query: Mikä on matkailuauto?

title: Matkailuauto

text: Matkailuauto eli asuntoauto on auto, johon on rakennettu tila asumista varten. Matkailuautot on yleensä tarkoitettu lyhytaikaiseen asumiseen retkien ja matkojen aikana, jolloin ne toimivat vaihtoehtona hotelleille, teltoille tai asuntovaunuille.

title: Matkailuauto

text: Integroitu matkailuauto on rakennettu tehdasvalmisteisen pakettiauton (suurimmissa malleissa kuorma-auton) rungon ja tekniikan päälle. Näin ohjaamo on osa asuin- ja oleskelutilaa antaen enemmän väljyyttä asuintiloihin, eikä ohjaamon ja asuintilojen välissä ole selvästi erottuvaa rajaa kuten malleissa, missä auton ohjaamon runko säilytetään osana asuntoautoa. Matkailuauto on sisältä ja ulkoa yhtenäinen kokonaisuus. Etuna ovat ajaessa parempi näkyvyys isommista ikkunoista sekä tilavammat sisätilat ohjaamon ollessa osana oleskelutilaa. Integroitujen huonona puolena on huomattavasti korkeammat valmistuskustannukset, joka nostaa auton hintaa.

title: Siirrettävä talo

text: Huomattavaa on myös, että englanninkielistä termiä "mobile home" käytetään myös matkailuautosta.

title: Hymer

text:
Vuonna 1971 esiteltyä Mercedes-Benz L508 D:n alustalle rakennettua Hymermobil 550:tä voidaan pitää ensimmäisenä puoli-integroituna matkailuautona. Vuonna 1974 Hymer kehitti ensimmäisen täysintegroidun matkailuauton, Hymermobil 660:n. Pian markkinoille tuli siitä kehitetty lippulaivamalli 720, joka nosti matkailuautoilun kokonaan uuteen luokkaan. Autossa oli täysin varusteltu keittiö, jääkaappi ja pesuhuone. Samat varusteet tulivat myös edullisempiin 620- ja 520-malleihin.
Hymer, Eriba, Dethleffs ja T.E.C. (nykyisin LMC) yhdistyivät vuonna 1980. Yhteisyritys listautui pörssiin 1990. Hymer osti Niesmann & Bischoffin vuonna 1996, ja Bürstnerin 1998. Samana vuonna Hymer perusti myös tarvikevalmistaja Moveran. Hymer osti lisäksi italialaisen matkailuautovalmistaja Laikan vuonna 2000. Hymer ja Dethleffs perustivat Capron Ltd:n, joka valmistaa Carado- ja Sunlight-merkkisiä matkailuautoja.

title: Matkailuauto

text: Tarkkoja tietoja siitä, milloin Suomeen tuotiin ensimmäiset varsinaiset matkailuautot, ei ole. Vuonna 1949 esitellyistä länsisaksalaisista Volkswagen Transporter -pakettiautoista rakennetut matkailuautot, joiden valmistuksen aloitti jo vuonna 1951 saksalainen Westfalia-yhtiö, tulivat suosituiksi Keski-Euroopassa. Suomessa niiden hinta nousi autoveron vuoksi hyvin korkeaksi, ja niitä tuli maahan ilmeisesti vain yksittäiskappaleina. Käsistään kätevät rakensivat varhaisia matkailuautoja vanhoista umpikuorma-autoista, kirjasto-, myymälä- ja pankkiautoista. Käytöstä poistetut linja-autot olivat 1950- ja 1960-luvuilla yleensä niin loppuun kuluneita, ettei niiden uusiokäyttö ollut enää mielekästä.[3]

title: Matkailuauto

text: Suomen lainsäädännössä matkailuauto on juridisesti luettu omaksi ajoneuvolajikseen vasta vuonna 2002 voimaan tulleessa ajoneuvolaissa (11.12.2002/1090). Matkailukäyttöön rakennetut autot luettiin aiemmin erikoisautoihin.[1]

title: Matkailuauto

text: Useimmissa autoissa on näiden lisäksi paljon muitakin varusteita, kuten asunto-osan erillinen lämmitys, jääkaappi/pakastin, tiskiallas ja juokseva vesi, WC ja suihku, takatalli polkupyörälle tai mopolle sekä kalliimmissa malleissa myös lattialämmitys, televisio digisovittimella, satelliittivastaanotin, ulkoseinän markiisi ja erillinen asunto-osan ilmastointi. Satojatuhansia maksavissa luksusmalleissa ovat asumisolosuhteet kuin normaalissakin asunnossa. Niissä saattaa olla kiviset keittiötasot, sähköuuni, pesukone, oma generaattori sekä ylelliset tilat ja sisustusmateriaalit tai vaikkapa pieni auto takatallissa. Matkailuautojen yleisin väri on ollut valkoinen, mutta nykyään myös muut värit ovat saaneet suosiota. Lähes kaikki matkailuautot Suomessa ovat dieselkäyttöisiä ja manuaalivaihteisia. Automaattivaihteisto on teknisen kehityksen myötä muuttunut halutummaksi, mutta lisähinta rajoittaa yleistymistä.

title: Tevecamp

text: Kokkolan teknillisen koulun autotekniikan lehtori Veikko Lähde kiinnostui 1970-luvun alkupuolella matkailuvaunujen rakentamisesta uudella liimaustekniikalla niin, ettei puurimoista tehtyä painavaa tukirakennetta tarvittaisi. Vuonna 1978 hän siirtyi vaunuista matkailuautoihin ja perusti yrityksen Tevecamp Ky. Ensimmäinen Teve-matkailuauto syntyi Mercedes-Benz 508 -mallin alustalle. Vuonna 1981 rakennettiin Kaustiselle tuotantohalli, jossa rakennettiin matkailuautokoreja myös muun muassa Mitsubishi Canterin, Fiat Dailyn ja Toyota Dynan pohjalle.

title: Dethleffs

text: Dethleffs on saksalainen matkailuautojen ja matkailuvaunujen valmistaja. Yritys sijaitsee eteläsaksalaisessa Isnyn kaupungissa. Dethleffs-merkin lisäksi valikoimaan kuuluu Sunlight-matkailuautot ja -vaunut sekä Globecar-retkeilyautot. Suomessa Dethleffs-matkailuajoneuvoja on myyty vuodesta 1986 ja se on Suomen eniten myydyin matkailuautomerkki vuodesta 1999.

title: Ajoneuvon massa

text: Kantavuudella tarkoitetaan ajoneuvon suurinta sallittua tavara- ja henkilökuormitusta. Kuljettajan ja matkustajien painoksi lasketaan 75 kg henkilö kohti. EY-direktiivissä massa määritellään siten, että matkustaja painaa 68 kg ja matkatavarat 7 kg, yhteensä siis 75 kg. "Asetus ajoneuvojen rakenteesta ja varusteista 25 § 6 mom.:" "Kuljettajan ja matkustajien massaksi lasketaan 75 kg, jollei jäljempänä tarkoitetussa EY-direktiivissä, E-säännössä tai ministeriön päätöksessä toisin määrätä". Matkailuautoissa edellytetään myös istumapaikkojen mukaisen henkilökantavuuden lisäksi tavarakantavuutta vähintään 10 kg x matkustajien lukumäärä + 10 kg x matkailuauton kokonaispituus (m).

title: Matkailuauto

text: Nykyisinkin matkailuautojen innokkaimpia käyttäjiä sekä Yhdysvalloissa että Euroopassa ovat eläkeläispariskunnat.[2]

title: Matkaaja

text: Vuonna 1984 ryhdyttiin valmistamaan vaunujen lisäksi myös matkailuautoja Volkswagen LT-, Fiat Ducato- ja Ford Transit -alustoille. Kuuden tuhannen matkailuvaunun lisäksi Matkaaja valmisti noin 1 500 matkailuautoa.

title: Matkailuauto

text: (Keskustelufoorumi) (linja-autoihin yms. rakennettuja matkailuautoja)

title: Matkailuauto

text: Luokka:Asumukset Luokka:Erikoisajoneuvot Luokka:Matkailu Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Matkailuauto

text: Vuonna 2013 Suomessa rekisteröitiin 1161 uutta matkailuautoa, ja vuoden lopussa niitä oli rekisterissä 49998 kappaletta. Matkailuautot ja -vaunut yhteen laskien Suomessa oli tuolloin yhteensä 117560 matkailuajoneuvoa.[3]

title: Matkailuauto

text: Euroopassa useimmat tehdasvalmisteiset matkailuautot rakennetaan suurten autotehtaiden pakettiautomallien pohjalle. Tällöin niiden hinnat saadaan laskettua paljon pienemmiksi, kun koko autoa ei tarvitse rakentaa tyhjästä yksinomaan matkailukäyttöä varten. Koritehtaat tilaavat vain autojen rungot autotehtailta, ja rakentavat niiden päälle erimallisia asunto-osia. Useimmat matkailuautot pyritään tekemään kevytrakenteisiksi, jotta ne olisivat paitsi taloudellisempia, myös suuremman ostajakunnan saatavilla, sillä Suomessa henkilöauton kuljettamiseen oikeuttava B-luokan ajokortti riittää vain ajoneuvoihin, joiden kokonaismassa on enimmillään 3500 kiloa.[5] Koska auton runko on jo melko painava, matkailuautojen korirakenteet ja kaapistot ovatkin hyvin kevytrakenteiset. Suurimmat ja kalleimmat mallit painavat kuitenkin useampia tonneja, mutta vaativat kuljettajaltaan vähintään C1-luokan kuorma-autokortin. Alle 3500 kiloa painavilla matkailuautoilla on joko 80km/h tai 100km/h nopeusrajoitus, joka riippuu auton varusteista.[6] 100km/h rajoitukseen vaaditaan vähintään kuljettajan turvatyyny, ABS-jarrut ja turvavyöt jokaisella istumapaikalla.

title: Matkailuauto

text: Dethleffs Hymer Adria Solifer Knaus Bürstner Concorde

title: Fiat Ducato

text: Fiat Ducato on Fiatin vuodesta 1981 lähtien valmistama pakettiautomalli, joka korvasi mallistossa Fiat 242:n. Tavarankuljetusmallien lisäksi Fiat Ducato on alusta lähtien ollut erittäin suosittu matkailuautojen alustana. Euroopassa noin kaksi kolmasosaa kaikista matkailuautoista on rakennettu Ducaton alustalle. "Ducato"-nimi tulee vanhasta eurooppalaisesta rahayksiköstä, dukaatista (). Vuodesta 2007 alkaen Ducatoa on valmistanut Fiatin hyötyajoneuvo-osasto Fiat Professional.

title: The Cabin in the Woods

text: Curt, Dana ja Holden yrittävät paeta heidän matkailuautollaan, mutta Sitterson saa tunnelin romahtamaan estäen heidän pakonsa. Curt hyppää rotkon yli moottoripyörällä, mutta törmää kesken hypyn näkymättömään voimakenttään. Dana ja Holden lähtevät matkailuautolla takaisin, kunnes sinne piiloutunut Buckner puukottaa Holdenia, joka ajaa matkailuauton järveen. Dana ui rantaan, mutta joutuu Bucknerin piirittämäksi. Kun Buckner hyökkää Danan kimppuun, Laitoksen henkilökunta juhlii Danan tulevaa kuolemaa ja rituaalin onnistumista.

title: Matkailuauto

text: Ajoneuvo voidaan rekisteröidä Suomessa autoverovapaaksi matkailuajoneuvoksi mikäli mm. seuraavat ehdot pätevät:

title: Matkailuauto

text: Matkailuautossa tulee Suomen ajoneuvolain mukaan olla istuimia ja pöytä, makuupaikkoja, keittomahdollisuus ja säilytystiloja, jotta ajoneuvo voidaan rekisteröidä M1-luokan ajoneuvoverosta vapautetuksi matkailuautoksi.[7] Istuimet ja pöytä saavat olla sellaiset, että niiden osia irrottamalla ja asentamalla toisella tavalla voidaan muodostaa makuupaikkoja. Pääsääntöisesti tehdasvalmisteisiin matkailuautoihin on rakennettu nestekaasujärjestelmä ja kaasua käytetään kaasuliedessä, sisätilojen lämmityksessä sekä jääkaapin energialähteenä. Usein laitteet voivat käyttää sähköverkon 230 V:n jännitettä kaasun sijasta, kun matkailuauto on parkissa ja kytkettynä liitosjohdolla sähköverkkoon.

title: Matkailuauto

text: Ensimmäinen suomalainen matkailuautojen valmistaja oli Järvenpäässä toiminut Matkaaja, joka rakensi ensimmäiset autonsa suuren Volkswagen LT -pakettiauton alustalle vuonna 1984. Solifer-matkailuvaunujen valmistaja Oy Lohja Ab ei ryhtynyt valmistamaan omia autoja, vaan aloitti yhteistyön saksalainen Hymer-tehtaan kanssa. Hymer-matkailuautot myytiin Suomessa Solifer-nimisinä ja tilaajan jälki näkyi selvästi auton sisustuksessa. Ulkomaisten matkailuautojen säännöllinen tuonti Suomeen alkoi 1980-luvun lopulla. Muun muassa Ruotsissa 1980-luvulla suosituiksi tulleet camper-tyyppiset matkailuautot, joissa erillinen irrotettava matkailukori nostettiin avolavapakettiauton takaosan päälle, jäivät Suomessa korkean autoveron vuoksi erittäin harvalukuisiksi.[3]

title: Matkailuauto

text: Jotkut ihmiset eivät pidä tehdasvalmisteisista matkailuautoista tai kokevat ne liian kalliiksi tai riittämättömiksi, jolloin he rakentavat itse omat autonsa. Useimmat omavalmisteiset matkailuautot tehdään vanhempiin pakettiautoihin, kuorma-autoihin tai linja-autoihin. Monien orkestereiden ”keikkabussit” tai motocross-tallien kuljetusautot ovatkin tosiasiassa matkailuautoja, vaikka ovatkin kooltaan jopa 12 metriä pitkiä. Suomen melko vapaa lainsäädäntö yli 6000 kiloa painavien autojen suhteen antaa rakentajille mahdollisuudet monenlaisiin ratkaisuihin,[9] joihin kuuluvat esimerkiksi sauna, henkilöauton kuljetusmahdollisuus, nukkumapaikat jopa yhdeksälle, täysin varusteltu keittiö ja muita haluttuja varusteita. Suurimmat matkailuautoprojektit perustuvat kaksikerroksisille nivellinja-autoille,[10] mitä suuremmaksi ei juuri lainsäädännön rajoissa päästä.

title: Gilbert Grape

text: Kuluu vuosi. Gilbert ja Arnie ovat jälleen seuraamassa matkailuautojen saapumista kaupunkiin. Gilbert selostaa yleisölle, että Amy on saanut töitä leipomon johtajana Des Moinesissa ja että Ellen on päässyt vaihto-oppilaaksi. Gilbert ja Arnie ovat päättäneet lähteä pois, Beckyn mukaan. Arnie jahtaa matkailuautoja ja viuhtoo käsillään iloisena Beckyn paluusta. Gilbert ja Becky halaavat nauraen toisiaan, Arnien ja Gilbertin noustessa auton kyytiin.

title: Matkailuauto

text: Matkailuautojen historia alkoi Yhdysvalloista, jossa autoistuminen 1900-luvulla toi mukanaan auton monipuolisen käytön myös pitkän matkan lomamatkailussa ja tilapäisessä asumisessa. 1920-luvulla alettiin rakentaa kotitekoisia, yksittäisiä matkailuvaunuja ja -autoja. Toisen maailmansodan aikana sellaisia kehitettiin sotilaskäyttöön tilapäisiksi ja liikkuviksi majoitustiloiksi. Sodan jälkeen highway-verkoston parantuessa ja amerikkalaisten vapaa-ajan lisääntyessä recreational vehicle (RV) alkoi lyödä itsensä läpi vedettävien matkailuvaunujen ja telttamatkailun ohella. Matkailuautot olivat suosittuja etenkin läntisissä osavaltioissa, joissa ei vielä ollut yhtä paljon motelleja kuin idässä. Eläkeläiset saattoivat myydä talonsa ja ostaa tilalle Winnebago-matkailuauton, joita alettiin valmistaa Iowassa 1950-luvun lopulla.[2] Osaltaan kiinnostusta matkailuautoiluun lisäsi Nobel-kirjailija John Steinbeckin romaani Matka Charleyn kanssa (1962), joka pohjautui hänen ja villakoira Charleyn Amerikan-kierrokseen lava-auton pohjalle rakennetulla ”Rocinante”-matkailuautolla.

title: Matkailuauto

text: Pienin ja ketterin matkailuautotyyppi on retkeilyauto, eli isohko pakettiauto, jonka kuormatila on muutettu sisäpuolelta asunto-osaksi, mutta joka ulkoapäin muistuttaa enemmän pakettiautoa. Retkeilyautot ovat hieman huomaamattomampia liikenteessä kuin edellä mainitut matkailuautot, mutta sisältävät lähes samat varusteet. Retkeilyautojen huono puoli ovat asuinosan peltiset ohuehkot seinät, mikä taas rajoittaa eristeen määrää seinän välissä. Täten retkeilyautot sopivat paremmin kesäkauden käyttöön lämmitystä ja asuinosan lämmön ylläpitämistä ajatellen. Myös pienet sisätilat verrattuna matkailuautoihin saattavat tuottaa ongelmia, vaikka ne yleensä ovatkin kahdelle hengelle riittävät. Etuja retkeilyautossa asuntoautoihin verrattuna ovat pienet ulkomitat, edullinen hinta, ketteryys kaupunkiajossa ja pieni kulutus. Retkeilyautojen suosio on ollut kasvussa 2010-luvulla.[8]

title: Matkailuauto

text: Alkovimalli on yleisin matkailuautotyyppi ja helpoimmin tunnistettava, sillä sen tehdasvalmisteisen pakettiauton ohjaamon päälle on kiinteäksi makuutilaksi rakennettu nukkumatila, alkovi. Kun makuutiloja on siirretty ohjaamon päälle, on matkailuauton asuintiloja voitu suunnitella siten, että niitä voidaan käyttää leiriytymisen aikana enemmän oleskeluun. Alkovimallin huonoja puolia ovat suurempi polttoaineen kulutus johtuen suuremmasta ilmanvastuksesta. Alkovimalli on kuitenkin säilyttänyt asemansa vuosien saatossa johtuen edullisemmista valmistuskustannuksesta.

title: Matkailuauto

text: 2000-luvulla yleistynyt puoli-integroitu matkailuauto muistuttaa ulkonäöltään alkovimallia. Rakenteeltaan puoli-integroitu matkailuauto on rakennettu myös tehdasvalmisteisen pakettiauton ohjaamo-osan jatkeeksi. Erona alkovimalliin on paljon matalampi alkovi, joka toimii joko säilytystilana tai vaihtoehtoisesti tilaan on rakennettu alas laskettava sänkymekanismi. Yön tai leiritymisen ajaksi sänky lasketaan ohjaamon istuinten päälle, jolloin nukkumatila ei päiväkäyttöä ajatellen vie tilaa oleskelulta. Matkustamisen ajaksi sänky taas nostetaan yläasentoon, jotta ohjaamon tilat ovat käytettävissä. Puoli-integroitu alkovi on matalampi ja näin ollen virtaviivaisempi pienentäen ilmanvastusta ja saaden auton ajo-ominaisuuksiltaan ketterämmäksi.

title: Matkailuauto

text: Käytöstä poistetun linja-auton muuttaminen matkailuautoksi oli yleistä varsinkin 1970- ja 1980-luvuilla. Tuolloin monet liikennöitsijät saattoivat kalustoaan uudistaessaan myydä pois paljon sellaisia autoja, joilla oli teknistä käyttöikää jäljellä vielä useita vuosia. Näin matkailuauton tarvitsijalla oli mahdollisuus hankkia edullisesti auto, jonka muokkaamisessa uuteen käyttöön hän saattoi toteuttaa omia ideoitaan miltei rajattomasti. Rakentajien suosiossa olivat maaseutuautot, joissa oli sopivampi kori ja suurempi matkanopeus kuin kaupunkiautoissa. Linja-autojen koon kasvu ja niiden muuttuminen teknisesti monimutkaisemmiksi ovat osaltaan vähentäneet niiden jälkikäyttöä matkailuautoina, ja nykyisin vanhat linja-autot päätyvät enimmäkseen romutettaviksi.[4]

title: Kaiken keskellä yksin

text: Chyna Shephard, jolla on ollut karu lapsuus, joutuu yhtäkkiä vaaralliseen tilanteeseen opiskelijakaverinsa luona, kun vieras mies tappaa Lauran ja tämän vanhemmat. Mies ei tiedä, että Chyna on talossa ja aikoo lähteä pois matkailuautolla vieden Lauran ruumiin mukanaan. Chyna päättää kostaa ystävänsä kuoleman ja menee mukaan matkailuautoon miehen huomaamatta. Matkalla Chyna saa tietää, että mies pitää Ariel-nimistä tyttöä vankinaan ja päättää pelastaa tämän.


query: Miten Jacques Mesrine sai surmansa?

title: Jacques Mesrine

text: Jacques Mesrine (28. joulukuuta 1936 Clichy – 2. marraskuuta 1979 Pariisi) oli ranskalainen rikollinen,[1] joka teki kahden vuosikymmenen aikana lukuisia pankkiryöstöjä, murhia ja kidnappauksia kuuden valtion alueella. Mesrine oli omana aikanaan Ranskan tunnetuimpia henkilöitä, ja lehdistö kutsui häntä ”yhteiskunnan viholliseksi numero yksi”. Mesrine kirjoitti rikollisuransa kuluessa kaksi kirjaa ja antoi monia haastatteluja lehtiin. Hän myös onnistui pakenemaan vankilasta neljään eri otteeseen. Mesrine sai lopulta surmansa poliisin erikoisyksikön suorittamassa iskussa 2. marraskuuta 1979. Operaatiosta vastanneen poliisipäällikön mukaan kyseessä oli pidätysyritys, kun taas Mesrinen perhe ja asianajaja Martine Malinbaum pitävät tapausta väijytyksenä ja salamurhana.[2]

title: Bagnoles-de-l'Orne-Normandie

text: Bagnoles-de-l’Ornen kylpylässä on aikojen kuluessa vieraillut useita hallitsijoita, poliitikkoja ja muita merkkihenkilöitä, kuten Romanian, Montenegron ja Kreikan kuninkaallisia, Alexandre Dumas vanhempi, marsalkka Pétain, Georges Pompidou ja Jacques Chirac. Vuonna 1937 fasistinen La Cagoule -järjestö murhasi Bagnoles-de-l’Ornen kylpylässä Espanjan sisällissodassa saamiaan vammoja hoidattaneen italialaisen sosialistin Carlo Rossellin. Samassa hyökkäyksessä sai surmansa myös hänen veljensä Nello Rosselli.

title: Jacques-Yves Cousteau

text: Cousteau otti virkavapautta merivoimista, ja kesäkuussa 1951 "Calypso" lähti ensimmäiselle koematkalleen tutkimusaluksena. Ensimmäinen virallinen tutkimusmatka alkoi marraskuussa 1951, jolloin "Calypso" suuntasi kohti Punaisenmeren koralliriuttoja Saudi-Arabian rannikolla. Helmikuussa 1952 Cousteau palasi Ranskaan ja alkoi tutkia uponneita aluksia. Marseillen edustalta hän löysi roomalaisen aluksen 200-luvulta eaa. ja tutki sukeltajineen sitä kahden vuoden ajan. Vuonna 1952 Calypsolla sattui vakava sukellusonnettomuus, jossa Jean-Pierre Servanti sai surmansa. Se sai Cousteaun harkitsemaan toiminnan lopettamista, mutta hän päätti kuitenkin miehistönsä kanssa jatkaa murheellisesta tapauksesta huolimatta.

title: Blackout (Transformers)

text: Michael Bayn ohjaamassa Transformers-elokuvassa Blackout nähtiin jo alussa. Hän hyökkäsi Qatarissa SOCCENT-tukikohtaan etsiäkseen tietoja Allsparkin sijainnista Yhdysvaltojen sotilasverkon kautta. Yritys epäonnistui, koska sotilaat katkaisivat virrat tietokoneista. Hän kuitenkin huomasi miten kapteeni William Lennoxin johtama ryhmä pakeni, joten hän lähetti apurinsa, Scorponokin heidän peräänsä. Seuraavan kerran Blackout nähtiin vasta Mission Cityssä, jossa hän sai surmansa, kun Lennox ampui häntä rintaan samalla kun F-22 Raptorit tulittivat häntä.

title: Jacques (Monaco)

text: Jacques syntyi 10. joulukuuta 2014 kello 18.06, kaksi minuuttia myöhemmin kuin hänen siskonsa Gabriella, mutta Jacques on perimysjärjestyksessä ensimmäinen, sillä Monacon laki suosii poikavauvoja. Jacques sai heti synnyttyään arvonimen "Marquis de Baux" ().

title: Jacques Mesrine

text: Vuonna 1961 Mesrine avioitui Maria de la Soledadin kanssa. Hän oli ollut 1950-luvun puolivälissä vuoden ajan naimisissa Lydia de Souzan kanssa. Mesrinen asetti aviotumisensa jälkeen tavoitteekseen lopettaa rikollisuransa, mutta hän epäonnistui siinä ja sai vuonna 1962 18 kuukauden vankilatuomion pankkiryöstön yrityksestä. Vankilasta vapauduttuaan hän oli aluksi töissä sisustussuunnittelualan yhtiössä, mutta silloinkin yritys lopettaa rikollisura epäonnistui hänen jouduttuaan työttömäksi. Töiden loputtua Mesrine toimi ryöstäjänä ja palkkamurhaajana. Hänen vaimonsa Maria de la Soledad jätti hänet 1967, ja Mesrinen omat vanhemmat ottivat hoitoonsa hänen kolme lastaan.[1][2]

title: Judith Butler

text: Butlerin näkemykseen sukupuolesta ilman perustaa on vaikuttanut merkittävästi myös Foucault’n tapa tulkita Friedrich Nietzschen genealogian ideaa ja toisaalta Jacques Derridan idea performatiivisuudesta. Genealogia lähestyy aihettaan vallan käytön seurauksena rakentuneena eikä genealogia pyri löytämään tutkimuskohteen ”luonnollista” alkuperäistä tilaa. Tällä Butler mullisti tavanomaisen feministisen tehtävänasettelun, sillä se ei aseta naiseutta lähtökohdakseen, vaan kysyy, miten sukupuoli asiana on rakentunut näyttämään niin itsestään selvältä ja miten tätä itsestäänselvyyttä pidetään yllä. Näin Butler otti myös eroa feministeihin, jotka korostavat erityistä naiseuden kokemusta poliittisen toiminnan lähtökohtana.

title: Harald Godwininpoika

text: Harald pakotti nyt armeijansa marssimaan 240 mailia (386 km) kohtaamaan Vilhelmin, joka nousi maihin noin 7 000 miehen voimin Sussexissa 28. syyskuuta. Harald asetti armeijansa asemiin lähelle Hastingsia. Haraldin ja Vilhelmin armeijat kohtasivat Hastingsin taistelussa, joka käytiin lähellä nykyistä Battlen kaupunkia 14. lokakuuta. Kiivaassa taistelussa surmansa saivat Harald sekä tämän kaksi veljeä Gyrth ja Leofwine. Ei tiedetä varmasti, miten Harald kuoli, mutta legendan mukaan hän sai surmansa silmään ammutusta nuolesta. Bayeux'n seinävaatteessa tämän kohtalon kokenut uhri on nimetön. Haraldin puolisoa Edith Joutsenkaulaa pyydettiin tunnistamaan tämän ruumis. Vaikka erään normannilähteen mukaan Haraldin ruumis haudattiin rannikolla olevaan luolaan, luultavimmin hänet haudattiin Waltham Holy Crossin kirkkoon Essexissä. On myös esitetty hänen ruumiinsa olevan Boshamissa olevassa kirkossa.

title: Elinan surma (elokuva)

text:
"Elinan surma" sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Von Numersin näytelmä ja "Kantelettaren" runo olivat vuoden 1938 katsojille edelleen varsin tuttuja, mikä heijastui myös kritiikissä. Yleisen mielipiteen ilmaisi osuvasti Ilta-Sanomien kriitikko S-ö: ”Kun jokin näytelmä on suurelle yleisölle teatterista käsin niinkin tunnettu kuin "Elinan surma", ei luonnollisestikaan voida välttyä vertauksien teosta ja eriävistä mielipiteistä siitä, miten tämä kansanballadi olisi ollut filmille sovellettava.” Suomen Sosiaalidemokraatin kriitikko H. V. piti elokuvaa pitkäveteisempänä kuin näytelmää, koska ”filmi ei näet siedä sellaista toiminnan viivyttelyä kuin näytelmä”. Hufvudstadsbladetin kriitikko Hans Kutter ajatteli samoin ja piti elokuvaa vain filmatisoituna teatterinäytelmänä.
Aamulehden kriitikko -rk- oli puolestaan sitä mieltä, että vaikka balladin sisin henki oli saavutettu, elokuva käytti liiaksi puhenäyttämön keinoja eikä ”filmitaiteen omia ja omalaatuisia keinoja – lähikuvausta, vertauskuvaa ja muunnelmia”.

title: Jacques-Yves Cousteau

text: Vaikka Jacques-Yves oli kiinnostunut monista asioista, hän ei menestynyt koulussa. Hän syyllistyi häiriköintiin, minkä vuoksi hänet lähetettiin tiukkaan sisäoppilaitokseen. Siellä Jacques-Yves sai uutta motivaatiota koulunkäyntiin ja suoritti koulun hyvin arvosanoin. Vuonna 1930 hän pääsi Brestin merisotakouluun.

title: Jacques Monod

text: Monod selvitti muun muassa sitä, miten bakteerisolussa geenit kytkeytyvät päälle ja pois aina tarpeen mukaan. Hän löysi myös bakteereiden perimälle tyypilliset operonit; hän huomasi, että sokeria hajottavat geenit olivat yhdessä ryppäässä siten, että geenit olivat perimässä järkevinä kokonaisuuksina lähekkäin. Monod tutki myös, miten entsyymien aktiivisuus vaihteli solun sisällä ja mitkä tekijät vaikuttivat tähän. Monod ehti elämänsä aikana julkaista parisataa tieteellistä artikkelia.

title: Jacques Mesrine

text: Toukokuussa 1978 Mesrine karkasi La Santén vankilasta. Mesrine ja hänen kanssaan paennut François Besse ryöstivät Deauvillessa sijainneen kasinon, ja tapausta seurasi ryöstöjen sarja. Niinpä poliisi kokosi erikoisyksikön Mesrinen jäljittämistä varten. Etsinnöistä huolimatta Mesrine kidnappasi kesäkuussa miljonäärin ja sai kuuden miljoonan frangin lunnaat. Myöhemmin Mesrine houkutteli häntä syyskuussa kovin sanoin moittineen toimittaja Jacques Tillier’n kaukaiseen paikkaan lupaamalla tälle erikoishaastattelun. Kohtaamispaikassa Mesrine kidutti Tillier’ta ja ampui häntä kasvoihin, käsivarteen ja jalkaan. Tillier selvisi kaikesta huolimatta hengissä.[2]

title: Jacques Mesrine

text: Mesrine palasi Yhdysvaltojen, Kolumbian ja Espanjan kautta takaisin Ranskaan, jossa hän aloitti uuden ryöstösarjan. Mesrine pidätettiin maaliskuussa 1973, mutta hän onnistui pakenemaan oikeuskäsittelyn aikana WC-tiloihin piilotetun aseen ja panttivangiksi ottamansa tuomarin avulla. Syyskuussa 1973 Mesrine pidätettiin jälleen ja hänet vietiin La Santén vankilaan odottamaan oikeuskäsittelyä. Siellä hän kirjoitti omaelämäkertansa L’instinct de mort.[1][2]

title: Kriemhild

text: Nibelungein laulussa Kriemhild on burgundien kuninkaan Guntherin lempeä sisar, jonka Siegfried saa puolisokseen, kun on ensin auttanut Guntheria saamaan Brunhilden omakseen. Siegfried esiintyy Guntherina ja voittaa Brunhilden. Myöhemmin Gunther tapattaa Siegfriedin, kun Brunhilde on saanut selville, miten Siegfried ja Gunther pettivät hänet. Siegfriedin saatua surmansa Kriemhild muuttuu eepoksen toisessa osassa julmaksi kostottareksi. Hän nai hunnien kuninkaan Etzelin eli Attilan ja murhauttaa veljensä Attilan hovissa kostoksi Siegfriedin surmasta. Myös Kriemhild saa surmansa.

title: Jacques Mesrine

text: Myös ranskalainen rap-musiikki on tuonut Mestrinen näkyvästi esille. Menestyvä pariisilainen rap-muusikko Seth Gueko ja hänen yhtyeensä ovat ilmoittaneet olevansa ”Jacques Mesrinen henkisiä poikia”. Myös rap-artistit Akhenaton ja Rim’K ovat ylistäneet Mesrineä ranskalaisena Arpinaamana tai uutena Che Guevarana.[1]

title: Victoria Climbién surma

text: Toukokuussa 1999 Kouao ja Victoria saivat asuinpaikan Harlesdenista, Brentin alueelta. Kouao sai töitä sairaalan siivoojana ja jätti Victorian lastenhoitaja Priscilla Cameronin hoiviin. Cameron ei ollut rekisteröity lastenhoitaja, mutta ei ole todisteita että Victoriaa olisi kohdeltu kaltoin hänen oleillessaan tämän luona. Cameronin tytär kuvaili myöhemmin julkisessa tutkinnassa, miten säikähtyneesti Victoria reagoi Kouaon tullessa häntä hakemaan. Naisen mukaan Kouao oli usein huutanut Victorialle eikä osoittanut minkäänlaista kiintymystä.

title: Jacques Mesrine

text: Algeriasta Ranskaan palattuaan Mesrine työskenteli tekstiilien myyjänä, mutta alkoi tehdä myös murtovarkauksia. Elämäkerrassaan hän kertoo surmanneensa noihin aikoihin tuntemansa arabialaisen rikollisen tämän pahoinpideltyä heidän yhteisen naisystävänsä. Tuossa vaiheessa Mesrinellä oli myös jonkinlaisia yhteyksiä OAS-terroristijärjestöön.[1][2]

title: Jacques Mesrine

text: Mestrinen vaiheita on hyodynnetty Jean-François Richet’n ohjaamissa elokuvissa L’instinct de mort () ja L’ennemi de public no. 1 () vuodelta 2008.[3][4][5] Elokuvissa Mesrineä esittävä Vincent Cassel sai roolistaan parhaan näyttelijän César-palkinnon. Richet puolestaan palkittiin parhaana ohjaajana.[2]

title: Jacques Mesrine

text: Mesrinen nimi on jäänyt elämään voimakkaana ranskalaisten mielikuvissa. Vaikka 1970-luvun virkavalta ja lehdistö nimittivät Mesrineä säännöllisesti yhteiskunnan viholliseksi numero 1, niin samaan aikaan monet lehtiäänestykset nimesivät hänet Ranskan suosituimmaksi mieheksi. Mesrine liehitteli julkisuutta ja hänen kuvansa ilmestyi säännöllisesti Paris Matchin etukanteen puolittain valepukuisena sikareita polttelevana ja Kalashnikov-rynnäkkökivääriä kantavana hahmona. Lehtikirjoituksissa Mestrine kertoi viimeisimmistä rakkaussuhteistaan ja kuvaili Ranskan hallitusta taitamattomaksi ja turmeltuneeksi.[1]

title: Jacques Mesrine

text: 1960-luvun lopulla Mesrine pakeni Kanadaan. Siellä hän kidnappasi uuden naisystävänsä Jeanne Schneiderin kanssa vammautuneen miljonääri Georges Deslauriersin, joka oli palkannut heidät autonkuljettajaksi ja sairaanhoitajaksi. Deslauriers kuitenkin onnistui pääsemään karkuun. Tammikuussa 1969 Schneider ja Mesrine pakenivat Yhdysvaltoihin, jossa heidät saatiin kiinni Arkansas’ssa. Mesrine palautettiin Kanadaan ja tuomittiin vankilaan kymmeneksi vuodeksi. Vuonna 1972 hän kuitenkin onnistui pakenemaan korkean turvallisuustason vankilasta quebeciläisen rikostoverinsa kanssa. He tekivät yhdessä sarjan ryöstöjä, mukaan lukien kahden eri pankin ryöstön kymmenen minuutin sisällä. Tämän jälkeen Mesrine yritti murtautua takaisin siihen vankilaan, josta oli paennut, pyrkimyksenään muiden vankien vapauttaminen. Selkkauksessa kaksi poliisia haavoittui vakavasti, mutta vankien vapautusyritys ei onnistunut. Viikon päästä Mesrine ja hänen toverinsa surmasivat kaksi heidät tunnistanutta metsänvartijaa.[1][2]

title: Jacques Mesrine

text: Mesrine on jäänyt elämään ranskalaisten mielikuviin, ja 1970-luvulla hänet äänestettiin muun muassa Ranskan suositummaksi mieheksi. Myöhemmin Mesrinen elämästä on ohjattu muun muassa kaksi elokuvaa ja rap-muusikot ovat nostaneet hänet esikuvakseen.

title: Ašoka

text: Tarinan mukaan Ašoka oli nuorena hurja sotapäällikkö, mutta muutti elämänsä Kalingan sodan jälkeen. Kalingassa Ašoka oli itse todistamassa, miten noin satatuhatta sotilasta ja siviiliä sai surmansa verisessä taistelussa. Tämän jälkeen Ašoka pyrki välttämään sotaa ja väkivaltaa sekä edisti buddhalaisuuden leviämistä Intiassa. Saarnatessaan väkivallatonta vastarintaa Mahatma Gandhin seuraajat viittasivat usein Ašokan perintöön.

title: Jacques Mesrine

text: Lokakuussa 1979 poliisi sai vihjeen Mesrinen ja hänen uuden naisystävänsä Sylvia Jeanjacquot’n olinpaikasta Porte de Clignancourtin lähistöllä. 50 poliisista ja 15 kulkuneuvosta koostunut ryhmä lähti 2. marraskuuta ottamaan Mesrineä kiinni ennen kuin tämä ehtisi lähteä viikonloppumatkalle Normandiaan. BMW-merkkistä autoa ajaneen, peruukkiin ja tekopartaan pukeutuneen Mesrinen elämän päättivät neljän kivääreillä varustetun poliisin ampumat 52 luotia, joista 14 osui päähän ja rintakehään. Mesrinen kuoleman jälkeen hänen asunnostaan löydettiin valtava määrä aseita sekä äänitetty testamentti, jossa puheen taustalla on musiikkia elokuvasta Keskiyön pikajuna.[2]

title: Jacques Mesrine

text: Vuosina 1956–1959 Mesrine osallistui Algerian sotaan, jossa hänen tehtävänään oli muun muassa algerialaisten vankien teloittaminen sen jälkeen, kun heitä oli kidutettu. Mesrinen omien kirjoitusten mukaan yhtenä syynä hänen rikollisille teille lähtemiseensä oli halu hyökätä yhteiskuntaa vastaan, koska se oli vahingoittanut hänen ihmisyyttään väärästä syystä.[1][2]

title: Jacques Mesrine

text: Luokka:30.16 Rikokset, kriminologia Luokka:Ranskalaiset rikolliset Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet

title: Jacques Mesrine

text: Jacques Mesrine syntyi Pariisin esikaupunkialueella Clichyssä 28. joulukuuta 1936 kohtuullisesti toimeentulevaan keskiluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä harjoitti pienimuotoista liiketoimintaa.[1][2]

title: Rendez-vous – kohtaaminen

text: Ensimmäisen maailmansodan aikana luxemburgilainen Julien Eschenbach opiskelee pianonsoittoa Pariisissa. Hänen ranskalainen ystävänsä Jacques on sodassa lentäjänä mutta pääsemässä lyhyelle lomalle. Hän lähettää sähkeen ja kutsuu Julienin kylään perheensä tyhjään maalaistaloon. Julien matkustaa junassa ja keskustelee kanssamatkustajan kanssa muun muassa sanomalehtien sensuroinnista sodan takia. Perillä nuori taloudenhoitajanainen päästää Julienin sisään taloon, mutta hänen isäntäänsä ei ala kuulua. Odotellessaan Julien alkaa muistella sotaa edeltäneitä onnellisia aikoja, joita sai viettää Jacquesin ja tämän tyttöystävän Odilen seurassa, ja miten Jacques järjesteli hänelle sekä tyttöystäviä että esiintymistilaisuuksia. Jacques ei milloinkaan saavu, mutta Julien ei saa selville todellista syytä edes sensuroiduista sotauutisista. Julien ehtii kuitenkin päästä läheisiin suhteisiin taloudenhoitajattaren kanssa.

title: Cartier (yritys)

text:
Louis-François Cartier perusti Cartier’n Pariisissa 1847 ostamalla silloisen työnantajansa verstaan. Vuonna 1874 yritys siirtyi hänen pojalleen Alfred Cartier’lle, mutta vasta tämän pojat Louis, Pierre ja Jacques saivat aikaan Cartier’n maailmanmaineen.
Vuonna 1904 brasilialainen ilmailun pioneeri Alberto Santos-Dumont valitti ystävälleen Louis Cartier’lle, miten hankalia ja epäluotettavia taskukellot olivat lennettäessä. Cartier suunnitteli ranteeseen kiinnitettävän kellon, jonka taulu oli nelikulmainen. Tämä ensimmäinen miesten rannekello sai tilaajansa mukaan nimekseen "Santos" ja saavutti suosiota muunkin asiakaskunnan keskuudessa.

title: Portugalin Grand Prix 1984

text: Williams-tallille kisaviikonloppu tuli kalliiksi. Perjantain ensimmäisissä harjoituksissa Rosberg räjäytti kaksi moottoria ja Jacques Laffiten auto hajosi. Lauantain aamupäivän harjoituksissa Rosbergin auton vaihde meni pois päältä ja moottori otti ylikierroksisa kunnes pamahti. Tallin mekaanikkoihin iski paniikki saada ykkösauto kuntoon. Aika ei mitenkään riittänyt. Kun aika-ajoa oli jäljellä neljä minuuttia Rosberg hyppäsi vara-autoonsa ja ohjasi sen radalle. Ajo onnistui ja Rosberg sai neljänneksi parhaan ajan.

title: Miten haluatte

text:
Näytelmän lainatuin runo on "Koko maailma" (), ja se alkaa:
Se on osa ritari Rolandin Jacques-pojan repliikkiä.


query: Mikä oli kuvernementti?

title: Kuvernementti

text: Kuvernementti (, gubernija) oli Venäjän keisarikunnan ensimmäisen tason hallintoalue. Kuvernementtia johti kuvernööri (, gubernator). Osa kuvernementeista oli yhdistetty kenraalikuvernöörin alaisuuteen. Tällaisia alueita olivat Suomen suuriruhtinaskunta (Suomen läänit katsottiin kuvernementeiksi), Kongressi-Puola ja Venäjän Turkestan. Kuvernementtien lisäksi keisarikunnassa oli myös alueita (, oblast) ja aluepiirejä (, okrug).

title: Orenburgin kuvernementti

text: Vuonna 1919 seitsemänkymmentä Orenburgin kuvernementin volostia liitettiin Baškiirien ASNT:aan, Troitskin ja Tšeljabinskin kihlakunnat Tšeljabinskin alueeseen ja Verhneuralskin kihlakunta Ufan kuvernementtiin. Vuosina 1920–1924 kuvernementti kuului Kirgiisien ASNT:aan, jonka pääkaupunkina toimi Orenburg. Kuvernementin itsenäinen asema palautettiin vuonna 1925. Vuonna 1928 siitä tuli Keski-Volgan kuvernementtiin (vuodesta 1929 Keski-Volgan aluepiiriin) kuulunut Orenburgin piirikunta.

title: Kiovan kuvernementti

text:
Kiovan kuvernementti (, ) oli Venäjän keisarikunnan hallintoalue nykyisen Ukrainan alueella. Kuvernementti perustettiin vuonna 1708 tsaari Pietari Suuren ukaasilla. Kuvernementti lakkautettiin 1775, jolloin perustettiin "Kiovan käskynhaltijakunta" ("Kijevskoje namestnitšestvo"). Kuvernementti perustettiin uudelleen vuonna 1796 ja lakkautettiin lopulta vuonna 1923.
Kuvernementin pääkaupunki oli Kiova. Kuvernementtiä ympäröivät 1900-luvulle tultaessa Minskin, Tšernigovin, Pultavan, Hersonin, Volynian ja Podolian kuvernementit.

title: Mogiljovin kuvernementti

text: Mogiljovin kuvernementti () eli "Mahiljoun kuvernementti" oli Venäjän keisarikunnan hallinnollinen alue vuosina 1772–1796 ja 1802–1917. Mogiljovin kuvernementti perustettiin vuonna 1772 tapahtuneen Puolan ensimmäisen jaon jälkeen; tässä jaossa Venäjälle siirtyi suuri kaistale maata nykyisen Valko-Venäjän itäosien seudulta. Moglevista tehtiin kuvernementin hallintokeskus 1773 ja vuonna 1778 nimensä tuolloin Mogiljovin käskynhaltijakunnaksi (наместничество) muuttaneen alueen keskus. Myöhempiä Puolan jakoja ja seuranneiden hallinnollisten muutosten seurauksena käskynhaltijakunta lakkautettiin vuonna 1796, kun Valko-Venäjän kuvernementti perustettiin. Mogiljovin kuvernementti synnytettiin uudelleen vuonna 1802.

title: Astrahanin kuvernementti

text: Astrahanin kuvernementti muodostettiin vuonna 1717 osista Kazanin ja Nižni Novgorodin kuvernementtejä. Vuonna 1719 siihen liitettiin Simbirskin kihlakunta ja vuonna 1739 Saratov. Kuvernementti lakkautettiin ja liitettiin Kaukasian käskynhaltijakuntaan vuonna 1785. Käskynhaltijakunta nimettiin vuonna 1796 uudelleen Astrahanin kuvernementiksi. Vuonna 1802 siitä erotettiin Kaukasian kuvernementti.

title: Liettuan kuvernementti

text: Paavalin kuoltua keisari Aleksanteri I jakoi kuvernementin kuitenkin jälleen kahtia, Vilnan kuvernementtiin ja Grodnon kuvernementtiin (9.9.1801 ja 28.8.1802). Niitä kuitenkin kutsuttiin yhä Liettuan kuvernementiksi, kunnes vanhan kuvernementin nimen käyttö kiellettiin keisari Nikolai I:n ukaasilla 1840.

title: Samaran kuvernementti

text: Samaran kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1851–1928. Se sijaitsi Volgan itäpuolella ja sitä reunustivat pohjoisessa Kazanin kuvernementti, lännessä Simbirskin ja Saratovin kuvernementit, etelässä Astrahanin kuvernementti ja idässä Ufan ja Orenburgin kuvernementit ja Uralin alue.

title: Tšernihivin kuvernementti

text:
Kuvernemenin naapureina olivat lännessä Kiovan kuvernementti ja Minskin kuvernementti, pohjoisessa Mogiljovin kuvernementti (Mahiljoun kuvernementti) ja Smolenskin kuvernementti, idässä Kurskin kuvernementti ja etelässä Pultavan kuvernementti.
Vuonna 1918 alueesta tuli osa Ukrainaa (Ukrainan kansantasavalta ja Ukrainan SNT) Tšernihivin kuvernementtina. 1919 Tšernihivin kuvernementin pohjoisosa, joka oli paljolti valkovenäläisten ja venäläisten asuttamaa aluetta, liitettiin Venäjän SFNT:n "Gomelin kuvernementtiin"; tämä siirtyi 1923-1926 edelleen "Brjanskin kuvernementtiin". Tšernihivin kuvernementti lakkautettiin 1925 (Ukrainan SNT). Nykyisin aiemman kuvernementin maita sijoittuu lähinnä Ukrainan Tšernihivin, Sumyn ja Kiovan alueille sekä Venäjän Brjanskin alueelle.

title: Vilnan kuvernementti

text: Suurempi aluemuutos toteutettiin vuonna 1843. Vilnan kuvernementin alue pieneni huomattavasti, kun siitä lohkaistiin Kaunasin kuvernementti. Uuteen Vilnan kuvernementtiin liitettiin kihlakuntia muista kuvernementeista: Minskin kuvernementista Vilnaan liitettiin Vileika ja Dzisna sekä Hrodnan kuvernementista Lida. Vuonna 1867 perustettiin Suwałkin kuvernementti.

title: Taurian kuvernementti

text: Taurian kuvernementti (, ) oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1802–1917. Alueeseen kuului Krimin niemimaa ja niemimaata laajempi maa-alue niemimaan pohjoispuolisia aroalueita, Dneprin itärannan ja meren välisiä maita. Kuvernementti syntyi keisarikunnan liitettyä tätä ennen Turkin vasallivaltioksi päätyneen Krimin kaanikunnan maat osakseen vuonna 1783. Näille maille perustettiin ensin "Taurian alue" (Taurian oblasti, 1783-1796), joka vuosiksi 1797-1802 liitettiin osaksi Uuden Venäjän kuvernementtia ja tätä laajaa kuvernementtia pilkottaessa vuonna 1802 alueesta kehittyi Taurian kuvernementti.

title: Kalugan kuvernementti

text:
Kalugan kuvernementti () oli yksi Venäjän keisarikunnan hallitoalueista. Se perustettiin vuonna 1796 ja lakkautettiin Neuvostoliitossa 1929. Sen pääkaupunki oli Kaluga.
Kalugan kuvernementti sijaitsi keskellä Venäjän Euroopan-puoleista osaa. Sitä reunusti pohjoisessa Moskovan kuvernementti, etelässä Orjolin kuvernementti, idässä Tulan kuvernementti ja lännessä Smolenskin kuvernementti.

title: Voronežin kuvernementti

text: Vuonna 1708 perustetun Asovan kuvernementin hallinnollinen keskus siirrettiin vuonna 1715 Voronežiin. Vuonna 1725 se nimettiin Voronežin kuvernementiksi. Vuonna 1779 kuvernementti muutettiin käskynhaltijakunnaksi ja vuonna 1796 jälleen kuvernementiksi.

title: Jekaterinoslavin kuvernementti

text: Kuvernementti perustettiin 8. lokakuuta 1802 pilkottaessa laajentunutta "Uuden Venäjän kuvernementtiä" (, Novorossijskaja gubernija) pienempiin osiin. Uuden Venäjän kuvernementtin toista vaihetta edelsi "Jekaterinoslavin käskynhaltijakunta" vuosina 1783-1796. Tämä synnytettiin yhdistettäessä aiempi "Asovan kuvernementti" ja Uuden Venäjän kuvernementin ensimmäinen vaihe. Nimensä käskynhaltijakunta oli saanut keisarinna Katariina II:n käskystä sinne perustetun Jekaterinoslavin kaupungin eli nykyisen Dnipropetrovskin mukaan.

title: Kuvernementti

text: Kuvernementteja oli aluksi vain kahdeksan kappaletta, mutta vuonna 1914 niitä oli jo 117 kappaletta. Ensimmäiset kuvernementit perustettiin 18. joulukuuta 1708. Vuonna 1719 kuvernementit jaettiin provinsseihin (, provintsii). Myöhemmin kuvernementtien määrä kasvoi 23 kappaleeseen. Vuoden 1775 uudistuksessa jako kuvernementteihin ja kihlakuntiin eli ujesteihin (, uezd) perustui alueiden väkilukuun. Samalla kuvernementti-nimityksen tilalle tuli venäläisperäinen namestnitshestvo (наместничество), mutta nimitys kuvernementti pysyi siitä huolimatta käytössä. Vuoden 1796 määräyksellä Venäjä jaettiin jälleen kuvernementteihin ja kihlakuntiin, jotka puolestaan jaettiin volosteihin (, volost).

title: Moskovan kuvernementti

text: Kuvernementtiä reunusti Tverin kuvernementti pohjoisessa ja luoteessa, Vladimirin kuvernementti koillisessa ja idässä, Rjazanin kuvernementti kaakossa, Tulan ja Kalugan kuvernementit etelässä ja Smolenskin kuvernementti lännessä.

title: Kuurinmaan kuvernementti

text: Kuurinmaan kuvernementti (, , ) oli vuosina 1795–1918 Venäjän keisarikunnan hallintoalue (kuvernementti). Kuurinmaan kuvernementti oli yksi keisarikunnan kolmesta Baltian alueen Itämerenmaakunnasta. Se kattoi entisen Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunnan, joka muodostui Kuurinmaasta ja Zemgalesta eli Väinäjoen eteläpuolisesta osasta Latviaa. Kuvernementin pääkaupunki oli Mitau (nykyiseltä nimeltään Jelgava). Nykyään kuvernementin entinen alue kuuluu pääosin Latviaan.

title: Novgorodin kuvernementti

text: Novgorodin kuvernementti erotettiin Pietarin kuvernementista vuonna 1727. Aluksi se koostui Novgorodin, Pihkovan, Velikije Lukin, Tverin ja Belozerskin provinsseista. Pihkovan ja Velikije Lukin provinsseista muodostettiin vuonna 1772 Pihkovan kuvernementti. Vuonna 1773 perustettiin Aunuksen provinssi ja vuonna 1775 Tverin käskynhaltijakunta. Vuonna 1776 perustettu Novgorodin käskynhaltijakunta koostui aluksi Novgorodin ja Aunuksen alueista. Vuonna 1777 siitä erotettiin Jaroslavlin käskynhaltijakunta. Aunuksen alue ja Uuden-Laatokan kihlakunta liitettiin vuonna 1781 Pietarin kuvernementtiin. Osa lakkautetusta Aunuksen kuvernementista kuului vuosina 1796–1801 jälleen Novgorodin kuvernementtiin.

title: Liivinmaan kuvernementti

text: Kuvernementin pääkaupunki oli Riika, ja kuvernementin nimi oli aluksi Riian kuvernementti vuosina 1712–1796. Tarton kihlakunta kuului Pietarin kuvernementin alaisuuteen vuosina 1713–1722, ennen kuin se liitettiin Liivinmaan kuvernementtiin.

title: Voronežin kuvernementti

text: Voronežin kuvernementti rajoittui pohjoisessa Orjolin ja Tulan kuvernementteihin, idässä Saratovin kuvernementtiin, etelässä Donin kasakoiden alueeseen ja Harkovan kuvernementtiin sekä lännessä Kurskin kuvernementtiin. Vuodesta 1824 lähtien siihen kuului 12 kihlakuntaa: Birjutš, Bobrov, Bogutšar, Korotojak, Nižnedevitsk, Novohopjorsk, Ostrogožsk, Pavlovsk, Valuiki, Voronež, Zadonsk ja Zemljansk. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 63,3 % venäläisiä ja 36,2 ukrainalaisia. Tärkein elinkeino oli maanviljely..

title: Tomskin kuvernementti

text:
Tomskin kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti Länsi-Siperiassa. Kuvernementtia ympäröivät kaakossa Kiinan keisarikunta ja Venäjällä Jeniseiskin ja Tobolskin kuvernementit ja Semipalatinskin oblasti.
Tomskin kuvernementti perustettiin vuonna 1804. Kuvernementin pääkaupunki ja suurin kaupunki oli Tomsk. Kuvernementti oli vuoinna 1897 jaettu seitsemään piirikuntaan (okrug), joiden keskukset olivat Barnaul, Bijsk, Zmeinogorsk, Kainsk, Kuznetsk, Mariinsk ja Tomsk.

title: Hersonin kuvernementti

text: Hersonin kuvernementti (, ) oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1802–1920, joskin aivan aluksi, nimenä oli kuvernementtikaupungin mukaan Mykolajivin (Nikolajevin) kuvernementti (1802-1803). Kuvernementti perustettiin vuonna 1802 pilkottaessa aluelaajennusten kasvattamaa Uuden Venäjän kuvernementtiä (, Novorossijskaja gubernija) pienempiin osiin.

title: Jeniseiskin kuvernementti

text:
Jeniseiskin kuvernementti (myös "lääni", ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1822–1925. Sen pinta-ala oli 1 962 858 neliökilometriä. Asukkaita oli 570 200 henkeä (vuonna 1897).
Siperian kuvernementtiiin kuulunut Jeniseiskin provinssi perustettiin vuonna 1724. Vuonna 1764 se liitettiin vasta perustettuun Irkutskin kuvernementtiin. Myöhemmin provinssi jaettiin Irkutskin, Tobolskin ja Kolyvanin kuvernementtien kesken. Vuodesta 1797 lähtien alue kuului jälleen Tobolskin ja vuodesta 1804 Tomskin kuvernementtiin. Vuonna 1822 perustetun Jeniseiskin kuvernementin hallinnolliseksi keskukseksi tuli Krasnojarsk.

title: Pultavan kuvernementti

text: Pultavan kuvernementti (, ) oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1802–1925. Se perustettiin 1802 aiemman Vähä-Venäjän kuvernementin (, 1764-1781 ja 1796-1802) eteläosasta; samalla pohjoisosasta muodostettiin Tšernihivin kuvernementti (Tšernigovin k.).

title: Liettuan kuvernementti

text: Vuosina 1796–1801 olemassa ollut kuvernementti syntyi Puolan kolmannen jaon jälkeen vuonna 1795. Venäjän keisarinna Katariina II jakoi entisen Liettuan suuriruhtinaskunnan kahteen kuvernementtiin: Liettuan ja Hrodnan kuvernementtiin. Katariinan seuraaja, keisari Paavali I liitti kuvernementit yhteen Liettuan kuvernementiksi 12. joulukuuta 1796.

title: Vjatkan kuvernementti

text: Kuvernementtia reunustivat Vologdan kuvernementti pohjoisessa, Permin kuvernementti idässä, Nižni Novgorodin ja Kazanin kuvernementit etelässä ja Kostroman kuvernementti lännessä.

title: Nižni Novgorodin kuvernementti

text: Kuvernementtia reunusti lännessä Vladimirin kuvernementti, pohjoisessa Kostroman ja Vjatkan kuvernementit, idässä Kazanin ja Simbirskin kuvernementit ja etelässä Penzan ja Tambovin kuvernementit.

title: Tobolskin kuvernementti

text:
Tobolskin kuvernementti (myös "lääni"; ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1920. Se käsitti Länsi-Siperian alangon ja osan Uralin vuoristoalueesta. 1900-luvun alussa kuvernementin pinta-ala oli 1 217 400 neliövirstaa. Se rajoittui koillisessa Jeniseiskin sekä idässä ja kaakossa Tomskin kuvernementteihin, etelässä Semipalatinskin ja Akmolinskin alueisiin sekä lännessä Ufan, Permin, Arkangelin ja Vologdan kuvernementteihin. Hallinnollinen keskus oli Tobolsk.
Kuvernementti korvasi vuonna 1782 perustetun Tobolskin käskynhaltijakunnan. Sitä ennen alue oli kuulunut Siperian kuvernementtiin. Vuonna 1804 kaakkoisosa erotettiin erilliseksi Tomskin kuvernementiksi. Vuosina 1822–1838 oli olemassa erillinen Omskin alue. Vuosina 1822–1882 Tobolskin kuvernementti kuului Länsi-Siperian kenraalikuvernementtiin. 1800-luvun lopulla kuvernementissä oli kymmenen kihlakuntaa, joiden keskuksina toimivat Berjozov, Išim, Jalutorovsk, Kurgan, Surgut, Tara, Tjukalinsk, Tjumen, Tobolsk ja Turinsk.

title: Vilnan kuvernementti

text: Vilnan- ja Hrodnan kuvernementit perustettiin Puolan kolmannen jaon (1795) jälkeen. Vain vuotta myöhemmin, joulukuussa 1796, kuvernementit yhdistettiin yhdeksi Liettuan kuvernementiksi Venäjän keisari Paavali I:n määräyksestä. Yhdistäminen jäi lyhytaikaiseksi, sillä syyskuussa 1801 keisari Aleksanteri I määräsi Liettuan kuvernementin jaettavaksi jälleen kahtia Vilnan ja Hrodnan kuvernementteihin. Vuonna 1801 Vilnan kuvernementtiin perustettiin aiemman yhdentoista kihlakunnan lisäksi 12. kihlakunta (Zarasai).

title: Smolenskin kuvernementti

text: Smolenskin kuvernementti () oli yksi tsaari Pietari Suuren määräyksellä 29. päivänä joulukuuta (18. joulukuuta) 1708 perustetusta kahdeksasta Venäjän keisarikunnan kuvernementistä. Aluksi kuvernementille ei määritelty tarkkoja rajoja, mutta lueteltiin kuhunkin kuvernementtiin kuuluvat tärkeimmät kaupungit. Smolenskin kuvernementti toimi keisarikunnan hallinnollisena alueena vuosina 1708–1713, 1726–1775 ja 1796–1929. Vuosina 1713–1726 alue oli jaettu Moskovan ja Riian kuvernementtien maaksi. Vuosina 1776–1796 se oli osa Smolenskin käskynhaltijakuntaa ("наместничество").

title: Tšernihivin kuvernementti

text: Tšernihivin kuvernementti () eli Tšernigovin kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan vuosina 1802–1925. Se perustettiin aiemman Vähä-Venäjän kuvernementin (, 1764-1781 ja 1796-1802) pohjoisosasta; samalla eteläosasta muodostettiin Pultavan kuvernementti.


query: Mihin T. E. Lawrence kuoli?

title: T. E. Lawrence

text: Palattuaan Britanniaan Lawrence ryhtyi kampanjoimaan Sykes-Picot-sopimuksen kumoamisen puolesta ja osallistui 1919 Pariisin rauhankonferenssiin. Lowell Thomas aloitti 1919 Yhdysvalloissa sota-aiheiset luennot, jotka loivat Lawrencesta kuuluisan sotasankarin. Lawrence työskenteli 1921–1922 Winston Churchillin neuvonantajana siirtomaavirastossa. Hän vetäytyi 1922 julkisuudesta ja astui Kuninkaallisten ilmavoimien palvelukseen, jossa hän palveli vuoteen 1935 saakka. Hän palveli 1923–1925 lyhyen aikaa armeijan Royal Tank Corps -yksikössä ja 1927–1928 Brittiläisessä Intiassa. Lawrence kuoli toukokuussa 1935 lähellä kotitaloaan Clouds Hilliä tapahtuneessa moottoripyöräonnettomuudessa saamiinsa vammoihin.

title: Marine Aircraft Experimental Establishment

text: Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence työskenteli MAEE:ssa 1930-luvulla.

title: T. E. Lawrence

text: The Letters of T. E. Lawrence (1938), David Garnettin toimittama kokoomateos Lawrencen lähettämistä kirjeistä. Minorities: Good Poems by Small Poets and Small Poems by Good Poets (1971), Jeremy Wilsonin toimittama kokoomateos Lawrencen kokoamista runoista. The Letters of T. E. Lawrence (1988), Malcom Brownin toimittama kokoomateos Lawrencen lähettämistä kirjeistä.

title: T. E. Lawrence

text: Lawrence astui jälleen elokuussa 1925 Kuninkaallisten ilmavoimien palvelukseen lentosotamiehenä numero 338161, edelleen valenimellä T. E. Shaw.[43] Hänet sijoitettiin ilmavoimien koulutuskeskukseen Cranwelliin.[47] Hänen tehtävänään oli yhdessä muun huoltohenkilökunnan kanssa huoltaa ja ylläpitää lentueen harjoituskoneita. Lawrence oli edelleen yhteydessä Britannian seurapiireihin, ja hän tapasi Lontoossa käymässä olleen Faisalin, joka oli nyt Irakin kuningas. Lawrence piti yhteyttä myös Uxbridgen ja Bovingtonin aikaisiin palvelustovereihinsa. Hänellä oli tekeillä kaksi hanketta: ensimmäinen oli sotamuistelmista tilaajille tarkoitetun rajatun erikoispainoksen julkaisu, toinen muistelmista suuremmalle yleisölle tarkoitetun lyhennelmän laatiminen.[48] Maaliskuussa 1926 Lawrencen käsi murtui hänen ollessaan käynnistämässä tien sivuun jääneen miehen autoa. Lawrence toipui vammasta,[48] mutta onnettomuus heikensi hänen kätensä toimintakykyä pysyvästi.[49]

title: Clouds Hill

text: Clouds Hill on asumaton mökki, joka sijaitsee lähellä Warehamin kaupunkia Dorsetin kreivikunnassa Lounais-Englannissa. Se tunnetaan erityisesti Arabian Lawrencena tunnetun T. E. Lawrencen entisenä asuinpaikkana, jossa hän asui vaihdellen vuosina 1923–1935. Lawrence osti mökin vuonna 1925 ja teki siihen runsaasti muutoksia ja parannuksia aina vuoteen 1935 saakka, jolloin hän kuoli läheisellä tieosuudella tapahtuneessa moottoripyöräonnettomuudessa. Vuonna 1808 rakennettu Clouds Hill kuuluu Historic Englandin ylläpitämään rakennusluetteloon ja on National Trustin hallinnoima vierailijoille avoin kotimuseo.

title: T. E. Lawrence

text: Thomas Edward Lawrence (T. E. Lawrence, myöhemmin T. E. Shaw, 16. elokuuta 1888 Tremadog, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta – 19. toukokuuta 1935 Bovington Camp, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen arkeologi, kirjailija ja sotilas, joka tunnetaan erityisesti osuudestaan ensimmäisen maailmansodan aikana Lähi-idän sotanäyttämöllä Osmanien valtakuntaa vastaan käytyyn arabikapinaan. Lawrence nousi sodan jälkeen kansainväliseen julkisuuteen ja sai lehdistössä kutsumanimen Lawrence of Arabia (suom. Arabian Lawrence). Hänen sotamuistelmansa Seven Pillars of Wisdom (1922) lisäsivät julkista kiinnostusta. Teoksen lyhennelmä Revolt in the Desert ilmestyi 1927 (suom. Erämaan kapina, 1928).

title: T. E. Lawrence

text: Lawrence tunnistettiin tukikohdassa pian, ja henkilökuntaa kiellettiin puhumasta lehdistölle, jolle tiedotettiin sotaministeriön julkaisevan Lawrencen terveydentilasta tiedotteita. Onnettomuus sai julkisuutta laajasti ympäri maailman. Saatuaan kuulla onnettomuudesta poliisilta Lawrencen veli Arnold saapui paikalle seuraavana päivänä. Lawrencen luo lähetettiin aivovammojen asiantuntijoita, ja lisäksi kuningas lähetti kaksi henkilökohtaista lääkäriään ja pyysi puhelimitse, että hänet pidettäisiin tilanteen tasalla. Kaksi siviilipukuista Scotland Yardin toimihenkilöä lähetettiin vartioimaan Lawrencen huonetta. Lawrencen eteen tehtiin kaikki, mitä oli tehtävissä tukikohdan sairaalaan rajallisten valmiuksien puitteissa, mutta hänen tilansa todettiin kuitenkin toivottomaksi. Lawrence kuoli 46-vuotiaana sunnuntaiaamuna 19. toukokuuta kello kahdeksan jälkeen. Ruumiinavauksessa ilmeni, että Lawrence olisi henkiin jäädessään jäänyt halvaantuneeksi ja menettänyt muistinsa.[48]

title: T. E. Lawrence

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Thomas, Lowell| title = With Lawrence in Arabia| publisher = Hutchinson| year = 1924| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 12.11.2014}} Citation error, replace with{{cite book| author = Graves, Robert| title = Lawrence and the Arabs| publisher = Jonathan Cape| year = 1927| version = (julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä Lawrence and the Arabian Adventure)| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 12.11.2014}} Citation error, replace with{{cite book| author = Hart, Liddell B. H.| title = T. E. Lawrence in Arabia and After| publisher = Jonathan Cape| year = 1934| version = (julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä T. E. Lawrence in Arabia and After)| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 12.11.2014}} Citation error, replace with{{cite book| author = Aldington, Richard| title = Lawrence of Arabia: A Biographical Enquiry| publisher = Collins| year = 1955| id = ISBN 1-122-22259-9| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 11.11.2014}} Citation error, replace with{{cite book| author = Mack, John E.| title = A Prince of Our Disorder: The Life of T. E. Lawrence| publisher = Little Brown| year = 1976| id = ISBN ISBN 0-316-54232-6| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 11.11.2014}} Citation error, replace with{{cite book| author = Wilson, Jeremy| title = Lawrence of Arabia: The Authorised Biography of T.E. Lawrence| publisher = Atheneum| year = 1990| id = ISBN ISBN 0-689-11934-8| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 11.11.2014}} Citation error, replace with{{cite book| author = Korda, Michael| title = Hero: The Life and Legend of Lawrence of Arabia| publisher = Harper| year = 2010| id = ISBN 978-0-06-171261-6| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 4.10.2012}} Citation error, replace with{{cite book| author = Anderson, Scott| title = Lawrence in Arabia: War, Deceit, Imperial Folly and the Making of the Modern Middle East| publisher = Doubleday| year = 2013| id = ISBN 978-0-385-53293-8| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}}

title: Polstead Road

text: Kadun varrella asui Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence osoitteessa 2 Polstead Road. English Heritage on merkinnyt Lawrencen entisen talon sinisellä muistolaatalla.

title: Clouds Hill

text: T. E. Lawrencen veli A. W. Lawrence lahjoitti rakennuksen sisustuksineen National Trustille Lawrencen kuoleman jälkeen.

title: Bovington Camp

text: Brittiläinen sotilashenkilö T. E. Lawrence kuoli tukikohdassa 1935 loukkaannuttuaan sen lähellä tapahtuneessa moottoripyöräonnettomuudessa.

title: T. E. Lawrence

text: Lawrencen hahmo on lisäksi ollut myös muissa elokuva- ja televisiotuotannoissa. Lawrencen osuutta Pariisin rauhankonferenssissa sodan jälkeen käsittelee brittiläinen televisiosarja A Dangerous Man: Lawrence After Arabia (1992), jossa pääosaa näyttelee Ralph Fiennes.[102] Queen of the Desert (2015) on Werner Herzogin ohjaama Gertrude Bellistä kertova elämäkerrallinen elokuva, jossa Lawrencea näyttelee Robert Pattinson.[103]

title: Brough Superior SS100

text: Tunnettuja SS100-mallin käyttäjiä oli muun muassa Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence, joka kuoli moottoripyöräonnettomuudessa 1935. Lawrencen tiedettiin ajavan lujaa, eikä hän myöskään käyttänyt suojakypärää.

title: T. E. Lawrence

text: Lawrence kävi laajaa kirjeenvaihtoa,[92] ja kirjeet ovat tärkeä lähde tutkittaessa hänen henkilöhistoriaansa. Lawrencen kirjeenvaihdosta on julkaistu useita kokoelmakirjoja.[91] Merkittäviä henkilöitä, joiden kanssa Lawrence kävi kirjeenvaihtoa, olivat esimerkiksi George Bernard Shaw ja tämän vaimo Charlotte,[93] Augustus John, William Rothenstein, Eric Kennington,[92] Hugh Trenchard, John Buchan, Lionel George Curtis, Archibald Wavell,[94] Edward Marsh, Edward Elgar, Cecil Day-Lewis, Siegfried Sassoon, Robert Graves, Noël Coward, Basil Liddell Hart,[95] E. M. Forster, David Garnett, Gertrude Bell, C. M. Doughty, D. G. Hogarth, E. T. Leeds, Winston Churchill ja Nancy Astor.[91]

title: T. E. Lawrence

text: Kun Revolt in the Desert ilmestyi 1927, Irakissa toiminut entinen siviilikomissaari ja Lawrencen vanha vastustaja Arnold Wilson kirjoitti Lawrencen olleen vastuussa Britannian ja Ranskan suhteiden heikkenemisestä Lähi-idässä. Hänen mukaansa Lawrence oli myös mukana suostuttelemassa Britannian hallitusta omaksumaan syyrialaisten kannalta katastrofaalisen poliittisen linjan. Lisäksi Wilson syytti Lawrencea homoseksuaalisuuden suvaitsemisesta sotamuistelmissaan sekä sen yhdistämisestä beduiineihin ja väitti, että Lawrence ”teki Arab Bureausta kultin, jonka ylipappi on Lawrence ja lehdistöagentti Lowell Thomas”.[76]

title: Kirkcudbright

text: Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence asui Kirkcudbrightissä jonkin aikaa lapsuudessaan 1800-luvun lopussa.

title: A. W. Lawrence

text: Arnold Walter Lawrence (2. toukokuuta 1900 – 31. maaliskuuta 1991) oli brittiläinen arkeologi ja historioitsija. Hän oli myös T. E. Lawrencen nuorin veli. Lawrence meni naimisiin Barbara Thompsonin kanssa 1925 ja sai tämän kanssa yhden lapsen.

title: Moreton (Dorset)

text: Arabian Lawrencena tunnettu brittiläinen sotilashenkilö T. E. Lawrence asui kylässä. Clouds Hill -talo, jossa Lawrence asui kuolemaansa saakka, on nykyään avoinna vierailijoille. Lawrence haudattiin Moretonin kirkon hautausmaalle.

title: A Dangerous Man: Lawrence After Arabia

text: T. E. Lawrencen elämäkertakirjailija Michael Korda kutsuu elokuvaa melko kankeaksi dokudraamaksi. Hänen mukaansa tuotannon dokumenttimaisuus on ongelma, minkä esimerkiksi "Arabian Lawrence" (1962) -elokuvan tekijät halusivat välttää. Hänen mukaansa pääroolissa esiintynyt Ralph Fiennes sen sijaan muistutti Lawrencea enemmän kuin "Arabian Lawrencen" päänäyttelijä Peter O’Toole.

title: Selim Ahmed

text: Selim Ahmed (tunnetaan myös Dahoum, n. 1897 – 1916) oli syyrialainen arabipoika, joka tunnetaan ystävyydestään brittiläisen T. E. Lawrencen kanssa. Dahoum työskenteli Lawrencen kanssa Karkemišin arkeologisilla kaivauksilla ennen ensimmäistä maailmansotaa. Dahoum kuoli pilkkukuumeeseen 1916.

title: T. E. Lawrence

text: Lawrence haudattiin 21. toukokuuta Moretoniin Pyhän Nikolauksen kirkon hautausmaalle.[59] Arkunkantajina olivat hänen vanha ystävänsä Ronald Storrs, taiteilija Eric Kennington, eversti Steward Newcombe, johon Lawrence oli tutustunut ennen sotaa Siinain kartoituksen yhteydessä, naapuri ja kaksi palvelustoveria; toinen armeijasta ja toinen Kuninkaallisista ilmavoimista. Vaatimaton seremonia sujui hiljaisesti huolimatta paikalle saapuneista toimittajista ja kuvaajista. Paikalla oli myös useita Lawrencen ystäviä ja tuttuja, kuten Winston Churchill vaimonsa kanssa, Nancy Astor, Thomas Hardyn vaimo, Edmund Allenby, Siegfried Sassoon, Lionel George Curtis, Augustus John ja Alan Dawnay.[48] Lisäksi kuningas Yrjö V lähetti tilaisuuteen kirjeen, jossa hän esitti kiitoksensa Lawrencen isänmaalle tekemistä palveluksista.[36] Hautakiveen tuli nimeksi ”T. E. Lawrence”, vaikka Lawrence oli toivonut, että hänet haudattaisiin nimellä T. E. Shaw. Hautakiveen myös lisättiin todennäköisesti Lawrencen äidin toivomuksesta lainaus Raamatusta.[60]

title: Pole Hill

text: Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence omisti Pole Hillissä maa-alueen, jonka hän myi 1929.

title: Thomas Chapman

text: Tunnetuin Chapmanin lapsista oli myöhemmin Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence, joka tunnetaan osuudestaan ensimmäisen maailmansodan aikana käydyssä arabikapinassa. Hän nousi sodan jälkeen kansainväliseen julkisuuteen. Lawrence kuoli moottoripyöräonnettomuudessa 1935.

title: E. H. New

text: Newin tunnettuihin oppilaisiin kuului muun muassa Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence.

title: John E. Mack

text: John Edward Mack (4. lokakuuta 1929 – 27. syyskuuta 2004) oli yhdysvaltalainen psykologi, kirjailija ja professori Harvard Medical Schoolissa. Hän voitti Pulitzer-palkinnon T. E. Lawrencesta kirjoittamastaan elämäkerrasta "A Prince of Our Disorder: The Life of T.E. Lawrence" (1976). Hänen viimeinen kirjansa "Passport to the Cosmos: Human Transformation and Alien Encounters" (1999) liittyi hänen työhönsä ufosieppauksen uhreiksi joutuneiden kanssa. Hän kuoli 74-vuotiaana auto-onnettomuudessa Lontoossa 2004, kun hänen autonsa kolaroi rattijuopon kanssa.

title: George Bernard Shaw

text: Shaw ja Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence tutustuivat ja ystävystyivät 1920-luvulla. Shaw kirjoitti myöhemmin näytelmän Too True to Be Good (1932), jonka päähenkilö parodioi Lawrencea.[8] Lawrence myös käytti myöhemmin valenimeä Shaw.[9]

title: T. E. Lawrence

text: Lawrence saapui Pariisiin rauhankonferenssiin tammikuun alussa 1919[35] ja kuului sekä Britannian että Faisalin delegaatioon. Hän toimi Faisalin tulkkina ja osallistui toimittajien ja diplomaattien kanssa järjestettyihin tapaamisiin. Hän ryhtyi myös kirjoittamaan arabikapinaa käsitteleviä muistelmiaan. Lawrencen isä Thomas kuoli 7. huhtikuuta espanjantautiin, ja Lawrence kävi kaksi kertaa pikaisesti Englannissa.[33] Toukokuun puolivälissä hän liittyi Egyptiin lähtevään Kuninkaallisten ilmavoimien pommikonelaivueeseen. Lawrencen Handley Page -pommikone syöksyi maahan epäonnistuneessa laskeutumisyrityksessä Roomassa. Onnettomuudessa kuoli kaksi, mutta Lawrence sai ainoastaan luunmurtuman.[33] Tultuaan kesäkuun lopulla Kairoon Lawrence teki muutaman päivän ajan Arab Bureaun arkistossa kirjaansa varten muistiinpanoja.[35] Pariisissa Lawrenceen suhtauduttiin brittivirkamiesten keskuudessa yhä kriittisemmin.[36] Voimatta enää vaikuttaa poliittisten asioiden kulkuun Lawrence palasi loppukesästä Englantiin.[35]

title: Cyril Beeson

text: Beeson oli Arabian Lawrencena tunnetun T. E. Lawrencen lapsuudenystävä, jonka kanssa tämä teki pyörämatkoja Englannissa ja Pohjois-Ranskassa.

title: A Dangerous Man: Lawrence After Arabia

text: Elokuva alkaa lainauksella T. E. Lawrencen sotamuistelmista "Seven Pillars of Wisdom" (1922). Emiiri Faisal (Alexander Siddig) saapuu ensimmäisen maailmansodan jälkeen Pariisissa 1919 järjestettävään Pariisin rauhankonferenssiin puolustamaan arabien oikeutta hallita Syyriaa. T. E. Lawrence (Ralph Fiennes) liittyy tämän neuvottelukuntaan huolimatta ranskalaisten ja brittien vastustuksesta. Lawrencen ja Faisalin välejä rasittavat Lawrencen sodanjälkeinen kuuluisuus, minkä lisäksi Lawrence kokee henkilökohtaisen menetyksen tämän isän kuoltua Englannissa. Lawrence kirjoittaa elokuvan aikana sotamuistelmiaan, minkä lisäksi hän vaikuttaa viihtyvän naisten sijaan paremmin miesten seurassa.

title: Thomas Chapman

text: Chapman jätti pojilleen perinnöksi 15 000 puntaa, minkä lisäksi hän oletti lisää rahaa tulevan sisareltaan Margaretilta. Williamin ja Frankin kuolemat sodassa kasvattivat muiden lasten perintöosuutta. Carolinen rahojen mentyä Thomasin tyttärille se aiheutti taloudellista ahdinkoa T. E. Lawrencelle. Michael Kordan mukaan T. E. Lawrence osoitti myöhemmin katkeruutta siitä, ettei Chapmanin perhe ottanut häneen yhteyttä hänen noustuaan julkisuuteen.


query: Milloin HMS Ramillies -alus otettiin palveluskäyttöön?

title: HMS Ramillies (07)

text: Alus tilattiin William Beardmore and Companyn telakalta Skotlannin Dalmuirista osana vuoden 1913 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 12. marraskuuta 1913 ja alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1916. Alus otettiin palveluskäyttöön 1. syyskuuta 1917 ja se valmistui lokakuussa. Aluksen palveluskäyttöön ottaminen viivästyi, koska vesille laskun yhteydessä aluksen pohja vaurioitui. Alus jouduttiin hinaamaan vaikeissa olosuhteissa Mersey-jokea pitkin korjattavaksi Cammell Lairdin telakalle.[1]

title: HMS Carysfort (1914)

text:
HMS Carysfort oli Britannian kuninkaallisen laivaston "Caroline"-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön kesäkuussa 1915.
__notoc__
"HMS Carysfort" liitettiin palvelukseen otettaessa 4. Kevyt risteilijäviirikön johtoalukseksi Suureen laivastoon (), mutta 1916 alus siirrettiin 5. Kevyt risteilijäviirikköön Harwichiin valvomaan Englannin Kanaalin itäpään meriliikennettä. Harwichissa alus korvasi pahoin vaurioituneen sisaraluksensa "HMS Conquestin, joka siirrettiin telakalle.

title: HMS Orion (1910)

text: HMS Orion oli Britannian kuninkaallisen laivaston Orion-luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Portsmouthin telakalla ja se otettiin palveluskäyttöön 1910, jolloin se liitettiin Kotilaivastoon.

title: HMS Beaufort (L14)

text: Alus siirtyi lokakuussa vastaanottotestien ja varustamisen jälkeen Scapa Flowhun, jossa se aloitti kouluttautumisen Kotilaivaston mukana. Alus määrättiin koulutuksen jälkeen liittymään Välimeren laivastoon. Se liittyi 13. joulukuuta saattueeseen WS14 taistelulaiva "HMS Ramilliesin" ja hävittäjä "HMS Badsworthin" kanssa matkalle Freetowniin, jossa alus erkani 21. joulukuuta saattueesta. "HMS Beaufort" liittyi 25. joulukuuta uudelleen saattueeseen WS14 "HMS Ramilliesin", "HMS Hurworthin" ja sluuppi "HMS Bridgewaterin" kanssa suojatakseen sitä Hyväntoivonniemen ympäri.

title: HMS Ramillies (07)

text: Normandian maihinnousun aikana HMS Ramillies ampui 1002 15 tuuman kranaattia, mitä pidetään suurimpana ammusmääränä, minkä yksi alus on ampunut yhdessä operaatiossa. HMS Ramillies osallistui tulitukitehtävään vielä maihinnousussa Etelä-Ranskaan (operaatio Dragoon) tuhoten Toulonin satamaa suojaavat patterit.

title: HMS Constance (1915)

text:
HMS Constance oli Britannian kuninkaallisen laivaston "Cambrian"-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön tammikuussa 1916.
__notoc__
"HMS Constance" liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren Laivaston () 4. Kevyt risteilijäviirikköön. Alus otti osaa Skagerrakin taisteluun yhdessä sisaralustensa "HMS Canterburyn" ja "HMS Castorin" kanssa.

title: HMS Inconstant (1914)

text: HMS Inconstant oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön tammikuussa 1915.

title: HMS Exeter (68)

text: "HMS Exeter" tilattiin kaksi vuotta sisaraluksensa "HMS Yorkin" jälkeen ja sen köli laskettiin 15. maaliskuuta 1928. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1928 ja se otettiin palveluskäyttöön 27. heinäkuuta 1931.

title: HMS Cumberland (57)

text: HMS Cumberland oli Britannian kuninkaallisen laivaston "County"-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus kuului ensimmäisenä tilattuun alaluokkaan Kent-luokkaan. Alus otettiin palveluskäyttöön 23. helmikuuta 1928.

title: HMS Galatea (1914)

text: HMS Galatea oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön joulukuussa 1914.

title: HMS Royalist (1915)

text: HMS Royalist oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön maaliskuussa 1915.

title: HMS Thunderer (1911)

text: HMS Thunderer oli Britannian kuninkaallisen laivaston Orion-luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyn telakalla ja se otettiin palveluskäyttöön 1912. Alus liitettiin koeajojen jälkeen Kotilaivastoon.

title: HMS Benbow (1913)

text: HMS Benbow oli Britannian kuninkaallisen laivaston Iron Duke-luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Beardsmoren telakalla. "HMS Benbow" otettiin palveluskäyttöön 7. lokakuuta 1914.

title: HMS Penelope (1914)

text: HMS Penelope oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön joulukuussa 1914.

title: HMS Champion (1915)

text:
HMS Champion oli Britannian kuninkaallisen laivaston "Calliope"-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön 20. joulukuuta 1915.
__notoc__
"HMS Champion" liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren laivaston () 13. Hävittäjälaivueen lippulaivaksi. Alus osallistui touko-kesäkuun vaihteessa 1916 Skagerrakin taisteluun.

title: HMS Crusader (H60)

text: "HMS Crusader" valmistui telakalta 2. toukokuuta 1932, jonka jälkeen se siirrettiin koeajoihin. Vastaanottotestit läpäistyään alus otettiin palveluskäyttöön 15. kesäkuuta. Alus liitettiin Kotilaivaston 2. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se oli seuraavat vuodet koulutuksessa osallistuen sekä laivueen että laivaston harjoituksiin.

title: HMS Cambrian (1916)

text:
HMS Cambrian oli Britannian kuninkaallisen laivaston "Cambrian"-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön toukokuussa 1916.
__notoc__
"HMS Cambrian" liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren Laivaston () 4. Kevyt risteilijäviirikköön, jossa alus palveli koko sodan ajan. Aluksen ura ensimmäisessä maailmansodassa oli vaatimaton.

title: HMS Suffolk (55)

text: HMS Suffolk oli Britannian kuninkaallisen laivaston "County"-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus kuului ensimmäisenä tilattuun alaluokkaan Kent-luokkaan. Alus otettiin palveluskäyttöön 31. toukokuuta 1928.

title: HMS Kent (54)

text: HMS Kent oli Britannian kuninkaallisen laivaston "County"-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus kuului ensimmäisenä tilattuun alaluokkaan Kent-luokkaan. Alus otettiin palveluskäyttöön 25. kesäkuuta 1928.

title: HMS Phaeton (1914)

text: HMS Phaeton oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön helmikuussa 1915.

title: HMS Eagle (1918)

text: Runkoa laajennettiin niin, että leveys kasvoi 105 jalkaan. "HMS Eagle" oli ensimmäinen Kuninkaallisen laivaston alus, joka ei voinut käyttää Panaman kanavaa. Alus saatiin merikelpoiseksi syyskuussa 1923 ja alukseen toteutetut uudet keksinnöt osoittautuivat menestykseksi. "HMS Eagle" otettiin palveluskäyttöön 26. helmikuuta 1924.

title: HMS Ultimatum

text: Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin 19. kesäkuuta 1940 ja alus laskettiin vesille 11. helmikuuta 1941 ilman seremonioita. Alus otettiin palveluskäyttöön vielä samana vuonna 29. heinäkuuta viirinumerollaan P34. Se nimettiin vuoden 1943 alkupuolella "HMS Ultimatumiksi".

title: HMS Arethusa (1913)

text: HMS Arethusa oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön elokuussa 1914.

title: HMS Ramillies (07)

text: Brittien ja Turkin välinen ristiriita aiheutti HMS Ramilliesin siirtämisen Marmaranmerelle vuonna 1920. Alus siirrettiin Atlantin laivaston 2. Taistelulaivaviirikköön 1924. Vuoden 1926 yleislakon aikana alus toimi muonavarastona Mersey-joella yhdessä HMS Barhamin kanssa. Alus palasi Välimeren laivastoon saman vuoden lopulla.

title: HMS Resolution (09)

text: "HMS Ramillies" palasi palveluskäyttöön 15. syyskuuta 1936 ja liitettiin Kotilaivaston 2. Taistelulaivaviirikköön. Pari seuraavaa vuotta alus oli koululaivana ja palasi huoltoon Plymouthiin maaliskuusta heinäkuuhun 1938.

title: HMS Royal Katherine (1664)

text: Alus oli vuodesta 1701 alkaen amiraali George Rooken lippulaivana Espanjan perimyssodassa. Vuonna 1706 alus nimettiin uudelleen HMS "Ramilliesiksi" kunnianosoituksena John Churchillin saavuttamalle voitolle Ramilliesin taistelussa. Alus rakennettiin uudelleen Portsmouthissa 30. marraskuuta 1742-8. helmikuuta 1743, jolloin se säilyi 90-tykkisenä toisen luokan linjalaivana.

title: HMS Conqueror (1911)

text: HMS Conqueror oli Britannian kuninkaallisen laivaston Orion-luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Beardmoren telakalla Dalmuirissa, ja se otettiin palveluskäyttöön 1912. Alus liitettiin koeajojen jälkeen Kotilaivastoon.

title: HMS Undaunted (1914)

text: HMS Undaunted oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön elokuussa 1914.

title: HMS Bellerophon (1907)

text: HMS Bellerophon oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bellerophon-luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Portsmouthissa ja se otettiin palveluskäyttöön maaliskuussa 1909, jolloin se liitettiin Kotilaivastoon.

title: HMS Resolution (09)

text: "HMS Resolution" otettiin palveluskäyttöön liian myöhään, jotta alus olisi kerennyt ottaa osaa Skagerrakin taisteluun. Alus kuului käyttöönotostaan alkaen 1. Taistelulaivaviirikköön ja palveli siinä koko ensimmäisen maailmansodan.


query: Minä vuonna perustettiin Linja-autoliikennöitsijäin Liitto?

title: Linja-autoliitto

text: Aloitteen linja-autoliikennöitsijöiden valtakunnallisen liiton perustamisesta teki Korpivaara Oy:n toimitusjohtaja Juhani Korpivaara, joka kutsui Suomen merkittävimmät liikenteenharjoittajat ja autokauppiaat yhteiseen neuvotteluun keväällä 1928. Tärkeimpänä syynä liiton perustamiseen oli luoda yhtenäiset säännöt liikennöitsijöiden väliselle, usein epäterveitä muotoja saaneelle kilpailulle. Kyseinen neuvottelu johti Linja-autoliikennöitsijäin Liiton perustavaan kokoukseen 30. toukokuuta 1928, ja liitto merkittiin yhdistysrekisteriin saman vuoden heinäkuun alussa. Liiton ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Kaarlo Leander Tampereelta, ja hän toimi tehtävässä kaksi vuotta. Heti ensimmäisenä toimintavuonna perustettiin liiton paikallisosastot Hämeenlinnaan, Tampereelle, Turkuun ja Viipuriin, seuraavana vuonna Helsinkiin, Jyväskylään, Lahteen, Poriin ja Vaasaan. Vuoteen 1931 mennessä, jolloin perustettiin osastot vielä Ouluun ja Rovaniemelle, Linja-autoliikennöitsijäin Liiton toimialue kattoi koko maan ja siihen kuului kaikkiaan 15 paikallisosastoa. Alan yrittäjien järjestäytymisaste oli alkuvuosina vähäinen, mutta vuonna 1939 liitossa oli jo noin 750 jäsenyritystä. Alusta lähtien liiton yhdeksi keskeiseksi tehtäväksi tuli lausunnonantajan rooli siinä, perustuivatko liikennelupahakemukset todelliseen liikennetarpeeseen.[1]

title: OnniBus.com

text: OnniBus.com Oy on suomalainen linja-autoliikennöitsijä, jonka perustivat Pekka Möttö ja Lauri Helke vuonna 2011. OnniBus.comin liikennöinnin aloitus perustui Suomen joukkoliikenteen sääntelyn purkuun. Hallituksen puheenjohtajana on ollut lokakuusta 2018 alkaen Antti Norrlin. Yhtiö myytiin lokakuussa 2018 Koiviston Auto Oy:lle, myyjinä muun muassa suurin omistaja brittiläisen Brian Souterin sijoitusyhtiö Souter Investment.

title: Autoilun historia Suomessa

text: Autokaupan vilkastuminen ja sen taloudellisen merkityksen kasvu johti siihen, että Suomen autokauppiaat perustivat Suomen Automobiilikauppiaiden Yhdistyksen vuonna 1924. Monien vaiheiden jälkeen se muuttui vuonna 1955 nykyiseksi Autotuojat ry:ksi. Linja-autoliikennöitsijöiden kattojärjestöksi perustettiin vuonna 1928 Suomen Linja-autoliikennöitsijäin Liitto (vuodesta 1944 Linja-autoliitto). Autokorjaamoalan järjestyminen tapahtui huomattavasti autoliikkeitä myöhemmin; vuonna 1933 perustettiin Suomen Autokorjaamojen Liitto (vuodesta 1950 Autoalan Keskusliitto). Suomalaisten autokoulujen omistajat järjestyivät vuonna 1938 Suomen Autokoulujen Omistajain ja Opettajain Liitoksi, joka lyhensi nimensä Suomen Autokoululiitoksi vuonna 1946.[38]

title: Vanajan Autotehdas

text: Vanajan ansioihin kuuluu Suomen ensimmäinen takamoottorinen linja-auto (1956) ja täysilmajousitettu kaupunkibussi. Vuonna 1958 Vanaja alkoi brittiläisen Leylandin ja ruotsalaisen Volvon esikuvan mukaan rakentaa linja-auton alustoja, joissa moottori oli sijoitettu akselien väliin matkustamon lattian alle. Tamperelainen linja-autoliikennöitsijä Väinö Paunu oli yksi Vanajan suurimmista yksityisistä asiakkaista ja osallistui myös Vanajan linja-automallien kehitystyöhön. Takamoottoriset linja-autonalustat jäivät aluksi muutamaan yksittäiskappaleeseen, kunnes niiden valmistus alkoi uudelleen vuonna 1966.

title: Autoilun historia Suomessa

text: Ensimmäinen yritys autonomistajien valtakunnallisen järjestön perustamiseksi tehtiin vuonna 1915, mutta vasta vuonna 1919 perustettiin Helsingissä Suomen Automobiiliklubi. Sen jäsenet kuuluivat pääosin yhteiskunnan yläluokkaan, ja tämän mukaisesti klubin käyttökieli oli ruotsi. Autojen määrän kasvaessa perustettiin vuonna 1926 Maaseudun Autonomistajien Liitto ja vuonna 1927 Yleinen Autoliitto. Taksiautoilijoiden järjestäytyminen alkoi vuonna 1922, jolloin helsinkiläiset henkilövuokra-autoilijat perustivat Helsingin Autonkuljettajayhdistyksen. Pian syntyi vastaavia yhdistyksiä muihinkin kaupunkeihin, ja vuonna 1926 koko maan vuokra-autoilijoiden yhdyssiteeksi perustettiin Suomen Autoilijain Liitto (SAL). Turussa perustettiin vuonna 1936 Henkilö- ja Kuorma-autoliikennöitsijäin Liitto (HKL), josta nykyinen Suomen Kuljetus ja Logistiikka SKAL laskee historiansa alkavaksi. HKL:n osapuolet eriytyivät omiksi liitoikseen, kun vuonna 1955 perustettiin Suomen Taksiliitto ja Suomen Kuorma-autoliitto.[37]

title: Lavia

text: Lavian kirkonkylä oli 1960-luvulle saakka vilkas linja-autoliikenteen solmukohta ja kunnassa toimi myös muutama pienehkö linja-autoyritys. Porilaisella liikennöitsijällä V. Keto-Seppälällä oli kirkonkylässä toimipiste, jonka yhteydessä toimi 1980-luvulle saakka myös autokoritehdas Lavian Autokori Oy. Naapurikunnasta Suodenniemeltä kotoisin ollut Elli Saarikko, joka oli tiettävästi Suomen ensimmäinen nainen itsenäisenä linja-autoliikennöitsijänä, aloitti linjan Laviasta Tampereelle vuonna 1934; tätä ennen hän oli toiminut taksiautoilijana jo vuodesta 1926. Elli Saarikko muutti Laviasta Tampereelle vuonna 1958 ja myi yrityksensä Länsilinjat Oy:lle vuonna 1972.

title: Alku Vapaaliitto

text: Alku Adalbert Vapaaliitto (sukunimi vuoteen 1910 "Valtanen"; 27. syyskuuta 1903 Tampere – 27. marraskuuta 1958) oli suomalainen Tampereella toiminut linja-autoliikennöitsijä. Hän liikennöi 20 vuoden ajan Tampereen Keskustorin ja Tahmelan välistä linjaa ja hänestä on säilynyt paljon kaskuja ja kertomuksia.

title: Tampereen linja-autoasema

text: Tampereen linja-autoaseman rakennuskustannukset olivat noin kahdeksan miljoonaa markkaa. Asema rahoitettiin kokonaan kunnallisin varoin. Aloitteen kahden erillisen linja-autoaseman toimintojen yhdistämisestä teki Tampereen huomattavin liikennöitsijä, silloisen Linja-autoliikennöitsijäin Liiton Tampereen osaston puheenjohtaja Väinö Paunu vuonna 1933. Seuraavana vuonna kaupunki nimitti toimikunnan tutkimaan ehdotusta ja etsimään uuden aseman sijaintipaikkaa. Kaupungin johto olisi halunnut aseman sijoitettavaksi rautatieaseman yhteyteen, mutta liikennöitsijät pitivät paikkaa liian ahtaana ja ehdottivat vapaata tonttia Hatanpään valtatien varressa, mikä sitten tulikin päätökseksi. Kaupunginvaltuusto teki päätöksen aseman rakentamisesta 27. lokakuuta 1936, rakennustyöt alkoivat 15. joulukuuta 1937 ja asema vihittiin käyttöön 8. joulukuuta 1938.

title: Juhani Korpivaara

text: Korpivaaran aloitteesta perustettiin vuonna 1929 Linja-autoliikennöitsijäin liitto, jonka puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1932. Korpivaaran ja hän vaimonsa lahjoitusvaroilla perustettiin vuonna 1954 Suomen Kulttuurirahaston yhteyteen Korpivaarain nuorisotyörahasto.

title: Suomen Kuljetus ja Logistiikka SKAL

text: SKAL laskee historiansa alkavaksi vuodesta 1936, jolloin joukko lounaissuomalaisia liikennöitsijöitä perusti Turussa Henkilö- ja Kuorma-autoliikennöitsijäin Liiton (HKL). Perustavassa kokouksessa todettiin, etteivät jo olemassa olleet järjestöt pystyneet ajamaan ammattimaisesti liikennettä harjoittavien yrittäjien asioita riittävän tehokkaasti. HKL:n jäsenyhdistyksiksi liittyivät nopeasti siihenastisen Suomen Autoilijaliiton paikallisyhdistykset. Toimintaa vaikeutti alkuaikoina se, että kaikki kuorma-autoilijat eivät tunteneet uutta liittoa omakseen, koska kuorma-autoilijoita oli jäseninä myös mm. Linja-autoliitossa, Suomen Automobiiliklubissa, Yleisessä Autoliitossa ja Maaseudun Autoliitossa sekä työväenliikkeeseen kuuluneessa Kuljetustyöntekijäin Liitossa.

title: Global Salcai Utinsa

text: Global Salcai Utinsa syntyi 17. marraskuuta 2000 kahden Gran Canarian suurimman linja-autoliikennöitsijän, Salcain ja Utinsan yhdistyessä. Salcai oli aiemmin liikennöinyt saaren eteläosan reitit ja Utinsa keski- ja pohjoisreitit. Salcain linja-autot olivat maalattuna vihreiksi ja Utinsan sinipunaisiksi. Globalin värimaailmasta tuli vaaleansininen ja linja-autojen numerointi alkoi numerosta 1301.

title: Kuorma-auto

text: Vuonna 1922 määrättiin moottoriajoneuvot Suomessa rekisteröinti- ja katsastusvelvollisuuden alaisiksi, ja rekisterissä oli 623 kuorma-autoa. Samoihin aikoihin katsotaan kuljetusyrittäjyyden – siinä mielessä kuin se nykyisin ymmärretään – saaneen alkunsa. Kuorma-auton suurin sallittu kokonaismassa nostettiin viidestä tonnista 7,5 tonniin vuonna 1926. Vuonna 1930 kuorma-autojen kuljetussuorite ylitti hevosajoneuvojen tavarankuljetussuoritteen. Ensimmäiset dieselmoottorilla varustetut kuorma-autot tulivat Suomessa käyttöön vuonna 1935. Ammattimainen kuorma-autoliikenne alkoi järjestäytyä vuonna 1936, jolloin perustettiin Henkilö- ja Kuorma-autoliikennöitsijäin Liitto (myöhemmin Suomen Kuorma-autoliitto, nykyisin Suomen Kuljetus ja Logistiikka SKAL). Vuonna 1939 Suomessa oli rekisterissä 18 122 kuorma-autoa, ja suosituimmat merkit olivat Ford, Chevrolet, Volvo, International ja Studebaker. Osa kuorma-autoiksi tilastoiduista autoista on kuitenkin luokiteltavissa pakettiautoiksi, koska rajanveto näiden välillä oli epämääräinen ja pakettiautot alettiin tilastoida omana ryhmänään vasta vuonna 1940. Kuorma-autojen osuus rekisterissä olevasta autokannasta oli huomattavan suuri; vuonna 1939 henkilöautoja oli rekisterissä noin 30 000 ja linja-autoja noin 3 200. Varsinkin maaseudulla kuorma-autoilla oli suuri merkitys myös henkilökuljetuksissa.

title: Sigurd Wikström

text: Sigurd Viktor Wikström (12. tammikuuta 1907 Karjalohja – 10. maaliskuuta 1994) oli suomalainen linja-autoliikennöitsijä ja liikenneneuvos.

title: Länsilinjat

text: Uuden yrityksen syntyä edelsivät liki vuoden kestäneet sitkeät neuvottelut. Länsilinjat Oy:n perustamissopimus allekirjoitettiin Tampereen linja-autoasemalla pidetyssä kokouksessa 21. helmikuuta 1939 ja yhtiön virallinen perustamiskokous pidettiin 9. maaliskuuta. Kaikki edellä mainitut liikennöitsijät luovuttivat liikennöintioikeutensa ja kalustonsa uudelle yhtiölle. Länsilinjojen ensimmäisistä autoista kolme oli seka-autoja, koska yhtiön linjoilla kuljetettiin paljon maataloustuotteita. Yhtiön toimitusjohtajaksi päätettiin kutsua yhdistymisneuvotteluja vetänyt tamperelainen linja-autoliikennöitsijä Yrjö Penttilä, jonka johdossa oli kaksi muutakin linja-autoyhtiötä, Tähtivuori & Penttilä ja Viinikan Auto Oy. Kyseisten yhtiöiden liikennealue oli täysin erillään Länsilinjojen muiden osakkaiden linjoista. Penttilä oli aloittanut linja-autoliikenteen Tampereen Keskustorilta Koivistonkylään yhdessä Vihtori Tähtivuoren kanssa vuonna 1926. Tähtivuoren luovuttua osakkuudestaan vuonna 1955 yhtiö toimi nimellä Penttilä & Kumpp., kunnes se joutui lopettamaan toimintansa Koivistonkylän liikenteen siirryttyä Tampereen kaupungin liikennelaitoksen haltuun vuonna 1961. Viinikan Auto fuusioitiin Länsilinjoihin vuoden 1974 lopulla. Yrjö Penttilä osallistui aktiivisesti myös alan järjestötoimintaan – hän oli mm. Linja-autoliiton perustajajäsen – ja hän sai vuonna 1977 liikenneneuvoksen arvonimen. Muut Länsilinjojen perustajaosakkaat myivät omat osuutensa yhtiöstä Penttilälle 1970- ja 1980-lukujen aikana. 1980-luvun lopussa Länsilinjat Oy:n omistajina olivat Yrjö Penttilän lapset Esko Penttilä (toimitusjohtaja), Jorma Penttilä ja Asta Salomäki. Esko Penttilä toimi myös Linja-autoliiton puheenjohtajana vuosina 1975–1995.

title: Pekolan Liikenne

text: Yhtiön perustaja Kalle Arvid Pekola (1893–1945) sai liikenneluvan linjalle Koski Hl–Lahti huhtikuussa 1925, mutta todennäköisesti hän oli aloittanut liikenteen tällä välillä jo edellisenä vuonna. Hieman myöhemmin hän avasi linjan Koski–Järvelän asema (Kärkölä). Pekola hoiti molempia linjoja aluksi vain yhdellä autolla (Ford T), kunnes hän sai toisen linja-autonsa vuonna 1927. Tärkeimmän runkolinjansa Lahti–Lammi–Hämeenlinna Pekola aloitti vuonna 1931. Pekolan linjaliikenne kasvoi tämän jälkeen niin ripeästi, että vuonna 1939 hänellä oli jo 17 autoa. Yhtiön liikennealueeksi muodostui Lahti–Hämeenlinna-akseli. Kalle Pekola osallistui aktiivisesti liikennealan järjestötoimintaan ja hän oli mm. silloisen Linja-autoliikennöitsijäin Liiton Lahden osaston perustajajäsen 1930-luvun alussa.

title: OnniBus.com

text: Onnibus aloitti liikennöinnin omalla kalustollaan Tampere–Pori-reitillä 1. tammikuuta 2012. Onnibus-nimi alkoi kehittymään useamman linja-autoliikennöitsijän muodostamaksi markkinointiyhteenliittymäksi. Liikenneverkosto laajeni liittämällä olemassa olevia linjoja osaksi Onnibussin toimintaa, kuten Lapin matkojen yhteydessä Keskimatkat Oy:n liittyessä osaksi Onnibussia.

title: Linja-autoliitto

text: Linja-autoliikennöitsijäin Liitto lyhensi nimensä Linja-autoliitoksi vuonna 1944. Sotien seurauksena liiton jäsenmäärä supistui noin kolmanneksella, mihin johtivat yritysten yhdistyminen ja sotien jälkeinen pula-aika. Suurena haasteena oli myös löytää uudet toiminta-alueet niille yrittäjille, joiden liikennekenttä oli jäänyt Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle. Vuonna 1945 liitolle nimitettiin ensimmäinen toiminnanjohtaja; nimike vaihtui 1980-luvulla toimitusjohtajaksi. Linja-autoliitto aloitti jäsenyritystensä henkilöstökoulutuksen 1950-luvun puolivälissä ja linjatarkastustoiminnan vuonna 1964. Linja-autoliiton jäsenmäärä oli suurimmillaan 1960-luvulla; vuonna 1968 jäseniä oli kaikkiaan 554. Henkilöautojen määrä Suomessa lisääntyi hyvin voimakkaasti 1960- ja 1970-luvuilla, ja merkittävä muutos linja-autoliikenteessä tapahtui vuonna 1974, kun linja-autojen liikennesuorite alkoi laskea ensimmäisen kerran sota-ajan jälkeen; tosin lasku jäi tässä vaiheessa vielä väliaikaiseksi. Vuoteen 1978 mennessä Linja-autoliiton jäsenyritysten lukumäärä oli vähentynyt huippuvuosista jo liki sadalla, kun niitä oli 469. Kymmenen vuotta myöhemmin vastaava luku oli 408. [1]

title: Matkahuolto

text: Linja-autoliikenteen alkuaikoina yrittäjät ilmoittivat kukin erikseen sanomalehdissä, mistä heidän bussinsa lähtevät ja mihin aikaan. Vuonna 1928 perustettiin Linja-autoliikennöitsijäin Liitto (LAL), ja LAL:n paikallisosastot ryhtyivät perustamaan keskitettyjä linja-autoasemia. Ensimmäinen linja-autoasema aloitti Tampereella vuonna 1932. Asemat syntyivät usein huoltoasemien yhteyteen, sillä öljyalan yritykset oivalsivat tässä tilaisuuden kasvattaa markkinoitaan.

title: Wikströmin linja-autoliikenne

text: Wikströmin linja-autoliikenne "(ennen Wikström & Degerlund)" on Raaseporilainen linja-autoliikennöitsijä. Yhtiön perustivat Hilding Wikström ja Bertel Degerlund vuonna 1945.

title: Global Salcai Utinsa

text: Global Salcai Utinsa on Kanariansaarten suurin linja-autoliikennöitsijä. Se liikennöi suurimman osan Gran Canaria-saaren liikenteestä.

title: Jyväskylän Liikenne

text: Jyväskylän Liikenne Oy:n lähtökohdat ovat 1920-luvulla. Yhtiön molemmat perustajat, metallimies Toivo Rikkinen ja maanviljelijä Oskar Lievonen, aloittivat linja-autoliikenteen Jyväskylän seudulla vuonna 1925. Toivo Rikkinen sai vuonna 1933 silloisen yhteistyökumppaninsa Toivo Salosen kanssa luvan linjalle Jyväskylä–Viitasaari; kaksi vuotta myöhemmin linjaa pidennettiin Oulun läänin Pyhäjärven Pyhäsalmelle, mikä oli merkittävä avaus Keski-Suomesta Oulun suuntaan. Samaan aikaan Oskar Lievonen laajensi paikallisliikennettä Jyväskylän kaupungin ja Jyväskylän maalaiskunnan alueilla. Toivo Rikkinen ja Oskar Lievonen perustivat vuonna 1937 yhtymän Rikkinen & Lievonen, joka muutettiin heidän tasan puoliksi omistamakseen osakeyhtiöksi vuoden 1939 alussa. Lievonen, joka oli taipumukseltaan lähinnä liikemies, hoiti yhtiön hallinnon, kun taas Rikkinen entisenä metallimiehenä vastasi kaluston kunnossapidosta. Rikkinen toimi myös yhtiön ensimmäisenä toimitusjohtajana. Yhtymän aloittaessa toimintansa sillä oli 42 työntekijää ja 17 linja-autoa, joiden väriksi oli valittu punainen. Vuonna 1937 yhtymä avasi uuden linjan Jyväskylästä Joutsaan ja pidensi Rikkisen vanhaa Pyhäsalmen linjaa Haapajärvelle. Vuonna 1939 Rikkinen & Lievonen Oy oli silloisen Linja-autoliikennöitsijäin Liiton 17. suurin jäsenyritys 22 autollaan, joista suurin osa oli Volvo- ja Mercedes-Benz -merkkisiä. Koko Suomessa oli tällöin vain 18 sellaista linja-autoyritystä, joilla oli vähintään 20 autoa.[4]

title: V. Alamäki

text: V. Alamäki Oy ("Vilppu Alamäki Oy") on vuonna 1925 Iissä perustettu ja Oulun seudulla toimiva linja-autoliikennöitsijä, jonka linja-autojen värityksenä on valkealla tai vaalealla pohjalla yrityksen tunnus. Tilausliikenteen lisäksi yritys liikennöi reittiliikennettä ja koulukuljetuksia Oulun seudulla sekä pikavuoroa reitillä Helsinki–Jyväskylä–Oulu–Rovaniemi ("Lappia-express") yhteistyössä Gold Linen kanssa.

title: Pukkilan Liikenne

text: Pukkilan liikenne on Arvid Lehtisen vuonna 1923 perustama perheyritys ja on yksi kolmesta Suomen vanhimmasta yhä toimivasta autoliikennöitsijästä. Pukkilan Liikenne hoitaa päivittäistä linjaliikennettä useilla linjoilla. Yrityksen pääreitti on Porvoo–Askola–Pukkila. Tilausajoja Pukkilan Liikenne ajaa sekä pääkaupunkiseudulta että muualta Uudeltamaalta kuuden bussin kalustollaan.

title: Matkahuolto

text: Matkahuollon tehtävistä tärkein oli linja-autoasemaverkon laajentaminen. Vuonna 1939 Matkahuollolla oli 56 toimipaikkaa ja 36 omaa asemaa. Helsingin linja-autoasema avattiin vuonna 1935. Sinne sijoittui Matkahuollon pääkonttorin lisäksi myös Linja-autoliikennöitsijäin Liitto.

title: Kaasuauto

text: Irlantilainen linja-autoliikennöitsijä Bus Éireann otti käyttöönsä ensimmäisen kaasuauton kesäkuussa 2012.

title: Korsisaari

text:
Korsisaari on linja-autoliikennöitsijä, jonka toiminta on laajentunut linja-autoliikenteen lisäksi invataksi-, matkojenvälitys- ja sairaankuljetustoimintaan. Lisäksi Korsisaari toimii kutsuohjatun joukkoliikenteen (Sampo-liikenne) operaattorina Keski-Uudellamaalla ja Nurmijärvellä. Korsisaari Oy on yksi Nurmijärven eniten väkeä työllistävä yritys. Loppuvuodesta 2017 Korsisaari voitti Nurmijärven alueellisten joukkoliikennepalveluiden kilpailutuksen. Korsisaari oli ainoa tarjoaja.
Marraskuussa 2017 Nurmijärven kunta ja Nurmijärven Linja Oy pyysivät Helsingin kaupungilta selvitystä, koskien ruuhkia Helsingin Mannerheimintiellä. Korsisaarelle aiheutuu runsaasti tappioita mm. kuljettajien ylityötunneista.

title: Seka-auto

text: Linja-autoliikennöitsijät halusivat korostaa linja- ja seka-auton eroja. Niinpä Linja-autoliitto määritteli vuonna 1936 seka-autoksi korkeintaan seitsemän matkustajapaikkaa tarjoavan auton. Asetus moottoriajoneuvoliikenteestä (1937) määritteli matkustajapaikkojen vähimmäismääräksi yhdeksän. Seka-auton katsastaminen rinnastettiin 1946 linja-autoon (omnibus-autoon).

title: Suomen Kuljetus ja Logistiikka SKAL

text: Järjestö on julkaissut omaa lehteä vuodesta 1937 lähtien. Henkilö- ja Kuorma-autoliikennöitsijäin Liiton aikana lehti ilmestyi tabloid-kokoisena nimellä Autoilijan Ääni kesään 1941 saakka. Sotien jälkeen Ammattiautoliitto alkoi julkaista vuonna 1945 Ammattiautoilija-lehteä, johon kuului alusta lähtien myös ruotsinkielinen osuus. Suomen Kuorma-autoliitto ja Suomen Taksiliitto julkaisivat lehteä yhdessä vuosina 1956–1973, jolloin Taksiliitto perusti oman Taksi-lehden. Julkaisuyhteistyön päätyttyä Ammattiautoilija-lehden nimi muutettiin Kuljetusyrittäjäksi. Lehti toimii tiedotuskanavana jäsenkunnalle, ja lisäksi erikoisjärjestöt julkaisevat satunnaisesti omia lehtiään. Vuonna 1993 perustettiin SKAL Kustannus Oy, jonka vastuulle siirrettiin järjestön koko julkaisutoiminta. Aikaisempien kiertokirjeiden ja järjestötiedotteiden tilalle viestintään on 2000-luvulla tullut voimakkaasti sosiaalinen media.

title: Artturi Tiura

text: Artturi Mikael Tiura (28. syyskuuta 1908 Kuru – 24. joulukuuta 1991 Kuru) oli suomalainen linja-autoliikennöitsijä ja liikenneneuvos.

title: Linja-auto

text: Laajempi linja-autoliikenne alkoi Suomessa 1920-luvulla. Toiminta alkoi noin 20-paikkaisilla busseilla. Myös rahtia ja matkustajia kuljettavia seka-autoja käytettiin. Bussien omistajina oli yksityisyrittäjiä, useamman omistajan yrityksiä, valtio (Postilinjat) ja kuntia (Helsinki, Tampere, Turku ja Eno). Linjaliikennettä harjoittivat myös muutamat osuuskunnat, viimeisenä 1980-luvulle saakka toiminut Saimaan Osuus-Auto Lappeenrannasta.[11] Linja-autoliikenteen harjoittajien yhdyssiteeksi ja etujärjestöksi perustettiin vuonna 1928 Linja-autoliikennöitsijäin Liitto (nykyisin Linja-autoliitto). Kun todettiin, että asiakkailla oli monia pulmia linja-autoliikenteen tarjoamien palvelujen käyttämisessä, syntyi ajatus perustaa Suomeen rautatielaitoksen tavoin matkustajista ja tavaranvälityksestä huolehtiva asemaverkosto. Ensimmäiset linja-autoasemat perustettiin vuonna 1929 Tampereelle ja Hämeenlinnaan Shellin ja Nobel-Standardin (myöhemmin Esso) huoltoasemille. Ensimmäiset nimenomaan linja-autoasemaksi suunnitellut rakennukset olivat Viipurin linja-autoasema vuonna 1932 ja Lappeenrannan linja-autoasema vuonna 1933. Vuoden 1933 alussa perustettiin Oy Matkahuolto Ab hoitamaan keskitetysti koko maan asematoimintaa. Vuonna 1939 yrityksen hoidossa oli 36 linja-autoasemaa ja niiden lisäksi 56 asiamiestoimipistettä eri puolilla maata.[12]