query: Milloin Boeing perustettiin?

title: Boeing

text: Yhtiön perusti 15. heinäkuuta 1916 Seattleen William E. Boeing, joka oli saksalaisen kaivosinsinöörin Wilhelm Böingin poika. Yhtiön pääkonttori olikin Seattlessa aina 2000-luvun alkuun, jolloin se siirrettiin Chicagoon.

title: Air Finland

text: Oy Air Finland Ltd oli yksityinen suomalainen lomalentoyhtiö. Yhtiö lensi kolmella Boeing 757 -koneella lomakohteisiin Euroopassa. Yhtiö perustettiin 2002 ja sen toiminta päättyi konkurssiin kesäkuussa 2012.

title: Sea Launch

text:
Sea Launch International perustettiin vuonna 1995. Vuoteen 2009 sen omistajat olivat perustajayhtiöt yhdysvaltalainen Boeing (40 %); venäläinen RKK Energija (25 %), norjalainen Aker Solutions ASA (20 %) ja ukrainalainen Južnoje (15 %). Päämaja oli Long Beachissä Kaliforniassa.
Vuoden 2009 jälkipuolella yritys, joka oli tuohon mennessä laukaissut 30 satelliittia 10 vuoden aikana, ajautui suoritustilaan. Boeing maksoi tämän jälkeen yhtiön muutaman sadan miljoonan dollarin velat ja haki korvauksia muilta osapuolilta. Venäläinen Energija-yhtiö kuitenkin oli ainoana valmis panostamaan Sea Launchiin ja täten pelasti yrityksen. Toukokuussa 2010 Energija ilmoitti nostavansa Sea Launchin toimivaksi yhtiöksi 140 miljoonan dollarin panostuksella. Oikeuden päätöksellä osakkeista 95% on Energijan "Energia Overseas Limited" -tytäryhtiöllä, 3 % Boeingilla ja 2 % Aker Solutionsilla.
Yhtiön toiminta alkoi uudelleen kesällä 2011. Pääkonttori siirtyi Sveitsin Bernin, mutta yhtiön satama on edelleen Kaliforniassa.

title: Kos (antiikin kaupunki)

text: Antiikin ajan lähteistä on hankala saada selvää, milloin viittaukset ”Kosiin” tarkoittavat koko saarta ja kaikkia sen poliksia yhdessä, ja milloin vain jotain yhtä polista. Jälkimmäisessä tapauksessa puolestaan on usein epäselvää, viitataanko Astypalaiaan vai Kos Meropikseen. Kaupungit ilmeisesti löivät yhteistä hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien, mutta muutoin niiden välistä poliittista ja valtiomuodollista suhdetta ei tunneta. Siksi seuraavassa kuvataan koko saaren historiaa siihen saakka, kunnes Kosin polis perustettiin vuonna 366 eaa.

title: Air India

text: Air Indian Boeing-asiakaskoodi on 37 (joka merkitsee koneen mallinimen perässä koneen tilaajaa, esim. 747-437 on Air Indian tilaama 747). Tammikuussa 2013 Air Indian laivaston keski-ikä oli 8,3 vuotta. 4. elokuuta 1993 Air India otti vastaan ensimmäisen Boeing 747-400:sensa, rekisterillä "VT-ESM" ja nimellä "Konark". Kone poistettiin käytöstä ja romutettiin Mumbaissa toukokuussa 2011. Yhtiön ensimmäinen Boeing 777-200LR-kone toimitettiin 26. heinäkuuta 2007. Kone nimettiin Intian valtion mukaan "Andhra Pradeshiksi". Air India vastaanotti ensimmäisen Boeing 777-300ER:nsä 9. lokakuuta samana vuonna. Kone nimettiin "Bihariksi". Ensimmäisen Boeing 787 Dreamlinerinsa yhtiö vastaanotti 6. syyskuuta 2012, ja liikenne alkoi 19. syyskuuta 2012. Helmikuussa 2013 Air India operoi viidellä Boeing 747:llä, 20 Boeing 777:llä ja kuudella Boeing 787 Dreamlinerilla.

title: Boeing NLA

text: Boeing NLA ("New Large Airplane") oli Boeingin tutkielma uudesta yli 500-paikkaisesta matkustajakoneesta 1990-luvun alussa. Kone jäi tutkielmatasolle, eikä se varsinaisesti päässyt edes suunnitteluasteelle. Boeing päätti jatkaa 747-sarjan kehitystä.

title: United Launch Alliance

text: United Launch Alliance (ULA) on Boeingin ja Lockheed Martinin yhteisyritys, joka laukaisee satelliitteja ja avaruusluotaimia avaruuteen. ULA perustettiin 1. tammikuuta 2006.

title: Boeing 717

text:
Boeing markkinoi 717:aa aktiivisesti suurille yhtiöille, mukaan lukien Lufthansalle ja Northwest Airlinesille, jotka operoivat jo suuria DC-9-laivastoja. Boeing selvitti myös, olisiko kannattavaa tehdä 717:sta pidennetty versio, 717-300, mutta hylkäsi suunnitelman, koska epäili sen vähentävän toisen mallinsa, Boeing 737-700:n kysyntää. Alkuperäisen 717:n tuotanto jatkui. Boeing uskoi edelleen, että 100-paikkaisten koneiden markkinat olivat tarpeeksi tuottoisia sekä Boeing 717:n että Boeing 737-600:n valmistamiseen. Vaikka koneet olivat kooltaan samanlaisia, 737-600 soveltui paremmin pitkän matkan reiteille, kun taas kevyempi 717 oli parempi lyhyemmille, alueellisille reiteille.
100-paikkaisten koneiden markkinoilla oli tungosta vuoteen 2001 asti, mutta useita potentiaalisia kilpailijoita katosi. BAe peruutti Avro RJX-projektinsa (päivitetty BAe 146 moderneilla moottoreilla), Dornier peruutti 728/928-projektinsa ja Bombardier peruutti uuden BBJ:nsä CRJ-900:nsa vuoksi. Lopulta ainoat valmistajat olivat Boeing kahden konetyypin voimin, Airbus A318:llaan sekä Embraer E-195:llään. Maailmanlaajuisesti 100-paikkaiset koneet, kuten DC-9, Fokker 100 ja varhaiset Boeing 737:n versiot alkoivat ikääntyä ja käydä kalliiksi operoida.

title: Boeing

text: Boeing on tällä hetkellä maailman toiseksi suurin lentokonevalmistaja. Syyskuussa 2010 WTO tuomitsi sen, että Boeing on saanut muutaman edellisen vuoden aikana Yhdysvaltain puolustusministeriöltä ja NASAlta yli 24 miljardia dollaria subventioita (vuosimyynnin ollessa 70 miljardia dollaria).[1] Huhtikuussa 2011 WTO totesi tuomiossaan, että Boeing on saanut viime vuosina 5,3 miljardia dollaria laittomia tukia Yhdysvaltain liittovaltiolta ja että nämä tuet ovat vääristäneet kilpailua Boeingin eduksi ja Airbusin haitaksi.[2]

title: Boeing 2707

text: Boeing 2707:n oli määrä olla ensimmäinen yhdysvaltalainen ylisooninen matkustajakone. 5. kesäkuuta 1963 Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy muotoili ohjelman, joka sitoi hallituksen kustantamaan 75 % sellaisen kaupallisen yliäänikoneen kehityskustannuksista, joka pystyisi kilpailemaan Concorden kanssa. Koneen oli tarkoitus kantaa 350 matkustajaa, lentää 2,7 Machin eli 2 900 km/h nopeudella ja saavuttaa 6 400 kilometrin kantama. Voitettuaan kilpailun Yhdysvaltain hallituksen rahoittamasta urakasta rakentaa yliäänikone, Boeing aloitti kehitystyön laitoksissaan Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa. Kasvavat kustannukset, markkinoiden puute ja kasvava huoli koneen (ja erityisesti äänivallin murtuessa syntyvän shokkiaallon) ympäristövaikutuksista johtivat projektin lakkauttamiseen vuonna 1971: Kaksi prototyyppiä päätettiin rakentaa, mutta ne eivät milloinkaan valmistuneet. Koneesta tehtiin 1:1 ei-lentävä malli (mock-up; suom. "hahmomalli") ja se on nykyisin täysin restaroitu ja on nähtävillä Hillerin lentomuseossa San Carlosissa, Kaliforniassa.

title: Boeing 377

text: Ainakin seuraavat yhtiöt käyttivät Boeing 377 -konetta:Pregnant Guppy oli Boeing 377 -koneen käytön loppumisvuonna 1963 Boeing 377 -koneesta modifioitu rahtilentokone.

title: Boeing 737-900

text: Boeing 737-900 on Boeing 737 sarjan suurin lentokone. Boeing 737-900 ensilento tapahtui vuonna 1997. Lentokone on kapearunkoinen ja siihen mahtuu 134-205 istumapaikkaa. Boeing 737-900:n toimintasäde on 5 575 kilometriä.

title: Boeing

text: Boeing 707 Boeing 717 Boeing 727 Boeing 737 Boeing 747 Boeing 757 Boeing 767 Boeing 777 Boeing 787

title: Jääli

text: Vuoteen 1865 saakka paikallishallinto oli maaseudulla järjestetty kirkkopitäjiin, mikä tarkoitti sitä, että kirkolliset ja maalliset asiat päätettiin kirkkoherra johtamissa pitäjänkokouksissa, joissa kullakin veroa maksavalla isännällä oli äyrimääränsä mukainen äänivalta. Alun perin Kiiminki kuului Iin pitäjään, mutta saavutti osittaisen itsenäisyyden 1781, jolloin kuningas antoi suostumuksensa Alakiimingin kappeliseurakunnan perustamiseen. Alakiimingin eli nykyisen Kiimingin seurakunta itsenäistyi täysin 1858. Jäälistä Kiimingin seurakunta osti vuonna 1890 kahden tynnyrinalan palstan uudeksi hautausmaaksi ja rakensi seurakuntakodin Laivakankaalle vuonna 1977. Seurakunta ja kunta erotettiin toisistaan vuoden 1865 asetuksella ja kuntana Kiiminki perustettiin vuonna 1867. Kunnan nimen käyttö oli horjuvaa, puhuttiin milloin Alakiimingistä milloin Kiimingistä, mutta 1880 alkaen Kiiminki vakiintui kunnan nimeksi.[3]

title: Iran Air

text: Iran Air vastaanotti ensimmäisen suihkukoneensa 1965. 1971 laivastoon saapui Boeing 747-, Boeing 727-100- ja Boeing 737-200-koneita, 1974 Boeing 727-200-koneita, ja 1978-1979 kolme versiota Boeing 747-koneesta (100-, 200-, ja SP).

title: Boeing 377

text: Boeing 377 Stratocuiser on laajarunkoinen nelimoottorinen yhdysvaltalainen matkustajalentokone. Siinä on samat siivet ja moottorit kuin B-29-pommikoneessa, mutta runko on uusi, isompi ja kaksikerroksinen. Boeing 377:stä on tehty muunnelmia, kuten Mini Guppy ja Aero Spacelines Super Guppy. Boeing 377 on puolitoistakerroksinen, ylemmässä kerroksessa on matkustamo. Alakannella (lentokoneen puolessa välissä) on ruuma ja keittiö. Lentokone on ollut niin matkustaja- kuin kuljetuslentoyhtiöiden käytössä. Jotkut Boeing 377 -koneen versioista tunnetaan nimellä Guppy.

title: SunExpress

text: SunExpress on turkkilainen lentoyhtiö, jonka omistavat Lufthansa ja Turkish Airlines. SunExpress käyttää Boeingin 737-800 -koneita. Yhtiö on aiemmin käyttänyt myös Boeing 757-200 -koneita. Yhtiö perustettiin vuonna 1989.

title: Johnsons Air

text: Johnsons Air oli ghanalainen rahtilentoyhtiö, joka on perustettiin vuonna 1996. Yhtiöllä oli Boeing- ja Douglas DC-8 -koneita.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Somon Air

text: Somon Air perustettiin vuonna 2008 ja se aloitti lentotoiminnan 5. helmikuuta 2008 vuokratulla Boeing 737 -koneella. Nykyisin yhtiön laivasto koostuu kahdesta Boeing 737-800 -koneesta, joiden lisäksi Somon Air on tilannut kaksi Boeing 737-900ER -konetta, jotka tultaneen toimittamaan yhtiölle vuoden 2011 puolivälissä.

title: Boeing X-45

text: Boeing X-45 on miehittämättömän taistelukoneen prototyyppi, jonka ensilento tehtiin vuonna 2002. Koneen kehitti Boeing Phantom Works ja konetta valmistaa Boeing Integrated Defense Systems. Kone ei ole sarjatuotannossa vielä vuonna 2010.

title: Ghana International Airlines

text: Ghana International Airlines oli ghanalainen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 2005 korvaamaan toimintansa lopettanut Ghana Airways. Ghana International Airlines käytti lennoillaan Boeing 757- ja 767-koneita.

title: Boeing 717

text: McDonnell Douglasin ja Boeingin yhdistymisen jälkeen elokuussa 1997 useimmat ilmailualan asiantuntijat uskoivat, että Boeing lopettaisi MD-95:n kehittämisen. Boeing päätti kuitenkin jatkaa koneen kehitystä ja suunnittelua uudella nimellä, Boeing 717. Jotkut uskoivat, että Boeing oli ohittanut 717-mallimerkinnän, kun Boeing 707:n jälkeen tulikin Boeing 727. Tosiasiassa nimeä 717 oli yritetty käyttää KC-135 Stratotankerin nimenä. 717:aa oli myös käytetty edistämään Boeing 720:n markkinointia sen alkuvaiheiden ajan, kunnes se muutettiin vastaamaan markkinoiden tarpeita. Eräs Boeing-historioitsija on todennut, että sotilaslentokone oli malli ”717-100” ja kaupallinen lentokone ”717-200”. Silti nimeä 717 ei käytetty kovinkaan laajasti, joten MD-95 voitiin uudelleenbrändätä Boeing 717:ksi.

title: Qatar Airways

text: Qatar Airways perustettiin marraskuussa 1993 ja lentotoiminnot käynnistettiin vuonna 1994. Vuonna 1995 lentoyhtiöllä oli noin 75 työntekijää ja kaksi Airbus A310 -lentokonetta, joilla lennettiin pääosin kohteisiin Lähi-Idässä ja Aasiassa. Vuosien 1995 ja 1996 aikana lentoyhtiö hankki omistukseensa ensimmäiset Boeingin laajarunkokoneet hankkimalla kaksi käytettyä Boeing 747 -lentokonetta. Vuonna 1999 lentoyhtiö vastaanotti ensimmäisen Airbus A320 -koneensa.

title: Tyko Brahe

text:
On myös esitetty epäilyjä siitä, että Brahen olisi murhannut Kepler. Väite perustuu 1990-luvulla tehtyihin oikeuslääketieteellisiin tutkimuksiin, jotka perustuivat vuonna 1901 haudasta otettuihin hiusnäytteisiin. Vertaamalla hiusten kasvunopeutta Brahen hiuksista löytyneisiin elohopeamääriin on pystytty päättelemään, milloin ja minkä kokoisina annoksina Brahe oli elohopeaa saanut. Koska Brahen elämän loppuvaiheista on tarkat päiväkirjat, on voitu osoittaa, että Kepler oli käytännössä ainut mahdollinen henkilö, joka olisi voinut myrkyttää Brahen. Vuonna 2010 hauta avattiin uudelleen, jotta kuolinsyy pystyttäisiin määrittelemään tarkemmin.
Brahen kuva on ollut maalattuna yhden Norwegian Air Shuttlen sittemmin käytöstä poistetun Boeing 737-800 -koneen pyrstöön.

title: McDonnell Douglas MD-90

text: Boeingin ja McDonnell Douglasin yhdistymisen jälkeen vuonna 1997 MD-90:ä ei tilattu ollenkaan, syynä kilpailu Boeingin 737:n kanssa. Delta Air Lines oli alun perin tehnyt suuren tilauksen MD-90:stä korvatakseen ikääntyviä Boeing 727:jaan. Boeing-McDonnell Douglas-yhdistymisen jälkeen Delta peruutti jäljelle jääneet 19 MD-90-tilaustaan ja vaihtoi ne Boeing 737-800-koneiksi. Yhteensä 40 konetta piti kasata sopimuksen mukaisesti Shanghaissa, Kiinassa Trunkliner-ohjelman alaisuudessa, mutta Boeingin päätettyä lopettaa MD-90:n tuotanto ainoastaan kaksi konetta rakennettiin Shanghaissa.

title: Boeing

text: Vuonna 1997 Boeing osti kilpailijansa McDonnell Douglasin. Siviililentokoneiden kehitys on entisissä McDonnell Douglasin tehtaissa päättynyt. Boeing ajautui B757- ja B767-koneiden kehityksen jälkeen samanlaiseen hiljaiseloon tuotesuunnittelussa kuin McDonnell Douglas aikoinaan DC-9- ja DC-10-koneiden suunnittelun jälkeen. Boeing 777 -koneen jälkeen yhtiö pohti lähes äänennopeudella lentävää Sonic Cruiser -konetta ja sittemmin suunnitteli Boeing 787 -koneen.

title: Buzz (lentoyhtiö)

text: Lentoyhtiö perustettiin vuonna 1999 ja se lensi ensimmäisen lentonsa 4. tammikuuta 2000. Perustajana toimi KLM, joka loi yhtiön tytäryhtiöksi KLM uk:lle. Yhtiö luotiin, jotta KLM voisi kilpailla muiden halpalentoyhtiöiden, kuten Easyjetin ja Ryanairin kanssa. Yhtiön ensimmäisinä lentokoneina toimivat kahdeksan KLM UK:lta saatua BAe 146 -konetta. Hieman tämän jälkeen se sai käyttöönsä myös kaksi Dba:lta vuokrattua Boeing 737 -lentokonetta. Myöhemmin yhtiö vuokrasi vielä kuusi Boeing 737 -konetta. 31. tammikuuta 2003 KLM ilmoitti aikeistaan myydä Buzz Ryanairille noin 20 miljoonalla eurolla. Kauppa toteutettiin 10. huhtikuuta 2003. Ryanair teki Buzzista oman tytäryhtiön, jonka nimeksi se antoi Buzz Stansted. Syyskuussa 2004 Ryanair päätti sulauttaa Buzz Stanstedin itseensä. Buzz Stansted lensi viimeiset lentonsa 31. lokakuuta 2004.

title: Libyan Airlines

text: Libyan Airlines perustettiin nimellä Kingdom of Libya Airlines, joka lensi Caravelle-suihkukoneilla Eurooppaan 1960-luvulla. Boeing 727-koneisiin yhtiö siirtyi 1970-1980 lukujen taitteessa. Yhtiö lopetti liikenteen Heathrow'n lentokentälle Lontooseen 1980-luvulla poliittisista syistä. Boeing 707-koneita käytettiin pitkän matkan lennoilla.

title: Olympic Air

text: Olympic Air on kreikkalainen lentoyhtiö. Lentoyhtiö perustettiin vuonna 1957 nimellä Olympic Airways. Lentoyhtiön juuret kuitenkin ovat vuodessa 1930, jolloin perustettiin "Icarus"-niminen lentoyhtiö, joka kuitenkin meni pian konkurssiin. 1960-luvulla lentoyhtiöstä tuli Euroopan johtavia lentoyhtiöitä. Tähän oli syynä muun muassa suorien lentojen aloittaminen välillä Ateena-New York, ensimmäisen luokan loungen avaaminen lentokentillä ja 1960-luvun lopulla avatut ensimmäiset lentoreitit Afrikkaan. Lisäksi Olympic Airlines tilasi uusia Boeing 707-300-lentokoneita.

title: Boeing 747

text: Boeing 747 (lempinimeltään Jumbo Jet)[1] on Boeingin valmistama nelimoottorinen, laajarunkoinen ja osittain kaksikerroksinen erittäin pitkän toimintamatkan matkustajalentokone.[2] Boeing 747 on kaksi ja puoli kertaa niin suuri kuin Boeingin ensimmäinen suihkulentokone, Boeing 707.[3] Kone esiteltiin virallisesti vuonna 1970, mutta se suoritti ensilentonsa jo 9. helmikuuta 1969.[2] Koneen pääsuunnittelijana toimi Joe Sutter.


query: Missä Åmål sijaitsee?

title: Åmål

text: Åmål on samannimisen Åmålin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Dalslandin historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 9065 asukasta.[1]

title: Dalsland

text:
Dalslandin suurin ja samalla ainoa kaupunki on Åmål. Maakunnan korkein kohta on Baljåsen, joka kohoaa 302 metrin korkeuteen. Suurin järvi on Vänern. Maakuntalintuna toimii korppi.Dalslandissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 49 709 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.

title: Elokuva Ruotsissa

text:
Lukas Moodyssonin ensimmäinen elokuva "Fucking Åmål" (1998) kertoo muutaman teinin surkeasta elämästä ruotsalaisessa pikkukaupungissa. Elokuvasta tuli suuri menestys Ruotsissa, ja se voitti neljä Guldbagge-palkintoa vuonna 1998. Seuraava elokuva "Kimpassa" ("Tillsammans", 2000) on synkän satiirin värittämä komedia, jonka tapahtumat sijoittuvat 1970-luvun Tukholmaan. Näiden kahden elokuvan jälkeen Moodyssonin työt saivat radikaalin käänteen. "Lilja 4-ever" (2002) on synkkä kertomus ihmiskaupasta, ja "Reikä sydämessäni" ("Ett hål i mitt hjärta", 2004) kertoo amatööripornoelokuvien kuvaamisesta. Jälkimmäisestä elokuvasta tuli hyvin kiistanalainen järkyttävien kuviensa vuoksi. Moodyssonin viimeisimmät elokuvat ovat "Container" (2006) ja "Mammutti" ("Mammut", 2009).
Viime vuosina nuorilta ohjaajilta on ilmestynyt menestyneitä elokuvia. Josef Fares on ohjannut komediat "Jalla! Jalla!" (2000) ja "Kopps" (2003) sekä pakolaisdraaman "Zozo" (2005). Reza Parsa on ohjannut draaman "Före stormen" (2000), Maria Blom komedian "Masjävlar" (2004), Jesper Ganslandt elokuvan "Farväl Falkenberg" (2006) ja Johan Kling elokuvan "Darling" (2007).

title: Nuortenelokuva

text: 1990-luvun ilmiö amerikkalaisessa nuortenelokuvassa oli myös yhä suorasukaisempi seksuaalisuuden käsittely, jonka aloitti 19-vuotiaan Harmony Korinen käsikirjoittama ja 52-vuotiaan Larry Clarkin ohjaama pseudodokumentaarinen "Kids – tämän päivän lapsia" (1996). Elokuva kuitenkin kiellettiin Yhdysvalloissa alle 17-vuotiailta. Transsukupuolisuus oli aiheena vuoden 1999 elouvassa "Boys Don’t Cry" (1999). Samankaltaista nuorten elämän käsittelyä tarjosi myös kansainväliseen suosioon noussut ruotsalainen teinityttökuvaus "Fucking Åmål" (1998).

title: Rebecka Liljeberg

text: Rebecka Månstråle Liljeberg (s. 13. toukokuuta 1981) on ruotsalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa jo vuonna 1991 roolilla televisiosarjassa "Sunes jul". Pysyvään maineeseen hän nousi Agnes Ahlbergin roolin myötä elokuvassa "Fucking Åmål" (1998). Kyseinen elokuva toi hänelle ja Alexandra Dahlströmille Guldbagge-palkinnon.

title: Essi Hellén

text: Hellén on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän opiskeli näyttelemistä Teatterikorkeakoulussa vuodesta 2007 ja valmistui vuonna 2012. Syksyllä 2012 hänet kiinnitettiin Kokkolan kaupunginteatteriin, jossa hänen ensimmäinen näytelmänsä oli "Fucking Åmål". Hän esitti samannimiseen elokuvaan perustuvan näytelmän toista päähenkilöä Agnesia. Hellén on näytellyt myös Ryhmäteatterin näytelmissä, vuonna 2010 "Cyrano de Bergeracissa" Suomenlinnan kesäteatterissa ja vuonna 2011 "Rikoksessa ja rangaistuksessa" Helsinginkadun näyttämöllä. Keväällä 2014 hän muutti Kokkolasta takaisin Helsinkiin ja siirtyi vapaaksi näyttelijäksi.

title: Fucking Åmål

text: Vaikka elokuvan tapahtumapaikkana toimiva Åmål on oikeasti olemassa, elokuva kuvattiin läheisessä Trollhättanin kaupungissa. Elokuvan tuotantoyhtiönä toimi Memphis Films.Elokuvan ensi-ilta oli Ruotsissa 23. lokakuuta 1998, Suomessa 23. huhtikuuta 1999. Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Ruotsin televisiossa vuonna 2001 ja julkaistiin DVD:nä vuonna 2009.

title: Lukas Moodysson

text: Kahden teinitytön suhteesta kertova "Fucking Åmål" oli Ruotsissa vuonna 1998 valtava menestys. Pari vuotta myöhemmin "Kimpassa" ("Tillsammans") kertoi hippikommuunin yhteiselosta 1970-luvulla. Samasta tarinasta on tehty myös näytelmä. Molemmat elokuvat voidaan katsoa moraliteetteina, joissa on onnellinen loppu.

title: Vänern

text: Vänernin rantakaupunkeja ovat etelästä vastapäivään lueteltuna Vänersborg, Lidköping, Mariestad, Kristinehamn, Karlstad, Säffle ja Åmål.

title: Trollywood

text: Trollywood on kutsumanimi ruotsalaisen Trollhättanin elokuvateollisuudelle. Siellä työskentelee Film i Väst -yritys. Trollhättanissa, Uddevallassa ja lähialueilla on kuvattu esimerkiksi elokuvat "Dancer in the Dark", "Under solen", "Tsatsiki, mutsi ja poliisi", "Fucking Åmål" ja "Kimpassa". Trollywoodissa on tuotettu 65 prosenttia ruotsalaisista elokuvista.

title: Åmål

text: Loimaa on Åmålin ystävyyskaupunki Suomessa.

title: Fucking Åmål

text: "Fucking Åmål" oli valtava menestys Ruotsissa. Elokuva tuotti Ruotsissa pääsylipputuloina yli 50 miljoonaa kruunua ja oli suosittu myös monissa muissa maissa, esimerkiksi Suomessa. Elokuvaa kävi Ruotsissa katsomassa yhteensä noin 868 000, Suomessa 130 000 ja koko Euroopassa 2 136 000 ihmistä. Se voitti myös lukuisia palkintoja elokuvafestivaaleilla Ruotsissa ja muualla.

title: Koskutjoki

text: Koskutjoen molemmin puolin on useita kivikautisia asuinpaikkoja. Seppälän asuinpaikka sijaitsee jokeen viettävällä rinteellä noin 400 metrin päässä itään paikasta, jossa Koskutjoki ja Ilvesjoki yhtyvät. Kohtasen asuinpaikka sijaitsee joen itärannalla, Kohtasen talon eteläpuolisella pellolla, piha-alueella sekä puutarhassa. Kohtasen asuinpaikalla on suoritettu kaivauksia vuonna 1947. Hautakangas 1:n ja Hautakangas 2:n asuinpaikat sijaitsevat niin ikään Koskutjoen itäpuolella, muutaman sadan metrin päässä joesta. Rinta-Erkkilän asuinpaikka sijaitsee Koskutjoen länsipuolella, vanhan törmän päällä. Kohtakankaan asuinpaikka sijaitsee puolestaan noin 240 metrin päässä joesta, sen itäpuolella metsä- ja peltotasanteella tien varrella. Asuinpaikan lähellä on kaksi hiekanottoon tarkoitettua aluetta. Hiekanoton vuoksi Kohtakankaan asuinpaikalla suoritettiin vuonna 2007 koekaivaus, jossa löydettiin palanutta luuta ja kvartsia. Asuinpaikan lähistöltä on löydetty aikaisemmin myös muun muassa reikäkiviä. Hakakangas 1:n asuinpaikka sijaitsee noin 400 metrin päässä joesta, sen itäpuolella. Hakakangas 2:n asuinpaikka sijaitsee lähempänä jokea, niin ikään sen itäpuolella Hakakankaan talon lounaispuolella metsätien varressa. Männikkö 1:n asuinpaikka sijaitsee rinnepellolla joen itäpuolella. Männikkö 2:n asuinpaikka sijaitsee myös joen itäpuolella, metsätien varressa, Männikön talosta pohjoiseen sijaitsevalla jokeen viettävällä törmällä. Laulajan asuinpaikka sijaitsee rinnepellolla joen länsirannalla. Viitaniemen asuinpaikka sijaitsee puolestaan noin 60 metrin päässä joesta, sen itärannalla metsätien varressa. Yhdessä Laulajan asuinpaikan kanssa Viitaniemi muodostaa yhtenäisen 400 × 70 m suuruisen asuinpaikka-alueen. Mäntylän asuinpaikka sijaitsee Koskutjoen länsipuolisella jokeen viettävällä peltorinteellä. Alasen asuinpaikka puolestaan sijaitsee pellolla Koskutjoen länsipuolella, joen yli vievän tien eteläpuolella. Alanen s:n asuinpaikka sijaitsee Alasen asuinpaikan eteläpuolella, joen länsipuolella. Mäkiviidan asuinpaikka sijaitsee samannimisen talon länsipuolella sijaitsevalla rinnepellolla, joen itäpuolella. Ojalan asuinpaikka sijaitsee kankaalla ja pellolla, Ojalan talosta länteen ja itään päin, joen itäpuolella, jokeen laskevan puron kummallakin puolella.

title: Lukas Moodysson

text: Karl Frederik Lukas Moodysson (s. 17. tammikuuta 1969 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija. Hänen tunnetuimmat elokuvansa ovat "Fucking Åmål" ja "Lilja 4-ever". Ohjaajana Moodyssonilla on ollut merkittävä osuus ruotsalaisen elokuvan nostamisessa uuteen loistoon. Kirjailijana Moodysson on julkaissut runoja ja proosaa.

title: Lastenelokuva

text: British Film Instituten listalle ”50 elokuvaa jotka kannattaisi nähdä ennen kuin täyttää 14” pääsi Pohjoismaista vain kaksi elokuvaa, molemmat ruotsalaisia: "Elämäni koirana" (1985) ja "Fucking Åmål" (1998).

title: Åmål

text: Luokka:Ruotsin kuntien keskustaajamat Luokka:Ruotsin kaupungit *

title: Fucking Åmål

text: Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa vähemmän provosoivalla nimellä "Show Me Love". Robynin samanniminen musiikkikappale kuuluu erään merkittävän kohtauksen taustalla ja kuvaa myös yhtä elokuvan teemoista: rohkeutta rakastaa ja rakkauden näyttämistä.

title: Mathias Rust (näyttelijä)

text: Mathias Rust (s. 24. maaliskuuta 1982 Trollhättan) on entinen ruotsalainen elokuvanäyttelijä. Hänen läpimurtoroolinsa oli Lukas Moodysson nuorisoelokuvassa "Fucking Åmål" vuonna 1998, jossa hän esitti Johan Hultin osan. Hänellä on myös sivuosa Christina Olofssonin elokuvassa "Hannah med H" vuodelta 2003. Hän on myös laulanut yhtyeessä Mathias Rust & 0520.

title: Nuortenelokuva

text:
British Film Instituten listalle ”50 elokuvaa jotka kannattaisi nähdä ennen kuin täyttää 14” pääsi Pohjoismaista kaksi elokuvaa, molemmat ruotsalaisia: "Elämäni koirana" (1985) ja "Fucking Åmål" (1998).
Muita ruotsalaisia nuortenelokuvia ovat Roy Anderssonin esikoispitkä "Eräs rakkaustarina" (1970), Kay Pollakin "Lasten saari" (1980), Staffan Hildebrandtin "G som i gemenskap" (1983), Daniel Fridellin ja Peter Cartiersin "Selviytyjät" (1993), Christina Olofsonin "Totuus vai tehtävä" (1997) ja "Hannah med H" (2003), Joel Bergvallin ja Simon Sandquistin "Näkymätön" (2002), Lena Koppelin "Bombay Dreams" (2004), Sara Kadeforsin "Miss Sweden" (2003), Teresa Fabikin "Hip hei hutsu!" (2004), Anders Grönroosin "Sinä ja minä ikuisesti" (2011) sekä Lukas Moodyssonin "Lilja 4-ever" (2002) ja "Me ollaan parhaita!" (2013).

title: Åmål

text: Åmål oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki. Kaupunginoikeudet sille myönsi 1. huhtikuuta 1643 kuningatar Kristiinan holhoojahallitus. Kaupunki alkoi kasvaa, kun sen kautta rakennettiin 1879 rautatie Bergslageniin. Taajaman vanhin rakennus on kirkko vuodelta 1669, jota käytettiin varastona, kun uusi kirkko valmistui 1809,[2] 1960-luvulle saakka, kunne kunta osti rakennuksen ja kunnosti sen 1968. Se ei kuitenkaan ole enää kirkko, sillä siltä poistettiin kirkon status jo 1800-luvulla ja siellä järjestetään musiikkitapahtumia[3].

title: Fucking Åmål

text: Kriitikko Harri-Ilmari Moilasen mukaan pikkukaupunkikuvauksena "Fucking Åmål" on ärhäkkäästi nuorten puolella, vaikka vanhempiakaan ei sen kummemmin syyllistetä. Lähestymistapa on hänestä noteeraava, karheasti elämänmakuinen.

title: Fucking Åmål

text: Elokuvaa on kiitelty erityisesti realistisesta lähestymistavastaan teini-ikäisyyteen – erityisesti vastapainona Hollywoodin tyylille. Vaikka homoseksuaalisuus on eräs teemoista, se on vain yksi asia, jonka kanssa elokuvan hahmot joutuvat painiskelemaan.

title: Broder Daniel

text: Broder Daniel ("Veli Daniel", usein myös lyhennettynä muodossa BD) oli vuosina 1989-2008 toiminut ruotsalainen vaihtoehtorock- ja indiepop-yhtye. Yhtye oli suosionsa huipulla 1990-luvun lopulla, jolloin sen kolmas albumi "Broder Daniel Forever" (1998) saavutti suursuosion ja peräti kolme yhtyeen kappaletta oli mukana Ruotsissa samana vuonna julkaistussa menestyselokuvassa "Fucking Åmål". Yhtye hajosi lopulta vuonna 2008, kun yhtyeen kitaristi Anders Göthberg tappoi itsensä.

title: Åmålin kunta

text: Åmålin kunta sijaitsee Vänern-järven rannalla. Kunnan eteläpuolella sijaitsee noin 30 saaren saaristo, Tösse skärgård. Saaristo on luonnonsuojelualue, jolla elää lukuisia lintulajeja. Metsänhoidon lisäksi kalastus oli ennen tärkein elinkeino, jota symboloi kunnan vaakunan alaosassa oleva kala. Nykyään kunta saa tuloja myös erityisesti saaristoon kohdistuvasta turismista. Åmål oli tapahtumapaikkana elokuvassa "Fucking Åmål", joka tosin kuvattiin Trollhättanissa. Åmål on Loimaan ystävyyskunta.

title: Fucking Åmål

text: Fucking Åmål on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut ruotsalainen elokuva. Lukas Moodyssonin esikoisohjaus on kuvaus kahdesta teini-ikäisestä tytöstä, jotka etsivät identiteettiään ruotsalaisessa pikkukaupungissa. Elokuvan pääosissa nähdään Rebecka Liljeberg syrjäänvetäytyvänä Agnesina ja Alexandra Dahlström villinä Elininä ensimmäisissä isoissa rooleissaan.

title: Trollhättan

text: Sittemmin alue on tullut tunnetuksi myös ruotsalaisen elokuvan tuotantopaikkana "Trollywoodina". Elokuvat "Fucking Åmål", "Dancer in the Dark" ja "Dogville" on kuvattu siellä.

title: Alexandra Dahlström

text: Alexandra Dahlström (s. 12. helmikuuta 1984 Gävle) on ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi Elinin roolissa elokuvassa "Fucking Åmål" (1998). Elokuva toi hänelle ja Rebecka Liljebergille Guldbagge-palkinnon. Myöhemmin Dahlström on esiintynyt muun muassa elokuvassa "Miss Sweden" ("Fröken Sverige", 2004) ja alankomaalaisessa "Goede tijden, slechte tijden" -sarjassa. Hänen äitinsä on venäläinen.

title: Suomen puolustusvoimat

text: Uudenmaan aluetoimisto, jonka toimialue on Uudenmaan maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Helsingissä. Lounais-Suomen aluetoimisto, jonka toimialue on Satakunnan, Varsinais-Suomen ja Ahvenanmaan maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Turussa. Pirkanmaan aluetoimisto, jonka toimialue on Pirkanmaan maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Tampereella. Hämeen aluetoimisto, jonka toimialue on Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Lahdessa. Keski-Suomen aluetoimisto, jonka toimialue on Keski-Suomen maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Jyväskylässä. Kaakkois-Suomen aluetoimisto, jonka toimialue on Etelä-Karjalan ja Kymenlaaksonmaakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Kouvolassa. Etelä-Savon aluetoimisto, jonka toimialue on Etelä-Savon maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Mikkelissä. Pohjois-Savon aluetoimisto, jonka toimialue on Pohjois-Savon maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Kuopiossa. Pohjois-Karjalan aluetoimisto, jonka toimialue on Pohjois-Karjalan maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Joensuussa. Pohjanmaan aluetoimisto, jonka toimialue on Etelä-Pohjanmaan, Keski-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Vaasassa. Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun aluetoimisto, jonka toimialue on Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakunnat. Aluetoimisto sijaitsee Oulussa. Lapin aluetoimisto, jonka toimialue on Lapin maakunta. Aluetoimisto sijaitsee Rovaniemellä.

title: Åmål

text: Åmålissa on taidehalli ja vuosittain siellä järjestetään bluesfestivaali.

title: Åmålin kunta

text: Åmålin kunta () on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Dalslandiin. Kunnan keskustaajama on Åmål.


query: Minä vuonna Ikaalisten kylpylä on perustettu?

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Ikaalisten Kylpylä (virallisesti Scandic Ikaalisten Kylpylä) on vuonna 1884 perustettu Ikaalisissa Kylpylän kaupunginosassa sijaitseva kylpylä, joka tunnetaan erityisesti loma- ja kongressikeskuksena.[1] Kylpylä on Pohjoismaiden suurin monitoimikylpylä, josta löytyy muun muassa laaja valikoima wellness-hoitoja, ryhmäliikuntatunteja, golf-kenttä ja keilahalli.

title: Ikaalinen

text: Ikaalisissa järjestetään vuosittain Sata-Häme Soi -tapahtuma, joka sisältää Kultaisen ja Hopeisen harmonikan kilpailut sekä varietee-harmonikan kansainvälisen kisan nimeltä Primus Ikaalinen Ikaalisten Kylpylä Kylpylään kuluu soitinmuseo Akordia (joka esittelee varsinkin harmonikkoja) ja Kylpylän lomakylä Mansocamping leirinkeskus, Mansoniemessä. Ikaalisista noin 15km valtatie 3:a Vaasaan Kolmen tähden Toivolansaari -leirintäkeskus, Ikaalisten keskustan liepeillä Toivolansaaressa Elämystoimintaa: Luomahaaran luonto- ja melontaretket ja Sata-Hämeen Retket

title: Ikaalisten Urheilijat

text: Ikaalisten Urheilijat on vuonna 1922 perustettu ikaalislainen urheiluseura. Seura on yleisseura, jonka lajivalikoimaan kuuluvat maastohiihto, yleisurheilu, jalkapallo, koripallo, salibandy, jääkiekko ja taekwondo. Seuran puheenjohtaja on Jari Siivari. Ikaalisten Urheilijoiden edustajat ovat menestyneet parhaiten hiihdossa ja yleisurheilussa. Seuran jäsenmäärä on n. 950.

title: Ikaalisten Nouseva-Voima

text: Seura on tunnettu myös kilpailun järjestäjänä. Vuonna 1998 Nouski järjesti yhdessä suunnistusseura Kyrös-Rastin kanssa Fin5-suunnistusviikon ja vuonna 2004 Kankaanpään Suunnistajien kanssa Jukolan viestin. Lisäksi seura järjesti vuosina 2008 sekä 2016 Suomen Suunnistusliiton nuorison lajitapahtuman Leimaus-leirin Ikaalisten Kylpylän toimiessa tapahtumakeskuksena.

title: Ikaalisten Tarmo

text: Ikaalisten Tarmo on vuonna 1908 perustettu ikaalislainen pesäpallon erikoisseura. Tarmon joukkue voitti naisten pesäpalloilun Suomen mestaruuden kolmasti peräkkäin vuosina 1985–1987 ja neljännen kerran vuonna 1991. Seuran tunnetuimpiin pelaajiin kuuluvat muun muassa Päivi Ikola (Lähteenmäki), Anne Ylinen (Herttua), Minna Vienola (Marjamäki) ja Johanna Nieminen.

title: Kylpylä (Ikaalinen)

text: Kylpylä on Ikaalisten 10. kaupunginosa. Siellä sijaitsee Ti-Ti Nallen talo ja Ikaalisten Kylpylä.

title: Ikaalisten Matkatoimisto

text: Ikaalisten Matkatoimisto on perustettu vuonna 1991 Airi ja Jyrki Talosen toimesta Ikaalisiin. Yhtiö on keskittynyt Baltian maihin, ja se alkoi järjestää matkoja Viroon heti, kun matkailu siellä vapautui.

title: Rauman kylpylä

text: Rauman kylpylä oli vuonna 1821 Rauman terveyslähteelle perustettu kylpylä. Kylpylän perusti arkkiatri Gabriel von Bonsdorff. Paikalla sijaitsi jo edellisellä vuosisadalla tunnettu terveyslähde. Kylpylässä annettiin perinteisiä vesihoitoja.

title: Pohjois-Satakunta

text:
Ikaalisten ja Jämijärven paikallislehti Pohjois-Satakunta
alkoi ilmestyä Ikaalinen-nimisenä vuoden 1914 alusta ja
sitä ennen jo näytenumero 19.12.1913. Pohjois-Satakunta
on neljänneksi vanhin Suomessa yhtäjaksoisesti ilmestyneistä
paikallislehdistä. Lehden levikki on noin 6000 kpl. Lehti
jaetaan myös Ikaalisten Kylpylän noin 400 majoitushuoneistoon.

title: Naantalin Kylpylä

text: Naantalin Kylpylä on Naantalin kaupungissa sijaitseva suuri kylpylä- ja kokoushotelli, joka kuuluu suomalaiseen Sunborn-yritysryhmään. Naantalin Kylpylä on perustettu vuonna 1984, minkä jälkeen tiloja on useamman kerran perusparannettu ja laajennettu. Vuonna 2002 Kylpylän yhteyteen ankkuroitiin laivahotelli Sunborn Princess.

title: Ikaalisten seurakunta

text: Kankaanpäästä muodostettin oma rukoushuonekuntansa vuonna 1756 ja kappeliseurakunta vuonna 1759. Omaksi kirkkoherrakunnakseen se erotettiin vuonna 1841 ja samalla sen alaisuuteen liitettiin muut luoteiset osat eli 1796 perustettu Karvian kappeli sekä 1804 perustettu Hongonjoen rukoushuonekunta sekä Siikaisten Samminmajan alue.

title: Imatran kylpylä

text: Imatran Kylpylä on vuonna 1985 perustettu imatralainen kylpylähotelli, joka sijaitsee Saimaan rannalla Imatran vapaa-aikakeskuksessa.

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Liisa Suvikumpu| title = Suomalaiset kylpylät – Kotimaisen kylpyläkulttuurin historiaa| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2014| version = Sarja: Kirjokansi 20| isbn = 978-952-222-239-8| page = 153–154}}

title: Iskelmäparaati

text: Iskelmäparaati on vuodesta 2003 lähtien vuosittain Ikaalisten Kylpylässä kesäkuussa järjestetty suomalainen kevyen musiikin tapahtuma. Tapahtumassa esitettävää iskelmämusiikkia sisältävä kokoelma on julkaistu CD:nä.

title: Kari Uoti

text: Uotin veljesten ensimmäinen suuri liiketoimi oli Salon Seudun Sanomien valtaus ja myynti Turun Sanomille. He olivat mukana myös Lounais-Suomen Säästöpankin, Ikaalisten kylpylän ja Interbankin toiminnassa. Interbankin omistusosuutensa he myivät 1993.

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Huoneita 314 kpl, joista allergiahuoneita 55, esteettömiä 4 ja lemmikkihuoneita 14 kpl.

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Kylpylän perusti vuonna 1884 kauppias G. N. Eränen Naantalin kylpylän innoittamana. Kylpylän alkuperäinen nimi oli ”Eräsen sauna”, mutta vuoden 1896 asiakirjoissa kylpylää kutsutaan ”Kauppalan saunaksi", kun Ikaalisten kauppala tuli mukaan kylpylän omistajaksi. 1910-luvulla nimi muuttui Ikaalisten Kylpylaitos Oy:ksi ja vuonna 1927 uuden laajennuksen yhteydessä Ikaalisten Kylpylä Oy:ksi. Nykyisin Ikaalisten kylpylä kuuluu Scandic Hotels -ketjuun.

title: Holiday Club Tampereen kylpylä

text: Holiday Club Tampereen kylpylä (Tampereen kylpylä, Lapinniemen kylpylä) on Tampereen Lapinniemessä sijaitseva, Holiday Club -ketjuun kuuluva hotelli, jossa on kylpyläosasto. Kylpylähotelli sijaitsee rakennuksessa, joka on alkujaan rakennettu vuonna 1897 puuvillakehräämöksi. Kylpylä rakennettiin tehdasrakennukseen vuonna 1990. Holiday Club osti kylpylän vuonna 2000. Kylpylä siirtyi vuonna 2006 Sokotelin omistukseen ja vuonna 2011 takaisin Holiday Clubin omistukseen.

title: Lappeenrannan Kylpylä

text:
Lappeenrannan Kylpylä sijaitsee Lappeenrannan keskustan tuntumassa Kylpylän kaupunginosassa, Saimaan rannalla. Kylpylän toimintojen piiriin kuuluvat kylpylälomat, hoito-osasto, kuntoutuspalvelut, työterveyshuolto, kauneudenhoito- ja kokouspalvelut. Kylpylän hotelli on uusittu vuonna 2006. Hotellissa on 26 kahden hengen huonetta.
Lappeenrannan Kylpylä perustettiin vuonna 1824, ja nykyinen kylpylärakennus valmistui vuonna 1912. Ensimmäisten sadan vuoden ajan kylpylän asiakkaita olivat erityisesti venäläiset aristokraatit, jotka saapuivat Lappeenrantaan kesänviettoon. Kylpylässä tarjottiin tuolloin muun muassa tärpättihöyryryöppyjä, höyry- ja mutakylpyjä sekä hierontaa. 1940-luvulla kylpylä muuttui kesäaikaan toimivaksi terveyskylpyläksi.

title: Kyrösjärvi

text: Isoselkä muodostuu Kyrösjärven luoteispuoliskosta ja kaakkoispuoliskosta, jotka jäävät Ikaalisten keskustan molemmin puolin. Luoteispuolen ja kaakkoispuolen selät ovat kummatkin 8 kilometriä pitkät ja 3 kilometriä leveät. Isoselkä on Mustaniemen edustalla keskiväylän alla jopa 40 metriä syvä. Siellä sijaitsee järven suuntainen pitkä syvänne, joka on kalliossa oleva järven suuntainen ruhje. Se päättyy Markansaaren ja Tavalsaarien välissä. Järven syvin kohta 47 metriä sijaitsee Karttun edustalla. Isonselän pitkittäissuuntaan on merkitty yksi veneväylä. Siitä erkanee Ikaalisten keskustan edustalla kaksi lounaaseen vievää väylää. Toinen johtaa Kalman laiturille ja toinen johtaa Kurinrantaan, Ikaalisten kylpylään ja kiertää Toivolansaaren leirintäalueen Läykkälänlahden pohjukkaan.

title: Valtatie 3

text: Ikaalisten ja Mansoniemen välillä valtatietä 3 parannetaan rakentamalla mm. ohituskaistoja ja kolme uutta eritasoliittymää. Lisäksi rakennetaan uusi rinnakkaistieyhteys Ikaalisten ja Kylpylän eritasoliittymien välille sekä siirretään seututie 261 kulkemaan parin kilometrin matkalta uudelle linjaukselle Kilvakkalan pohjoispuolelle.

title: Ikaalinen

text: Ikaalinen on tunnettu Ikaalisten Kylpylästä, kansainvälisestä jokakesäisestä Sata-Häme Soi -festivaalista sekä aikoinaan menestyneestä Ikaalisten Tarmo -pesäpallojoukkueesta. Ikaalinen on ollut ja on yhä koulutus-, kauppa- ja hallintopaikkakunta.

title: Ikaalinen

text: Rahkolan talon päärakennus Oma tupa Ikaalisten kaupungintalo Vesitorni on Ikaalisten keskustan maamerkki Vuonna 2011 pystytetty tuulivoimala on Ikaalisten maamerkkinä Valtatietä 3 ajaville Eräsen kauppatalo Jäätie Kyrösjärven yli Ikaalisten yhteiskoulu Ikaalisten kylpylä

title: Ikaalisten kauppaoppilaitos

text: Ikaalisten kauppaoppilaitos (IKOL) on Ikaalisten Vanhakauppalan kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1962 perustettu kauppaoppilaitos, joka on kuulunut vuodesta 2014 lähtien SASKY koulutuskuntayhtymään. Koulu perustettiin nimellä Pohjois-Satakunnan kauppakoulu mutta nimi vaihdettiin pian Ikaalisten kauppaoppilaitokseksi. Koulu toimi aluksi vanhassa kansakoulussa, eli ns. keltaisessa koulussa. Koulun nykyinen tiilirakennus valmistui vuonna 1965 ja sitä laajennettiin vuosina 1977 ja 2001. Koulu kuului aiemmin Länsi-Pirkanmaan koulutuskuntayhtymään (Lpkky) mutta siirtyi Saskyn alaisuuteen Lpkkyn fuusioituessa Saskyyn.

title: Antero Rytkölä

text: Rytkölä on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1984 ja auskultoituaan Ylivieskan tuomiokunnassa saanut varatuomarin arvon vuonna 1985. Eri poliisitehtävissä Rytkölä on tullut tunnetuksi muun muassa Ikaalisten kylpylän vastaanottovirkailijan murhajutun tutkinnanjohtajana ja syyttäjänä (1992) sekä tv-toimittaja Raija Pellin asuntomessutalon tuhopolttoyrityksen syyttäjänä (1996) Ylöjärvellä.

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Kylpylä Luokka:Suomalaiset yritykset Luokka:Suomalaiset kylpylät Luokka:Cumulus Luokka:Kylpylä (Ikaalinen)

title: Ikaalisten maalaiskunta

text: Ikaalisten maalaiskunnan elinkeinorakenne pysyi alkutuotantovaltaisena, minkä vuoksi kunnan väkiluku oli laskusuuntainen vuosikymmenien ajan. 1950-luvulta lähtien maalaiskunnan väestö väheni vuosittain liki sadalla henkilöllä varsinkin Tampereen ja sen voimakkaasti kasvaneiden lähialueiden vetovoiman vuoksi. Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan vain 13 prosenttia Ikaalisten mlk:n asukkaista sai toimeentulonsa teollisuudesta ja rakennustoiminnasta ja yhdeksän prosenttia palveluelinkeinoista. Kunnan halki kulki Tampereen ja Vaasan välinen valtatie 3, joka rakennettiin uudelleen 1950-luvun lopulla. Kunnan luoteisrajaa sivusi vuonna 1938 liikenteelle avattu Pori–Haapamäki-rata ja vuonna 1971 valmistui maalaiskunnan itäosan halki kulkeva Tampere–Seinäjoki-rata, mutta kummallakaan rautatiellä ei ollut käytännössä mitään merkitystä kunnan omien liikenneolojen kannalta. Luonnonkaunis ympäristö houkutteli Ikaalisiin kuitenkin runsaasti kesänviettäjiä ja vuonna 1965 aloitti toimintansa nykyinen Ikaalisten kylpylä.

title: Kyrösjärvi

text: Kyrösjärvi on 36 kilometriä pitkä ja lisää autoliikenteen ajomatkoja suuresti. Järvelle pyritään auraamaan talvisin henkilöautot kantavia jääteitä järven kapeimpiin kohtiin. Aivan joka talvi niitä ei voida tehdä heikkojen jääolosuhteiden vuoksi. Yleensä jäätiet tehdään Ikaalisten keskustan ja Leutolan välille, Toivonrannasta Karttuun ja kolmas Ikaalisten kylpylään.[11]

title: Ikaalisten maalaiskunta

text: Ikaalisten vuonna 1858 perustettu epäitsenäinen kauppala sisältyy Ikaalisten maalaiskunnan lukuihin vuosina 1880–1940.

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Kokoustiloja 15, suurimman kokoustilan kapasiteetti 730 henkilölle.


query: Missä Roman Rotenberg syntyi?

title: Roman Rotenberg

text: Roman Borisovitš Rotenberg (s. 7. huhtikuuta 1981 Leningrad) on liikemies Boris Rotenbergin poika, jääkiekkoseura Jokerien hallituksen jäsen ja Hartwall Arenan omistajayhtiön hallituksen puheenjohtaja. Lisäksi hän omistaa osan KHL-seura SKA Pietarista ja on Gazprombankin varapääjohtaja (vastuualueena asiakkuustoiminta)[1] ja hallituksen jäsen. Hän on yrittäjä, johtaja ja merkittävä urheiluvaikuttaja. Rotenberg on Venäjän jääkiekkoliiton ensimmäinen varapääjohtaja, Venäjän jääkiekkomaajoukkueen päämajan johtaja mukaan lukien analyyttinen ja tilasto-osastot; KHL:n hallituksen varapääjohtaja, SKA-jääkiekkoseuran varapääjohtaja ja hallituksen jäsen; Doktor sport -yrityksen (muun muassa Vitawin-brändi, urheiluravinteiden tuotanto ja myynti) sekä muiden urheilumarkkinoinnin, alan median puolella toimivien sekä urheiluvaatteita valmistavien yritysten perustaja.

title: Roman Rotenberg

text: Vuonna 2005 Rotenberg päätti palata Venäjälle sekä työllistyä muualle kuin oman isänsä ja Arkadi-setänsä yrityksiin. Nämä olivat jo siihen mennessä nousseet Venäjällä merkittäviksi yrittäjiksi ja SMP Pankin omistajiksi. Isänsä neuvosta Roman valitsi kaasu- ja öljyjätti Gazpromin viennistä vastaavan Gazprom Exportin, jolle olisi ollut hyötyä hänen kansainvälisistä suhteistaan ja hallitsemistaan vieraista kielistä. Työhaastattelussa hän tutustui Gazprom Exportin pääjohtaja Aleksandr Medvedeviin, joka oli hänkin innokas jääkiekkoilija.[7]

title: Jokerien historia

text: 28. kesäkuuta 2013 Harry Harkimon ilmoitettiin myyvän Hartwall-areenan suomalais-venäläisille liikemiehille Gennadi Timtšenkolle sekä Arkadi, Boris ja Roman Rotenbergille, joilla on myös optio ostaa osa Jokereista. Uudeksi toimitusjohtajaksi nimettiin Harkimo itse. Samalla tiedotettiin, että Jokerit siirtyy KHL-liigaan kaudelle 2014–2015 ensimmäisenä suomalaisena seurana.

title: Boris Rotenberg (jalkapalloilija)

text: Heinäkuussa 2008 Israelin Ligat ha'Alin Hapoel Petah Tikva osoitti kiinnostusta Rotenbergia kohtaan. Juutalaisuutensa takia Rotenbergia ei olisi laskettu ulkomaalaiseksi Israelissa.

title: Roman Rotenberg

text: Yritystoiminnan malliksi valittiin amerikkalainen GNC, joka kuuluu mailman suurimpiin urheilu- ja lisäravinteiden, vitamiinien, energiavalmisteiden ja proteiinien valmistajien joukkoon. Rotenbergin mukaan vuoden kuluttua käynnistämisestä Doktor Sport pääsi omilleen. Heinäkuussa 2015 Doktor Sportilla oli yli 50 myyntipistettä, ja sen ansiosta yritys nousi yhdeksi Venäjän urheiluravinnemarkkinoiden johtavimmaksi toimijaksi.[14]Valmistajan omistaa täysin SMP Bank.[15] Yritys rahoittaa SKA-jääkiekkoseuran toimintaa.[16]

title: Roman Rotenberg

text: Vuonna 1999 hänen vanhempansa erosivat ja Romanin isä palasi Pietariin. Romanin omien sanojensa mukaan, urheilijan uran rakentaminen olisi ollut riskialtista. Hänen isänsä estelyistä huolimatta ja äitinsä vaatimuksesta Roman lähti opiskelemaan Englantiin. Ensin nuori Rotenberg luki vuoden kieltä valmentavalla kurssilla ja sitten pääsi opiskelemaan kansainvälistä liiketaloustoimintaa European Business School Londonissa, suoritti maisterin tutkinnon yritysjohtamisessa. Romanin valmistumisen jälkeen hänen isänsä ehdotti työuran jatkamista Barclays-pankissa, äiti taas odotti poikaansa takaisin Suomeen. V.2014 ilmoitettin, että Roman Rotenberg on Yhdistyneiden kuningaskuntien kansalainen. Hänellä on kolmen maan kansalaisuus.[6]

title: Roman Rotenberg

text: Roman Rotenbergillä on Suomen ja Venäjän kansalaisuus, ja hän puhuu sujuvaa suomea. Heinäkuussa 2015 hänet asetettiin Yhdysvaltain pakotelistalle, jonka tarkoitus on vastustaa Venäjän politiikkaa Itä-Ukrainassa ja Krimin niemimaalla.[2] Kommersant-lehden mukaan hänellä on myös Ison-Britannian kansalaisuus.[3]

title: Roman Rotenberg

text: Hän sai joulukuussa 2016 Venäjän Federaation presidentti Vladimir Putinilta kiitostaulun, jolla huomioitiin Romanin liikunnan- ja urheilun hyväksi tehty työ sekä merkittävä panos venäläisen jääkiekon tukemiseen.[12]

title: Jokerien KHL-kausi 2014–2015

text: Syksyn aikana Jokereilla oli palkanmaksuongelmia. Syynä olivat Ukrainan sodasta Venäjälle aiheutuneet talouspakotteet, joita Yhdysvallat ja Euroopan Unioni olivat asettaneet Jokerien taustavoimiin kuuluneille Gennadi Timtšenkolle ja Arkadi Rotenbergille. Timtšenko sekä Arkadi ja Boris Rotenberg eivät enää tuolloin olleet Jokerien osaomistajia, sillä seurasta 49 prosenttia omistavan Arena Events Oy:n osakkeet oli hiljattain siirretty Roman Rotenbergin nimiin. Tämä ei kuitenkaan poistanut Jokereihin kohdistuvia maksuliikennehaasteita.

title: Roman Rotenberg

text: Kesällä 2013 Rotenbegien perhe ja Gennadi Timtshenk ostivat Hartwall Arenan toimintaa hallinnoivan Suomalaisen Arena Events Oy:n joka omistaa 44,98 prosenttia Hartwall areenan kaikista osakkeista. Samana vuonna syksyllä he ostivat 49% Jokerit-jääkiekkoseurasta, joka siirtyi KHL:ään kaudella 2014-2015. [19]Lokakuussa 2014 Roman Rotenberg lunasti USAn pakotelistalle otettujen oman isänsä ja setänsä osuudet. Yrityskauppa toteutettiin Romanin nykyään omistaman hotelli- ja kongressikeskus Långvik Capitalin kautta. Arena Events Oy:n osakkeet on jaettu seuraavasti: kylpylähotelliyhtiö Långvik Capital – 49,5%, Roman Rotenberg – 1%, Gennadi Timtshenkon White Anchor – 49,5%. 30.heinäkuuta Yhdysvaltain valtiovarainministeriö lisäsi 13 uutta luonnollista ja oikeushenkilöä aiemmalle Venäjän-vastaiselle pakotelistalle, mm. Roman Rotenberg sekä Långvik Capital OY:n.[20]

title: Roman Rotenberg

text: Aleksandr Medvedev alkoi vuonna 2007 ajaa monikansallisen jääkiekon ammattilaisliigan KHL:n perustamista. Perustamishankkeen vetäjäksi määrättiin Gazprom Exportin ulkosuhteiden osasto, kaupallisten sopimusten hoitamista varten perustettiin KHL Marketing, Roman Rotenbergista tuli sen varapääjohtaja. 20.tammikuuta 2015 hän tuli KHL:n hallituksen jäseneksi.[9]

title: Roman Rotenberg

text: Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Venäläiset liikemiehet Luokka:Suomen juutalaiset Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt

title: Roman Rotenberg

text: Eremitaasin takana sijainneessa koulussa numero 204 suomea aiemmin opiskellut Roman aloitti Taivallahden ala-asteen kolmannelta luokalta. Suomessa hän jatkoi judo-harrastustaan: Romanin isä oli valmentanut poikaansa viisivuotiaasta saakka, vienyt hänet mukanaan urheiluleireille. Roman alkoi harrastaa 11-vuotiaana paikallisessa jääkiekkojoukkueessa. Ylä-asteen jälkeen hän kirjoitti ylioppilaaksi Pohjois-Haagan urheilulukiosta ja suunnitteli ammattijääkiekkoilijan uraa.[5]

title: Roman Rotenberg

text: Rotenberg vietti osan lapsuudestaan ja nuoruudestaan Suomessa. Hän harrasti jääkiekkoa ja kirjoitti ylioppilaaksi Pohjois-Haagan urheilulukiosta.[4]

title: Boris Rotenberg (jalkapalloilija)

text: Rotenbergin isä on miljardööri Boris Rotenberg, joka on tutustunut ja toiminut sparraajana presidentti Putinille mm. judoyhdistyksen kautta. Hänen veljensä on liikemies Roman Rotenberg.

title: Arkadi Rotenberg

text: Arkadi Romanovitš Rotenberg (s. 15. joulukuuta 1951 Leningrad) on venäläinen liikemies, joka on etniseltä taustaltaan juutalainen. Hän kuuluu veljensä Boris Rotenbergin kanssa Vladimir Putinin ystäväpiiriin. Miehet edustivat samaa judoseuraa jo 1960-luvulla.

title: Roman Rotenberg

text: Vuonna 2011 pietarilaisen jääkiekkoseura SKA:n johtokunnan puheenjohtaja Gennadi Timtshenko kutsui Roman Rotenbergin seuran hallituksen varapääjohtajaksi.

title: Roman Rotenberg

text: Vuonna 2009 Pietarin kansainvälisessä talousfoorumissa Rotenberg tutustui Gazprompankin edustajiin, siinä hän oli harjoittelemassa opiskeluvuosina vielä asuessaan Lontoossa. Pankkiin työllistymiseksi hän joutui käymään läpi Venäjän kansalaisuuden palauttamisprosessin, joka kesti kaikkiaan kolme vuotta, sekä hankkimaan venäläisen finanssi- ja rahoitusalan ammattitutkinnon. Myöhemmin hän väitteli taloustieteiden kandidaatiksi aiheesta Markkinatalouden mekanismien käyttöstrategiat liikunnassa ja urheilussa. Tällä hetkellä Romanilla on varapääjohtajan asema, hän vastaa suurten asiakkuuksien hoitamisesta.[8]

title: Roman Rotenberg

text: Roman Rotenberg syntyi vuonna 1981 Leningradissa. Hänen äidillään Irina Harasella oli hyvä paikka kaupungin kauppalähetystössä, Romanin isä Boris Rotenberg oli ammattiurheilija, judoka, joka voitti useita Neuvostoliiton mestaruuksia ja opetti itsepuolustusta miliisiakatemiassa. Isänisä oli juutalaista sukua. Hän eteni johtajaksi Krasnaja Zarjan puhelintehtaalla Leningradissa. Äidinisä taas oli inkerinsuomalainen Mikko Haranen, kotoisin Toksovasta Leningradin alueelta. Boris ja Irina olivat kohdanneet juuri Toksovassa. Vuonna 1991 Romanin ja hänen pikkuveljensä Borisin vanhemmat päättivät lähteä inkeriläisinä paluumuuttajina Suomeen. Perhe asettui Helsinkiin.

title: Roman Rotenberg

text: 11. joulukuuta 2014 Rotenberg nimitettiin Venäjän jääkiekkoliiton hallituksen ensimmäiseksi varapääjohtajaksi, hänen uuteen tehtäväkuvioon kuului liiton ja KHL:n välinen vuorovaikutus, ulkopuolisen rahoituksen hankkiminen sekä Venäjän maajoukkueen markkinointistraterian kokonaisvaltainen kehittäminen, mm. uusien yhteistyökumppaneiden hankkiminen.[10] Nykyisin Roman Rotenberg toimii Venäjän jääkiekkomaajoukkueen päämajan, mukaan lukien analyyttinen ja tilasto-osasto, johtajana.[11]

title: Boris Rotenberg

text: Boris Rotenbergilla on kaksi poikaa, Roman ja Boris, joista edellinen on jääkiekkoseura SKA Pietarin markkinointijohtaja ja Gazprombankin varapääjohtaja, jälkimmäinen on jalkapalloilija.

title: Kunlun Red Star

text: Joulukuussa 2015 Roman Rotenberg tiedotti KHL:n suunnitelmista laajentaa toimintaansa Kiinan rajojen sisäpuolelle, mikä tarkoitti käytännössä uuden joukkueen perustamista. Kyseisellä seuralla ei Rotenbergin mukaan ollut vielä nimeä, mutta oli jo varmaa, että projekti tulisi saamaan taloudellista tukea Kiinan hallitukselta. Neljä kuukautta myöhemmin kiinalaisseura nimettiin HC Red Star Kunluniksi.

title: Roman Rotenberg

text: Heinakuussa 2015 ilmoitettiin, että Rotenberg suunnittelee ompelu- ja painatusyritys Rossportin hankkimista. Se toimittaa tekstiilejä ja merkkituotteita venäläisille urheiluseuroille, muun muassa SKA-jääkiekkoseuralle. Samassa kuultiin, että samoihin yrityskauppohin kuuluvat valmistajan tehtaan Kostroman ja Dedovskin kaupungeissa. Asiantuntija-arvioiden mukaan, Rotenbertin hankkima osuus saattaa olla 60 miljoonan ruplan luokkaa, kun koko liiketoiminta maksaisi 75-80 miljoonaa ruplaa.[18]

title: Roman Rotenberg

text: Isä — Boris Romanovitsh Rotenberg (synt. 1957), yrittäjä, Venäjän Federaation judoseuran hallituksen varapääjohtaja, SMP pankin osaomistaja. Veli— Boris Borisovitsh Rotenberg (synt. 1986), jalkapalloilija, moskovalaisen Lokomotiv-jalkapallojoukkueen puolustaja. Setä — Аrkadi Romanovitsh Rotenberg (synt. 1951), miljardööri, Venäjän Federaation judoseuran hallituksen ensimmäinen varapääjohtaja, SMP pankin osaomistaja. Serkku— Igor Arkadjevitsh Rotenberg (synt. 1973), yrittäjä, merkittävä yritysjohtaja

title: Roman Rotenberg

text: Hän on kuulunut vuodesta 2016 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n hallintojärjestelmän uudistuslkomiteaan.

title: Boris Rotenberg

text: Vuonna 1968 Rotenberg liittyi samaan judoseuraan, jossa hänen veljensä Arkadi Rotenberg ja ystävänsä Vladimir Putin jo olivat. Hän voitti Neuvostoliiton mestaruuksia junioritasolla 65–71 -kiloisissa. 1990-luvulla hän toimi helsinkiläisen Chikara-judoseuran valmentajana. Nykyisin Rotenberg johtaa venäläistä Isänmaa-nimistä kamppailulajien urheilujärjestöä ja on Venäjän judoliiton varapresidentti.

title: Roman Rotenberg

text: Syksyllä 2010 perustettiin urheiluravinteita valmistava Doktor sport -yritys, jonka takana oli uuteen hankkeeseensa kolmen vuoden ajaksi 20 milj. USD sijoittanut SMP pankki. Yrityksestä ilmoitettiin, että se haluaa valmistaa urheilijoille laadukkaita ja doping-vapaita ravinteita.[13] Idea perustaa Venäjälle oma kotimainen urheiluravinteiden valmistaja kuuluu Aleksandr Medvedeville, joka v.2010 antoi Roman Rotenbergille yhdessä KHL:n urheilulääketieteellisen keskuksen kanssa tehtävän tutkia mahdollisuudet korvata tuontiravinteet.

title: Hjallis Harkimo

text:
Harkimo omistaa Jokereista 51 % osuuden ja liikemiehet Gennadi Timtshenko ja Roman Rotenberg 49 %.
Harkimo on ilmoittanut luopuvansa Jokerien omistuksesta syksyn 2018 aikana.
Harkimo pitää YouTube-kanavaa jolla on yli 58 000 tilaajaa (marraskuussa 2018).

title: Roman Rotenberg

title: Roman Rotenberg

text: Roman Rotenberg esitti joulukuussa 2014 halukkuutensa hankkia 80% osuuden Petr Makarenkon omistamasta Telesport-markkinointiyrityksestä. Osapuolet eivät julkistaneet kaupan tarkkaa summaa, mutta yrityksen markkinahinnaksi arvioitiin muutama miljardi ruplaa. Telesport on Venäjän merkittävin vaikuttaja urheilumarkkinoinnin, urheilukohteiden hallinoinnin sekä urheilutapahtumien TV-lähetysten puolella. Toukokuussa 2015 ilmoitettiin, ettei kauppaa onnistuttu saamaan päätökseen, syyksi kerrottiin Telesportin ja Venäjän jalkapalloliiton väliset merkittävät erimielisyydet.[17] Lokakuussa 2016 joukko sponsoreita, mm. Roman Rotenberg, perui omalta osaltaan urheilumarkkinointiyritys Telesportin yrityskaupat.


query: Missä Berliinin kaupunginosassa sijaitsee Europa Center?

title: Europa-Center

text: Europa-Center on rakennuskokonaisuus Berliinissä. Se sijaitsee Breitscheidplatz-aukiolla, Charlottenburgin kaupunginosassa Charlottenburg-Wilmersdorfin osa-alueella. Rakennuskokonaisuus rakennettiin 1960-luvulla Keisari Vilhelmin muistokirkon viereen ja siitä muodostui yksi Länsi-Berliinin maamerkeistä. Rakennuskokonaisuus on suojeltu.

title: U4 (Berliinin metro)

text: U4 on yksi Berliinin metron linjoista. Se sijaitsee kokonaan Schönebergin kaupunginosan alueella. Linja avattiin liikenteelle vuonna 1910 ja sen rakennutti tuolloin vielä itsenäinen Schönebergin kaupunki.

title: Theater des Westens

text: Theater des Westens (sananmukaisesti "Lännen teatteri" tai "Länsiteatteri") on yksi Berliinin tunnetuimmista musikaali- ja operettinäyttämöistä. Se sijaitsee Kantstraßella Charlottenburgin kaupunginosassa Berliinin läntisessä keskustassa.

title: Dahlem

text: Dahlem on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee Steglitz-Zehlendorfin hallintoalueella ("Bezirk") kaupungin lounaisella esikaupunkialueella. Dahlem on yksi kaupungin rikkaimmista osista. Siellä sijaitsee myös Freie Universität Berlinin pääkampus, useita muita korkeakouluja ja tutkimuslaitoksia sekä merkittävä museokeskittymä. Vuoden 2011 lopussa Dahlemilla oli 15 737 asukasta. Kaupunginosan pinta-ala on 8,39 km² ja väestötiheys 1876 as./km².

title: Mitte (kaupunginosa)

text: Mitte on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee samannimisellä hallintoalueella ("Bezirk"). Sananmukaisesti käännettynä "Mitte" tarkoittaa keskipistettä tai keskustaa, ja Berliinin historiallinen keskusta sijaitseekin Mitten kaupunginosan alueella. Kaupunginosaan kuuluvat muun muassa Berliinin synnyinseutu Nikolaiviertel sekä monet kaupungin tunnetuimmista nähtävyyksistä kuten Brandenburgin portti, Unter den Linden, Museosaari ja Alexanderplatz televisiotorneineen.

title: Berghain

text: Berghain on yökerho, joka sijaitsee Berliinissä, Saksassa. Nimi on yhdistelmä kahden Berliinin kaupunginosan nimistä, joiden välissä Berghain sijaitsee; Kreuz"berg" ja Friedrichs"hain". Ennen Saksan jälleenyhdistymistä Kreuzberg sijaitsi Länsi-Berliinissä ja Friedrichshain Itä-Berliinissä. Berghain tuli toisen saksalaisen yökerhon Ostgutin tilalle sen sulkiessa ovensa viimeisen kerran tammikuussa 2003. Berghainin omistaman, vuonna 2005 perustetun levy-yhtiön nimi on Ostgut Ton.

title: Wilmersdorfin moskeija

text: Wilmersdorfin moskeija ( tai "Ahmadiyya-Moschee", aiemmin myös "Berliner Moschee" eli Berliinin moskeija) on Saksan vanhin edelleen olemassa oleva moskeija. Se sijaitsee Berliinissä Brienner Straßella Wilmersdorfin kaupunginosassa, jonka mukaan se on nykyään nimetty erotukseksi muista Berliinin moskeijoista.

title: Marienfelde

text: Marienfelde on kaupunginosa () Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se kuuluu Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeseen ("Bezirk"). Marienfelde sijaitsee eteläisen Berliinin alueella. Vuoden 2011 lopussa kaupunginosan asukasluku oli 30 338. Kaupunginosan pinta-ala on 9,15 km² ja väestötiheys 3316 as./km².

title: Neukölln (kaupunginosa)

text: Neukölln on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee samannimisella hallintoalueella ("Bezirk"). Vuoden 2011 lopussa Neuköllnin kaupunginosassa oli 158 429 asukasta. Kaupunginosan pinta-ala on 11,7 km² ja väestötiheys 13 541 asukasta/km². Keskiajalle juurensa johtava Neukölln oli itsenäinen kaupunki vuoteen 1920 asti. Vuoteen 1912 asti sen nimi oli Rixdorf.

title: Zehlendorf

text: Zehlendorf on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee Steglitz-Zehlendorfin hallintoalueella ("Bezirk") lounaisessa Berliinissä. Se on pinta-alaltaan 18,8 neliökilometrin suuruinen ja sen asukasluku oli vuoden 2011 lopussa 58 469. Väestötiheys on siten 3105 asukasta/km². Zehlendorfin vanha keskusta sijaitsee etelään Dahlemin kaupunginosasta. Idässä Zehlendorf rajoittuu Lichterfelden ja lännessä Nikolasseen kaupunginosiin.

title: Jagdschloss Grunewald

text: Jagdschloss Grunewald on Berliinin vanhin säilynyt linnarakennus. Linna sijaitsee Grunewaldjärven kaakkoisrannalla, Dahlemin kaupunginosassa Steglitz-Zehlendorfin osa-alueella. Itse järvi sijaitsee Grunewaldin kaupunginosassa Charlottenburg-Wilmersdorfin osa-alueella.

title: Siemensstadt

text: Siemensstadt on Berliinin kaupunginosa, joka kuuluu Spandaun hallintoalueeseen ja sijaitsee kaupungin keskustan luoteispuolella. Koko kaupunginosa on syntynyt Siemensin tehdasalueen ympärille. Vuoden 2011 lopussa alueella oli 11 899 asukasta.

title: Märkisches Museum

text: Märkisches Museum on Berliinissä toimiva museo. Se on samanikaisesti sekä Berliinin kaupungin että sitä ympäröivän Brandenburgin alueen historiaa esittelevä museo, jota ylläpitää Berliinin kaupunginmuseon säätiö ("Stiftung Stadtmuseum Berlin"). Museon nimi tarkoittaa ”Markin museota”, mikä viittaa historialliseen "Mark Brandenburgiin" eli Brandenburgin rajakreivikuntaan. Museorakennus sijaitsee Mitten kaupunginosassa Spreejoen etelärannalla.

title: Breitscheidplatz

text: Breitscheidplatzin ympäristön tunnettuja sodan jälkeen rakennettuja rakennuksia ovat muun muassa 1955–1957 valmistunut Bikini-Haus, jonne 1970-luvulla sijoitettiin Berliinin taidehallin kokoelmat, vuonna 1965 valmistunut ostoskeskus Europa-Center sekä Zoo Palast, joka oli vuoteen 1999 saakka Berliinin elokuvajuhlien järjestämispaikka. Aivan Breitscheidplatzin takana sijaitsee Berliinin eläintarha.

title: Berliini

text: Länsi-Berliinin keskusta muodostui kauppakatu Kurfürstendammin ympärille. Sen maamerkki on sodassa tuhoutunut Keisari Vilhelmin muistokirkko (Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche), jonka rauniot on jätetty pystyyn muistuttamaan sodan mielettömyydestä modernistisen uuden kirkkorakennuksen vierelle.[108] Lähelle rakennettiin myös tornitalo Europa-Center, joka niin ikään kuuluu Länsi-Berliinin maamerkkeihin.

title: Volksbühne

text: Volksbühne am Rosa-Luxemburg-Platz, lyhyemmin Volksbühne, on teatteri Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se sijaitsee Berliinin keskustassa Mitten kaupunginosassa Rosa-Luxemburg-Platzilla.

title: Otto Beisheim

text: Ensimmäinen Metro Market avattiin marraskuussa 1963 Essenissä. Ketjun lippulaiva Beisheim Center avattiin 10. tammikuuta 2004 Potsdamer Platzin pohjoispuolella Berliinissä. Rakentaminen maksoi 463 miljoonaa euroa. Beisheim teki itsemurhan helmikuussa 2013.

title: Breitscheidplatz

text: Breitscheidplatz on aukio Berliinin Charlottenburgin kaupunginosassa. Se on entinen Länsi-Berliinin keskus, josta saavat alkunsa kauppakadut Kurfürstendamm, Tauentzienstrasse, Budapester Strasse ja Kantstrasse. Aukion luona sijaitsee myös Länsi-Berliinin tunnetuimpiin nähtävyyksiin kuuluva Keisari Vilhelmin muistokirkko.

title: Deutsche Oper Berlin

text: Deutsche Oper Berlin ("Berliinin Saksalainen ooppera") on yksi Saksan pääkaupungin Berliinin oopperataloista. Se sijaitsee Charlottenburgin kaupunginosassa läntisessä Berliinissä.

title: Europa-Center

text: Europa-Center-projektin laittoi alulle berliiniläinen liikemies Karl Heinz Pepper. Pepperin toimeksiannosta professori Helmut Hentrich ja diplomi-insinööri Hubert Petschnigg suunnittelivat toimisto- ja kauppakeskuksen amerikkalaisen mallin mukaisesti. Keisari Vilhelmin muistokirkon eli Gedächtniskirchen suunnitellut arkkitehti Egon Eiermann toimi taiteellisena neuvonantajana. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1963 ja Berliinin silloinen pormestari Willy Brandt vihki rakennuskokonaisuuden käyttöön 2. huhtikuuta vuonna 1965. Europa-Centerin 86-metrinen, 21-kerroksinen ja 13000-neliömetrinen tornitalo oli valmistuttuaan ainoa laatuaan Berliinissä.

title: Konzerthaus Berlin

text: Konzerthaus Berlin eli Berliinin konserttitalo on konserttitalo Saksan pääkaupungissa Berliinissä, Mitten kaupunginosassa. Se sijaitsee Gendarmenmarktin aukion laidalla ja on sitä reunustavista rakennuksista nuorin.

title: Venäjän Berliinin-suurlähetystö

text: Venäjän Berliinin-suurlähetystö sijaitsee Mitten kaupunginosassa, osoitteessa Unter den Linden 55–65.

title: Glienicken linna

text: Glienicken linna on Berliinin Wannseen kaupunginosassa sijaitseva entinen Hohenzollernien pienehkö palatsi. Se sijaitsee Berliinistä Potsdamiin johtavan maantien varrella, vain kivenheiton päässä Potsdamin rajasta, Haveljoesta ja Glienicker Brücke -sillasta.

title: Sunny Car Center

text: Syksyllä 2014 uutisoitiin, että Sunny Car Center oli jo aiemmin joutunut petoksen uhriksi. Hankkeeseen oli yritetty saada vuonna 2013 rahoitusta Afrikasta sata miljoonaa euroa. Sen saamiseksi Sunny Car Center oli lähettänyt 150 000 euroa afrikkalaiselle yhdysmiehelle. Kun rahoitusta ei lupauksesta huolimatta saatu, yhtiö pyysi omaa sijoitustaan takaisin. Sitä ei kuitenkaan palautettu, vaan sen sijaan SCC:lle lähetettiin väärennettyjä viidensadan euron seteleitä, nimellisesti 94 500 euron edestä. Asiasta tehtiin tutkintapyyntö poliisille huhtikuussa 2014. Poliisi tutki tuolloin asiaa.

title: Hackescher Markt

text: Hackescher Markt on aukio Mitten kaupunginosassa Berliinissä. Se sijaitsee Spandauer Vorstadtin nimellä tunnetulla alueella. Aukio on huomattava liikenteen solmukohta ja berliiniläinen yöelämän keskus. Siellä sijaitsee Berliinin S-Bahnin samanniminen asema ja kulkee neljä Berliinin raitioliikenteen MetroTram-linjaa. Lisäksi aukiolla on öisin linja-autoliikennettä.

title: Berliinin filharmonia

text: Berliinin filharmonia () on konserttitalo Berliinissä. Rakennuksen suunnitteli Hans Scharoun ja se rakennettiin vuosina 1960–1963. Konserttitalo on Berliinin filharmonikkojen kotisali ja vanhan Berliinin konserttitalon ohella kaupungin tärkein konserttitalo. Salin hyvän akustiikan vuoksi sen sisätilojen arkkitehtuuria on kopioitu moniin muihin konserttitaloihin. Filharmonia sijaitsee Tiergartenin kaupunginosassa samannimisen puiston eteläpuolella lähellä entisen Berliinin muurin paikkaa sen länsipuolella ja on osa Kulturforumin kokonaisuutta.

title: Friedrichstraßen rautatieasema

text: Friedrichstraßen rautatieasema on tärkeä solmukohta Berliinin S-Bahn-, U-Bahn- ja Regionalbahn-verkostolla. Se sijaitsee Friedrichstraßella Berliinin itäisessä eli historiallisessa keskustassa Mitten kaupunginosassa. Vuonna 2006 se oli Berliinin Regionalbahn-asemista vilkkain. Myös monet bussi- ja raitiovaunulinjat palvelevat Friedrichstraßen asemaa. Sen sijaan kaukojunat eivät asemalla pysähdy.

title: Sony Center

text: Sony Center on rakennuskokonaisuus Saksan pääkaupungissa Berliinissä, Potsdamer Platzilla. Sen on suunnitellut saksalais-yhdysvaltalainen arkkitehti Helmut Jahn ja se valmistui vuonna 2000. Kokonaisuus koostuu seitsemästä rakennuksesta. Alueella on asuntoja, hotelleja, kulttuurikohteita, myymälöitä ja konferenssikeskus. Lasi- ja terästäyteisen kokonaisuuden rakennuskustannukset olivat noin 600 miljoonaa euroa.

title: Berlinische Galerie

text: Berlinische Galerie on Berliinissä toimiva modernin taiteen museo. Se sijaitsee Kreuzbergin kaupunginosassa Berliinin juutalaismuseon takana.

title: Tiergarten

text: Tiergarten () on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee Mitten hallintoalueella ("Bezirk") kaupungin keskustassa. Vuoden 2011 lopussa kaupunginosalla oli 12 328 asukasta. Sen pinta-ala on 5,17 km² ja väestötiheys 2 385 asukasta/km². Kaupunginosan lisäksi nimi Tiergarten voi myös viitata Berliinin tunnetuimpaan puistoon, jonka virallinen nimi on Großer Tiergarten ja joka peittää suuren osan Tiergartenin kaupunginosan alueesta.


query: Mikä oli Marja-Liisa Kirvesniemen tyttönimi?

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Marja-Liisa Kirvesniemi (o.s. Hämäläinen, s. 10. syyskuuta 1955 Simpele) on entinen suomalainen hiihtäjä ja kolminkertainen olympiavoittaja. Koulutukseltaan hän on kuntohoitaja ja nykyään kuntosaliyrittäjä. Kirvesniemi on viidellätoista arvokisamitalillaan yksi menestyneimpiä suomalaisia maastohiihtäjiä yhdessä Aino-Kaisa Saarisen ja Mika Myllylän kanssa.[1]

title: Sulo Repo

text: Muita Revon valmennettavia ovat olleet muun muassa Erja Kuivalainen sekä hänen oma poikansa Sami Repo. Sulo Repo valittiin Urheilutoimittajain liiton äänestyksessä Vuoden valmentajaksi vuonna 1984, jolloin Marja-Liisa Kirvesniemi saavutti kolme kultamitalia Sarajevon olympialaisissa. Omalla urheilu-urallaan Repo harrasti pika- ja keskimatkojen juoksua. Hänen 100 metrin ennätyksensä on 11,7.

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: 1983: voitto 1984: voitto 1988: kolmas

title: Janne Lahtela

text: Lahtela osallistui olympialaisiin viidesti. Suomalaisista talviurheilijoista enemmän olympiaedustuksia on vain kuudella; Harri Kirvesniemi, Marja-Liisa Kirvesniemi, Raimo Helminen, Teemu Selänne ja Hannu Manninen, kullakin kuusi kertaa; sekä Janne Ahosella seitsemän kertaa. Lahtela toimi myös Suomen joukkueen lipunkantajana 2006 Torinon kisojen avajaisissa.

title: Mertaranta ja legendat

text: Ohjelman jokaisessa jaksossa käsitellään aina yhden urheilijan uraa ja kyseinen urheilija järjestää muille jotakin tekemistä. Ohjelmaan ensimmäisellä kaudella esiintyvät maastohiihtäjät Marja-Liisa Kirvesniemi ja Jari Isometsä, mäkihyppääjä Toni Nieminen, pituushyppääjä Tommi Evilä, uimarit Hanna-Maria Seppälä ja Jani Sievinen, suunnistaja Minna Kauppi ja jääkiekkoilija Timo Jutila.

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Saari, Mauno| title = Marja-Liisa| location = Porvoo, Helsinki, Juva| publisher = WSOY| year = 1984| isbn = 978-951-0-12694-3}} Citation error, replace with{{cite book| author = Saari, Mauno| title = Marja-Liisa ja Harri: yhteisten vuosien voitolliset vaiheet jatkuvat| location = Helsinki| publisher = Art House| year = 2000| isbn = 978-951-8-84289-0}}

title: Elisa Kirvesniemi

text: Elisa Kirvesniemen vanhemmat ovat entiset huippuhiihtäjät Harri ja Marja-Liisa Kirvesniemi. Hänen sisarensa on hiihtäjä Anita Kirvesniemi.

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Lake Placidin olympialaisissa 1980 Kirvesniemi sijoittui 10 km:llä kahdeksanneksitoista ja oli mukana viidenneksi tulleessa viestijoukkueessa. Kaksi vuotta myöhemmin Oslon MM-kisoissa hän hiihti 10 km:n henkilökohtaisella matkalla yhdenneksitoista ja oli mukana viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi.[3]

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Häntä kutsuttiin aluksi ”ikuiseksi epäonnistujaksi”,[4] kunnes ura Innsbruckin ja Lake Placidin olympiakisojen sekä Lahden ja Oslon MM-kisojen jälkeen alkoi kääntyä nousuun. Vuonna 1983 Kirvesniemi voitti hiihdon maailmancupin ensimmäisenä suomalaishiihtäjänä ja 1984 Sarajevon olympialaisissa hän voitti kaikki kolme henkilökohtaista hiihtomatkaa sekä viestissä pronssia. Uralle mahtui MM- ja olympiamitaleja aina Lillehammerin vuoden 1994 olympiakisoihin saakka, jonka jälkeen hän lopetti kilpauransa siirtyen kotiäidiksi sekä taustatueksi miehelleen Harri Kirvesniemelle. Aktiiviuran aikana Kirvesniemeä valmensi Simpeleen yhteiskoulun liikunnanopettajana toiminut Sulo Repo.[2]

title: Jaana Savolainen

text: Luisteluhiihdon taitajana Savolainen hiihti maajoukkueessa viestissä yleensä kolmannen tai neljännen osuuden, koska saman ajan suomalaisista naishuippuhiihtäjistä Pirkko Määttä ja Marja-Liisa Kirvesniemi olivat lähinnä perinteisen tyylin hiihtäjiä.

title: Suomen urheilu

text: Maastohiihdossa menestyneitä, vähintään kolme henkilökohtaista arvokisavoittoa saavuttaneita suomalaishiihtäjiä ovat 1930-luvulta Veli Saarinen, 1950- ja 1960-luvuilta Veikko Hakulinen ja Eero Mäntyranta, 1980-luvulta Marja-Liisa Kirvesniemi ja Marjo Matikainen sekä 1990-luvulta Mika Myllylä. Naisten hiihto oli olympialaisten ohjelmassa ensi kertaa vuonna 1952 ja tuolloin suomalaisnaiset hiihtivät kolmoisvoiton[17].

title: Mika Myllylä

text: Myllylä on viidellätoista arvokisamitalillaan yksi menestyneimpiä suomalaisia maastohiihtäjiä yhdessä Marja-Liisa Kirvesniemen ja Aino-Kaisa Saarisen kanssa.

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Kirvesniemelle myönnettiin kesäkuussa 2016 valtion urheilijaeläke.[11]

title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1991

text: Päivämäärä: 8. helmikuutaJelena Välbe voitti ylivoimaisesti. Stefania Belmondo saavutti ensimmäisenä italialaisena naishiihtäjänä MM-mitalin. Marja-Liisa Kirvesniemen lupaava alku tyrehtyi kaatumiseen ja hän putosi 12:nneksi. Pirkko Määttä oli puolimatkassa neljäntenä ja sijoittui lopulta parhaana suomalaisena viidenneksi. Marjut Lukkarinen oli ensimmäisessä arvokilpailuhiihdossaan yhdeksäs.

title: Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut

text: Eniten henkilökohtaisia hiihdon Suomen mestaruuksia on voittanut Marja-Liisa Kirvesniemi, joka voitti yhteensä 28 henkilökohtaista SM-kultaa. Miehistä eniten henkilökohtaisia mestaruuksia on Mika Myllylällä (25 voittoa). Eniten viestimestaruuksia (9) on Kalevi Oikaraisella ja Osmo Karjalaisella. Sami Jauhojärvellä on eniten sprinttiviestin mestaruuksia, yhteensä kahdeksan. Joukkuelajien voitot mukaan laskettuina eniten Suomen-mestaruuksia on Marja-Liisa Kirvesniemellä (34) ja Sami Jauhojärvellä (31).

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Suomalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Vuonna 2006 Kirvesniemi sai opetusministeriön jakaman 20000 euron arvoisen Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon.[12] Vuoden urheilijaksi hänet valittiin 1984[13] sekä vuoden naisurheilijaksi 1985 ja 1991. Hän sai 1984 myös Juri Gagarin -palkinnon[3]. Kirvesniemi kantoi viimeisenä Ateenan olympialaisten soihtua sen kiertäessä Helsinkiä ja Espoota 2. heinäkuuta 2004.[14] Hän kantoi myös Torinon kisojen soihtua vuonna 2006.[15]

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Hiihtouransa jälkeen Kirvesniemi on kertonut kärsineensä masennuksesta. Lisäksi hänellä oli ongelmia avioliitossaan useiden vuosien ajan, erityisesti Lahden MM-hiihtojen dopingskandaalin jälkeen.[8] Kirvesniemellä on kuntohoitajan koulutus, ja hän toimi yrittäjänä omassa fysikaalisessa hoitolassaan Simpeleen Hoitola Oy:ssä, jonka toiminta kuitenkin päättyi vuoden 2015 lopussa Kirvesniemen terveyssyistä.[2][9] Kirvesniemi aloittaa elokuussa 2016 kuntosaliyrittäjänä Simpeleellä.[10]

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Kirvesniemi aloitti hiihdon kahdeksanvuotiaana. Juniori-ikäisenä hänet tunnettiin lahjakkaana lupauksena, joka menestyi myös itseään vanhempien ikäluokkien sarjoissa. Vuonna 1971 hän osallistui juniorien EM-hiihtoihin sijoittuen henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi. Kirvesniemi oli mukana myös EM-kultaa voittaneessa viestijoukkueessa.[2] Olympialaisiin hän osallistui ensimmäistä kertaa Innsbruckissa 1976, jolloin hän hiihti 10 km:llä kahdenneksikymmenenneksitoiseksi. Lahden MM-kilpailuissa 1978 Kirvesniemi hiihti Suomen kultamitalijoukkueessa toisen osuuden. 20 km:n henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kuudestoista.[3]

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Kirvesniemi on 175 cm pitkä ja painoi aktiiviuransa aikana 66 kg.[3]

title: Simpeleen Urheilijat

text: Simpeleen Urheilijoiden menestynein hiihtäjä on kolminkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari Marja-Liisa Kirvesniemi. Marja-Liisa ja Harri Kirvesniemen tytär Anita Kirvesniemi on saavuttanut seuran väreissä isänsä valmennuksessa nuorten SM-mitaleita. Vuonna 2006 seura järjesti Simpeleellä nuorten SM-hiihdot.

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: at the International Ski Federation at Tilastopaja(registration required)

title: Aino-Kaisa Saarinen

text: Aino-Kaisa Saarinen (s. 1. helmikuuta 1979 Hollola) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, lajinsa moninkertainen maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hänellä on yksi henkilökohtainen ja kolme viestin maailmanmestaruutta sekä yksi hopea ja viisi pronssia. Olympialaisista hän on voittanut kaksi hopea- ja kolme pronssimitalia, joista yksi on tullut henkilökohtaiselta matkalta. Maailmancupissa Saarinen on voittanut kolme osakilpailua, ja vuoden 2009 Tour de Skin lopputuloksissa hän oli toinen. Saarinen on viidellätoista arvokisamitalillaan yksi menestyneimpiä suomalaisia maastohiihtäjiä yhdessä Marja-Liisa Kirvesniemen ja Mika Myllylän kanssa. Saarinen on lisäksi viidellä mitalillaan eniten 2000-luvulla olympiamitaleita voittanut suomalainen urheilija, ja Harri Kirvesniemen jälkeen kaikkien aikojen toiseksi eniten olympiamitaleita voittanut suomalaisurheilija ilman olympiavoittoa. Lisäksi Saarinen on eniten maastohiihdon maailmancup osakilpailuja kiertänyt urheilija maailmassa.

title: Harri Kirvesniemi

text: Kirvesniemi on 183 cm pitkä ja painoi aktiiviuransa aikana 70 kg. Hän edusti Mikkelin Hiihtäjiä ja hänen valmentajansa oli Jorma Manninen.Harri Kirvesniemi oli naimisissa Marja-Liisa Kirvesniemen (o.s. Hämäläinen) kanssa vuosina 1984–2011. Heillä on kaksi lasta, yleisurheilija Elisa Kirvesniemi sekä hiihtäjä Anita Kirvesniemi, jota Harri-isä valmentaa. Harri Kirvesniemi avioitui Anitta Nurmisto-Perän kanssa 4. heinäkuuta 2015. Kirvesniemi on pikajuoksijoina tunnettujen Manuela ja Carla Boscon eno.

title: Suomen urheilu 1985

text: Vuoden parhaaksi naisurheilijaksi valittiin Marja-Liisa Kirvesniemi.

title: Helsinki 2006 -talviolympiahanke

text: Helsinki 2006 -olympiahankkeelle nimettiin myös tunnettuja urheiluihmisiä lähettiläiksi. Mukana oli Naganon vuoden 1998 olympiavoittaja Mika Myllylä, moninkertaiset olympiavoittajat Marja-Liisa Kirvesniemi ja Lasse Virén, jääkiekkoilija Saku Koivu, entinen lajipäällikkö Matti Pulli ja paralympialaisten voittaja Tanja Kari.

title: Suomen urheilu

text: Suomi osallistui talviolympialaisiin 22. kerran vuonna 2014. Neljä urheilijaa on saanut seitsemän mitalia talvikisoista: maastohiihtäjät Marja-Liisa Kirvesniemi 1984–1994, Veikko Hakulinen 1952–1960 ja Eero Mäntyranta 1960–1968 sekä Clas Thunberg pikaluistelusta 1920-luvulla.[4]

title: Marja-Liisa Kirvesniemi

text: Kirvesniemi varttui maatalon tyttärenä Etelä-Karjalan Simpeleellä. Hiihdosta hän kiinnostui vuonna 1964 katsottuaan televisiosta Innsbruckin talviolympialaisia.[2] Hän avioitui hiihtäjä Harri Kirvesniemen kanssa vuonna 1984. Avioliitto päättyi eroon vuonna 2011.[5] Pariskunnalla on kaksi tytärtä, Elisa Kirvesniemi, joka on tunnettu yleisurheilijana, sekä hiihtäjä Anita Kirvesniemi. Entinen pikajuoksija Manuela Bosco on Marja-Liisa Kirvesniemen kummityttö ja Harri Kirvesniemen siskon tytär.[6][7]

title: Sulo Repo

text: Revolla on ollut kymmeniä henkilökohtaisia valmennettavia, jotka ovat vuosien saatossa voittaneet yli 100 SM-mitalia. Parhaiten hänet tunnetaan kolminkertaisen olympiavoittajan Marja-Liisa Kirvesniemen valmentajana 1970- ja 1980-luvuilta. Repo toimi liikunnanopettajana Kirvesniemen kotipaikkakunnalla Simpeleellä ja havaitsi tämän lahjat jo nuorena.

title: Suomi 1980-luvulla

text: Harri Kirvesniemi voitti maastohiihdossa yhden MM-kullan ja yhden MM-hopean 1989. Jo tätä ennen hän oli voittanut useita MM-pronssimitaleja. Kirvesniemi oli myös toukokuussa 1986 mukana tekemässä 100 × 1 000 metrin viestijuoksun maailmanennätystä juosten ajan 2.33,9. Hänen vaimonsa Marja-Liisa Kirvesniemi on Suomen menestyneimpiä naishiihtäjiä, joka on voittanut kolme olympiakultaa Sarajevossa 1984 ja kaksi MM-kultaa 1989. Hän on myös saanut useita hopea- ja pronssimitaleja. Myös Juha Mieto menestyi hyvin, saaden pari hopeaa ja kaksi pronssia.


query: Missä sijaitsevat Serlachiuksen tehtaat?

title: G. A. Serlachius

text: Yhdessä tehtaan kanssa kasvoi Mänttä. Ympäröivältä maaseudulta muutti väkeä uuteen tehtaaseen etsimään työtä ja toimeentuloa. Ajan oloista poiketen Serlachius ei juurikaan palkannut lapsia, enimmillään heitä oli työssä kymmenkunta.[29] Työläistensä turvaksi hän perusti ”vaivaiskassan”, johon jokainen maksoi prosentin palkastaan. Näin hän saattoi tuntea moraalista ylemmyyttä toisten tehtailijoiden harjoittamaa riistoa kohtaan. Vaikka tehtailija tunnettiin liike-elämässä äkkipikaisena ja hankalana, hän oli tehtaansa ”Matteja” kohtaan mutkaton ja ystävällinen. Työssä hän vaati työläisiltä raittiutta, näyttäen tässä itse hyvää esimerkkiä, juhlissa hän salli palokunnan ja soittokunnan puffetin myyvän olutta, rommia, viskiä ja konjakkia. Ympäröivien pitäjien säätyläiset yleensä paheksuivat tällaista.[30]

title: G. A. Serlachius

text: Liikkuessaan uudella tehtaalla Serlachius oivalsi, että puuhiokkeen valmistaminen ei ole vaikeaa. Koneet saivat voimaa koskesta ja välittävät kivet iskivät 150 iskua minuutissa. Tehtaan saksalaisen mestari käyttäytyi kuin kyseessä olisi ollut korkeampaa henkistä tiedettä. Tämä ärsytti Serlachiusta, joka kirjoitti Idestamille, että saksalainen mestari ei ymmärrä mitään siitä, miten Suomessa tulee toimia. Mestarin ja Serlachiuksen välit kiristyivät niin, että nyrkkitappelukaan ei ollut kaukana.[14]

title: Maritta Pitkänen

text: Maritta Kristiina Pitkänen (s. 1951 Vilppula) on suomalainen taidehistorioitsija, joka toimi yli 30 vuotta Gösta Serlachiuksen taidemuseon johtajana, vuoden 2008 loppuun asti. Hänestä tuli Gösta Serlachiuksen taidesäätiön ensimmäinen kokopäiväinen intendentti vuonna 1973. Koulutukseltaan hän on filosofian lisensiaatti.

title: Maritta Pitkänen

text:
Pitkäsen ura museoiden parissa alkoi 1970-luvun alussa Ruotsista Skoklosterin linnasta, jossa hän työskenteli kaksi kesää osallistuen linnan kokoelmien hoitoon ja opastustyöhön. Linnaa pidetään yhtenä maailman tärkeimmistä barokkimuseoista
Pitkänen toimi vuodesta 1973 lähtien Gösta Serlachiuksen taidesäätiön palveluksessa, aluksi museonhoitajana, vuodesta 1974 lähtien intendenttinä ja vuodesta 1985 museonjohtajana. Hän toimi myös taidesäätiön sihteerinä 35 vuoden ajan. Hänen johdollaan Gösta Serlachiuksen taidemuseosta tuli kulttuuripaikka, joka tunnetaan merkittävästä Suomen taiteen kultakauden kokoelmasta ja siihen liittyvästä näyttelytoiminnasta. Hän oli aktiivinen osallistuja kotimaisissa taide- ja museopiireissä ja toimi 1970-luvulta lähtien muun muassa kansainvälisen museoneuvoston luottamustehtävissä. Pitkänen teki 1990-luvun alussa lisensiaattitutkielman, joka käsittelee Akseli Gallen-Kallelan, G. A. Serlachiuksen ja Gösta Serlachiuksen tekemää yhteistyötä eli mesenaatin, taiteilijan ja keräilijän suhdetta.

title: Adolf Emil Melander

text: Suomessa tunnetuimmat Melanderin suunnittelemat rakennukset ovat uusgoottilainen Helsingin Johanneksenkirkko, josta hän voitti vuonna 1879 kansainvälisen suunnittelukilpailun, Mäntän linnana tunnettu Serlachiuksen tehtaiden johtajan asunto Mäntässä (1896, purettu 1939 tehtaan laajennuksen tieltä) sekä Helsingissä niin sanottu Frenckellin talo Eteläranta 12:ssa (1882, vuoden 1923 korotus Frosterus & Gripenberg).

title: Gösta Serlachiuksen taidesäätiö

text: Gösta Serlachiuksen taidesäätiö on Mäntässä 1933 perustettu säätiö. Se pohjautuu Gustaf A. ja Gösta Serlachiuksen taidekokoelmiin.

title: Mäntän paperitehdas

text: Tehdas ja Me. Henkilöstölehti. GAS Tehtaiden sisäinen tiedotuslehti. Pikkuserla. (1976-2008) Serla Oy:n tiedotuslehti. Mänttä. Serla. Bonsdorff, Lars G. & Kontio, Erkki O. (1968) G.A. Serlachius Oy 1868-1968 - Perheyrityksen vaiheita. Oy Tilgmann Ab. Helsinki. Norrmén, P. H. (1928) Mäntän tehdas 1868-1928. G. A. Serlachius osakeyhtiön muistojulkaisu. Mänttä. Serlachius. Virkamäki, Markku (1986) Tehdas, paperityöläiset ja Mänttä. Mäntän paperiammattiosaston 80-vuotishistoriikki. Mänttä. Mäntän paperiammattiosasto. Sivonen, Pauli (toim.) (2004) Kotkan siipien suojassa - Gösta Serlachiuksen taidesäätiön 70-vuotisjuhlajulkaisu. Mänttä. Gösta Serlachiuksen taidesäätiö. Nykänen, Panu & Paulapuro, Hannu (2005) Telan ympäri - Vuosisata suomalaista paperikone- ja paperinvalmistustekniikkaa. Tekniikan Historian Seura THS ry. Helsinki. Kuhankosken entinen koneenhoitaja/Arkisto

title: Gösta Serlachius

text: Gösta Michael Serlachius (26. huhtikuuta 1876 Pietarsaari – 18. lokakuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen tehtailija ja vuorineuvos (1918). Hän toimi sukunsa metsäteollisuusyrityksen G. A. Serlachius Osakeyhtiön toimitusjohtajana vuosina 1913–1942. Yhtiön perustajan G. A. Serlachiuksen oma poika Axel Ernst Serlachius epäonnistui yritysjohtajana, mutta jatkuvuus turvattiin sillä, että perustajan veljenpoika Gösta Serlachius nostettiin toimitusjohtajaksi. Sukuyhteyttä korosti vielä se, että Gösta Serlachius avioitui serkkunsa, G. A. Serlachiuksen nuoremman tyttären, Sissi Serlachiuksen kanssa.

title: Serlachius-museo Gösta

text:
Vuonna 1972 Gösta Serlachiuksen taidesäätiö osti rakennuksen ja sitä ympäröivän puiston Serlachiuksen suvulta. Serlachiuksen poika Ralph Erik Serlachius ja Gustaf Serlachius kehittivät siihen asti hiljaisen paikallisen museon toimintaa 1970-luvulta alkaen.
1980-luvulla toimintaa kehitettiin entisestään. Vuosina 1983–1984 ja 1987 rakennus entistettiin kokonaisuudessaan taidemuseokäyttöön. Museo alkoi esitellä laajoja näyttelyitä esimerkiksi Akseli Gallen-Kallelan, Hannes Autereen ja Albert Edelfeltin tuotannosta.

title: Serlachius-museot

text: Serlachius-museot Gustaf ja Gösta sijaitsevat Mänttä-Vilppulassa Pohjois-Pirkanmaalla. Museoiden taustayhteisönä ja omistajana toimii vuonna 1933 perustettu Gösta Serlachiuksen taidesäätiö.

title: Mänttä

text: Mänttä on vanha teollisuuspaikkakunta. Kaupunki on ollut vahvasti kytköksissä Serlachiuksen sukuun, jonka perintö lyö edelleen leimansa kaupunkiin. Nyt Serlachiuksen tehtaat kuuluvat Metsäliitto-yhtymään kuuluvaan Metsä Tissue Oyj -yritykseen. Serlachiuksen nimi näkyy edelleen museoissa, joita Gösta Serlachiuksen säätiöllä on kaupungissa kaksi. Serlachius-museo Gustaf esittelee teollisuushistoriaa, taidemuseo Göstassa on oman kokoelman lisäksi vaihtuvia näyttelyitä.

title: Serlachius-museot

text: Serlachius-museo Gösta (aiemmin Gösta Serlachiuksen taidemuseo) sijaitsee Joenniemen kartanossa. Se on esitellyt vuodesta 1945 Gösta Serlachiuksen taidesäätiön kokoelmaa. Gösta-museo on Gösta Serlachiuksen taidesäätiön ylläpitämä.

title: Mäntän–Vilppulan rautatie

text: Rata rakennettiin hoitamaan Serlachiuksen Mäntän tehtaiden liikennettä. Se oli Suomen ensimmäinen lajissaan, sillä se aloitti liikenteen noin puoli vuotta ennen kuin Jokioisten rautatie. Mäntän kapearadalla ei ollut koskaan moottorikalustoa. Kuljetustarpeen kasvu aiheutti lopulta sen, että koko rata muutettiin leveäraiteiseksi ja liikenne siirtyi VR:lle.

title: G. A. Serlachius

text: Apua hankkeeseensa Serlachius sai Idestamin palveluksessa olleelta Hermann Kaufmannilta, joka myi liikesalaisuutensa Serlachiukselle. Mukaan tuli myös Paul Mylius, jonka kanssa Serlachiuksen välit olivat aiemmin kiristyneet käsirysyn partaalle. On arvoitus miksi he seurasivat Serlachiusta, joka tunnettiin paitsi hankalana ihmisenä, myös huonona maksajana.[21] Serlachiuksen, Kaufmannin ja Myliuksen yhteistyö toimi aluksi hyvin. Tuotannon määrä aiheutti pettymyksen, heinäkuussa tehtiin hioketta vain kaksi tonnia. Serlachius syytti Myliusta huolimattomuudesta ja epäili tätä kilpailijan lähettämäksi sabotoijaksi ja lähetti tämän tiehensä jättäen tämän palkan maksamatta. Mylius syytti Tampereella Serlachiusta tilikirjojen väärentämisestä, henkilökohtaisten tavaroiden varastamisesta ja sanoi että vain mielenvikainen ryhtyy tämän kanssa yhteistyöhön. Välejä yritettiin sovitella, mutta riidan päätteeksi Serlachius uhkasi ja kukaties jopa yritti ampua Myliuksen.[22] Kaufmannin kanssa välit rikkoontuivat kun tämä lupasi toimittaa Mänttään Tampellan valmistaman koneen, joka toimi huonosti. Serlachius veti johtopäätöksen, että Kaufmann ei osannut ammattiaan ja kauppasi huonoa konetta tyhmyyttään. Kaufmannista erottuaan tehtailija päätti luottaa vastedes vain itseensä.[23]

title: Gösta Serlachiuksen taidesäätiö

text: Säätiö ylläpitää Mäntässä kahta museota. Gösta Serlachiuksen taidemuseon kokoelmat ovat merkittävimpiä yksityisiä taidekokoelmia Pohjoismaissa. Serlachius-museo Gustaf puolestaan tarjoaa kävijöilleen elämyksellisiä ja vuorovaikutteisia näyttelyitä.

title: Hannes Autere

text: Autere on tehnyt lukuisia raamatullisia veistoksia muun muassa Iisalmen, Riihimäen, Saarijärven, Kannonkosken ja Pylkönmäen kirkkoihin. Hänen kuuluisimmat työnsä ovat kuitenkin Mäntän kirkon alttarin, saarnastuolin ja lehterin koristelut sekä Helsingin Kallion kirkon alttarireliefi ja ristiinnaulitun kuva. Autere teki myös "Seitsemään veljekseen" pohjautuvan kohokuvien sarjan. Kirkon reliefien lisäksi on Mäntässä sijaitsevassa Serlachiuksen kartanossa esillä muutamia Autereen veistoksia.

title: Tampere–Haapamäki-rata

text: Tampere–Haapamäki-rata valmistui vuonna 1882. Mänttäläinen tehtailija G. A. Serlachius sai muutettua jo sovitun ratalinjan Näsijärven länsipuolelta itäpuolelle. Rata kulki Vilppulan kautta läheltä Serlachiuksen tehtaita. Radasta muodostuikin tehtaille elämänlanka. Tehtaan liikennettä palveli ensin vuodesta 1897 kapearaiteinen Mäntän–Vilppulan rautatie ja vuodesta 1930 leveäraiteinen Mäntän rata.

title: G. A. Serlachius

text: Tehdas sai jatkaa ja Serlachius tunsi voimiensa palaavan. Pietarin markkinat vetivät jälleen myös Serlachiuksen ”Glazed Brown” -paperilaatua. Pankkien holhoojahallitus vaati säästäväisyyttä ja näpäytti tehtailijaa sanomalla, että tämä ei saa ostaa kuin toisen luokan junalippuja. Holhouksen tylyys johtui varmasti paljolti Serlachiuksen pankkiherroille syytämistä loukkauksista. Hän lähetti kuitenkin edelleen Pohjoispankin Viipurin pääkonttoriin kirjeitä, joita ei luotonhakijoilta oltu osattu odottaa, eli inhoa ja vihaa tihkuvia kirjoituksia. Pankkien holhoojahallitus pakotti Serlachiuksen liittymään myös tämän aikaisemmin karttamaan Paperiyhdistykseen eli suomalaisen paperiteollisuuden vientikartelliin.[42]

title: Vilppulan rintama

text: Ensimmäinen yhteenotto Vilppulassa käytiin pitäjään silloin kuuluneessa Mäntän teollisuustaajamassa 31. tammikuuta, kun Vilppulan punakaarti yritti 200 miehen voimin vallata paikkakunnan. Suojeluskuntalaiset linnoittautuivat liikemies Gösta Serlachiuksen asuintaloon Mäntän linnaan, jonka pihapiirissä käytiin laukaustenvaihtoa. Tilanne saatiin ratkaistua kirkkoherra Hjalmar Svanbergin välityksellä, jonka jälkeen molemmat osapuolet luopuivat aseistaan ja ne annettiin hänen valvontaansa. Seuraavana päivänä Mänttään kuitenkin saapui Keuruun suojeluskunta, joka miehitti taajaman. Punakaartilaiset joutuivat perääntymään Vilppulan kautta 15 kilometriä sen eteläpuolella sijaitsevalle Lylyn rautatieasemalle, jonne he perustivat pohjoisen rintaman esikuntansa. Mäntän linnasta puolestaan tuli sodan ajaksi valkoisen armeijan huoltokeskus ja sairaala. Serlachiuksen tehtaan johto ja toimihenkilöt olivat aktiivisesti mukana valkoiste sotaponnistuksissa, muun muassa tehtaan konepajaa käytettiin asepajana. Valkoisten varsinainen päämaja toimi Vilppulan rautatieasemalla ja sen ympäristössä.

title: Wilhelm Schauman

text: Pietarsaarelaisen apteekkari Victor L. Schaumanin poikana ja myös aatelismiehenä syntynyt Wilhelm Schauman valmistui insinööriksi 1879 ja työskenteli aluksi eräässä metallitehtaassa Pietarissa. Vuonna 1883 hän palasi vaimonsa kanssa Suomeen ja asettui kotikaupunkiinsa Pietarsaareen. Schaumanille oli alun perin luvattu teknillisen johtajan paikkaa G. A. Serlachiuksen Mäntän tehtailta mutta tämä hanke kuitenkin kariutui.

title: Emil Wikström

text: Serlachiukset olivat Wikströmin tukijoita ja Mäntässä on nähtävissä useita Wikströmin teoksia. Esimerkiksi Serlachiusten sukuhautamuistomerkin reliefit ja G. A. Serlachiuksen monumentin veistokset ovat Wikströmin käsialaa.

title: Mäntän–Vilppulan rautatie

text: Gustav Adolf Serlachiuksen merkittävimpänä saavutuksena pidetään hänen vaikutustaan Pohjanmaan radan suuntaukseen Tampereelta kohden pohjoista. Juuri hänen vaikutuksestaan rata linjattiin ja rakennettiin Näsijärven itäpuolelle. Näin syntyi vuonna 1883 Serlachiuksen omistamille Mäntän tehtaille mahdollisuus käyttää Vilppulan asemaa tehtaan tavaraliikenteen välittämisessä. Alkuvuosina Mäntän ja Vilppulan välistä tavaraliikennettä hoidettiin hevoskuljetuksin, mikä tarjosi työtä kymmenille paikallisille hevosmiehille. Kuljetuksiin kokeiltiin myös lauttoja ja matalapohjaisia proomuja, joilla liikennöitiin Melasenkosken ja Keskikosken kautta Kotaselän rannalla Vilppulassa sijaitsevan puuhiomon luokse. Kuljetusten helpottamiseksi Melasenkoskea ruopattiin valtion varoin vuonna 1895, mutta siitä saatu hyöty jäi lyhytaikaiseksi rautatieyhteyden valmistumisen vuoksi.

title: G. A. Serlachius

text: 66-vuotiaana Serlachius pursui jälleen uusia ideoita. Hän päätti matkustaa Yhdysvaltoihin tutkimaan sen liike-elämää. Virkistäväksi suunniteltu matka muuttui kuitenkin sairauslomaksi, sillä juuri ennen kuin laiva saapui satamaan Serlachiuksen kehon toinen puoli halvaantui. Kyse oli todennäköisesti aivoinfarktista. Newyorkilaiset lääkärit saivat pelastettua tehtailijan hengen. Kotiinsa hän ei malttanut palata suoraan, vaan poikkesi loppuvuodesta 1898 Pietariin myymään paperiaan. Lisäksi hän oli tilannut Yhdysvalloista uusia koneita tehtaalleen.[43]

title: Kankaan paperitehdas

text: Gustaf Adolf Serlachiuksen vuonna 1863 perustaman G. A. Serlachius Oy:n kuljetusosasto omisti myös lukuisia kapearaiteisia ratoja, mutta niillä ei harjoitettu julkista liikennettä. Niistä merkittävimmät olivat Kankaan tehtaiden 600 mm:n raideleveydellä olleet radat. Tehtaan tarvitsemat vaihtotyöt hoidettiin loppuaikoina VR:n kalustolla, aiemmin tehtaalla oli vaihtotyöhön oma veturi.

title: Höyrysäiliöveturi

text: Lisäksi Serlachiuksen Mäntän tehtailla oli kaksiakselinen Borsig 12227/1929-veturi josta on säilynyt vain niukasti tietoa. Tekniset tiedot ovat samat kuin Saastamoisen veturissa. Tämä veturi romutettiin tehtaan alueella joskus 70-luvun puolivälissä vähin äänin.

title: Serlachius-museo Gösta

text: Arkkitehti Jarl Eklundin suunnittelema kartano valmistui vuonna 1935 Göstan ja hänen puolisonsa Ruth Serlachiuksen edustuskodiksi Melasjärven rantaan. Rakennus edustaa ulkoisesti klassismia, jossa on vaikutteita englantilaisesta kartanoarkkitehtuurista. Sisätilat ovat 1930-luvun puhdaslinjaista funktionalismia. Talo ehti olla pariskunnan asuinkäytössä seitsemän vuotta ennen Gösta Serlachiuksen kuolemaa vuonna 1942. Gösta Serlachiuksen taidemuseo aloitti toimintansa kartanon alasaleissa vuonna 1945 seitsemäntenä taidemuseona Suomessa.

title: Serlachius-museot

text: G.A. Serlachiuksen veljenpoika, vuorineuvos Gösta Serlachius (1876–1942), jatkoi Mäntässä setänsä elämäntyötä taidemesenaattina. Vuorineuvos Serlachiuksen taidekokoelma oli jo 1920-luvun lopulla niin mittava, että hän alkoi suunnitella taidemuseon perustamista. Anomus taidesäätiön säätiön perustamisesta jätettiin vuonna 1933. Säätiön perustamisen myötä Gösta Serlachiuksen keskeiseksi tavoitteeksi tuli taidemuseon rakentaminen Mänttään.

title: Metsä Group

text: Serlachiuksen ja Metsäliiton yhteistyöstä oli siis kokemusta jo Metsä-Botnian Kaskisten sellutehtaan ja Pohjan Sahan yhteydessä. Keväällä G.A. Serlachiuksen pääomistaja ja toimitusjohtaja, vuorineuvos Gustaf Serlachius ja Metsäliiton vuorineuvos Mikko Wuoti valmistelivat pääneuvottelijoina yhtiöiden fuusion. Päätöksen yhdistymisestä Metsäliiton osuuskunnan piirissä ajoi läpi Heikki Haavisto. Fuusiota perusteltiin synergiaeduilla. Serlachiuksella oli pehmopaperia ja metsäomaisuutta, Metsäliiton Teollisuus Oy:llä aikakauslehtipaperia ja kartonkia sekä puunhankintaa. Tehtaat sijaitsivat etäällä toisistaan kilpailematta samoista raaka-aineista. Yritykset olivat kooltaan lähes samankokoiset. Serlachius hieman suurempi, mutta velkaisempi. Fuusiossa omistus jaettiin tasan, mutta Metsäliitolla oli enemmän äänivaltaisia A-osakkeita. Uuden yrityksen Metsä-Serlan johtoon nousi molempien osapuolien edustajia. Gustaf Serlachiuksesta tuli Metsä-Serlan hallituksen puheenjohtaja ja Metsäliiton Teollisuuden Ebbe Sommarista toimitusjohtaja. Uusi pääkonttori sijoittui Helsinkiin Fabianinkadulle.

title: G. A. Serlachius

text: Ratakysymyksessä Serlachius alkoi pommittaa fennomaanien Morgonbladetia huomiota saaneilla kirjoituksillaan. Hän esitti, että pääradan pitäisi kulkea Tampereelta Vilppulaan ja Seinäjoelle. Tällöin rata kulkisi korvessa kiertäen Pohjanmaan rannikkokaupungit. Sisämaan potenttialista kertoi Serlachiuksen mielestä se, että hän oli nopeasti luonut yhdyskunnan joka jätti jälkeensä rannikon vanhat kaupungit. Hän jopa mainitsi, että kalastuksella, alkeiskoululla, tullilla, luumyllyllä ja koululla kituuttavat yhdyskunnat sietivät kuolla pois. Omintakeisesti hän väitti, että ratoja eivät käytä asutuskeskukset vaan erämaat. Pian Serlachius sai liittolaisekseen rata-asiassa keuruulaisen valtiopäivämiehen Juho Riihimäen. Hänellä oli, toisin kuin Serlachiuksella, kyky neuvotella kärsivällisesti merkkihenkilöiden kanssa. Aatelissäätyä edustanut J. V. Snellman asettui myös Serlachiuksen kannalle. Hän katsoi sisämaassa kulkevan radan hyödyttävän koko maata.[27] Lopulta ainoastaan porvarissääty vastusti Serlachiuksen ideaa ja joulukuussa 1877 päätettiin rakentaa rata Serlachiuksen esittämän linjan mukaan.

title: Risto Ryti

text: Samana vuonna 1914 hän oli auskultanttitoverinsa Eric Serlachiuksen kanssa Englannissa Lontoossa muutaman kuukauden opiskelemassa merioikeutta[5]. Tällä matkalla hän tutustui tulevaan vaimoonsa, Eric Serlachiuksen sisareen ja oikeusoppineen Julian Serlachiuksen tyttäreen Gerdaan. Suomeen palattuaan Eric ja Risto perustivat Helsinkiin Asianajotoimisto Serlachius & Rytin, ja Gerda palkattiin heille konttoristiksi.[7] Ryti toimi suurlahjoittaja Alfred Kordelinin lakimiehenä. Suomen Valtameren takainen Kauppa Oy:n johtajana Ryti oli 1919–1921.[5]

title: Serlachius-museo Gustaf

text: Serlachius-museo Gustaf on Mänttä-Vilppulassa sijaitseva tehdaspatruuna G.A. Serlachiuksen mukaan nimetty museo. Se sijaitsee entisessä G. A. Serlachius -yhtiön pääkonttorissa Valkoisessa talossa Mäntän keskustassa.