query: Kuka rakensi Muumitalon?

title: Muumitalo

text: Muumikirjojen mukaan muumien rakentamat talot ovat aina kapeita, korkeita ja pyöreitä. Tämä johtuu siitä, että vanhaan aikaan muumit asuivat ihmisten kaakeliuunien takana. Vaikka he ovat luopuneet tästä tavasta keskuslämmityksen yleistyttyä, he edelleenkin haluavat talojensa muistuttavan kaakeliuuneja.[1] Kirjassa Muumipapan urotyöt (1950) Muumipappa kuvaa ensimmäistä suunnittelemaansa taloa seuraavasti:

title: Muumitalo

text: Muumitalo esiintyy kaikissa Muumi-teoksissa, mutta sekä sen ulkomuoto että sen asukkaiden määrä vaihtelevat kirjasta toiseen.

title: Muumitalo

text: Muumitalo esiintyy jo ensimmäisessä muumikirjassa Muumit ja suuri tuhotulva (1945). Kirjassa kerrotaan, että muumit ovat varhaisina aikoina asuneet kaakeliuunien takana ja suosivat siksi pyöreitä ja kaakeliuunimaisia rakennuksia.[1] Kirjan lopussa Muumipappa, Muumimamma ja Muumipeikko sekä Nipsu asettuvat asumaan Muumipapan rakentamaan taloon Muumilaaksossa. Talon kuvataan olevan "melkein kuin kaakeliuuni, hyvin hieno ja siniseksi maalattu" ja siinä sanotaan olevan neljä huonetta: auringonkeltainen, taivaansininen ja pilkullinen huone sekä vierashuone ullakolla. Kirjassa on myös ensimmäinen kuva Muumitalosta, joka on pyöreä, teräväkattoinen ja kaksikerroksinen.

title: Muumit piilosilla

text: Pelissä on yhdeksän eri huonetta, jotka ovat Muumitalon lähiympäristö, Muumitalon keittiö, Hemulin talo, Niiskuneidin huone, Muumipeikon huone, Muumitalon kuisti, Niiskun verstas, Muumitalon kellari sekä uimahuone. Tahmatassun löytäminen ei ole helppoa, sillä jokainen näkymä on täynnä erilaisia pieniäkin yksityiskohtia, ja kaiken lisäksi Tahmatassu ei ole yleensä piilossa ”huoneissa” samassa paikassa, vaan piilopaikka vaihtelee.

title: Nipsu

text: Kirjoissa Nipsu on monesti Muumitalossa yökylässä, mutta hän asuu kiven koloon rakennetussa talossa metsän liepeillä. "Muumilaakson tarinoissa" sekä Tove ja Lars Janssonin sarjakuvissa Nipsulla on kuitenkin oma talo. Animaatiosarjassa vaikuttaa kuitenkin siltä, että hän asuu useammin Muumitalossa kuin omassaan. Sarjakuvissa Nipsu on rahanahneudessaan röyhkeämpi kuin kirjoissa ja punoo joskus jopa juonia konnamaisen Haisulin kanssa.

title: Luettelo televisiosarjan Muumilaakson tarinoita jaksoista

text: Pikku Myy sanoo kyllästyneensä Muumitalon ruokiin, ja Pappa kertoo syöneensä nuoruudessaan maailman parasta ruokaa. Muumimamma päättää uudistaa keitoksiaan ja lähtee Nuuskamuikkusen kanssa etsimään salaista ruokalajia. Tällä välin muut joutuvat pärjäämään ilman Mammaa Muumitalossa.

title: Muumitalo

text: Näkymättömän lapsen novelleissa Maailman viimeinen lohikäärme, Kertomus näkymättömästä lapsesta, Hattivattien salaisuus ja Kuusi kuvataan Muumitalon asukkaita. Kolmen ensimmäisen novellin mukaan niihin kuuluvat muumiperheen lisäksi Niiskuneiti, Mymmeli ja Pikku Myy; viimeisessä novellissa Muumitalossa kuitenkin talvehtivat vain samat neljä kuin Taikatalvessa. Muumipapassa ja meressä ja Muumilaakson marraskuussa Muumitalon asujaimisto on pelkistynyt muumiperheeseen ja Pikku Myyhyn, jotka eivät tosin ole kotona jälkimmäisen kirjan aikana.

title: Muumitalo

text: Vuonna 1993 Naantalissa avatussa Muumimaailma-teemapuistossa on luonnollista kokoa oleva Muumitalo, joka jäljittelee rakennuksen ulkonäköä Muumilaakson tarinoissa.

title: Muumitalo

text: Yleisnimenä ja pienellä alkukirjaimella kirjoitettuna muumitalo tarkoittaa mitä tahansa taloa, jossa asuu muumeja, ja joka on rakennettu muumiarkkitehtuurin sääntöjen mukaan. Muumikirjoissa esiintyy kaksi tällaista taloa. Ensimmäinen on Muumipapan urotöissä esiintyvä Muumipapan nuoruudentalo, jota edellisessä kappaleessa kuvaillaan. Toinen on Muumipapan perhettään varten rakentama talo, joka sijaitsee Muumilaaksossa ja esiintyy jokaisessa muumikirjassa; erisnimenä ja isolla alkukirjaimella kirjoitettuna Muumitalo viittaa tähän rakennukseen.

title: Muumitalo

text: Talossa on myös kupoleja, terasseja, portaita ja erinäköisiä ikkunoita. Sisälle on kätketty salakäytävä. Talon arkkitehtoniset ratkaisut eivät noudata mitään tiettyä tyylisuuntausta.[7] Kun taloa kunnostettiin vuonna 2012, siitä paljastui Tove Janssonin kätkemiä pieniä yksityiskohtia, kuten sähkökaapin sisälle sijoitetut Muumitalon sähkökytkentöjen piirustukset.[8]

title: Outo vieras Muumitalossa

text:
Kirjan päähenkilöitä ovat muumiperhe, esi-isä, Pikku Myy, Miska ja Haisuli. Tapahtumat sijoittuvat siniseen Muumitaloon.
Eräänä täysikuisena syysyönä muumit ajattelevat, että on aika mennä talviunille. Keskellä yötä Muumitaloon tulee outo vieras, joka menee kellariin. Pian kaikkialla haisee ja on sotkuista. Pikku Myy menee alas tutkimaan tapausta. Vieras paljastuu pieneksi ja karvaiseksi merirosvo-Haisuliksi.
Kirjan kuvissa käytetyn Muumitalon pienoismallin ovat rakentaneet Pentti Eistola, Tuulikki Pietilä ja Tove Jansson vuosina 1976–1979. Rakennuspiirustuksia ei käytetty, vaan rakentaminen eteni vapaasti. Kyseessä on itsenäinen taideteos, joka ei muistuta aiemmissa muumikirjoissa kuvattua Muumitaloa. Teos kuuluu nykyään Tampereen taidemuseon osana toimivan Muumilaakson kokoelmaan.

title: Muumitalo

text: Vaarallisessa juhannuksessa (1954) Muumitalosta on yksi kuva, jossa se näyttäytyy huomattavasti kapeampana ja korkeampana kuin Taikurin hatussa. Taikatalvessa (1957) Muumitalosta on useampia kuvia, mutta niissä se esitetään lähes kokonaan lumen peitossa. Viimeinen kuva Muumitalosta esiintyy Muumilaakson marraskuussa (1970), jossa se on kolmikerroksinen ja mittasuhteiltaan kaakeliuunimainen.

title: Muumitalo

text: Tove Jansson rakensi vuosina 1976–1979 yhdessä Tuulikki Pietilän ja Pentti Eistolan kanssa viisikerroksisen ja yli kaksi metriä korkean Muumitalon pienoismallin, joka kuuluu nykyään Tampereen Muumimuseon (ent. Muumilaakso) kokoelmiin. Museo käyttää mallista nimeä Muumi-Talo. Se tehtiin Bratislavan vuoden 1979 kansainvälistä lasten vuoden kuvitusbiennaalia varten ja kiersi sittemmin eri näyttelyissä, kunnes se lahjoitettiin Muumilaakso-museolle vuonna 1986. Se on ulkomuodoltaan selvästi erinäköinen kuin Janssonin piirtämissä kuvissa esiintynyt Muumitalo, ja on pohjakaavaltaan suorakaiteen eikä pyöreän muotoinen. Malli tehtiin näyttelyesineeksi ja se avautuu kahdelta sivulta niin että yleisö voi nähdä talon sisään. Talo on täytetty Tuulikki Pietilän tekemillä muumihahmoja esittävillä nukeilla.[6] Pienoismallia ja nukkeja käytettiin vuonna 1980 ilmestyneen Outo vieras Muumitalossa -kirjan valokuvakuvituksessa.

title: Muumitalo

text: Muumit ja suuri tuhotulva -kirjassa taloon muuttaa muumiperheen kanssa myös Nipsu. Muumipeikossa ja pyrstötähdessä Muumitalon asukkaisiin liittyvät Niiskuneiti, Niisku, Nuuskamuikkunen, Hemuli ja Piisamirotta. Taikurin hatussa (1948) Muumitalon asukasmäärä on suurimmillaan, kun siihen liittyvät edellä mainittujen lisäksi myös Tiuhti ja Viuhti. Tämän jälkeen talon asukasmäärä lähtee karsiutumaan.

title: Luettelo Muumi-tarinoiden hahmoista

text: Ruttuvaari esiintyi teoksessa "Muumilaakson marraskuu". Ruttuvaari asui Muumitalossa Homssu Tuhdon, Mymmelin, Vilijonkan ja erään hemulin kanssa. Kirjan loppupuolella Ruttuvaari kävelee sateisessa metsässä ja menee talviunille, kun muut ovat vielä valveilla. Ruttuvaari on ryppyinen ja hän pukeutuu hiukan resuiseen naisten takkiin ja hattuun. Hänellä on kävelykeppi. Hän esiintyi myös "Outo vieras Muumitalossa" -teoksessa.

title: Taikurin hattu

text: Hattu otetaan uudestaan Muumitaloon. Lapset menevät asumaan vähäksi aikaa Nipsun luolaan. He kalastavat suuren Mamelukin, jonka jälkeen he lähtevät kotiin. Heidän poissa ollessaan Muumitalosta on tullut viidakko, kun Muumimamma on taloa siivotessaan laittanut roskia hattuun. Aikanaan loistokas viidakko kuitenkin kuihtuu.

title: Muumitalo

text: Muumitaloa asuttavat ensimmäisestä viimeiseen kirjaan Muumipappa, Muumimamma ja Muumipeikko. Talon muut asukkaat vaihtelevat kirjasta toiseen. Nämä kolme ovat myös Muumitalon ainoat vakituiset asukkaat Muumilaakson tarinoita -animaatiosarjassa. Pikku Myy (Mymmelin kanssa), Niiskuneiti (Niiskun kanssa), Nipsu sekä Hemuli asuvat kaikki omissa taloissaan ja Nuuskamuikkunen teltassaan.

title: Muumitalo

text: Suomessa on vuodesta 1992[9] alkaen myyty lasten leluina Muumitaloa esittäviä muovisia nukkekoteja, joiden mukana tulee muovisia muumifiguureja.

title: Luettelo Muumimuseon muumitaloista ja -kuvaelmista

text: Tällä sivulla luetellaan muumitalot ja kolmiulotteiset kuvaelmat, jotka kuuluvat Tampereen taidemuseon "Muumilaakson kokoelmaan". Kokoelmaa esitellään Muumimuseossa Tampereella. Kuvaelmat ovat suurimmaksi osaksi Tove Janssonin elämänkumppanin Tuulikki Pietilän tekemiä.

title: Vaarallinen juhannus

text: Tulivuorenpurkauksen seurauksena Muumitalo joutuu tulvan saartamaksi. Vedenpinta nousee niin korkealle, että Muumitalon asukkaiden on paettava talon katolle. He pelastavat tulvan keskeltä Miskan ja Homssun. Muumitalon ohi purjehtii erikoisen näköinen talomainen rakennelma, johon Muumit ystävineen päättävät siirtyä. Talo osoittautuu teatteriksi, jossa on teatterin siivooja Emma.

title: Muumitalo

text: Muumipeikossa ja pyrstötähdessä (1946) Muumitalon huonejärjestys kuvataan samaksi kuin ensimmäisessä kirjassa; lisäksi talosta on yksi kuva, jossa se on muuttunut kapeammaksi ja korkeammaksi. Taikurin hatun (1948) etulehdellä on Muumilaakson kartta ja siihen liittyvä Muumitalon pohjapiirros.

title: Nukkekoti

text: Suomen tunnetuin nukkekoti on Tove Janssonin, Tuulikki Pietilän ja Pentti Eistolan rakentama Muumitalo, joka kuuluu tamperelaisen Muumimuseon (aiemmin Muumilaakso) kokoelmiin. Ison Muumitalon lisäksi museolla on hallussaan myös lukuisia Pietilän tekemiä muumiaiheisia pienoishuoneita ja -näkymiä.

title: Muumitalo

text: Muumipapan urotöissä talon asukkaista mainitaan muumiperheen lisäksi vain Juksun ja Hosulin jälkikasvut Nuuskamuikkunen ja Nipsu, Vaarallisessa juhannuksessa Niiskuneiti, Mymmelin tytär ja Pikku Myy. Taikatalvessa Muumitalossa talvehtivat muumiperhe ja Niiskuneiti. Lisäksi Mymmelin tytär ja Pikku Myy talvehtivat luolassa, mutta heidät voitaneen edellisen ja seuraavan kirjan perusteella laskea Muumitalon asukkaiksi.

title: Muumimuseo

text: Muumilaakson kokoelmassa on kaksi Muumitalon pienoismallia. "Ensimmäisen muumitalon" on tehnyt Pentti Eistola vuonna 1958. Toinen, suurempi ja tunnetumpi muumitalo on viisikerroksinen ja yli kaksi metriä korkea. Eistola, Pietilä ja Jansson rakensivat sen yhdessä vuosina 1976–1979. Tove Janssonin toivomuksesta talosta käytetään nykyään nimitystä "Muumi-Talo".

title: Outo vieras Muumitalossa

text: Outo vieras Muumitalossa () on vuonna 1980 ilmestynyt Tove Janssonin viimeinen muumikirja. Tove Janssonin veli Per Olov Jansson on tehnyt kirjaan valokuvakuvituksen.

title: Haisuli

text: Kirjassa Haisuli esiintyy nimellä Merirosvo-Haisuli, joka tulee keskellä yötä Muumitaloon. Muumitalossa nousee kova meteli, kun kaikki huonekalut ovat hajalla ja kaikkialla leijailee "kammottava haisu". Esi-isä esittää valituksia kaakeliuunin takaa ja lukuisat Muumitalon asukkaat kokoontuvat pitämään neuvottelua. Pikku Myy lähtee alas kellariin tutkimaan, kuka vieras on ja löytää tämän. Haisuli istuu keittiössä tuolilla, kun Muumipappa tulee paikalle ja huomaa, että vieras on Merirosvo-Haisuli, jonka hän on tuntenut nuoruudessaan.

title: Muumitalo

text: Muumitalon henkisenä esikuvana on toiminut Tove Janssonin äidinpuoleisen suvun kesähuvila Ängsmarn Blidön saarella Tukholman saaristossa.[2][3] Huvilan oli rakennuttanut Toven äidinisä, kirkkoherra ja hovisaarnaaja Fredrik Hammarsten, ja Tove vietti siellä useita lapsuutensa kesiä. Ängsmarnin huvila sijaitsi vuorten, metsän ja meren saartamassa vehreässä laaksossa, jota on pidetty Muumilaakson esikuvana, ja se oli kesäisin täynnä lomailevia sukulaisia. Muistelmateoksessaan Kuvanveistäjän tytär (1968) Tove Jansson kuvailee Ängsmarnin huvilaa tavalla, joka muistuttaa läheisesti Muumitalosta annettuja kuvauksia (vertaa edelliseen kappaleeseen):

title: Pentti Eistola

text: Eistola osallistui muumitalojen lisäksi muutamien kolmiulotteisten muumikuvaelmien tekoon. Pietilä alkoi valmistaa niitä 1970-luvulla muumitalon rakentamisen ohessa. Kuvaelmat perustuivat Janssonin muumikirjoihin ja -sarjakuviin.

title: Muumitalo

text: Animaatiosarjassa Muumilaakson tarinoita Muumitalo oli kuvattu pitkälti edellisen kuvauksen mukaisena. Sarjan alkutunnus alkaa Muumitalon kuvalla. Sarjan lopputunnuksen aikana soiva tunnuslaulu alkaa sanoilla "Ei Muumitaloa lukita yöksi..."

title: Muumitalo

text: Muumitalo () on Tove Janssonin Muumi-maailman keskeisin rakennus, muumiperheen ja heidän ystäviensä kotitalo. Muumitalo sijaitsee Muumilaaksossa ja on Muumipapan rakentama.

title: Pentti Eistola

text: Eistola teki ensimmäisen muumitalon omaksi ilokseen vuonna 1958. Hän oli kiinnostunut pienoismalleista ja keksi rakentaa muumitalon, kun oli lukenut Tove Janssonin "Taikatalvi"-kirjan. Eistola otti yhteyttä kirjailijaan ja näytti hänelle talon. Jansson piti näkemästään, ja heistä tuli ystäviä. Muumitalo sai myöhemmin ympärilleen pihapiirin, kun Eistola, Jansson, Tuulikki Pietilä ja Signe Hammarsten-Jansson kokoontuivat lauantai-iltaisin rakentamaan sitä yhdessä.


query: Milloin Jani Komulainen on syntynyt?

title: Jani Komulainen

text: Jani Petri Komulainen (s. 3. kesäkuuta 1978) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija ja nykyinen pelinjohtaja. Komulainen saavutti pelaajaurallaan ennätykselliset 12 Suomen-mestaruutta ja yhteensä 17 SM-mitalia. Hän pelasi suurimman osan urastaan Sotkamon Jymyssä.[1]

title: Jani Komulainen

text: Kaudella 2001 Komulainen pelasi sisäpelissä pääasiassa kotiuttajan roolissa vaihdellen numeroilla 4, 5 ja 6 Jarkko Kokon ja Toni Kohosen kanssa. Kausi oli hänen uransa siihen asti paras ja samalla hän saavutti yhden kauden lyötyjen ennätyksensä, 28 ottelussa 3+45=48. Lisäksi tuotuja kertyi 33 ja kärkilyöntejä 142[8]. Ulkopelissä Komulainen toimi pienemmässä roolissa kolmosvahtina.

title: Jani Komulainen

text: Jarkko Kokko purkaa talvella sopimuksensa, jolloin pelinjohtajaksi nimetty Mikko Huotari tarvitaan edelleen lyöjäjokerin rooliin. Asko Tuhkasesta tehdään kauden alla Jymyn uusi pelinjohtaja.[13] Komulainen jatkaa siitä mihin edelliskaudelle jäi. Runkosarjassa syntyy 25 ottelussa 3+17 lyötyä, 26 tuotua ja 182 kl tuloksena toinen perättäinen kärkilyöntitilaston voitto[8]. Jymystä tulee myös toinen tilastovoittaja Jarmo Heikkisen napatessa etenijäkuninkuuden.[13]

title: Jani Komulainen

text: Kaudeksi 2002 Komulainen siirtyi uransa päättäneen Kari Hakkaraisen tilalle numerolle kolme Jymyn uudeksi päävaihtajaksi. Komulainen sopeutui uuteen sisäpelirooliinsa hyvin ja kaksikon Jarmo Heikkinen - Mikko Kuosmanen jälkeen lyöminen tuotti kärkilyöntitilaston kuudennen sijan 166 kärkilyönnillä. Lisäksi 29 ottelussa kertyi 2+9 lyötyä ja 39 tuotua[8].

title: Jani Komulainen

text: Sotkamo jatkoi uuteen kauteen lähes samalla miehistöllä. Käsivammasta toipuneen Immo Rautiaisen paluu ulkokentälle yhdistettynä 19-vuotiaan Niko Korhosen nousuun aloitusyhdeksikköön mahdollistivat Komulaisen siirtymisen täysin uuteen rooliin jokeripelaajaksi. Pelkästään sisäpeliin keskittyminen oli kokeneelle Komulaiselle uudenlainen haaste. Jokerina Komulainen mahdollisti Jymylle entistä monipuolisemman sisäpelipeluutuksen. Hän sopeutui uuteen rooliin hyvin ja tuloksena oli tilastojen valossa paras kausi sitten vuoden 2006. Saldona 26 ottelussa 4+9 lyötyä, 40 tuotua ja 169 kl[8]. Komulainen teki samalla henkilökohtaisen tuotujen juoksujen ennätyksensä ja sijoittui kärkilyöntitilastossa kolmanneksi[18].

title: Jani Komulainen

text: Pelinjohtajaksi palaa yhden välivuoden jälkeen Janne Vuorinen, jonka voimakkaasti ykköskärkeen perustuvan sisäpelitaktiikan tärkein palanen on Komulainen. Hyvässä vireessä oleva Komulainen pelaa joko numerolla kaksi tai kolme läpikauden ja saavuttaa ensimmäisen kerran 200 kärkilyönnin rajapyykin. Tuloksena tilaston voitto 216 kärkilyönnillä. Komulainen sijoittuu lisäksi tehotilastossa kuudenneksi, kun 27 ottelussa kertyy 4+22 lyötyä ja 38 tuotua ja etenijätilastossa neljänneksi. Sotkamo voittaa kuudennen kerran peräkkäin runkosarjan.[15]

title: Jani Komulainen

text: Sotkamo voitti runkosarjan ja selviytyi loppuotteluihin, joissa se kohtasi kaksi edellistä mestaruutta voittaneen Kiteen. Ensimmäinen ottelu Sotkamossa eteni supervuoropariin, jossa Komulainen kahden palon ajolähtötilanteessa löi viimeisellä lyönnillään kakkosluukusta läpi, tuloksena kunnari ja kaksi tavallista. Kun Kitee ei onnistunut tekemään juoksuja, voitti Jymy ottelun 2-1. Sotkamo vei nimiinsä myös kaksi seuraavaa ottelua ja voitti Suomen mestaruuden otteluvoitoin 3-0. Komulainen teki 9 ottelussa 1+15 lyötyä, 5 tuotua ja 36 kärkilyöntiä[8].

title: Jani Komulainen

text: Jani Komulaiselle määrättiin koko kauden 2000 kattava pelikielto vuoden 1998 sopupeliskandaaliin osallistumisesta.

title: Jani Komulainen

text: Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

title: Jani Komulainen

text: Sotkamo ja Vimpeli olivat runkosarjassa ylhäisessä yksinäisyydessään. Vain kolme ottelua kauden aikana hävinnyt Sotkamo vei voiton nimiinsä kolmen pisteen erolla Vimpeliin. Pudotuspeleissä Sotkamo päihitti hallitusti ensin Jyvskylän suoraan voiton 4-0 ja sitten välierissä Raahen voitoin 3-0. Finaalissa vastaan asettui jälleen Vimpeli. Ensimmäinen ottelu ratkesi kotiutuslyöntikilpailussa Jymyn eduksi. Toinen finaali Saarikentällä eteni niin ikään kotiutuslyönteihin, jossa ratkaisujuoksun iski Komulainen kotiuttamalla ensimmäisessä parissa Niilo Piiponniemen välilyönnillä. Kolmannessa finaalissa Komulainen toimi jälleen kerran ratkaisijana lyömällä toisessa vuorossa edellisvuoden finaalin tapaan kolmosrajasta läpi kunnarin ja kahden tavallisen arvoisesti[6]. Sotkamo voitti ottelun jaksoin 2-0 Komulaisen kirjauttaessa tehot 1+4, 2 tuotua ja 10/12 kl[6]. Jälleen kerran loppupeleissä loistoiskussa ollut Komulainen keräsi pudotuspeleissä saldon 10 ottelua 2+12 lyötyä (6. sija), 13 tuotua (6. sija), 72 kl (3. sija) ja kl% 75,79[8]. Komulainen valittiin kauden päätteeksi vuoden jokeriksi[14].

title: Jani Komulainen

text: Sotkamo voitti neljännen kerran peräkkäin sekä runkosarjan että Suomen mestaruuden voitettuaan loppuotteluissa Kiteen Pallon. Komulaiselle mestaruus oli uran viides. Pudotuspeleissä hänen saldonsa oli 14 ottelussa 1+8 lyötyä, 18 tuotua ja 90 kärkilyöntiä (1. sija)[8]. Komulainen valittiin kauden päätteeksi myös vuoden pesäpalloilijaksi[14].

title: Jani Komulainen

text: Pudotuspeleissä Komulainen on entistäkin hurjemmassa vireessä ja Sotkamo voittaa jatkosarjan ennen Kuopiota ja Raahea. Välierissä vastaan tulee tuttu kilpakumppani Kiteen Pallo. Sotkamo voittaa ensimmäisen ottelun kotonaan Komulaisen lyödessä 1+2 juoksua[6]. Toinen ottelu Kiteen Rantakentällä ratkeaa toisen jakson ensimmäisessä vuorossa Komulaisen 1+2 juoksun arvoiseen läpilyöntiin. Komulainen lyö Jymyn kaikkiaan viidestä juoksusta neljä[6]. Jymy voittaa sarjan suoraan kolmessa ottelussa ja etenee finaaliin Pattijokea vastaan. Finaalisarja on tasainen ja kiihkeä. Kaksi ensimmäistä ottelua päättyvät supervuoroparin jälkeen kotivoittoihin. Kolmannessa ottelussa Sotkamossa Komulainen lyö 2+2 tuo 3 ja kirjauttaa 14 kl Jymyn voittaessa 2-0[6]. Neljännessä ottelussa Komulainen ratkaisee toisen jakson lyömällä ykköstilanteessa kolmosluukusta läpi, perinteistä kuviota pelaavan Pattijoen kolmospolttajan Kemilän aavistaessa keskeen. Pattijoki kuitenkin voittaa ottelun kotiutuslyöntikilpailussa, joten sarja etenee viidenteen otteluun. Sotkamo voittaa ratkaisevan ottelun kotonaan 1-0 ja nappaa seurahistorian 12. kultamitalin. Komulaiselle mestaruus on jo kuudes. Finaalit 11 kärkilyönnin keskiarvolla pelaavan Komulaisen saldo pudotuspeleissä on huikea, 15 ottelussa 8+13 lyötyä, 24 tuotua, 137 kl (1. sija) ja kärkilyöntiprosentti 73,65[8]. Komulainen palkitaan kauden päätteksi vuoden pesäpalloilijana, vuoden lukkarina sekä kultaisella mailalla[14].

title: Jani Komulainen

text: Jymyllä on runkosarjassa vaikeuksia ja erityisesti kotiuttaminen takkuilee. Loppukauden aikana paluun kokoonpanoon tekevät edelliskauteen uransa kertaalleen lopettanut Mikko Kuosmanen sekä vuonna 2001 edellisen kerran pelannut nyt lyöjäjokerin roolin ottava Kari Hakkarainen.[13] Ottelussa Kuopiota vastaan 8.7. Komulainen tekee henkilökohtaisen kärkilyönti ennätyksensä 15 kärkilyönnillä. Komulainen pelaa jälleen loistokauden ja voittaa neljännen kerran peräkkäin kärkilyöntitilaston 211 kärkilyönnillä, joka on 44 kl enemmän kuin toiseksi tulevalla Teemu Haatajalla. Tehopisteitä kertyy 26 ottelussa 3+15 lyötyä ja 29 tuotua[8].

title: Jani Komulainen

text: Alustavasti muualle siirtymistä harkinnut Komulainen päätyi jäämään Sotkamoon, kun hänelle tarjottiin lukkarin paikkaa Toni Kohosen palattua kasvattajaseuraansa Kiteen Palloon.[13] Sisäpelissä Komulainen pelasi numeroilla kaksi ja kolme. Hän kokosi tilastoihinsa 28 ottelussa 4+13 lyötyä, 33 tuotua ja 197 kärkilyöntiä ja saavutti ensi kertaa urallaan kärkilyöntitilaston voiton.[8]

title: Jani Komulainen

text: Runkosarjassa kolmanneksi sijoittunut Sotkamo voitti välierissä Seinäjoen Komulaisen kolmospuolen läpilyönnin ratkaistessa viidennen välieräottelun toisen jakson ja samalla finaalipaikan.[7] Loppuotteluissa Sotkamo voitti Kiteen Pallon. Komulainen pelasi kaikki ottelunsa jokerina. Runkosarjassa hän pelasi kahdeksan ottelua ja keräsi tilastoihinsa yhdeksän lyötyä ja kolme tuotua juoksua sekä 12 kärkilyöntiä.[8] Pudotuspeleissä hän pelasi 10 ottelua, joissa hän löi kolme juoksua, toi kaksi ja keräsi seitsemän kärkilyöntiä.

title: Jani Komulainen

text: Komulainen on edustanut lähes koko uransa Sotkamon Jymyä. Edustaessaan Siilinjärven Pesistä kaudella 1998 Komulainen sotkeutui pesäpallon sopupeliskandaaliin.[2] Hän pelaa sisäpelissä useimmiten vaihtajana numeroilla 3 tai 4, mutta häneltä onnistuu myös kotiutus. Ulkokentällä Komulainen pelasi useamman kauden lukkarina, mutta kaudeksi 2009 Komulainen palasi entiselle pelipaikalleen polttolinjaan, koska Sotkamon Jymy hankki syksyllä 2008 toisen varteenotettavan lukkarin, Mikko Lahtisen.[3] Kaudesta 2012 lähtien Komulainen on pelannut vaihtajajokerina. Hän lopetti uransa kauden 2016 jälkeen[1], mutta palasi takaisin pelaamaan Jymyssä elokuussa 2017 kesken kauden.[4] Kauden 2017 päätteeksi ilmoitti jälleen lopettavansa pelaajauransa ja siirtyi Jymyn pelinjohtajaksi kaudelle 2018.

title: Jani Komulainen

text: Komulainen jatkoi numerolla kolme ja ulkopelissä kolmosvahtina. Sisäpelitilastojen valossa kausi oli hänelle selkeästi aiempia heikompi. 26 ottelussa kertyi 1+4 lyötyä, 21 tuotua ja 137[8] kärkilyöntiä, joka oikeutti seitsemänteen sijaan kärkilyöntitilastossa.[12]

title: Jani Komulainen

text: Komulainen palasi takaisin kasvattajaseuraansa Jymyyn ja häntä kaavailtiin alustavasti lukkarin paikalle takaisin polttolinjaan siirtyneen Kari Hakkaraisen tilalle. Komulainen joutui kuitenkin kärsimään runkosarjan alusta viiden ottelun pelikiellon rangaistuksena sopupeliskandaalista. Lukkariksi otettiin pelikiellon ajaksi Ykköspesiksessä Haapajärven Pesä-Kiiloissa uraansa lopettelemassa ollut Matti Iivarinen. Hänen otteisiinsa oltiin niin tyytyväisiä, että hänet pestattiin Jymyn lukkariksi koko loppukaudeksi.[9] Näin ollen Komulainen joutui sopeutumaan ulkokentällä siepparin tonttiin. Sisäpelissä rooli oli kuitenkin suuri ja Komulainen pelasi käytännössä koko kauden numerolla neljä. Komulaisen uran ensimmäinen kunnari superpesiksessä syntyi 8. heinäkuuta 1999 kotiottelussa Kiteetä vastaan[10].

title: Jani Komulainen

text: Komulainen ilmoitti tammikuussa lopettavansa uransa Jymyn nettisivuilla ilmestyneessä jutussa. Kesällä hän toimi Jymyn d-juniori joukkueen pelinjohtajana ja johdatti pojat Turun suurleirin leirimestaruuteen. Ailahtelevasti esiintynyt Jymyn Superpesisjoukkue oli kärsinyt koko kauden loukkaantumisista ja jatkasarjan ensimmäisessä ottelussa Kouvolaa vastaan loukkaantuivat Saku Hakkarainen, Niko Korhonen sekä Antti Hartikainen. Tämän seurauksena pelinjohtaja Mikko Kuosmanen pyysi Komulaista palaamaan pelikentille auttamaan loukkaantumissumasta kärsinvää joukkuetta. [24] Komulainen teki paluunsa 5.8. kotiottelussa Seinäjokea vastaan ja kirjautti yhden lyödyn, kolme tuotua ja kärkilyönnit 6/10 Seinäjoen voittoon päättyneessä kamppailussa. Jymy voitti kuitenkin loput neljä jatkosarjan otteluaan ja kelvollisesti kentällä esiintynyt Komulainen toi kaivattua johtajuutta joukkueeseen. Komulaisen saldo viidestä jatkosarjan ottelusta oli 0+5 lyötyä, 4 tuotua ja 24 kärkilyöntiä onnistmisprosentilla 61,53.

title: Jani Komulainen

text: Talven aikana Jymy vahvisti joukkueettaan hankkimalla lopettaneen Mikko Lahtisen tilalle uudeksi lukkariksi viimeksi vuonna 2003 Jymyä edustaneen Toni Kohosen. Lisäksi joukkueeseen liittyi Aki Orava konkurssiin menneestä Oulun Liposta sekä välivuoden pitänyt Mikko Korhonen. Komulainen ja Jymy pelasivat vahvasti ja nappasivat samalla runkosarjan voiton ennen päävastustaja Vimpeliä. Edellisen kerran Sotkamo oli ollut runkosarjan ykkönen vuonna 2006. Komulainen sijoittui kärkilyöntitilastossa 11. ja jääden kymmenen parhaan ulkopuolelle vasta toisen kerran 2000-luvulla[17]. Edellinen kerta oli kaudella 2001. Komulaisen saldo oli 26 ottelussa oli 1+21 lyötyä, 33 tuotua ja 141 kl[8].

title: Jani Komulainen

text: Komulainen on ammatiltaan luokanopettaja. Hän on vieraillut Linnan juhlissa kahteen otteeseen, viimeksi vuonna 2015.

title: Jani Komulainen

text: Kaudeksi 1998 Komulainen lähetettiin hakemaan kokemusta Siilinjärven Pesikseen, jossa tarjolla oli huomattavasti isompi rooli kuin Sotkamon nimekkäässä joukkueessa. Komulainen pelasi kauden pääasiassa kolmosvahtina ja sisäpelissä numerolla kolme tai neljä. Tehopisteiden valossa kausi oli vaatimaton. 26 ottelussa kertyi neljä lyötyä ja yhdeksän tuotua mutta kärkilyöntejä kertyi jo 100.[8] Joukkueen kausi oli heikko ja SiiPe sijoittui runkosarjassa 12:nneksi. Kaudelle sattui myös pahamaineinen 13. elokuuta pelattu sopupelikierros, jossa Siilinjärven pelaajia ja taustahenkilöitä oli voimakkaasti mukana.

title: Jani Komulainen

text: Jymyn uudeksi pelinjohtajaksi valitaan edelliskauteen uransa päättänyt Mikko Kuosmanen, joka on vastannut jo pitkään joukkueen valmennuksesta.[13] Komulainen pelaa jälleen hyvän kauden erittäin ulkopelipainotteisessa ja vähäjuoksuisessa sarjassa. Viidenteen peräkkäiseen kärkilyöntitilaston voittoon riittää 150 kl. Lisäksi vain 24 ottelua sisältävässä runkosarjassa syntyy 5+8 lyötyä ja 28 tuotua (10. sija)[8]

title: Jani Komulainen

text: Sotkamon joukkue säilyi lähes samana kuin edellisellä kaudella. Suurin muutos oli Jimi Heikkisen lopettaminen. Komulainen jatkoi siitä mihin oli edellisellä vuonna jäänyt. Ollen mailanvarressa tasaisen vakuuttava läpi kauden. Dominoivasti pelannut Sotkamo teki sarjassa eniten juoksuja ja päästi vähiten eikä jäänyt runkosarjassa yhdessäkään ottelussa ilman pisteitä.[19] Myös hallimestaruuden puhtaalla pelillä voittanut Sotkamo hävisi koko kauden aikana ainoastaan kaksi peliä. Komulainen kävi kesken kauden myös voittamassa Sotkamolle Kontioiden eli yli 35-vuotiaiden suomenmestaruuden, joten kauden aikana pelaamastaan 43 ottelusta hänen joukkueensa hävisi ainoastaan kaksi. Komulaisen saldo oli 26 ottelua 3+20 lyötyä, 37 tuotua ja 161 kl (6. sija)[8].

title: Jani Komulainen

text: Jymy voittaa jälleen runkosarjan ja tällä kertaa myös jatkosarjan. Välierissä vastaan tulee Nurmon Jymy. Sotkamo vie ensimmäisen kamppailun kotonaan, mutta Nurmo puolestaan voittaa kaksi seuraavaa. Neljännessä ottelussa Komulainen varmistaa kunnarillaan toisen jakson voiton ja sarja etenee ratkaisevaan viidenteen otteluun. Sotkamossa Nurmo vie ensimmäisen jakson, mutta kotijoukkue pakottaa kamppailun supervuoropariin voittamalla toisen jakson. Supervuoroparin tasoittavalla kahden palon tilanteessa Antti Piuhola kotiuttaa Teijo Kankaanpään välilyönnillä ja Nurmo etenee finaaliin. Ensimmäisessä pronssiottelussa Komulainen ratkaisee toisen jakson heti ensimmäisessä vuorossa 1+2 juoksua tuottavalla läpilyönnillä[6]. Toiseen otteluun Hyvinkäälle pettynyt Jymy matkustaa henkilöautoilla.[13] Voitokas ottelu merkitsee Komulaiselle uran ensimmäistä pronssimitalia. Pudotuspeleissä saldo on 14 ottelua 2+7 lyötyä, 17 tuotua ja 94 kl (1. sija)[8]. Komulainen palkitaan kauden päätteeksi parhaalle sisäpelaajalle annettavalla kultaisella mailalla[14].

title: Jani Komulainen

text: Loppuotteluissa Sotkamo voitti Järvenpään paras kolmesta -sarjassa voitoin 2-0 ja saavutti kolmannen peräkkäisen mestaruuden. Komulainen oli pudotuspeleissä hyvässä vireessä keräten 11 ottelussa 1+7 lyötyä, 15 tuotua ja 69 kärkilyöntiä[8].

title: Jani Komulainen

text: Komulainen valittiin kauden alla ensimmäistä kertaa joukkueen kapteeniksi. Komulaisen tilastot paranivat edelliskaudesta selkeästi, vaikka hän kärsi jonkin verran loukkaantumisista ja joutui olemaan yhden ottelun jokerina. Lisäksi normaalisti kolmospolttajana pelannut Komulainen pelasi viimeistä kertaa superpesisottelun lukkarina tuuratessaan 18.7. Hyvinkäätä vastaan poissa ollutta Mikko Lahtista.[6] Runkosarjan saldo oli 26 ottelua 3+14 lyötyä, 34 tuotua ja 151 kl[8]. Ensimmäistä kertaa sitten vuoden 2001 Komulainen ei voittanut Jymyn sisäistä kärkilyöntitilastoa, kun Antti Hartikainen keräsi 162 kl. Koko sarjan tilastossa hän oli kuudes[16].

title: Jani Komulainen

text: Runkosarjan voittanut Jymy eteni jälleen loppuotteluihin, joissa vastassa oli Pattijoen Urheilijat. Komulainen onnistui jälleen lyömään kunnarin ratkaisten toisen ottelun ensimmäisen jakson kolmosjatkeelta läpi menneellä lyönnillä. Sotkamo voitti mestaruuden toisen kerran peräkkäin voitoin 3-0. Pudotuspeleissä Komulaisen saldo oli 10 ottelua 1+5 lyötyä, 9 tuotua ja 46 kärkilyöntiä[8].

title: Jani Komulainen

text: Komulainen pelasi ensimmäisen kautensa Superpesiksessä vuonna 1997, kun kesken kauden Asko Tuhkasen tilalle pelinjohtajaksi palannut Juha Tanskanen nosti vielä A-juniori-ikäisen Komulaisen edustusjoukkueeseen jokeripelaajaksi.[5] Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 29. kesäkuuta Hyvinkäällä. Komulainen löi ottelussa uransa avausjuoksun kotiuttamalla Marko Pääkkösen toisella jaksolla ja keräsi kaksi kärkilyöntipistettä.[6]

title: Jani Komulainen

text: Mikko Kuosmanen palasi takaisin pelinjohtajaksi juniorivalmennukseen keskittyneen Mikko Korhosen tilalle. Joukkueen runko säilyi edelleen samana ja kaudesta 2010 asti kapteenina toiminut Komulainen jatkoi pestissään. Kauden aikana Komulainen saavutti merkittävän virstanpylvään, kun hän 16.7. pelatussa ottelussa Seinäjokea vastaan siirtyi kaikkien aikojen pesispörssissä toiselle sijalle ohi Kari Kuusiniemen. Edellä tilastossa on ainoastaan joukkuetoveri Toni Kohonen. Komulaisen 2705. pesispörssipiste syntyi 1+2 juoksua tuottaneella läpilyönnillä toisella jaksolla.[22] Komulainen löi ottelussa kaikkian 1+5 juoksua ja kyseessä oli kolmas kerta hänen urallaan, kun hän löi yhdessä ottelussa kuusi juoksua[10]. Komulainen pelasi jälleen vakuuttavan kauden eikä 38-vuotiaan otteissa ollut hidastumisen merkkejä. Runkosarjan saldo oli 28 ottelua 2+32 lyötyä, 33 tuotua, 182 kl (5. sija) ja kl% 66,91[8]. Kyseessä oli 14. kerta, kun Komulainen sijoittui kärkilyöntitilastossa kymmenen parhaan joukkoon[23].


query: Miksi Joensuun teloitukset tehtiin?

title: Joensuun teloitukset

text: Joensuun teloitukset tehtiin Suomen sisällissodan aikana 14. huhtikuuta 1918, jolloin Joensuun Siilaisen kaupunginosassa ammuttiin 99 Raudun taistelun yhteydessä vangittua venäläistä sotilasta. Jo aiemmin saman vuoden helmikuussa oli suoritettu ainakin kaksi yksittäistä teloitusta. Huhtikuun teloitukset tehtiin kolmessa eri erässä. Kyseessä oli muutaman Karjalan ratsujääkärirykmentin upseerin omavaltainen teko, jolla kuitenkin oli rykmentin komentajana toimineen jääkäriluutnantti Edvard Skarpin lupa.[1]

title: Joensuun vaneritehdas

text: UPM joensuun tehtaalla toimii edelleen oma tehdaspalokunta, Paloautona on ford F-600 sen nykyisestä käytöstä ei ole tietoa taitaa seisoa nokka edellä paloaseman tallissa.

title: Suomen sisällissodan naiskaartit

text: Tampereella perustettuun naiskaartiin kuului kaksi komppaniaa, jotka muodostettiin 7. ja 30. maaliskuuta. Kaartissa oli mukana yhteensä 270 naista, joista Tampereen taistelun aikana kaatui tai teloitettiin yksitoista. Tampereen naiskaarti osallistui ensimmäistä kertaa taisteluun 26. maaliskuuta ja tuli myöhemmin tunnetuksi Tampereen taistelun loppuhetkillä, jolloin he puolustivat urhoollisesti kaupungin raatihuonetta. Muista paikkakunnista poiketen, ainoat naiskaartilaisten teloitukset tehtiin välittömästi antautumisen yhteydessä, mutta vangeiksi jääneitä ei enää ammuttu.[9][7] Syynä oli se, ettei valkoisten päällystö hyväksynyt Tampereella naisten teloituksia.[31]

title: Kerubi Stadion

text: Pesäpallostadion uusittiin kokonaan kaudeksi 2010, kun stadionille vaihdettiin noin tuhat kuppi-istuinta ja kaksi pääkatsomoa rakennettiin lähes uudestaan. Katsomotilojen kunnostus maksoi 30 000-40 000 euroa, ja sen kustannukset jaettiin Joensuun Mailan, sponsoreiden ja Joensuun kaupungin kesken. Joensuun Maila sai myös oikeuden stadionin nimen myymiseen, jonka jälkeen tehtiin viisivuotinen sopimus nimelle Telekarelia Areena

title: Abloy

text: 30. tammikuuta 2009 Abloyn Joensuun tehtaalla syttyi vaarallinen tulipalo, joka aiheutti miljoonien eurojen taloudelliset vahingot. Palon aikana tehtaalla oli räjähdysvaara, sillä tehtaalla säilytetään vaarallisia kemikaaleja, muun muassa syanidia. Tulipalossa loukkaantui tehtaan huoltomies hänen hengitettyään vaarallisia palokaasuja.

title: Anianpellon taistelu

text: Taistelujen päättymisen jälkeen Asikkalassa teloitettiin 51 punaista tai sellaiseksi epäiltyä. Joukossa oli myös kaksi naista. Ensimmäiset teloitukset tehtiin 16. huhtikuuta kirkonkylässä, mutta varsinaisesti ne käynnistyivät vasta kolme päivää myöhemmin Anianpellon taistelun päättymisen jälkeen. Päätökset teloituksista tehtiin Asikkalan suojeluskunnan esikunnassa, mutta niiden toimeenpanijana oli useimmiten paikallinen postinkantaja Topias Lonka. Vangittuja punaisia pidettiin Vääksyn työväentalolla. Teloituspaikka oli nykyisen Kompantien tuntumassa lähellä Vesijärven rantaa. Paikalla oli tuolloin helsinkiläisen professori Gustaf Kompan kesähuvila. Komppa kuitenkin luopui huvilastaan kuullessaan, että sille johtavan tien varrella oli teloitettu ihmisiä.[6]

title: Joensuun teloitukset

text: Sanomalehti Karjalaisen päätoimittaja A. L. Hintikka kertoi 1960-luvulla, että päätöksen teloituksesta oli tehnyt Joensuuhun sijoitetun Karjalan ratsujääkärirykmentin oma tuomioistuin. Joensuun suojeluskuntaan kuuluneen agronomi Aarne Cederbergin mukaan kyseessä oli ryypiskelleiden jääkärien illanvietonsa päätteeksi keksimä rangaistus edellisenä päivänä vankien kanssa käydystä sanaharkasta.[1]

title: Alaska

text: Alaskassa tehtiin joitakin teloituksia ennen kuin siitä tuli osavaltio, mutta vuonna 1957 sen lainsäädännössä kiellettiin kuolemanrangaistus.[16]

title: Joensuun teloitukset

text: Siilaisella teloitettiin sodan aikana myös 17 punaista, joista kolme oli paikkakuntalaisia ja loput Joensuun vankileirille muualta tuotuja. Heidän joukkohautansa on noin puoli kilometriä venäläisten teloituspaikasta etelään. Hautapaikalla on työväenjärjestöjen vuonna 1946 pystyttämä muistomerkki sekä 1992 paljastettu kuvanveistäjä Erkki Kannoston veistämä muistomerkki Elonpirta.[8]

title: Joensuun teloitukset

text: Ainoa sisällissodan aikana Pohjois-Karjalassa tapahtunut yhteenotto oli 8. helmikuuta käyty Värtsilän taistelu, jonka jälkeen seutu oli valkoisten hallussa.[2] Joensuussa teloitetut sotilaat vangittiin Karjalankannaksella 5. huhtikuuta päättyneen Raudun taistelun jälkeen. Neuvosto-Venäjän rajan tuntumassa sijainneessa Raudussa käytyyn taisteluun osallistui paljon venäläisiä joukkoja, koska maan bolševikkihallitus pelkäsi valkoisten hyökkäävän sen kautta Pietariin.[3] Raudussa vangittiin yhteensä noin 870 miestä, joista 286 oli Venäjän armeijan sotilaita. Heidät vietiin aluksi Sortavalan vankileirille, josta 169 Venäjän armeijan sotilasta siirrettiin pian Joensuuhun. Heistä 141 oli kansallisuudeltaan venäläisiä, lisäksi joukossa oli 16 puolalaista, viisi virolaista, neljä latvialaista sekä yksi ukrainalainen, vienankarjalainen, tataari ja saksalainen. Vangit sijoitettiin kaupungin keskustaan Joensuun työväentalolle.[1]

title: Edvard Skarp

text: Edvard Leonard Skarp () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan eskadroonanpäällikkönä valkoisen armeijan ratsujääkärijoukoissa. Huhtikuussa 1918 Skarp oli osallisena Joensuussa tapahtuneeseen 99 sotavangin teloitukseen.

title: Joensuun teloitukset

text: Joensuussa teloitettiin jo aikaisemmin helmikuussa viisi venäläissotilasta, joista kaksi oli vangittu joulukuussa 1917. Toista epäiltiin panimomestari Gustaf Enderleinin surmasta, ja toinen oli johtanut suojeluskuntalaisilta aselastin takavarikoinutta sotilasosastoa. Helmikuun alussa Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirin esikunta sai vielä jostain käsiinsä kolme venäläistä matruusia. Heidät teloitettiin 13. helmikuuta yhdessä kahden aikaisemmin vangitun kanssa. Syytä matruusien vangitsemiselle ja teloitukselle ei tiedetä. Lisäksi samassa yhteydessä ammuttiin Osuusliike Kansan Joensuun osastonhoitaja Jussi Pekka Hallikainen sekä sosialidemokraattisen puolueen Pohjois-Karjalan piirin luennoitsija J. E. Auranen.[1]

title: Punakaarti

text: Valkoinen terrori alkoi välittömästi sodan käynnistyttyä, jolloin vaaralliseksi katsottuja vangittuja punakaartilaisia ja punaisia tukeneita siviilejä teloitettiin vaihtelevin perustein. Varsinainen terroriaalto käynnistyi kuitenkin vasta 25. helmikuuta, jolloin valkoisten ylipäällikkö kenraali C. G. E. Mannerheim antoi niin sanotun Ammutaan paikalla -julistuksen. Sen myötä valkoisten joukoilla oli laajat valtuudet suorittaa teloituksia oman harkintansa mukaan, mikä käytännössä tarkoitti, että antautuneet punakaartilaiset ammuttiin välittömästi taistelun jälkeen ilman oikeudenkäyntiä. Terroriin kuului myös valkoisten valtaamien alueiden puhdistus punaisten kannattajista, jollaisiksi yleensä katsottiin esimerkiksi kaikki työväenliikkeen aktiivit, riippumatta siitä, olivatko he osallistuneet aseelliseen toimintaan tai muutoin tukeneet punakaartia. Valkoiseen terroriin liittyi myös kansalliskiihko, joka johti laajoihin venäläisten teloituksiin Tampereella, Viipurissa ja Joensuussa. Laajin valkoinen terrori päättyi toukokuun puolivälissä, jolloin Mannerheim viimein kielsi kenttäoikeuksien langettamat kuolemantuomiot, mutta teloituksia tehtiin silti satunnaisesti useiden kuukausien ajan. Kaikkiaan valkoisessa terrorissa sai surmansa yli 8 300 miestä ja naista.[54]

title: Suomen sisällissodan aikajana

text: – Joensuun teloitukset. 99 Raudun taistelussa vangiksi jäänyttä venäläistä ammutaan Joensuun Noljakassa. – Osasto Brandenstein päättää hyökätä kymmenen komppanian voimin itään kohti Kausalaa.

title: Joensuun teloitukset

text: Teloitus suoritettiin kolmessa erässä ampumalla vangit venäläisten ensimmäisen maailmansodan aikana kaivamiin juoksuhautoihin. Teloitusosastoon kuuluneet Karjalan ratsujääkärirykmentin miehet olivat lähinnä asevelvollisia pohjoiskarjalaisia talonpoikia. Rykmentin komentaja jääkäriluutnantti Skarp oli mahdollisesti myös itse paikalla. Sadan metsään viedyn vangin joukossa oli vienankarjalainen Anton Stepaninpoika Sergejev, joka säästettiin teloitukselta hänen osattuaan puhua suomea. Sergejev saatettiin takaisin vankileirille, ja häntä kehotettiin pysymään yön tapahtumista hiljaa. Teloitusten uhreista 82 oli venäläisiä, 11 puolalaisia, kolme virolaisia, kaksi latvialaisia ja yksi tataari. Heidän keski-ikänsä oli 22 vuotta, ja nuorimmat olivat 16-vuotiaita.[1]

title: Paukanevan teloitukset

text: Paukanevan teloitukset tapahtuivat Nurmon Paukanevan suolla Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918. Kaikkiaan Seinäjoella teloitettiin helmikuun ja toukokuun välisenä aikana yli 44 punaista. Heistä valtaosa haudattiin Paukanevalla vierekkäin sijaitsevaan kahteen suohautaan. Suurin yksittäinen teloitus tehtiin 6. huhtikuuta, joilloin Paukanevalla ammuttiin 14 Kokkolasta tuotua punaista.

title: Joensuun teloitukset

text: Valmiina olleiden kaivantojen lisäksi Siilainen valittiin teloituspaikaksi sen vuoksi, että kaupungin nahkurit olivat jo aikaisemmin haudanneet alueelle kuolleita eläimiä, joten ruumiista lähtevään hajuun oli totuttu.[4] Ruumiiden päälle lapioitiin kuitenkin niin ohut maakerros, että Joensuussa pidettyjä punavankeja määrättiin toukokuussa peittämään niitä lisää.[1]

title: Raudun taistelu

text: Kaatuneiden punaisten lisäksi myös arviot vangiksi jääneiden lukumäärästä vaihtelevat. Jääkärimajuri Lennart Oeschin mukaan heitä oli noin 800. Myöhemmistä tutkijoista Jyrki Loiman mukaan suomalaisia vankeja oli 584 ja venäläisiä 287 eli yhteensä 871, kun taas Jaakko Paavolainen arvioi määräksi 400 suomalaista ja 200 venäläistä. Kansallisarkiston hallussa olevan Raudun valtauksessa vangittujen lista käsittää 320 nimeä, joista 112 on lapsia. Vangeiksi jääneitä venäläisiä teloitettiin joidenkin tietojen mukaan jopa satoja. Suurin yksittäinen teloitus tehtiin 14. huhtikuuta, jolloin 99 Raudussa vangittua venäläistä ammuttiin Joensuun teloituksissa.

title: Paukanevan teloitukset

text: Osa teloituksista tehtiin naapuripitäjä Nurmon puolella sijaitsevan Paukanevaan suon laidalla, jonne Seinäjoen keskustasta oli matkaa noin kolmisen kilometriä. Suullisten lähteiden mukaan nuorin Seinäjoella teloitettu oli 14-vuotias poika, joka ilmeisesti haudattiin Paukanevaan. Virallisten lähteiden perusteella pojan identiteetin jäljille ei kuitenkaan ole päästy. Hänen teloittamisestaan kertoo perimätieto.

title: Joensuun teloitukset

text: Teloitusten jälkeisenä aamupäivänä Pohjois-Karjalan alue-esikunnan sotatuomari J. H. Varis saapui Joensuun komendantin Aaro Markkasen luokse ja kertoi, että osa työväentalolle sijoitetuista vangeista oli edellisenä yönä ”hävitetty”. Työväentalolla olleen vartiopäällikön kerrottua yön tapahtumista kutsuttiin paikalle ratsujääkärirykmentin vt. komentaja jääkäriluutnantti Skarp, joka kiisti tietävänsä asiasta mitään. Illalla Skarp kuitenkin palasi Markkasen luokse ja kertoi, että hänen miehensä olivat syyllisiä. Sotatuomari Varis järjesti seuraavana päivänä kuulustelun, johon osallistuivat kaikki työväentalolla olleet 16 vartiomiestä sekä teloituspaikalta selvinnyt vanki Sergejev, jolta saatiin tarkin selonteko tapahtumista. Vartijat kertoivat, että sotilaat olivat ratsujääkäreitä, mutta eivät kuitenkaan tunnistaneet heistä ketään. Yksi oli nähnyt mukana olleen reen kyljessä tekstin ”II eskadroona”.[1]

title: Joensuun teloitukset

text: Heikki Ylikangas kirjoittaa Rata Rautuun -teoksessa (2013) Raudusta Joensuuhun saapuneesta lähetystöstä, jonka mukaan vangit tulee teloittaa. [6]

title: Karsikko (Joensuu)

text:
Karsikon kirjasto on Joensuun seutukirjaston sivukirjasto. Kirjaston kohtalo on ollut vaakalaudalla koko 2000-luvun ajan. Kesäkuussa 2010 Joensuun kulttuuri- ja nuorisolautakunta päätti säilyttää kirjaston. Toisen kerran samansisältöinen päätös tehtiin 14.6.2011.
Kirjasto toimii entisessä kansakoulun rakennuksessa, joka on rakennettu 1892. Se peruskorjattiin kirjastoksi 1980-luvun alussa.

title: Kuolemanrangaistus Yhdysvalloissa

text: Alaskan osavaltiossa ei ole koskaan ollut kuolemanrangaistusta käytössä, koska se poistettiin alueen lainsäädännöstä vuonna 1957, jolloin Alaska oli Yhdysvaltain territorio. Tätä ennen Alaskassa tehtiin joitakin teloituksia, jotka ennen vuotta 1900 toteuttivat kaivosmiesten epäviralliset tuomioistuimet ja vuosisadan vaihteen jälkeen Yhdysvaltain liittovaltion viranomaiset. Viimeinen teloitus tehtiin vuonna 1950.[33]

title: Joensuun teloitukset

text: Kuulustelun jälkeen komendantti Markkanen määräsi tapauksen tutkittavaksi, jolloin Skarp lupasi raportoida omalle esimiehelleen jääkäriratsumestari Sven Weckströmille. Teloituksien jälkeisellä viikolla Markkanen antoi myös käskyn työväentalon vartioinnin tehostamisesta ja määräsi laiminlyönneistä sotalakien mukaiset rangaistukset. Valkoisten päämajasta annettiin vielä huhtikuun aikana määräys tutkinnan järjestämisestä, mutta Skarp ei tehnyt vaadittua raporttia. Teloitukseen syyllistyneille ei ilmeisesti seurannut mitään rangaistusta.[1]

title: Kyröskosken taistelu

text: Kaikki Hämeenkyrön punakaartilaiset eivät paenneet, vaan osa luopui aseistaan ja palasi kotiin. Valkoisten saavuttua alkoivat joukkoteloitukset, joiden aikana ammuttiin ainakin 72 punaista tai sellaiseksi epäiltyä, mutta todellinen määrä voi olla myös paljon suurempi. Osa vangituista lähetettiin jalkaisin 200 kilometrin päähän Vaasan vankileirille. Teloituksia tehtiin muun muassa Hämeenkyrön hautausmaalla, valkoisten esikuntana toimineen Raipalan talon pihapiirissä sekä Pohjankankaalla, jossa ammuttiin ainakin kahdeksan punaista. Teloituksia johtaneista upseereista tunnetaan ainakin jääkärivääpeli Ville Kakko. ”Kraakka-Virtaseksi” kutsuttu teloittaja puolestaan kehui itse ampuneensa 37 ihmistä. Yksi teloituksista kuvataan kotonaan Hämeenkyrössä koko sisällissodan ajan viettäneen Frans Emil Sillanpään teoksessa "Hurskas kurjuus".

title: Joensuun teloitukset

text: Joidenkin lähteiden mukaan samassa yhteydessä olisi teloitettu myös suomalaisuusaatteen kannattajien vihaama ortodoksinen uskonnonopettaja Johannes Karhapää, mutta todennäköisesti hänet ammuttiin jo maaliskuussa.[5] Teloitukselta välttyneitä venäläisiä säilytettiin Joensuussa toukokuun loppuun saakka, jonka jälkeen heidät siirrettiin Helsinkiin Suomenlinnan vankileirille. Vienankarjalainen Sergejev vapautettiin jo aikaisemmin ja päästettiin sukulaistensa luokse Äänekoskelle.[1]

title: Matti Virtaala

text: Vuonna 1987 Virtaala siirtyi Oy Wärtsilä Ab:n palvelukseen. Hänen tehtävänään oli yhtiöittää Wärtsilä Security Abloy:n toiminnot Abloy Oy:ksi. Wärtsilän toimintaa jatkoi monialayhtiö Metra Oy, jonka osa vuonna 1990 perustettu Abloy Oy oli. Yhtiön toimitusjohtajaksi kutsuttiin Virtaala. Yhtiön palveluksessa oli tuolloin 1 300 työntekijää ja sen liikevaihto oli puoli miljardia markkaa. Oy Wärtsilä Ab Joensuun tehdas muuttui Abloy Oy Joensuun tehtaaksi, minkä lisäksi yhtiöön kuuluivat Björkbodan tehdas, Rymättylän AVA-tehdas, Primon tehtaat Malmilla, Tikkurilassa ja Tampereella ja Hahle Oy Espoossa. Joensuun tehtaasta tuli myös Abloy Oy:n kotipaikka, missä toimi myös yrityksen johto. 1990-luvun alun lama vaikeutti yrityksen toimintaa, ja Virtaalan tehtävä uutena toimitusjohtajana oli tervehdyttää Abloy:ta tuotantoa tehostamalla. Tervehdyttäminen onnistui, ja Abloy Oy:stä tuli yksi Euroopan johtavista lukitusalan teollisuusyrityksistä.

title: Joensuun teloitukset

text: Teloitukset Luokka:Valkoinen terrori Luokka:Pohjois-Karjalan historia

title: Joensuun teloitukset

text: Siilaisella teloitettujen sotilaiden jäännökset löydettiin helmikuussa 1967 Joensuun läntistä ulosmenotietä rakennettaessa, jolloin osa luista siirrettiin kaupungin ortodoksiselle hautausmaalle. Nykyisin joukkohaudan yli kulkee moottoritie, jonka alla on edelleen teloitettujen jäännöksiä.[1] Tien valmistuttua vuonna 1974 Joensuun kaupunki pystytti paikalle kaupunginarkkitehti Mauno Tuomiston suunnitteleman muistomerkin.[7]

title: Pietarsaaren teloitukset

text: Teloitukset tehtiin jääkäreiden illanvieton aikana järjestetyn pikaoikeudenkäynnin jälkeen. Istuntoa johti jääkärimajuri Lauri Malmberg ja teloituspäätöksen allekirjoitti Pietarsaaren sotiaspäällikkönä toiminut ruotsalainen kreivi Adolf Hamilton. Teloituksiin ei ollut mitään erityistä syytä, vaan niitä on pidetty jonkinlaisena varoituksena punaisille. Tapahtumista vaiettiin Pietarsaaressa pitkään ja esimerkiksi osa uhrien lastenlapsista kuuli asiasta ensimmäistä kertaa vasta kodin ulkopuolelta. Tapausta tutkinut Johannes Jääskeläisen pojantytär toimittaja Marjatta Cronvall katsoo, että teloitusten taustalla oli myös kielipolitiikka, sillä teloittajat olivat ruotsinkielisiä ja kaikki teloitetut suomenkielisiä, eikä yhtään Pietarsaaren ruotsinkielisen työväenyhdistyksen jäsentä teloitettu. Jääskeläinen tunnettiin innokkaana suomalaisuusmiehenä, joka ennen Pietarsaareen saapumistaan oli aikaisemmassa virassaan usein erimielisyyksiä Pohjanmaan ruotsinkielisten kanssa.


query: Oliko Ramses Suuren lempivaimo Nefertari?

title: Abu Simbel

text: Abu Simbel (arabiaksi: أبو سمبل) on kaupunki Niilin rannalla Egyptissä, Sudanin rajan tuntumassa muinaisessa Nubiassa 275 km:n päässä Assuanista. Sen läheisyydessä on kaksi valtavaa hiekkakivikallioon hakattua temppeliä, jotka löydettiin vuonna 1813 ja kaivettiin esiin lopullisesti vasta 1909. Ne ovat peräisin 19. dynastian ajoilta 1200-luvulta eaa. Temppelit rakennettiin Ramses Suuren ja tämän lempivaimon Nefertarin kunniaksi.

title: Kymmenen käskyä (vuoden 1956 elokuva)

text: Vihastuneena vitsauksista Mooses jatkaa vaatimuksiaan kansansa vapauttamiseksi, vaikka hänen kenraalinsa ja neuvonantajansa kehottivat antautumaan. Ramses määrää kaikki vastasyntyneet heprealaiset surmattavaksi, mutta niin kuin Mooses oli aikaisemmin puhunut, tämäkin koitui takaiskuksi. Nefertari varoittaa Sipporaa pakenemaan Gersomin kanssa ohi kulkevan karavaanin mukana, mutta Mooses pahoittee tälle, että se on hänen oma poikansa, joka tulee kuolemaan, eikä hän voi pelastaa tätä. Aamuyön tunteina Kuoleman enkeli hiipii Egyptin kujilla hehkuvassa vihreässä sumun hohteessa tappaen kaikki vastasyntyneet egyptiläiset, mukaan lukien aikuisen Faaraon ylimmän kenraalin sekä hänen oman poikansa. Sillä välin Bitjan on irrottautunut Mooseksesta.

title: Kymmenen käskyä (vuoden 1956 elokuva)

text: Nefertari suuttuu myöhemmin Moosekselle ja Faarao aseistaa itsensä sekä kokoaa armeijan ottaakseen kiinni entiset orjat Punaisen meren rannalta. Meren rannalla Mooses nuhtelee pelokasta kansaa, joka näkee Faaraon armeijan lähestyvän ja sanoo kansalleen: "Kymmenen kertaa te olette nähneet Herran ihmeen, ja vieläkään teillä ei ole uskoa Häneen! Älää peljätkö, pysykää aloillanne ja nähkää Herran pelastus". Tulipylvään pidellessään asemiaan, Faaraon joukot pystyivät vain katsomaan, kun Mooses jakoi vedet sanoessaan: "Katsokaa Hänen voimallista kättään". Veden jako valmisti pakotien kansalle läpi meren. Armeija lähti hurjaan takaa-ajoon. Heprealaiset ehtivät viime tingassa vastarannalle todistamaan, kun Jumala sulki vedet Egyptin armeijan päälle, hukuttaen jokaisen sotilaan ja ratsun. Ramses katsoi toivottomana eikä voinut tehdä muuta kuin palata Nefertarin luokse ja tunnustaa hänelle, että "Hänen jumalansa on Jumala".

title: QV66

text:
QV66 on egyptologien faarao Ramses II:n päävaimo Nefertarin haudasta käyttämä lyhenne (QV, Queens’ Valley, Kuningattarien laakso, jossa hauta sijaitsee). Haudan löysi vuonna 1904 Ernesto Schiaparelli, Torinon egyptologisen museon johtaja.
Kallioon hakattu portaikko johtaa etukammioon, joka on koristeltu maalauksin, joiden aiheet ovat peräisin Kuolleiden kirjan 17. luvusta. Astronomisin teemoin koristeltu katto edustaa taivasta. Se on maalattu tummansiniseksi ja koristeltu lukemattomilla kultaisilla viisisakaraisilla tähdillä. Etukammion itäseinään on koverrettu iso oviaukko, jota vartioivat vasemmalla Osirista ja oikealla Anubista esittävät patsaat. Aukko johtaa käytävään, joka on koristeltu maalauksin, jotka kuvaavat Nefertaria saapumassa häntä tervehtivien jumalien luo. Käytävän perältä avautuva sivukammio on koristeltu uhrimenoja kuvaavin maalauksin.

title: Nefertari

text: Nefertari (1300–1250 eaa.) oli Ramses II:n ylin kuninkaallinen vaimo ja yksi tunnetuimmista Egyptin kuningattarista. Hänen runsaasti koristeltu hautansa on QV66, ja se sijaitsee Kuningattarien laaksossa.

title: Ramses II

text: Ramseksen pitkää valtakautta pidetään Egyptin taiteen ja kulttuurin huippukautena. Etenkin hänen vaimonsa Nefertarin hautakammion maalaukset ovat arvostettuja. Ramses tunnetaan myös kuvauksista, joita hän teetti omista saavutuksistaan.

title: Ramses VIII

text: Ainoa merkintä Ramses VIII:stä löytyy Medinet Habusta, jossa hänet on kuvattu Ramses III:n poikana. Kuvaan on jälkikäteen lisätty kuninkaan symbolit. Ramses VIII saattoi mahdollisesti olla Ramses III:n poika, jonka nimi oli Sethherkhepeshef-meryamun. Toisaalta hän saattoi esiintyä Ramses III:n poikana (kuten edeltäjänsä) arvovaltaansa kohentaakseen.

title: Valon poika

text:
Kirja kertoo kuinka Ramseksen isä Seti I koetteli Ramsesta faaraoksi tämän tietämättä.
Tarina alkaa kun Ramses joutuu hänen isänsä tahdosta vastatusten villikarjun kanssa. Ramses ei pysty voittamaan tätä, joten Seti kukistaa karjun. Tästä koetuksesta Ramses alkaa toivoa, että hän olisi tuleva faarao ja veljensä Khenar joutuisi alempaan virkaan. Toivoa yrittävät hillitä hänen hyvät ystävänsä, mutta Ramses ei ota tätä vaihtoehtoa kuuleviin korviinsa. Myöhemmin tajutessaan ystävien olessa oikeassa ja, että tuo toive oli turha, hän kokee hirveän pettymyksen, mutta alkaa samalla syvällä sisimimmään miettimään, jos tuo koetus olikin Faaraon ensimmäinen koetus.

title: Meshwesh

text: Libyalaisten ja egyptiläisten välisillä suhteilla 20. dynastian aikana oli taipumusta jatkuviin konflikteihin. Seti I:n aikaiset Karnakin taistelu reliefit kuvaavat kuninkaan taistelussa libyalaisten kanssa. Mutta tekstissä mainitaan ainoastaan Tjehenu, jota pidetään tarkoittamaan “Libyaa” egyptiläisen kielellä, eikä minkään heimon nimenä. Seuraavien hallitsijoiden aikana Ramses II rakennutti egyptiläisillä linnoituksia rannikolle Marsa Matruhin alueesta länteen, mukaan lukien El Alamein ja Zawyat Umm El Rakham. Näiden linnoitusten läsnäolo merkitsi vakavaa uhkaa lännessä ja Ramses väittää voittaneensa libyalaisia eri teksteissä. Kuitenkin, kuten oli Seti I: n aikana, hän ei täsmentänyt, oliko Meshwesh ollut taistelussa mukana vai ei. Merenptahin vallan aikana näyttää siltä, että hänen isänsä teettämät linnoitukset rappeutuivat, koka hänen 5. vuotenaan libyalaiset tunkeutuivat odottamatta Niilin suisto-alueelle ja läntiselle keitaalle. Toisin kuin edeltäjänsä, Merenptah kertoo Karnakin reliefissään tarkemmin hyökkääjien olleen pääosin Libu heimoon kuuluvia, mutta Meshwesh oli siinä mukana. Merenptah väittää, että "9 100 miekkaa Meshweshista" kaapattiin. (Tämä kamppailu on kuvattu myös Merenptahin steelassa). Parikymmentä vuotta myöhemmin, Ramses III:n valtakauden aikana, yhteenotto egyptiläisten ja libyalaisten välillä kärjistyi. Tällä kertaa Meshwesh oli se, jotka aloitti konfliktin, vaikka muita Libyan heimoja ja niiden liittolaiset merikansta olivat mukana taistelussa kahdessa kampanjassa farao Ramses III:n 5. ja 11. hallitusvuotena. Jälkimmäisessä tapauksessa kampanja käytiin lähes yksinomaan Meshweshin kanssa. Ramses väitti saavuttaneensa voiton ja asettanut Mesweshin vankileirille pakottaakseen heidät omaksumaan Egyptin kulttuuri ja painostaakseen heitä asepalvelukseen Ramseksen armeijaan.

title: Kymmenen käskyä (vuoden 1956 elokuva)

text: Faaraon hovissa Mooses tulee Ramseksen eteen voittaakseen orjien vapauden, muuttaessaan sauvansa käärmeeksi , joka syö hovin muut käärmeet. Faarao käskee orjien jatkaa kivien rakentamista kuolemanrangaistuksen uhalla. Heprealaiset varautuivat kivittämään Mooseksen vihassaan, mutta Nefertari pelastaa hänet joutumasta heprealaisten kivittämäksi. Nefertarin yrittäessä jatkaa suhdetta Mooseksen kanssa Mooses muistuttaa tätä, ei ainoastaan tehtävästä, jonka hän oli Jumalalta saanut, vaan myös hänen avioliitostaan. Mooseksen jatkaessa Faaraon haastamista kansansa vapauttamiseksi Egyptiä kohtaavat erilaiset koetukset ja vitsaukset. Näemme, kuinka vesi muuttuu vereksi, mutta Faarao saa hoviltaan luonnollisen selityksen, että toisella puolella vuoria Niilissä on sekoittunut punaista mutaa veteen. Mutta tämä ei kuitenkaan selitä sitä, mitä elokuvassa näytettiin: kun Aaron löi Mooseksen sauvalla veteen, alkoi vesi muuttua siitä kohden punaiseksi leviten kaikkialle. Myös säilötty vesi muuttui kaadettaessa punaiseksi. Ramses julisti, että ei ole yllättävää, että kalat kuolevat, sammakot lähtevät vedestä ja hyönteiset levittävät tauteja. Mooses profetoi vitsauksen, että seuraavaksi tulisi kuumia liekkejä maan uumenista, minkä jälkeen sataisi rakeita ja tulisi pimeys, joka kestäisi kolme päivää. Mooses myös varoitti, että seuraava vitsaus tulisi hänen omilta huuliltaan.

title: Drakensang Online

text: Pelin tarina ja tapahtumat sijoittuvat Duriaan, suureen kuningaskuntaan, jota uhkaavat Nefertari-niminen uskonlahko sekä muut hirviöt ja lohikäärmeet. Muita paikkoja ovat muun muassa Pohjanmaat, Atlantis ja välimaailmat.

title: Ramses IV

text: Ramses IV oli muinaisen Egyptin uuden valtakunnan kahdennenkymmenennen dynastian toinen faarao. Hän oli Ramses III:n viides poika, mutta isoveljet kuolivat ennen isäänsä. Ramses III hallitsi kolmen vuosikymmenen ajan. Ramses IV:n arvioidaan olleen valtaan noustessaan noin neljäkymmenvuotias. Hän hallitsi joko 1152–1146 eaa. tai kaksi vuotta myöhemmin.

title: Seti I

text:
Setin isä oli hänen edeltäjänsä Ramses I ja hänen äitinsä kuningatar Sitre. Hänen vaimonsa oli Tuja, joka oli tunnistamattoman luutnantin tytär. Setillä ja Tujalla oli kaksi poikaa, joista toinen kuoli jo hyvin nuorena ja toisesta tuli Setin seuraaja Ramses II, sekä kaksi tytärtä joiden nimet olivat Tia ja Henutmira, joka nai veljensä Ramses II:n.
Seti oli edeltäjänsä tavoin sotajoukkojen komentaja ja hän johtikin monia sotaretkiä. Hän muun muassa hyökkäsi 3 divisioonan (60 000 miehen) voimalla Lähi-itään, uudelleenmiehitti syyrialaisia kaupunkeja, sekä liitti Palestiinan ja Damaskoksen takaisin Egyptiin. Lisäksi hän neuvotteli rauhaa heettiläisten kanssa. Sotaretkien lisäksi Seti myös laajensi Amonin temppeliä Karnakissa ja rakensi suuren hautatemppelin Abydokseen (muinaisegyptinkieliseltä nimeltään Abdju).

title: Kuningattarien laakso

text: Kuningattarien laaksosta on löydetty vuoteen 2000 mennessä 98 hautaa, joista yli puolen alkuperäistä omistajaa ei tiedetä. Haudat ovat usein koristelemattomia, keskeneräisiä, romahtaneita, tulvien tuhoamia tai tyhjennettyjä. Hautojen perustyypit eroavat kuitenkin toisistaan, ja sen perusteella voidaan päätellä jotain omistajista. Prinsessoiden ja nimeämättömien kuningattarien haudoissa oli vain yksi päähuone ja korkeintaan kaksi sivukammiota. Prinssien haudoissa oli yleensä kaksi pitkää käytävämäistä huonetta ja niitä leveämpi arkkukammio. Kuningattarien haudat olivat mutkikkaimmin toteutetut. Näistä merkittävin on Ramses II:n puolison Nefertarin hauta, jonka yksityiskohtainen ja mestarillinen koristelu kuvaa kuningattaren matkaa tuonpuoleisessa. Kuningashaudoista poiketen kuningattarien haudoissa ei nähdä kuvia kuninkaiden Manalan kirjoista, vaan niiden asemesta käytettiin yksityishaudoissa tavattavia Kuolleiden kirjojen vinjettejä.

title: Muinainen Egypti

text: 19. dynastian faaraoiden aikana, etenkin Seti I:n ja Ramses II:n hallituskausilla, Egypti nousi suuruutensa huipulle. 67 vuoden ajan hallinnut Ramses II rakennutti lukuisia temppeleitä ja jättimäisiä näköispatsaita.[30] Ramseksen seuraaja Merenptah torjui libyalaisten hyökkäyksen[31]. Egyptin viimeisenä suurena faaraona pidetään 20. dynastian Ramses III:ta, jonka jälkeen maan voidaan sanoa lähteneen hyvin hitaaseen kulttuuriseen alamäkeen, josta se ei enää palannut entiseen loistoonsa. Ramses III:ta seurasi sarja uusia Ramseksia, joiden valtakaudet jäivät mitättömiksi. Dynastian lopulla faaraon valta oli rajoittunut suistoalueelle, ja levottomassa Ylä-Egyptissä valtaa piti Amunin papisto.[32]

title: Luxorin temppeli

text: 19. dynastian Ramses II:n rakennuttaman porttipylonin edustalla on jäljellä kolme Ramses II:n alkuperäisestä kuudesta patsaasta ja toinen kahdesta alkuperäisestä obeliskista. Toinen obeliski lahjoitettiin Ranskalle, ja se on nykyisin Pariisissa Place de la Concorde -aukiolla. Porttien jälkeen on Ramses II:n piha, sitten pylväikkö, 18. dynastian Amenofis III:n piha, ja eteläpäädyssä useita pienempiä saleja. Temppelialueelle oli rakennettu ensimmäinen temppeli viimeistään Thutmosisten aikana. Jotkin sen vanhimmista kivistä ovat Hatšepsutin ajalta. Amenofis III rakennutti oman rakennuksensa Thutmosiksen temppelin tilalle. Myöhemmin Ramses II rakennutti temppeliin oman suuren kolossaalipatsaiden reunustaman pihansa (57 × 51 metriä), jonka pylväikkö yhdistää Amenofis III:n rakennukseen. Sen pituusakseli on hiukan vinossa vanhempiin rakennuksiin nähden, sillä se kohdistettiin Karnakin temppeliin, ja sen poikkiakseli kohdistettiin joen länsirannan kuolintemppeleihin.

title: Nefertari Vivi

text: Nefertari Vivi (ネフェルタリ・ビビ "Neferutari Bibi") on hahmo One Piece manga- ja animesarjassa.

title: Nefertari

text: Nefertari kuoli Ramseksen 25. hallintovuoden paikkeilla, ja Isetnofretista tuli tämän uusi päävaimo.

title: Isetnofret

text: Isetnofret tai Isis-nofret oli yksi faarao Ramses II:n kuninkaallisista vaimoista ja Merenptahin äiti. Hän oli faaraon suosikin, Nefertarin, jälkeen tunnetuin vaimoista ja oli kuningattarena Nefertarin kuoltua (Ramseksen 24. hallintovuodella). Hänellä oli ainakin kolme poikaa ja kaksi tytärtä.

title: Nefertari

text: Nefertarin alkuperä ei ole tiedossa, mutta hänen uskotaan olleen ylimysten tytär. Hän avioitui Ramseksen kanssa 13-vuotiaana, ja hänestä tuli Ramseksen kahdeksasta päävaimosta korkein seuraavaksi 20 vuodeksi. Nefertarin ollessa kuningatar hänen veljensä Amenmose toimi Theban pormestarina.

title: Faarao

text: Vaikka nykyään faaraoista käytetään usein pelkkää syntymänimeä järjestysnumeron kanssa, ei tällaista käytäntöä ollut muinaisessa Egyptissä. Syntymänimeltään samannimiset hallitsijat eroteltiin toisiltaan valtaistuinnimen perusteella. Yleisin tapa kirjata faaraon nimi olikin pelkkä syntymänimi ja hallitsijanimi. Esimerkiksi faarao, jota nykyään kutsutaan nimellä Ramses II, olisi kirjoitettu kahdella nimellä, "Ramses" ja "Usermaatra-setepenra". Hänen isoisänsä Ramses I olisi kirjoitettu nimillä "Ramses" ja "Menpehtyra". Tällä tavoin kirjoitettuna kuninkaiden nimet ovat kuitenkin kovin hankalia erottaa toisistaan ja siksi niistä käytetäänkin nykyään mieluummin järjestysluvullista muotoa.

title: Kymmenen käskyä (vuoden 1956 elokuva)

text: Nuorena kenraalina Mooses on taisteluissaan voittoisa nubialaisia vastaan antiikin Etiopiassa. Taistelussa hän päästää vangitut ibisekset vapaiksi, jotta hekin voisivat taistella (historioitsija Josephusta mukaillen). Tämä tekee myöhemmin vaikutuksen Seti I:een, joka oli mieluummin halukkaampi liittolaisuuteen valloitettujen etiopialaisten kanssa kuin alistamaan heitä. Mooses saa tämän jälkeen tehtäväkseen rakentaa aarre kaupungin Setin Heb sed -juhlaa varten, jonka Ramses oli epäonnistunut rakentamaan. (mahdollisesti raamatullinen kaupunki Piitom ja Ramseksen Avaris). Sillä välin Mooses ja Nefertari ovat syvästi rakastuneita, hän on "kruunun prinsessa", jonka miehestä tulee seuraava Faarao. Ramses tahtoo hänet itselleen, ei rakkaudesta vaan kruunun tähden, mutta Nefertari vihaa tätä.

title: Ramses II

text: Ramseksen isä oli hänen edeltäjänsä Seti I ja hänen äitinsä kuningatar Tuja. Ramseksella oli yli 200 vaimoa ja jalkavaimoa sekä 156 lasta. Ramses otti ensimmäisen vaimonsa 15-vuotiaana, ja jo kymmenen vuotta myöhemmin hänellä oli jo vähintään seitsemän lasta. Hänen ensimmäinen vaimonsa Nefertari kuoli melko nuorena. Toisen vaimonsa Isetnofretin Ramses korotti kuningattareksi.

title: Ramses I

text: Ramses ei ollut kuninkaallista sukua, vaan hänen isänsä oli armeijan komentaja nimeltä Seti. Ramses seurasi isänsä jalanjälkiä ja liittyi myös armeijaan nuorella iällä. Hänet ylennettiin lopulta pitkän uran jälkeen kenraaliksi. Horemhebin hallituskaudella Ramses toimi hänen visiirinään. Ramses toimi myös Amonin ylipappina.

title: Selim II

text: Selim II (28. toukokuuta 1524 - 12. joulukuuta 1574) oli Osmanien valtakunnan sulttaani vuodesta 1566 kuolemaansa asti. Hän oli Suleiman Suuren ja tämän lempivaimon Aleksandra Lisowskan (myös Roxelana) lapsi.

title: Valon poika

text: Koetukset seuraavat toinen toistaan ja pettymykset näiden jälkeen. Vasta myöhemmin Seti paljastaa Ramsekselle ja koko Egyptin kansalle, että Ramses valitaan varahallitsijaksi. Tästä Khenar on hyvin käärmeissään ja alkaa juonitella Ramsesta vastaan. Ramses ei epäile mitään ennen kuin hänen ja hyvän ystävänsä henkeä uhataan. Ramses tapaa myös alkuvaiheissa Isetin, tulevan ensimmäisen poikansa äidin. Ja hän tapaa myös ainoan oikean rakkautensa Nefertarin.

title: Abu Simbel

text: Abu Simbelin temppelit rakennettiin 1284-1264 eaa. Ramses II:n käymän kiistanalaisen Kadeshin taistelun kunniaksi (taistelu oli ilmeisesti pattitilanne). Syrjäinen, kapinoiva Nubia oli saatava keskushallinnon otteeseen. Monumentti palveli aivan ilmeisesti propagandatarkoituksia: Ramseksen voittoa vihollisista haluttiin tuoda julki suuressa mittakaavassa. Paikalle rakennettiin tätä varten kaksi temppeliä. Suuri Ramseksen temppeli omistettiin Ra-Horakhtelle ja pienempi kuningatar Nefertarin temppeli Hathor-jumalalle. Molemmat temppelit hakattiin suoraan kallioon.

title: Faarao

text: Myytti alkaa kuvauksella, jossa Thot-jumala johdattaa Amon-jumalan, jumalten kuninkaan, kuningattaren luokse (tässä tapauksessa kuningatar Ahmose Nefertari). Seuraavassa kohtauksessa kuvataan Amonin ja Ahmose Nefertarin yhdyntää. Amon ja Ahmose Nefertari istuvat puettuina sängyllä, jota kannattelee kaksi jumalatarta. Jumala ja kuningatar istuvat jalat ristikkäin ja Amon pitää ankh-symbolia (elämä) kuningattaren nenän edessä.

title: Kymmenen käskyä (vuoden 1956 elokuva)

text: Nefertari iloissaan suunnittelee jo häitä, jolloin Memnet ilmoittaa, että prinssi Mooses ei olekaan prinssi, vaan heprealaisen orjan poika. Nefertari on raivoissaan syytöksistä, mutta samaan aikaan Memnet vetää salatun heprealaisen vaatekappaleen esille ja sanoo sen olleen poikalapsen korissa Niilissä. Memnet kertoo, kuinka Mirjan seurasi koria ja kuinka Jookebed rinnalla ruokki Moosesta, jolloin hän vihdoin ymmärsi, että tämä oli Mooseksen todellinen äiti. Raivoissaan Nefertari surmaa palvelijansa Memnetin työntämällä tämän alas parvekkeelta.

title: Kymmenen käskyä (vuoden 1956 elokuva)

text: Egyptissä Seti kuolee sydänsuruissaan, Mooseksen nimi huulillaan, ja Ramses seuraa häntä faaraona, Ramses II:na, ottaen kuningattarekseen Nefertarin. Kaitsiessaan lampaita erämaassa Mooses löytää Joosuan, joka on paennut orjuutta kaivoksilta. Mooses näkee palavan pensaan Siinain vuorella. Mooses kiipeää ylös tutkiakseen tilannetta, jolloin Jumala sanoo: "Paikka, jossa seisot on Pyhää maata" , jolloin Mooses/Musa riisuu jalkineensa ja kumartuu. Hän kuulee Jumalan äänen, jolloin Jumala nimeää itsensä "Minä olen se, joka minä olen". Jumala käskee Moosesta palaamaan Egyptiin ja vapauttamaan Hänen valitun kansansa...


query: Missä Game of Thronesin kolmatta tuontantokautta aloitettiin kuvaamaan?

title: Game of Thrones

text: Ensimmäisen tuotantokauden kuvaukset alkoivat 26. heinäkuuta 2010 Belfastissa, Pohjois-Irlannissa ja Mdinan kaupungissa Maltalla.[11][15] Ulkoilmakohtaukset kuvattiin Pohjois-Irlannin Sandy Braessa Mourne-vuoristossa, Wardin linnassa, Saintfieldin kartanossa, Tollymoren metsissä, Carncastlessa, Magheramornen louhoksessa ja Shane's Castlessa.[16] Toisella kaudella Maltan sijasta Kuninkaansatamaan sijoittuvat kohtaukset kuvattiin Kroatiassa. Lokrumin saarella, St. Dominicin luostarissa sekä Rector's Palacessa kuvattiin Qarthiin sijoittuvat kohtaukset. Lokakuussa 2011 kuvattiin Vatnajökullissa, Islannissa.[17][18] Kolmannella kaudella kuvausryhmä palasi Marokkoon, Islantiin, Pohjois-Irlantiin ja Kroatiaan. Kuvaukset alkoivat 9. heinäkuuta 2012 Pohjois-Irlannissa ja päättyivät Islannissa 24. marraskuuta 2012. Kolmannen kauden kuvaukset kestivät yhteensä 139 vuorokautta.[19] Neljännellä kaudella käytettiin kahta eri kuvausryhmää kolmen sijaan.[20] Sarjaa kuvattiin yhä Islannissa, Pohjois-Irlannissa ja Kroatiassa, mutta Marokko jäi pois.[21] Viidennen tuotantokauden Dorneen sijoittuvat kohtaukset kuvataan Sevillan maakunnassa, Espanjassa.[22]

title: Neil Marshall

text: 2010-luvulla Marshall on keskittynyt ohjaamaan jaksoja televisiosarjoihin kuten "Game of Thrones", "Constantine", "Black Sails" ja "Hannibal". "Game of Thronesin" neljännelle tuotantokaudelle ohjaamastaan jaksosta ”Muurin vartijat” Marshall sai Emmy-ehdokkuuden.

title: Game of Thrones

text: Luettelo televisiosarjan Game of Thrones jaksoista Luettelo televisiosarjan Game of Thrones näyttelijöistä

title: Game of Thrones

text: Game of Thrones on yhdysvaltalainen fantasiadraamasarja, jonka ovat luoneet David Benioff ja D. B. Weiss. Se perustuu George R. R. Martinin Tulen ja jään laulu -fantasiakirjasarjaan.

title: Game of Thrones (2. tuotantokausi)

text: Toisen tuotantokauden näyttelijävalinnat aloitettiin toukokuussa 2011.

title: Game of Thrones

text: Game of Thrones oli jo tuotannon alkuvaiheista erittäin odotettu ja sen vastaanottivat niin fanit kuin kriitikotkin erittäin hyvin.[47][48][49][50] Sarja oli TorrentFreakin mukaan vuosina 2012–2015 laittomasti ladatuin televisiosarja, mikä kertoo myös sarjan suosiosta.[51]

text: Tämä luettelo listaa yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Game of Thronesin" näyttelijät ja hahmot. "Game of Thrones" on David Benioffin ja D. B. Weissin luoma televisiosarja, joka perustuu George R. R. Martinin kirjasarjaan "Tulen ja jään laulu".

title: Game of Thrones (6. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Game of Thronesin" kuudes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 24. huhtikuuta 2016. Sarja perustuu George R. R. Martinin fantasiakirjasarjaan "Tulen ja jään laulu". Kausi sisältää laajasti alkuperäistä materiaalia, mutta myös materiaalia julkaisemattomasta kuudennesta kirjasta sekä osia sarjan neljännestä ja viidennestä kirjasta, "Korppien kestit" ja "Lohikäärmetanssi". Kausi koostuu kymmenestä jaksosta.

title: Game of Thrones

text: Game of Thronesiin on viitattu monesti esimerkiksi televisiosarjoissa Simpsonit,[64] Castle,[65] Rillit huurussa[66] ja South Park.[67] Sarjasta on tehty myös monia parodioita. Muun muassa Collegehumor on tehnyt sarjasta kaksi videota, joissa hahmot liikkuvat sarjan tarinaa parodioivassa vanhan roolipelin kaltaisessa ympäristössä.[68][69]

title: Game of Thrones (3. tuotantokausi)

text: Warner Home Video julkaisi kolmannen tuotantokauden DVD- ja Blu-ray -levynä nimellä Game of Thrones: The Complete Third Season Euroopassa 17. helmikuuta 2014 ja päivää myöhemmin 18. helmikuuta Yhdysvalloissa.

title: Game of Thrones (vuoden 2014 videopeli)

text: "Game of Thrones" on kolmannen persoonan graafinen seikkailupeli, jossa toiminnot tehdään klikkaamalla. Pelaaja voi liikutella hahmoaan ja tutkia ympäristöä, löytää esineitä ja keskustella ei-pelattavien hahmojen kanssa. Keskusteluissa pelaajalla on muutama vastausvaihtoehto käytettävänään ja vastatessa on usein aikarajoite. Pelaaja voi myös pysyä kokonaan vaiti keskustelussa. Pelaajan tekemät valinnat vaikuttavat siihen, mitä toinen osapuoli sanoo tai tekee.

title: Game of Thrones (3. tuotantokausi)

text: Luokka:Game of Thrones Luokka:Tuotantokaudet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Game of Thrones (8. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Game of Thronesin" kahdeksas ja viimeinen tuotantokausi esitetään Yhdysvalloissa HBO-kanavalla vuonna 2019. Sarja perustuu George R. R. Martinin fantasiakirjasarjaan "Tulen ja jään laulu". Viimeinen kausi sisältää edellisen kauden tapaan laajasti alkuperäistä materiaalia, mutta myös materiaalia julkaisemattomasta kuudennesta kirjasta "The Winds of Winter". Aikaisemmista kausista eroten kausi koostuu kuudesta jaksosta kymmenen sijaan.

title: Game of Thrones (3. tuotantokausi)

text: Game of Thrones: The Complete Third SeasonYksityiskohtiaErikoismateriaalit 10 jaksoa 5 levyä Kuvasuhde: 1,78:1 (Widescreen) 16:9 (Fullscreen) Kuvalaatu: 1080p HD (Blu-ray) Tekstitys: tanska, suomi, norja, ruotsi Ääni: Englanti (Dolby Digital 5.1 Surround) 9 kommenttiraitaa ”Inside Wildlings” ”Politics of Marriage” ”New Characters of Season 3” ”A Gathering Storm” ”Seasons 1 & 2 Recap”Julkaisupäivämäärät17. helmikuuta 201418. helmikuuta 2014

title: Game of Thrones

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Cogman, Bryan| title = Game of Thrones. Valtaistuinpelin kulisseissa| location = Vantaa| publisher = Pen & Paper| year = 2012| version = (Inside HBO's Game of Thrones, 2012.) Esipuhe: George R. R. Martin. Johdanto: David Benioff & D. B. Weiss. Suomennos: Satu Hlinovsky| id = ISBN 978-952-5871-14-2}}

title: Kaksi miekkaa (Game of Thrones)

text: Yhdysvalloissa ”Two Swords” rikkoi "Game of Thronesin" katsojaennätyksen, jota piti hallussaan 3. tuotantokauden kuudes jakso. ”Two Swords” keräsi 6,64 miljoonaa katsojaa ja parin uusinnan jälkeen luku nousi 8,2 miljoonaan katsojaan. Tämä on HBO:n kaikkien aikojen katsotuin jakso, sitten "Sopranosin" viimeisen jakson vuonna 2007.

title: Luettelo televisiosarjan Game of Thrones saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

text: Game of Thrones on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka ovat luoneet David Benioff ja D. B. Weiss. Sarja perustuu George R. R. Martinin fantasiakirjasarjaan "Tulen ja jään laulu". "Game of Thrones" on ollut ehdolla yli 50 palkintoon joista se on voittanut 16. Voitettuihin palkintoihin lukeutuvat Peter Dinklagen Primetime Emmy sekä Golden Globe -palkinnot.

title: Game of Thrones (5. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Game of Thronesin" viides tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 12. huhtikuuta 2015. Sarja perustuu George R. R. Martinin fantasiakirjasarjaan "Tulen ja jään laulu". Kausi käyttää materiaalia sarjan neljännestä ja viidennestä kirjasta, "Korppien kestit" ja "Lohikäärmetanssi", mutta samalla joidenkin hahmojen tarinakaari eroaa suuresti alkuperäisestä materiaalista. Kauden tuotanto alkoi kesällä 2014 ja se koostuu kymmenestä jaksosta.

title: Game of Thrones (2. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Game of Thronesin" toinen tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 1. huhtikuuta 2012 ja päättyi 3. kesäkuuta 2012. Kausi sisältää ensimmäisen tuotantokauden tavoin kymmenen 60 minuutin pituista jaksoa. Kausi perustuu George R. R. Martinin "Tulen ja jään laulu" -kirjasarjan toiseen teokseen "Kuninkaiden koitos".

title: Tulen ja jään laulu

text: Syksyllä 2011 julkistettiin kaksi uutta sarjaan perustuvaa videopeliä: Cyaniden kehittämä roolipeli Game of Thrones sekä Bigpointin kehittämä ilmainen selaimessa pelattava MMORPG-peli. Cyanide kehitti peliä yhdessä HBO:n kanssa taatakseen sen yhteneväisyyden televisiosarjan kanssa.[44] Game of Thrones julkaistiin toukokuussa 2012 PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle.[45] Bigpointin MMORPG-peliä ei ole vielä julkaistu.

title: Game of Thrones (7. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Game of Thronesin" seitsemäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 16. heinäkuuta 2017. Sarja perustuu George R. R. Martinin fantasiakirjasarjaan "Tulen ja jään laulu". Kausi sisältää edellisen kauden tapaan laajasti alkuperäistä materiaalia, mutta myös materiaalia julkaisemattomasta kuudennesta kirjasta. Aikaisemmista kausista eroten kausi koostuu seitsemästä jaksosta kymmenen sijaan.

title: Game of Thrones (5. tuotantokausi)

text: Kauden kuvaukset aloitettiin heinäkuussa 2014 Belfastissa. Sevillan maakunnassa, Espanjassa kuvattiin Dorneen sijoittuvat kohtaukset. Cersei Lannisterin katumuskävely kirjasta "Lohikäärmetanssi" kuvattiin Dubrovnikn Stradun-kadulla, Kroatiassa.

title: Game of Thrones

title: Game of Thrones

text: Pilottijakson ensiesitys oli 17. huhtikuuta 2011 ja sillä oli 2,22 miljoonaa katsojaa Yhdysvalloissa. Ensimmäisen jakson jälkeen katsojamäärät kasvoivat tasaisesti ja ensimmäisen kauden viimeiseen jaksoon mennessä sarja ylitti kolmen miljoonan katsojan rajan. Vuonna 2011 Game of Thrones oli 36. katsotuin kaapelikanavan esittämä sarja Yhdysvalloissa 2,5 miljoonan katsojan keskiarvolla.[52] Sarjan toisella kaudella katsojaluvut nousivat ja ensimmäisellä jaksolla oli 3,8 miljoonaa katsojaa. Kauden viimeisestä jaksosta tuli sarjan katsotuin ja sen näki Yhdysvalloissa 4,2 miljoonaa katsojaa.[53] Kolmannen tuotantokauden avausjaksosta tuli sarjan katsotuin jakso 4,37 miljoonalla katsojalla.[54] Neljännen tuotantokauden ensimmäisestä jaksosta ”Kaksi miekkaa” tuli koko sarjan katsotuin 6,64 miljoonalla katsojalla. Siitä tuli myös HBO-kanavan kaikkien aikojen katsotuin jakso sitten Sopranosin päätösjakson vuonna 2007. Game of Thrones on kolminkertaistanut katsojalukunsa sarjan ensimmäisen jakson jälkeen.[55]

title: Game of Thrones (1. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Game of Thronesin" ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 17. huhtikuuta 2011 ja päättyi 19. kesäkuuta 2011. Suomessa Canal+ esitti tuotantokauden touko-kesäkuussa 2011. YLE TV2 alkoi esittää sitä 12. tammikuuta 2012. Kausi sisältää kymmenen 60 minuutin pituista jaksoa.

title: Ramin Djawadi

text: Djawadi syntyi länsisaksalaisessa Duisburgin kaupungissa iranilaislähtöiseen lääkäriperheeseen. Hän opiskeli bostonilaisessa Berklee College of Musicissa ja valmistui sieltä vuonna 1998. Kohta sen jälkeen Hans Zimmer rekrytoi Djawadin Remote Control Productions -yritykseensä. Djawadi on säveltänyt musiikkia muun muassa elokuviin "", "Titaanien taistelu", "Red Dawn" ja "Pacific Rim – Hyökkäys Maahan" sekä televisiosarjoihin "Pako", "Game of Thrones", "Kohde" ja "Westworld". "Game of Thronesiin" hänet palkattiin vain runsaat kaksi kuukautta ennen sarjan debyyttiä alkuperäisen säveltäjävalinnan Stephen Warbeckin tilalle.

title: Game of Thrones

text: C More (silloinen Canal+) alkoi esittää sarjaa Suomessa ja muualla Skandinaviassa 4. toukokuuta 2011. HBO tarjosi Yleisradiolle sopimusta, jonka mukaan se saisi lähettää HBO:n sarjoja yhdeksän kuukautta Yhdysvaltain ensi-illan jälkeen. Yhtiö tarttui mahdollisuuteen ja Yle TV2:lla Game of Thrones alkoi 12. tammikuuta 2012.

title: Kaksi miekkaa (Game of Thrones)

text: Kaksi miekkaa () on HBO:n fantasiatelevisiosarjan "Game of Thronesin" neljännen tuotantokauden ensimmäinen jakso. Se on järjestyksessä sarjan 31. jakso. Sen on käsikirjoittanut sarjan luojat David Benioff ja D. B. Weiss, joista jälkimmäinen on myös ohjannut jakson. Se esitettiin Yhdysvalloissa 6. huhtikuuta 2014 ja Suomessa päivää myöhemmin C More -kanavalla ja HBO Nordic -palvelussa.

title: Game of Thrones (vuoden 2014 videopeli)

text: Game of Thrones on Telltale Gamesin kehittämä ja julkaisema graafinen seikkailupeli, joka perustuu George R. R. Martinin "Tulen ja jään laulu" -kirjasarjaan ja siitä tehtyyn televisiosarjaan. Peli julkaistiin kuudessa osassa vuosina 2014–2015.

title: Game of Thrones (vuoden 2014 videopeli)

text: "Game of Thrones" kertoo pohjoislaisesta Forresterin suvusta, jonka jäsenet ovat olleet Starkin suvun lipunkantajia vuosikymmenten ajan. Forresterin suku mainitaan nopeasti "Lohikäärmetanssi"-kirjassa. Pelissä on yhteensä viisi pelattavaa hahmoa, ja se sijoittuu ajallisesti televisiosarjan kolmannen tuotantokauden loppuun ja neljännen tuotantokauden ajalle.

text: "Game of Thrones" on yhdysvaltalainen George R. R. Martinin "Tulen ja jään laulu" -kirjasarjaan perustuva televisiosarja, joka alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 17. huhtikuuta 2011. Sen loivat David Benioff ja D. B. Weiss, jotka ovat käsikirjoittaneet suurimman osan sarjan jaksoista.


query: Minkä ikäisenä Japanin Keisari Hirohito kuoli?

title: Hirohito

text: Keisari Hirohito (, 29. huhtikuuta 1901 Tokio – 7. tammikuuta 1989 Tokio) oli Japanin 124. keisari, joka hallitsi Japania vuosina 1926–1989.[1] Hirohiton valtakausi on Japania hallinneiden keisareiden pisin. Hirohiton valtakautta kutsutaan Shōwa-kaudeksi, ja samaa Shōwa-nimeä (昭和天皇) käytetään myös kirjoitettaessa Hirohitosta keisarina. Länsimaissa hänet tunnetaan kuitenkin syntymänimellään.

title: Hirohito

text: Keisari Meiji uskoi vastuun Hirohiton opettamisesta Venäjän sodan sankarille, kenraali Nogille, vuonna 1908. Nogin opetusmalli perustui tiukkaan sotilaskuriin, jossa bushido, zen ja kungfutselaisuus olivat tärkeässä osassa. Hirohiton isoisän, keisari Meijin kuoltua 1912 tulevan keisarin elämä muuttui suuresti. Entiselle opetusministerille ja Tokion keisarillisen yliopiston presidentille Hamao Aratalle annettiin vastuu Hirohiton opettamisesta. Vain hieman sen jälkeen, kun Hirohito oli aloittanut uudessa opissaan, Nogi suoritti junshin eli seurasi keisari Meijiä kuolemaan tekemällä itsemurhan.

title: Tokion pommitukset

text: Japanin keisarillinen palatsi sijaitsi tuhoutuneen alueen lähellä, ja keisari Hirohito vieraili vaurioituneella alueella pommituksen jälkeen. Sen on sanottu vaikuttaneen keisarin haluun solmia rauha, mutta vielä heinäkuussa 1945 hän ei hyväksynyt Potsdamin julistuksen mukaista antautumista. Muun muassa Tokion liikekeskus "Ginza" kärsi erittäin pahoja vaurioita.

title: Akihito

text: Akihito (, s. 23. joulukuuta 1933) on Japanin 125. ja nykyinen keisari. Akihito on keisari Hirohiton ja keisarinna Nagakon viides lapsi ja vanhin poika.

title: Praemium Imperiale

text:
Praemium Imperiale (koko nimeltään World Culture Prize in Memory of His Imperial Highness Prince Takamatsu, jap. 高松宮殿下記念世界文化賞, Takamatsu no miya denka kinen sekai bunka-shō) on ”taiteiden Nobeleiksikin” kutsuttu Japanin keisariperheen perustama kulttuuripalkintojen ryhmä. Palkinnot myöntää Japanin taideseura vuosittain viiden eri taiteenalan edustajalle heidän elämäntyöstään.
Palkinnon arvo on noin 15 miljoonaa Japanin jeniä.
Palkinnon nimi tulee edesmenneen Japanin keisarisuvun prinssin Takamatsun mukaan joka oli keisari Hirohiton nuorin veli. Palkinnon myöntää nykyään prinssi Hitachi joka on keisari Akihiton nuorin veli

title: Japanin keisari

text: 1930-luvulle tultaessa Japanin hallitus koostui suurelta osin fasistityyppisistä sotilasjohtajista, jotka käyttivät keisarin jumalallisuusajatusta imperiumin laajentamispyrkimyksiin. Toisessa maailmansodassa keisari oli symboli, jonka puolesta sotilaat lähetettiin taistelemaan ja kuolemaan. Keisari Hirohito itse pysytteli taka-alalla, ja hänen roolistaan sodassa on kiistelty. Japanin antauduttua Yhdysvaltain presidentti Harry S. Truman olisi halunnut Hirohiton sotasyyllisyysoikeuteen, mutta miehityshallinnon johtaja Douglas MacArthur kannatti keisari-instituution säilyttämistä, koska se edusti jatkuvuutta ja yhtenäisyyttä Japanissa. Keisarius säilyi, mutta siitä tuli puhtaasti seremoniallinen instituutio. Naisilta oli poistettu mahdollisuus nousta hallitsevaksi keisarinnaksi preussilaismallisella vuoden 1889 perustuslailla, ja tämä este säilyi myös perustuslaissa, jonka Yhdysvaltain miehityshallinto saneli hyväksyttäväksi voimaan 1947.

title: Nagako

text: Nagako (; 6. maaliskuuta 1903 Tokio – 16. kesäkuuta 2000 Tokio) oli Japanin keisari Hirohiton vaimo vuosina 1924–1989 sekä Japanin keisarinna vuosina 1926–1989, miehensä kuolemaan asti. Nagako sai kuolemansa jälkeen uuden nimen keisarinna Kōjun (). Nagako ja Hirohito olivat Japanin historian pitkäaikaisin keisaripari, sillä heidän avioliittonsa kesti lähes 65 vuotta.

title: Yone Minagawa

text: Minagawasta tuli Japanin vanhin jo huhtikuussa 2005. Hänen elinaikanaan Japanissa oli vallassa neljä eri keisaria: Meiji, Yoshihito, Hirohito ja Akihito. Hän kuoli elokuussa 2007, jolloin maailman vanhimmaksi ihmiseksi nousi Edna Parker.

title: Hirohito

text: Douglas MacArthur ja keisari Hirohito Ronald ja Nancy Reagan sekä keisari Hirohito (äärimmäisenä oikealla) Tokiossa 9. marraskuuta 1983 Hirohiton mausoleumi

title: Gyokuon-hōsō

text: Hirohiton puhe oli luultavasti ensimmäinen kerta, kun Japanin keisari puhui (joskin levyn kautta) suoraan kansalleen. Puhe tehtiin muodollisella, jokseenkin arkaaisella vanhan keisarillisen hovin käyttämällä japanilla. Lisäksi Hirohiton puhe ei suorasti viitannut antautumiseen lainkaan, vaan siinä ilmoitettiin keisarin ohjanneen hallitusta hyväksymään täysin Potsdamin julistuksen ehdot. Tämä aiheutti sekaannusta kuuntelijoissa, joista monet eivät olleet varmoja oliko Japani antautunut vai kannustiko Hirohito heitä vastustamaan vihollisen hyökkäystä. Radiolähetyksen huono äänenlaatu ja liiallisen muodollinen hovikieli lisäsivät hämäännystä.

title: Hirohito

text: Hirohito kasvatettiin tuon ajan keisarillisen perinteen mukaisesti erillään perheestään. Nuoren Hirohiton ja hänen veljensä Yasuhiton (prinssi Chichibu) kasvatuksesta vastasi kreivi Kawamura Sumiyoshi. Alle kolmen viikon ikäisenä Hirohito lähetettiin hovista Satsuman lääniin osaksi kreivi Kawamuran perhettä. Kawamura oli vakinaisesta palveluksesta jo eläkkeelle jäänyt vara-amiraali. Valitsemalla Kawamuran Hirohiton opettajaksi keisarihovi halusi kouluttaa tulevan keisarin modernien hallitsijoiden tapaan sotilaaksi. Kawamura kuoli 67-vuotiaana 1904 Venäjän–Japanin sodan ollessa kiivaimmillaan, ja kolmevuotias Hirohito palasi veljensä kanssa takaisin hovin kasvatettavaksi Kōson palatsiin Tokion lähelle.

title: Fumimaro Konoe

text: Japanin ilmoitettua antautumisestaan 15. elokuuta 1945 muodostettiin 17. elokuuta 1945 uusi Naruhiko Higashikunin johtama hallitus, jonka varapääministeriksi tuli Konoe. Konoen tehtäväksi tuli suunnitella Japanin perustuslakiin tarvittavia muutoksia, jotta demokraattiset ajatukset saataisiin juurrutettua Japaniin. Konoen tehtävänä oli myös avustaa keisari Hirohitoa Japanin demokratisoimisprosessissa.

title: Talviolympialaiset 1972

text: Vuoden 1972 talviolympialaiset pidettiin Sapporossa, Japanissa 3.–13. helmikuuta vuonna 1972. Kisat avasi Japanin keisari Hirohito, olympiatulen sytytti Hideki Takada ja urheilijoiden valan vannoi pikaluistelija Keiichi Suzuki.[1]

title: Heisei-kausi

text: Heisei-kausi () on Japanissa tällä hetkellä meneillään oleva aikakausi ("gengō"). Heisei-kausi alkoi ja sitä edeltänyt Shōwa-kausi päättyi 8. tammikuuta 1989 keisari Hirohiton kuoltua. Uudeksi keisariksi nousi hänen poikansa Akihito, jonka valtakauden ensimmäinen vuosi vastaa Heisein vuotta 1. Samalla edesmenneelle keisarille annettiin postuumi nimi "Shōwa".

title: Hiroshiman ja Nagasakin pommitukset

text: Jatkuvat tappiot veivät siihen, että rauhanpuolueen kannatus kasvoi keväästä lähtien . Entinen pääministeri Konoe ehdotti keisarille rauhaa helmikuussa 1945. Tämä hylkäsi ajatuksen ehkä siksi, että uskoi Japanin voittoon. Pääministeri Suzuki jatkoi sotaa, mutta koetti myös etsiä tietä rauhalle. Maltilliset pelkäsivät haukkojen sotilaskaappausta. Japani tunnusteli jo kesällä rauhaa, muttei halunnut antautua ehdoitta. Suzukin hallitus piti rauhaa yhtenä vaihtoehtona, muttei halunnut keisaria pois maan johdosta. Toisaalta Japanin sotaministeri ja monet isänmaalliset kannattivat yhä viivytystaistelua. Se tulisi päättymään Japanin tappioon. Mutta silloin Japani ei antautuisi kunniattomalla tavalla. Liittoutuneet uhkasivat Potsdamissa Japania ja sen armeijaa tuholla, mutteivät maininneet atomipommia. Länsimaiden lehdistö vaati Hirohitoa vastuuseen. Toisaalta liittoutuneiden hallitukset eivät suoraan vaatineet keisarikunnan lakkauttamista. Japanin täytyi antautua ehdoitta, koska Potsdamissa ei sanottu keisarin asemasta mitään, mutta vaadittiin ehdotonta antautumista, Japani jatkoi sotaansa.

title: Naruhito

text: Naruhito (, s. 23. helmikuuta 1960 Tokio) on Japanin kruununprinssi. Hän on keisari Akihiton ja keisarinna Michikon vanhin poika. Hänestä tuli Japanin kruununperillinen virallisesti 23. helmikuuta 1991, jonkin aikaa keisari Hirohiton kuoleman jälkeen. Lapsena hänen nimensä oli prinssi Hiro ().

title: Amaterasu

text: Muinaisen tarinan mukaan ensimmäinen Japanin keisari Jimmu polveutui suoraan Amaterasun lapsenlapsesta Ninigi-no-Mikotosta. Niinpä japanilaiset uskoivat keisarin olevan jumalaista syntyperää. Vuonna 1945 keisari Hirohito joutui liittoutuneiden painostuksesta antamaan julistuksen, jossa ilmaisi ettei keisari ollut "akitsumikami" (現御神), minkä miehitysvalta hyväksyi vaatimanaan jumalallisuuden hylkäämisenä, mutta siitä merkitsikö tämä todella "arahitogami" (現人神) -käsitteen ja jumalallisen syntyperän hylkäämistä on oltu monta mieltä.

title: Miehitetty Japani

text:
2. syyskuuta Japani antautui muodollisesti ja allekirjoitti Japanin antautumissopimuksen (). Kenraali MacArthurin oli periaatteessa tarkoitus vastata liittoutuneiden asettamalle neuvontakomissiolle, mutta käytännössä hän teki kaiken itse. Hänen ensimmäinen prioriteettinsa oli rakentaa ruoanjakelujärjestelmä, sillä hallituksen romahdettua ja tärkeimpien kaupunkien tuhouduttua pommituksissa lähes koko maa näki nälkää.
Kun ruokahuolto oli aloitettu, MacArthur ryhtyi hankkimaan keisari Hirohiton luottamusta. Miehet tapasivat ensimmäisen kerran 28. syyskuuta – heistä otettu valokuva on yksi Japanin historian kuuluisimmista. Moni oli järkyttynyt MacArthurin käytettyä tavallista univormuaan juhlapuvun sijaan tavatessaan keisarin; MacArthur saattoi tehdä tämän tarkoituksella, kertoakseen mielipiteensä keisarin tulevasta asemasta (Guillain, 1981). Muiden liittoutuneiden johtajien vaatiessa Hirohiton tuomitsemista sotarikollisena MacArthur vastusti näitä vaatimuksia, sanoen mahdollisen oikeudenkäynnin olevan äärettömän epäsuosittu japanilaisten keskuudessa.

title: Hirohito

text: Hirohito johti Japanin toiseen maailmansotaan pääministerinään Hideki Tōjō.[2] Japani liittoutui sodassa Italian ja Saksan kanssa ja liittyi näin akselivaltoihin.[3][4] Japani taisteli Tyynellämerellä ja valloitti Intian saaristoa. Japanista tuli Tyynenmeren valtias, lukuun ottamatta Yhdysvaltain hallussaan pitämiä alueita. Jopa Australiassa pelättiin keisarillisen Japanin armeijan hyökkäystä vuonna 1941. Hirohito halusi kuitenkin hallita koko Tyynenmeren aluetta, ja koska osa sen alueista oli Yhdysvaltain hallussa, Japani hyökkäsi vuonna 1941 Yhdysvaltoihin näyttääkseen vahvuutensa ja ilmaistakseen tällä tavalla olevansa Tyynenmeren herra. Hirohito ja Tōjō luultavasti ajattelivat Yhdysvaltain perääntyvän hyökkäyksen jälkeen ja vetävän joukkonsa pois Tyynenmeren alueelta. Japani teki joulukuussa 1941 tuhoisan iskun Yhdysvaltain meritukikohtaan Pearl Harboriin. Useita sotilaita kuoli ja laivoja upposi. Yhdysvallat julisti sodan Japanille, ja Japanin liittolainen Saksa julisti sodan Yhdysvalloille. Saksasta ei kuitenkaan ollut tuolloin konkreettista apua Japanille. Yhdysvaltain joukot sotivat pitkään Japanin armeijaa vastaan Tyynellämerellä. Elokuussa 1945 Yhdysvallat pudotti kaksi atomipommia Japaniin, Hiroshimaan ja Nagasakiin. Useita Hirohiton kenraaleja sekä myös pääministeri Tōjō teloitettiin sodan jälkeen sotarikoksista syytettyinä, mutta Hirohito kuitenkin säästyi. Kolmen alkuperäisen akselivallan johtajista vain Hirohito pysyi yhä vallassa sodan jälkeen.[5]

title: Shōwa-kausi

text: Vuosia 1926–1945, Hirohiton valtaannoususta toisen maailmansodan loppuun jatkunutta ajanjaksoa, kutsutaan "varhaiseksi Shōwa-kaudeksi". Tätä ajanjaksoa leimasivat totalitarismi, Japanin aggressio Itä-Aasiassa, muun muassa Kiinassa, sekä Japanin tappio toisessa maailmansodassa. Varhaiselle Shōwa-kaudelle ajoittui myös 1930-luvun lama, jonka vaikutukset olivat erityisen vakavat myös Japanissa. "Myöhemmällä Shōwa-kaudella" 1945–1989 Japani oli perustuslaillinen monarkia eikä keisarilla enää ollut aikaisempaa jumalallista asemaa. Sodan jälkeiset vuodet olivat Japanissa suurta nousukautta.

title: Gyokuon-hōsō

text: Gyokuon-hōsō (, ”jalokiviääninen lähetys”) oli radiolähetys, jossa Japanin keisari Hirohito luki ääneen Keisarillisen asetuksen sodan päättämiseksi (). Keisari julisti asetuksessa japanilaisille, että Japanin hallitus oli hyväksynyt Potsdamin julistuksen, joka vaati Japanin armeijalta ehdotonta antautumista toisen maailmansodan lopussa. Puhe lähetettiin 15. elokuuta vuonna 1945 keskipäivällä Japanin aikaa Okinawan taistelun, atomipommien pudottamisen ja Neuvostoliiton sodanjulistuksen jälkeen.

title: Teimei

text: Keisari Taishōn kuoleman jälkeen 25. joulukuuta 1926 Sadakon titteliksi tuli leskikeisarinna (皇太后 "Kōtaigō") ("edellisen keisarin leski"). Hän vastusti avoimesti Japanin osallistumista toiseen maailmansotaan, mikä saattoi aiheuttaa riitaa hänen poikansa Hirohiton kanssa. Vuodesta 1943 Sadako työskenteli kulissien takana kolmannen poikansa prinssi Takamatsun kanssa syöstäkseen pääministeri Hideki Tōjōn vallasta.

title: Miehitetty Japani

text: Japani antautui liittoutuneille 14. elokuuta 1945 keisari Hirohiton hyväksyttyä Potsdamin julistuksen ehdot. Seuraavana päivänä Hirohito julisti Japanin antautuneeksi radiossa, ja päivästä tuli V-J-päivä ("Victory over Japan Day"). Potsdamissa Yhdysvaltojen presidentti Harry Truman, Ison-Britannian pääministeri Clement Attlee ja Neuvostoliiton diktaattori Josif Stalin olivat sopineet Japanin keisarikunnan miehityksen menettelytavoista. Neuvostoliitto olisi vastuussa Pohjois-Koreasta, Sahalinista sekä Kurilleista, kun taas Yhdysvallat ja Britannia vastaisivat Japanista, Etelä-Koreasta ja Japanin jäljellä olevista alueista Oseaniassa.

title: William Edwards Deming

text: Vuonna 1960 Japanin pääministeri Nobusuke Kishi palkitsi keisari Hirohiton ohjeistamana tohtori Demingin Japanin 2. luokan Order of the Sacred Treasures -mitalilla. Mitalin myöntämisasiankirjassa tunnustetaan Demingin vaikutus Japanin teollisuuden uudelleensyntymiseen ja sen nousuun maailmanmenestykseen.

title: Keisarillisen Japanin armeija

text: Käsitykseen bushidosta oli sidottuna myös valtava, jopa uskonnollinen kunnioitus keisaria kohtaan. Vaikka valtaa käytännössä pitivätkin keisarin alapuolella olleet byrokraatit, ja keisari oli lähinnä keulakuva, nähtiin hänet silti jumalallisena olentona. Teoriassa keisari oli armeijan ylikomentaja, mutta käytännössä teki, kuten hallitus ”pyysi” häntä tekemään. KJA:n aikana sillä oli vain kaksi ylikomentajaa – keisarit Taishō (Yoshihito) ja Shōwa (Hirohito). Keisari käytti armeijan ylikomentajan univormua ja osallistui kaikkiin KJA:n seremonioihin. Keisaria tervehdittiin armeijan ylikomentajana.

title: Indokiinan sota

text: 9. maaliskuuta 1945 Japanin keisari Hirohito julisti Vietnamin, Laosin ja Kambodžan itsenäisiksi valtioiksi. Tämän teon oli tarkoitus saada kyseisiltä mailta lähinnä poliittista tukea Japanille, joka jatkoi taistelua Liittoutuneita vastaan elokuuhun 1945 asti. Laos oli eräiden johtajiensa julistuksen mukaan ollut tyytyväinen Ranskan siirtomaana ja vastusti Japanin itsenäisyysjulistusta. Sekin itsenäistyi 8. huhtikuuta 1945. Näiden maiden itsenäistyminen oli mahdollista, koska Ranskan sotilaallista voimaa ei ollut paikalla.

title: Hirohito

text: Hirohiton valtakausi alkoi käytännössä jo 1921, kun hän seurasi henkisesti sairaalloista isäänsä keisari Yoshihitoa Japanin sijaishallitsijaksi. Hirohiton valtakauden alussa sotilaiden valta Japanin hallinnossa kasvoi, ja Japanin jo Meiji-kaudella aloittama Japanin vahvistaminen ulkoisia vihollisia vastaan sai lisää kannatusta politiikassa.

title: Toinen maailmansota

text: Japanin antautuminen liittoutuneille johti Yhdysvaltain miehityshallintoon. Japanin yhteiskunta oli ensimmäiset miehitysvuodet sekasorron tilassa ja pommitetuissa kaupungeissa vallitsi kodittomuus ja elintarvikkeiden pula. Yhdysvaltain presidentti Harry S. Truman nimitti kenraali Douglas MacArthurin Japanin miehityshallinnon ylipäälliköksi ja SCAP-valvontakomission komentajaksi johtamaan maan demokratisoitumista ja aseistariisuntaa. Miehitykseen osallistui yhdysvaltalaisten lisäksi myös kansainvälisiä joukkoja Brittiläisestä kansainyhteisöstä. Vuonna 1952 Japanista tuli suvereeni valtio, mutta Okinawa oli Yhdysvaltain hallussa vuoteen 1972 asti ja saarella on toiminut nykypäivään asti yhdysvaltalainen sotilastukikohta. Alueluovutuksissa Japani menetti 1900-luvun alussa valtaamansa Korean Yhdysvalloille ja Neuvostoliitolle, Taiwanin saaren Kiinalle, Etelä-Sahalinin ja Kurillit Neuvostoliitolle ja Ryūkyūsaaret Yhdysvalloille, mutta viimeksi mainitut annettiin takaisin Japanille Okinawan miehityksen päätyttyä. Mantšukuossa, Koreassa ja Taiwanissa asuneet japanilaiset karkotettiin kotimaahansa. MacArthur jätti keisari Hirohiton ja keisarillisen perheen sotarikosoikeudenkäyntien ulkopuolelle saadakseen symbolin Japanin kansan yhtenäisyydelle. Keisarin virasta tuli seremoniallinen instituutio ja keisarikultin purkamiseksi Hirohiton oli ilmoitettava kansalle, ettei hän ollut jumalallista alkuperää. Sotatappio oli suunnattoman kansallisen häpeän ja syvän nöyryytyksen aihe japanilaisille, joilla oli ikivanhoista kansanperinteistä juontuva vahva kunniantunto. Yhdysvallat aloitti Japanin modernisoimisen ja länsimaalaistamisen, joka kulminoitui pasifistiseen vuoden 1947 perustuslakiin. Sen mukaan Japani on parlamentaarinen demokratia ja ihmisoikeuksia noudattava oikeusvaltio. Perustuslain yhdeksännessä artiklassa varmistettiin Japanin demilitarisointi kieltämällä Japanilta sodankäynti kaikissa poliittisissa ja sotilaallisissa selkkauksissa sekä asevoimien ylläpito. Maassa myös annettiin naisille äänioikeus, hajotettiin zaibatsuiksi kutsutut konglomeraatit ja toimeenpantiin maa- ja koulutusreformit. 1950-luvulla Japani koki ilmiömäisen talouskasvun yhdeksi maailman teknologisesti kehittyneimmistä maista ja johtavista talousmahdeista.

title: Hirohito

text: Hirohito pysyi Japanin keisarina aina kuolemaansa asti, vuoteen 1989. Toisen maailmansodan jälkeen Japanin kansa ei enää kuitenkaan pitänyt keisaria jumalallisena olentona kuten ennen, sillä Hirohito ei onnistunut estämään atomipommien pudottamista Nagasakiin ja Hiroshimaan. Hirohiton kuoltua vuonna 1989 hänen pojastaan Akihitosta tuli Japanin uusi keisari.

title: Japani

text: Japani on perustuslaillinen monarkia. Japanin perustuslaki määrittelee seremoniallisena keulakuvana toimivan Japanin keisarin ”valtion ja kansan yhtenäisyyden symboliksi”, eikä hänellä ole toisen maailmansodan jälkeen ollut juuri lainkaan poliittista valtaa. Käytännössä keisari toimii Japanin valtionpäämiehen tavoin diplomaattisissa tilaisuuksissa. Nykyinen ja 125. keisari on Akihito, joka nousi valtaistuimelle isänsä Hirohiton kuoltua vuonna 1989. Todellinen poliittinen valta on Japanin pääministerillä ja kansan valitsemalla parlamentilla.[11]