oman The Pirate Bay -kopionsa.[7] IsoHunt kopioi Pirate Bayn tietokannan ja aloitti sivuston oldpiratebay.org[8] Isohunt myös julkaisi The Open Bay ohjelman jonka seurauksena The Pirate Baylle ilmestyi satoja peilipalvelimia eli mirroreita.[9][10]

title: The Pirate Bay

text: Ennen oikeudenkäynnin alkamista lautamies Lennart Westman jäävättiin, koska hän oli säveltäjä ja kuului tekijänoikeusjärjestöön.[27]

title: Tekijänoikeuden loukkaus

text: Tiedostonjakopalvelu Pirate Bay perustettiin vuonna 2003. Neljä palvelun perustajaa ja taustahenkilöä tuomittiin vankeuteen vuonna 2009 paljon julkisuutta saaneessa oikeudenkäynnissä. Heidät tuomittiin myös noin viiden miljoonan euron vahingonkorvauksiin tekijänoikeusloukkauksista. Tiedostonjakopalvelu Pirate Bayn perustajiin kuulunut suomalaisnorjalainen Peter Sunde istui vankilassa kaksi kolmasosaa kahdeksan kuukauden tuomiostaan.

title: TPB AFK

text: TPB AFK: The Pirate Bay Away From Keyboard on dokumenttielokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Simon Klose. Elokuva perustuu kolmen The Pirate Bay -sivuston perustajajäsenen, Peter Sunden, Fredrik Neijin ja Gottfrid Svartholmin, elämään.

title: The Pirate Bay

text: Svenska Dagbladetin vuoden 2006 tietojen mukaan Pirate Bayn mainostilaa on myyty Pohjoismaissa kuukausittain satojen tuhansien kruunujen arvosta.[11] Mainostilaa on myynyt mainostoimisto, joka on saanut myyntipalkkionaan puolet myynnistä. Edelleen lehti mainitsi numerossaan sveitsiläisen välikäden ja spekuloi, että tuloja on saatettu ohjata matalan verotuksen maihin. Lehti raportoi myös, että Pirate Bayn toisen taustahenkilön yksityistä taloutta rasittavat huomattava verovelka ja maksamattomat parkkisakot. Tapauksen syyttäjä Håkan Roswall on ilmoittanut, että myös sivuston talous otetaan tutkinnan kohteeksi sen edetessä, ja hän on kommentissaan arvioinut, ettei velkojen määrä vaikuta asiaan.[12]

title: The Pirate Bay

text: Yhdysvaltalainen elokuvateollisuuden etujärjestö MPAA on lehdistötiedotteessaan arvioinut, että Pirate Bayn kuukausittaiset tuotot bruttomääräisinä ovat olleet suuruusluokaltaan noin 60000 dollaria. Arvion ilmoitetaan perustuvan tilastoihin mainostajien maksamasta keskimääräisestä hinnasta yksittäistä kävijää kohti.[13] Pirate Bayn taustahenkilöt ovat puolestaan sivuston toiminnan aloittamisesta lähtien ilmoittaneet toimivansa aatteellisin perustein ja ilmoittaneet, että mahdollinen ylijäämä maksetaan palkkoina työntekijöille.

title: Lex Karpela

text: Lokakuussa 2011 Helsingin käräjäoikeus antoi rekisteröidyn yhdistyksen, Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus ry:n (TTVK) vaatimuksesta väliaikaisen määräyksen internetoperaattori Elisalle estää sen asiakkaiden pääsy The Pirate Bay -verkkosivulle sakon uhalla. 9. tammikuuta 2012 määräys tuli voimaan ja osoitteeseen mentäessä katkaistaan yhteys palvelimeen automaattisesti. TTVK:n odotetaan nyt esittävän sama vaatimus myös muille internetoperaattoreille ja aloittavan oikeusprosessin Suomessa The Pirate Bay -sivuston ylläpitäjiä vastaan. Elisa ilmaisi tuoreeltaan tyytymättömyytensä päätökseen mm. koska estoa olisi hankala toteuttaa oikeuden antamien teknisten tietojen perusteella.

title: The Pirate Bay

text: Elisan toteuttama esto astui voimaan 9. tammikuuta 2012.[31] Vuodenvaihteen 2015 jälkeen sivustolle ilmestyneet sadat mirrorit ovat tehneet kuitenkin operaattoreiden estot vanhoihin osoitteisiin merkityksettömiksi.

title: Internet-sensuuri Suomessa

text: Vuonna 2012 Internet-operaattorit Elisa, Sonera ja DNA on määrätty oikeuden päätöksillä estämään liikenne The Pirate Bayn palvelimille tekijänoikeussyistä. Vuodenvaihteessa 2015 julkaistun The Open Bay ohjelman myötä The Pirate Baylle ilmestyi satoja mirroreita, joten operaattoreiden estot palvelimien vanhoihin osoitteisiin ovat käyneet merkityksettömiksi.

title: The Pirate Bay

text: Kun viime vuonna verkkotunnus p2ptv.se takavarikoitiin, tuli ilmi, että kyseisen jutun syyttäjä ehdotti samanlaisen toimen täytäntöönpanemista myös The Pirate Bayn verkkotunnukselle.[32] The Pirate Bayn ylläpitäjät ostivat grönlantilaisen verkkotunnuksen ja 9. huhtikuuta 2013 vanha ruotsalainen verkkotunnus ohjasi uuteen verkkotunnukseen.[32] Alle 48 tuntia myöhemmin grönlantilaisia verkkotunnuksia hallinnoiva TELE Greenland ilmoitti, ettei se hyväksy verkkotunnuksiensa käyttämistä "laittomuuksiin" ja pian tämän jälkeen tunnuksen rekisteröinti peruutettiinkin.[33] 25. huhtikuuta 2013 The Pirate Bay siirtyi käyttämään islantilaista maatunnusta .is, joita hallinnoivan ISNIC-yhtiön verkkovastaavan Maríus Ólafssonin lausunnon mukaan yhtiö ei ole seuraamassa TELE Greenlandin menettelytapaa, vaan kertoo heidän tarvitsevansa Islannin oikeuden päätöksen ennen rekisteröintiin puuttumista.[34] The Pirate Bayn palvelimien IP-osoitteet ovat kuitenkin säilyneet samoina, joten eräiden suomalaisoperaattoreiden estot toimivat edelleen, kun taas toiset vaikuttavat pettäneen.

title: The Pirate Bay

text: Tukholmassa alkoi 16. helmikuuta 2009 oikeudenkäynti The Pirate Bay -sivustoa, erityisesti neljää sen takana olevaa henkilöä vastaan. Syyttäjän käyttämä todistusaineisto oli peräisin vuonna 2006 tehdystä poliisiratsiasta, joka takavarikoi sivuston palvelimet. Syyttäjä ja kantajina äänitealan tekijänoikeusjärjestö IFPI (mm. Sony BMG, Universal Music, EMI), Svenska antipiratbyrån ja ruotsalaisen MAQS-lakifirman kautta Warner Bros, Columbia Pictures, 20th Century Fox ja Activision, vaativat 10 miljoonan euron korvauksia 2005-2006 väärin ladatuista levyistä, elokuvista, videopeleistä ja TV-sarjasta. Elokuva- ja peliyhtiöitä edusti Monique Wadstedt. The Pirate Bayn oikeudenkäynti päättyi 3. maaliskuuta 2009 puolustajien asianajajien viimeiseen puheenvuoroon.[22] 17. huhtikuuta julkistetun päätöksen mukaan The Pirate Bayn syytetyt henkilöt ovat syyllisiä.[23] Syytetyille langetettiin vuoden vankeustuomio[23] ja 30 miljoonan kruunun (noin 2,7 miljoonan euron) vahingonkorvaussumma[23]. The Pirate Bayn edustajat aikovat viedä asian ylemmille oikeusasteille.[23]


query: Kuka perusti Italian sosialistisen puolueen?

title: Italian sosialistinen puolue

text: Puolue perustettiin vuonna 1892 Genovassa nimellä Italian työväenpuolue (Partito dei Lavoratori Italiani), mutta se muutti jo seuraavana vuonna nimensä sosialistiseksi puolueeksi.[1] Italiassa oli jo sitä ennen toiminut useita lyhytikäisempiä sosialistisia puolueita, kuten Andrea Costan vuonna 1881 perustama Italian vallankumouksellinen sosialistipuolue. PSI:n perusti milanolainen lakimies Filippo Turati. Puolue yhdisti Pohjois- ja Keski-Italiassa sekä Sisiliassa toimineet sosialistiset ryhmät ja vastusti anarkistista liikettä. PSI julistautui avoimesti marxilaiseksi ja sen vahvana esikuvana toimi saksalainen sosiaalidemokratia. Puolue ilmoitti kannattavansa luokkataistelua ja valtiososialismia, mutta se tuki myös parlamentaarista demokratiaa ja uskoi pitkään kehitykseen ennen vallankumouksen syntymistä.[2]

title: Unkari

text: Unkari muuttui monipuoluejärjestelmäksi rauhanomaisesti. Tätä edelsi Unkarin sosialistisen työväen puolueen sisäiset taistelut. Puolueen sisäinen oppositio alkoi vähitellen kasvaa. Huomattavaa oli, että esimerkiksi vuoden 1956 kansannousu alettiin nähdä uudessa valossa. Sitä ei pidetty enää vain vastavallankumouksellisten rettelöintinä. Puolueen uudistusmielinen siipi kannatti myös Imre Nagyin kunnianpalautusta, joka haudattiin uudelleen vuonna 1989.[49][50] Puolueen sisäiset erimielisyydet saavuttivat loppuhuipennuksen, kun János Kádár määrättiin sivuun vuonna 1988[51] ja puolue hajosi pyöreän pöydän neuvottelujen jälkeen. Puolueen uudistusmieliset perustivat Unkarin sosialistisen puolueen, jonka ihanteet tulisivat jatkossa perustumaan sosiaalidemokraattisille arvoille.[52] Unkarin sosialistisen työväenpuolueen vanhan linjan kannattajat perustivat oman puolueen, joka nykyisin käyttää nimeä Unkarin kommunistinen työväenpuolue.[53]

title: Italian sosialistinen puolue

text: Toisen maailmansodan aikana sosialistit osallistuivat vastarintaliikkeeseen, mutta jäivät aktiivisempien kommunistien varjoon. Sodan jälkeen PSI osallistui Italian hallituksiin huhtikuusta 1944 alkaen ja siitä tuli yksi kolmesta suuresta puolueesta PCI:n ja kristillisdemokraattien (DC) ohella. Kun pääministeri Alcide De Gasperi syrjäytti kommunistit hallituksesta keväällä 1947, myös PSI jätettiin kommunistien liittolaisena oppositioon. Puoluetta johti sodanjälkeisinä vuosina karismaattinen Pietro Nenni.[2] Giuseppe Saragatin johtama maltillisempi siipi erosi vuonna 1947 puolueesta ja perusti Sosialistisen työväenpuolueen (sittemmin Italian demokraattinen sosialistipuolue, PSDI), josta tuli kristillisdemokraattien liittolainen. Osittain kahtiajakonsa vuoksi sosialistit olivat kylmän sodan aikana Italiassa kannatukseltaan selvästi heikompia kuin kommunistit, mutta PSI säilyi silti merkittävänä puolueena.

title: Filippo Turati

text: Turati valmistui Bolognan yliopistosta lakimieheksi vuonna 1877 ja antautui pian sen jälkeen poliittiselle kirjoittelulle. Hän tutustui Milanossa työväenliikkeen edustajiin ja sosialismiin. Turati eli vuodesta 1885 avoliitossa venäläisen emigranttisosialistin Anna Kuliscioffin (Anna Kulišova) kanssa ja kääntyi marxilaiseksi. Turati ja Kuliscioff perustivat vuonna 1889 Milanossa Sosialistisen liiton, vuonna 1891 vasemmistolaisen sanomalehden "Critica Socialen" ja vuonna 1892 Italian sosialistisen työväenpuolueen (vuodesta 1895 Italian sosialistinen puolue, PSI). Turati valittiin Italian edustajainhuoneeseen ensi kerran vuonna 1896. Vuoden 1898 työväestön levottomuuksien yhteydessä hänet pidätettiin ja tuomittiin kahdentoista vuoden vankeuteen, mutta vapautettiin jo seuraavana vuonna.

title: Komintern

text: Venäjän kommunistinen puolue (Bolševikit) Spartakistiliitto (Saksa) Itävallan kommunistinen puolue Unkarin kommunistinen puolue,Béla Kunin aikana (Unkarin neuvostotasavalta) Suomen kommunistinen puolue Puolan kommunistinen puolue Viron kommunistinen puolue Latvian kommunistinen puolue Liettuan kommunistinen puolue Valko-Venäjän kommunistinen puolue Ukrainan kommunistisen puolueen Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue (vallankumoukselliset ryhmittymät) Bulgarian kommunistinen puolue Romanian sosialistinen puolue Serbian SDP: n vasen siipi Ruotsin sosiaalidemokraattinen vasemmistopuolue Työväenpuolue (Norja) Klassekampen ryhmä (Tanska) Alankomaiden kommunistinen puolue Belgian työväenpuolueen vallankumoukselliset siivet (joista muodoistui Belgian kommunistinen puolue vuonna 1921) Ryhmät ja organisaatiot Työväeninternationaalin ranskalaisessa osastossa ja syndikalistiset liikeet Sveitsin sosiaalidemokraattinen puolue (vasemmstosiipi) Italian sosialistinen puolue Espanjan sosialistisen työväenpuolueen vallankumoukselliset elementit Portugalin sosialistisen puolueen vallankumoukselliset elementit Britannian sosialistiset puolueet Sosialistinen työväenpuolue (Britannia) Industrial Workers of the World (Britannia) Irlannin työväestön vallankumoukselliset elementit Vallankumoukselliset elementit (Luottamusmiehet) (Britannia) Amerikan sosialistinen työväenpuolue Socialist Party of America (vasemmistosiipi) Industrial Workers of the World (Yhdysvallat) Industrial Workers of the World (Australia) Workers' International Industrial Union Tokion ja Jokohaman sosialistiset ryhmät Kommunistinen nuorisointernationaali ( Willi Münzenbergin edustamana)[1]

text: Tunisian perustuslaillinen demokraattipuolue (, , lyhenne RCD) oli tunisialainen poliittinen puolue, jonka perusti Zine el-Abidine Ben Ali helmikuussa 1988. Se korvasi sosialistisen Destourian puolueen.

title: Jemenin sosialistinen puolue

text: Abdul Fattah Ismail toimi Britanniaa vastustavan "Adenin protektoraatin kansallisen vapautusryhmän" johtajana. Hän perusti Jemenin sosialistisen puolueen vuonna 1978. Puolueen perustamiskokous pidettiin 11.–13. lokakuuta 1978 Adenissa. Avajaispuheessa Ismail määritteli puolueen Karl Marxin opin ja Vladimir Leninin opin etujoukoksi. Sittemmin hän toimi Jemenin kansantasavallan eli Etelä-Jemenin presidenttinä.

title: Jules Guesde

text: Guesde perusti vuonna 1877 "L’Égalité" (”Tasa-arvo”) -nimisen sosialistisen viikkolehden. Hän laati vuonna 1880 perustetun Ranskan ensimmäisen marxilaisen puolueen, Ranskan työväenpuolueen ("Parti Ouvrier Français", POF) ohjelman neuvoteltuaan ensin Marxin sekä tämän vävyn Paul Lafarguen kanssa. Ohjelman mukaan työläisten tulisi valita vaaleissa edustajikseen vain sellaisia henkilöitä, jotka olivat sitoutuneet luokkataisteluun ja sosialismiin. Guesde vastusti possibilismiksi kutsuttua reformistista suuntausta, jonka mukaan työväenliikkeen pitäisi tavoitella eturyhmätoiminnalla saavutettavissa olevia pieniä parannuksia työläisten oloihin. Guesden ja possibilistien kiistat jatkuivat vuosikymmeniä ja hajottivat Ranskan työväenliikettä. Myös Ranskan työväenpuolue ajautui pian hajaannukseen. 1900-luvun alussa Guesde perusti Édouard Vaillantin kanssa uuden ministerisosialismia vastustaneen sosialistisen puolueen ("Parti Socialiste de France"), joka vuonna 1905 sulautui osaksi SFIO:a.

title: Sosialistinen Työväenpuolue (Suomi)

text: Sosialistinen Työväenpuolue (STP) on suomalainen toukokuussa 1973 perustettu vasemmistopuolue. Puolueen perusti Työväen ja Pienviljelijäin Sosialistisen Liiton (TPSL) vähemmistöön jäänyt vasemmistosiipi sen jälkeen, kun TPSL lakkautettiin 2. tammikuuta 1973 ja enemmistö sen jäsenistä siirtyi Suomen sosialidemokraattiseen puolueeseen (SDP).

title: Filippo Turati

text: Filippo Turati (26. marraskuuta 1857 Canzo, Comon maakunta – 30. maaliskuuta 1932 Pariisi, Ranska) oli italialainen poliitikko ja Italian sosialistisen puolueen (PSI) perustaja.

title: Abdullah Tammi

text: Tammi ilmoitti aikovansa perustaa uuden puolueen, Sosialistisen Rauhan Puolueen, joka ei korosta uskonnollisia kysymyksiä. Myöhemmin hän kertoi olevansa mukana Suomen Työväenpuolueessa. Tammi oli Suomen Työväenpuolueen ehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiirissä ja sai 25 ääntä. Nykyään hän toimii perustamassaan Punakaartissa.

title: Sosialistinen kansanpuolue

text: Sosialistisen kansanpuolueen perusti 15. helmikuuta 1959 Aksel Larsen, joka oli aiemmin toiminut Tanskan kommunistisen puolueen puheenjohtajana vuosina 1932–1958. Larsen oli erotettu hänen arvosteltuaan Neuvostoliiton interventiota Unkariin 1956. Häntä seurasi suuri joukko puolueen jäsenistöä. Vuoden 1960 vaaleissa 11 SF:n edustajaa pääsi kansankäräjille ja kommunistinen puolue menetti kaikki paikkansa.

title: Kazakstanin kommunistinen puolue

text: Kazakstanin kommunistinen puolue oli Kazakstanin sosialistisessa neuvostotasavallassa toiminut virallinen kommunistipuolue. Puolueen 18. edustajakokous 7. syyskuuta 1991 Moskovan vallankaappausyrityksen 19.–21. elokuuta jälkeen nimesi puolueen uudelleen Kazakstanin sosialistiseksi puolueeksi, ja erosi Neuvostoliiton kommunistisesta puolueesta.

title: Antonio Gramsci

text: Opiskellessaan Dettori-lyseossa Cagliarissa Gramsci tuli ensimmäistä kertaa kosketuksiin työväenluokan organisoitujen sektoreiden sekä radikaalien ja sosialististen aatteiden kanssa. Gramscin valmistuttua lyseosta vuonna 1911 hänet hyväksyttiin stipendillä Torinon yliopistoon. Muiden hyväksyttyjen joukossa oli Palmiro Togliatti, josta myöhemmin tuli Italian kommunistisen puolueen (PCI) pääsihteeri. Hän tutustui yliopistossa myös Angelo Tascaan ja moniin muihin, joiden kanssa hän myöhemmin oli tekemisissä Italian sosialistisessa puolueessa (PSI) ja sen jakautumisen jälkeen PCI:ssä, jossa hän oli yksi perustajajäsenistä.

title: Demokraattinen koalitio (Unkari)

text: Demokraattinen koalitio (, lyh. DK) on unkarilainen sosiaaliliberaalinen puolue, jonka on perustanut Unkarin entinen pääministeri Ferenc Gyurcsány. Puolue muodostui kun Gyurcsány perusti vuonna 2010 Unkarin sosialistisen puolueen sisälle oman ryhmänsä, koska hän oli tyytymätön puolueen suuntaan. Gyurcsány ja hänen ryhmänsä erosivat sosialistisesta puolueesta 22. lokakuuta 2011 ryhtyäkseen perustamaan omaa puoluettaan. Sekaannuksen välttämiseksi Unkarin puolurekisterissä ollut Demokraattinen puolue () muutti nimensä Demokraattiseksi koalitioksi ja valitsi Gyurcsányn puolueen puheenjohtajaksi.

title: Kristillissosiaalisuus

text: Kristillissosiaalisuus yhdistetään välillä kristilliseen sosialismiin, vaikka nämä eivät olekaan keskenään rinnastettavissa. Perinteinen kristillissosiaalisuus on toiminut kristillisten ja vapaakirkollisten järjestöjen kautta, eikä se ole ollut yhteiskuntaluokkiin sitoutunutta. Erityisesti Suomen historiassa kristillissosiaaliset järjestöissä aktiiveina ovat olleet sosiaalisesti ajattelevat kristilliset keskiluokkaiset naiset Maailmalla monella kristillistä sosialismia kannattavalla puolueella on nimessä sana kristillissosiaalinen, kuten hollantilainen jo lopettanut Kristillissosiaalinen puolue ("Christelijk-Sociale Partij"), sveitsiläinen "Christlich-soziale Partei" ja brasilialainen Sosiaalikristillinen puolue ("Partido Social Cristão"). "Kristillisosiaalinen puolue" nimellä olevia sosialistisia puolueita on myös Italiassa ja Venezuelassa. Italiassa on myös kristllistä sosialismia ajava puolue "Sosiaalikristilliset" ("Cristiano Sociali").

title: Benoît Hamon

text: Heinäkuussa 2017 Hamon jätti sosialistisen puolueen ja perusti Mouvement du 1er Juillet (M1717) -puolueen, joka nimettiin myöhemmin Génération.s, le mouvementiksi.

title: Saksan itsenäinen sosiaalidemokraattinen puolue

text: Kiista puolueen liittymisestä kommunistiseen internationaaliin hajotti USPD:n lokakuussa 1920, ja huomattava osa sen jäsenistöstä liittyi uuteen kommunistiseen puolueeseen KPD:hen. Lähes koko jäljelle jäänyt USPD uudelleenyhdistyi SPD:n kanssa syyskuussa 1922. Pieni joukko yhdistymistä vastustaneita aktiiveja perusti uuden puolueen, joka käytti USPD:n nimeä. Tämä mitättömäksi jäänyt puolue yhdistyi vuonna 1931 vastaperustettuun Saksan sosialistiseen työväenpuolueeseen (SAPD).

title: Anželika Balabanova

text: Hän palasi Italiaan, missä hän johti marxilaista maksimalistien ryhmää. Fasismin nousu pakotti hänet siirtymään Sveitsiin, Pariisiin ja New Yorkiin. Hän palasi Italiaan toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1947 Balabanova liittoutui Giuseppe Saragatin kanssa tämän hyväksyttyä liiton PSI:n ja Italian kommunistisen puolueen (PCI) kanssa. Balabanova liittyi Sosialistiseen työläväenpuolueeseen, josta myöhemmin tuli Italian demokraattinen sosialistipuolue (sisältäen Yhdistyneen Sosialistipuolueen).

title: Jugoslavian kommunistinen puolue

text: Toinen puoluekokous pidettiin Vukovarissa 20.–25. kesäkuuta 1920. Puoluekokous omaksui kommunistisen ohjelman ja nimesi puolueen Jugoslavian kommunistiseksi puolueeksi. Johtoon valittiin vallankumoukselliset Filip Filipovic ja Sima Markovic. Marginaaliin työnnetty keskusta erosi kommunistipuolueesta vähitellen ja lopulta joulukuussa 1921 perusti Jugoslavian sosialistisen puolueen.

title: Paul Levi

text: Kun Luxemburg, Liebknecht ja Leo Jogiches murhattiin maaliskuussa 1919, Levistä tuli Saksan kommunistisen puolueen johtaja. Hän painosti viranomaisia saattamaan Luxemburgin ja Liebknechtin murhaajat oikeuden eteen. Levi valittiin valtiopäiväedustajaksi vuonna 1920. Samana vuonna hän johti KPD:n delegaatiota Kommunistisen internationaalin toisessa kongressissa Moskovassa. Luxemburgin poliittisia linjauksia kannattanut Levi ajautui pian erimielisyyksiin Kominternin johdon kuten Leninin ja Trotskin kanssa. Osallistuessaan vieraana Italian sosialistisen puolueen puoluekokoukseen Livornossa hän vastusti radikaalisiiven irtautumista ja erillisen kommunistisen puolueen perustamista Italiaan, toisin kuin paikalla olleet Kominternin lähettiläät. Kun Levin esittämä Kominternin kritiikki aiheutti erimielisyyksiä, hän erosi KPD:n johdosta helmikuussa 1921. Pian tämän jälkeen puolue järjesti maaliskuussa 1921 Saksassa surkeasti epäonnistuneen kansannousuyrityksen (ns. März Aktion). Levi tuomitsi hankkeen välittömästi julkaisemassaan pamfletissa "Unser Weg" (”Meidän tiemme”), minkä seurauksena hänet erotettiin kokonaan puolueesta huhtikuussa 1921. Hän vastasi tähän julkaisemalla vuonna 1922 postuumisti Luxemburgin teoksen "Zur russischen Revolution" (”Venäjän vallankumouksesta”), jossa kritisoitiin Leniniä ja Trotskia.

title: Pietro Nenni

text: Pietro Sandro Nenni (9. helmikuuta 1891 Faenza – 1. tammikuuta 1980 Rooma) oli italialainen toimittaja ja vasemmistopoliitikko. Hän oli Italian sosialistisen puolueen ("Partito Socialista Italiano", PSI) pitkäaikainen puoluesihteeri ja yksi puolueensa johtavista hahmoista varsinkin toisen maailmansodan jälkeisenä aikana.

title: Lyijyvuodet

text: Italian sodanjälkeisen historian suurin poliittinen ongelma oli noin 40 vuoden ajan maan suurimman (ja ajoittain myös ainoan) hallituspuolueen kristillisdemokraattien (DC) ja kommunistipuolueen (PCI) väliset suhteet. Saadakseen Yhdysvalloilta taloudellista apua maan jälleenrakentamiseen pääministeri Alcide De Gasperi teki vuonna 1947 sopimuksen, jonka perusteella sadan miljoonan dollarin hätäapulainan vastineeksi kommunistit suljettiin hallituksen ulkopuolelle, tilanne joka jäi pysyväksi, kun Italiasta tuli yksi suurimmista Marshall-avun vastaanottajista. Tämä merkitsi, että Länsi-Euroopan suurinta kommunistipuoluetta äänestävillä, joita enimmillään oli 34,4 prosenttia (1976) äänestäneistä, ei käytännössä ollut mitään mahdollisuutta vaikuttaa parlamentaarisesti maan asioihin. Tilanteen seurauksena maahan kehittyi merkittävä ulkoparlamentaarinen aktivismi, joka kasvoi nopeasti 1960-luvun lopulla, kun yliopistoissa alkaneet levottomuudet levisivät kampusten ulkopuolelle. Monet aktivisteista olivat entisiä kommunistipuolueen kannattajia, jotka siirtyivät vasemmalle puolueesta, jonka monien mielestä olisi pitänyt reagoida hallitustoiminnasta ulossulkemiseen tekemällä vallankumous. Mutta kommunistit menettivät kannattajia myös oikealle, sosialistisiin puolueisiin, joilla katsottiin olevan paremmat mahdollisuudet toimia parlamentarismin pelisäännöillä, koska kristillisdemokraateilla ei kuitenkaan ollut koskaan omaa enemmistöä.

title: Sosiaalidemokraattinen puolue (Viro)

text: Puolue jakaantui kolmeen osaan vuonna 1934, kun Viron sisäpoliittinen tilanne radikalisoitui ja horjui. Puolueen vasemmistosiipi, nuorsosialistit erotettiin puolueesta, kun taas oikeistosiipi lähti mukaan yhteyistyöhön Konstantin Pätsin hallinnon kanssa. Puolueen keskusta yritti pitää puolueen yhdessä, mutta epäonnistui. Vuotta myöhemmin, vuonna 1935 puolue lakkautettiin, kun Konstantin Päts julistautui autoritaariseksi johtajaksi ja demokratia Virossa lakkautettiin. Puolueen johto kuitenkin yritti toimia puolilaillisesti, mutta Neuvostoliiton miehittäessä Viron vuonna 1940 toiminta loppui kokonaan. Viron sosialistinen työväenpuolue pakeni Ruotsiin, Tukholmaan ja perusti siellä "Viron sosialistisen puolueen ulkomaanyhdistyksen" ("Eesti Sotsialistliku Partei Välismaakoondis").

title: Ihmisoikeudet Kazakstanissa

text: Yksi valtiopäiville toistaiseksi pääsemätön Suomen Sosialidemokraattien Puolueen tapaan sosialistisen internationaalin puolue Kazakstanissa on Kansallinen sosiaalidemokraattinen puolue (Zhalpyulttyk Sotsial-Demokratiyalyk Partiya), jonka esittämän kritiikin perusteella voitaneen päätellä sen esiintyvän oikeana oppositiopuolueena.

title: Kanadan Suomalainen Järjestö

text: Kanadan Suomalaisen Järjestön perusti lokakuussa 1911 tunnettu poliittinen agitaattori, toimittaja Sanna Kannasto. Edellisenä vuonna oli 146 Torontossa asuvaa suomalaista erotettu Kanadan sosialistisesta puolueesta "liian oikeistolaisina", ja he olivat liittyneet Kanadan sosialidemokraattisen puolueen (SDP) jäseniksi. Suomalaiset muodostivat vuoden 1910 loppuun mennessä enemmistön SDP:n jäsenistä ja seuraavana vuonna he päättivät Kannaston johdolla perustaa oman järjestön. Parissa kuukaudessa FOC oli saanut jo yli 1 500 jäsentä ja paikallisosastoja toimi 19. Ensimmäisen maailmansodan alkuun mennessä vuonna 1914 jäseniä oli yli 3 000 ja osastoja 64. Jäsenistä yli 500 oli naisia. Kaikki FOC:n jäsenet kuuluivat myös sosialidemokraattiseen puolueeseen ja sen suomalainen osasto muodostikin puolueen suurimman etnisen ryhmän.

title: Anželika Balabanova

text: Hän oli opiskellut Brysselin vapaassa yliopistossa, jossa hän tutustui sosialismiin. Balabanova asettui Roomaan ja alkoi organisoida tekstiiliteollisuuden työntekijöitä. Hän liittyi Italian sosialistiseen puolueeseen (PSI) vuonna 1900. Balabanova oli päättämässä Kansainvälinen naistenpäivän vietosta Sosialistisen internationaalin naisten toisessa konferenssissa Kööpenhaminassa 26.–27. elokuuta 1910.

title: Italian demokraattinen sosialistipuolue

text: Italian demokraattinen sosialistipuolue ("Partito Socialista Democratico Italiano", PSDI) oli Italiassa vuosina 1947–1998 toiminut oikeistososiaalidemokraattinen puolue. Sen perustivat Italian sosialistisesta puolueesta (PSI) eronneet jäsenet, jotka eivät hyväksyneet sosialistien yhteistyötä kommunistien kanssa. PSDI oli kylmän sodan aikana Italian kristillisdemokraattien (DC) tärkeä tukipuolue. Puolueen merkittävin johtaja oli Giuseppe Saragat, joka toimi Italian presidenttinä vuosina 1964–1971.

title: Italian kommunistinen puolue

text: Italian kommunistisen puolueen perustivat tammikuussa 1921 sosialistisesta puolueesta (PSI) irtautuneet vasemmistosiiven edustajat.

title: NKVD:n erikoisleirit

text: Vankien joukossa oli myös useita Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen jäseniä tai kannattajia, jotka olivat etenkin vuodesta 1946 neuvostoviranomaisten huomion kohteena. Kun sosiaalidemokraattinen puolue oli yhdistynyt Itä-Saksassa Saksan kommunistiseen puolueeseen, sosiaalidemokraatteja internoitiin erikoisleireille, jotta Saksan sosialistisessa yhtenäisyyspuolueessa varmistettiin stalinistinen enemmistö. Myös henkilöt, joiden epäiltiin vastustavan uutta hallintoa tai omaavan kontakteja länteen, saatettiin vangita Neuvostoliiton rikoslain 58. pykälän ”neuvostovastaisen toiminnan” perusteella. Bautzenin erikoisleirillä 66 % vangeista oli vangittu tämän perusteella.


query: Mikä on Bangladeshin virallinen kieli?

title: Bangladesh

text: Kuten Länsi-Bengalissa maan tärkein kieli on bangla, indoarjalainen kieli, jonka alkuperä on sanskritissa. Kielellä on oma kirjoitusjärjestelmänsä. Englantia käytetään korkeamman asteen koulutuksessa, ja keski- ja yläluokka käyttävät sitä toisena kielenä. Vuoden 1987 presidentin asetuksesta lähtien banglaa käytetään kaikissa virallisissa yhteyksissä.

title: Malaijin kieli

text: Malaiji on ainoa virallinen kieli Malesiassa ja Bruneissa. Malesiassa malaiji tunnetaan myös nimellä "Bahasa Malaysia" eli malesian kieli, tarkoituksen ollen korostaa kyseessä olevan kaikkien malesialaisten yhteinen (eikä siis yksinomaan etnisten malaijien) kieli. Singaporessa malaiji on yksi neljästä virallisesta kielestä mutta ainoa kansallinen kieli, ja muun muassa Singaporen kansallislaulu "Majulah Singapura" on malaijia. Käytännössä lingua francana käytetään kuitenkin englantia. Itä-Timorissa malaiji on perustuslaillinen 'työkieli', muttei virallinen kieli.

title: Venäjän kieli

text: Venäjä on Venäjän virallinen kieli ja sillä on virallinen asema myös Kazakstanissa, Kirgisiassa ja Valko-Venäjällä. Venäjää puhutaan paljon muuallakin Itsenäisten valtioiden yhteisön sekä muun muassa Mongoliassa. Venäjä on yksi Yhdistyneiden kansakuntien kuudesta virallisesta kielestä. Venäjä oli aiemmin de facto Neuvostoliiton virallinen kieli. Venäjä on maailman kahdeksanneksi puhutuin kieli.[Mustajoki 1]

title: Dodekanesia

text: Mussolinin italialaistamispolitiikka merkitsi muun muassa, että italian kieli tuli alueen viralliseksi kieleksi.[1] Italian kielestä tuli myös saarien virallinen hallintokieli. Kreikan kieli pysyi enimpien asukkaiden puhekielenä, mutta ei siis enää ollut alueella virallinen kieli.

title: Papiamentu

text: Ethnologuen arvion mukaan papiamentun puhujia on 263 200. Kieli on ollut Bonairen virallinen kieli vuodesta 2010. Papiamentu on virallinen kieli "de facto" myös Curaçaolla, Aruballa ja Sint Maartenissa. Eniten papiamentun puhujia asuu Curaçaolla (arviolta 115 000 vuonna 2011).

title: Bodon kieli

text: Bodon kieli on sinotiibetiläisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan pääasiassa Intiassa ja Nepalissa. Bodo on virallinen kieli Assamissa.

title: Bengalin kieli

text: Bengali on Bangladeshin virallinen ja kansallinen kieli sekä yksi Intian tunnustamasta 23 kansallisesta kielestä. Se on Länsi-Bengalin osavaltion virallinen kieli ja virallinen yhdessä toisten kielten kanssa Tripuran osavaltiossa, eteläisen Assamin joissakin piirikunnissa sekä Andamaanien ja Nikobaarien liittovaltion territoriolla. Bengalin puhujat muodostavat enemmistöt Neilsaaren ja Havelocksaaren väestöistä. Se on myös yksi Assamin virallisista kielistä: osavaltiossa on kolme pääosin sylhetin kieltä puhuvaa piirikuntaa, Silchar, Karimganj ja Hailakandi. Sekä Intian että Bangladeshin kansallislaulut kirjoitti bengaliksi Rabindranath Tagore.

title: Rangpuri

text: Rangpuri on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Rangpurin alueella Bangladeshin pohjoisosassa. Kielellä on noin 15 miljoonaa puhujaa ja sitä kirjoitetaan bengalilaisilla kirjaimilla.

title: Bangladeshin historia

text: Siirtomaavallan purkauduttua Brittiläinen Intia jaettiin hinduenemmistöiseen Intiaan ja muslimienemmistöiseen Pakistaniin. Nykyisen Bangladeshin alue liitettiin Pakistaniin ja siitä muodostui erillään muusta Pakistanista ollut Itä-Pakistan. Pakistanin valta Bengalissa osoittautui toimimattomaksi alusta alkaen. Itä- ja Länsi-Pakistanilla oli täysin erilainen kieli ja kulttuuri ja ainoa niitä yhdistävä tekijä oli yhteinen uskonto. Itä-Pakistanissa asui suurin osa Pakistanin väestöstä, mutta lännessä sijainnut maan keskushallinto ei suostunut antamaan itäpakistanilaisille poliittista sananvaltaa. Idässä protestoitiin Länsi-Pakistanin hallintoa vastaan ja tilanne kehittyi sodaksi idän ja lännen välillä, jossa Intia asettui tukemaan Itä-Pakistania. Intian tuella Itä-Pakistan itsenäistyi Bangladeshin tasavallaksi vuonna 1971.[4][5]

title: Bengalin kieli

text: Bengalia äidinkielenään puhuvien pääasiallinen asuinalue on Bengali, joka käsittää Bangladeshin ja Intian Länsi-Bengalin osavaltion. Noin 98 prosenttia Bangladeshin väestöstä puhuu bengalia äidinkielenään. Merkittäviä bengalia puhuvia maahanmuuttajayhteisöjä asuu myös Lähi-idässä, länsimaissa ja Malesiassa.

title: Virallinen kieli

text: Kolonialismin ja/tai neokolonialismin seurauksena joissakin Afrikan ja Oseanian valtioissa sekä Filippiineillä viralliset kielet (usein englanti tai ranska) eivät ole yleisimmin tai aina edes yleisesti puhuttuja. Toisaalta nationalismin seurauksena Irlannissa iiri on virallinen kieli vaikka sitä puhuu vain hyvin pieni osa väestöstä suurimman osan puhuessa toissijaista virallista kieltä eli englantia. Joissakin valtioissa kieli, jota erilaisissa tilanteissa käytetään, on merkittävä poliittinen kiistakapula.

title: Sveitsinitalia

text: Vaikka italia on Sveitsin liittovaltion virallinen kieli ja Sveitsin kolmanneksi puhutuin kieli, Sveitsin perustuslaki takaa kantoneille mahdollisuuden valita itse omat viralliset kielensä. Kantoneista vain Ticinossa ja Graubündenissä italian kielellä on virallinen asema.

title: Virallinen kieli

text: Virallinen kieli on hallinnon määrittelemä kieli, jota käytetään lainsäädännössä ja virallisissa dokumenteissa sekä opetetaan kouluissa.

title: Espanjan itsehallintoalueet

text: Espanja on perustuslain mukaan virallinen kieli koko maassa. Sen ohella viidellä itsehallintoalueella on oma kielensä, jolla on virallinen asema espanjan rinnalla. Kaksikielisiä itsehallintoalueita ovat Baleaarit, Katalonia ja Valencia (katalaani) sekä Baskimaa (baski) ja Galicia (galego). Lisäksi baski on virallinen kieli osassa Navarran itsehallintoaluetta.

title: Saint-Martin

text: Sint Maartenin puolella englanti on virallinen kieli ja sitä puhuu 67,5 prosenttia väestöstä. Toisen puolen virallinen kieli on ranska.

title: Neuvostoliitto

text: Neuvostoliitossa kaikki kielet olivat liittovaltion perustuslain mukaan tasa-arvoisia ja eri tasavalloissa ja alueilla paikallinen kieli oli virallinen kieli. Joidenkin neuvostotasavaltojen (kuten Georgian SNT:n) omat perustuslait tunnustivat paikallisen kielen ainoaksi viralliseksi. Venäjän kieli oli kuitenkin käytännössä virallinen kieli koko maassa paikalliskielten rinnalla, ja sitä opetettiin kouluissa pakollisena oppiaineena kaikille.[91]

title: Italian kieli

text: Italia on Italian ja San Marinon ainoa virallinen valtiollinen kieli, sekä yksi Sveitsin virallisista kielistä. Sveitsissä sitä puhutaan lähinnä Ticinon ja Graubündenin kantoneissa. Se on myös toinen virallinen kieli Vatikaanivaltiossa, sekä Slovenian ja Kroatian Istrian joillakin alueilla, joissa on italiankielisiä vähemmistöjä. Sitä osataan ja opetetaan laajalti myös Monacossa ja Maltalla, sekä Italiaan ennen kuuluneilla Korsikalla, Nizzassa ja Albaniassa.

title: Ranskan kieli

text: Niissä 21:ssä itsenäisessä Afrikan valtiossa, joissa ranska on ainoa tai rinnakkainen virallinen kieli, yhteenlaskettu väkiluku oli 308610000 henkilöä vuonna 2016. Ranskaa puhutaan toisena kielenä myös niissä Afrikan maissa, joissa se ei ole virallinen kieli. Näin on esimerkiksi Algeriassa [25]. Toisaalta koko väestö ei välttämättä osaa ranskaa niissäkään maissa, joissa ranskan kieli on virallisena kielenä.

title: Uzbekin kieli

text: Uzbekin kieli ("uzbekki", "usbekki", "ösbekki") on Uzbekistanissa ja sen lähialueilla asuvien uzbekkien puhuma turkkilainen kieli. Se on Uzbekistanin tasavallan virallinen kieli.

title: Turkin kieli

text: Turkki on Turkin ainoa virallinen kieli ja yksi Kyproksen virallisista kielistä. Sillä on virallinen, muttei ensisijainen asema myös useissa Makedonian tasavallan ja Kosovon kunnissa riippuen turkinkielisten määrästä.

title: Tanskan kielipolitiikka

text: Grönlannin kieli on virallinen kieli Tanskan hallitsemassa Grönlannissa. Noin 50 000 ihmistä puhuu grönlantia, ja heistä noin 7000 asuu Tanskassa. Vuonna 2009 grönlannista tuli Grönlannin ainoa virallinen kieli.

title: Kanada

text: Kanadalla on kaksi virallista kieltä, englanti ja ranska. Quebecin virallinen kieli on ranska, ja New Brunswick on maan ainoa virallisesti täysin kaksikielinen provinssi.[3] Manitobassa ranska on englannin ohella virallinen kieli oikeuslaitoksissa, julkishallinnossa ja koulutusta on lain mukaan saatavilla molemmilla kielillä. Muiden provinssien ainoa virallinen kieli on englanti. Useilla alkuperäisasukkaiden kielillä on virallinen asema Luoteisterritorioissa.[80] Inuittikielet on Nunavutin puhutuimmat kielet, ja niillä on myös virallinen asema territoriossa.[81]

title: Tahitin kieli

text: Tahitin kieli on Ranskan Polynesian virallinen kieli ja sitä puhutaan ympäri Oseaniaa. Se on malaijilaispolynesialainen kieli, jolla on paljon yhteistä havaijin ja rarotongan kielten kanssa.

title: Edvard III

text: Maan virallinen kieli oli vielä Edvard III:n hallituskauden alussa ranska (normannien valloituksesta lähtien), mutta jo vuonna 1362 englannista tehtiin virallinen kieli muun muassa oikeussaleissa.

title: Swahilin kieli

text: Swahili on Tansanian ensimmäinen virallinen kieli ja Kenian, ja Ugandan toinen virallinen kieli englannin ohella sekä yksi Kongon demokraattisen tasavallan kansallisista kielistä. Lisäksi sitä puhutaan Burundissa, Mosambikissa, Sambiassa, Somaliassa, Ruandassa, Komoreilla ja Madagaskarilla. Yleensä swahili on opittu kieli, mutta äidinkielisiä puhujia on yhä enemmän, erityisesti suurkaupungeissa.

title: Hollannin kieli

text: Hollantia käytetään Alankomaissa ja sen entisissä siirtomaissa, kuten Surinamessa, sekä sen merentakaisilla alueilla Arubassa, Curaçaossa, Sint Maartenilla, Bonairessa, Sabassa ja Sint Eustatiuksella, sekä Belgiassa. Hollannin kieli on kyseisissä maissa virallinen kieli. Se oli myös Etelä-Afrikan virallinen kieli vuoteen 1961 asti. Hollannin puhujia on myös maissa, joihin on muuttanut paljon alankomaalaisia ja flaamilaisia siirtolaisia, kuten Kanadassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Virallista koulussa opetettavaa ja viranomaisten käyttämää kieltä kutsutaan nimellä "Standaardnederlands" tai "Algemeen Nederlands".

title: Zellur Rahman

text: Rahman osallistui vuoden 1952 Bengalin kielen liikkeeseen, jonka tavoitteena oli tehdä bengalista Pakistanin virallinen kieli. Myöhemmin hän liittyi awamiliitto-puolueeseen, jonka ehdokkaana hänet valittiin Pakistanin parlamenttiin vuonna 1970. Bangladeshin itsenäisyyssodan aikana 1971 Rahman osallistui maanpaossa olleen Bangladeshin hallituksen toimintaan.

title: Bengalin kieli

text: Kielen alkuperäistä aluetta on nykyisin Bangladeshiin ja Intian Länsi-Bengalin osavaltioon jakautuva Bengali itäisessä Etelä-Aasiassa. Bengali on yksi maailman suurimmista kielistä, sillä puhujia on yhteensä lähes 230 miljoonaa (viidennellä tai kuudennella sijalla maailmassa). Bengali on Bangladeshin pääkieli ja Intian toiseksi suurin kieli. Yhdessä assamin kielen kanssa se on itäisin indoiranilaisista kielistä.

title: Ranskan kieli

text: Myös Luoteisterritorioissa (engl. Northwest Territories, ransk. Territoires du Nord-Ouest), Nunavutissa ja Yukonissa ranska on virallinen kieli. New Brunswick ja Manitoba ovat ainoat Kanadan provinssit, joissa englanti ja ranska yhdessä ovat virallisia kieliä. Ontariossa ranska ei ole virallinen kieli, vaikka siellä puhutaan eniten ranskaa Quebecin jälkeen. Myös muissa Kanadan provinsseissa käytetään jonkin verran ranskaa, esimerkiksi Prinssi Edwardin saarella ja Nova Scotiassa. Ranska ei kuitenkaan ole niiden virallinen kieli.

title: Grönlanti

text: Tärkeä osa Grönlannin kulttuuria on aina ollut oma kieli. Vuonna 2009 voimaan tulleen Grönlannin itsehallintolain (Lov om Grønlands Selvstyre, 20 §)[41] mukaan ainoa virallinen kieli on grönlanti. Aikaisemmin toinen virallinen kieli oli tanska.

title: Asturia

text: Asturia on romaaninen kieli, jota puhutaan joissain osissa Asturiaa ja Leónia. Asturiassa se on suojeltu lainsäädännöllä, ja se on valinnainen kieli kouluissa, mutta ei virallinen kieli. Kielen käyttäjien määrä on ollut laskussa ja sen suojelemiseksi on tehty paljon työtä 1980-luvulta alkaen. Asturian lähisukulaisella mirandeesilla on virallinen asema Portugalin Miranda do Dourossa.


query: Mikä on suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen yhteenlaskettu väkiluku?

title: Suomalais-ugrilaiset kansat

text: Suomalais-ugrilaiset kansat ovat kansoja, jotka puhuvat suomalais-ugrilaisia kieliä.[1] Suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvia kansojen yhteenlaskettu väkiluku on noin 23–24 miljoonaa.[2] Suurin osa suomalais-ugrilaisista kansoista elää Pohjois-Euraasiassa, valtaosin Uralin länsipuolella. Joitakin kansoja asuu myös vuoriston itäpuolella. Selvästi muista erillään asuvat unkarilaiset Karpaattien altaassa.

title: Samojedit

text: Samojedikielet ja suomalais-ugrilaiset kielet muodostavat yhdessä uralilaisen kielikunnan. Samojedit eivät kuitenkaan ole geneettisesti kovinkaan läheistä sukua läntisemmille suomalais-ugrilaisille kansoille kuten suomalaisille tai virolaisille, vaan muille alueen aasialaisille kansoille.

title: Suomensukuinen

text: Suomensukuinen tarkoittaa suomensukuista eli uralilaista kieltä puhuvaa kansaa tai ihmistä. Suomensukuisiksi kieliksi lasketaan yleisimmin suomalais-ugrilaiset kielet. Niistä muita kuin itämerensuomalaisia kieliä sanotaan usein suomen kielen etäsukukieliksi. Termi ”suomensukuinen” on kuitenkin alun perin viitannut kielellisen sukulaisuuden lisäksi geneettiseen ja kulttuuriseenkin sukulaisuuteen, jonka uralilaisten kielten puhujia ajateltiin yhdistävän. Tämä merkitys on edelleen melko yleinen maallikkojen keskuudessa, ja aiheuttaa edelleen väärinymmärryksiä.

title: Suomalais-Ugrilainen Seura

text: Suomalais-Ugrilainen Seura () on suomalainen tieteellinen seura. Se on perustettu vuonna 1883 Helsingissä professori Otto Donnerin aloitteesta. Sääntöjensä mukaan seura pyrkii edistämään suomalais-ugrilaisten ja ns. altailaisten kielten sekä näitä kieliä puhuvien kansojen ja niiden kulttuurien tutkimusta.

title: Suomalais-ugrilaiset kansat

text: . M. A. Castrénin seura. . Suomalais-ugrilaisiin kieliin ja kansoihin keskittyvä lehti.

title: Viron kansallismuseo

text: Uudessa Viron kansallismuseossa on kaksi pysyvää näyttelyä. Suurin osa näyttelytilasta on omistettu "Kohtaamisia-"näyttelylle esittelee Viron historiaa nykypäivästä aikaan 11 000 eaa. Toinen pysyvä näyttely "Uralin kaiku" keskittyy suomalais-ugrilaisten kansojen, esimerkiksi vepsäläisten, liiviläisten ja marien kieliin ja kulttuureihin. Virosta ei Neuvostoliiton vallan aikana päässyt muualle etnologista tutkimustyötä tekemään. Tutkijat kävivät kenttätöissä täydentämässä kokoelmia ja tallentamassa nykyhetkeä joka kesä toisten suomalais-ugrilaisten kansojen parissa. Tällä hetkellä Viron kansallismuseon suomalais-ugrilaiset kokoelmat ovat yksi merkittävimpiä katoavien suomalais-ugrilaisten kansojen tietolähteistä.

title: Vatja

text: Vatja on kieli, joka kuuluu uralilaisen kielikunnan suomalais-ugrilaiseen haaran itämerensuomalaiseen haaraan. Vatjan kieltä puhuvat vatjalaiset. Vatja luokitellaan omaksi kielekseen, mutta esimerkiksi Paul Aristen mukaan se on vain viron kielen murre.

title: Fennougristiikka

text: Fennougristiikka on yliopistollinen oppiaine. Kapeassa merkityksessä fennougristiikalla tarkoitetaan suomalais-ugrilaisten kielten vertailevaa historiallista tutkimusta, laajemmassa merkityksessä mitä tahansa filologista tutkimusta, joka koskee suomalais-ugrilaisia kieliä ja myös suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen kulttuurin ja historian tutkimusta.

title: Liiviläiset

text: Baltian alueella on liikkunut ihmisiä tiettävästi jo 13000 vuotta sitten. DNA-tutkimukseen perustuvan, erittäin kiistellyn teorian mukaan alueella liikkui uralilaisia kieliä puhuvia kansoja jo 10000 vuotta sitten.[9] Osa tutkijoista katsoo, että uralilaista (suomalais-ugrilaista) kieltä puhuttiin Itämeren alueella aikaisintaan pronssikaudella.[10] Alueen ensimmäiset asukkaat kuuluivat niin sanottuun peuranmetsästäjien kulttuuriin. He metsästivät peuroja ja muuttivat etelän ja pohjoisen välillä peurojen muuttoliikkeen mukaan. Peurat hävisivät Baltian alueelta noin 7500 eaa. Alueelta on löydetty vuosilta 4000–1500 eaa. peräisin olevaa neoliittiselle kivikaudelle tyypillistä keramiikkaa. Vuosina 2000–1500 eaa. alueelle levisi nuorakeraaminen kulttuuri, joka tunnetaan myös nimellä vasarakirveskulttuuri. Se sai nimensä tuon ajan hautauksista löydetyistä vasaran muotoisista kirveistä. Kuurinmaalla oli havaittavissa kaksi eri kulttuuria, etelässä indoeurooppalaisena pidetty nuorakeraaminen ja pohjoisessa kampakeraaminen kulttuuri, jota on usein pidetty suomalais-ugrilaisena.[11]

title: Suomalais-Ugrilainen Seura

text: Seuran stipendiaatteihin ovat kuuluneet monet suomalais-ugrilaisen ja altailaisen kielitieteen klassikot, mm. Artturi Kannisto, Kai Donner, G. J. Ramstedt ja Heikki Paasonen. Stipendiaattien keräämien materiaalien toimittaminen ja julkaiseminen ovat olleet seuran keskeistä toimintaa koko 1900-luvun ajan, ja ne ovat keskeinen osa suomalais-ugrilaisen vertailevan kielitieteen ja kansatieteen kansainvälistä perustaa. Venäjän vallankumous 1917 katkaisi keruutoiminnan Venäjällä suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen keskuudessa, mutta 1990-luvulta alkaen ovat eräät seuran jäseneet jälleen jatkaneet Venäjälle suuntautuvien lingvististen kenttätyömatkojen perinnettä.

title: Suomalais-ugrilaiset kansat

text: Venäjän suomalais-ugrilaisten kansojen omia kieliä osaavat 2010[13][14]

title: Suomalais-ugrilaiset kansat

text: Vuonna 2010 Venäjän suomalais-ugrilaisiin kansoihin kuuluviksi ilmoittautuneista keskimäärin vain vähän yli puolet ilmoitti osaavansa kansan omaa kieltä. Lisäksi ilmoitus kielen osaamisesta ei tarkoita että henkilö puhuisi sitä äidinkielenään.

title: Uralilaiset kielet

text: Edellä lueteltujen lisäksi tunnetaan historiallisista lähteistä eräitä varhain kuolleita uralilaisia kieliä nimeltä. Tällaisia ovat muun muassa merjan kieli, muroman kieli, metserän kieli ja tšuudin kieli. Näistä tšuudien kieltä on vanhastaan pidetty itämerensuomalaisena, edellisiä kolmea taas yleisemmin suomalais-volgalaisina. Tšuudin osalta käsitys on kuitenkin muuttunut, ja uusimpien tutkimusten mukaan tšuudeiksi kutsutuista kansoista vain niin sanotut taipaleentakaiset tšuudit näyttäisivät puhuneen erilaisia itämerensuomalaisia kielimuotoja, kun taas niin sanottujen Olhavan tšuudien kielet eivät olisi olleet itämerensuomalaisia vaan muihin suomalais-ugrilaisiin kieliin kuuluvia sisältäen lännessä samankaltaisuuksia mordvaan ja kantasuomeen ja idässä merjaan ja saameen. Näiden lisäksi muita kadonneita suomalais-ugrilaisia kieliä tai kieliryhmiä olivat muun muassa toimalaiset, Valkeajärven lopilaiset ja nykyisen Tverin alueella asunut nimeltä tuntematon ryhmä ”tveriläiset”. Näiden kansojen ja kieliryhmien olemassaolo on tulkittu Luoteis-Venäjän paikannimistössä ja paikallisissa venäläismurteissa.[20][21][22]

title: Uskontotieteen oppihistoria Suomessa

text: Suomessa uskontotiede keskittyi pitkään selkeästi kansanuskon tutkimiseen, mutta uudella vuosituhannella uskontotiede on kasvanut entistä monimuotoisemmaksi ja vastannut ajan tuomiin uusiin haasteisiin. Suomalainen uskontotiede on merkittävästi laajentunut niin tutkimusaiheiden kuin teoreettis-metodologisten lähestymistapojenkin osalta. Suomalaiseen ja vertailevaan suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen kansanuskoon painottuneet tutkimusteemat ovat jääneet vähemmälle huomiolle ja tilalle ovat nousseet moderniin yhteiskuntaan kiinnittyneet tutkimusteemat. Muutokset näkyvät uskontotieteen tutkijakoulutuksessa ja uusien väitöskirja-aiheiden valikoitumisessa.

title: Ildikó Lehtinen

text: Lehtinen on julkaissut ja toimittanut runsaasti artikkeleita sekä teoksia esimerkiksi suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen kulttuurihistoriasta, marilaisista rakennuksista ja puvuista. Pohjoisten kansojen kulttuuriperinnöstä laajasti käsitteleviä museonäyttelyitä hän on ollut järjestämässä Kulttuurien museossa vuosina 2001–2012. Lisäksi hän on vetänyt erilaisia verkkonäyttelyhankkeita Venäjän suomalais-ugrilaisten museoiden kanssa.

text: Suomalais-ugrilaisten kansojen maailmankongressi on suomalais-ugrilaisia kansoja ja samojedikansoja edustava foorumi, jonka tavoitteena on uralilaisten kansojen yhteistyön edistäminen eri alueilla, sekä kulttuurin ja kielen säilyttäminen ja elvyttäminen. Lisäksi tavoitteena on edistää kansainvälisten normien toteutuminen ihmisoikeuksien, kansojen itsemääräämisoikeuden ja alkuperäiskansojen oikeuksien alalla. Kongressi on lähinnä kansalaisjärjestöjen yhteinen tapahtuma, johon myös poliitikot ja viranomaiset ovat osallistuneet keskustelukumppaneina.

title: Suomalais-ugrilaiset kansat

text: Unkarilaiset asuvat Karpaattien altaassa erillään muista suomalais-ugrilaisista kansoista. Unkarilaisia on Unkarin lisäksi runsaasti myös naapurimaissa, erityisesti Romaniassa jossa elää unkarilaisten alaryhmä székelyt.

title: MAFUN

text: MAFUN (, ) on vuonna 1990 perustettu suomalais-ugrilaisten kansojen nuorisojärjestöjen kattojärjestö, joka koordinoi yhteistyötä näiden kansojen nuorten sekä järjestöjen välillä sekä edustaa kyseisiä kansoja ja järjestöjä kansainvälisissä foorumeissa, kuten Yhdistyneissä kansakunnissa. Liiton jäseninä on kansalaisjärjestöjä eri suomalais-ugrilaisilta alueilta, ja liiton hallitus koostuu yhdestä jäsenjärjestön edustajasta kultakin alueelta. Liiton tärkeimpiin hankkeisiin kuuluu Suomalais-ugrilainen kulttuuripääkaupunki -hanke. Hallituksen jäsenet valitaan kerran kahdessa vuodessa pidettävässä kongressissa.Suomalais-ugrilainen kulttuuripääkaupunki on MAFUN:in hanke, jolla suomalais-ugrilaisia alueita pyritään tuomaan enemmän kansainväliseen tietouteen ja elävöittämään suomalais-ugrilaisten alueiden maaseutua. Joka vuosi valitaan paikkakunta joltain suomalais-ugrilaiselta alueelta, joka saa käyttää nimikettä suomalais-ugrilainen kulttuuripääkaupunki vuoden ajan.

title: Volgan tataarit

text: Misääritataarit ovat Volgan tataarien ryhmä, jonka alkuperä saattaa olla suomalais-ugrilaisissa kansoissa. Misäärit puhuvat tataarin läntistä murretta. Misäärien synnyinseudut ovat lähinnä Nižni Novgorodin, Rjazanin ja Penzan alueilla, mutta myöhemmin heitä on muuttanut myös Tatarstanin itä- ja eteläosiin sekä Baškortostaniin.

title: Turaanit

text: Nykyisin tämän teorian pohjalla oleva käsitys siitä, että kieliperheet edustavat omia rotujaan, on kumoutunut. Esimerkiksi suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvat suomalaiset ovat läheistä sukua indoeurooppalaisille germaanikielten puhujille. Katsotaan, että pohjois- ja länsieurooppalaiset ovat valtaosin alkuperäisten, indoeurooppalaisten kielten saapumista edeltäneiden asukkaiden geneettisiä jälkeläisiä. Indoeurooppalaisia kieliä edeltäneitä kieliä puhuneet kansat eivät myöskään olleet alkeellisia, vaan täysin kehittyneitä nykyihmisiä. He pystyivät myös huomattaviin rakennustöihin, kuten megaliittikulttuuri.

title: Volgan tataarit

text: 1000-luvulta 1500-luvulle suurin osa turkinsukuisista heimoista asui nykyisten Venäjän ja Kazakstanin alueella. Nykyisen Tatarstanin alueella asui Volgan bolgaareja, jotka asettuivat asumaan Volgan seudulle 8. vuosisadalla ja kääntyivät Islamiin vuoden 922 jälkeen Ahmad ibn Fadlanin harjoittaman lähetystyön aikana. Myöhemmin bolgaarit sekoittuvat skyytteihin ja suomalais-ugrilaisia kieliä puhuviin kansoihin. Mongolien valloitusretkien aikana bolgaarit lyötiin ja heidän vanhat asuinalueensa liitettiin Kultaisen Ordan valtakuntaan. Hiljalleen Kultaisen Ordan mongolivalloittajat sulautuivat alkuperäisväestöön ja kääntyivät Islamiin. Kun valtakunta alkoi rapistua 1400-luvulla, Volgan alue päätyi Kazanin ja Astrahanin kaanikuntien hallintaan. 1500-luvlla Venäjän imperiumi liitti alueet itseensä.

title: Tataarit

text: Suurin osa tataareista on sunnimuslimeja, pieni ryhmä tataareita (keräşen) on ortodokseja. Tataarien kulttuuri sai vuosisatojen ajan vaikutteita erilaisilta suomalais-ugrilaisia ja turkkilaisia kieliä puhuvilta sekä keskiaasialaisilta väestöryhmiltä ja 1300-luvulta lähtien myös venäläisiltä.

title: Uralilaiset kielet

text: Uralilainen sukulaisuus perustuu kielten keskinäisiin vastaavuussuhteisiin, joita tutkii historiallis-vertaileva kielitiede. Uralilaisten kielten kieliopissa (esimerkiksi taivutuspäätteissä) ja perussanastossa on runsaasti yhteisiä aineksia, jotka on peritty yhteisestä kantakielestä. Kyseessä ei siis ole näiden kielten puhujien geneettinen sukulaisuus, sillä kielten ja geenien leviämisen dynamiikka on erilainen. Esim. suomen puhujien geneettisiä lähisukulaisia ovat virolaisten lisäksi nimenomaan germaanikielten ja balttilaisten kielten puhujat. Vastaavasti esimerkiksi mokšan, marin ja udmurtin puhujien perimässä on paljon yhteyksiä turkkilaisten kielten puhujiin, joka on kuitenkin kampakeramiikan ajan jälkeistä geneettistä muutosta. Saamelaisten geeniperimä on muista Euroopan kansoista suuresti poikkeava. On oletettu, että tämä olisi yhteydessä Fennoskandian pohjoisosien asuttamiseen alun perin lännestä kivikaudella mannerjään reunaa pitkin, kun taas muut suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvat kansat ovat levinneet nykyisille puhuma-alueilleen idästä.

title: Jumi

text: Jumi on erityisesti suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen käyttämä yliluonnollisten ilmiöiden, lähinnä panteistisen maailmanhengen nimitys. Suomen etäsukukielissä se tunnetaan myös nimityksellä jumo. Muiden muassa marit viettävät vuosittain Jumolle omistettua juhlapäivää uhraten lihaa ja viljaa.

title: Finnisch-ugrische Forschungen

text: Finnisch-ugrische Forschungenin perustivat alkujaan E. N. Setälä ja Kaarle Krohn fennougristien ja indoeuropeistien kansainväliseksi keskustelukanavaksi. Julkaisukielenä on ollut saksa, mutta viime aikoina on otettu mukaan myös englannin- ja ranskankielisiä artikkeleja. Kirjoitukset käsittelevät fennougristiikkaan kuuluvia aiheita, joita ovat vertaileva ja historiallinen suomalais-ugrilainen kielentutkimus sekä pienten suomalais-ugrilaisten kielten ja suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen perinteisen kulttuurin tutkimus. Pelkästään suomen, viron tai unkarin kieltä koskeva tutkimus jätetään julkaisun ulkopuolelle. Myöskään nykykirjallisuutta käsittelevät kirjoitukset eivät kuulu julkaisun aihepiiriin.

title: Suomalais-ugrilaiset kielet

text: Suomalais-ugrilaiset kielet on perinteisen käsityksen mukaan uralilaisten kielten toinen päähaara. Uralilaisen kielikunnan toinen päähaara olisivat tämän käsityksen mukaan samojedikielet. Yhdessä nämä muodostavat uralilaisen kielikunnan. Jotkut kielentutkijat käyttävät termejä "suomalais-ugrilainen" ja "uralilainen" toistensa synonyymeinä. Tämä liittyy siihen, että erilliselle suomalais-ugrilaiselle kielentasolle ei viimeaikaisessa tutkimuksessa enää ole nähty riittäviä perusteluja. Suomalais-ugrilaisten kielten puhujia on maailmassa noin 23 miljoonaa. Pienemmistä suomalais-ugrilaisista kielistä useat ovat uhanalaisia ja vaarassa kuolla sukupuuttoon. Suomalais-ugrilaisten kielten tutkimusta nimitetään fennougristiikaksi.

title: Slaavit

text: Slaavit ovat Euroopan suurin indoeurooppalainen etnolingvistinen ryhmä. Slaavilaisia kieliä puhuvia kansojen yhteenlaskettu väkiluku on noin 350 miljoonaa. Kielellisen yhteyden lisäksi slaavilaisuudella viitataan yleisesti myös koettuun tai luultuun geneettiseen tai kulttuuriseen yhteyteen. Suurin osa slaavilaisista kansoista elää Euroopassa. Slaavien yhtenäisyyttä erityisesti korostavaa ajattelua kutsutaan panslavismiksi. Panslavismi eli voimakkaana poliittisena liikkeenä lähinnä 1800-luvun puolivälissä. Kolmea pääryhmää vertaillessa voi huomata niillä olevan keskenään eroja niin geneettisesti kuin kulttuurisesti. Esimerkiksi itäslaavit poikkeavat mahdollisesti suurestikin länsislaaveista, mutta vertaillessa vaikka pelkästään itäslaaveihin kuuluvia kansoja niin huomattavia yhtenäisyyksiä voidaan huomata niin kulttuurisesti kuin geneettisestikin.

title: Suomalais-ugrilaiset kansat

text: Itämerensuomalaisia kieliä puhuneita kansoja olivat Taipaleentakaiset tšuudit sekä toimalaiset Arkangelin alueella.[7] Olhavan tšuudit Olhavanjoen seudulla sen sijaan olisivat uusimpien paikannimitutkimusten perusteella puhuneet muihin kuin itämerensuomalaisiin kieliin kuuluneita suomalais-ugrilaisia kieliä.[8] Molemmat kansat hävisivät viimeistään 1600-luvun aikana tai mahdollisesti jo keskiajalla.

title: Suomalais-ugrilaiset kansat

text: Udmurttien perinteinen asuma-alue on Udmurtian tasavalta Volgan sivujoen Kaman varrella. Udmurteista asuu suurempi osa omassa tasavallassaan kuin muista Venäjän suomalais-ugrilaisista kansoista. Besermanit ovat turkkilais-kansoilta vahvoja vaikutteita saanut udmurttien alaryhmä.

title: Suomalais-ugrilaisten kansojen lippu

text: Lipun värikkyys symboloi suomalais-ugrilaisten kansojen monimuotoisuutta. Lisäksi värit symboloivat suomalais-ugrilaisia maita ja alueita: