query: Miksi Suomen kaarti kuului Venäjän keisarikunnan armeijaan?

title: Suomen kaarti

text: Heinäkuussa 1829 opetuspataljoona yllättäen kutsuttiin osallistumaan keisarillisen henkikaartin harjoitusleiriin Krasnoje Seloon Pietarin lounaispuolelle. Tarkastettuaan pataljoonan 27. heinäkuuta keisari Nikolai I ilmoitti korottavansa sen Nuoren Kaartin arvoon. Seuraavana päivänä annetussa päiväkäskyssä pataljoonan uudeksi nimeksi ilmoitettiin Henkikaartin Suomen Tarkk’ampujapataljoona ja se liitettiin keisarillisen henkikaartin 2. jalkaväkidivisioonan 4. prikaatiin. Pataljoonan komentajana säilyi eversti Anders Edvard Ramsay. Vaikka pataljoona osana henkikaartia oli tämän jälkeen Venäjän tarkk’ampujapataljoonien tarkastajan alainen, se kuului samalla myös yhä Suomen kenraalikuvernöörin alaisuuteen, joka oli kaikkien Suomeen sijoitettujen joukkojen komentaja. Suomen kaartin menoista vastasi edelleen Suomen senaatti. Uuden nimen ja arvon myötä pataljoona sai omat univormut ja oman lipun, joka vihittiin 17. syyskuuta 1829.[9]

title: Jevgeni Miller

text: Miller syntyi baltiansaksalaiseen perheeseen Väinänlinnassa joka tuolloin kuului Venäjän keisarikunnan Vitebskin kuvernementtiiin. Miller valmistui sota-akatemiasta ja palveli Venäjän keisarillisessa kaartissa. Vuosina 1898–1907 hän toimi Venäjän sotilasattaseana ulkomailla muun muassa Roomassa, Haagissa ja Brysselissä. Ensimmäisessä maailmansodassa Miller komensi Moskovan sotilaspiiriä ja sai kenraaliluutnantin arvon.

title: Suomen kaarti

text: 1800-luvun lopusta alkaen Suomen sotalaitos pyrittiin sulauttamaan Venäjän armeijaan. Suomen kaartin kohdalla ensimmäinen merkki yhdenmukaistamispyrkimyksistä oli vuonna 1882 toteutettu univormu-uudistus, jolloin univormuja muutettiin venäläiskansallisen tyylin mukaisiksi. Vuonna 1898 Suomen kenraalikuvernööriksi tulleen Nikolai Bobrikovin mielestä Suomen sotaväen organisatorinen erillisyys Venäjän armeijasta sekä suomalaisten upseerien puuttuva venäjänkielen taito olivat ongelmia, jotka vaatisivat toimenpiteitä.[38]

title: Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät

text: Ylimääräisiä valtiopäiviä järjestettiin kahdet. Ensimmäiset ylimääräiset säätyvaltiopäivät olivat 1899, joilla pyrittiin järjestämään Suomen suuriruhtinaskunnan sotaväki Venäjän keisarikunnan sotaväen yhteyteen ilman kansallisia rajoituksia asevelvollisuudessa. Ainoa Suomen suuriruhtinaskunnan ulkoiseen palvelukseen velvoitettu joukko-osasto oli Helsingissä sijaitseva Suomen kaarti. Muut yksiköt oli tarkoitettu vain Suomen suuriruhtinaskunnan aluepuolustamiseen ilman velvollisuutta osallistua Venäjän keisarikunnan muilla alueilla tapahtuviin sotatoimiin. Venäläisten, lähinnä Venäjän sotaministeri Kuropatkinin näkökulmasta valtiopäivät eivät onnistuneet, koska valtiopäivät torjui hankkeen.

title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Suomessa oli säätyvaltiopäivillä johtavana ajatuksena se, ettei asevelvollisuus Suomessa saisi johtaa maailmanlaajuiseen asevelvollisuuteen eli siihen, että suomalaisia asevelvollisia määrättäisiin mihin tahansa sotiin ja konflikteihin minne tahansa Venäjän keisarikunnan armeijan osana. Ensimmäisen maailmansodan lähestyessä tästä kehkeytyi riita Venäjän keisarikunnan sotaministeriön kanssa, mikä osaltaan johti helmikuun manifestin antamiseen vuonna 1899. Sen nojalla keisari Nikolai II päätti vuonna 1901 yhdistää Suomen armeijan Venäjän armeijaan. Kahden seuraavan vuoden aikana kutsuntalakkojen seurauksena Venäjän keisarikunta luopui yleisvenäläisen asevelvollisuuden vaatimuksesta suomalaisten osalta Suomen suuriruhtinaskunnassa ja puuttuva kansalaisvelvoite korvattiin Venäjän keisarikunnan sotilasbudjettiin sotilasmiljoonina. Suomen sisällissodan aikana Vaasan senaatti otti käyttöön käytöstä poistetun vuoden 1878 asevelvollisuuslain ja perusti Suomen maavoimien ensimmäisen joukko-osaston, Suomen Tasavallan Vartioston pääasiassa Jalasjärven suojeluskunnalta saaduilla kivääreillä ja osin sen joukoista. Suomen sisällissodan jälkeen säädettiin itsenäiselle Suomelle ensimmäinen oma asevelvollisuuslaki. Se oli voimassa vuoteen 1950 saakka, jolloin sen tilalle säädettiin uusi asevelvollisuuslaki. Nykyinen laki on vuodelta 2007. Vuoden 2007 Suomen asevelvollisuuslain uutuuksiin kuuluu asepalveluksessa olevalle ja reserviläiselle säädetty velvollisuus palvella tarvittaessa Suomen solmiman kansainvälisen sopimuksen perusteella enintään puoli vuotta ilman, että Suomen tasavalta on julistettu poikkeustilaan tai sotatilaan.

title: Venäjän keisarillinen kaarti

text: 1800-luvun alussa kaartista alkoi muodostua Venäjän armeijan taistelumoraalia sotakentillä tukeva selkäranka Napoleonia vastaan käydyissä sodissa. Kaartin koko oli kasvanut nyt jo niin suureksi, että siitä voitiin vuonna 1812 muodostaa oma armeijakuntansa eli Kaartin armeijakunta. Lisäksi kaarti päätettiin vuonna 1813 jakaa kahteen arvoluokkaan: ne joukko-osastot jotka olivat saaneet kaartin statuksen ennen vuotta 1813 luettiin nyt osaksi Vanhaa kaartia, kun taas vuonna 1813 kaartin statuksen saaneet joukko-osastot saivat Nuoren kaartin arvon. Mallia tämänkaltaiseen kaartin sisäiseen jaotteluun Aleksanteri I oli ottanut Napoleon I:n muodostamasta Ranskan keisarillisesta kaartista. Tästä lähin Venäjän armeijan joukko-osasto, joka saisi keisarilta kaartin statuksen, tulisi aina ensin osaksi Nuorta kaartia ja vasta ajan myötä, taisteluansioidensa kautta mahdollisesti osaksi kaikkein halutuinta Vanhaa kaartia.

title: Suomen asevelvollisuuden historia

text: Kustaan ja Suomen sodissa ruotuarmeija taisteli verrattain tehokkaasti, mutta sisäpoliittiset ongelmat rajoittivat armeijan toimintakykyä. Suomen sodassa alivoimaiset suomalaiset joukot, joita ei juuri tuettu Ruotsista, eivät kyenneet estämään Venäjää valtaamasta maata. Venäjän vallattua Suomen ruotuväki hajotettiin. Tsaari lupasi, että suomalaisten ei tarvitse sotia ulkomailla. Ruotujako lakkautettiin vasta nälkävuonna 1867, mutta ruodut toimivat lähinnä köyhäinhoidon yksikköinä venäläisen sotaväen hoitaessa Suomen puolustuksen. Krimin sodan aikana ruotuväkeä kuitenkin koottiin muutamia pataljoonia torjumaan mahdollista maihinnousua. Suomen kaarti (Kaartin pataljoona) kuitenkin säilyi, ja yhteensä suomalaisia sotilaita oli 1870-luvulla n. 700. (Aiemmin Suomen kaartin lisäksi oli ollut myös muita, vähempimerkityksisiä ja lyhytikäisiä värvättyjä pataljoonia.) Kaartin tärkein sotatoimi oli osallistuminen Turkin sotaan vuosina 1877–1878. Poliittiselta merkitykseltään pataljoona muistutti nyky-Suomen rauhanturvajoukkoja, jotka ovat osoittaneet maan solidaarisuutta "kansainväliselle yhteisölle". Samalla tavoin Kaartin pataljoonan tehtävänä oli ensisijaisesti osoittaa lojaalisuutta yleisvaltakunnallisille intresseille. Suomalaisten yksiköiden lisäksi Suomi piti yllä Kadettikoulua Haminassa, ja monet sen käyneet tekivät näyttävän uran Venäjän armeijassa yleten aina kenraalin arvoon.

title: Suomen kaarti

text: Suomen kaartin tunnetuin sotaretki oli osallistuminen Turkin sotaan Bulgariassa 1877–1878. Se kuului apujoukkoihin, jotka jouduttiin kutsumaan rintamalle syksyllä 1877, kun Venäjän aluksi nopeasti edennyt hyökkäys oli pysähtynyt epäonnistuneisiin yrityksiin vallata Plevnan linnoitus. Muutama kaartin tarkk’ampuja oli jo sodan alkuvaiheessa palvellut sotaretkeä seuranneen keisari Aleksanteri II:n henkivartiostossa. Suomen kaarti määrättiin valmiuteen 3. elokuuta 1877 ja sen kokoa lisättiin kahdellasadalla miehellä. Kaartin lähtiessä matkaan 6. syyskuuta siihen kuului 719 tarkk’ampujaa, 72 aliupseeria, 54 soittajaa, 21 upseeria sekä muutama sotilasvirkamies. Kaartin sotaan lähtöä pidettiin Suomessa jälleen kansallisena ylpeydenaiheena ja sille järjestettiin Helsingissä suurelliset läksiäisjuhlat, joihin pääkaupungin kerma osallistui. Pataljoona kuljetettiin rautateitse Romanian Frăteștiin, mistä se jatkoi matkaansa jalan ja ylitti Tonavan Zimnitsassa 3. lokakuuta saapuen näin Bulgariaan.[26]

title: Venäjän keisarillinen armeija

text: 1600-luvun lopussa uudentyyppisistä rykmenteistä muodostui yli puolet Venäjän armeijasta ja 1700-luvun alussa niistä rakennettiin vakinainen armeija. Pietari perusti lisäksi Venäjän keisarillisen kaartin aluksi henkivartiokaartiksi, mutta myöhemmin siitä laajeni oma armeijansa korvaamaan epäluotettavat streltsit. Kaarti sisälsi Preobraženskin ja Semjonovin rykmentit.

title: Tietoja Suomen tasavallan presidenteistä

text: P. E. Svinhufvud (sotamies Venäjän armeijan Suomen kaartissa) Gustaf Mannerheim (kenraaliluutnantti Venäjän armeijassa, Suomen marsalkka Suomen puolustusvoimissa) Urho Kekkonen (kersantti) Mauno Koivisto (alikersantti) Martti Ahtisaari (kapteeni) Sauli Niinistö (kapteeni)

title: Suomen Punainen Kaarti

text: Hyvä palkka ja huono työllisyystilanne lisäsivät aluksi punaisen kaartin vetovoimaa järjestäytyneen työväen keskuudessa, mutta sodan jatkuessa kansanvaltuuskunta alkoi värväämään myös työväenjärjestöihin kuulumattomia. Aivan viimeisinä viikkoina oli turvauduttava jopa pakko-ottoihin. Vapaaehtoisuus aiheutti usein kurittomuutta, jollaista ei ilmennyt ammattisotilaista ja asevelvollisista kootuissa armeijoissa. Yksiköitä johdettiin työväenliikkeen järjestöperiaatteiden mukaisesti, jolloin komppaniat valitsivat itse johtajansa ja pystyivät myös halutessaan erottamaan heidät. Päälliköiksi valikoitui työväenjärjestöjen johtohahmoja, joilla harvoin oli minkäänlaista sotilastaustaa. Miehet, jotka olivat palvelleet Venäjän keisarikunnan armeijassa tai Suomen vanhassa väessä, nimitettiinkin yleensä automaattisesti komppanianpäälliköiksi. Koska punaisessa kaartissa ei ollut sotilasarvoja, perustui päälliköiden auktoriteetti ainoastaan heidän henkilökohtaisiin ominaisuuksiinsa. Punainen kaarti järjesti erilaisia päällikkö- ja erikoiskursseja, mutta niiden merkitys jäi vähäiseksi. Lisäksi Kallion kansakoulun tiloissa Helsingissä toimi sotakoulu, jonka tarkoituksena oli kouluttaa punaiselle kaartille komentajia, mutta yksikään kurssilaisista ei ehtinyt valmistumaan.

title: Suomen sisällissota

text: Suomen sisällissota käytiin Suomen senaatin eli hallituksen ja sitä vastaan kapinoineen Suomen kansanvaltuuskunnan johtamien joukkojen välillä 27. tammikuuta – 15. toukokuuta 1918. Senaatin asevoimina olivat valkoiset joukot ja kansanvaltuuskunnan joukkoina Suomen Punainen Kaarti eli punaiset. Saksan keisarikunnan armeija tuki valkoisia valtaamalla Helsingin, Lahden ja muita eteläsuomalaisia kaupunkeja. Neuvosto-Venäjä tuki punaisia lahjoittamalla heille aseita.

title: Venäjän kansalliskaarti

text: Venäjän kansalliskaarti (ven. Росгвардия,"Rosgvardiya") on Venäjän puolisotilaallinen poliisiorganisaatio. Sen tehtävänä on osaltaan turvata Venäjän nykyinen hallinto, laillisuus ja valtiojärjestys. Kaartia käskee viime kädessä presidentti. Tämä santarmilaitos toimii ulkoparlamentaarista poliittista oppositiota, terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Se myös valvoo yksityisiä turvayrityksiä. Venäjän hallitus valvoo tätä kaartia tiukemmin kuin maan armeijaa. Siihen kuuluu joukkojenhallinnan yksiköitä. Kaartilla on tietyissä tilanteissa lupa ampua myös aseettomia väkijoukkoja. Kaarti valvoo Venäjän turva-alan ja sotilasyrityksiä. Kaartin uskotaan lännessä toimivan sodassa myös armeijan apuna tai hyökkäävän armeijan pääasiallisena yksikkönä.

title: Venäjän keisarillinen armeija

text: Venäjän keisarillinen armeija eli Venäjän keisarikunnan maavoimat olivat olemassa 1700-luvun alusta Venäjän vallankumoukseen 1917 asti. 1850-luvulla Venäjän armeijan vakinaiseen väkeen kuului 938 731 sotilasta ja sen puolisotilaallisiin yksiköihin, kuten kasakoihin kuului 245 850 sotilasta.

title: Rafael Lindqvist

text: Rafael Lindqvistin isä oli Oulun lääninarkkitehti ja myöhempi yleisten rakennusten ylihallituksen ylijohtaja Ludvig Isak Lindqvist. Hänen äidinpuoleinen isoisänsä oli professori Johan Gabriel Linsén. Lindqvist kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Svenska normallyceumista vuonna 1886 ja liittyi sen jälkeen vapaaehtoisena Suomen kaartiin. Hän siirtyi Venäjän keisarikunnan armeijaan liittymällä vuonna 1888 Tšugujevissa toimineeseen Kljastitskin husaarirykmenttiin, mutta jätti jo seuraavana vuonna sotilasuran. Hän kuitenkin säilytti koko loppuikänsä suuren kiinnostuksen Venäjään ja venäläiseen kulttuuriin. Seuraavina vuosina Lindqvist työskenteli useiden suomalaisten teollisuusyritysten kirjeenvaihtajana Pietarissa ja toimi samalla myös useiden suomalaisten ja ruotsalaisten lehtien kuten "Hufvudstadsbladetin", "Nya Pressenin" ja "Dagens Nyheterin" kirjeenvaihtajana. Hän sai Suomessa mainetta Venäjän olojen asiantuntijana.

title: Suomen suuriruhtinaskunnan armeija

text: Tarkk’ampujapataljoonat ja rakuunarykmentti lakkautettiin ensimmäisellä sortokaudella vuonna 1901, Haminan kadettikoulu 24. huhtikuuta 1903 ja kaartin pataljoona 8. elokuuta 1905. Suomalaisia ei saatu Venäjän armeijaankaan, vaan kutsuntalakot aiheuttivat suomalaisten asevelvollisuuden lopettamisen ja asevoimat korvattiin rahallisella korvauksella, ns. sotilasmiljoonilla. Vastaavaa ratkaisua käytettiin Venäjän keisarikunnassa myös muualla. Muun muassa tataarikaanikunnat korvasivat asevelvollisuuden ylimääräisellä verolla.

title: Anders Edvard Ramsay

text: Anders Edvard Ramsay (23. maaliskuuta 1799 Kuopio – 12. toukokuuta 1877 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut jalkaväenkenraali. Hän oli poikansa Georg Edvard Ramsayn ohella yksi korkeimmalle sotilasurallaan Venäjällä edenneistä suomalaisista. Ramsay oli muun muassa Suomen kaartin ensimmäisenä komentajana vuosina 1829–1838 ja osallistui lojaalisti useiden tsaarinvaltaa uhanneiden kapinoiden kukistamiseen. Hänet korotettiin vapaaherraksi vuonna 1856.

title: Suomen kaarti

text: Suomen kaarti eli viralliselta nimeltään Henkikaartin 3. Suomen Tarkk’ampujapataljoona (; ) oli vuosina 1829–1905 Helsingissä toiminut pataljoonan vahvuinen suomalainen joukko-osasto, joka kuului Venäjän keisarikunnan armeijaan. Sen edeltäjänä oli vuonna 1817 perustettu Suomen opetuspataljoona. Suomen kaarti oli keisarillisen henkikaartin ainoa suomalainen osasto sekä ainoa suomalainen joukko-osasto, joka toimi yhtäjaksoisesti suurimman osan autonomian ajasta. Keisarilliseen kaartiin kuulumisen vuoksi se miellettiin eliittijoukoksi, jolla oli näkyvä asema Suomen suuriruhtinaskunnassa.

title: Suomen kaarti

text: Vuosina 1837–1846 Suomen kaarti oli velvollinen lähettämään vuosittain yhden upseerin osallistumaan Kaukasiassa taisteluihin vuoristoheimoja vastaan. Kaartin vahvuutta lisättiin vuonna 1840, minkä jälkeen Helsingin kasarmia oli laajennettava uudella lisärakennuksella Kasarmikadun puolelle.[20] Krimin sodan jälkeen Venäjän armeijassa toteutettiin säästöjä ja 1860-luvun alussa kaartin kokoa vuorostaan typistettiin. Kun 1846 perustettu Suomalainen krenatööripataljoona lakkautettiin 1860 ja Krimin sodan aikana elvytetty ruotujakolaitos ajettiin säästösyistä alas nälkävuosien aikana 1867, Suomen kaarti – tuolloin 700 miehen suuruisena – jäi piskuisen meriekipaasin ohella jälleen Suomen ainoaksi sotavoimaksi.[21] Venäjän sotalaitoksen organisaatiota uudistettiin vuonna 1871 ja kaikki tarkk’ampujapataljoonat yhdistettiin yhdeksi tarkk’ampujaprikaatiksi, johon myös Suomen kaarti tämän jälkeen nimellisesti kuului. Samassa yhteydessä sen nimi muutettiin 13. syyskuuta 1871 annetulla määräyksellä lopulliseen muotoonsa Henkikaartin 3. suomalainen tarkk’ampujapataljoona.[22][5]

title: Venäjän keisarillinen kaarti

text:
Pääosa kaartista oli sijoitettuna keisarikunnan pääkaupunkiin Pietariin, jossa sen joukko-osastot suorittivat kunnia-, edustus- ja vartiotehtäviä hallitsijaperheelle sekä huolehtivat samalla kaupungin puolustamisesta.
Ulkoisiin kaartinjoukkoihin lukeutuvista joukko-osastoista käytettiin venäjäksi yhteisnimitystä "Leib-Gvardija" (Лейб-Гвардия), "henkikaartit". Nimen pohjana on saksankielen sana "Leib" ("keho", "henkiruumis"). Nimen yksikkömuoto Leib-Gvardii () eli "henkikaarti" tulee kyseeseen, kun viitataan ainoastaan yksittäiseen kaartin joukko-osastoon (esim. Henkikaartin ratsurykmentti). Suomen suuriruhtinaskunnassa keisarillisen kaartin sotaväestä oli käytössä useitakin nimityksiä, kuten (Keisarin) Henkikaarti, Henkivartiokaarti tai Henkivartioväki.

title: Säätyvaltiopäivät 1899

text: Säätyvaltiopäivät 1899 olivat ylimääräiset Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät. Ne kutsuttiin koolle Suomen yleisen asevelvollisuuden laajentamiseksi koskemaan koko Venäjän keisarikuntaa siten, että suomalaiset, joiden asevelvollisuus koko väestöön nähden oli suppeampi kuin Venäjän keisarikunnassa keskimäärin olisi ollut välttämätöntä palvella Suomen suuriruhtinaskunnan armeijan asemesta Venäjän keisarikunnan armeijassa, jolloin asevelvollisuus ei olisi enää koskenut pääasiassa Suomen suuriruhtinaskunnan aluetta sen puolustamiseksi, vaan mahdollisesti myös kaikkia muita Venäjän keisarikunnan alueita ja kaikkia sen käymiä sotia.

title: Valko-Venäjän asevoimat

text: Vuoden 1991 lopulla 5. kaartin panssariarmeijaan kuului vasta Tšekkoslovakiasta siirretty 30. kaartin motorisoitu kivääridivisioona ja 193. panssaridivisioona sekä kaksi ase- ja kalustovarikkoa (eli lakkautettujen 8. kaartin panssaridivisioonan ja 29. panssaridivisioonan kalustot) sekä erilaisia armeijajoukkoja. 7. panssariarmeijaan kuuluivat 3., 34. ja 37. kaartin panssaridivisioonat sekä armeijajoukot. 28. armeijaan kuului neljä divisioonaa, joista yksi oli liikekannallepanodivisioona. Unkarista siirrettiin lisäksi 19. kaartin panssaridivisioona.

title: Turkin sota

text: Venäjän joukot ylittivät Tonavan ponttooneilla ja etenivät lähelle Konstantinopolia. Venäjän joukkoihin kuului myös Suomen kaarti. Suomen kaarti kunnostautui erityisesti Gornyi Dubnjakin taistelussa, ja huomionosoituksena keisari Aleksanteri II antoi sille kunnianimen "Vanhan kaartin pataljoona". Nykyisin joukko-osasto tunnetaan Kaartin jääkärirykmenttinä.

title: Vladimir Lundeqvist

text: Vladimir (Valdemar) Jalmarovitš Lundeqvist (; 6. tammikuuta 1885 Pietari, Venäjän keisarikunta – 11. tammikuuta 1920 Pietari, Neuvosto-Venäjä) oli suomalaista sukua ollut venäläinen eversti, joka palveli Venäjän sisällissodan aikana puna-armeijassa, mutta kuului salaa ”Kansallinen keskus” ("natsionalnyi tsentr") -nimiseen vastavallankumoukselliseen järjestöön. Hän toimi Pietarin puolustuksesta vastanneen 7. armeijan esikuntapäällikkönä vuonna 1919 kenraali Nikolai Judenitšin Luoteis-Venäjän armeijan uhatessa kaupunkia.

title: Suomen suuriruhtinaskunta

text: Suomen asevelvollinen armeija lakkautettiin ensimmäisellä venäläistämiskaudella 12. heinäkuuta 1901, Haminan kadettikoulu 24. huhtikuuta 1903 ja kaartin pataljoona 8. elokuuta 1905. Suomalaisia ei saatu Venäjän armeijaankaan, vaan vuoden 1905 suurlakko Venäjän keisarikunnassa ja suomalaisten kutsuntalakot aiheuttivat suomalaisten asevelvollisuuden lopettamisen ja asevoimat korvattiin rahallisella korvauksella, ns. sotilasmiljoonilla.

title: Venäjän keisarillinen armeija

text: Aleksanterin isän Paavali I:n aikana Venäjän armeija oli läpikäynyt uudistuksia preussilaisen esikuvan mukaan, mutta heti hänen kuoltuaan uudistuksia vastustaneet upseerit ajoivat niitä alas poistaen suuren osan preussilaisesta vaikutuksesta. Armeijassa oli paljon yhteneväisyyksiä muihin eurooppalaisiin armeijoihin, kuten monarkin oma kaarti, linjajalka- ja linjaratsuväki ja kenttätykistö. Omaleimaisesti se sisälsi myös suuren joukon puolisotilaallisia kasakkayksiköitä, jotka harvinaisten rauhanjaksojen aikana palvelivat keisarikunnan eteläisten rajojen vartijoina ja sodan aikana taas täysinä kevyen ratsuväen yksiköinä. Kasakoiden itsenäisyyden, aloitekyvyn ja vapaan liikkuvuuden vuoksi ne tarjosivat Venäjän armeijalle usein paljon paremman tiedustelun, kuin muut ajan eurooppalaiset armeijat saivat. Keisarikuntaan kuuluneelta Ukrainan alueelta nostettiin myös muita kevyen ratsuväen yksiköitä, kuten ulaani- ja husaarirykmenttejä.

title: Venäjän keisarillinen kaarti

text: Venäjän keisarillisesta kaartista puhuttaessa on korostettava sen ja maan tavallisen riviarmeijan välistä eroa, sillä kaarti oli kaikin tavoin Venäjän armeijan kaikkein laadukkainta, arvostetuinta ja hienointa osaa. Se oli keisarillisen Venäjän armeijan eliittijoukkoa, johon valikoitiin miehiä ympäri laajaa valtakuntaa. Kaartin joukko-osastot oli varustettu, aseistettu ja vaatetettu maan riviarmeijaa laadukkaammin ja näyttävämmin, ja niitä kouluttivat ja johtivat arvostettujen sotakoulujen parhaat oppilaat.

title: Sotilasmiljoonat

text: Sotilasmiljoonat olivat Suomen suuriruhtinaskunnan Venäjän keisarikunnalle vuosina 1902–1916 maksama korvaus siitä, ettei suomalaisia kutsuntalakkojen jälkeen enää yritetty saada asevelvollisiksi Venäjän keisarikunnan armeijaan. Maksun suuruus vuonna 1909 oli 10 miljoonaa markkaa, minkä jälkeen se nousi vuosittain miljoonalla. Kaikkiaan maksuja suoritettiin 195 miljoonaa markkaa. Tämän järjestelyn ansioista suomalaisten ei tarvinnut osallistua ensimmäisen maailmansodan taisteluihin osana Venäjän keisarikunnan armeijaa.

title: Valko-Venäjän asevoimat

text: Vuoteen 1991 Neuvostoliiton Valko-Venäjän sotilaspiirin alueelle oli sijoitettuna 5. kaartin panssariarmeija, 7. panssariarmeija, 28. armeija, 120. kaartin motorisoitu kivääridivisioona, 72. kaartin koulutuskeskus sekä erilaisia huolto- ja tukiyksiköitä. Alueellisten joukkojen lisäksi Valko-Venäjän alueelle oli sijoitettu keskusjohtoisia yhtymiä kuten 103. kaartin maahanlaskudivisioona, 38. kaartin maahanlaskuprikaati, 2. ilmapuolustusarmeijan XI ilmapuolustusarmeijakunta, 26. ilma-armeija sekä strategisten ohjusjoukkojen, ilmavoimien kaukolentoyksiköitä sekä laivaston ja erikoisjoukkojen yksiköitä.

title: Venäjän keisarillinen kaarti

text: Venäjän keisarillinen kaarti () oli Venäjän keisarikunnan (1721–1917) aikainen hallitsijan oma sotaväki, jonka joukko-osastot perustettiin alkujaan tsaarin henkivartiojoukoiksi, mutta joita alettiin sittemmin hyödyntämään myös varsinaisilla sotakentillä armeijan eliittijoukkoina. Kaartiin lukeutuvien joukko-osastojen määrä lisääntyi ajan mittaan niin, että se oli 1900-luvulle tultaessa kasvanut jo valtaisaksi 140 000 sotilaan omaksi armeijakunnaksi eli Kaartin armeijakunnaksi, joka sisälsi erityyppisiä jalka- ja ratsuväen joukko-osastoja sekä tykistöä.

title: Suomi-marssi

text: Kun marssia vuonna 1837 soitettiin Suomen kaartin ollessa Venäjän keisarillisen kaartin yhteisissä sotaharjoituksissa Krasnoje Selossa Pietarin lähellä, se sai paraatissa niin suuren suosion, että keisari Nikolai I päätti lahjoittaa sen langolleen Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III:lle. Marssi liitettiin vielä samana vuonna Preussin armeijan viralliseen marssiluetteloon nimellä "Marsch 1837 aus Petersburg" ("Marssi 1837 Pietarista"). Kun tieto marssin alkuperästä myöhemmin hämärtyi Suomessa, sitä alettiin tämän vuoksi luulla alkuperältään saksalaiseksi tai venäläiseksi. Kappale tunnettiin Suomessa myös nimillä "Kaartin paraatimarssi" ja "Erikssonin marssi". Itsenäisyyden aikana kaartin soittokunnan kapellimestari Lenni Linnala onnistui todistamaan marssin kotimaisen alkuperän, ja siitä alettiin tämän jälkeen käyttämään nimitystä "Suomi-marssi". Se on nykyään Suomen armeijan pitkäikäisin paraatimarssi.


query: Milloin Maini Askolin kuoli?

title: Maini Askolin

text: Maini Johanna Vilhelmina Askolin (22. elokuuta 1890 Porvoo – 13. maaliskuuta 1929 Pernaja) oli porvoolaisen kauppiaan, tehtailijan ja kauppaneuvos Johannes Askolinin tytär ja ainoa perijä. Isänsä kuoleman jälkeen hän oli Suomen rikkain nainen. Maini Askolin oli Pernajan Koskenkylässä sijaitsevan Koskenkylän kartanon eli Forsbyn linnan emäntä. Hän avioitui viidesti: hänen aviomiehiään olivat varatuomari William Thuring, johtaja Karl Landby, diplomaatti Martti Ilmanen, kenraalimajuri Nils Procopé sekä eversti Hjalmar Askolin-Ingelberg.

title: Maini Askolin

text: Maini Askolin teki lahjoituksia järjestöille, joiden tarkoituksena oli lieventää kärsimyksiä ja puutetta. Huomattavimpia lahjoituksia olivat 100000mk sekä Forsbyn työväestön sairaskassalle että tukirahastolle vuonna 1923. Vuotta aiemmin rakennettiin Koskenkylän kulttuuritalo Majborg Mainin kustannuksella. Maini oli hyväsydäminen ja antelias. Kun hän pienenä tajusi, että jotkut lapset joutuivat olemaan vähällä syömisellä, hän sai isänsä järjestämään Porvoon kaupungin kansakouluihin ilmaisen puuroaterian varattomien vanhempien lapsille ja myöhemmin kaikille Isnäsin ja Forsbyn kansakoulujen lapsille ilmaisen kouluaterian. Mainin testamentista liikeni henkilökunnalle, aviomies Ingelbergille sekä hyväntekeväisyyteen yli 2 miljoonaa markkaa.

title: Maini Askolin

text: Mainilla oli Johannes Askolinin ensimmäisestä avioliitosta isoveli, vuonna 1866 syntynyt Johannes Vilhelm eli "Janne" Askolin. Askolin halusi adoptoida vaimonsa aiemmasta avioliitosta olevat lapset, mutta poika Nils Oskar Nykopp ei tähän suostunut. Ella-tyttären Askolin adoptoi vuonna 1900. Velipuoli Janne sairasteli ja menehtyi vuonna 1897. Velipuoli Nils Oskar harrasti juopottelua ja kuoli varhain, vuonna 1903. Sisar Ella kuoli vuonna 1909. Isä oli jo ennen adoptiota tehnyt Mainista testamentilla pääperijän, joten Maini oli jo seitsemänvuotiaana suuromaisuuden perijä.

title: Askolan kunnanvaltuusto

text: Petriina Wäre nousi varapaikalta kunnanvaltuutetuksi Askolan Perussuomalaisten valtuustoryhmään, ja Askolan Perussuomalaisten Pasi Aaltonen vaihtoi Askolan Perussuomalaisten valtuustoryhmästä Askolan Keskustan valtuustoryhmään.

title: Maini Askolin

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Lauri Heiman| title = Maini: Koskenkylän tytär Maini Johanna Askolin| location = Porvoo| publisher = Oy Uusimaa| year = 1981| id = ISBN 951-95508-9-5}}

title: Maini Askolin

text: Maini Askolinin isä Johannes oli Porvoon rikkaimpia miehiä, joka oli aloittanut työnteon alun perin Hjorthin kauppahuoneessa. Sittemmin liike siirtyi Askolinin omistukseen. Askolinin ensimmäinen vaimo Flora Hjorth (1826–1877) oli Mainin täti. Maini oli Johan Askolinin (1943–1912 ja tämän kolmannen vaimon Rosa Nykoppin (1856–1913) tytär. Johannes ja Rosa vihittiin 1883. Vuonna 1880 leskeksi jääneellä Rosalla oli aiemmasta avioliitosta poika Nils Oskar Osvald (s. 1875) sekä tytär Ella Rosa Sofia (s. 1876). Perheeseen kuului myös Rosa Askolinin äiti, Märta Langén o.s. Hjorth. Mainin vanhemmat hemmottelivat häntä, tältä ei saanut puuttua mitään. Kun perheystävä huomautti kauppaneuvokselle, että tytär hemmotellaan pilalle, totesi Askolin, että oli itse lapsena kokenut puutetta ja nälkää, eikä voi olla pahasta pyrkiä tuottamaan tyttärelle onnellinen lapsuus.

title: Maini Askolin

text: Ero Landbystä tuli voimaan joulukuussa 1920, kuten myös Mainin kolmas avioliitto Martti Ilmasen kanssa. Uuden isännän mukana Forsbyn palvelusväen joukkoon liittyi uusi jäsen, univormuun pukeutunut hindu Luis Lobo, josta tuli linnan hovimestari. Maini ja Martti Ilmanen olivat molemmat innostuneita seuraelämästä ja juhlista. Maini myös liikkui miehensä kanssa tiluksillaan eri pitäjissä hoitaen niin työasioita kuin tavaten työväkeä. Liikkuminen sujui vaivatta, sillä Mainilla oli useita autoja. Näistä yksi oli erikoistilauksena Englannista vuonna 1924 hankittu Rolls Royce. Mainin ja Martin onnellinen avioliitto loppui ennen aikojaan, sillä Ilmanen menehtyi lento-onnettomuudessa Ranskassa toukokuussa 1923. He eivät saaneet lapsia, sillä Mainilla oli useita keskenmenoja. Tästä syystä Maini hankki suojatteja, joista hän adoptoi vuonna 1925 pojakseen Carl-Johan Nils Anders Askolinin (s. 24.5.1925 Tukholmassa).

title: Askolan kotiseutumuseo

text: Askolan kotiseutumuseo on paikallismuseo Askolassa, Itä-Uudellamaalla. Museossa esitellään sekä esihistoriaa että maatalousvaltaista Askolaa 1900-luvun alkupuolella.

title: Maini Askolin

text: Alkuun Mainilla oli kotiopettajatar. Vuonna 1901 Maini pääsi Porvoon Strömborgska Läroverketin I luokalle. Oppilastovereiden mukaan Maini oli iloinen ja hyväsydäminen. Vuonna 1907 Strömborgskan jälkeen hän ei halunnut siirtyä ylioppilasluokille Helsinkiin tai Hämeenlinnaan, vaan kielistä kiinnostunut Maini muutti 1908 omaan asuntoon Helsingin Katajanokalle. Pätevät kielten opettajat palkattiin antaamaan hänelle yksityistunteja. Tunnollisen opiskelun ohella Maini osallistui eliitin rientoihin. Mainin kauneus ja varallisuus olivat yleisessä tiedossa, joten kosiskelijoita riitti. Hän oli kiinnostunut opereteista, näytelmistä ja perehtyi antiikkiesineistöön.

title: Askolan kunnanvaltuusto

text: Askolan kunnanvaltuusto on Askolan kunnan korkein päättävä elin. Askolan kunnanvaltuustoon valitaan 27 valtuutettua.

title: Maini Askolin

text: Helmikuussa 1919 Maini Askolin avioitui toisen kerran. Tuore puoliso, ruotsalainen johtaja Karl Torsten Landby (s. 1883), oli ollut läheisissä liikesuhteissa Askolin-yhtiön kanssa ja oli puutavara-alan asiantuntija. Maini ja Landby matkustelivat ja viipyivät etenkin Pariisissa ja viettivät vauhdikasta elämää koko vuoden 1919. Vuoden 1920 alusta lähtien Landby keskittyi Askolin-yhtiön tehtäviin Mainin jatkaessa matkustelua. Pariisissa Maini rakastui Suomen Englannin suurlähetystön lähetystösihteeriin, varatuomari Martti Tapani Ilmaseen (1881–1923). Diplomaatti Ilmanen oli sujuvakäytöksinen ja tottunut liikkumaan seurapiireissä, joihin hän Maininkin luotsasi. Kesän jälkeen Mainin palatessa Forsbyn linnaan, totesi Karl Landby tyynesti jääneensä toiseksi, ja palasi Ruotsiin.

title: Askolan kirkonkylä

text: Askolan kirkonkylä on kylä Askolassa. Kirkonkylään kuuluu esimerkiksi kirkko, kauppa ja apteekki. Kirkonkylässä on myös kaksi koulua. Iso omakotitaloalue Askolassa on nimeltään Ruutipelto.

title: Maini Askolin

text: Kauan ei Mainin tarvinnut olla yksin, uusi avioliitto solmittiin syyskuussa 1926. Viides aviomies oli kenraali Procopén upseeritoveri, eversti Hjalmar Fredrik Ingelberg (s. 1882). Ingelberg oli paitsi upseeri, myös varatuomari. Maini ei enää tässä vaiheessa vaatinut aviomiehen kaikkea huomiota, vaan Ingelberg sai rauhassa ahkeroida Askolin-yhtiössä. Kyvykäs mies tuli toimeen sekä johtajiston että työväen kanssa.

title: Askolan kirkko

text: Askolan kirkko on Mats Åkergrenin rakentama hirsirakenteinen kirkko Askolassa Uudellamaalla. Kirkko on seurakunnan toinen kirkko ja valmistunut vuonna 1799. Siinä on noin 700 istumapaikkaa. Erillinen, myös Åkergrenin rakentama kellotapuli valmistui 1800. Askolan ensimmäinen kirkko oli peräisin 1600-luvulta, se purettiin ahtaana ja huonokuntoisena. Askolan seurakunta oli ollut Porvoon kappeliseurakunta vuodesta 1639 ja itsenäistyi 1896.

title: Maini Askolin

text: Jo viidettä kertaa avioituessaan Maini tiesi olevansa sairas. Kesällä 1926 hänellä todettiin rintasyöpäkasvain. Kasvain olisi pitänyt jo silloin poistaa, mutta Maini otti asian vakavasti vasta kun hänen kuntonsa heikkeni. Mainin ehdotuksesta aiottu syöpäleikkaus toteutettiin kesällä 1927 Forsbyn linnassa, jonne Maini hankki parhaan mahdollisen leikkaussalivälineistön. Leikkauksen suoritti professori Oskar Boije avustajanaan professori Gösta Becker. Myöhemmin leikkaussalin välineet lahjoitettiin Loviisan sairaalaan. Leikkaus onnistui, mutta sairaus ilmeisesti oli otaksuttua vakavampaa laatua. Linnassa asuvien lääkärin ja sairaanhoitajan lisäksi nimekkäät professorit (mm. Arvo Ylppö) vierailivat Mainia hoitamassa. Mielentyyneytensä viimeiseen saakka säilyttänyt Maini Askolin kuoli 15. tammikuuta 1929. Forsbyn linnan mailta purettiin vanha keilaradan paviljonki, jonka maapohja vihittiin hautausmaaksi. Arkkitehti Harry Röneholmin suunnittelemasta hautakappelista linnan puistossa tuli Maini Askolinin viimeinen leposija.

title: Maini Askolin

text: Luokka:Suomalaiset mesenaatit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet

title: Maini Askolin

text: Maini Askolinin testamentista kirjoitettiin 1929 lehtien palstoilla vilkkaasti:

title: Johannes Askolin

text: Askolin avioitui kolmannen vaimonsa, porvoolaisen Rosa Vilhelmina Nykoppin (s. 11. maaliskuuta 1856) kanssa vuonna 1883. Rosa oli Askolinin ensimmäisen vaimon Flora Hjorthin Märta-sisaren tytär. Vuonna 1880 leskeksi jääneellä Rosalla oli aiemmasta avioliitosta poika Nils Oskar Osvald (s. 1875) sekä tytär Ella Rosa Sofia (s. 1876). Pariskunnalle syntyi vuonna 1890 tytär Maini Johanna Vilhelmina, jota vanhemmat hemmottelivat. Perheeseen kuului myös Rosan äiti, Märta Langén o.s. Hjorth. Askolin halusi adoptoida Rosan vanhemmat lapset. Nils Oskar ei suostunut adoptioon, eikä halunnut siirtyä Askolinin liikkeen palvelukseen. Hän oli juopottelevainen ja kuoli 28-vuotiaana vuonna 1903. Ellasta tuli Askolinin adoptiotytär vuonna 1900, mutta hän kuoli vuonna 1909.

title: Vakkola

text: Kylän pohjoisosassa lähellä Askolan keskustaa toimii Askolan ja Pukkilan kuntien yhteinen yläkoulu Askolan koulu. Askolan kansakoulu valmistui 1960, minkä jälkeen sitä on laajennettu 1965, 1983 ja 1991.

title: Askola

text: Askolassa ei ole Natura-alueita, mutta viisi kallioaluetta on luokiteltu valtakunnallisesti arvokkaiksi. Yhdessä niistä, Kirnukalliossa ovat kuuluisat Askolan hiidenkirnut. Porvoonjokilaakson valtakunnallisesti arvokas maisema-alue ulottuu myös Askolan puolelle. Kulttuurimaisemana on suojeltu myös Prestbackan kartano ja Pappilanharjun luonnonsuojelualue.

title: Johannes Askolin

text: Lankkutavaran vientikauppa oli kannattavaa, ja Askolin hankki osakkuuksia maakuntien pieniin sahoihin. Samalla Askolin sahautti omat tukkinsa edullisesti. Askolin perusti rakenteeltaan helposti siirrettävän sahalaitoksen, joka siirrettiin toiselle paikkakunnalle, kun edellisellä oli metsävarat hyödynnetty. Vuonna 1874 Askolin keskittyi pelkästään puutavarakauppaan ja muutti uusiin liiketiloihin. Askolin kiersi eri pitäjissä ostamassa tukkipuita, sopien kaadoista ja kuljetuksista ja maksaen kaupoista käsirahaa ja ennakkoa. Askolinin kaupantekotapaan kuului myös lainojen myöntäminen isännille puustoa vastaan, jolloin tukit olivat takaisinmaksuvälineinä. Askolinin toimintaketjussa omat sahat tuottivat puuta vientiin omissa aluksissa, kaupanteon hoiti oma vientiliike ja oma tuontiliike toi paluumatkalla myytävää omille tukku- ja vähittäisliikkeille. Piensahoista Askolin siirtyi vähitellen suursahoihin. Vuonna 1884 Askolin perusti ensimmäisen suursahan merenrannalle Koskenkylään ja sitten toisen Pernajan Isnäsiin.

title: Johannes Askolin

text: Askolin solmi toisen avioliittonsa tammikuussa 1879. Toinen vaimo oli vaasalainen kaunotar Berta Johansson (s. 25. helmikuuta 1856). Pari sai vuonna 1881 pojan, joka kuoli alle vuoden ikäisenä. Berta oli tuhlaavainen ja vietti juhlia aviomiehen hoitaessa liiketoimiaan. Talvella 1883 Berta Askolin palvelusväen mukaan karkasi venäläisen upseerin kanssa Venäjälle, eikä koskaan palannut. Johannes Askolin anoi erivapautta uuteen avioliittoon, kun viranomaisasiat oli selvitetty.

title: Hjalmar Askolin-Ingelberg

text: Askolin-Ingelbergin vanhemmat olivat johtaja Fredrik Ingelberg ja Sofia Maria Helenius. Upseeritutkinnon hän suoritti 1903 ja oikeustutkinnon 1914. Askolin-Ingelberg palveli upseerina Suomen kaartissa 1903–1906. Rajamäen tehtaiden lainopillisena asiamiehenä 1915–1917 toiminut Askolin-Ingelberg työskenteli puolustusministeriössä ensin osastopäällikkönä ja sitten kansliapäällikkönä 1918–1922. Vuonna 1926 hänestä tuli Johannes Askolin -toiminimen johtaja ja Ab. Greggböle Egendomin toimitusjohtaja. Askolin-Ingelberg työskenteli erityisesti sahateollisuuden parissa. Suomen sisällissodassa Askolin-Ingelberg taisteli valkoisten puolella Jyväskylässä, toimi Lempäälän lohkon komentajana ja oli Viipurin valtauksessa kenraali Vilkaman esikuntapäällikkö. Hän toimi talvisodan jälkeen vapaaehtoisena SPR:n palveluksessa. Askolin-Ingelbergin puoliso oli Johannes Askolinin tytär ja perijätär Maini Askolin (k. 1929), jonka viides aviomies hän oli.

title: Johannes Askolin

text: Johannes Askolin menehtyi vuonna 1912 aivohalvaukseen. Rosa Askolin eli vain noin vuoden miehensä kuoleman jälkeen. Askolinin ainoa perijä oli hänen tyttärensä Maini Askolin. Perheen hautamonumentin Porvoon Näsin hautausmaalle suunnitteli kuvanveistäjä Walter Runeberg.[1]

title: Askola

text: Askolassa on 12 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):Vuoden 2017 lopussa Askolassa oli 4 990 asukasta, joista 2 635 asui taajamissa, 2 301 haja-asutusalueilla ja 54 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Askolan taajama-aste on 53,4 %. Askolan taajamaväestö jakaantuu kahden eri taajaman kesken:

title: Maini Askolin

text: Isä Johannes Askolin oli varautunut mahdolliseen poismenoonsa siten, että sekä vaimon että tyttären tulevaisuus olisi turvattu. Testamentissaan hän määräsi Askolin-yhtiölle hallintorenkaan, johon kuuluivat johtajat A. J. Sandbäck (sahat), Ludvig Rosenström (hallinto), A. V. Nyman (metsät), G. W. Törngren (maatilat) ja B. Lönnström (kaupat). Tähän johtoryhmään Maini myöhemmin luotti, isänsä ohjeita noudattaen.

title: Maini Askolin

text: Maini Askolin siirtyi Pernajan Sjögårdin kartanooon toipumaan miehensä kuolemasta. Ilmasten perhetuttu, Pariisissa Suomen sotilasattaseana toiminut kenraalimajuri Nils Procopé (1873–1941) riensi Mainin tueksi aviomiehen tapaturmaisen kuoleman jälkeen. Procopé oli eronnut ensimmäisestä vaimostaan 1917. Tammikuussa 1925 Maini solmi kenraalin kanssa neljännen avioliittonsa. Ensimmäinen juopa puolisoiden välille syntyi pian, sillä kenraali vähätteli vaimon tuttavapiiriä. Hän ei myöskään ilahtunut linnassa hyörivistä ja mekastavista suojattilapsista ja näiden leikkitovereista, vaan vaati hovimestari Loboa laittamaan lapset kuriin. Lopulta Procopé muutti asumuseroon Helsinkiin. Avioero vahvistettiin huhtikuussa 1926. Kenraali sai kipurahana vuotuisen 240 000 markan eläkkeen elämänsä loppuun saakka.

title: Johannes Askolin

text: Johannes Askolin oli sepän poika Pornaisista. Perheeseen kuuluivat äiti Anna, vanhemmat sisaret Sina ja Fredrika sekä pikkuveli Emanuel. Johanneksen isä Johan Askolin kuoli pojan ollessa 10-vuotias, isoisä oli kuollut kolme vuotta tätä ennen. Hän sai 15-vuotiaana paikan puotipoikana Porvoossa, Hjorthin kauppahuoneessa. Omistajan Henrik Hjorthin lisäksi kauppahuoneen liikeasioita hoitivat hänen isoveljensä Theodor ja sisar Flora. Nuorin sisar Märtha oli avioitunut, eikä ollut kauppahuoneen palveluksessa. Johannes opiskeli viisi vuotta kauppiaaksi Hjorthin opastuksella ja ajan salliessa kirjoista Floran avustamana. Vuonna 1862 Theodor kuoli, ja lokakuussa 1864 kuoli myös kauppahuoneen omistaja Henrik Hjorth. Tammikuussa 1865 Hjortin kauppahuone siirtyi Johannes Askolinin nimiin. Syyskuussa samana vuonna Flora (synt. 1826) ja Johannes vihittiin.

title: Johannes Askolin

text: Johannes Askolin solmi kolme avioliittoa. Vuonna 1865 solmittu ensimmäinen avioliitto Flora Emerentia Hjorthin (s. 15. tammikuuta 1826) kanssa oli tiettävästi onnellinen. He saivat kaksi lasta. Vuonna 1866 syntyi poika Johannes Vilhelm eli "Janne". Vuonna 1868 syntyi tytär Märtha Johanna, joka menehtyi vauvana. Flora-vaimo kuoli heinäkuussa 1877 vain 51-vuotiaana. Äidin ja Jannen välit olivat olleet lämpimät. Isän kanssa suhde oli jäänyt etäiseksi, kun tämä keskittyi liiketoimiin. Äidin kuolema järkytti poikaa ja hänen terveytensä heikkeni. Jannesta tuli sairastelusta huolimatta ylioppilas vuonna 1886. Isä toivoi pojasta liikkeensä jatkajaa, mutta Jannea kiinnosti upseerin ura. Terveys ei kuitenkaan kestänyt sotilaselämää, ja hänet siirrettiin reserviin. Janne ryhtyi kohentamaan kuntoaan pyöräilen, mutta kuoli sydänkohtaukseen pyöräretkellään vuonna 1897.

title: Maini Askolin

text: Matkallaan Ranskassa Maini Askolin tapasi vuonna 1910 tulevan aviomiehensä varatuomari William Thuringin (1880–1968). Keväällä 1911 pari vietti loistokkaat häät. Nuori pari muutti Askolin rakennuttamaan Forsbyn linnaan, jonka suunnitteli arkkitehti John Settergren. Maini sai sisustaa arkketehdin avustamana rakennuksen, kun Jugend-tyylinen 3-kerroksinen kivilinna valmistui 1908. Kun Johannes Askolin sitten vuonna 1912 kuoli, siirtyi koko valtava omaisuus Mainille. Ensi töikseen yhtiön johtoryhmä siirsi pääkonttorin Porvoosta Askolin-yhtiön keskukseen Koskenkylään. Aviopari Thuring keskittyi linnan kaunistamiseen ja taiteen keräämiseen. William Thuring halusi antaa panoksensa Askolin-yhtiön toimintaan. Askolin-yhtiön työväen keskuudessa Thuring oli suosittu, sillä hän piti työläisten puolia. Hän ryhtyi hoitamaan yhtiön ulkomaisia liikesuhteita omatoimisesti. Maini ei miehensä ulkomaanmatkoista pitänyt. Yhtiö oli hyvässä hoidossa ilman tuomari Thuringiakin. Maini olisi mieluummin nähnyt miehensä ottavan osaa iloiseen elämänmenoon, mutta juhli ilman miestäänkin. Nämä seikat kiristivät puolisoiden välejä ja johtivat avioeroon lokakuussa 1918. Maini luovutti Thuringille eron yhteydessä Rönnäsin ja Labbyn kartanot ja tuomari muutti välittömästi Rönnäsin asumaan. Ystävyyssuhde Thuringiin säilyi koko Mainin elämän ajan.


query: Oliko oikeustapauksessa keskeinen kysymys Internet Explorer -selaimen liittäminen Windows-käyttöjärjestelmän mukaan?

title: Yhdysvallat vastaan Microsoft

text: Yhdysvallat vs. Microsoft (United States v. Microsoft Corporation, Civil Action No. 98-1232) oli Yhdysvaltain liittovaltion vuonna 1998 aloittama siviilikanne Microsoft Corporationia vastaan. Tapauksen keskeinen väite oli, että Microsoft oli väärinkäyttänyt monopoliasemaansa Intel-pohjaisten tietokoneiden käyttöjärjestelmämyynnissä ja WWW-selaimensa levittämisessä, ja siten rikkonut Sherman Act -kilpailulakia. Keskeinen kysymys oikeustapauksessa oli Internet Explorer -selaimen liittäminen Windows-käyttöjärjestelmän mukaan ja sen mahdollinen kilpailua vääristävä vaikutus. Lisäksi oikeustapauksessa pohdittiin sitä, oliko Microsoft muuttanut ohjelmarajapintojaan jotta ne suosisivat Internet Exploreria muiden selaimien kustannuksella, ja että oliko Microsoft toiminut väärin painostaessaan laitevalmistajakumppaneitaan Windowsin ja Internet Explorerin toimittamiseen myytävien koneiden mukana. Kanne päättyi sopimukseen liittovaltion kanssa 2004 Microsoftin myönnyttyä avaamaan rajapintojaan muille valmistajille.

title: Selainsodat

text: Joulukuussa 2008 Firefoxin käyttöosuus oli maailmassa jo noin 21%, ja Suomessa miltei puolet käyttää Firefox-selainta. Valtaosa Windows-käyttäjistä käyttää yhä Internet Explorer-selainta, jota pidetään tietoturvan kannalta huonompana kuin Firefoxia. Muita selaimia, kuten Operaa ja Safaria, käytetään vähemmän kuin Exploreria ja Firefoxia.

title: Cross site scripting

text: Koska Internet Explorer -selaimen vanhat versiot käsittelevät asiakaspuolen skriptejä paikallisesti (esimerkiksi sivua selaavan käyttäjän koneen kovalevyllä), tällainen XSS-turvallisuusaukko voi aiheuttaa etäkäyttöhaavoittuvuuden. Jos paikallinen sivu (jollaisia asennetaan tyypillisesti selaimen asennuksen yhteydessä) on haavoittuva, hyökkääjän verkkosivustolla olevan linkin kautta tälle sivulle tultaessa sen sisältö suoritetaan käyttäjän koneella, käyttäjän selaimen oikeuksilla hänen järjestelmässään. Näin on mahdollista ohittaa pelkästään XSS-hyökkäysten estoon tarkoitettujen verkkotunnusrajoitusten lisäksi kaikki muutkin selaimen skripteille normaalisti asettamat rajoitukset. Internet Explorerin osalta tämä turvallisuusaukko on korjattu Internet Explorer 6 Service Pack 2:ssa.

title: Google Drive

text: Google Drivea voi käyttää tietokoneelta, selaimelta tai mobiililaitteilta. Tietokonesovellus on ladattavissa Windowsilla ja Macintoshille. Myös Linux-versio on tulossa. Mobiiliversio on saatavilla Androidille ja iOS:lle. Selainversiota voi käyttää miltä tahansa selaimelta, mutta parhaiten tuettuja ovat Chrome, Firefox, Safari ja Internet Explorer.

title: Windows 10

text: Tehtävänäkymän avulla käyttäjä pystyy vaihtamaan sovellusten ja aktivoitujen virtuaalityöpöytien välillä. Microsoft-tiliin sidoksissa oleva Windows-kauppa helpottaa sovelluksien hallintaa laitteiden välillä. Windows Phone -älypuhelimista tuttu Cortana-avustaja sisältyy Windows 10:een. Käyttöjärjestelmä sisältää natiivin DirectX 12 -tuen sekä uudistetun WDDM 2.0 -näytönohjainajurin. Komentokehote sai uusia kokeellisia ominaisuuksia ja tuen pikanäppäimille (kuten ). Paljon kritiikkiä saanut Internet Explorer korvattiin kokonaan uudella Microsoft Edge -nimeä kantavalla verkkoselaimella, joka aiemmin tunnettiin koodinimellä "Project Spartan". Microsoft toi Edge selaimeen tuen laajennuksille Anniversary Updaten mukana. Tosin käyttöjärjestelmä sisältää edelleen myös Internet Explorer 11 -selaimen perinteisenä työpöytäsovelluksena.

title: LastPass

text: LastPass tukee Internet Explorer-, Mozilla Firefox-, Google Chrome- ja Safari-selaimia. Käyttöjärjestelmistä ohjelma tukee Windowsia, Linuxia, Macia ja monia muita mobiililaitteita. Verkkosivuston ja ohjelmiston kääntäminen toteutetaan vapaaehtoisten voimin.

title: Windows XP

text: XP on myös ensimmäinen Windows, jonka mukana tulee tuoteaktivointitoiminto. Sen tarkoituksena on taistella XP:n laitonta kopiointia vastaan varmistamalla asennuksen yhteydessä XP:n tuotetunnus. Myös tiukemmin käyttöjärjestelmään ja sen käyttöliittymään sisällytetyt Internet Explorer ja Windows Media Player ovat saaneet osansa kritiikistä. Windows XP:tä on erityisesti kritisoitu myös sen heikosta tietoturvasta ja heikkoudesta erilaisia haittaohjelmia, viruksia ja puskurin ylivuotovirheitä vastaan.

title: Euroopan unionin kilpailuoikeudellinen kanne Microsoftia vastaan

text: Tammikuussa 2009 Euroopan komissio ilmoitti, että se ryhtyy tutkimaan Internet Explorerin ja Windows-käyttöjärjestelmän yhteenliittämistä. Komission mukaan Microsoft pyrki sitomaan Windows-käyttäjät käyttämään omaa selaintaan ja tämä aiheutti epäreilua kilpailua selainvalmistajien välillä. Vastauksena Microsoft ilmoitti, että se ei tulisi liittämään Internet Explorer -selainta osaksi Windows 7 -käyttöjärjestelmän Euroopassa myytävää versiota Windows 7 E.

title: WMF-haavoittuvuus

text: Microsoftin mukaan heidän paikkansa poistaa viallisen toiminnallisuuden WMF-haavoittuvuuden sallivasta tiedostosta gdi32. Paikkaamattomia Windowseja käyttävä tietokoneelle suositellaan syvällistä suojausta, joka lieventää tartuntariskiä. Useat lähteet suosittelevat vähentämään seuraavia toimenpiteitä:Tämän SANS Institute Internet Storm Center artikkelin mukaan jonkun muun selaimen kuin Internet Explorerin käyttäminen "voi" tarjota lisäsuojaa haavoittuvuutta vastaan. Asetuksista riippuen nämä selaimet voivat kysyä käyttäjältä vahvistusta ennen .wmf -lisäosan sisältävän kuvan avaamista. Tämä vähentää vain saastuneiden WMF-tiedostojen avaamisia, eikä suojaa haavoittuvuudelta. Selaimet avaavat yhä metatiedoston, jos se on naamioitu toiseen muotoon. On parempi estää kuvien lataukset kokonaan valitsemassasi selaimessa.

title: Microsoft Edge

text: Microsoft Edge (koodinimeltään Project Spartan) on Microsoftin uusin verkkoselain, joka julkaistiin 30. maaliskuuta 2015. Se korvasi Internet Explorerin Windows 10 -käyttöjärjestelmän oletusselaimena. Tosin Windows 10 sisältää edelleen myös Internet Explorer 11 -selaimen perinteisenä työpöytäsovelluksena.

title: Internet Explorer

text: Internet Explorer 6 esiteltiin muutama kuukausi ennen Windows XP:ta, jonka mukaan se on paketoitu. Internet Explorer 6 on viimeinen versio, joka tukee Windows 2000:ta. Internet Explorer 8 on viimeinen versio, joka tukee Windows XP:ta.

title: Windows 98

text: Windows 98 SE (Second Edition) julkaistiin 10. kesäkuuta 1999. Se sisälsi lukuisia parannuksia ja päivityksiä alkuperäiseen Windows 98:n nähden. Windows 98 SE muun muassa päivitti Internet Explorer -selaimen versiosta 4 versioon 5. Myös USB -tukea paranneltiin. Windows 98 SE lisäsi myös Netmeeting 3:n, mahdollisuuden jakaa Internet-yhteys muille lähiverkon koneille sekä DVD-ROM-tuen. DirectX oli päivitetty versioon 6.1.

title: Windows Me

text: Windows Me koostui lähinnä suhteellisen pienistä päivityksistä, kuten Internet Explorer 5.5:stä. Käyttöjärjestelmän mukana tuli myös Windows Media Player 7, jonka oli tarkoitus kilpailla silloista hallitsevaa mediasoitinta, RealNetworksin RealPlayeria, vastaan. Sekä IE 5.5 että Media Player 7 olivat vapaasti ladattavissa Internetistä myös aikaisemmille Windowsin versioille. Windows Me sisälsi myös uuden Windows Movie Maker -ohjelmiston, joka tarjosi perustason videoeditointimahdollisuuden ja oli suunniteltu kotikäyttäjille helppokäyttöisyytensä vuoksi.

title: Internet Explorer

text: Internet Explorer 10 julkistettiin MIX 2011 -tapahtumassa, vain nelisen viikkoa Internet Explorer 9:n valmistumisen jälkeen. Se toimitettiin Windows 8 Developer Previewin mukana. Kyseisessä käyttöjärjestelmässä on mukana sekä perinteinen, että Metro-käyttöliittymässä toimiva yksinkertaistettu versio. Metro-käyttöliittymään perustuva versio ei tue lainkaan plugineita (mm. Adobe Flash, Java, Silverlight), vain HTML5:n ominaisuuksia.

title: Microsoft

text: Vuonna 1995 Microsoft julkaisi Windows 95:n, jossa ulkoasu oli uudistettu modernimmaksi. Järjestelmä sisälsi myös merkittäviä käyttöliittymäuudistuksia (esimerkiksi Käynnistä-painikkeen). Yhtiö julkaisi myös ensimmäisen version Internet Explorer -selaimesta Windows 95 Plus Pack -paketissa elokuussa 1995.

title: Windows NT 4.0

text: Windows NT 4.0:n kanssa käyttäjät voisivat vihdoin käyttää Internet Explorerin 32-bittistä versiota NT-pohjaisessa käyttöjärjestelmässä. Windows NT:n aiemmat versiot tukivat vain Internet Explorerin 16-bittisiä versioita. Microsoft tarjosi Internet Explorerista versioon Internet Explorer 6.0 SP1 saakka Windows NT 4.0 -käyttöjärjestelmille, joissa oli asennettuna Service Pack 6. Windows NT 4.0 esitteli Sysprep-työkalun levykuvien tekemiseen.

title: Vakoiluohjelma

text: Vuodesta 2006 alkaen vakoiluohjelmat ovat olleet yksi suurimmista turvallisuusriskeistä Microsoft Windows -käyttöjärjestelmässä toimiville tietokonejärjestelmille. Asiakkaiden lähettämien kartoituslokien perusteella Spy Sweeperin valmistaja Webroot Software, ilmoitti yhdeksän kymmenestä internetiin yhdistetystä koneesta olevan vakoiluohjelman saastuttama ja että tarkkailluista 86 % kärsii taloudellisia tappioita vakoiluohjelman vuoksi. Tietokoneet, joilla Internet Explorer toimii ensisijaisena selaimena ovat kaikkein alttiimpia tällaisille hyökkäyksille. Tämä johtuu siitä, että IE:n tiivis yhteenliitäntä Windows-järjestelmän kanssa tarjoaa vakoiluohjelmille pääsyn koneen haavoittuvimpiin osiin.

title: Windows XP

text: Windows XP:n tuki päättyi 8. huhtikuuta 2014. Samalla loppui myös Internet Explorer 8:n XP-version sekä MS Office 2003:n tuki.Laitteistovaatimukset käyttöjärjestelmille Windows XP Home Edition ja Windows XP Professional.

title: Selainsodat

text: Netscape hävisi selainsodan lähinnä sen takia, että Microsoft myi Internet Explorer-selainta uusien Windows-käyttöjärjestelmien kanssa samassa paketissa. Lokakuussa 1997 Microsoft julkisti selaimensa version 4.0. Netscapen käyttäjämäärä romahti rajusti vuosina 1998–1999, jolloin Windows 98 levisi maailmalla. Vuonna 1999 julkaistu edeltäjäänsä vakaampi Internet Explorer 5.0 oli selain, joka kukisti Netscapen markkinoilla.

title: ActiveX

text: ActiveX-nimi on liitetty erityisesti Internet Explorer -selaimeen, jonka yhteydessä sitä markkinoitiin. Selaimeen voi liittää ActiveX-komponentteja, jotka käyttävät ActiveX-tekniikkaa. Näillä komponenteilla voidaan lisätä Web-sivuihin, (ja yleisemmin sovelluksiin) toimintoja, kuten animaatioita tai avattavia valikoita. Mm. Windows Update tarkistaa ActiveX-komponentin avulla tietokoneen vaatimat päivitykset.

title: Ovi Musiikki Unlimited

text: Toistaiseksi Nokian musiikkikaupan www-palvelu toimii vain Microsoft Windows -käyttöjärjestelmällä ja Internet Explorer -selaimilla.

title: Lunascape

text: Lunascape on yksi niistä selaimista, jotka kuuluvat tätä artikkelia laadittaessa selainvalinta-valikkoon. Tuo valikko ilmestyy Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmän saapuneitten päivitystietojen muassa. EU määräsi Microsoftin tarjoamaan vaihtoehtoja, omalle Internet Explorer (IE) -selaimelleen.

title: Verkkoselain

text: Vuonna 2003 Microsoft ilmoitti, että sen Internet Explorer -selainta ei enää julkaista erillisenä tuotteena, eikä sitä julkaistaisi enää Macintoshille, vaan se jatkaisi kehitystään Windows-alustan mukana. Kuitenkin 2005 Microsoft ilmoitti, että selaimen versio 7 julkaistaan uuden Windows Vistan lisäksi vanhemmille Windows XP- ja Windows Server 2003 -käyttöjärjestelmille.

title: Internet Explorer

text: Windows 10 -käyttöjärjestelmään on sisällytetty Microsoftin uusi selain Microsoft Edge (Modern UI -sovellus), mutta se sisältää myös Internet Explorer 11 -selaimen perinteisenä työpöytäsovelluksena.

title: Netscape

text: Microsoft loi Windows 95 -käyttöjärjestelmän Netscapen kilpailijaksi aluksi lisäpakettina elokuussa 1995 julkaistun Internet Explorerin, joka sittemmin liitettiin Windows-käyttöjärjestelmään. Tämä johti ns. selainsotiin, joissa Netscape jäi lopuksi häviölle, koska Microsoft jakoi omaa selaintaan ilmaiseksi ja pyrki samanaikaisesti tekemään WWW-sivuista selainriippuvaisia.

title: World Wide Web

text: WWW:n tunnettavuus alkoi levitä laajemmin kuitenkin vasta, kun Marc Andreessenin kehittämä graafinen selain Mosaic julkaistiin vuonna 1993. Mosaic loi standardin, jonka ratkaisuja jäljittelivät myöhemmät selaimet, kuten Netscape Navigator (1994) ja Internet Explorer (1995). Varhaisen WWW:n serverit sekä selailuun käytetyt tietokoneet olivat pääasiassa NeXT-tietokoneita, jotka olivat UNIXiin pohjautuvalla käyttöjärjestelmällä varustettuja korkean suorituskyvyn työasemia. Mosaic sen sijaan julkaistiin UNIXin lisäksi Windowsille sekä Macintoshille ja myös muualla kehitetty Amiga-versio AMosaic ilmestyi jo lokakuussa ennen Macintosh- ja Windows-versioiden 1.0-julkaisua (marraskuu, 1993). Mosaicia edeltävä varhainen selain saattoi esimerkiksi avata kaikki kuvat ja muut linkit uuteen ikkunaan, mutta Mosaic vakiinnutti käytännön, jossa selailu pysyi yhdessä ikkunassa, mikäli käyttäjä ei erikseen halunnut poiketa tästä.

title: Windows Genuine Advantage

text: Monet Windows Update -palvelun ja Microsoft Download Centerin tarjoamat päivitystoiminnot, (esimerkiksi Internet Explorerin ja Windows Defenderin päivitys) eivät käynnisty, ennen kuin käyttöjärjestelmän aitous on varmennettu. Tämä ei kuitenkaan koske tärkeimpiä päivityksiä ("critical updates").

title: Internet Explorer

text: Windows Internet Explorer (aiemmin Microsoft Internet Explorer, lyhenteenä IE) on verkkoselain, joka toimitetaan Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmän mukana. IE:stä on julkaistu versioita myös muille alustoille, kuten Macintoshille, HP-UXille ja Solarikselle. Muita kuin Windows-versiota ei enää kehitetä.

title: Windows 98

text: Windows 98 (tunnettiin koodinimellä "Memphis") on Microsoftin Windows 95 -käyttöjärjestelmää seurannut seuraava 9x-ytimeen perustuva, 25. kesäkuuta 1998 julkaistu graafinen 32-bittinen käyttöjärjestelmä. Se toi mukanaan mm. AGP- ja USB-tuet. Muita ominaisuuksia ovat usean näytön tuki ja WebTV-tuki. Internet Explorer 4.0 on myös sisäänrakennettu Windowsin koodiin eikä selainta voinut poistaa.

title: Internet Explorer

text: Windows 98 sisälsi Internet Explorer 4.0 -version ja Windows 98 Second Edition Internet Explorer 5.0 -version. Windows Me:ssa tuli mukana Internet Explorer 5.5. Versio 5 oli viimeinen joka tuki 16-bittisiä Windowseja, Macintoshia ja Unixia. Siinä esiteltiin ensi kertaa XMLHttpRequest-objekti, joka loi perustan Ajax-tekniikalle, sekä favicon-ikoni verkkosivuille.


query: Mikä on Ranskan suurin hallintoalue?

title: Ranska

text: Ranskalle kuuluu myös merentakaisia hallintoalueita, joista suurin on Ranskan Guayana (ransk. la Guyane française) Karibianmeren etelärannikolla. Lisäksi hallintoalueisiin kuuluu Uuden-Kaledonian saariryhmä (la Nouvelle-Calédonie), Ranskan Polynesia (ransk. la Polynésie française) ja lukuisia muita pieniä saaria ja atolleja ympäri maailmaa. Merentakaisten alueiden yhteenlaskettu pinta-ala on 91927 neliökilometriä.[1] Näin ollen valtion kokonaispinta-ala on 643801 neliökilometriä. Tästä alueesta vesistöä on 3374km². Rantaviivaa valtiolla on 4853 kilometriä.[1]

title: Sartrouville

text: Sartrouville on Ranskan kunta Pariisin luoteisella esikaupunkivyöhykkeellä noin 15 kilometriä Pariisista koilliseen. Se kuuluu Île-de-Francen hallintoalueen Yvelinesin departementtiin, jonka toiseksi suurin kaupunki se on asukasluvulla 51 713 (2012).

title: Englannin hallintoalueet

text: Englanti on vuodesta 1994 ollut jaettuna yhdeksään hallintoalueeseen (), jotka toimivat maassa aluehallinnon suurimpina yksiköinä. Niillä on varsin vähän valtaa, eikä demokraattisesti valittua edustusta. Ainoastaan Suur-Lontoon alueella on vaaleilla valittu Lontoon kaupunginvaltuuston () joka toimii yhdessä pormestarin kanssa johtaman Suur-Lontoon yleishallintoviranomaisen () kanssa.

title: Etelä-Eleuthera

text: Etelä-Eleuthera on Bahaman hallintoalue, joka sijaitsee Eleutheran saaren eteläosassa. Hallintoalueen keskus ja suurin kaupunki on vajaan tuhannen asukkaan Rock Sound. Koko hallintoalueella asuu 2 921 asukasta.

title: Maripasoula

text: Maripasoula on kunta Ranskan Guayanan departementissa ja hallintoalueella Ranskassa Etelä-Amerikassa. Kunta kuuluu Saint-Laurent-du-Maronin arrondissementtiin ja Maripasoulan kantoniin. Kunnassa oli 7 568 asukasta vuoden 2009 väestönlaskennassa ja väestötiheys oli 0,4 as./km². Pinta-alaa Maripasoulalla on 18 360 neliökilometriä. Näin ollen Maripasoula on pinta-alaltaan Ranskan suurin kunta.

title: Mérignac (Gironde)

text: Mérignac [meʁiˈɲak] on Ranskan kunta Akvitanian hallintoalueella Gironden departementin Bordeaux’n arrondissementissa. Kunta on Bordeaux’n kaupungin suurin esikaupunki, ja siellä sijaitsee Bordeaux’n kansainvälinen lentoasema. Vuoden 2012 väestölaskennan mukaan Mérignac’ssa oli 66 660 asukasta.

title: Marne (departementti)

text: Marne on Ranskan departementti numero 51. Se on saanut nimensä Marne-joen mukaan. Departementti sijaitsee Pohjois-Ranskassa Champagne-Ardennen hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 8 162 neliökilometriä ja siellä on 565 840 asukasta (vuonna 2006). Marnen pääkaupunki on Châlons-en-Champagne, mutta Reims on Marnen suurin kaupunki. Marne on jaettu edelleen viiteen arrondissementtiin, 44 kantoniin ja 619 kuntaan.

title: Strasbourg

text: Strasbourgia on kutsuttu Ranskan ja Saksan sodanjälkeisen sovittelun symboliksi.[22][27] Strasbourg kuuluu Ranskan ja Saksan muodostamaan yhteiseen Strasbourg-Ortenaun hallintoalueeseen (, ), johon kuuluu lisäksi alueita Saksan puolella Ortenaukreisin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa.[29] Hallintoalueen alueella elää noin 900000 henkeä.[9]

title: Pohjoinen hallintoalue (Israel)

text: Pohjoinen hallintoalue (), on yksi Israelin kuudesta hallintoalueesta. Sen pinta-ala on 4478 km², josta Golanin kukkulat ovat 1154 km², ja väestötiheys 265/km². Alueen hallintokeskus ja suurin kaupunki on Nasaret. Israelin tilastokeskuksen mukaan alueen asukkaista 52,5 % on arabeja, 44,2 % juutalaisia ja 3,3 % luokittelemattomia.

title: Crécyn taistelu

text: Crécyn taistelu (26. elokuuta 1346) oli satavuotisen sodan ensimmäisiä suuria taisteluita. Se päättyi englantilaisten voittoon ranskalaisista. Taistelu käytiin Pohjois-Ranskassa Sommen hallintoalueella lähellä "Crécy-en-Ponthieu"ta. Taistelussa käytettyjen uusien aseiden ja taktiikoiden johdosta sitä on pidetty yhtenä ensimmäisistä ritarilaitoksen lopun enteistä.

title: Baden-Württemberg

text: Baden-Württemberg muodostuu historiallisista Badenin, Hohenzollernin ja Württembergin osavaltioista. Toisen maailmansodan jälkeen miehitysvallat perustivat alueelle kolme uutta osavaltiota: Württemberg-Baden (USA), Württemberg-Hohenzollern (Ranska) ja Baden (Ranska). Nämä yhdistettiin vuonna 1952 Baden-Württembergiksi, joka on jaettu neljään hallintoalueeseen (Regierungsbezirk): Freiburg, Karlsruhe, Stuttgart ja Tübingen. Hallintoalueet on jaettu edelleen 35 piiriin ja yhdeksään piirivapaaseen kaupunkiin.

title: Poitou-Charentes

text: Poitou-Charentes on yksi Ranskan entisestä 26:sta hallintoalueesta läntisessä Keski-Ranskassa. Poitou-Charentesin muodostaneet neljä departementtia (Charente, Charente-Maritime, Deux-Sèvres ja Vienne) ovat nykyisin osa laajempaa Uuden-Akvitanian hallintoaluetta.

title: Ranskan Polynesia

text:
Ranskan Polynesia on Ranskan merentakainen paikallishallintoalue, jossa pätee Ranskan perustuslaki ja ranskalainen oikeusjärjestelmä. Ranskan Polynesian kansalaiset ovat Ranskan kansalaisia. Tästä huolimatta se ei kuulu Euroopan unioniin. Valtionpäämies on Ranskan presidentti, jota edustaa paikallisesti tasavallan suurkomissaari. Paikallisemmin hallintoa johtaa Ranskan Polynesian presidentti. Ranskan presidentti nimittää suurkomissaarin Ranskan sisäministeriön suositusten mukaisesti. Hallintoalueen parlamentin jäsenet valitsevat alueen presidentin ja parlamentin puhemiehen viiden vuoden kaudelle. Hallintoalueen parlamentti (Assemblée de la Polynésie française) on yksikamarinen ja siihen kuuluu 57 jäsentä. Jäsenet valitaan kansanäänestyksellä viiden vuoden välein. Ranskan Polynesia lähettää myös kaksi edustajaa Ranskan kansalliskokoukseen.Ranskan Polynesia on alueen varakkaimpia valtioita. Vuoden 2004 arvion mukaan Ranskan Polynesian bruttokansantuote oli 4,718 miljardia Yhdysvaltain dollaria, eli henkeä kohden 18 000 dollaria. Ranskan Polynesian talouskasvuun on vaikuttanut voimakkaasti turismin tuomat tulot sekä Ranskalta saatava taloudellinen tuki. Aktiiviväestön työttömyysluku on virallisesti noin 11 prosenttia, mutta sillä ei ole sinänsä merkitystä, sillä joillain alueilla ei ole lainkaan työmarkkinoita väestön ollessa pääasiassa omavaraista. Kuitenkin esimerkiksi pääkaupunki Papeetessa työttömyys on aiheuttanut samanlaisia sosiaalisia ongelmia kuin muualla maailmassa. Vuonna 1962 Ranska sijoitti sotilashenkilökuntaa saarille, ja siitä lähtien suuri osa työväestöstä oli sotilaallisten tahojen työllistämää. Ranskan lopettaessa ydinkokeensa vuonna 1996 sotilaallinen osuus taloudesta väheni tuntuvasti. Noin neljänneksen bruttokansantuotteesta tuottaa matkailu, joka on suurin ulkomaisen valuutan lähde saarilla. Muita tulonlähteitä ovat helmien viljely ja kaupallinen kalastus. Pieni tuotantosektori käsittelee pääasiassa maataloustuotteita. Ranskan Polynesian valuutta on CFP-frangi (XPF).
Ranskan Polynesiassa on yhteensä yli 50 lentokenttää, joista valtaosalla on päällystetty kiitotie. Faa’an kansainvälinen lentoasema sijaitsee Tahitilla. Alueen sisäisessä lentoliikenteessä toimivat Air Tahiti ja Air Moorea. Ainoastaan Air Tahiti Nui hoitaa kansainvälisiä lentoja. Lisäksi useilla ulkomaalaisilla lentoyhtiöillä on toimisto Papeetessa. Tieverkostoa saarilla on yli 2 500 kilometriä, josta vuonna 1999 päällystämätön osuus käsitti noin 850 kilometriä. Parhaat tieyhteydet ovat Seurasaarilla, joista pääosalla on melko hyväkuntoinen tie, joka kiertää saaren ympäri. Sisämaahan johtavat tieyhteydet ovat yleensä huonommat. Ranskan Polynesiassa on oikeanpuoleinen liikenne, ja onnettomuustilastot ovat melko synkät varsinkin syrjäisemmillä alueilla. Suurten saarten välillä on säännölliset vesi- ja lentoliikenneyhteydet. Jotkut rahtialukset kuljettavat maksusta myös matkustajia, millä on suuri merkitys esimerkiksi Tahitin ja Tuomatusaarten välisessä liikenteessä.

title: Saint-Paul

text: Saint-Paulin (epävirallisesti myös St Paul ja Saint-Paul de la Reunion) kaupunki sijaitsee Réunion saarella, joka on Ranskan merentakainen departementti ja hallintoalue Intian valtamerellä Madagaskarin itäpuolella. Osana Ranskaa se on myös osa Euroopan unionia ja euroaluetta. Vuoden 2009 arvion mukaan koko saarella oli noin 827 000 asukasta. Saint-Paulin kaupunki toiseksi suurin kaupunki Reunion-saarella.

title: Rhône-Alpes

text: Rhône-Alpes [ʁon.alp] (arpitaaniksi "Rôno-Arpes") on yksi Ranskan 26:sta hallintoalueesta. Rhône-Alpes sijaitsee Itä-Ranskassa. Sen pääkaupunki Lyon on Ranskan toiseksi suurin metropolialue Pariisin jälkeen. Hallintoalue on nimetty Rhônejoen ja Alppien mukaan.

title: Wrexham (county borough)

text:
Wrexham County Borough () on yksi Walesin hallintoalueista. Se sijaitsee maan koillisosassa Englannin rajalla ja sen pääkaupunki on Wrexham. Hallintoalueella on arviolta 136 647 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 503,77 neliökilometriä.
Wrexhamin hallintoalue muodostettiin vuonna 1996, kun suurin osa Wrexham Maelorin hallintoalueesta ja muutama kunta Glyndŵrin hallintoalueesta liitettiin yhteen.

title: Le Tampon

text: Le Tampon [lə tɑ̃pɔ̃] on kunta ja kaupunki Ranskalle kuuluvalla Réunionin merentakaisella hallintoalueella. Se sijaitsee Réunionin saaren eteläosan sisämaassa ja on saaren neljänneksi suurin kaupunki. Vuoden 2012 väestölaskennan mukaan Le Tamponissa oli 75 631 asukasta.

title: Saint-Martin (Ranska)

text: Saint-Martin, virallisesti Saint-Martinin yhteisö (ransk. "Collectivité de Saint-Martin"), on Ranskan merentakainen paikallishallintoalue (ransk. "Collectivités d’outre-mer"). Siihen kuuluu kaksi kolmasosaa Saint-Martinin saaresta, eteläisin kolmannes muodostaa Alankomaihin kuuluvan Sint Maartenin. Hallintoalueen pinta-ala 53 neliökilometriä ja asukkaita on noin 32 000 (2016). Hallintoalueen pääkaupunki on Marigot.

title: Eteläinen hallintoalue (Israel)

text: Eteläinen hallintoalue on yksi Israelin kuudesta hallintoalueesta ja se on suurin ja harvaan asutuin hallintoalue Israelissa. Sen väkiluku on 1 002 400. Sen pääkaupunki on Beersheba ja suurin kaupunki Ashdod. Asukkaista arviolta 86 % on juutalaisia ja 14 % arabeja.

title: Bretagne

text: Bretagne , bretonin kielellä Breizh, on yksi Ranskan 18 hallintoalueesta. Se käsittää matalavuorisen niemimaan Ranskan länsirannikolla Englannin kanaalin ja Biskajanlahden välissä. Pääkaupunki on Rennes, joka on myös 207 922 asukkaallaan alueen suurin kaupunki. Muita suuria kaupunkeja ovat Brest (142 722 as.), Quimper (63 961 as.), Lorient (58 135 as.) ja Vannes (52 984 as.). Nykyisen Bretagnen pinta-ala on 27 209 km², ja sen asukasluku oli vuonna 2007 3 120 288. Historiallisesti Bretagne on käsittänyt myös osia nykyisestä Pays de la Loiresta ja sen pääkaupungin Nantesin; alue mielletään edelleen joissain yhteyksissä osaksi Bretagnea.

title: Chalon-sur-Saône

text: Chalon-sur-Saône ([ʃalɔ̃ syʁ soːn], ) on Ranskan kunta Burgundin hallintoalueen Saône-et-Loiren departementissa. Noin 44 500 asukkaallaan se on departementtinsa suurin ja Burgundin alueen toiseksi suurin kunta Dijonin jälkeen. Se on osa vuonna 2004 muodostettua 38 kunnan yhteenliittymää "Communauté d'agglomération Le Grand Chalon", jonka yhteinen asukasluku on noin 110 000.

title: Île-de-France

text: Île-de-France ( < frankin kielen "Liddle Franke", "Pieni Ranska") on yksi Ranskan 26 hallintoalueesta. Sen pääkaupunki on Pariisi. Alue koostuu Pariisin metropolialueesta, ja se on 12 012 neliökilometrin laajuinen. Île-de-France on Ranskan väkirikkain alue; sen väkiluvuksi on arvioitu lähes 12 000 000 (2012). Se perustettiin vuonna 1976, jolloin alue korvasi vuonna 1961 luodun Pariisin hallintoalueen.

title: Lyon

text: Lyon /ljɔ̃/ on kaupunki itäisessä Ranskassa. Sen asukasluku on noin 509 233 (2014) ja esikaupungit mukaan luettuina yli 1,7 miljoonaa (2006). Lyonin metropolialue on Ranskan toiseksi suurin. Lyon on Rhônen ja Lyon Metropoliksen departamentin Auvergne-Rhône-Alpesin hallintoalueen ja nykyään epävirallisen Lyonnais’n provinssin pääkaupunki. Kaupungin keskusta sijaitsee Rhônen ja sen sivujoen Saônen yhtymäkohdassa. Lyonissa on kolme yliopistoa.

title: Saint-Quentin

text: Saint-Quentin [sɛ̃ kɑ̃t̪ɛ̃] on Ranskan kunta ja noin 56 000 asukkaan kaupunki Somme-joen varrella Ranskan pohjoisosassa, noin 130 kilometriä Pariisista koilliseen. Se kuuluu Hauts-de-Francen hallintoalueen Aisnen departementtiin ja on sen ylivoimaisesti suurin kaupunki.

title: Brive-la-Gaillarde

text: Brive-la-Gaillarde [bʁiv la ɡajaʁd], usein pelkkä Brive, on Ranskan kunta Limousinin hallintoalueen Corrèzen departementissa ja sen suurin kaupunki, asukasluvultaan noin 47 500. Departementin prefektuuri sijaitsee kuitenkin Tullessa. Brive on Limousinin alueen toiseksi väkirikkain kaupunki Limogesin jälkeen.

title: Keski-Israelin hallintoalue

text: Keski-Israelin hallintoalue () on yksi Israelin kuudesta hallintoalueesta. Hallintoalueen pääkaupunki on Ramla, suurin kaupunki on Rishon LeZion. Center Districtin asukasluku vuonna 2005 oli 1 613 700. Israelin tilastokeskuksen mukaan asukkaista 88 % on juutalaisia, 8 % arabeja ja 4 % luokittelemattomia (suurin osa on venäläisiä joilla on juutalaisia sukujuuria).

title: Midi-Pyrénées

text: Alueen väkiluku on 2,7 miljoonaa ja on pinta-alaltaan (45 348 km²) Ranskan suurin hallintoalue Euroopan mantereella.

title: Ashantin hallintoalue

text: Ashanti on yksi Ghanan kymmenestä hallintoalueesta. Se sijaitsee Keski-Ghanassa sisämaalla. Yli puolet hallintoalueesta on päiväntasaajan kostealla metsävyöhykkeellä. Ihmisen toiminnan ja maastopalojen takia metsä on muuttunut savanniksi varsinkin hallintoalueen koillisosassa. Ashantin alueella on Ghanan suurin järvi, Bosomtwe, ja useita pienempiä järviä ja jokia.

title: Pohjois-Andros

text: Pohjois-Andros on yksi Bahaman hallintoalueista. Se kattaa Androsin saaren pohjoisosan, ja on pinta-alaltaan saarivaltion suurin. Hallintoalue on perustettu vuonna 1996, kun Andros jaettiin useampaan osaan. Pohjois-Androsin hallinnollinen keskus on Nicholls Town. Hallintoalueen asukasluku on 3 854.

title: Northern Ghana

text: Northern Ghana on yksi Ghanan kymmenestä hallintoalueesta. Vuodesta 2009 asti, se on jaettu 20 piiriin. Hallintoalueen pääkaupunki on Tamale. Northern Ghana on pinta-alaltaan suurin hallintoalue Ghanassa.


query: Milloin Palestiina on perustettu?

title: Palestiina (alue)

text: Palestiinan alueella on ollut asutusta jo 8000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Tuolloin paikalliset ihmiset harjoittivat viljelyä ja heillä oli kotieläimiä.[2][3]

title: Lammainen

text: 1940-luvulla Harjavaltaan perustetun Outokummun kuparisulaton työntekijöiden asuinalueita suunniteltiin arkkitehti Alvar Aallon laatimassa Kokemäenjoenlaakson aluesuunnitelmassa Torttilan lisäksi myös Lammaisiin, mutta suunnitelmaa ei milloinkaan toteutettu.

title: Palestiina (valtio)

text: Palestiina on merkittävä työllistäjä, sillä on palveluksessaan 30000 poliisia ja lähes saman verran virkamiehiä. Israel, Euroopan unioni ja Yhdysvallat antoivat huhtikuuhun 2006 asti huomattavaa rahallista tukea palestiinalaishallinnolle.[2]

title: Palestiina (valtio)

text: Palestiina Palestiinalaiset Palestiinalaishallinnon vaalit Palestiinan pakolaisuus Ihmisoikeudet Palestiinassa

title: Stenbergan linna

text: Albrektia seurannut kuningatar Margareeta I takavarikoi linnan, ja vuonna 1438 kruunu lahjoitti kartanon Maskunjokilaaksoon perustetun Armonlaakson (, ) birgittalaisluostarin haltuun. Reformaation myötä kartano peruutettiin jälleen luostarilta kruunulle vuonna 1556. Tarkalleen ei tiedetä, miloin linna on raunioitunut.

title: Palestina (Huila)

text: Palestina on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Huilan departementissa, Andeilla. Lähellä sijaitsevia kuntia ovat Pitalito ja Acevedo. Palestina rajoittuu Caucan departementtiin etelään päin mentäessä. Neivaan on matkaa 205 kilometriä. Palestina on Huilan nuorin kunta. Sen perusti presbyteeri Camilo Trujillo Silva vuonna 1937. Palestinan nimi oli ennen ”Agua Azul”. Kunnan nykyinen nimi on saanut inspiraationsa Raamatusta. Palestina kuului jonkin aikaa Pipaliton kuntaan, minkä jälkeen siitä tuli itsenäinen kunta 1980-luvulla. Palestinassa asuu 11 565 ihmistä, joista enemmistö on alle 40-vuotiaita. Valtaosa Palestinan asukkaista on miespuolisia.

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Palestiina kesäolympialaisissa 2016

text: Palestiina osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kuusi urheilijaa neljässä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi kestävyysjuoksija Mayada Al-Sayad. Kuuden hengen joukkue oli Palestiinan olympiahistorian suurin.

title: Palestiina (alue)

text: Väkivallan ja terrorismin aallon jälkeen brittiarmeija vetäytyi alueelta ja juutalaiset julistivat 14. toukokuuta 1948 alueelle perustetuksi Israelin valtion. Alueella jo edellisestä vuodesta lähtien velloneet väkivaltaisuudet kärjistyivät täysmittaiseksi Israelin itsenäisyyssodaksi, kun arabimaat hyökkäsivät itsenäisyysjulistuksen jälkeisenä päivänä estääkseen juutalaisvaltion synnyn. Israelin puolustusvoimat kukistivat arabiliiton ja valtasivat lisäalueita. Samassa yhteydessä alueelta pakeni suuri määrä arabipakolaisia. Seuraus oli se, että Israelin alue laajeni.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Lapinjärven kirkko

text: Ei ole täyttä selvyyttä, milloin Lapinjärven kappeliseurakunta on syntynyt, sillä 1300-luvulla se on kuulunut Pernajan kappeliseurakuntaan. Vuonna 1414 mainitaan Pyhän Laurin kappeli, jonka arvioidaan sijainneen Ingermaninkylässä, josta se on myöhemmin 1400-luvulla siirretty Kirkonkylään: Matiaksen kappeli kirkonkylästä mainitaan vuoden 1556 asiakirjassa. Kappeli on perustettu siksi, että lapinjärveläisten ei olisi tarvinnut lähteä Pyhtäälle tai Pernajaan kirkkoon.

title: Ojibwayt

text: Klaanit olivat eksogaamisia, joka merkitsi sitä, että ojibwat eivät saaneet ottaa puolisoa omasta klaanistaan, mutta olivat vapaita naimaan klaaniensa ulkopuolelta. Kauriitten klaani rikkoi tämän säännön solmimalla avioliittoja keskenään. Ojibwojen suullisen perimätiedon mukaan tämän luonnonlain rikkominen sai Suuren hengen kiukuspäissään tuhoamaan koko kauriitten klaanin, jota ei milloinkaan enää perustettu uudelleen.

title: Muslimiveljeskunta

text: Muslimiveljeskunta on useiden Lähi-idän islamististen järjestöjen nimitys. Ensimmäinen perustettiin Egyptiin 1928, ja sen jälkeen Muslimiveljeskuntia on perustettu muun muassa Syyriaan, Palestiinaan ja Jordaniaan.

title: Palestiina (alue)

text: Toisen maailmansodan Euroopan vainojen jäljiltä Palestiina vastaanotti 100000 juutalaista laivapakolaista lisää. Vuonna 1946 juutalaisten lukumäärä Palestiinassa oli jo 600000. Suurin osa uusista maahanmuuttajista tai heidän jälkeläisistään oli saapunut Palestiinaan laittomasti eli ilman laillisia muuttopapereita, viisumia tai pätevää passia.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

text: Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia.

title: Palestine Exploration Fund

text: Järjestön julkaisema "Palestine Exploration Quarterly" on ilmestynyt vuodesta 1869.

title: Pirullista peliä

text: Andrew Wyke (Olivier) on menestyvä ja ikääntyvä rikoskirjailija, jonka suuri kartano on täynnä erilaisia yllättäviä mekanismeja, liikkuvia nukkeja ja pelivälineitä. Hän on kutsunut vaimonsa rakastajan, italialaissukuisen kampaamonomistaja Milo Tindlen (Caine) luokseen. Andrew kertoo kyllästyneensä vaimoonsa ja pyytää Miloa huolehtimaan tästä. Suunnitelman rahoittamiseksi ja kalliista maustaan tunnetun vaimon elättämiseksi Andrew ehdottaa, että Milo varastaisi hänen korujaan kartanosta, myisi ne ulkomailla ja Andrew saisi puolestaan korvauksen vakuutusyhtiöltä. Milo epäröi mutta lopulta suostuu ja joutuu houkutelluksi monimutkaiseen peliin, jonka tarkoitukseksi hän aluksi luulee ryöstön harjoittelun. Kun kassakaappi on avattu, Andrew uhkaakin Miloa aseella ja kertoo ampuvansa tämän lavastettuaan hänet pelin avulla varkaaksi. Andrew näyttää ampuvan Miloa päähän.

title: UNRWA

text: UNRWA (United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East) on 1950 perustettu Yhdistyneiden kansakuntien järjestö, jonka vastuulla ovat palestiinalaiset pakolaiset. Järjestö oli alun perin perustettu väliaikaiseksi. Sen tehtävä on tarjota koulutus-, terveys- ja sosiaalipalveluja rekisteröityneille palestiinalaispakolaisille. Rekisteröityneitä pakolaisia on vuoden 2014 tietojen mukaan 4,8 miljoonaa.

title: Elias Katz

text: Elias Katz (22. kesäkuuta 1901 Turku – 26. joulukuuta 1947 Palestiina) oli suomenjuutalainen, myöhemmin Palestiinaan muuttanut keskimatkojen juoksija ja olympiavoittaja.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Holokausti

text: Kun liittoutuneiden joukot vapauttivat keskitysleirit vuonna 1945, niillä oli yhä tuhansia nälkiintyneitä ja sairaita vankeja. Euroopassa oli edelleen juutalaisvastaisuutta, ja monet selviytyjistä pelkäsivät paluuta kotimaihinsa. Puolassa juutalaisvainot jatkuivatkin sodan jälkeen, ja niistä suurimmassa, Kielcen pogromissa 1946 tapettiin 42 juutalaista. Kymmenet tuhannet kodittomat siirtyivätkin läntiseen Eurooppaan perustettuihin pakolaisleireihin, joita hallinnoivat YK sekä Yhdysvaltain, Britannian ja Ranskan armeijat. Pakolaisilla oli aluksi vaikea saada lupaa muuttaa Yhdysvaltoihin tai Palestiinaan, ja Britannia käännytti Palestiinaan pyrkiviä laivoja ja pidätteli pakolaisia Kyprokseen perustamillaan leireillä. Kun Israelin valtio perustettiin toukokuussa 1948, maahan alkoi muuttaa juutalaispakolaisia, ja vuoteen 1953 mennessä maahan oli muuttanut ehkä jopa 170 000 sodassa kodittomaksi jäänyttä juutalaista. Myös Yhdysvaltoihin päästettiin vuosina 1945–1952 kymmeniä tuhansia juutalaisia, ja juutalaispakolaisia muutti myös muihin länsimaihin, Australiaan, Amerikkaan ja Etelä-Afrikkaan.

title: Beriha

text: Beriha tai Bricha () oli toisen maailmansodan jälkeen vaikuttanut maanalainen järjestö, joka salakuljetti juutalaisia Euroopasta Palestiinaan. Beriha salakuljetti vuosina 1944–1948 noin 250 000 juutalaista Palestiinaan.

title: Palestiina (valtio)

text: Palestiina (), virallisesti Palestiinan valtio () (entiseltä nimeltään Palestiinalaishallinto ())[1] sijaitsee Länsirannalla ja Gazan kaistalla Aasian Lähi-idässä. Palestiinan pinta-ala on noin 6000km² ja väkiluku noin 3,8 miljoonaa. Valtion pääkaupunki on Ramallah Länsirannalla ja Gazan kaistan keskuksena Gazan kaupunki.

title: Palestiina

text: Palestiina voi viitata:

title: Palestiina olympialaisissa

text: Palestiina osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Atlantassa 1996 ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialsissa sen jälkeen. Maa ei ole saavuttanut olympialaisissa mitali- eikä pistesijoja. Talvikisoihin se ei ole osallistunut.

title: Joseph G. Burg

text: Burg on yksi historian tunnetuimmista juutalaisista holokaustin kieltäjistä. Burgin mukaan Yhdysvaltojen juutalaissionistit olivat toisen maailmansodan takana rahoittamalla kumpaakin osapuolta tarkoituksenaan saada perustettua Israel Palestiinaan, joka oli Burgin mukaan mahdollista vain ison sodan kautta. Hän kirjoitti useita kirjoja ja kirjoituksia holokaustirevisionismista, jotka joutuivat useimmiten aiheensa takia sensuurin käsiin. Burg tuli viimeistään tunnetuksi vuonna 1988, kun hän todisti Toronton järjestyksessään toisessa Ernst Zündel -oikeudenkäynnissä puolustusasianajaja Douglas Christien kahdentenatoista todistajana Zündelin hyväksi.

title: Palestiina kesäolympialaisissa 2012

text: Palestiina osallistui Lontoon olympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, jota edusti viisi urheilijaa kolmesta eri lajista. Lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Maher Abu Remeleh ja päättäjäisissä juoksija Woroud Sawalha. Mitaleita Palestiina ei saavuttanut.

title: Palestiina (alue)

text: Palestiina () on alue Lähi-idässä. Nykyään Palestiinalla tarkoitetaan tavallisimmin arabien asuttamia Gazan ja Länsirannan alueita, mutta historiallisesti Palestiinaan on luettu myös nykyisen Israelin alue sekä osa Jordaniaa, Libanonia ja Syyriaa. Vuosina 1922–1947 Palestiinan brittiläinen mandaattialue käsitti nykyisen Israelin, Jordanian (vuoteen 1946 saakka) sekä Gazan ja Länsirannan.[1]

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.

title: Palestine Exploration Fund

text: Palestine Exploration Fund (PEF) on brittiläinen järjestö, joka perustettiin 1865 alkuperäisenä tarkoituksenaan edistää Palestiinan ja Levantin alueen arkeologista ja muuta tieteellistä tutkimusta.


query: Milloin Charles de Gaulle ylennettiin kenraaliksi?

title: Charles de Gaulle

text: De Gaulle nimitettiin tilapäisesti prikaatinkenraalin tehtävään (tätä tehtävänimitystä ei seurannut prikaatikenraalin sotilasarvo) 1. kesäkuuta 1940. Pääministeri Paul Reynaud nimitti hänet kabinettinsa sota-asioiden alivaltiosihteeriksi. Pääministerin kabinetin jäsenenä hän vastusti antautumista saksalaisille ja jätti tehtävänsä 15. kesäkuuta 1940, kun marsalkka Pétain nousi valtaan. de Gaulle ei hyväksynyt Pétainin pyrkimyksiä saada aikaan rauha saksalaisten kanssa. Tämän jälkeen hän poistui maasta ja siirtyi Isoon-Britanniaan.

title: A. F. Airo

text: Syyskuussa vuonna 1920 Airo siirrettiin yleisesikuntaan ja komennettiin upseerien täydennyskoulutukseen Ecole speciale militaireen, Saint-Cyrin kadettikouluun Ranskaan. Vuoden kuluttua hän jatkoi opintojaan Ranskan sotakorkeakoulussa, École Supérieure de Guerressä. Nuoremman kurssin oppilaita oli muuan tuleva panssaridivisioonan komentaja, kenraali ja presidentti Charles de Gaulle. Vuonna 1921 Airo ylennettiin kapteeniksi. Vuoden 1923 syksyllä hän palasi yleisesikuntaan ja ylennettiin 6. joulukuuta majuriksi. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Aino Vilhelmiina Vuoren kanssa. Sittemmin perheeseen syntyi kaksi tytärtä, Aila vuonna 1926 ja Anja 1928.

title: Place Charles de Gaulle

text: Aukio sai nykyisen nimensä Charles de Gaullen muistoksi 13. marraskuuta 1970, muutama päivä hänen kuolemansa jälkeen, mutta sen vanha nimi "Place de l’Étoile", joka tarkoittaa "tähtiaukiota", on edelleen epävirallisesti yleisessä käytössä. Aukion alla sijaitsevalla metroasemalla on sen molempiin nimiin perustuva yhdistelmänimi "Charles-de-Gaulle-Étoile".

title: Charles de Gaulle

text: Ranska oli ollut perustamassa Euroopan hiili- ja teräsyhteisöä sekä myöhemmin Euroopan talousyhteisöä (EEC). Britit olivat jättäytyneet aluksi tämän yhdentymisen ulkopuolelle ja perustaneet vapaakauppa-alueen (EFTA). 1960-luvulla Britanniassa kuitenkin haluttiin liittyä voimakkaasti kehittyvään EEC:hen. Esteeksi nousi kenraali de Gaulle, jolle perustuslain mukaan maan ulkopolitiikka kuului, ja joka esitti vetonsa brittien pyrkimyksille ja jo valmiiksi neuvotelluille sopimuksille.

title: Michel Debré

text: Ranskan vapautuksen jälkeen Debré toimi tasavallan edustajana Angersissa. Hän oli aikanaan laatinut Charles de Gaullen pyynnöstä listan prefekteistä, jotka tulisi vapauttamisen yhteydessä korvata. Vuonna 1945 kenraali de Gaulle valtuutti hänet toimimaan väliaikaisessa hallituksessa tehtävänään hallinnon uudistaminen. Tässä yhteydessä hän perusti Kansallisen hallintokoulun (École nationale d’administration, ENA), jonka ajatuksen Jean Zay oli esittänyt jo ennen toista maailmansotaa.

title: Place Charles de Gaulle

text: Charles de Gaullen mukaan on nimetty myös Pariisin uusin silta, vuosia 1994–1996 valmistunut pont Charles de Gaulle, joka sai nimensä kaupunginhallituksen päätöksellä 29. marraskuuta 1990. Se on kuitenkin toisella puolella kaupunkia ja johtaa 12. arrondissementista 13. arrondissementtiin.

title: Gabonin taistelu

text: Kenraali Charles de Gaulle saapui Doualaan 8. lokakuuta 1940 ja julkisti 12. lokakuuta suunnitelmansa Ranskan päiväntasaajan Afrikan valtaamisesta. De Gaullen tarkoituksena oli käyttää aluetta Libyaan suunnatun hyökkäyksen tukialueena, minkä vuoksi hän teki tiedustelumatkan Tšadiin selvittääkseen alueen tilanteen.

title: Charles de Gaulle

text: Ranskan alueen vapautumisen myötä de Gaulle joudutti kolmannen tasavallan uudelleenkäynnistämistä ja Vichyn hallituksen lakkauttamista. Sodan jälkeen hän toimi myös nimetyn Väliaikaishallituksen pääministerinä syyskuusta 1944 20. tammikuuta 1946 asti. Poliittisen linjapuheensa, jossa hän hahmotteli Ranskan tulevaisuutta, kenraali de Gaulle piti Bayeux'ssa 16. kesäkuuta 1946.

title: Charles de Gaulle

text: Huolimatta pettymyksistään omiin sotilaallisiin kykyihinsä, de Gaulle jatkoi sotilasuraansa, toimien aluksi esikuntakenraali Maxime Weygandin ja sitten kenraaliksi kohonneen Philippe Pétainin alaisuudessa.

title: Charles de Gaulle

text: Kenraali de Gaulle erosi poliittisten puolueiden välisten kiistojen vuoksi. Syynä kiistoihin oli eritoten ns. neljännen tasavallan perustuslain, jota hän paheksui, hyväksyminen, sillä hän uskoi sen antavan tulevassa tasavallassa parlamentille liikaa valtaa.

title: Place Charles de Gaulle

text: Teoksessaan "Les Champs-Élysées" Rolando Pozzo di Borgo mainitsee, että hän itse oli vuonna 1968 halunnut Napoleonin lähestyvän 200-vuotispäivän kunniaksi nimetä Place de l’Étoilen "Napoleonin aukioksi" (Place Napoléon). Tuolloin hän päätti kuitenkin kysyä asiasta kenraali de Gaullen mielipidettä. Tämä kuitenkin torjui ehdotuksen sanomalla asiaa enempää kommentoimatta, ettei aukion nimeä pitänyt muuttaa. Alain Poher oli myöhemmin lounaalla senaatissa ilmaissut syynkin: de Gaulle oli sotilas, ja hänelle Place de l’Étoile oli ennen kaikkea tuntemattoman sotilaan haudan paikka. Samoin kuin sotilaan nimeä ei tiedetä, ei aukiotakaan pitänyt nimetä kenenkään tietyn henkilön mukaan, vaan sen säilytettävä kaikkien Ranskan puolesta kuolleiden miesten muisto.

title: Place Charles de Gaulle

text: Charles de Gaulle kuoli 9. marraskuuta 1970 Colombey-les-Deux-Églises'ssä. Muutamaa päivää myöhemmin, 13. marraskuuta, Place de l’Étoilen nimi muutettiin virallisesti Place Charles de Gaulleksi.

title: André Malraux

text: Vuodesta 1945 alkaen hänet liitettiin voimakkaasti kenraali Charles de Gaulleen, koska toimi tämän ensimmäisen hallituksen propaganda- ja informaatioministerinä. Hän osallistui de Gaullen kanssa tämän perustaman puolueen, Rassemblement du peuple français (RPF), luomiseen ja vastasi puolueen tiedottamisesta vuosina 1947 ja 1954. Hän toimi myös viidennen tasavallan kulttuuriministerinä vuodet 1959–1969.

title: Charles de Gaulle

text: Vaaleja edelsivät suuret mielenosoitukset de Gaullen ja hänen politiikkansa puolesta. Vaaleissa gaullistit saivatkin murskavoiton, kansalliskokouksen 487 paikasta 358 paikkaa tuli heidän ryhmälleen. Tämän seurauksena kenraali jatkoi tehtävässään ja uudisti perusteellisesti hallituksensa.

title: Charles de Gaulle

text: Kenraali de Gaullella oli mielenkiintoinen tapa ärsyttää muita ihmisiä omalla suorasukaisella esiintymisellään ja vähemmän diplomaattisilla kannanotoillaan. Tätä ristiriitaa kuvaa hyvin myös hänen huonot suhteensa Franklin D. Rooseveltiin, sodanaikaisen Yhdysvaltojen presidenttiin.

title: Charles de Gaulle

text: Kenraali de Gaullen ehkä kiistellyin teko oli vetäytyminen Algeriasta ja sen itsenäisyyden salliminen. Monet olivat odottaneet kenraalilta päinvastaisia toimia ja olivat siksi pettyneitä häneen ja hautoivat kostoa koko presidenttiyden ajan. Tämä ilmeni useina murhayrityksinä, joista tuli melkeinpä arkipäiväinen asia ranskalaisessa yhteiskunnassa.

title: Vapaa Ranska

text: Kenraali Charles de Gaulle oli Ranskan hallituksen jäsen ja osa pienestä ryhmästä, joka vastusti antautumista Saksalle ja Italialle. Ranskan pääministeri Paul Reynaud lähetti de Gaullen Lontooseen neuvottelemaan Ranskan liittoutumisesta Ison-Britannian kanssa, minkä vuoksi de Gaulle oli Lontoossa Ranskan luhistuessa.

title: Charles de Gaulle

text: Merkittävin vastustus tapahtui joulukuussa kun hän avoimesti ilmoitti vetonsa Ison-Britannian liittymiseen. Brittiläiset poliitikot osuivat oikeaan todetessaan, että Ranska oli vähemmän kiinnostunut yhdistyneestä Euroopasta kuin ranskalaisten hallitsemasta Euroopasta. Kenraali halusikin tehdä EEC:stä rakenteellisesti ja toiminnallisesti vahvasti ranskalaisen perinteen muokkaaman. Näin mahdollinen myöhempi brittien mukaantulo ei muuttaisi liiaksi järjestön ranskalaisperäisiä rakenteita. Vasta de Gaullen seuraajan aikana brittien liittyminen Euroopan talousyhteisöön saattoi toteutua.

title: Hôtel Matignon

text: Toisen maailmansodan jälkivaiheessa Hôtel de Matignoniin asettui kenraali Charles de Gaulle.

title: FS Charles de Gaulle

text: FS Charles de Gaulle (runkonumero R91) on Ranskan laivaston ydinkäyttöinen lentotukialus ja sen lippulaiva. Se on Ranskan kymmenes ja nykyisin Ranskan ainoa palveluksessa oleva lentotukialus. Alus on Ranskan laivaston ensimmäinen ydinkäyttöinen pinta-alus ja ainoa ydinkäyttöinen lentotukialus Yhdysvaltain laivaston ulkopuolella. Se on nimetty ranskalaisen sotilaan ja valtiomiehen Charles de Gaullen mukaan.

title: Place Charles de Gaulle

text: Pariisin seudun julkisesta liikenteestä vastaava RATP ("Régie autonome des transports parisiens") puolestaan antoi entiselle Étoilen metroasemalle nimen "Charles-de-Gaulle-Étoile". Tarkoituksena oli myös välttää nimiyhtäläisyydestä aiheutuvaa sekaannusta, jonka vuoksi kun RER-junalla Charles de Gaullen lentoasemalle menossa olevat turistit saattaisivatkin päätyä Place Charles de Gaullelle. Muistuma aukion vanhasta nimestä on säilynyt myös lähellä olevan pienen kadun nimessä "Rue de l’Étoile".

title: Gaullismi

text: Gaullismi () on ranskalainen poliittinen ideologia, jonka juontuu kenraali Charles de Gaullen ajatuksista ja toimista. De Gaulle muokkasi Ranskan poliittisen kartan aikoinaan uusiksi, kun häntä tukeva kansanliike syrjäytti kaiken muun.

title: Charles de Gaulle

text: Ensimmäisen maailmansodan alussa de Gaulle oli luutnantti, mutta ylennettiin pian kapteeniksi. Hän haavoittui ensimmäisessä taistelussaan 15. elokuuta 1914 Dinant’ssa. Toivuttuaan haavoittumisesta de Gaulle liittyi Champagnen rintamalla toimivaan 7:teen komppaniaan ja toimi sen komentajana. Hän haavoittui uudelleen 10. maaliskuuta 1915 Sommen rintamalla. Taisteluissa osoitettu älykkyys ja rohkeus, joskus jopa tottelemattomuuskin saivat 33. armeijakunnan päällikön tekemään hänestä adjutanttinsa.

title: Charles de Gaulle

text: Charles de Gaulle oli katolisen porvarisperheen kolmas lapsi. Hän syntyi Lillessä ja vietti nuoruusvuotensa Pariisissa. Hänen isänsä toimi opettajana yksityisessä koulussa ja tutustutti poikansa Barrèsin, Bergsonin ja Pégyn ajatuksiin. Sukunimensä de-liitteestä huolimatta suku ei ole aristokraattista, vaan kyse on murteen mukaan kieleen tulleesta lisästä, joka pitäisi kirjoittaa muotoon De, mutta on vakiintunut nykyiseen de-muotoon. de Gaullen äiti oli varakkaasta Lillen teollisuusyrittäjäsuvusta.

title: Charles de Gaulle

text: Ranskan hallituksen epäonnistuneet toimenpiteet Algerian rauhoittamiseksi johtivat lopulla avoimeen Algeriassa asuvien ranskalaisten kapinointiin hallitusta vastaan. Nämä siirtolaiset hyökkäsivät Algeriassa olevan hallituksen rakennuksiin 13. toukokuuta 1958. Iskulla he halusivat Ranskan hallituksen kiinnittävän huomion arabinationalismin toimintaan ja Algerian itsenäistymispyrkimyksiin. Samana päivänä sotilaat ja siviilit perustivat Comité de Salut Public -järjestön, jonka johdossa toimi gaullisteille myötämielinen kenraali Jacques Massu. Ranskassa toimivien ranskalaisten sotilasjoukkojen komentaja kenraali Raul Salan ilmoitti radiossa, että armeija on "tilapäisesti ottanut vastuun Ranskan Algerian tulevaisuudesta". Pariisissa toimiva kansallinen parlamentti oli toimintakyvytön ratkaistaessa syntynyttä kriisiä ja de Gaulle otti vallan. Myöhemmin hän on itse korostaen kertonut, että hän yksinkertaisesti poimi vapaana kulkevan vallan.

title: Algerian sota

text: Ranskalaiset sotilaat käynnistivät toukokuussa 1958 vallankaappauksen, jolla haluttiin estää Algeriasta vetäytyminen. Kun kapina oli leviämässä Algeriasta Pariisiin, hallitus pyysi avukseen kansallissankarina pidetyn kenraali Charles de Gaullen. Hän suostui pääministeriksi sillä ehdolla, että saisi hallita puoli vuotta ilman kansalliskokousta ja muuttaa Ranskan perustuslakia mieleisekseen. De Gaullea tukivat sekä algerialaiset että Ranskan upseerit.

title: Charles de Gaulle

text: Kriisi syveni ranskalaisten sotilaiden hyökättyä Algeriasta Korsikalle ja maihinnoususta Ranskaan keskusteltiin. Poliittiset johtajat kaikilta suunnilta, erityisesti François Mitterrand ja kommunistit, jotka aikaisemmin olivat väittäneet häntä fasistiksi, hyväksyivät yksimielisesti kenraalin paluun valtaan. Ranskan presidentti René Coty luopui virasta 29. toukokuuta 1958. De Gaullesta tuli pääministeri kansalliskokouksen enemmistön päätöksellä kuudeksi kuukaudeksi 1. kesäkuuta 1958 alkaen. Tällöin hän sai haltuunsa perustuslakia säätävän vallan.

title: Charles de Gaulle

text: Charles André Joseph Marie de Gaulle (; Ranskassa usein Général de Gaulle, 22. marraskuuta 1890 Lille, Nord – 9. marraskuuta 1970 Colombey-les-Deux-Églises, Haute-Marne) oli ranskalainen kenraali ja poliitikko. Hän johti Vapaata Ranskaa vuosina 1940–1944 ja Ranskan väliaikaista hallitusta vuosina 1944–1946 ja oli Ranskan viidennen tasavallan ensimmäinen presidentti vuosina 1959–1969. Hänen poliittista ideologiaansa kutsutaan gaullismiksi. Yleisesti hänet myös mielletään Ranskan vapauttajaksi toisessa maailmansodassa.

title: Jacques Massu

text: Massu opiskeli Saint-Cyrin sotakoulussa. Natsimiehityksen jälkeen 1940 Massu toimi maanalaisessa armeijassa. Sodan päätyttyä Euroopassa Massu johti laskuvarjojääkäreitä Indokiinassa vuoteen 1947 saakka ja sitten Suezin taisteluissa. Vuonna 1957 Massu nimitettiin Algerian sotilaspiirin komentajaksi ja ryhtyi laskuvarjojoukkoineen hajottamaan Kansallisen vapautusrintaman (FLN) organisaatiota kovin ottein, jopa laajamittaiseen kidutukseen turvautuen. Vuonna 1958 hän osallistui kenraalien johtamaan kapinaan, joka vaikutti merkittävästi Charles de Gaullen valtaannousuun. Massu erosi armeijasta 1960 eikä osallistunut vuoden 1961 kenraalien kapinaan, joka pyrki estämään Algerian itsenäistymisen. De Gaulle kutsui Massun Metzin sotilaspiirin komentajaksi.

title: Charles de Gaulle

text: Kenraali Charles de Gaulle puhuu Cherbourgin asukkaille 20.8.1944 de Gaullea ja Ho Tši Minhiä esittävät nuket hirtettiin Saigonissa 1964. Richard Nixon ja de Gaulle 2.3.1969

title: Stade Charles de Gaulle

text: Stadion on nimetty Charles de Gaullen, ranskalaisen kenraalin ja poliitikon mukaan.