query: Missä Pispan asuinpaikka sijaitsee?

title: Pispan asuinpaikka

text: Coordinates: Pispan kivikautinen asuinpaikka on hyvin säilynyt ja löydöiltään rikas tyypilliseen kampakeraamiseen ja nuorakeraamiseen kauteen kuuluva kivikautinen asuinpaikka ja kalmisto, joka sijaitsee Satakunnan Kokemäellä Risten Säpilässä. Pispan löydöistä, ja erityisesti sen punamultahaudoista, on runsaasti mainitoja kirjallisuudessa.[1][2][3]

title: Pispan asuinpaikka

text: Asuinpaikan edustaa suojasi muinoin joukko pieniä saaria. Merenlahti, joka aukesi oikealle luoteeseen, sijaitsi suojassa avomeren aallokolta Järilänkankaan ja Hiittenharjun takana. Joensuun makea vesi piti suolapitoisuuden pienenä asuinpaikan läheisyydessä.[3][7][2]

title: Pispan asuinpaikka

text: Check date values in: |accessdate= (help)

title: Pispan asuinpaikka

text: Pispassa vieläkin suurempien kuoppien tarkoituksesta Luho tarjoaa selitykseksi asumuksien maanalaisia syvennyksiä. Neoliittisella kivikaudella tuli tavaksi kaivaa asumuksen pohja noin metrin verran maahan ja tukea kattorakenteet kuopan reunoille. Asumuksen lämpötalous on ilmeisesti silloin ollut parempi kuin maan päälle rakennetussa asumuksessa. Asuinpainanteen erottaminen suuresta jätekuopasta on kuitenkin ongelmallista. Rakennuksen puiset rakenteet ovat Suomessa yleensä maatuneet pois ja kuopan reunat sortuneet kuoppaan. Suorakaiteen muotoinen asumuksen pohja muutuu eroosion vaikutuksesta soikon muotoiseksi loivaksi kuopaksi, jonka muotoa on voitu jälkeenpäin kaivamalla tai täyttämällä vielä muuttaa.[14]

title: Pispan asuinpaikka

text: Paikka saatettiin välillä hylätä, koska kaivauksissa on löytynyt merkkejä myöhäisemmäst asutuksesta. Edullinen sijainti kalaisan joen rannalla sen hiekkaisella harjulla on varmasti houkutellut asukkaita kaikkina aikoina. Tämä koskee myös vasarakirveskansaa, jonka nuorakeramiikkaa on löytynyt heidän erilaisen lieden läheisyydestä.[26]

title: Pispan asuinpaikka

text: Ertyisesti Ruonanvaara ilmaisi vuoden 1989 kaivausraportissaan, että Pispasta löytyi pinta-alaan nähden runsaasti ihmistoiminnan jäänteitä. Erityisesti esineitä ja niiden katkelmia sekä työstöjätettä löytyi runsaasti.[12][13]

title: Pispan asuinpaikka

text: Työvälineitä on löytynyt kaivauksilla muutama. Veitset on vaikeaa erottaa keihäänkärjistä, mutta Pispan veitsi oli työstetty epäsymmetriseksi. Mahdollisia veitsen kärkien katkelmia on löytynyt 10, joista yksi on Kokemäen museossa näytteillä. Ne ovat muuten piikiveä, mutta yksi on kvartsia.[22] Kourutalttoja on löytynyt 3, tasatalttoja 4, purasimia 2, kaapimia 45 ja kivihioimia on löytynyt 13. Eräs veitstä oli liuskeinen Z-muotoinen veitsi, johon oli hiottu koristelovia.[12][13][21][3]

title: Pispan asuinpaikka

text: Esimerkkinä siitä, millainen punahaudan jäännös oli Pispassa, esitellään tässä hauta numero XIV (Luhon numerointi). Se sijaitsi varsinaisen pihapiirin eli kulttuurimaannoksen ulkopuolella, mutta oli ylempänä rinteessä sijaitsevan karkean hiekan alueella. Punamullalla värjäytyneen alueen suurin pituus oli noin 2 metriä ja leveys noin 1,5 metriä. Haudan pituusakseli asettui pohjois-eteläsuuntaan. Haudan poikki oli myöhemmin kaivettu oja, mikä tuhosi hautaa sen eteläpäässä. Punamullan värjäämän maannoksen paksuus oli noin 70 senttimetriä. Vainajasta ei löytynyt edes jälkiä saati sitten luita, vaan kaikki orgaaninen oli maatunut olemattomiin. Vaikka punamultaa on saatettu ripotella vainajan ja esineiden päälle, ei niiden maatuminenkaan jättänyt edes punamultaan poikkeavia jälkiä. Vaikuttaa siltä, että punamulta kulkeutuu pintavesien mukana syvemmälle ja kohoaa joskus nousevan pohjaveden vaikutuksesta myös ylöspäin.[13]

title: Pispan asuinpaikka

text: Vuonna 2002 kaivettiin rantamökin vesijohtoa varten syvä oja, jonka esille tuomia löytöjä tutkittiin silmämääräisesti. Oja oli noin metrin leveä ja 65 metriä pitkä, ja sen varrelta huomattiin kolme punamultalaikkua.[8]

title: Kolmhaaran asuinpaikka

text: Kolmhaara kuului Jäkärlän ryhmän lounais-suomalaisen asuinpiirin rajalle, koska sen "naapurit" asuttivat vielä Eurajoen ja Köyliönjoen suistoja. Porin ja Säkylän välisen harjun pohjoispuolella Kokemäenjoen suistossa asuivat jo tyypillisen kampakeramiikan ryhmät. Kuuluisin niistä asutti Pispan asuinpaikkaa.[8]

title: Pispan asuinpaikka

text: Pispan suurimpien kuoppien todistaminen asuinpainanteiksi on ollut vaikeaa, koska ne ovat olleet pieniä mahdollisille asumukselle. Erään suuren kuopan mitat olivat 6,75 metriä pitkä ja 2−4 metriä leveä, josta 2 metrin leveyttä oli yli 4 metriä. Epätavallisen muotoisen kuopan toisessa päässä oli 2 metriä halkaisijaltaan oleva liesi. Kun kuopan molemmissa päissä oli paalun jäljet, mainitsi Luho kuopan oleva asumuksen jäänne. Asumusten vertaaminen (vuonna 1960) Madennevan tyyppisiin asumuksiin lienee vieläkin ennenaikaista, sillä niitä ei olla vieläkään päästy tutkimaan nykyaikaisin menetelmin.[15][5][14][16]

title: Koskutjoki

text: Koskutjoen molemmin puolin on useita kivikautisia asuinpaikkoja. Seppälän asuinpaikka sijaitsee jokeen viettävällä rinteellä noin 400 metrin päässä itään paikasta, jossa Koskutjoki ja Ilvesjoki yhtyvät. Kohtasen asuinpaikka sijaitsee joen itärannalla, Kohtasen talon eteläpuolisella pellolla, piha-alueella sekä puutarhassa. Kohtasen asuinpaikalla on suoritettu kaivauksia vuonna 1947. Hautakangas 1:n ja Hautakangas 2:n asuinpaikat sijaitsevat niin ikään Koskutjoen itäpuolella, muutaman sadan metrin päässä joesta. Rinta-Erkkilän asuinpaikka sijaitsee Koskutjoen länsipuolella, vanhan törmän päällä. Kohtakankaan asuinpaikka sijaitsee puolestaan noin 240 metrin päässä joesta, sen itäpuolella metsä- ja peltotasanteella tien varrella. Asuinpaikan lähellä on kaksi hiekanottoon tarkoitettua aluetta. Hiekanoton vuoksi Kohtakankaan asuinpaikalla suoritettiin vuonna 2007 koekaivaus, jossa löydettiin palanutta luuta ja kvartsia. Asuinpaikan lähistöltä on löydetty aikaisemmin myös muun muassa reikäkiviä. Hakakangas 1:n asuinpaikka sijaitsee noin 400 metrin päässä joesta, sen itäpuolella. Hakakangas 2:n asuinpaikka sijaitsee lähempänä jokea, niin ikään sen itäpuolella Hakakankaan talon lounaispuolella metsätien varressa. Männikkö 1:n asuinpaikka sijaitsee rinnepellolla joen itäpuolella. Männikkö 2:n asuinpaikka sijaitsee myös joen itäpuolella, metsätien varressa, Männikön talosta pohjoiseen sijaitsevalla jokeen viettävällä törmällä. Laulajan asuinpaikka sijaitsee rinnepellolla joen länsirannalla. Viitaniemen asuinpaikka sijaitsee puolestaan noin 60 metrin päässä joesta, sen itärannalla metsätien varressa. Yhdessä Laulajan asuinpaikan kanssa Viitaniemi muodostaa yhtenäisen 400 × 70 m suuruisen asuinpaikka-alueen. Mäntylän asuinpaikka sijaitsee Koskutjoen länsipuolisella jokeen viettävällä peltorinteellä. Alasen asuinpaikka puolestaan sijaitsee pellolla Koskutjoen länsipuolella, joen yli vievän tien eteläpuolella. Alanen s:n asuinpaikka sijaitsee Alasen asuinpaikan eteläpuolella, joen länsipuolella. Mäkiviidan asuinpaikka sijaitsee samannimisen talon länsipuolella sijaitsevalla rinnepellolla, joen itäpuolella. Ojalan asuinpaikka sijaitsee kankaalla ja pellolla, Ojalan talosta länteen ja itään päin, joen itäpuolella, jokeen laskevan puron kummallakin puolella.

title: Kolmhaaran asuinpaikka

text: Eräästä tyypilliseen kampakeramiikkaan kuuluvasta astiasta löytyi yläosan ornamenttina katkelmia vesilintua esittävistä kuvioista. Ne oli muodostettu painamalla suoria kampaleimoja eri asentoihin. Samanlaisia lintuaiheita on löydetty samanikäiseltä Pispan asuinpaikalla, mutta aihe on tunnettu muiltakin asuinpaikoilta Virossa ja Venäjällä.[21][18]

title: Pispan asuinpaikka

title: Pispan asuinpaikka

title: Pispan asuinpaikka

title: Pispan asuinpaikka

text: Monelta kivikautiselta asuinpaikalta on löytynyt suuriakin kuoppia, jotka ovat peittyneet tai peitetty myöhemmin hiekalla. Ne erottuvat likamaana, joka ulottuu puhtaan hiekkakerroksen läpi. Havaittu jälki on tulkittu jätekuopaksi, jos sen pohjalta on löytynyt rikoutunutta keramiikkaa, kiven siruja, luujäänteitä, tuhkaa tai muuta jätemateriaalia. Pispassa jätekuopat ovat pieniä, mutta joskus ne ovat halkaisijaltaan jopa 2−3 metriä ja toista metriä syviä.

title: Pispan asuinpaikka

text: Toinen korutyyppi on liuskerangas, joka on valmistettu ohuesta liuskekivestä harppimaisella työkalulla ympyrän muotoon leikkaamalla. Jo vuonna 1955 löytyi ehjä liuskerengas ja vuoden 1989 kaivauksissa renkaan kappale.[12][13][22]

title: Pispan asuinpaikka

text: Check date values in: |accessdate=, |date= (help)

title: Pispan asuinpaikka

text: Nuotion tai lieden erottaa jätekuopasta suuri tuhkan määrä ja tulen rikkomat mustat kivet. Tulisijat eli liedet olivat halkaisijaltaan noin 1−2 metriä ja 30−60 senttimetriä syviä. Liedet olivat patamaisesti keskeltä syvempiä ja ne olivat täynnä tulen halkomia kiviä. Joskus päällimmäiset kivet on siirretty uuteen lieteen, mikä näkyi myös Pispassa. Tulisijoja löytyi vuoden 1960 aikana 20 ja nuotiopaikkoja 9. Nuotiopaikka polttaa hiekan punaiseksi ja jättää jäljelle tuhkaisen kerroksen, mutta sille ei ole tehty kivettyä kuoppaa. Nuotiot saattoivat silti olla yli kaksimetrisiä.[5]

title: Pispan asuinpaikka

text: Luokka:Suomen muinaisjäännökset Luokka:Kivikausi Luokka:Kokemäen historia

title: Pispan asuinpaikka

text: Pispan kivikautinen asuinpaikka sijaitsee noin 3 kilometriä Kokemäen kirkolta koilliseen Säpilänniemen lounaisosassa noin 400 metriä Kokemäenjoen Säpilänniemen länsipuolta kiertävän joenuoman itärannalla. Nykyään muinainen asuinpaikka on peltomaata, metsänreunaa ja Pispan talon pihamaata. Kivikautinen asuinpaikka sijaitsi muinaisen merenrannan äärellä. Asuinpaikkavyöhyke ulottui pohjois-etelä-suuntaisena kapeana toista kilometriä pitkänä kaistaleena. Vyöhyke alkoi pohjoisessa olevalta Hurun tilan mailta ja jatkoi kauaksi Pispan talon ohi etelän suuntaan. Kivikautisten löydösten alue seuraa pääosin 42,5 metrin korkeuskäyrää, joka oli tuolloin merenrannan tasolla. Suurimmat kaivaukset tehtiin aivan Pispan pihapiirin läheisyydessä, joten potentiaalisesta alueesta on tutkittu alle prosentti. Kaikki mainitut kohteet ovat yksityisellä maalla.[1][3][4]

title: Pispan asuinpaikka

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Alhonen, Pentti & Huurre, Matti| title = Satakunnan historia I,1| location = Rauma| publisher = Satakunnan maakuntaliitto r.y. & Satakuntaliitto| year = 1991| isbn = 952-9617-06-2| accessdate = 1.4.2014}}

title: Pispan asuinpaikka

text: Suomessa kivikauden asukkaat on yleensä havaittu asuvan aivan veden äärellä. Tämä on ymmärrettävää, sillä esimerkiksi juomavesi on silloin ollut helposti saatavilla, kalastuksella on ollut suuri merkitys ravinnonsaannissa ja liikkuminen vesitse on ollut helppoa. Mikäli Pispan asuinpaikalla toimittiin samalla tavalla, voidaan asuinpaikka ajoittaa karkeasti muinaisen rantaviivan sijainnin avulla maankohoamisen perusteella. Säpilän länsipuolen kivikautiset löydöt on tehty maastossa selvästi erottuvan töyrään rinteiltä ja sen päältä. Havainto on vahvistunut kaivauksissa, jonka alimmat löydökset sijaitsevat rinteen alareunalla noin 42,5 metriä merenpinnan yläpuolella. Tätä korkeutta voidaan myös pitää kriittisenä rajana, sillä asukkaiden suullisen tiedon mukaan Kokemäenjoen keväiset tulvat ulottuivat tälle korkeudelle asti ennen Kolsin voimalaitoksen rakentamista.[5][6]

title: Pispan asuinpaikka

text: Kun alue nousi merestä, asettuivat sinne seudun vakinaiset asukkaat. Ylempänä, merellisen lahden perällä, oli muutama sata vuotta aikaisemmin ollut Kraviojankankaan asuinpaikka, josta väki on siirtynyt asteittain pohjoisemmaksi saavuttaen lopulta Pispan.

title: Pispan asuinpaikka

text: Toinen hauta on Pispalle tyypillinen. Vainaja on haudattu 2 metriä pitkään ja 90 senttimetriä leveään kuoppaan, joka on pohjois-etelä-suuntainen. Haudan täytteenä on käytetty likamaata, jonka vuoksi hauta erottui puhtaan hiekan joukosta selvästi. Vain toisessa päässä oli käytetty punamultaa noin 70×70 senttimetrin alueella ja noin 25 senttimetrin syvyydeltä. Vain punamullan joukosta löytyi hauta-antimeksi luonnehdittu piikivinen nuolenkärki.[20]

title: Pispan asuinpaikka

text: Pispan kivikautinen asuinpaikka on Satakunnassa eniten tutkittu tyypillinen kampakeraaminen asuinpaikka.[3] Sen tutkimushistoria alkoi paikallisten asukkaiden havainnoista ja yhteydenotoista Kansallismuseoon. Vuonna 1950 toimittaja Antti Prusi toimitti Kansallismuseoon löytämiään esineitä, jotka hän oli poiminut maasta. Myöhemmin, vuonna 1954, Pispan talon poika Markku Ryömä löysi nelisivuisen poikkiteräisen kivikirveen terän. Näiden löytöjen jälkeen Ville Luho toimitti vuonna 1955 santakuopan pohjalla pienen kaivauksen. Asia jäi tämän jälkeen lepäämään, mutta sitten vuonna 1957 Rauha Prusi löysi liuskeisen rengaskorun ja Mikko Ryömä löysi vielä useita muita esineitä, jotka hän toimitti vuoden 1960 alussa Kansallismuseoon. Nyt Muinaistieteellinen toimikunta lähetti Ville Luhon tutkimaan paikkaa tarkemmin. Hän järjesti kaivauksen Pispan talon viereen 4.8.−12.8.1960 apulaisinaan Arne Kopisto ja J. Ennilä. Näissä kaivauksissa tehtiin runsaasti erilaisia löytöjä. Vasta vuonna 1989 Leena Ruonavaara jatkoi tutkimuksia koekaivauksella, joka oli löydöiltään myös runsas. Koekaivaukseen herättiin Kokemäenjoen oikaisuhankkeen johdosta, joka tulisi kulkemaan tutkitun alueen yli ja vaatisi useampivuotisen pelastukaivauksen.[8] Lukuun ottamatta Kokemäen kunnan tilamaa inventointia, jonka Nina Strandberg teki vuonna 1998, ja vesiputken kaivun valvontaa, jonka suoritti Taina Pietikäinen vuonna 2002, Pispalle ei ole tämän jälkeen palattu.[1][9]

title: Pispan asuinpaikka

text: Erityinen löytö liittyy astian reunapalaan, jonka kuviot muistuttavat vesilintua. Linnut on painettu ruukkuun suorilla kampaleimoilla tyylitellen linnun kaulaa, päätä, siipiä ja sen vesirajaa, että vaikutelmaksi tulee kaksi vasemmalle uivaa vesilintua. Ruukuissa on vain harvoin tunnistettavia geometrisiä kuvioita.[12][23]

title: Pispan asuinpaikka

text: Vuonna 1989 tutkittiin vielä 144 m² Pispan ja Hurun talojen väliseltä rajalla. Koekaivauksessa avattiin pitkä oja ja sen läheltä tutkittiin 33 erillistä ruutua. Useimmista paikoista seulottiin vain peltomulta, jonne oli auraamisesta johtuen noussut runsaasti löytyaineistoa. Erityisesti pitkässä ojassa oli tuhoutumisvaarassa olleita liesiä, joten ne kaivettiin esille ja tutkittiin. Muut hiekkassa olleet kohteet jätettiin tuleville tutkimuskerroille. Alueella suoritettiin vielä erilaisia fysikaalisia ja kemiallisia mittauksia noin 4800 m² suuruisella alueella.[10][4][11]

title: Pispan asuinpaikka

text: Pispan kaivauksilla vuosina 1955 ja 1960−61 löytyi runsaasti haudaksi määriteltyjä rakenteita. Ville Luho määritteli punamultahaudoiksi 20 punamullalla merkittyä kuoppaa, jotka hän numeroi roomalaisilla numeroilla I−XX. Osaan näistä haudoista liitti hän pienen varauksen. Niistä seitsemän ensimmäistä (I−VII) löytyivät laajempien kuoppien eli asumuksien sisältä. Osa punamultarakenteista (VIII−XIII) sijaitsivat kulttuurimaan alueella asumusten ulkopuolella ja loput (XIV−XX) kulttuurimaan alueen ulkopuolella.[18] Nykyään haudoiksi hyväksyttyjä punamultaläiskiä mainitaan lähteestä riippuen 13 [19] tai jopa vain 10 [17]. Pienet punamultakuopat, joissa on esinelöytöjä, saattavat nykytulkinnan mukaan olla rituaaliin liittyviä uhrikuoppia.[17] Vuonna 2002 vesijohtoputken kaivamisen yhteydessä havaittiin vielä kolme punavärialuetta, joista yksi määriteltiin suoraan haudaksi.[8][19]


query: Oliko Stutthofissa suomalaisia sotilaita?

title: Stutthof

text: Stutthof () oli ensimmäinen toisen maailmansodan alettua Saksan ulkopuolelle perustettu keskitysleiri Puolassa. Se toimi myös tuhoamisleirinä kesästä syksyyn 1944. Stutthofissa oli myös noin 90 suomalaista internoitua merimiestä sodan loppuvaiheissa ja sinne vietiin jo jatkosodan aikana Suomesta Saksaan luovutettuja poliittisia vankeja. Nykyisin paikalla on keskitysleirin muistoa vaaliva museo.

title: Stutthof

text: Danzigin vapaakaupungin (nykyinen Gdańsk) natsit suunnittelivat leirejä ei-toivotulle puolalaisainekselle ja pidätyslistoja valmisteltiin jo vuodesta 1936 lähtien. Heinäkuussa 1939 Danzigin SS:n yksikkö SS-Wachsturmbann Eimann suunnitteli vankileirien perustamista ja Stutthof valittiin tulevan keskitysleirin paikaksi jo elokuussa ennen sodan puhkeamista. Toisen maailmansodan ensimmäisenä päivänä, 1. syyskuuta 1939, Danzigissa pidätettiin noin 1500 ihmistä, enimmäkseen puolalaisia sosiaalisen elämän ja talouden aktiiveja ja puolalaisorganisaatioiden jäseniä.[1]

title: Tuntematon sotilas

text: Lukuharrastuksestaan mutta myös vahvasta isänmaallisuudestaan tunnetun Suomalaisen asennetta kuvasi, ettei hän koskaan lukenut "Tuntematonta sotilasta". Teoksen nostattamassa ”kirjallisessa jatkosodassa” myös sen puolustajat korottivat äänensä: esimerkiksi sota-aikana sotilaspastorina toiminut kirkkoherra Voitto Viro totesi Kotimaa-lehdessä julkaistussa kirjoituksessaan (”Suomalainen Iliadi”): ”Tässä meillä on suomalaisen sotilaan eepos.”

title: Stutthof

text: Hänet on kirjoitettu lähetetyksi Tallinnan kautta Stutthofiin (lähetyslistan nro. 81281, poliittinen vanki).[23] Altis luovutettiin Tallinnan Gestapolle yhdessä 269 muun henkilön kanssa 28. elokuuta 1942 ja seuraava tieto hänestä löytyy Stutthofin keskitysleirille Virosta tuodun vankierän luettelosta elokuussa 1944.[24] Stutthofin arkisto ei kuitenkaan sisällä henkilökorttia hänestä, joten Stutthofiin saapumisensa jälkeen hän katosi jäljettömiin.[25]

title: Stutthof

text: Stutthofin keskitysleirillä oli 90 suomalaista merimiestä, heistä 12 naispuolista, jotka saksalaiset internoivat suomalaisista laivoista Saksan satamissa Suomen katkaistua diplomaattisuhteet Saksan kanssa 2. syyskuuta 1944, minkä jälkeen alkoi Lapin sota. Erityisesti suomalaisrahtilaivojen S/S Mercator, S/S Ellen, S/S Bore VI ja S/S Wappu miehistöt joutuivat Stutthofiin. Mercatorin miehistöön kuulunut Veijo Johansson piti kokemuksistaan salaa päiväkirjaa, joka julkaistiin 1980 Oskar Reposen kirjassa Kaasukammion varjossa.[5]

title: Seleukos I Nikator

text: Vaikka Seleukoksella olikin nyt 20000 sotilasta, se ei riittänyt Antigonoksen joukkoja vastaan. Hän ei myöskään tiennyt, milloin Antigonos tekisi vastahyökkäyksensä, mutta hän tiesi, että ainakin kahdessa itäisessä maakunnassa ei sillä hetkellä ollut satraappia. Myös suurin osa hänen joukoistaan oli näistä maakunnista. Osa Evagoraan joukoista oli jopa persialaisia. Ehkä osa joukoista oli Eumeneen entisiä sotilaita, jotka syystäkin vihasivat Antigonosta. Seleukos päätti käyttää tilannetta hyväkseen.[30]

title: Stutthof

text: Gdańskin aluehallinto perusti museon, Stutthof Museum</i>in, Sztutowoon Council for Commemoration of Struggle and Martyrdom -nimisen järjestön aloitteesta 12. maaliskuuta 1962. Vuodesta 1966 lähtien museo on ollut Puolan kulttuuriministeriön alaisuudessa. Museo on jaettu tutkimusosastoon, arkistoon, kasvatusosastoon, uudistus- ja konservointiosastoon sekä hallinto-osastoon. Tutkimusosaston toinen alaosasto on erikoistunut Stutthofin keskitysleirin tutkimiseen ja uudistus- ja konservointiosasto entisen keskitysleirin alueen ja esineiden konservointiin ja ylläpitoon.[29]

title: Ewa Paradies

text: Elokuussa 1944 hän meni Stutthofin SK-III keskitysleirille kouluttautuakseen Aufseheriniksi. Hän päätti pian koulutuksensa ja hänestä tuli vartija. Lokakuussa 1944 hänet siirrettiin Bromberg-Ostin alaleirille ja tammikuussa 1945 takaisin Stutthofin pääleiriin. Huhtikuussa 1945 hän oli mukana eräässä viimeisistä naisvankien kuljetuksista Lauenburgin alaleiriin ja pakeni.

title: Stutthof

text: Monissa lähteissä kerrotaan, että Danzigin lääketieteellisen akatemian anatomisessa instituutissa olisi tehty professori Rudolf Spannerin johdolla erityisesti Stutthofissa surmattujen juutalaisten ruumiista saippuaa[17][18]. Spannerin toimiin keskittyneen, vuonna 2002 alkaneen, puolalaistutkimuksen mukaan kävi ilmi Spannerin alaisuudessa tuotetun 10–100 kilogrammaa saippuaa, jossa oli ihmisruumiista peräisin olevia ainesosia. Kokeissa käytetyt ruumiit olivat ilmeisesti peräisin Kocborówin mielisairaalasta, Królewiecin vankilasta ja osa Stutthofin keskitysleiriltä. Saippuaa oli käytetty ruumiinavaustilojen ja -pöytien pesemiseen. Spannerin tiloista löydettyjä saippuanäytteitä käytettiin todisteena Nürnbergin oikeudenkäynneissä sotarikoksista ja näytteitä on edelleen jäljellä Haagin kansainvälisen tuomioistuimen arkistoissa. Todistajien mukaan saippuassa oli epämiellyttävä haju, minkä vuoksi siihen lisättiin mantelia.[18]

title: Lammio

text: Monille Tuntemattoman sotilaan hahmoille on esitetty todellisia esikuvia, mutta Lammion Linna on itsekin sanonut olevan kirjailijan kehittämä, kokonaan teoreettisesti hahmoteltu henkilö. Kirjailija on tarkoituksellisesti kerännyt hahmoon kaikki suomalaisen kantaupseeriston asennevirheet, eikä hahmo Jaakko Syrjän mukaan kehity romaanin aikana, vaikka onkin romaanihenkilönä tosi ja kuvana tarkka; tässä suhteessa Lammio muistuttaa Syrjän mukaan Lehtoa, vaikka hahmojen kohtalo olikin eri, kun Lehto on romaanissa jo ennalta määrätty kuolemaan, mutta Lammio jää henkiin ja saa ylennyksiä.

title: Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoaminen

text: Partio lähti Voljärven saaresta, jolla oli jääkärimajuri Nikke Pärmin komentaman pataljoonan tukikohta. Sadan sotilaan partiota lähti saattamaan kahdenkymmenen sotilaan saatto-osasto, jotka johti luutnantti Heikkilä. Stalinin kanava ylitettiin järven kohdalla, minkä jälkeen saatto-osasto peitteli jälkiä ja ryhtyi harhautusoperaatioon. Matkaa jatkettiin iltaviiteen, jonka jälkeen yövyttiin. Matkaa jatkettiin maanantaina ennen auringonnousua. Partio saavutti Kalajärven parakkikylän, jossa oli toiminut sotavankileiri. Keskiviikkona iltapäivällä saivat suomalaiset vangiksi kiväärillä varustetun yksinäisen neuvostoliittolaisen sotilaan, jota Vladi Marmo kuulusteli. Torstaina kilometrin päässä huoltokeskuksesta tiedusteltiin asemia. Hyökkäys alkoi 00:45 perjantaina. Suomalaiset tuhosivat rakennuksia kivääri- ja konepistoolitulella, käsikranaateilla ja kasapanoksilla. Lopulta sotilassairaala syttyi palamaan. Suomalaiset yrittivät auttaa joitain potilaita, mutta osa potilaista paloi sairaalan mukana. Neuvostoliittolaisilta vartijoilta syntyneessä tilanteessa pääsi karkaamaan kaksikymmentä työleirillä ollutta vankia, joita vartijat yrittivät ampua, mutta jotka hakeutuivat suomalaisten luo. Suomalaiset tarjosivat tupakkaa ja auttoivat murtamaan leirin elintarvikevaraston auki. Työleirivangit ryöstivät varastot.

title: Stutthof

text: Veijo Johanssonin päiväkirjojen mukaan leirillä kävi kahteen otteeseen, 24. marraskuuta ja 9. joulukuuta 1944, ”Herra Vuori” -niminen suomalainen, Suomalais-Saksalaisen Seuran jäsen, Berliinistä. Hän halusi värvätä neljä merimiestä, jotka noutaisivat Tammisaaresta kiireesti Saksaan haluavia henkilöitä. Herra Vuoren mukaan salaperäiselle matkalle lähtivät 9. joulukuuta Mercatorin 1. perämies K. Gustafsson, Wapun 1. perämies T. Sandell, kolmas konemestari Erik Hyöti ja donkeymies L. Sigg, sekä Bore VI:n toinen konemestari T. Ranta.[5]

title: Jenny-Wanda Barkmann

text: Puna-armeijan lähestyessä Barkmann pakeni Stutthofista. Hänet pidätettiin toukokuussa 1945 yrittäessään paeta junalla Gdańskista. Hänet asetettiin syytteeseen Stutthof-oikeudenkäynneissä, todettiin syylliseksi sotarikoksiin ja tuomittiin kuolemaan. Barkmann hirtettiin julkisesti 4. heinäkuuta 1946 Biskupia Gorkan kukkulalla lähellä Gdańskia.

title: Gerda Steinhoff

text: Vuonna 1939 Steinhoffista tuli kokki, hän meni naimisiin ja sai lapsen. 1944 natsit etsivät uusia leirinvartijoita, jolloin Steinhoffista tuli vartija Stutthofin keskitysleiriin. 1. lokakuuta 1944 hänestä tuli Stutthofin naisten leiri SK-III:sen "Blockleiterin". Siellä hän osallistui vankien valitsemiseen kaasukammioihin. 31. lokakuuta 1944 Steinhoff ylennettiin "SS-Oberaufseherin" arvoon ja siirrettiin Danzig-Holmin alaleirille. 1. joulukuuta 1944 hänet siirrettiin jälleen Bromberg-Ostin naisten alaleirille Stutthofiin Bydgoszcziin, ei kovin kauaksi Gdańskista. Siellä hän sai mitalin 25. tammikuuta 1945 lojaaliudestaan ja kolmannelle valtakunnalle tekemistään palveluksista. Steinhoff syventyi kokonaan leirityöhönsä ja sai maineen julmana leirivartijana. Vähän ennen toisen maailmansodan loppua hän pakeni leiristä kotiinsa.

title: Herta Bothe

text: Syyskuussa 1942 Bothe nimitettiin leirinvartijaksi Ravensbrückin keskitysleirille. Entinen sairaanhoitaja sai neljän viikon koulutuksen, jonka jälkeen hänet siirrettiin Aufseheriniksi Stutthofin leirille lähelle Danzigia (nykyinen Gdańsk). Siellä hänet tunnettiin ”Stutthofin sadistina”. Heinäkuussa 1944 Oberaufseherin Gerda Steinhoff lähetti hänet Bromberg-Ostin alaleiriin.

title: Elisabeth Becker

text: Becker saapui Stutthofiin 5. syyskuuta 1944 aloittaakseen koulutuksensa naisvartijaksi ("Aufseherin"}. Hän työskenteli myöhemmin Stutthofin naistenleiri SK-III:ssa. Siellä hän itse valitsi naisia ja lapsia kaasukammioihin lähetettäviksi. Becker pakeni leiristä 15. tammikuuta 1945 ja meni kotiinsa Neuteichiin. 13. huhtikuuta Puolan poliisi pidätti hänet ja hänet vangittiin odottamaan oikeudenkäyntiä. Stutthof-oikeudenkäynti, jossa vastaajina oli viisi entistä SS-naista ja useita kapoja, alkoi Danzigissa 31. toukokuuta 1946. Becker tuomittiin kuolemaan.

title: Stutthof

text: Viidessä vuodessa varsinainen Stutthofin leiri kasvoi pienestä 12 hehtaarin alueesta, joka oli tarkoitettu 3500 vangille, 120 hehtaarin alueeksi, jossa oli vuonna 1944 57000 vankia ja 39 alaleiriä[1]. 15. tammikuuta 1945 SS raportoi leirillä edelleen olleen vähintään 50000 vankia, joista 18000 oli miehiä.[3]

title: S/S Ariadne

text: Talvisodan puhjettua "Ariadne" sijoitettiin ensin Uuteenkaupunkiin ja myöhemmin Ruotsissa Holmsundiin ja Tukholmaan. Vuosina 1942–1943 alus oli vuokrattuna Saksan laivastolle, ja se kuljetti sairaalalaivana haavoittuneita sotilaita Saksaan. Jatkosodan lopulla 1943–1944 se kuljetti suomalaisia sotalapsia Vaasasta Ruotsin Uumajaan. Syyskuussa 1944 se muutettiin jälleen sairaalalaivaksi suomalaisille sotilaille.

text: Sotavangit Suomessa toisen maailmansodan aikana käsittää vuosina 1939–1945 Suomessa vangittuina pidettyjä sotilaita. Suomalaiset vangitsivat talvisodan aikana 5 700 neuvostosotilasta, jotka selvisivät suhteellisen hyvin. Sen sijaan jatkosodan aikana suomalaiset vangitsivat 64 000 sotilasta, joista lähes 30 prosenttia menehtyi. Korkea-arvoisin suomalaisten kiinni ottama sotavanki oli kenraalimajuri Vladimir Kirpitšnikov.

title: Stutthof

text: Tammikuussa 1945 alkoi Stutthofin ja sen alaleirien tyhjennys. Tuolloin pääosa vangeista oli juutalaisia. Noin 5000 vankia eri alaleireiltä marssitettiin Itämereen ja ammuttiin konekivääreillä. Loput vangit marssitettiin kohti Lauenburgia, mutta etenevät neuvostojoukot katkaisivat marssireitin. Vielä elossa olevat vangit marssitettiin takaisin leiriin. Tuhannet kuolivat marssin aikana ankariin talviolosuhteisiin ja vartijoiden väkivaltaan.[2]

title: Stutthof

text: 23. marraskuuta 1941, yli vuosi Glücksin ehdotuksen jälkeen, Himmler tarkasti leirin. Hänen mielestään se oli ideaalinen ehdokas yhdeksi miehitettyjen alueiden pääleiriksi. Hän määräsi leirin muuntamisen tavalliseksi keskitysleiriksi ja tiilitehtaan ottamisen SS:n haltuun. Leiristä tuli pian tärkein pohjois-Puolan keskitysleiri ja se sai täysimittaisen keskitysleiristatuksen 13. tammikuuta 1942 siirtyen suoraan SS-Wirtschaftsverwaltungshauptamtin alaisuuteen.[3] Alkuperäinen ”vanha leiri” oli ympäröity piikkilanka-aidalla. Vuonna 1943 leiriä laajennettiin. Uusi leiri rakennettiin alkuperäisen viereen ja se ympäröitiin sähköistetyllä piikkilanka-aidalla.[2] 1944 Stutthofista tuli yli sadan pohjois- ja keski-Puolassa sijainneen pakkotyöleirin hallinnollinen keskus[3].

title: Stutthof

text: Neuvostojoukkojen 48. armeijan sotilaat saavuttivat Stutthofin 9. toukokuuta 1945 ja vapauttivat viimeiset noin sata vankia, jotka olivat onnistuneet piiloutumaan viimeisen evakuoinnin aikana.[2] Leirin olemassaolon aikana siellä kaiken kaikkiaan olleista noin 100000–110000:sta[1] vangista vähintään 65000 oli kuollut.[3][1] Vangit edustivat yhteensä 25 kansallisuutta: puolalaisia, juutalaisia, venäläisiä, ukrainalaisia, valkovenäläisiä, liettualaisia, latvialaisia, virolaisia, tšekkejä, slovakialaisia, suomalaisia, norjalaisia, ranskalaisia, tanskalaisia, hollantilaisia, belgialaisia, saksalaisia, itävaltalaisia, englantilaisia, espanjalaisia, italialaisia, jugoslaaveja, unkarilaisia ja romaneja. Heidät altistettiin pakkotyöhön, aliravitsemukseen, huonoon hoitoon, sairauksiin, henkiseen ja fyysiseen kidutukseen. Vankeja teloitettiin ampumalla, hirttämällä, kaasukammiossa, fenoliruiskeilla sydämeen, minkä lisäksi heitä kuoli yleisiin raakuuksiin.[1]

title: Stutthof

text: Vankeja käytettiin pääasiassa pakkotyöhön. Jotkut työskentelivät leirin lähelle sijoitetuissa SS:n omistamissa yrityksissä, kuten Deutsche Ausrüstungswerkessa. Toiset työskentelivät tiilitehtailla, yksityisissä yrityksissä, maatöissä tai leirin omissa työpajoissa. Vuonna 1944 leirille perustettiin Focke-Wulfin lentokonetehdas. Vähitellen Stutthofin leirijärjestelmä käsitti laajan verkoston pakkotyöleirejä. Kaiken kaikkiaan 105 alaleiriä perustettiin Puolan pohjois- ja keskiosiin, joista tärkeimmät olivat Toruńissa ja Elblągissa.[2]

title: Valkoisten päämaja

text: Pääintendentuuri määritteli m.m. sotilaan päivittäisen ravinnon määrän, joka oli leipää/ryynejä/jauhoja 350 gr/pv, lihaa ja juustoa 200 gr/pv, voita 60 gr/pv, perunoita 1,5 litraa/pv, sokeria 25 gr/pv sekä teetä 3 gr/pv. Tee oli kylmänä talvena sotilaille elintärkeä elintarvike, ja tästä syystä pääintendentuuri joutuikin turvautumaan rintamantakaisten teevarojen pakkolunastukseen sotilaiden tarpeisiin, ja samaa toimenpidettä jouduttiin käyttämään myös tupakan ja kahvin suhteen. Pääintendentuurin alinomainen päänvaiva oli armeijan vaatettaminen, joka olikin suurimmalta osalta jokaisen sotilaan itsensä vastuulla. Sodan loppuvaiheilla saatiin tähänkin asiaan korjausta, m.m. jalkinetilanne parani huomattavasti, kun Norjasta Venäjälle menossa ollut lähetys takavarikoitiin. Lähetys sisälsi 90 000 paria englantilaisia ja amerikkalaisia sotilasjalkineita. Vaatetilanne parani armeijassa huomattavasti Tampereen valtauksen jälkeen, olihan Tampere tunnetusti kuuluisa tekstiiliteollisuudestaan, tosin punaiset olivat verottaneet vaatevarastoja huomattavasti.

title: Stutthof

text: Elina Sanan mukaan Suomesta luovutettiin jo jatkosodan aikana useita henkilöitä Saksaan, joista ainakin jotkut päätyivät Stutthofiin. Valtaosa 2958:sta Saksaan luovutetusta oli sotavankeja, mutta Sanan tutkimusten mukaan joukossa oli myös Suomen kansalaisia. Muun muassa Valtiollinen poliisi luovutti Gestapolle 129 henkilöä 1941–1943 niin sanottua ”poliisilinjaa” pitkin.[21] Kuusi Suomen kansalaiseksi merkittyä henkilöä lähetettiin S/S Hohenhörn-laivalla Helsingistä Tallinnaan elokuussa 1942, mistä he päätyivät myöhemmin Stutthofiin. Stutthofin kautta suomalaisvankeja päätyi myös Natzweilerin keskitysleirille.

title: Trebuchet

text: Vielä 1600-luvun alkupuolella sotilaat ja oppineet kiistelivät siitä, oliko tämänkaltainen heittokone yhtä tehokas kuin silloiset tuliaseet.

title: Daakian sodat

text: Daakialaisista, kuten ei monista muistakaan barbaarikansoista, ollut vastusta roomalaisille avoimessa taistelussa, eikä daakialaisilla ollut pysyvää kenttäarmeijaa. Paikalliset heimopäälliköt ja ylimykset (pileati) rekrytoivat miehiä sotaväkeen tarvittaessa, ja lisäksi Daakian kuningas Decebalus pystyi kutsumaan liittolaisjoukkoja roksolaanien ja bastarnien parista.[8] Roksolaanien ensiluokkaisten ratsuväkimiesten merkitys olikin suuri Daakian sodissa.[9] Daakialaiset tapasivat värvätä myös Rooman armeijasta karanneita sotilaita, ja heidän armeijansa olikin usein koulutettu ja järjestetty Rooman mallin mukaan.[10]

title: Sotilaan virsikirja

text: Ensimmäinen suomalaisille sotilaille tarkoitettu Sotilaan virsikirja julkaistiin jo 1898.

title: Gdańsk

text: Saksan ja Puolan väliset kiistat Danzigin hallinnasta toimivat tekosyynä saksalaisten marssimiselle Puolaan 1. syyskuuta 1939 ja toisen maailmansodan syttymiselle. Toisena sotapäivänä Saksan joukot pääsivät Danzigiin asti ja surmasivat puolalaiset postinkantajat, jotka puolustivat postitoimistoa. Loputkin puolalaiset sotilaat antautuivat seitsemän päivän kuluttua. Saksan joukot valtasivat kaupungin ja karkottivat tai tappoivat tuhansia puolalaisia ja juutalaisia. Lokakuussa 1939 Danzigista ja muusta Puolan Pommerista muodostettiin saksalainen hallinnollinen alue Danzig-Westpreussen. Puolalaisia lähetettiin keskitysleireille, pääasiassa viereiseen Stutthofiin. Sivistyneistö murhattiin raa'asti.

title: Stutthof

text: 21. lokakuuta suomalaiset vangit sijoitettiin aluksi 264 norjalaisen maansa miehitystä vastustaneen entisen poliisin kanssa pääleiristä syrjemmällä sijainneeseen pikkuleiriin. Keväällä 1945 tilanne kuitenkin huononi nopeasti ja useimmat kärsivät aliravitsemuksesta ja sairauksista.[26] Maire Aaltonen -niminen Mercatorin salonkityttö synnytti leirillä Lea-tyttövauvan 1. helmikuuta 1945. He molemmat selvisivät elossa Suomeen ja Lea Kulonurmi (e. Aaltonen) lienee ainut Saksan keskitysleireillä syntynyt suomalainen. Johanssonin päiväkirjan ja Reposen omien tutkimusten pohjalta he arvioivat 85 henkilön selvinneen hengissä takaisin Suomeen sodan jälkeen. Kaksi suomalaista kuoli leiriin osuneessa kranaattikeskityksessä, kaksi menehtyi pilkkukuumeeseen Ruotsissa ja yksi nainen kuoli Neustadtissa evakuoinnin yhteydessä. Leiriltä selvinneistä moni oli sairastunut ja invalidisoitunut sekä fyysisesti että psyykkisesti.[5] Naispuoliset suomalaiset keskitysleirivangit eivät olleet edelleenkään 1990-luvun lopussa saaneet korvausta sen enempää Saksalta kuin Suomeltakaan kärsimyksistään, koska vain miespuolisille leiriläisille oli myönnetty valtion veteraanieläkkeeseen oikeuttanut rintamatunnus.[26] Vuosina 2004 ja 2005 uusikaupunkilainen Kerttu Grund lopulta sai Saksan valtion ja saksalaisyritysten korvausohjelmasta sota-ajan pakkotyövangeille 7669 euroa korvauksena Stutthofin ajaltaan. Yhteensä saksalaisilta korvauksia haki yli tuhat suomalaista, joista korvauksia sai 198 saksalaisten yritysten tai maatalouden hyväksi pakkotyöhön asetettua henkilöä.[27]


query: Milloin Uncharted 3 on julkaistu?

title: Uncharted

text: Pelisarjan ensimmäinen osa, Uncharted: Drake’s Fortune julkaistiin vuoden 2007 marraskuussa PlayStation 3 -pelikonsolille. Peli sai hyvin lämpimän vastaanoton, ja sarjan toinen osa Uncharted 2: Among Thieves julkaistiin vuonna 2009. Vuonna 2011 PlayStation 3:lle julkaistiin sarjan kolmas osa Uncharted 3: Drake’s Deception, sekä PlayStation Vita -käsikonsolille julkaistu esiosa Uncharted: Golden Abyss. Uncharted 4: A Thief’s End, joka on pelisarjan neljäs ja viimeinen osa, julkaistiin vuoden 2016 huhtikuussa PlayStation 4 -pelikonsolille.

title: Uncharted 4: A Thief’s End

text: Uncharted 4: A Thief’s End on yhdysvaltalaisen Naughty Dog -pelitalon kehittämä toimintaseikkailupeli, jonka Sony Computer Entertainment julkaisi PlayStation 4:lle. Se on "Uncharted" -videopelisarjan neljäs ja viimeinen osa. Peli julkaistiin maailmanlaajuisesti 10. toukokuuta 2016.

title: Uncharted 3: Drake’s Deception

text: Nate palaa tajuihinsa rahtilaivalta, jossa hän kohtaa Rameseksen, joka haluaa saada Iramin koordinaatit. Nate vaikenee, ja Rameseksen poistuessa Nate taistelee tiensä vapaaksi. Nate etenee laivahautausmaan läpi Rameseksen risteilyalukselle. Aluksella syntyy kaoos, ja laiva kaatuu kyljelleen. Nate onnistuu pakenemaan laivalta ennen sen uppoamista.

title: Gustave Aimard

text: Aluksi Aimardin kirjoitukset ilmestyivät sanomalehtisarjoina. Vuodesta 1858 lähtien sanomalehtien "Le Moniteur", "la Presse" ja "La Liberté" sarjat julkaistiin kirjamuodossa. Julkaisijat aiheuttivat hänelle paineita, kun teoksia piti saada julkaistuksi tiiviillä tahdilla. Hän plagioi itseään. Koulutuksen puute aiheutti, että hänellä on ollut vaikeuksia käsitellä eri rooleja: ollako kirjailija, historioitsija, antropologi jne. Esimerkiksi toistuvasti hän seikkailuromaanissaan milloin puolustaa intiaaneja, etteivät he ole barbaareja, milloin taas kutsuu samoja intiaaneja "punaisiksi paholaisiksi".

title: Uncharted 3: Drake’s Deception

text: Peli sisältää uusia ominaisuuksia, joita ovat esimerkiksi Draken paranneltu kiipeilytaito, automaattinen ammusten kerääminen moninpelissä sekä mahdollisuus taistella useaa vihollista vastaan yhtäaikaisesti. Myös vihollisten tekoälyä on paranneltu, mikä mahdollistaa esimerkiksi vihollisten ryhmittäytymisen hyökkäyksissä. Lisäksi moninpeliä ja yhteistyöpelitilaa on laajennettu. Peli tukee stereoskooppista 3D:tä.

title: Uncharted: Golden Abyss

text: Uncharted: Golden Abyss on SCE Bend Studion kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailupeli PlayStation Vitalle. Peli julkaistiin Japanissa joulukuussa 2011 sekä Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa helmikuussa 2012.

title: Uncharted: The Lost Legacy

text: Uncharted: The Lost Legacy on "Uncharted"-pelisarjaan kuuluva toimintapeli, jossa pääosassa ovat pelin aiemmissa osissa esiintyneet "Nadine Ross" ja "Chloe Frazer".

title: Ympäristöherkkyys

text: Environmental Research -tiedelehdessä julkaistussa kaksoissokkotutkimuksessa kolmen minuutin pelotteludokumentti matkapuhelinsäteilystä tuotti terveille koehenkilöille sähköyliherkkyyden, painovoimadokumentti ei. Henkilöt saivat oireita, kun he luulivat saavansa säteilyä, mutta oikeasti he eivät erottaneet, milloin heihin kohdistui sähkömagneettinen kenttä ja milloin ei. Kyseessä oli nosebo, jollaista vaaroja korostavat uutiset tuottavat.

title: Mitä missä milloin

text: Mitä-Missä-Milloin -erikoiskirjat ovat Otavan kustantamia tietokirjoja eri aloilta. Ne ovat samankokoisia kirjoja kuin vuosikirjatkin, ja niitä on julkaistu varsinkin 1950- ja 1960-luvulla.

title: Uncharted

text: Uncharted on yhdysvaltalaisen Naughty Dog -pelitalon kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema videopelisarja, jossa yhdistyvät toimintaseikkailu-, kolmannen persoonan ammunta- ja tasohyppelypelin elementit. Pelisarjan päähenkilö on aarteenmetsästäjä Nathan ”Nate” Drake, jonka seikkailuja muinaisten aarteiden ja historiallisten mysteerien jäljillä sarjan peleissä seurataan.

title: Uncharted: Drake’s Fortune

text: Uncharted: Drake’s Fortune, joka tunnettiin työnimellä "Big", on Naughty Dogin kehittämä ja vuonna 2007 PlayStation 3:lle julkaistu kolmannen persoonan ammunta- ja toimintaseikkailupeli.

title: Oceanhorn: Monster of Uncharted Seas

text: Peli on julkaistu vuonna iOS-laitteille ja myöhemmin Androidille, Windowsille, OS X:lle, PlayStation 4:lle ja Xbox One:lle.

title: Uncharted 3: Drake’s Deception

text:
Nate palaa tajuihinsa Jemenin rannikolta ja suuntaa hotelliin, jossa hän tapaa Elenan. Elena kertoo Marlowen joukkojen napanneen
Sullyn, ja että nämä ovat matkalla Hiekkojen Atlantikseen. Koska he eivät ehdi saamaan Sullya kiinni autolla, Nate piiloutuu salamatkustajaksi rahtikoneeseen.

title: Mitä missä milloin

text: Mitä missä milloin – kansalaisen vuosikirja (myös MMM) on Otavan vuosittain julkaisema tietokirja, jossa käsitellään kuluneen vuoden tapahtumia ja puheenaiheita. Ensimmäinen vuosikirja julkaistiin 1950, ja uusi on julkaistu sen jälkeen joka vuosi välivuositta.

title: Uncharted 3: Drake’s Deception

text: Takauma vaihtuu nykyhetkeen. Naten ja Sullyn murha paljastuu lavastukseksi; Marlowen kätyreihin soluttautunut Charlie Cutter ampui heitä paintball-ammuksilla. Nate kertoo Marlowen ottaneen haltuunsa väärennetyn sormuksen ja että Natella on edelleen aito sormus.

title: Jak and Daxter

text: Naughty Dogin oli tarkoitus jatkaa Jak & Daxter-pelisarjaa heti Uncharted 3:n jälkeen. Heillä oli kuitenkin vaikeuksia pelin kehittämisessä, ottaen huomioon myös sen, että peliä yritettiin rakentaa Uncharted-pelimoottorilla, eli pelistä olisi tullut "realistisen" näköinen. Naughty Dogilta loppui kuitenkin ideat kesken ja pelin kehittäminen vaikeaa. He päättivät hylätä koko pelin. Pelisivusto Gameinformerin mukaan Jakin realistinen ulkomuoto muistutti vanhaa sarjakuvatyyliä ja hänellä oli edelleen samat vihreänkeltaiset hiukset, pitkät korvat ja rillit. Daxter näytti Gameinformerin mukaan aivan täysin erilaiselta.

title: Uncharted: The Lost Legacy

text: Pelin on kehittänyt Naughty Dog ja se on julkaistu PlayStation 4 -konsolille vuonna .

title: Uncharted

text: Kolmannessa osassa Drake ja Victor Sullivan etsivät kilpaa hämäräperäisen salajärjestön kanssa Arabiasta myyttistä, Aavikon Atlantikseksi kutsuttua kadonnutta kaupunkia.[3]

title: AD (suomalainen yhtye)

text: Musiikissaan AD:n on sanottu sekoittavan post-punkia ja jazzia. Vuonna 2005 julkaistulla "Tocapolla" yhtyeen musiikki oli kriitikon mukaan "milloin industriaalista hälyä, milloin muuten vain umpiavantgardistista ilmaisua".

title: Uncharted 3: Drake’s Deception

text: Uncharted 3: Drake's Deception on Naughty Dogin kehittämä kolmas osa "Uncharted"-pelisarjaan, ja sen julkaisi Sony Computer Entertainment PlayStation 3:lle. Peli on jatkoa sarjan aiemmille osille, "lle" ja "ille". Kolmannen osan julkaisemisesta tiedotettiin 11. joulukuuta 2010 Spike Video Game Awards -pelitapahtuman yhteydessä, kun pelin traileri sai ensiesityksensä.

title: Uncharted

text: Uncharted -pelisarjaan pohjautuvan elokuvafilmatisoinnin on määrä saada ensi-iltansa vuonna 2017.

title: Uncharted 3: Drake’s Deception

text:
Salim tulee Natea ja Sullya vastaan, ja he pakenevat kaupungista juuri ennen sen sortumista. Lopuksi Nate, Sully ja Elena
lähtevät takaisin kotiin Sullyn uudella lentokoneella, joka on samanlainen kuin Naten ja Elenan hajottama kone pelissä "".

title: Uncharted: Drake’s Fortune

text: Peli julkistettiin alun perin E3-messuilla vuonna 2006. "Uncharted: Drake’s Fortune" on aiemmin "Crash Bandicoot" ja "Jak and Daxter" -pelejä kehittäneen Naughty Dogin ensimmäinen julkaisu PlayStation 3:lle, jolle peli julkaistiin yksinoikeudella.

title: Uncharted 3: Drake’s Deception

text: Pelissä sarjan päähenkilö Nathan Drake sekä hänen ystävänsä Victor Sullivan matkustelevat maailmalla muun muassa Rub’ al-Khalin aavikolla etsimässä kadonnutta kaupunkia. Naispuoliset päähenkilöt Chloe Frazer ja Elena Fisher ovat myös mukana pelissä. Yksi uusi sankarihahmo on Charlie Cutter. Päävihollisina toimivat Katherine Marlowe ja Talbot.

title: Oceanhorn: Monster of Uncharted Seas

text: Oceanhorn: Monster of Uncharted Seas on suomalaisen Cornfox & Bros kehittämä videopeli.

title: Uncharted 3: Drake’s Deception

text: Kun kaikki ovat pakenemassa, Nate, Sully, Marlowe ja Talbot saapuvat huoneeseen, jonka lattia pettää. Marlowe putoaa juoksuhiekkaan ja pyytää Natea auttamaan häntä tarjoten Draken sormusta. Nate ei onnistu pelastamaan Marlowea. Nate ja Sully joutuvat käsirysyyn Talbotin kanssa, mutta pian Talbot joutuu Naten ampumaksi.

title: Uncharted 2: Among Thieves

text: Uncharted 2: Among Thieves on Naughty Dogin kehittämä toimintaseikkailupeli, jonka Sony Computer Entertainment julkaisi PlayStation 3 -pelikonsolille vuonna 2009. Peli on jatko-osa vuonna 2007 ilmestyneelle videopelille "". Peli sai hyvin paljon suosiota, ja Metacritic-verkkosivusto ylisti peliä vuoden parhaaksi, kriitikoiden suosiota nauttineeksi peliksi. Peli voitti kahdeksan Vuoden Peli -palkintoa ilmestymisvuotensa aikana.

title: Uncharted (täsmennyssivu)

text: Uncharted voi tarkoittaa:

title: Uncharted

text: Ensijulkaisussa Uncharted: Drake’s Fortune päähenkilö Nathan ”Nate” Drake seikkailee Amazonilla ja keskellä Tyyntä valtamerta sijaitsevalla kadonneella saarella etsiessään tarunhohtoista El Doradon aarretta kilpaa palkkasotureiden kanssa.[1] Jatko-osassa Uncharted 2: Among Thieves Drake jäljittää Shambhalan laaksoa Himalajasta vastassaan oikeutta pakoileva ja Shambalan yliluonnollisia voimia tavoitteleva sotarikollinen.[2] Kolmas osa Uncharted 3: Drake’s Deception sijoittuu eritoten Arabiaan, jossa Drake pyrkii löytämään Aavikon Atlantikseksi kutsutun kadonneen kaupungin.[3]

title: Uncharted 3: Drake’s Deception

text: Naughty Dog on varmistanut pelissä olevan paljon uutta animaatiota, jolla voidaan saada Drake reagoimaan ympäristöönsä. Kaikki raha, jota pelaaja ansaitsee niin yksin- että moninpelissä, on käytettävissä kummassakin pelimuodossa. Rahalla saa ostettua uusia aseita ja parannuksia verkkopeliin. Hiippailumekaniikkoja on myös paranneltu ja yksinkertaistettu.


query: Mihin Lev Semjonovitš Vygotski kuoli?

title: Lev Vygotski

text: Hänen elämänsä päättyi jo 37-vuotiaana tuberkuloosin aiheuttamaan kuolemaan vuonna 1934. Lyhyen elämänsä aikana Vygotski hahmotteli kulttuurihistoriallisen psykologian teoreettiset peruslähtökohdat. Valtavan tuotantonsa vuoksi häntä onkin sanottu psykologian Mozartiksi.[1]

title: Yrjö Engeström

text: Väitöskirjassaan Learning by Expanding (1987), hän on kehitellyt teoriaa ihmisten yleisestä toimintamallista. Hän on tehnyt kirjan Lev Vygotskin ja A.N. Leontjevin välittyneen toiminnan kolmiomallin pohjalta.

title: Lev Vygotski

text: Vygotsky, L.S. (1993): The Collected Works of L.S. Vygotsky. Volume 2: The Fundamentals of Defectology. Translated and with an Introduction by Jane E. Knox and Carol B. Stevens. Editors R.W. Rieber & Aaron S. Carton. New York, Plenum Press

title: Lev Vygotski

text: Vygotsky, L.S. (1987): The Collected Works of L.S. Vygotsky. Volume 1. Problems of General Psychology. Ed. by R.W. Rieber and A.S. Carton. Translated and with an Introduction by Norris Minick. New York, Plenum Press

title: Jussi Silvonen

text: Silvonen on ollut erityisen kiinnostunut ajattelijoista, joiden psykologiassa ihminen nähdään toimijana, omaa elämäänsä ohjaamaan kykenevänä subjektina. Wilhelm Wundtin ajattelussa tämä näkyy kokeellisen psykologian ja kansainpsykologian jännitteenä, niin että kansainpsykologia avaa suunnan toimijuuden analyysille. Sigmund Freudin psykoanalyysia luonnehtii jännite luonnontieteellisen selittämisen ja terapeuttisen ymmärtämisen välillä. Subjektitieteelliseen suuntaan psykoanalyysi avautuu ymmärtävässä terapeuttisessa käytännössä, kokemuksen hermeneutiikassa. Tärkein tutkimuskohde Silvoselle on kuitenkin ollut Lev Vygotskin aloittama tutkimustraditio ja sen eri suuntaukset. Suomessa Vygotskin avaamaa teoriasuuntaa on kehitetty eteenpäin erityisesti kulttuuri-historiallisessa toiminnan teoriassa, jonka keskeisin edustaja on Yrjö Engeström. Kun toiminnan teorian painopiste on kollektiivisessa toiminnassa ja työn välineiden kehittämisessä niin subjektitieteellisestä näkökulmasta Vygotskin tärkein panos liittyy yksilön toiminnan välittyneen luonteen analyysiin, toiminnan semioottisen ja kulttuurisen välittyneisyyden osoittamiseen.

title: Lev Vygotski

text: Luokka:Venäläiset psykologit Luokka:Kehityspsykologit Luokka:Kasvatuspsykologit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Lev Vygotski

text: Tämän rinnalla Vygotski hakeutui vuonna 1914 Moskovassa Šanjavskin kansanyliopistoon, joka oli epävirallinen oppilaitos. Se oli perustettu 1911 opetusministeriön karkottaessa suurimman osan oppilaista ja yli sata tiedekunnan henkilöstöstä anti-tsaristisen liikkeen tehoiskussa. Suurin osa Moskovan parhaista professoreista joutui tämän karkotuksen uhreiksi, jonka vuoksi Šanjavskin yliopisto näyttäytyi tähän aikaan paljon mielenkiintoisempana laitoksena kuin Moskovan yliopisto. Vygotskin pääaineet Šanjavskissa olivat historia ja filosofia.

title: Lev Vygotski

text: Vygotsky, L.S. (1998): The Collected Works of L.S. Vygotsky. Volume 5: Child Psychology. Trans. by M.J. Hall. Prologue by C. Ratner. Editor R. W. Rieber. New York, Plenum Press

title: Semiotiikka

text: Lev Vygotski oli neuvostoliittolainen psykologi, joka on tutkinut paljon ihmisen tietoisuuden syntyä. Koska marxilainen teoreettinen filosofia painottaa työn merkitystä muutenkin määräävänä aspektina niin nykyihmisen elämässä kuin ihmisen evoluutiokehityksessäkin, myös Vygotskin semioottinen teoria liittyy läheisesti työhön. Hänen mukaansa työkalu on aina myös merkki, joka viittaa itsensä lisäksi työn kohteeseen. Tämä intentionaalisuus on merkin perimmäinen ominaisuus, ja ensimmäiset merkit ovatkin luultavasti olleet työkalun tapaisia: luolamies on näyttänyt keihästä luolanaiselle ilmoittaakseen lähtevänsä metsälle.

title: Lev Vygotski

text: Vygotsky, L.S. (1971): The Psychology of Art. (Alkuteos 1925). Introduction by A.N. Leontiev, commentary by V.V. Ivanov. Cambridge, The M.I.T. Press

title: Lev Vygotski

text: Vygotsky, L. S. (1978): Mind in Society. The Development of Higher Psychological Processes. Edited by M. Cole, V. John-Steiner, S. Scribner & E. Souberman. Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press.

title: Lev Vygotski

text: Vuonna 1917 Vygotski valmistui Moskovan yliopistosta oikeustieteistä. Hän sai myös epävirallisen tutkinnon Šanjavskista, jossa hän ansioitui hyvin psykologian, filosofian ja kirjallisuuden opinnoissaan. Valmistuttuaan hän muutti takaisin Gomeliin opettamaan kirjallisuutta ja psykologiaa, ja asui siellä seuraavat seitsemän vuotta. Hän perusti myös psykologisen laboratorion Gomelin opettajakorkeakouluun, jossa hän piti lukuisia luentosarjoja, ja jotka lopulta tuottivat pohjatyön hänen 1926 ilmestyneelle Pedagoginen psykologia -teokselleen.

title: Lev Vygotski

text: Lev Semjonovitš Vygotski (, 17. marraskuuta (J: 5. marraskuuta) 1896 Orša – 11. kesäkuuta 1934 Moskova) oli valkovenäläinen psykologi, kulttuurihistoriallisen teorian perustaja yhdessä Aleksandr Lurijan ja Aleksei Leontjevin kanssa.

title: Aleksandr Lurija

text: Lurija syntyi Kazanissa. Hän opiskeli paikallisessa yliopistossa ja perusti opintoaikanaan Kazanin psykoanalyyttisen yhdistyksen. Hän sai viran Moskovasta ja tapasi Lev Vygotskin, jolla oli Lurijaan suuri vaikutus. Tavattuaan Lev Vygotskin hän esimerkiksi pitkälti hylkäsi psykoanalyysin, koska Vygotskin mukaan sekä psykoanalyysi että behaviorismi olivat kaksi vallalla ollutta hyvin epätyydyttävää psykologista teoriasuuntausta, joilla ihmistoimintaa ja psyykkistä toimintaa yritettiin selittää.

title: Lev Vygotski

text: Juutalaisen taustansa vuoksi Vygotskilla oli rajoitetut mahdollisuudet kouluttautua ja työskennellä eri ammateissa. Julkiseen koululaitokseen hakeutumisen sijaan hän opiskeli useita vuosia yksityisen opettajan ohjauksessa, minkä jälkeen hän valmistui juutalaisesta lukiosta 1913 kultamitalilla palkittuna. Juutalaisuuden vuoksi monille paikkakunnille ja niiden yliopistoihin oli rajoitetut kiintiöt juutalaisille opiskelijoille. Vygotskin vanhemmat toivoivat hänen lähtevän opiskelemaan lääketiedettä, koska se toisi kohtuullisen ja turvatun elannon juutalaiselle. Vygotski itse oli kiinnostunut historiasta, filologiasta ja oikeustieteistä. Historian ja filologian opinnot oli suunnattu pääasiassa toisen asteen opettajiksi aikoville, ja juutalaisena hän ei voinut työskennellä tsaarin Venäjällä opettajan eikä oikeusvirkamiehen tehtävissä (lukuun ottamatta lakimiehen tehtäviä). Vygotski päätyi opiskelemaan lääketiedettä Moskovan yliopistoon. Opintojen alettua kului tuskin kuukautta, kun hän vaihtoi pääaineensa oikeustieteiseen, todennäköisesti tavoitteenaan lakimiehen tehtävät.

title: Lev Vygotski

text: (Neuvostoliiton vuoden 1917 vallankumousten vaikutuksista Vygotskin elämään on vähän merkintöjä, mutta historian mukaan valtavat muutokset vaikuttivat kaikkien elämään tuona aikana, jolloin Vygotski tuskin on ollut poikkeus. Siksi hänen tuotantonsa tulee suhteuttaa tuon ajankohdan sosiaaliseen ja poliittishistorialliseen ilmapiiriin.)

title: Aleksei Leontjev

text: Aleksei Nikolajevitš Leontjev (; 18. helmikuuta 1903 Moskova, Venäjän keisarikunta – 21. tammikuuta 1979 Moskova) oli neuvostoliittolainen tiedemies. Hän oli yksi kolmesta (”troika”) merkittävimmistä psykologian kulttuurihistoriallisen koulukunnan ja toiminnan teorian ("деятельностный подход", "dejatelnostnostnyi podhod") sekä kulttuurihistoriallisen psykologian perustajista yhdessä Lev Vygotskin ja Aleksandr Lurijan kanssa.

title: Lev Vygotski

text: Kozulin, Alex (1990): Vygotsky's Psychology. A Biography of Ideas. New York, Harvester Wheatsheaf

title: Lev Vygotski

text: Vygotski syntyi Oršassa, lähellä Minskiä Valko-Venäjällä (tuohon aikaan osa Venäjän keisarikunnan Mogiljovin kuvernementtia) samana vuonna kuin Jean Piaget. Vygotskyn ollessa noin vuoden ikäinen perhe muutti Gomeliin, jossa hän vietti lapsuuden ja nuoruuden. Vygotskin isä oli valmistunut Harkovan kaupallisesta instituutista ja työskenteli osastopäällikkönä Gomelin yhdistyneessä pankissa. Äiti oli koulutukseltaan opettaja, mutta hän vietti suurimman osan elämästään kasvattaen kahdeksaa lastaan. Yhdessä pariskunta teki Vygotskyn perheestä yhden kaupungin sivistyneimmistä.

title: Lev Vygotski

text: Lähikehityksen vyöhykkeen teoria on sosiaalis-konstruktivistinen näkemys ympäristön vaikutuksesta ajattelun ja kielen kehitykseen. Vygotskin mukaan lapsi oppii vuorovaikutuksen kautta esimerkiksi vanhemmiltaan. Lähikehityksen vyöhyke (ZPD) on tila, jossa ihminen voi ympäristön vaikutuksesta oppia jotain sellaista, mihin hän ei yksin kykenisi. Teoriaan kohdistettu kritiikki huomioi, että Vygotski korostaa syntyaikansa ja -paikkansa mukaan (1920-luvun Neuvostoliitto) voimakkaasti sosiaalisen ympäristön ja historiallisen ajan vaikutusta ihmisen kehitykseen biologisten tekijöiden jäädessä vähemmälle huomiolle.[5]

title: Lev Vygotski

text: van der Veer, René & Valsiner, Jaan (Ed.) (1994): The Vygotsky Reader. Oxford, Blackwell.

title: Lev Vygotski

text: Kielellä Vygotskin ajattelussa tarkoitetaan kuitenkin puhuttua ja kirjoitettua kieltä laajemmin kaikkia kielenkaltaisia käsite- ja symbolijärjestelmiä joita yksilö voi käyttää ajattelunsa jäsentämisessä, ei siis vain esimerkiksi sanoja.

title: Lev Vygotski

text: Vygotsky, L.S. (1997): The Collected Works of L.S. Vygotsky. Volume 4: The History of the Development of Higher mental Functions. Trans. by M.J. Hall. Prologue by J. Glick. Editor Robert W. Rieber. New York, Plenum Press

title: Lev Vygotski

text: Vygotskin eräänä suurimpina saavutuksina pidetään ideaa siitä, että ajattelu ja lapsen kehitys (tai myös aikuisen oppiminen) on suhteessa lapsen (tai aikuisen) oppimiin symboleihin, käsitteisiin ja kieleen. Kielen, erilaisten käsitteiden ja symbolien oppimista voidaan pitää eräänlaisten "ajattelun työvälineiden" hankkimisena, välineiden joiden kautta pystymme jäsentämään ulkopuolista maailmaa.[2][3][4]

title: Lev Vygotski

text: Vygotskin mukaan lapsen oppiminen tapahtuu sosiaalisessa ja kulttuurisessa toiminnassa tietyntyyppisten vaiheiden kautta. Yksilö ikään kuin sisäistää kollektiivisen (sosiaalisen) toiminnan - kulttuurin - ja sen käyttämät työvälineet ja merkit oman yksilöllisen toimintansa ja yksilöllisen tietoisuutensa ja toimintansa osaksi. Yksilö ikään kuin keksii uudelleen sosiaalisessa vuorovaikutuksessa ja kulttuurin vaikutuspiirissä ne toiminnan, ajattelun ja ulkoisen sekä sisäisen toiminnan tavat, jotka kyseinen kulttuuri on aikojen saatossa kehittänyt.

title: Lev Rubinštein

text: Lev Semjonovitš Rubinštein (; s. 19. helmikuuta 1947 Moskova) on venäläinen runoilija. Rubinštein työskenteli kirjastonhoitajana ja kuului 1970-luvulla maansa "underground"-runoilijoihin. Rubinštein oli moskovalaisen konseptualismin perustajia ja suuntauksen tärkeimpiä edustajia yhdessä runoilija Dmitri Prigovin (1940–2007) kanssa.

title: Lev Vygotski

text: Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. Silvonen, Jussi 2004: Lähikehityksen vyöhykkeellä? Teoksessa: Mietola, R. & Outinen, H. (toim.) Kulttuurit, erilaisuus ja kohtaamiset. Kasvatustieteen päivien 2003 julkaisu. (ss. 50-58). Helsinki: Helsingin yliopiston kasvatustieteen laitos Silvonen, Jussi 2007: Huomioita Vygotskin semiotiikasta. Teoksessa: Veivo, Harri (toim.) Vastarinta/Resistanssi. (ss. 180-192) Helsinki: Yliopistopaino

title: Lev Vygotski

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Vygotski, Lev Semjonovitš| title = Ajattelu ja kieli| location = Espoo| publisher = Weilin + Göös| year = 1982| version = (Myšlenie i reč, 1934.) Suomentaneet Klaus Helkama ja Anja Koski-Jännes. Prisma-tietokirjasto| id = ISBN 951-35-2280-6}}

title: Lev Vygotski

text: Vygotsky, L.S. (1999): The Collected Works of L.S. Vygotsky. Volume 6: Scientific Legacy. Translated by Marie J. Hall. Prologue by D. Robbins. Editor R. W. Rieber. New York, Plenum Press

title: Lev Vygotski

text: Wygotski, Lew S. (1976): Psychologie der Kunst. Dresden, VEB Verlag der Kunst.


query: Kuka Bobby Moore oli?

title: Bobby Moore

text: Robert Frederick Chelsea ”Bobby” Moore (12. huhtikuuta 1941 – 24. helmikuuta 1993) oli englantilainen jalkapalloilija. Hän oli Englannin vuoden 1966 maailmanmestarijoukkueen kapteeni[1].

title: The Miracles

text: The Miracles sai suurta suosiota vuoden 1976 alussa kappaleellaan ”Love Machine (Part 1)”, joka sijoittui poplistan ensimmäiselle sijalle. Miljoonia myynyt single julkaistiin heidän toisella albumillaan ilman Robinsonia, vuoden 1975 albumilla "City of Angels". Kappale pysyi listoilla yli kuusi kuukautta ja on täten yhtyeen kauiten listoilla ollut hitti. The Miraclesiin liittyi uusi jäsen, Griffinin veli Don. Yhtye siirtyi Motownilta Columbia Recordsille. Heidän ensimmäinen julkaisunsa uudella levy-yhtiöllä oli albumi "Love Crazy" vuonna 1977. Albumi sisälsi singlen ”Spy for the Brotherhood”, joka poistettiin levyltä FBI:n valituksen jälkeen. Yhtyeen viimeinen musiikkilistoille päätynyt single oli ”Mean Machine”, joka sijoittui rhythm and blues -listan sadan parhaimman joukkoon vuonna 1978. Griffin lähti pyrkimään soolouraa ja Mooresta tuli musiikkituottaja Detroitissa. 1980-luvun lopulla Bobby Rogers perusti New Miracles -yhtyeen ja vuonna 1990 The Miracles palasi yhteen levyttääkseen ”Love Machine” -kappaleen uudelleen brittiläiselle Motorcity Records -levy-yhtiölle. Ronnie White kuoli leukemiaan vuonna 1995, Griffin kuoli 2013 diabeteksesta johtuneista komplikaatioista ja Moore kuoli vuonna 2017 myös diabeteksesta johtuneista komplikaatioista.

title: Gary Moore

text:
Sooloalbumin julkaisun jälkeen Moore hyväksyi Lynottin pyynnön tulla auttamaan Thin Lizzyä, jonka kitaristi Eric Bell oli jättänyt. Mooren aika Thin Lizzyssa kesti kuitenkin vain pari kuukautta. Tämän jälkeen hän soitti jonkun aikaa Jon Hisemanin perustamassa fuusiojazzyhtyeessä Colosseum II. Moore levytti yhtyeen kanssa kolme albumia. Thin Lizzyyn hän palasi 1978, kun hän korvasi loukkaantuneen Brian Robertsonin Queenin kanssa tehdyllä Yhdysvaltain-kiertueella. Moore soitti kitaraa Thin Lizzyssä myös sen menestysalbumilla "" (1979).
Thin Lizzysta Moore palasi soolouralleen ja julkaisi albumin "Back On The Streets", joka sisälsi Mooren tunnetuimman soolohitin, ”Parisienne Walkwaysin”, joka nousi huhtikuussa 1979 Britannian listan kymmenen parhaan joukkoon. Yhdysvaltain-kiertueen aikana Moore ja Lynott riitautuivat. Moore palasi Britanniaan ja muodosti lyhytaikaisen G-Force-nimisen yhtyeen. Se teki vain yhden, flopanneen albumin. Lynott houkutteli tämän jälkeen Mooren jälleen takaisin Thin Lizzyyn. Hän soitti Thin Lizzyn konserttitallenteella "Life" ja jätti jälleen yhtyeen. Samoihin aikoihin hän julkaisi sooloalbumit "Corridors of Power" (1982), "Victims of the Future" (1983) ja "Run for Cover" (1985). Viimeksi mainittu sisälsi ”Out in the Fields” -nimisen kappaleen, joka oli Mooren ja Lynottin viimeinen yhteistyö ennen Lynottin tammikuussa 1986 tapahtunutta kuolemaa.

title: Jalkapallo

text: Eri tahot ovat julkaisseet luetteloja kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista. Englantilaisen The Guardianin vuonna 2014 julkaiseman ”MM-kisojen kaikkien aikojen top-100 jalkapalloilijaa” -luettelon kokosivat 40 kansainvälistä jalkapalloasiantuntijaa. Luettelon 20 kärkinimeä vuosien 1930–2010 MM-kisojen suoritusten perusteella olivat Pelé, Diego Maradona, Franz Beckenbauer, Ronaldo, Zinédine Zidane, Johan Cruijff, Lothar Matthäus, Gerd Müller, Garrincha, Michel Platini, Eusébio, Paolo Maldini, Jairzinho, Bobby Charlton, Xavi, Romário, Just Fontaine, Paolo Rossi, Dino Zoff ja Bobby Moore.[100]

title: Murskaaja

text: Elokuva kertoo vallankumouksellisesta nuorisoryhmästä, jonka johtajana toimii Bobby Maxwell. He onnistuvat varastamaan aseita ja "Likainen" Harry Callahan joutuu jahtaamaan heitä. Avukseen hän saa parikseen määrätyn Kate Mooren.

title: FIFA Order of Merit

text: FIFA Order of Merit on korkein kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jakama tunnustuspalkinto, joka myönnetään merkittävästä jalkapallon hyväksi tehdystä työstä. Palkinnon on saanut muun muassa João Havelange, Jules Rimet, Henry Kissinger, Nelson Mandela, Zico, Santiago Bernabéu, Bobby Moore, Gerd Müller, Franz Beckenbauer ja Pelé.

title: Scaler

text: 12-vuotias poika nimeltä Bobby Jenkins sattumalta saa selville, että hänen naapurinsa aikoo valloittaa maailman mutantti liskoilla. Bootcamp (Bobbyn naapuri) saa Bobbyn kiinni ja vangitsee hänet. Bootcamp lukitsee Bobbyn laitteeseen, millä hänelle annetaan salama energiaa, mikä muuttaa Bobbyn alter-egokseen, "Scaleriksi". Muutoksen jälkeen, Scaler meni portaalin läpi, mitä Bootcampin johtaja, Looger ei kyennyt hallitsemaan. Takaisin kotiin päästäkseen ja maailman pimeydeltä pelastaakseen, Bobby "Scaler" Jenkinsin täytyy matkustaa omituisen maailman läpi ja tuhota Looger.

title: Jonathan Moore

text: Lukioaikana Moorea valmensi John Wilford, joka Mooren omien sanojen mukaan teki hänestä koripalloilijan. Moore kasvoi kaksimetriseksi, ja hänestä alettiin tehdä korinaluspelaajaa. Moore valitsi collegekseen Furman Universityn, jossa hän omien sanojensa mukaan oppi heittämään. Moore pelasi Furmanissa menestyksekkäästi neljä kautta vuosina 1976–1980 19,6 pisteen ja 10,6 levypallon keskiarvoilla.

text: The Many Moods of Bobby Vinton: Bobby Vinton...in Love on kokoelma-albumi Bobby Vintonilta.

title: Bobby Moore

text: Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Sol Campbell

text: Campbell pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa toukokuussa 1996 Unkaria vastaan. Terry Venables valitsi hänet mukaan vuoden 1996 EM-kisoihin. Seuraavien vuosien aikana hänestä tuli Englannin puolustuksen vakiopelaaja ja toukokuussa 1998 hänet nimettiin maajoukkueen kapteeniksi. Campbell on kaikkien aikojen toiseksi nuorin Englannin maajoukkueen kapteeni Bobby Mooren jälkeen.

title: Ashley Cole

text: Cole teki ensiesiintymisensä Englannin A-maajoukkueessa 28. maaliskuuta 2001 ottelussa Albaniaa vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 107 maaottelua, viimeisen 5. maaliskuuta 2014 Tanskaa vastaan. Hän on toiseksi eniten otteluja Englannin joukkueessa pelannut puolustaja Bobby Mooren jälkeen. Heitä enemmän otteluja Englannin joukkueessa ovat pelanneet vain maalivahti Peter Shilton, hyökkääjä Wayne Rooney sekä keskikenttämiehet David Beckham ja Steven Gerrard. Cole ilmoitti maajoukkueuransa päättymisestä toukokuussa 2014 jäätyään jalkapallon MM-kisoihin 2014 valitun joukkueen ulkopuolelle.

title: Murskaaja

text: Murskaaja () on James Fargon ohjaama elokuva, joka on kolmas osa "Likainen Harry" -elokuvasarjassa. Pääosassa nähdään aiemmistakin elokuvista tuttu Clint Eastwood. Muissa rooleissa nähdään Tyne Daly tarkastaja Kate Moorena ja DeVeren Bookwalter Bobby Maxwellina.

title: Bobby Moore

text: Maajoukkueuransa Moore päätti marraskuussa 1973 ystävyysotteluun Italiaa vastaan. Hän pelasi maajoukkueessa 108 ottelua ja teki niissä kaksi maalia[2]. Vuonna 1974 hän siirtyi West Hamista, missä oli pelannut 15 vuoden ajan, kakkosdivisioonan Fulhamiin. 1975 Moore pelasi Fulhamissa FA Cupin loppuottelussa entistä seuraansa West Hamia vastaan, mikä voitti ottelun maalein 2–0. Uransa loppuvuosina Moore pelasi vielä Yhdysvalloissa San Antonio Thunderissa ja Seattle Soundersissa. Peliuransa jälkeen Moore kokeili siipiään valmentajana heikoin tuloksin. Hänellä oli ongelmia myös liiketoimissaan ja avioliitossaan. 15. helmikuuta 1993 Moore ilmoitti sairastavansa mahasyöpää. Hän kuoli pian tämän jälkeen.

title: Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1966

text: Englanti lähti otteluun kokoonpanolla Gordon Banks (mv), George Cohen, Ray Wilson, Nobby Stiles, Jack Charlton, Bobby Moore (kapteeni), Roger Hunt, Alan Ball, Bobby Charlton, Geoff Hurst ja Martin Peters.

title: Steve Moore

text: Vuonna 2001 Moore siirtyi Coloradon organisaatioon, pelaten seuraavat kaksi kautta lähinnä seuran farmijoukkueessa AHL-liigan Hershey Bearsissa. Kaudella Moore teki läpimurtonsa NHL:ään, ja vakiinnutti paikkansa kokoonpanossa. Maaliskuussa 2004 Coloradon ja Vancouver Canucksin kohdatessa Vancouverin Todd Bertuzzi löi Moorea takaapäin nyrkillä ohimoon ja Moore kaatui naama edellä jäähän. Tilanne oli seurausta joukkueiden edellisestä kohtaamisesta, jossa Moore taklasi Vancouverin Markus Näslundia kyynerpäällä päähän. Moore loukkaantui tilanteessa vakavasti, ja loukkaantuminen päätti lopulta hänen pelaajauransa.

title: Pako voittoon

text: Pako voittoon ("Escape to Victory" tai pelkkä "Victory") on vuonna 1981 ilmestynyt yhdysvaltalainen elokuva, joka sijoittuu toisen maailmansodan keskitysleireille. Elokuvassa sotavangeiksi jääneet liittoutuneiden sotilaat pelaavat jalkapalloa saksalaismiehittäjiä vastaan. Elokuvan on ohjannut pääosin John Huston ja suurimmat elokuvatähdet ovat Sylvester Stallone, Michael Caine ja Max von Sydow. Elokuvassa esiintyvät myös monia huippujalkapalloilijoita kuten Pelé, Bobby Moore ja Osvaldo Ardiles.

title: The Wreck of the Edmund Fitzgerald

text: Christy Moore lainasi kappaleen sävelmän vuonna 1984 lauluunsa ”I Wish I Were Back Home in Derry”, joka puolestaan on mukaelma Bobby Sandsin runosta ”The Voyage”. Myös Tony Rice esitti kappaleen albumillaan "Chuch Street Blues".

title: McCoy Tyner

text: Tyner kääntyi 18-vuotiaana joiksikin vuosiksi muslimiksi ja otti musliminimekseen Sulaimon Saud, mutta enää hän ei harjoita mitään uskontoa. Hänen veljensä Jarvis Tyner on Yhdysvaltain kommunistisen puolueen varapuheenjohtaja, mutta McCoy Tyner ei itse kannata mitään poliittista ideologiaa. Tynerilla on kolme lasta entisestä avioliitostaan.Tyner esiintyi kvartetteineen maaliskuussa 2012 Helsingin Savoy-teatterissa. Pori Jazz -festivaaleilla Tyner on yhtyeineen vieraillut vuosina 1973 (McCoy Tyner Quartet), 1990 (McCoy Tyner Trio featuring Freddie Hubbard & Ralph Moore), 1993 (McCoy Tyner Trio featuring Bobby Hutcherson) ja 1996 (McCoy Tyner Trio featuring Michael Brecker).

title: Tim Hardin

text: Vuonna 1969 Hardin teki jälleen sopimuksen Columbian kanssa ja sai Top 50 -hitin cover-versiostaan Bobby Darinin laulusta ”Simple Song of Freedom”. Paheneva heroiiniriippuvuus ja esiintymisjännitys estivät kuitenkin uuden suosion hyödyntämistä konserttiesiintymisten muodossa. Hän esiintyi kuitenkin Woodstockissa ja vuonna 1973 yhdessä Harry Chapinin kanssa New Yorkin Potsdamissa. Columbia-sopimus tuotti kolme albumia: "Suite for Susan Moore and Damion: We Are One, One, All in One"; "Bird on a Wire" ja "Painted Head".

title: Henry Moore

text:
Sodan jälkeen perheeseen syntyi tytär Mary Moore vuonna 1946. Lapsi sai nimensä Mooren äidin mukaan, joka oli kuollut muutama vuosi aiemmin. Äidin kuolema ja vauvan syntymä saivat Mooren keskittymään enemmän perheeseen, mikä sai ilmauksensa hänen työssään niin että hän teki useita ”äiti ja lapsi” -aiheisia teoksia, vaikkakin lepäävät hahmot olivat edelleen suosiossa. Samana vuonna Moore kävi Amerikassa, kun hänen teostensa retrospektiivinen näyttely avattiin Museum of Modern Artissa New Yorkissa. Kenneth Clarkista tuli yllättävä mutta vaikutusvaltainen Mooren työn esitaistelija, ja asemassaan Ison-Britannian taideneuvoston jäsenenä hän sai aikaan taiteilijalle näyttelyjä ja toimeksiantoja. Vuonna 1948 Moore sai kansainvälisen kuvanveistopalkinnon Venetsian biennaalissa ja oli yksi merkittävimpiä vuonna 1951 pidetyn Festival of Britainin ja vuonna 1955 pidetyn ensimmäisen Documenta-näyttelyn taiteilijoita.
Toisen maailmansodan jälkeen Moorea oli lähestynyt pedagogi Henry Morris, joka pyrki uudistamaan opetusta kehittämällään "Village College" -järjestelmällä. Morris oli palkannut Walter Gropiuksen arkkitehdiksi toiseen village collegeen, jota suunniteltiin Impingtoniin lähelle Cambridgea, ja hän halusi Mooren suunnittelevan sen alueelle suuren julkisen veistoksen. County Council ei kuitenkaan pystynyt rahoittamaan Gropiuksen koko suunnitelmaa ja supisti hanketta, kun Gropius muutti Amerikkaan. Varojen puutteessa Morris joutui perumaan Mooren veistoksen, joka ei ollut edennyt alustavaa vaihetta pitemmälle. Moore käytti suunnitelmaa uudestaan vuonna 1950 samanlaisessa toimeksiannossa veistoksesta uuden Stevenagen kaupungin kouluun. Tällä kertaa hanke toteutui ja "Family Group" oli Mooren ensimmäinen suuri julkinen pronssiveistos.

title: Puhelu tuntemattomalta

text: Puhelu tuntemattomalta (engl. "Ransom!") on vuonna 1956 kuvattu rikosdraama. Elokuvan pääosia esittävät Glenn Ford, Donna Reed, Leslie Nielsen, Juano Hernandez, Robert Keith, Richard Gaines, Mabel Albertson, Alexander Scourby, Bobby Clark, Ainslie Pryor, Lori March, Robert Burton, Juanita Moore ja Charles Herbert. Elokuvan on ohjannut Alex Segal. Elokuvasta tehtiin uusintaversio vuonna 1996 nimellä "Ransom – lunnaat" ja sen ohjasi Ron Howard. Elokuva oli Leslie Nielsenin ensimmäinen näyttelijänä. Tätä ennen hän toimi kertojana elokuvassa "The Battle of Gettysburg".

title: Dickie Moore

text: Moore edusti Montreal Canadiensia 1951–1963. Hyökkääjä Moore aloitti uransa Montreal Jr. Royals -joukkueessa, jossa hän pelasi vuodesta 1947 vuoteen 1950. Hänet tunnettiin taitavana mailankäsittelijänä. Dickie Moore rikkoi Gordie Howen runkosarjan yhden kauden piste-ennätyksen kaudella 1958–1959 tehoilla 96 (41 maalia ja 55 syöttöä). Tämän ennätyksen rikkoi Bobby Hull vuonna 1966.

title: C. L. Moore

text: Moore tutustui Henry Kuttneriin, joka myös kirjoitti "Weird Talesiin", vuonna 1936 Kuttnerin kirjoitettua hänelle fanikirjeen. Alkuun Kuttner uskoi Mooren olevan mies. Moore ja Kuttner aloittivat kirjallisen yhteistyön seuraavana vuonna. Vuonna 1940 kirjaiiljat avioituivat ja Moore ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi, minkä jälkeen suurin osa pariskunnan tuotannosta oli vaihtelevassa määrin yhteistyössä kirjoitettua. Teoksia merkittiinkin vaihtelevasti sekä Kuttnerin että Mooren nimiin, minkä lisäksi he käyttivät paljon myös salanimiä. Todennäköisesti Kuttnerin nimissä julkaistut novellit olivat useammin yhteistyössä tehtyjä, kun taas Mooren nimissä julkaistut novellit saattoivat olla kokonaan hänen omiaan. Yksittäisten novellien todellisen kirjoittajan selvittäminen jälkeenpäin on osoittautunut vaikeaksi tai jopa mahdottomaksi. Yhteistyö oli niin tiivistä, että toisinaan Moore ja Kuttner kirjoittivat samalla kirjoituskoneella, jolloin toinen jatkoi aina siitä, mihin edellinen oli jäänyt. Kirjailijoista Mooren vahvuutena on pidetty korkeampitasoista tekstiä ja voimakasta tunteiden kuvausta, joita Kuttnerin omaperäiset ideat ja taitava juonen sommittelu täydensivät.

title: Nimeni on Moore, Roger Moore

text: Nimeni on Moore, Roger Moore ("My Word Is My Bond") on Roger Mooren vuonna 2008 ilmestynyt muistelmateos.

title: Nimeni on Moore, Roger Moore

text: Roger Mooren muistelmat julkaistiin nimellä "My Word Is My Bond" vuonna 2008. Mooren avustaja Gareth Owen on toimittanut kirjan. Like julkaisi teoksen suomeksi nimellä "Nimeni on Moore, Roger Moore" vuonna 2009. Kirjan suomensi Sirkka Tuovinen. Moore tuli Helsinkiin markkinoimaan teosta, minkä myötä se sai julkisuutta ja menestyi Suomessa.

text: 12 minuutin pelin jälkeen Saksan Helmut Haller laukoi ottelun avausmaalin Gordon Banksin selän taakse, mutta vain kuusi minuuttia tämän jälkeen Geoff Hurst ohjasi Bobby Mooren vapaapotkun maaliin nostaen isännät tasoihin. Jännittävä 1-1-tilanne säilyi 77. peliminuutille, kunnes Martin Peters vei Englannin 2-1-johtoon. Vain hetken ennen varsinaisen peliajan päättymistä Wolfgang Weberin vapaapotku upposi Englannin verkkoon, ja Saksa nousi tasoihin. Ottelua jatkettiin jatkoajalla. Kun 11 minuuttia jatkoaikaa oli pelattu, Hurst laukoi pallon yläriman alareunaan, josta se kimposi suoraan alaspäin. Tilanne oli hyvin epäselvä, sillä jalkapallon sääntöjen mukaan pallon tulisi olla kokonaan maaliviivan yli. Viimeaikaisten Oxfordin yliopiston tutkimusten ja videoanalyysien mukaan pallo ei ollut missään vaiheessa kokonaan maalikehikon sisäpuolella. Hurstin maali kuitenkin lopulta hyväksyttiin, ja Englanti siirtyi 3-2-johtoon. Lopullinen sinetti otellulle oli, kun Moore löysi pitkällä syötöllä vapaana olleen Hurstin, joka ei epäröinyt, vaan viimeisteli numeroiksi 4-2.

title: Rio Ferdinand

text: Ferdinand pelasi koulupoikana hyökkääjänä, siirtyi myöhemmin keskikentälle ja vuonna 1992 Ferdinand liittyi Eltham Townin alle 14-vuotiaiden joukkueesta West Hamin nuorisojoukkueeseen. Hän oli erittäin lupaava pelaaja ja häntä verrattiin edesmenneeseen Bobby Mooreen, joka oli entinen West Hamin ja Englannin maajoukkueen kapteeni. 17-vuotiaana Rio teki ammattilaissopimuksen West Hamin kanssa, vaikka tarjouksia tuli myös Middlesbroughilta ja Chelsealta. Ensiesiintymisensä aikuisten sarjoissa Ferdinand teki 5. toukokuuta 1996 tasan 1–1 päättyneessä kotiottelussa Sheffield Wednesdaytä vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle. Seuraavalla kaudella valmentaja Harry Redknapp lähetti Ferdinandin kahden kuukauden lainalle kolmannen sarjatason Bournemouthiin.

title: Bobby Moore

text: Ollessaan koulupoika Moore liittyi West Ham Unitediin ja nousi seuran edustusjoukkueeseen vuonna 1960. Hän pelasi keskuspuolustajana, missä hän menestyi hyvin enemminkin pelinlukutaitonsa kuin taklaustensa ansiosta. Pelé kuvaili Moorea reiluimmaksi puolustajaksi, jota vastaan hän on pelannut. Moore pelasi Englannin maajoukkueessa 1962 MM-kisoissa Chilessä, missä joukkue selvisi puolivälieriin. Moore oli kahden vuoden ajan maajoukkueen kapteenina, kuten myös omassa seurajoukkueessaan. Vuonna 1963 Moore johdatti West Hamin FA Cupin voittoon. Loppuottelussa Wembleyllä kaatui Preston maalein 3–2. Vuotta myöhemmin samalla stadionilla Mooren kipparoima West Ham kaatoi Cup-voittajien Cupin loppuottelussa Bayern Münchenin. Moore pääsi juhlimaan suurvoittoa samalla stadionilla vielä kolmannenkin kerran, kun Englanti MM-kotikisojen 1966 loppuottelussa kaatoi Saksan liittotasavallan maalein 4–2[1].

title: Englannin jalkapallomaajoukkue

text: 1966 MM-kisoissa Englanti, kapteeninaan Bobby Moore, raivasi tieltään Argentiinan, Portugalin ja loppuottelussa voitti Saksan liittotasavallan. Ottelu päättyi jatkoajan jälkeen lukemiin 4–2. Geoff Hurst teki kolme maalia ja Martin Peters yhden.


query: Minä vuonna Hollanti on perustettu?

title: Alankomaat

text: Kaarle V antoi alueen perintönä Espanjan kuningas Filip II:lle, jonka uskonnollisesti jyrkkä politiikka uskonvainoineen johti vapaussotaan reformoidun opin omaksuneissa Alankomaiden pohjoisissa maakunnissa. Ne julistautuivat itsenäisiksi Alankomaiden tasavallaksi (Yhdistyneet provinssit) vuonna 1581, kun taas eteläiset maakunnat (nykyinen Belgia) jäivät Espanjan yhteyteen.[21]

title: Kikkoman

text: Kikkomanin soijakastike on maailman markkinajohtaja alallaan. Hollantiin vuonna 1997 perustettu tehdas sekä kahdeksan muuta tehdasta Aasiassa ja Yhdysvalloissa tuottavat noin 400 miljoonaa litraa soijakastiketta vuosittain. Yrityksen hallituksen puheenjohtaja on Yuzaburo Mogi (s. 1935), joka oli aiemmin toimitusjohtajan asemassa. Kikkoman on myös Japanin keisarillisen hovin virallinen soijakastikkeen toimittaja.

title: Hollanti (maakunta)

text: Hollanti on alue ja entisten Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ja Yhdistyneiden provinssien tasavallan maakunta Alankomaissa. Hollanti oli olemassa hallinnollisena yksikkönä 900-luvulta vuoteen 1798, jolloin se jaettiin useisiin eri osiin. Hollanti oli myös itsenäinen kuningaskunta vuosina 1806–1810. Nykyään alue on jaettu Pohjois-Hollannin ja Etelä-Hollannin maakuntiin. Nimi ”Hollanti” perustuu hollannin kielen sanoihin "holt land", ”metsäinen maa”.

title: Hollanti (maakunta)

text: Vuonna 1806 Napoleon muodosti Alankomaiden alueelle Hollannin kuningaskunnan. Hollannin kuninkaaksi hän nimitti veljensä Louis Bonaparten, ja kuningaskunnan oli tarkoitus olla Ranskan vasallivaltio. Louis Bonaparte yritti kuitenkin ajaa itse alankomaalaisten etua veljensä sijaan, ja Napoleon hajotti kuningaskunnan vuonna 1810 ja liitti alueen Ranskaan. Napoleonin vallan aikana Hollanti oli jaettuna Zuyderzéen ja Bouches-de-la-Meusen departementteihin.

title: ISAF

text: Vuonna 2006 Enduring Freedom yhdistettiin ISAFiin. Merkittäviä lisävoimia on operaatiolle tarjonnut Hollanti. Hollannin hallitus lisäsi joukkoja Yhdysvaltain pyynnöstä Afganistanissa ja otti rintamavastuun Kandaharin alueesta, jossa oli jo Enduring Freedominkin aikana käyty taisteluita talebaneja vastaan. Hollanti veti joukkonsa Afganistanista vuonna 2010.

title: Pohjanmeren tulva 1953

text: Useimmat Euroopan maat tukivat Hollantia ja lähettivät pikaisesti apua. Myös Suomesta lähetettiin apua Hollantiin lentoteitse ja Suomen hallitus lahjoitti käytettäväksi valmiiden puutalojen rakentamiseksi tulvan uhreille. Suomessa tavalliset kansalaiset lahjoittivat rahaa ja vaatteita. Myös ylioppilaat järjestivät keräyksen Hollannin onnettomuuden uhreille. Suomen Punainen Risti lähetti Hollantiin.

title: Etelä-Hollanti

text: Etelä-Hollanti on luovuttanut kolme kuntaansa Utrechtin provinssille: Oudewaterin vuonna 1970, Woerdenin vuonna 1989 ja Vianenin vuonna 2002.

title: Sukarno

text: Sukarnon isä oli jaavalainen matalan tason aristokraatti ja äiti balilainen. Sukarno opiskeli nuorena muun muassa Surabayassa. Hän osasi puhua sujuvasti useita kieliä, muun muassa hollantia, saksaa, ranskaa, japania ja indonesian kielistä javaa, sundaa ja balia. Hän meni vuonna 1916 keskikouluun, missä hän tapasi kansallismielisen Tjokroaminoto:n. Vuonna 1921 Sukarno meni teknilliseen korkeakouluun (Technische Hoogeschool) Bandungissa. Hänestä tuli 1927 vasta perustetun puolueen, Partai Nasional Indonesian johtaja. Hänen mielestään Indonesia saattoi hankkia itsenäisyyden Japanin avulla, mikä ajaisi läntiset suurvallat pois Kaakkois-Aasiasta. Vuonna 1929 Hollannin Itä-Intian viranomaiset tuomitsivat Sukarnon kahdeksi vuodeksi vankeuteen, mistä vapauduttuaan hänestä tuli kansallinen kuuluisuus. 1930-luvulla Sukarno pidätettiin muutamia kertoja.

title: Alankomaat

text: Alankomaita kutsutaan myös usein nimellä Hollanti, joka varsinaisesti tarkoittaa kahta Hollannin maakuntaa, Etelä- ja Pohjois-Hollantia, jotka kuuluvat maan kahteentoista maakuntaan. Kotimaisten kielten keskuksen ohjeiden mukaan Hollanti on suomen kielessä käytössä oleva nimitys samaan tapaan kuin Alankomaat. Alankomaiden kansalaista kutsutaan Kotimaisten kielten keskuksen mukaan nimellä alankomaalainen tai hollantilainen.[4]

title: Pudotuspelit jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008

text: Hollannin verkkoon tehtiin vain yksi maali alkulohkossa. Sen teki ranskalainen Thierry Henry, kun Hollanti oli jo 2-0-johdossa. Hollanti puolestaan teki yhteensä yhdeksän maalia kaataen kummankin edellisten MM-kisojen finalistin kolmella maalilla, ja varmisti täten jatkoon pääsynsä. Viimeinen alkulohko-vastustaja oli Romania, joka oli pelannut tasapelin Ranskaa ja Italiaa vastaan. Täten Romanian oisi vain tarvinnut voittaa avausmiehistöään huilaava Hollanti varmistaakseen jatkoon pääsynsä. Hollannin kakkosmiehistö pelasi kuitenkin esimerkillistä peliä ja kaatoi Romanian 2-0. Puolivälierissä Hollantia haastaa Andrei Aršavinin ja Hollantilaisvalmentaja Guus Hiddinkin pyörittämä Venäjä.

title: Vilhelm III Oranialainen

text: Vuonna 1672 Ranskan kuningas Ludvig XIV teki Englannin tuella hyökkäyksen Hollantiin valloittaen siitä suurimman osan. Silloinen Hollannin hallitsija Johan de Witt epäonnistui rauhanteossa ja hänet murhattiin. Vilhelm nousi Hollannin käskynhaltijaksi jatkaen menestyksekkäästi taistelua Englantia ja Ranskaa vastaan. Englannin kanssa hän solmi rauhan vuonna 1674. Vahvistaakseen asemaansa hän meni vuonna 1677 naimisiin Marian, Jaakko II:n tyttären kanssa. Vuonna 1678 myös Ludvig XIV päätyi tekemään Hollannin kanssa rauhan peläten joutuvansa sotaan sekä Hollantia että Englantia vastaan.

title: Etelä-Hollanti

text: Etelä-Hollannin provinssi muodostettiin vuonna 1840, kun Hollannin provinssi jaettiin pohjoiseen (Pohjois-Hollanti) ja eteläiseen osaan.

title: Daniel Cajanus

text: Cajanus siirtyi vuonna 1735 Pariisiin esiintymään ja sai myös yksityisen audienssin kuningas Ludvig XV:ltä Versaillesissa. Pariisista Cajanus muutti Amsterdamiin Hollantiin vuosiksi 1735–1741. Hän asui Blauw Janin majatalossa, jonka yhteydessä oli erilaisten luonnonihmeiden näyttely ja jossa asui muitakin epätavallisia ihmisiä. Cajanus ansaitsi elantonsa toimimalla majatalon ”ihmisnäyttelyn” vetonaulana. Vapaa-aikanaan hän pelasi mielellään majatalossa tammea ja shakkia sekä osallistui paikalliseen seuraelämään. Hän oli oppinut puhumaan hyvää hollantia ja oli muutenkin sivistynyt. Naimisiin hän ei koskaan mennyt.[9]

title: Vera Menchik

text: 1937 Menchik avioitui, mutta jatkoi tyttönimensä käyttämistä shakillisissa yhteyksissä. Triviana mainittakoon, että Veran ohella hänen miehensä, Rufus H. Stevenson, sekä tämän edellinen vaimo Agnes Lawson olivat myös melko hyviä shakinpelaajia. Avioliiton myötä Vera muutti Claphamiin, Lontooseen ja sai viimein Ison-Britannian kansalaisuuden[1]. Näin hän sai osallistumisoikeuden saarivaltakunnan mestaruuskilpailuihin. Vuonna 1938 hän todennäköisesti ensimmäisenä naisena pelasi miesten mestaruusturnauksessa, saaden 5,5/11 ja samana vuonna hänet valittiin maaottelujoukkueeseen Hollantia vastaan. Menchik nimitettiin myös Lontooseen perustetun uuden shakkikeskuksen manageriksi, mutta keskus tuhoutui vuotta myöhemmin saksalaisten ilmapommituksissa.

title: Hollanti (maakunta)

text: Ranskalaiset syrjäyttivät vuonna 1795 Alankomaiden tasavallan hallitsijan Vilhelm V:n, ja Alankomaihin perustettiin yhtenäinen Batavian tasavalta. Hallintoa keskitettiin pois provinsseilta, ja vuonna 1798 Hollanti jaettiin Amstelin, Delfin, Texelin ja Schelde en Maasin departementteihin.

title: Dwight Tiendalli

text: Vuonna 2006 hänet valittiin edustamaan Hollantia alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuskilpailuihin Portugaliin. Hollanti voitti mestaruuden ja Tiendalli valittiin turnauksen tähdistöön.

title: Hollanti (maakunta)

text: Monissa kielissä, kuten myös suomessa, Hollanti-sanaa käytetään yleiskielisesti nykyisestä Alankomaiden valtiosta. Tämä perustuu siihen, että Hollanti on kautta historian ollut nykyisten Alankomaiden alueen kulttuurillinen, poliittinen ja taloudellinen keskus ja siten sen parhaiten tunnettu osa. Hollannissa sijaitsevat myös Alankomaiden kolme tärkeintä ja suurinta kaupunkia, Amsterdam, Haag ja Rotterdam.

title: NASAMS

text: Norjan kuninkaallisten ilmavoimien lisäksi järjestelmää ovat ostaneet Suomi, Espanja ja Alankomaat. Espanjan neljän NASAMS - laukaisualustan hankinta oli Norjan Espanjasta hankkiman laivan vastakauppa. Hollanti päätti hankkia alueilmatorjuntaan Patriot -järjestelmän PAC3 -päivityksellä vuonna 2005. Vuonna 2006 Hollanti päätti hankkia matalan kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmäksi NASAMS -järjestelmän.

title: Kotkan Laulumiehet

text: Kotkan Laulumiehet on suomalainen mieskuoro, joka on perustettu vuonna 1935. Ensimmäisen ulkomaanmatkansa kuoro teki 1955 Norjaan ja Ruotsiin. Muut ulkomaiset konserttimatkat on tehty Tanskaan, Saksaan, Hollantiin, Tsekkoslovakiaan, Sveitsiin, Unkariin, Itävaltaan, Kanadaan, USA:han, Venäjälle, Viroon, Italiaan ja Puolaan, Espanjaan sekä Portugaliin.

title: War Child (järjestö)

text: War Child on Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1993 perustettu järjestö, joka keskittyy tarjoamaan apua konfliktialueilla sijatseville lapsille. Järjestö käyttää hyväkseen elokuva- ja viihdealoja kerätäkseen rahaa järjestön toimintaan entisessä Jugoslaviassa. Pian War Child UK -järjestön perustamisen jälkeen perustettiin myös Hollantiin ja Pohjois-Amerikkaan omat yksiköt.

title: Jääpallo

text: 1800-luvun puolivälissä lajin harrastus levisi myös kaupunkeihin. Yksi ensimmäisistä seuroista oli vuonna 1865 perustettu Nottingham Forest Football anf Bandy Club, joka myöhemmin keskittyi vain jalkapalloon.[3][4] Toinen yksi edelleen toimivista varhaisista jääpalloseuroista on 1889 perustettu Sheffield United.[5] Fens-seudulla laadittiin pelille yhteiset säännöt vuonna 1882 ja lajiliitto perustettiin vuonna 1891. Brittiläisten mukana laji levisi Euroopan mannermaalle 1890-luvulta lähtien.[3] Ensimmäinen kansainvälinen ottelu pelattiin vuonna 1891, kun Bury Fenin joukkue matkusti Hollantiin.[6] Parhaimman jalansijan laji sai Ruotsista, jonne kreivi Clarence von Rosen toi lajin talvella 1895–1896. Tukholmassa pelattiin seurajoukkueiden kesken ensimmäistä kertaa vuoden 1901 Pohjoismaisissa kisoissa. Ruotsin mestaruudesta pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1907.[3]

title: Hollanti

text: Hollanti tarkoittaa seuraavia asioita:

title: Rudolf Koelman

text: Koelman on konsertoinut mm. seuraavien orkesterien solistina: Amsterdams Philharmonisch Orkest (Hollanti), Berner Symphonieorchester (Sveitsi), Bruckner Orchester Linz (Itävalta), Concertgebouw kamariorkesteri (Hollanti), Combattimento Consort (Hollanti), Fremantle Chamber Orchestra (Australia), Haydn Sinfonietta Wien (Itävalta), Innsbrucker Symphonieorchester (Itävalta), Kölnisches Rundfunkorchester WDR (Saksa), Korean Broadcasting System Symphony Orchestra KBS (Korea), Orchestre de Chambre de Lausanne (Sveitsi), Orchestra Sinfonica Siciliana (Italia), Radio Kamer Orkest (Hollanti), Radio Philharmonisch Orkest (Hollanti), Royal Concertgebouw-orkesteri (Hollanti), Stuttgarter Philharmoniker (Saksa), Südwestdeutsche Philharmonie (Saksa), Tokyo Philharmonic (Japani), Zürichin kamariorkesteri (Sveitsi).

title: Alankomaiden kuninkaalliset ilmavoimat

text: Indonesia katsoi toisen maailmansodan tuodessa sille itsenäisyyden Hollannin kolonialismista myös Uuden-Guinean kuuluvan siihen. Hollanti pyrki pitämään sen hallinnossaan ja piti huolen, etteivät maan siirtyminen tapahtuu mahdollisimman hitaiden neuvotteluiden jälkeen. Indonesia lopulta katkaisi diplomaatiset suhteet Hollantiin, jolla oli vaikutusta muun muassa Hollannin öljyteollisuuteen. Vastatoimena Hollanti lisäsi vuonna 1958 asevoimiaan Uudessa-Guineassa, mukaan lukien Hawker Hunter -hävittäjälentokoneita. Biakin saarelle tuli indonesialaisia, jota pidettiin sotilasoperaation alkuna. Hollanti asensi tutkia saarelle. Vuonna 1960 Hollanti lisäsi varustautumistaan Uudessa-Guineassa – myös lisää lentokoneita (Commando Luchtverdediging Nederlands Nieuw-Guinea) lentotukialuksella. Elokuussa 1962 arveltiin Indonesian olevan valmis hyökkäyksellä vapauttamaan Uuden-Guinean eurooppalaisesta hallinnosta – Hollanti vetäytyi kansainvälisen paineen alla.

title: Hollannin Itä-Intian kauppakomppania

text:
Hollannin Itä-Intian kauppakomppania ("Vereenigde Oostindische Compagnie", VOC) oli vuonna 1602 perustettu maailman toinen monikansallinen yritys (Englannin Itä-Intian kauppakomppania perustettiin vain kaksi vuotta aikaisemmin), ja ensimmäinen, joka perusti oman pörssinsä, Amsterdamin pörssin. Sitä on pidetty myös maailman ensimmäisenä megakorporaationa, sillä sillä oli lähes valtiolliset oikeudet, kuten oikeus julistaa sota, solmia sopimuksia, vangita ja teloittaa epäiltyjä, painaa rahaa ja perustaa siirtomaita.
Kauppakomppanian ylimpänä hallintoelimenä toimi Amsterdamin kamari. Se käsitti yleensä 17 jäsentä, joilla oli yhteinen valtuusto. Maakunnat Hollanti ja Zeeland olivat sen tärkeimmät edustajat.

title: Etelä-Hollanti

text: Etelä-Hollanti on jaettu .

title: Jaava

text: Japanin vallan näkyvin perintö oli se, että japanilaiset nimittivät paikallisväestöä hallintovirkoihin ja kehottivat jaavalaisia kapinoimaan hollantilaisia vastaan. Japani antautui sodassa vuonna 1945 ja heti sen jälkeen Sukarno julisti itsenäisen Indonesian tasavallan perustetuksi.[47][51][48] Hollantilaiset eivät maan itsenäistymistä hyväksyneet, ja Indonesia saavutti itsenäisytensä vasta sodan jälkeen. Sota oli luonteeltaan sissisotaa, jossa siirtomaavallan vastustajat tekivät iskuja Sumatran ja Jaavan syrjäseuduilta hollantilaisten hallitsemille alueille.[52][49][53] Itsenäisyys saavutettiin vasta kun Yhdysvallat painosti Hollantia tunnustamaan maan itsenäisyyden, sillä Yhdysvalloissa pelättiin että kommunismi saattaisi nostaa suosiotaan Indonesiassa hollantilaisvallan alla. YK:n ja Yhdysvaltain painostuksen alla Hollanti suostui tunnustamaan Indonesian itsenäiseksi vuonna 1949.[53]

title: Etelä-Hollanti

text: Etelä-Hollanti () on provinssi Alankomaiden länsiosassa, Pohjanmeren rannalla. Se on Alankomaiden provinsseista väkiluvultaan suurin, sekä yksi tiheimmin asutuista ja eniten teollistuneista provinsseista. Naapuriprovinsseja ovat Zeeland lounaassa, Pohjois-Brabant kaakossa, Gelderland idässä, Utrecht koillisessa ja Pohjois-Hollanti pohjoisessa.

title: Erkka Nissinen

text: Viimeaikaisia ryhmänäyttelyitä ovat: "Pretty Straighforward", Neuer Kunstverein Wien, Itävalta (2015); "The Unexpected Guest", 7. Turun biennaali, Aboa Vetus & Ars Nova, Turku (2015); "The Varieties", Harris Museum & Art Gallery, Preston, Lancashire, GB, (2015); "La La La Human Steps" – Museum Boijmans van Beuningen, Rotterdam, Hollanti (2015); "Superficial Hygiene", De Hallen Haarlem, Hollanti (2014); "Projections", Rottend Art Fair, Hollanti (2014), "Ten Million Rooms of Yearning. Sex in Hong Kong", Para/Site Art Space, Hong Kong; "Näkymätön Rouva", Amos Anderson Art Museum, Helsinki (2013); "Erkka Nissinen and Nathaniel Mellors", Museum Boijmans van Beuningen, Rotterdam, Hollanti (2013).

title: Pohjois-Hollanti

text:
Pohjois-Hollanti muodostettiin vuonna 1840, kun Hollanti jaettiin kahteen maakuntaan: Pohjois- ja Etelä-Hollantiin.
Länsi-Friesland on alue, joka on osa Pohjois-Hollantia, mutta sitä ei tule sekoittaa Frieslandin maakuntaan. Se koostuu seuraavista kunnista:

title: Hollanti (maakunta)

text: Koukkujen ja turskien sota johti Hollannin hallinnon siirtymiseen baijerilaiselle herttua Vilhelmille vuonna 1351, ja vuoteen 1432 asti Hollannin hallitsijat olivat Baijeri-Straubingin herttuoita. Siitä eteenpäin Hollanti ja sitä ympäröivät alueet olivat Burgundin herttuakunnan alaisia, josta puolestaan tuli vuonna 1477 osa Habsburgien valtakuntaa.