query: Oliko Medeia noita?

title: Medeia (Euripides)

text: Medeia oli kreikkalaisessa mytologiassa Kolkhiin kuninkaan tytär sekä velho Kirken veljentytär. Iason, joka oli argonauttien retkellä Kolkhiissa etsimässä kultaista taljaa, toi Medeian mukanaan Korinttiin puolisonaan, ja sai tämän kanssa lapsia. Kreikkalaisesta näkökulmasta Medeia oli paitsi noita myös muukalainen ja barbaari eli ei-kreikkalainen. Korintissa Iason päätti hylätä Medeian tavoitellakseen sen sijaan valtaa naimalla kaupungin kuninkaan Kreonin tyttären Glauken.[1]

title: Medeia (Euripides)

text: Seuraavaksi Medeia kohtaa Ateenan kuninkaan Aigeuksen. Tämä paljastaa olevansa lapseton huolimatta avioliitostaan. Medeia kertoo hänelle tilanteestaan, ja pyytää Aigeusta ottamaan hänet Ateenaan luvaten antaa tälle lääkettä hedelmättömyyteen. Aigeus, joka ei tiedä Medeian kostosuunnitelmista, suostuu.[2]

title: Medeia (Euripides)

text: Medeia (, ) on Euripideen kirjoittama antiikin kreikkalainen tragedia, joka perustuu Iasonin ja Medeian myyttiin. Sen keskeisenä teemana on petetyn vaimon suunnitelmallinen kosto miehelleen.[1]

title: Medeia (Euripides)

text: Seuraavassa kohtauksessa sanansaattaja kertoo Glauken ja Kreonin kuolleen. Medeia iloitsee sanansaattajan tuomista uutisista:[2]

title: Medeia

text: Iasonin ja muiden noin viidenkymmenen argonautin tultua ryöstämään kultaista taljaa, kuningas lupasi luovuttaa taljan mikäli Iason suorittaisi muutaman tehtävän. Hänen tuli ensin valjastaa auran eteen Hefaistoksen antamat tulta syöksevät härät, kyntää niillä pelto ja vielä kylvää siihen lohikäärmeen hampaat. Hampaista materialisoitui soturijoukko, mutta Medeia oli varoittanut Iasonia, joka tiesi heittää hyökkääjien joukkoa kivellä. Soturit eivät kyenneet päättelemään, mistä kivi oli tullut, ja he hyökkäsivät toisiaan vastaan surmaten lopulta toisensa. Lopuksi Aietes käski, että Iasonin tuli tappaa taljaa vartioiva lohikäärme, joka ei koskaan nukkunut. Medeia kuitenkin nukutti pedon yrteillään, jonka jälkeen Iason otti taljan. Kuningas ei pitänyt kuitenkaan sanaansa vaan yritti polttaa argonauttien laivan Argon. Nämä kuitenkin pääsivät pakoon, mukanaan Medeia, joka oli rakastunut Iasoniin.

title: Medeia (Euripides)

text: Euripides: Medeia. Teoksessa Citation error, replace with{{cite book| author = Euripides| title = Medeia. Ifigeneia Auliissa| location = Porvoo Helsinki| publisher = WSOY| year = 1966| version = (Medeia; Ifigeneia en Aulidi.) Suomentaneet Otto Manninen, K. V. L. Jalkanen. Johdannon kirjoittanut Päivö Oksala. Antiikin klassikot}} Euripides: Medeia. Teoksessa Citation error, replace with{{cite book| author = Euripides| title = Medeia. Ifigeneia Auliissa| location = Porvoo Helsinki Juva| publisher = WSOY| year = 1998| version = (Medeia; Ifigeneia en Aulidi.) Suomentaneet Otto Manninen, K. V. L. Jalkanen. Johdannon kirjoittanut Päivö Oksala. Antiikin klassikot. 2. painos| isbn = 951-0-01465-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = Euripides| title = Medeia| others = Translated by ja jälkisanat Kirsti Simonsuuri| location = Helsinki| publisher = Lasipalatsi. Kirja kerrallaan| year = 1999| isbn = 951-9351-03-5}} Citation error, replace with{{cite book| title = 4 x Medeia: Käännöksiä ja esseitä| location = Helsinki| publisher = Klassillisen filologian laitos, Helsingin yliopisto| year = 1999| version = Toimittanut Maarit Kaimio| isbn = 951-45-8549-6}}

title: Iason

text: Ensimmäiseksi Iasonin täytyi kyntää pelto tultasyöksevällä härällä, joka hänen täytyi itse iestää. Medeia antoi hänelle voidetta, joka suojeli häntä härän lieskoilta. Seuraavaksi Iasonin täytyi kylvää peltoon lohikäärmeen hampaat. Hampaista versoi sotureiden armeija, mutta Medeia oli varoittanut tästä etukäteen Iasonia ja neuvonut, miten hän voisi voittaa vihollisensa. Ennen kuin sotilaat ehtivät hyökätä hänen kimppuunsa, hän heitti heidän keskelleen kiven. Hämmentyneinä siitä, kuka kiven oli heittänyt, soturit alkoivat taistella keskenään kunnes yksikään heistä ei ollut enää elossa. Viimeinen tehtävä oli voittaa kultaista taljaa vartioiva lohikäärme, joka ei ikinä nukkunut. Iason suihkutti lohikäärmeen päälle nestettä pullosta, jonka Medeia oli hänelle antanut. Lohikäärme nukahti, ja Iason sai noudettua taljan. Tämän jälkeen hän lähti purjehtimaan Medeia mukanaan takaisin Iolkokseen, mutta Aietes lähti ajamaan heitä takaa ymmärrettyään Medeian osuuden. Karistaakseen isänsä heidän perästään Medeia surmasi ja paloitteli veljensä Absyrtoksen, ja heitti palat peräänsä. Aieteksen pysähdyttyä keräämään poikansa ruumiinosia Iason ja Medeia pääsivät pakoon.

title: Kreikkalainen mytologia

text: Argonautit olivat Iasonin johtama sankarijoukko, joka matkusti Argo-laivalla Kolkhiiseen noutamaan siivekkään oinaan kultaisen taljan, jota uneton lohikäärme vartioi. Iasonin lisäksi argonautteihin kuuluivat muun muassa Herakles, Asklepios, Kastor, Polydeukes, Theseus, Laokoon, Nestor sekä Akhilleuksen isä Peleus. Kultaisen oinaan oli Friksos aiemmin vienyt Kolkhiiseen Orkhomenoksesta, ja sen talja oli pyhitetty Areelle. Matkalla argonautit kohtasivat monia seikkailuita. Kolkhiissa kuninkaan tytär Medeia rakastui Iasoniin ja auttoi tätä taikavoimillaan. Niin Iason sai taljan ja purjehti pois Medeia ja tämän pieni Absyrtos-veli mukanaan. Kuninkaan ajaessa heitä takaa Medeia surmasi pikkuveljensä ja pilkkoi tämän ruumiin mereen. Näin takaa-ajajat jäivät osia keräämään ja argonautit pääsivät pakoon. Myöhemmin Iason kuitenkin hylkäsi Medeian.[30]

title: Medeia

text: Medeia (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa noita, Kolkhiin (nykyisin Georgian ja Turkin rajamailla, Mustanmeren rannalla) kuninkaan Aieteen tytär ja velho Kirken veljentytär.

title: Medeia (Euripides)

text: Medeia ilmestyy näyttämön ylle ajaen Helioksen vaunuissa, joissa ovat myös hänen lastensa ruumiit (tämä oli toteutettu teatterilaitteistoon kuuluneella mekhane-nosturilla). Hän sanoo, ettei jätä ruumiita Iasonille, vaan vie ne mukanaan haudatakseen ne Heran pyhäkköön. Hän myös ennustaa Iasonille pahan lopun. Lopuksi Medeia pakenee kohti Ateenaa. Kuoro jää pohtimaan Zeuksen tahdon toteutumista Medeian teoissa:[3]

title: Argonautit

text: Iason nousi Medeian ja matkakumppaniensa kanssa laivaan. Medeia otti mukaan pienen Absyrtos-veljensä. Kuultuaan argonauttien purjehtineen pois kuningas Aietes lähti ajamaan heitä takaa. Tunnistettuaan purjeista isänsä laivan Medeia surmasi pikkuveljensä, heitti paloitellun ruumiin mereen ja asetti pään ja kädet kalliohuipulle meren rantaan. Kauhistuksissaan Aietes ei nyt huolehtinut muusta kuin poikansa jäsenten kokoamisesta voidakseen ne haudata, ja sen vuoksi jäi takaa-ajaminen sikseen.

title: Medeia (Euripides)

text: Seuraavassa kohtauksessa Iason selittää, miksi vaikuttaa pettävän Medeian. Hän sanoo, ettei rakasta Glaukea, mutta ei voi jättää käyttämättä tilaisuutta naida kreikkalainen prinsessa, sillä Medeia on vain barbaarinainen. Hän kuitenkin toivoo voivansa joskus liittää kaksi perhettään yhteen, ja tehdä Medeiasta jalkavaimonsa. Medeia ja korinttilaisista naisista koostuva kuoro (khoros) eivät usko häntä. Medeia selittää, että jätti oman kansansa Iasonin vuoksi ja on tämän lasten äiti. Hän sanoo, ettei voi mennä minnekään, koska koko Kreikka vihaa barbaareita, eikä hän voi palata kotiinsa. Hän sanoo myös pelastaneensa Iasonin lohikäärmeen lyömällä. Iason lupaa tukea Medeiaa uuden avioliittonsa jälkeen, mutta Medeia uhkaa, että Iason tulee katumaan häitään.[2]

title: Medeia

text: Tragediarunoilija Euripideen näytelmä "Medeia" kertoo Korintin tapahtumista edellä kerrottuun tapahtumakulkuun nähden hieman poikkeavasti. Euripideen versiossa muun muassa Medeia tappaa itse omat lapsensa. Näytelmä esitettiin ensimmäistä kertaa vuonna 431 eaa. Jotkut aikalaiskriitikot syyttivät Euripidestä siitä, että hän olisi antanut rikkaiden korinttilaisten lahjoa itsensä viidellä talentilla (vastasi 30 000 drakmaa, eli oli valtava summa rahaa), jotta korinttilaisia ei kuvattaisi näytelmässä lasten murhaajina.

title: Medeia

text: Faiaakien saarelle saavuttuaan takaa-ajajat vaativat Medeian luovuttamista, johon faiaakien kuningas Alkinoos suostuikin mikäli Medeia olisi vielä neitsyt. Kuningatar kertoi ehdosta Medeialle, jonka jälkeen nuoripari nopeasti huolehti siitä, ettei kuninkaan ehto täyttyisi. Tämän jälkeen matka jatkui Libyan rannikolle ja sieltä edelleen Kreetalle, jonka vartijana oli Talos, pronssinen jättiläinen. Taloksella oli vain yksi suoni, joka ulottui hänen niskastaan aina nilkkaan saakka. Tämän suonen piti kiinni yksi ainokainen pronssinen naula. Siitä, miten Talos lyötiin, on kaksi versiota. Joko Medeia hypnotisoi hänet ja huijasi hänet vetämään naulan pois, jotta voisi tehdä tästä kuolemattoman, tai vaihtoehtoisesti Herakleen ystävä Poias surmasi hänet nuolellaan.

title: Kreusa

text: Kreon antoi tyttärensä Iasonille puolisoksi kymmenen vuotta sen jälkeen, kun tämä ja Medeia olivat asettuneet Korinttiin maanpakoon karkottamisensa jälkeen. Iason suostui ja erosi Medeiasta, joka puolestaan katkeroitui miehensä kiittämättömyydestä – Medeia oli aikanaan rakastuttuaan Iasoniin pelastanut tämän hengen useampaan kertaan, ja Iason oli vannonut ottavansa hänet mukaansa ja vaimokseen. Niin Medeia kostaakseen lähetti Kreusalle myrkkyyn kastetun vaatteen häälahjaksi, ja morsiamen puettua sen päälleen, puku tarttuikin hänen ihoonsa kiinni roihahtaen tuleen. Glauke hyppäsi lähteeseen, joka sai hänen mukaansa nimen Glauken lähde. Kreon yritti pelastaa tyttärensä, mutta sai liekeistä myös itse surmansa.

title: Medeia (Euripides)

text: Medeia haluaa viedä kostonsa vielä askelta pidemmälle. Koska Iason oli häpäissyt hänet yrittämällä perustaa uuden perheen, Medeia päättää tuhota koko perheen surmaamalla omat lapsensa. Hän kuitenkin epäröi hetken ajatellessaan, mitä joutuu itse kokemaan nämä surmatessaan. Hän kuitenkin kovettaa itsensä, ja ryntää pois lavalta veitsen kanssa surmatyöhön. Kun kuoro valittaa päätöstä, jostain kuuluu lasten huutoa. Iason astuu näyttämölle syyttääkseen Medeiaa Kreonin ja Glauken surmaamisesta vain huomatakseen, että myös hänen lapsensa on surmattu.[3]

title: Medeia

text: Kuningas ryhtyi välittömästi takaa-ajoon, mutta Medeia viivytti isäänsä tappamalla veljensä Apsyrtoksen ja heittämällä tämän paloitellun ruumiin mereen. Ennen takaa-ajon jatkamista Aietes pysähtyi keräämään kaikki palaset talteen. Paon aikana Atalante (ei esiinny kaikissa tarinan versioissa) haavoittui vakavasti, mutta Medeia paransi hänet. Paluumatkalla Medeia ennusti, että Argon perämies Eufemus jonain päivänä hallitsisi koko Libyaa. Näin kävikin hänen jälkeläisensä Battuksen kautta. Matkan jatkuessa ristiin rastiin Argon puhuva kokkapuu kehotti Iasonia ja Medeiaa puhdistautumaan Apsyrtoksen murhasta. Sen neuvoa seuraten pari pistäytyi Kirken luona Aiaian saarella, missä velhotar puhdisti heidät. Seuraavaksi heitä uhkasivat merimiehiä syövät seireenit, mutta mukaan kutsuttu Orfeus otti lyyransa esiin ja alkoi laulaa ja soittaa niin kauniisti, että se teki seireenien viettely-yritykset tyhjäksi.

title: Medeia

text: Argonauttien ollessa matkoillaan Hera, joka oli vihoissaan Peliakselle, teki suunnitelmia saadakseen hänet rakastumaan Medeiaan, jonka Hera toivoi tappavan Peliaksen. Kun Iason ja Medeia palasivat neljä kuukautta kestäneeltä matkaltaan Iolkokseen, Thessaliaan, Pelias kieltäytyi luovuttamasta valtaistuintaan. Medeia astui kuvaan juonineen ja selitti, kuinka vanhan pukin voi muuntaa nuoreksi leikkaamalla sen kahtia ja keittämällä puoliskon. Medeian näyttäessä miten tämä tapahtuu padasta hyppäsi elävä, nuori pukki. Peliaksen tyttäret, innoissaan mahdollisuudesta nuorentaa isäänsä, leikkasivat tämän kappaleiksi ja heittivät pataan. Se oli kuitenkin Peliaksen loppu. Iason ja Medeia joutuivat pakenemaan Korinttiin, jonka kuningas Kreon yritti saada Iasonia jättämään Medeian, jotta tämä voisi naida hänen oman tyttärensä Glauken (toinen nimi Kreusa). Tätä seuranneista tapahtumista on myös hieman eriävät versiot. Ensimmäisen mukaan Medeia myrkytti kuninkaan ja pakeni Ateenaan jättäen lapsensa Iasonin huostaan, minkä jälkeen kostoksi Kreonin sukulaiset tappoivat lapset. Toisen mukaan Iason meni kuin menikin naimisiin Glauken kanssa, mutta Medeia antoi hänelle lahjaksi viitan, joka sytytti kantajansa tuleen. Glauken mukaan nimettiin Glauken lähde, johon hän tämän jälkeen syöksyi. Sen jälkeen kun Medeia oli tappanut kuninkaan tyttären, tämä palasi talolleen ja löi miekallaan omat lapsensa kuoliaiksi.

title: Cult (Medeian albumi)

text: Cult on suomalaisen death metal -yhtyeen Medeian toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2008 levymerkillä Fullsteam Records.

title: Absyrtos

text:
Iasonin haettua kultaisen taljan ja paettua Medeian kanssa, Medeia otti veljensä Absyrtoksen mukaansa. Kun takaanajoon lähtenyt Aietes oli saavuttamaisillaan pakenijat, Medeia surmasi veljensä ja paloitteli ruumiin heittäen osat mereen. Aietes keskeytti takaa-ajon kootakseen kaikki poikansa ruumiinosat talteen, ja Medeia ja Iason pääsivät pakoon.
Toisen tradition mukaan Aietes lähetti Absyrtoksen ajamaan sisartaan takaa tämän paettua Iasonin kanssa. Absyrtos tavoittikin karkulaiset Korkyran saarella, jossa kuningas Alkinoos otti hänet ystävällisesti vastaan, mutta kieltäytyi luovuttamasta Medeiaa. Absyrtos saavutti pakenijat uudelleen Minervan saaren luona, mutta tuli Iasonin surmaamaksi.

title: Medeia (EP)

text: Medeia on suomalaisen death metal -yhtyeen Medeian EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2008.

title: Medeia (täsmennyssivu)

text: Medeia (, ) voi viitata seuraaviin:

title: Muodonmuutoksia

text: Kirja VII – Medeia ja Iason · Medeia ja Aison · Medeia ja Pelias · Aigeus ja Theseus · Minos · Aiakos ja Ateenan lähetystö · rutto Aiginassa · myrmidonit · Kefalos, Prokris ja Aurora · Dianan koira.

title: Medeia

text: Ateenassa Medeia meni naimisiin Aigeuksen, Theseuksen isän kanssa. He saivat yhden lapsen, Medoksen. Kun Theseus vielä identiteettinsä isältään salaten palasi Ateenaan, Medeia koetti tappaa hänet pyytämällä Theseusta ottamaan kiinni Marathonia terrorisoineen hurjan sonnin. Theseus kuitenkin onnistui tehtävässään, minkä jälkeen Medeia antoi hänelle myrkytetyn viinipikarin. Kuitenkin viime hetkellä kun kuningas näki Theseuksen sandaalit, kilven ja miekan, hän ymmärsi että tässä oli hänen oma jälkeläisensä ja löi pikarin maahan. Medeia pakeni jälleen, tällä kertaa poikansa kanssa Vähään-Aasiaan, jossa Medos myöhemmin nousi kuninkaaksi.

title: Medeia (Euripides)

text: Näytelmä sijoittuu Korinttiin hieman sen jälkeen, kun Iason oli palannut Kolkhiista kultaisen taljan löydettyään. Näytelmä alkaa sillä, että nimihenkilö Medeia raivoaa Iasonille siitä, että tämä on nyt menossa naimisiin Glauken, Kreonin tyttären kanssa. Medeian surun kuulevat imettäjä ja lastenohjaaja keskustelevat tilanteesta. Imettäjä alkaa pelätä, mitä Medeia saattaisi tehdä itselleen ja Iasonin kanssa saamilleen lapsille. Kreon saapuu ja paljastaa suunnittelevansa Medeian lähettämistä pois maasta, koska pelkää tämän vihaa. Medeia pyytää yhtä lisäpäivää, ja Kreon suostuu.[2]

title: Medeia

text: Medeiasta ovat kirjoittaneet myös Ovidius, Seneca ("Medeia"), Geoffrey Chaucer, Pierre Corneille ("Medea", 1635) ja Christa Wolf "(Medeia", 1996, suomennettu).

title: Medeia (Euripides)

text: Medeian pääteemana on intohimojen, rakkauden ja kostonhalun esittäminen tragedian keinoin. Näytelmä on usein tulkittu näkökannaltaan feministisenä ja Medeia feministisenä sankarina, sillä tragedia tuo esille naisen heikon aseman patriarkaalisessa yhteiskunnassa. Medeia esitetään vahvana ja pelottomana naisena miesten maailmassa.[1] Toisaalta näytelmä voidaan tulkita myös päinvastoin niin, että se esittää barbaarin ja erityisesti barbaarinaisen pahuuden. Feministisen tulkinnan puolesta vaikuttaa puhuvan kuoron osittainen tuki Medeialle, sillä kuoro tuntee myötätuntoa Medeiaa kohtaan ja jopa ihailee tätä, vaikkakin samalla tuomitsee tämän teot ja suree niitä. Tällaisena päähenkilön ja kuoron suhde on poikkeuksellinen.[1]

title: Medeia (Euripides)

text: Medeia jatkaa sen suunnittelua, kuinka surmaisi Glauken ja Kreonin. Hän päättää myrkyttää kultaiset vaatteet, jotka ovat perhekalleuksia ja auringonjumala Helioksen lahja, sekä kultaisen seppeleen, siinä toivossa, ettei morsian voi vastustaa niiden pukemista päälleen. Medeia päättää myös surmata omat lapsensa; ei siksi, että nämä olisivat tehneet mitään pahaa, vaan koska ajattelee sen olevan paras tapa satuttaa Iasonia. Hän kutsuu Iasonin paikalle, ja pyytää anteeksi ylireagointiaan. Kun Iason vakuuttuu, että Medeia katuu ja hyväksyy hänen avioliittonsa Glauken kanssa, Medeia alkaa itkeä surren karkotustaan. Hän pyytää Iasonilta, että saisi antaa kultavaatteet Glaukelle lahjana siinä toivossa, että Glauke saisi Kreonin perumaan karkotuksen. Iason myöntyy, ja sallii heidän lastensa toimia lahjankantajana.[2]

title: Medeia (Euripides)

text: Pier Paolo Pasolini ohjasi näytelmästä samannimisen elokuvan Medeia (Medea) vuonna 1969. Sen päärooliissa Medeiana oli Maria Callas.

title: Iason

text: Peliaan poika Akastos ajoi Iasonin ja Medeian maanpakoon murhasta, jolloin pari asettui Korinttiin. Siellä Iason nai Kreusan (joissain yhteyksissä Glauke), kuninkaan tyttären, vahvistaakseen poliittisia siteitään. Raivoissaan siitä että Iason oli rikkonut uskollisuudenlupauksensa, Medeia kosti antamalla Kreusalle häälahjaksi kirotun puvun. Puku juuttui tämän päälle polttaen tämän heti kun Kreusa oli laittanut sen päälleen. Kreusan isä Kreon paloi kuoliaaksi tyttärensä mukana yrittäessään pelastaa tätä. Medeia tappoi Iasonille synnyttämänsä lapset peläten heidän tulevan murhatuiksi tai orjuutetuiksi äitinsä teon tähden, ennen kuin pakeni Ateenaan.


query: Milloin Mosambik perustettiin?

title: Mosambikin historia

text: Mosambikin historian varhaisvaiheista on hyvin vähän tietoa, mutta maassa on elänyt ihmisiä jo tuhansia vuosia. Maanviljelijöitä ja karjankasvattajia levittäytyi alueelle vasta ajanlaskun alun jälkeen, ja arabikauppiaat vaikuttivat siellä 900-luvulta lähtien. Ensimmäisenä eurooppalaisena nykyisen Mosambikin rannikolla kävi portugalilainen Vasco da Gama 1498. Portugalilaiset valloittivat rannikkoalueet 1500-luvulla, ja alue oli löyhästi Portugalin hallussa, vaikka monet paikalliset valtakunnat vastustivat sitä pitkään etenkin sisämaassa. Vasta vuonna 1891 Portugalin ja Britannian sopimuksen myötä Mosambik sai nykyisen muotonsa.

title: Notícias

text: Notícias perustettiin 15. huhtikuuta 1926. Notícias on Mosambikin merkittävin sanomalehti ja Diário de Mçambiquen ohella ainoa maan päivittäin ilmestyvistä sanomalehdistä. Notíciasin levikki on hieman alle 50 000. Sitä julkaisee Sociedade do Notícias, joka on Mosambikia hallitsevan Frelimo-puolueen jäsenten hallinnassa. Sociedade do Notícias julkaisee myös kahta muuta sanomalehteä.

title: Mosambik kesäolympialaisissa 2000

text: Mosambik osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 neljän urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat yleisurheiluun ja uintiin. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi juoksija Jorge Duvane. Mosambik saavutti kisoissa yhden kultamitalin.

title: Mosambikin kansantasavalta

text: Mosambikin kansantasavalta perustettiin lyhyesti Portugalista itsenäistymisen jälkeen, ja Samora Machelin johtama Mosambikin vapautusrintama teki maasta yksipuoluejärjestelmän. Vuonna 1977 Mosambikissa alkoi sisällissota, jonka osapuolina olivat Mosambikin vapausrintama ja Mosambikin kansallinen vastarintaliike. Mosambikin kansallista vastarintaliikettä rahoitti nykyisen Zimbabwen tasavallan edeltäjä, kommunismivastainen Rhodesia, mutta myöhemmin se oli Etelä-Afrikan tasavallan tukemana ja rahoittamana.

title: Mosambik

text: Etelä-Afrikan apartheid-hallinnon heikentyessä sisällissota päättyi vuonna 1990 aselepoon. Samana vuonna kirjoitettiin uusi perustuslaki. Vuonna 1992 tehtiin rauhansopimus ja Mosambikista tuli monipuoluedemokratia. Vuoteen 1995 saakka sopimusta valvoivat Mosambikissa YK:n rauhanturvaajat.[37] Sisällissodan aikana noin 900000 siviiliä kuoli ja yli viisi miljoonaa evakuoitiin. 1,7 miljoonaa ihmistä pakeni naapurimaihin. Myös maamiinat johtivat useisiin vakaviin loukkaantumisiin ja kuolemiin.[35]

title: Mosambik

text: Mosambikille on myönnetty velkahelpotuksia, koska se on kyennyt täyttämään sille asetetut ehdot talouden muuttamisesta.[51]

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Kos (antiikin kaupunki)

text: Antiikin ajan lähteistä on hankala saada selvää, milloin viittaukset ”Kosiin” tarkoittavat koko saarta ja kaikkia sen poliksia yhdessä, ja milloin vain jotain yhtä polista. Jälkimmäisessä tapauksessa puolestaan on usein epäselvää, viitataanko Astypalaiaan vai Kos Meropikseen. Kaupungit ilmeisesti löivät yhteistä hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien, mutta muutoin niiden välistä poliittista ja valtiomuodollista suhdetta ei tunneta. Siksi seuraavassa kuvataan koko saaren historiaa siihen saakka, kunnes Kosin polis perustettiin vuonna 366 eaa.

title: Mosambik

text: Vaikka toisen maailmansodan jälkeen muut Euroopan maat myönsivät siirtomailleen itsenäisyyden, Portugali päätti pitää omista siirtomaistaan kiinni. Mosambikin asema muutettiin merentakaiseksi maakunnaksi. Samoihin aikoihin myös portugalilaisten maahanmuutto Mosambikiin kasvoi. Vuonna 1975 Mosambikissa asui noin 250000 portugalilaista.[33]

title: Mosambik

text: Mosambik on yksi maailman köyhimmistä valtioista, mutta maassa on huomattavasti hyödyntymättömiä luonnonvaroja ja maan talouskasvu on ollut 1990-luvun alun jälkeen huomattavan nopeaa. Suurin osa väestöstä saa elantonsa omavaraisviljelystä. Mosambik on Portugalinkielisten maiden yhteisön ja Kansainyhteisön jäsen, vaikka maa ei ole koskaan ollut osa brittiläistä imperiumia.[2]

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Jääli

text: Vuoteen 1865 saakka paikallishallinto oli maaseudulla järjestetty kirkkopitäjiin, mikä tarkoitti sitä, että kirkolliset ja maalliset asiat päätettiin kirkkoherra johtamissa pitäjänkokouksissa, joissa kullakin veroa maksavalla isännällä oli äyrimääränsä mukainen äänivalta. Alun perin Kiiminki kuului Iin pitäjään, mutta saavutti osittaisen itsenäisyyden 1781, jolloin kuningas antoi suostumuksensa Alakiimingin kappeliseurakunnan perustamiseen. Alakiimingin eli nykyisen Kiimingin seurakunta itsenäistyi täysin 1858. Jäälistä Kiimingin seurakunta osti vuonna 1890 kahden tynnyrinalan palstan uudeksi hautausmaaksi ja rakensi seurakuntakodin Laivakankaalle vuonna 1977. Seurakunta ja kunta erotettiin toisistaan vuoden 1865 asetuksella ja kuntana Kiiminki perustettiin vuonna 1867. Kunnan nimen käyttö oli horjuvaa, puhuttiin milloin Alakiimingistä milloin Kiimingistä, mutta 1880 alkaen Kiiminki vakiintui kunnan nimeksi.[3]

title: Universidade Pedagogica

text: Universidade Pedagogica (UP) on yliopisto Mosambikissa. Se on maan suurin yliopisto, jossa opiskelee noin 35 000 ihmistä. Se perustettiin 1986.

title: Mosambik

text: Kuolemanrangaistus kiellettiin Mosambikissa vuoden 1990 perustuslaissa.[47] Toisin kuin monissa naapurimaissa, homoseksuaalisuus sinänsä ei ole Mosambikissa laitonta.[48] Lain epäselvä maininta ”luonnonvastaisuudesta” on joskus tulkittu kommentiksi homoseksuaalisuudesta.[49]

title: Mosambik

text: 1900-luvun alussa naapurimaissa Etelä-Afrikassa ja Rhodesiassa perustettiin suuria kultakaivoksia, ja monet etelämosambikilaiset muuttivat sinne töihin.[34]

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Mosambikin historia

text: Toisen maailmansodan jälkeen monet eurooppalaisten siirtomaat itsenäistyivät, mutta Portugali ei halunnut myöntää itsenäisyyttä siirtomailleen. Vasemmistopuolue Frelimo aloitti itsenäisyyssodan 1960-luvulla, mutta Mosambik itsenäistyi vasta 1975, kun Portugalissa oli noussut neilikkavallankumouksen jälkeen valtaan uusi hallitus. Mosambik oli aluksi kommunistinen yksipuoluevaltio, mutta Frelimon vastustajaksi perustettu konservatiivinen Renamo aloitti sisällissodan 1977. Vuonna 1990 Mosambikissa otettiin käyttöön uusi perustuslaki, joka lakkautti yksipuoluejärjestelmän, ja sisällissota päättyi lopulta vuonna 1992.

title: Mosambik

text: Yleisimmät syöpätaudit Mosambikissa ovat Kaposin sarkooma, kohdunkaulan syöpä, lymfooma, silmäsyöpä ja rintasyöpä.[90] Myös maksasyöpä on Mosambikissa huomattavan yleistä. Arvioitu päivittäinen aflatoksiinin saanti on myös huomattavan korkea; mistään maasta ei ole raportoitu korkeampaa (1974).[91] Aflaktosiinin ja maksasyövän välinen yhteys on havaittu useissa tutkimuksissa.[92] Mosambikissa sairaus on kuutisentoista kertaa yleisempi kuin Yhdysvalloissa.[93]

title: Mosambik olympialaisissa

text: Mosambik osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Moskovan 1980 kesäolympialaisissa. Siitä lähtien se on osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin. Ensimmäisen mitalinsa maa saavutti Atlantan 1996 ja ensimmäisen kultamitalinsa Sydneyn 2000 kesäolympialaisissa. Nuo kaksi mitalia ovat toistaiseksi maan ainoat. Talviolympialaisiin Mosambik ei ole osallistunut.

title: Mosambikin politiikka

text: Mosambik on Sitoutumattomien maiden liikkeen jäsen ja se on Yhdistyneiden kansakuntien ja muiden kansainvälisten organisaatioiden maltillinen afrikkalaisjäsen. Mosambik kuuluu myös Afrikan unioniin, Eteläisen Afrikan Kehitysyhteisöon ja Islamilaiseen konferenssiin. Vuonna 1996 Mosambik liittyi Kansainyhteisöön ja oli perustamassa Portugalinkielisten maiden yhteisöä.

title: Mosambik

text: Vasemmistolainen Frelimo on voittanut vuosien 1994 ja 1999 presidentin- ja parlamenttivaalit, mutta oikeistolainen Renamo on maan toiseksi suurin puolue. Vuonna 1995 Mosambik liittyi Kansainyhteisöön ensimmäisenä maana, joka ei ole koskaan ollut osa brittiläistä imperiumia. Vuonna 1996 Mosambikista tuli yksi Portugalinkielisten maiden yhteisön perustajajäsenistä.[38]

title: Mosambikin sisällissota

text: Mosambik päätti maaliskuussa 1976 seurata kansainvälistä esimerkkiä ja langettaa naapurimaalleen Rhodesialle sanktioita. Mosambik sulki Rhodesian vastaisen rajansa, mikä vaikeutti Rhodesian kaupankäyntiä, sillä reitti Hararesta Beiran satamakaupunkiin Mosambikiin oli Rhodesialle hyvin tärkeä. Lisäksi Mosambik tuki Rhodesian valkoisen hallituksen vastaista Zimbabwe African National Union -liikettä. Rhodesiassa perustettiinkin Mosambikin kansallinen vastarintaliike eli Renamo, jolla ei ollut alkujaan poliittista suuntausta. Se koostui lähinnä sosialismin ja Frelimon vastaisista joukoista, joiden ensimmäiseksi johtajaksi valittiin André Matsangaissa. Vuonna 1977 Renamo käynnisti sisällissodan.

title: Freshlyground

text: Freshlyground on eteläafrikkalainen yhtye, joka perustettiin Kapkaupungissa 2002. Yhtyeen jäsenet ovat kotoisin Etelä-Afrikasta, Mosambikista ja Zimbabwesta. Freshlyground sisältää elementtejä afrikkalaisista kansanmusiikin perinteistä, bluesista, jazzista ja piirteitä indierockista. Freshlyground esittää yhdessä Shakiran kanssa Etelä-Afrikan jalkapallon maailmanmestaruuskilpailun virallisen kappaleen "Waka Waka (This Time for Africa)".

title: Mosambik

text: Rajanaapurit Rhodesia ja Etelä-Afrikka pelkäsivät itsenäisyysaatteiden ja marxismin leviävän Mosambikista laajemmalle, ja ne tukivat Mosambikin kansallisen vastarintaliikkeen Renamon toimintaa. Vastaavasti Mosambik tuki maiden valkoisten vähemmistövaltaa vastaan sotivia sissiliikkeitä, joilla oli tukikohtia Mosambikin puolella. Aseelliset yhteenotot ja rajojen sulkemiset veivät Mosambikilta merkittäviä tuloja, jotka olivat kertyneet maan kauttakulkumaksuista. Frelimon ja Renamon välinen valtataistelu johti pian sisällissotaan.[35]

title: Mosambik

text: Hyvästä kehityksestä huolimatta Mosambik on riippuvainen ulkoisesta kehitysavusta, jota se saa myös Suomelta. Suomen tuki Mosambikissa on suunnattu koulutukseen ja maaseudun kehittämiseen ja demokratian edistämiseen.[52] Aikaisempaa tukea metsäohjelmalle leikattiin vuonna 2012 väärinkäytösten takia.[53]

title: Mosambik

text: Mosambikin tasavalta () eli Mosambik () on valtio eteläisessä Afrikassa. Sen rajanaapurit ovat Etelä-Afrikka, Swazimaa, Zimbabwe, Sambia, Malawi ja Tansania. Idässä se rajoittuu Intian valtamereen.[1] Mosambikissa on maan tilastokeskuksen arvion mukaan noin 26,4 miljoonaa asukasta, ja sen pinta-ala on hieman alle 800000 neliökilometriä. Mosambikin pääkaupunki on Maputo, ja maa on monipuoluedemokratia, jonka valtionpäämies on presidentti.

title: Mosambik

text: Viime vuosien talouskasvusta huolimatta Mosambik on yksi maailman köyhimmistä maista. YK:n kehitysohjelma UNDP on mitannut eri valtioiden kehitystä odotettavissa olevan elinajan, lukutaidon, koulutuksen ja elintason perusteella. Mitta-asteikkoa kutsutaan Inhimillisen kehityksen indeksiksi (, HDI). Mosambik sijoittuu aivan asteikon häntäpäähän: vuonna 2007 se oli sijalla 172 kaikista 182:sta mukana olleesta maasta. Vuodesta 1980 vuoteen 2007 Mosambikin HDI nousi vuosittain 1,34 % arvosta 0,280 nykyiseen lukemaan 0,402.[50]

title: Mosambik

text: Mosambik sijaitsee Kaakkois-Afrikassa. Sillä on yhteistä maarajaa Tansanian, Malawin, Sambian, Zimbabwen, Etelä-Afrikan ja Swazimaan kanssa. Mosambikin itäpuolella on Mosambikin kanaali, joka erottaa Madagaskarin Afrikan mantereesta. Maan jakaa kahtia pohjois-etelä-suunnassa Sambesijoki. Iso hautavajoama ulottuu eteläosastaan Mosambikiin. Mosambikin korkein kohta on Monte Binga, joka kohoaa 2436 metriin merenpinnan yläpuolelle.[1]

title: Mosambik

text: Mosambikia halkovista joista suurimpia ovat Sambesi ja Limpopo. Muita merkittäviä jokia ovat Buzi, Chinde, Komati, Maputo, Mazowe, Pungwe, Ruvuma, Save ja Shire. Niihin on rakennettu patoja ja tekoaltaita sähkön tuotantoa varten.[3][4][5] Monet joista tulvivat sadekaudella.[6] Mosambikissa on kaksi suurta järveä. Maan pohjoisosan Njassajärvi on Afrikan kolmanneksi suurin järvi ja kuuluisa kotoperäisistä kalalajeista. Mosambikin alueella järvestä on kolmasosa. Teten maakunnassa on Cahora Bassan tekojärvi.[7]

title: Mosambik

text: Vuonna 1962 Dar es Salaamissa perustettiin Mosambikin itsenäisyyden asiaa ajava Frelimo-liike (Mosambikin vapautusrintama). Frelimo käynnisti 1964 sissisodan itsenäisyyden saavuttamiseksi. Mosambik itsenäistyi Portugalin neilikkavallankumouksen jälkeen 25. kesäkuuta 1975. Maahan perustettiin Frelimon johtama marxilainen yksipuoluejärjestelmä. Ensimmäiseksi presidentiksi nousi Samora Machel. Itsenäistymisen jälkeen roturistiriidat kiristyivät, ja moni portugalilaissyntyinen pakeni maasta.[33] Lähtiessään portugalilaiset hävittivät jättämänsä omaisuuden. Yksi siirtomaa-ajan muistomerkki on Maputon rantabulevardilla sijaitseva loistohotellin raunio, jonka hissikuilut portugalilaiset ovat valaneet täyteen betonia.[35]

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.


query: Milloin Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on perustettu?

title: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto

text: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN, ) on kansainvälinen luonnonvarojen suojelemista edistävä ympäristöjärjestö. Järjestön nimi oli maaliskuuhun 2008 saakka The World Conservation Union () ja sitä ennen, vuoteen 1990 saakka International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. Vuonna 1948 perustetun järjestön päämaja sijaitsee Sveitsin Glandissa.[1]

title: Keisarisarvinokka

text: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee keisarisarvinokan vaarantuneeksi.

title: WWF

text: 11 kuukauden jälkeen siitä, kun Victor Stolan oli ehdottanut WWF:n perustamista, allekirjoitettiin Morgesin manifesto (ohjelmajulistus) ja WWF aloitti toimintansa Sveitsistä käsin. Kolmen ensimmäisen toimintavuotensa aikana WWF:n onnistui kerätä ja lahjoittaa lähes kaksi miljoonaa dollaria suojeluprojekteihin. Suurimman osan lahjoittajista muodostivat yksityishenkilöt, jotka olivat lähteneet liikkeelle villieläinten ahdingosta kertoneiden artikkeleiden innoittamina. WWF:n onnistui herättää toiminnallaan luonnonsuojelun merkitys monen länsimaalaisen ihmisen ajatusmaailmassa. Ensimmäisiä avustuskohteita olivat (Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) ja Galápagossaarten luonnon suojelemiseksi perustettu Charles Darwin Foundation. Doñanan kansallispuiston luominen Espanjaan oli myös yksi WWF:n suurprojekteista.

title: Keijupitta

text: Keijupitta ("Pitta nympha") on Itä-Aasiassa tavattava värikäs pittoihin kuuluva varpuslintu. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee lajin vaarantuneeksi.

title: Maitovalas

text: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on arvioinut maitovalaan lajina elinvoimaiseksi. Alaskan Cook Inletissä elävä populaatio on kuitenkin äärimmäisen uhanalainen.

title: Vanhasen II hallitus

text: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteli saimaannorpan erittäin uhanalaiseksi. Kansainvälinen merentutkimusneuvosto vaati Suomelta tehokkaampia suojelutoimia. Sirkka-Liisa Anttila ei säätänyt saimaannorpan kuuttien kalastuskieltoa kevätkesäksi 2009, koska kielto herättäisi hänen mukaansa kiukkua. Oikeusministeri Tuija Brax ei kommentoinut eläinten tappamisen kiellon oikeusperusteita. Nykyään saimaannorppia on niin vähän, että satunnaisetkin tekijät, kuten sairausepidemia, voi tappaa lajin sukupuuttoon.

title: Papuanpöllö

text: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut lajin elinvoimaiseksi, vaikka sen yksilömäärä ei tunneta ja se on levinneisyysalueellaan suhteellisen harvinainen. Sen levinneisyysalue on kuitenkin todennäköisesti laaja Uudella-Guinealla.

title: Gibbonit

text: Muun muassa Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee hulokit omaan "Hoolock"-sukuun ja kahteen eri lajiin, "Hoolock hoolock" sekä "Hoolock leuconedys".

title: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto

text: Luokka:Ympäristöjärjestöt Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijajäsenet

title: Kampavasarahai

text: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee kampavasarahain erittäin uhanalaiseksi. Sen yksilömäärä on pienentynyt, ja lisäksi sen arvostettuja eviä kohtaan on lisääntynyttä kiinnostusta. Lajin kalastusta ei juurikaan säädellä.

title: Maailmanperintökomitea

title: Tiukasti suojeltu alue

text: Tiukasti suojeltu alue (IUCN:n luokka 1a) on Kansainvälinen luonnonsuojeluliiton IUCN:n luokituksen mukaan luonnonsuojelualue, joka on perustettu luonnon monimuotoisuuden ja mahdollisesti geologisten tai geomorfologisten kohteiden suojeluun. Tiukasti suojelluilla alueilla virkistyskäyttö tai muu käyttö ovat tarkkaan säädeltyjä ja rajoitettuja suojeluarvojen säilyttämiseksi.

title: Ormio

text: Vaikka ormiota pidetään harvinaisena lajina, se on Kansainvälinen luonnonsuojeluliitton luokittelee sen elinvoimaiseksi lajiksi, koska sillä on laaja levinneisyysalue ja koska se on sitkeä laji, joka säilyy itiönä useita vuosikymmeniä.

title: Maailmanperintöluettelo

text: Komitean apuna toimii sihteeristö, jonka Unescon pääjohtaja asettaa. Komiteaa avustaa sen tekemisissä päätöksissä myös Kulttuuriomaisuuden säilyttämisen ja entistämisen kansainvälinen tutkimuskeskus ICCROM, Rakennusmuistomerkkien ja historiallisten alueiden kansainvälinen neuvosto ICOMOS ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN).[21]

title: Helokkikiitäjä

text: Helokkikiitäjän suojelutaso Euroopan unionin alueella vaihtelee suuresti. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) on luokitellut lajin uhanalaisuuden puutteellisesti tunnetuksi (DD)

title: Kolmitäplätilapia

text: Kolmitäplätilapian yksilömäärä on laskussa, ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee sen vaarantuneeksi. Suurimman uhan sille asettaa mahdollinen niilintilapian leviäminen, joka on aiheuttanut jo muutamian muiden tilapialajien sukupuuton.

title: Bradypus pygmaeus

text: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.

title: Tuulivoima

text: Tuulivoiman käyttöönottoa edistetään syöttötariffeilla, sertifikaateilla, sujuvilla lupaprosesseilla ja sähköverkkoyhteyksillä. Myös vapaaehtoisia ympäristömerkkejä, kuten Suomen luonnonsuojeluliiton Ekoenergia-merkki, on perustettu tukemaan tuulivoiman ja muun uusiutuvan käyttöönottoa. Ekoenergia-merkki asettaa myös kestävyyskriteerejä hyväksymälleen tuulivoimatuotannolle. Ekoenergia-merkin mukaista sähkösopimusta suosittelevat Suomen luonnonsuojeluliitto, Greenpeace sekä WWF. Suomessa tuulivoimala voi saada tukea 105,3 euroa/MWh, mutta syöttötariffin taso ei kuitenkaan vielä riitä avomerituulipuistojen rakentamiseen.

title: Aavikkokettu

text: Aavikkokettu on yleinen levinneisyysalueellaan, ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) luokittelee sen elinvoimaiseksi.

title: Puutteellisesti tunnettu laji

text: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN suosittelee varovaisuusperiaatteen mukaisesti, että harvoin havaittavia tai suppealla alueella eläviä lajeja ei arvioitaisi puutteellisesti tunnetuksi, vaan mieluummin uhanalaisiksi.

title: Staehelina fruticosa

text: Kasvi on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella (67/1981). Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut kasvin harvinaiseksi (1997).

title: Siili

text: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on arvioinut siilin lajina elinvoimaiseksi.[14] Se on kuitenkin harvinaistunut Sardiniassa, jossa sitä metsästetään koirien avulla.[14]

title: Luonnonsuojelu

text: CITES Luettelo Suomen kansallispuistoista Luettelo Suomen luonnonpuistoista Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN Suomen luonnonsuojelualueet Luettelo Suomessa rauhoitetuista kasvilajeista Ympäristöliike

title: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto

text: Järjestön kuuden komission jäseninä on yli 10 000 vapaaehtoista asiantuntijaa ja tutkijaa noin 180 maasta. Komissioiden aihealueet ovat:

title: Pisonia floribunda

text: "P. floribunda" kasvaa yleisenä Galápagossaarilla, eikä sen esiintymisessä ole ollut havaittavissa taantumaa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteleekin sen elinvoimaiseksi lajiksi.

title: Benguelandelfiini

text: Benguelandelfiinin kokonaisyksilömäärää ei ole tiedossa, mutta levinneisyysosan eteläosissa se vaikuttaa olevan suhteellisen runsaslukuinen. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää lajia silmälläpidettävänä.

title: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto

text: Suomesta jäsenenä on vuodesta 1968 Suomen valtio, jota edustaa ympäristöministeriö. Muita jäsenorganisaatioita ovat Suomen luonnonsuojeluliitto, Natur och miljö, WWF Suomi ja Suomen riistakeskus. Suomen luonnonsuojeluliiton edeltäjä Suomen luonnonsuojeluyhdistys oli IUCN:n perustajajäsen.

title: Kanariankaaliperhonen

text: Kanariankaaliperhonen ("Pieris cheiranthi") on Kanarian saarilla endeeminen päiväperhoslaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut sen vaarantuneeksi (VU).

title: Mustasaku

text: Mustasakun yksilömäärää ei ole arvioitu, mutta se on levinneisyysalueellaan melko yleinen. Lajin kanta kuitenkin pienenee, mutta vähenemisen vauhti ei ole suuri. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteleekin lajin elinvoimaiseksi.

title: Sesuvium edmonstonei

text: "S. edmonstonei" on Galápagossaarten kotoperäinen kasvi, ja sitä kasvaa useiden saarten rantavyöhykkeellä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää sitä elinvoimaisena, koska se on yleinen kautta levinneisyysalueensa.


query: Onko kirjo- ja arokyyhkyrääkällä rinnassa tummia täpliä?

title: Kyyhkyrääkät

text: Kyyhkyrääkät[1] eli aiemmalta nimeltään kyyhkykurjet[2] (Mesitornithidae) on omaan kyyhkyrääkkälintujen lahkoon kuuluva lintuheimo, johon kuuluu kaksi sukua ja kolme lajia. Heimon lajeja tavataan vain Madagaskarissa. Ne ovat suunnilleen rastaan kokoisia 25–36 sentin pituisia maalintuja, joiden väritys vaihtelee harmaanruskeasta punertavaan tai oliivinvihreään. Vatsapuoli on aina vaaleampi. Kirjo- ja arokyyhkyrääkällä on rinnassa myös tummia täpliä. Kyyhkyrääkät ovat huonoja lentäjiä ja liikkuvat mieluiten maassa. Ravinto koostuu lähinnä hyönteisistä, mutta niille kelpaavat myös siemenet ja hedelmät.

title: Seeprapeippo

text: Linnun pituus on noin 10 cm ja paino noin 10 g. Koiras on hyvin kirkasvärinen: päälaki ja niska ovat kyyhkynharmaat, posket ruskeat, nokka punainen, nokan ja posken välissä valkoinen raita mustien juovien välissä, kurkku raidallinen, rinnassa musta poikkivyö, vatsa valkoinen, koivet punertavat, kylki ruskea valkein täplin, selkä ja siiven päälliset tummat, sekä pyrstö musta valkoisin täplin. Naaras on vaatimattomamman värinen: yleisväritys harmaanruskea, vatsapuoli vaaleampi, nokka ja koivet punertavat ja naamassa mustavalkoinen kuvio.

title: Mustainkakolibri

text: Kooltaan mustainkakolibri kasvaa noin 11 cm pitkäksi ja sen pitkähkö suora nokka voi olla 3 cm pitkä. Koiras mustainkakolibri on yleisväritykseltään musta. Lajin rinnan kummalakin sivulla on valkoiset täplät, kurkussa ja siipien kainolaissa on kiiltävän siniset täplät ja alaselkä on tumman vihreä. Mustainkakolibrin pyrstö on musta ja haarautunut. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta on sitä hieman harmaampi. Naarasmustainkakolibrin nokka on myös suhteessa pidempi kuin koiraan ja siivissä on vähemmän sinistä väriä.

title: Harakkakäki

text: Linnun pituus on noin 37–40 cm, siipien kärkiväli 58–61 cm ja paino 130–200 g. Koiras on hieman naarasta suurempi. Harakkaa muistuttava, hiukan käkeä isompi lintu, jonka selkäpuoli ja pyrstö ovat tumman harmaanruskeat, alapuoli valkoinen, rinnasta kermanvärinen, siipien yläpinta mustan ja valkoisen kirjavat sekä pää ja töyhtö kyyhkynharmaat. Pyrstö on hyvin pitkä ja siivet lennossa leveät, joten se antaa suuremman vaikutelman kuin onkaan. Nokka on tumma, voimakas ja kärjestään alaspäin taipunut. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu muistuttaa vanhaa, mutta sen töyhtö on musta ja vaatimattomamman kokoinen, siiven yläpinnan täplät kellahtavia ja käsisulissa on ruskeat kärkitäplät.

title: Aulopit

text: Varhaisimmat auloppien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu myöhäiselle liitukaudelle. Nykyään heimo jaetaan lähteestä riippuen 1–3 sukuun ja 10–14 lajiin. Ruumiinrakenteeltaan aulopit ovat hoikkia ja pitkänomaisia kaloja. Tyypillisesti ne kasvavat noin 30–45 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat suuret silmät ja suu, pitkähkö ja korkeahko selkäevä ja haarautunut pyrstöevä. Auloppilajeilla on rasvaevä. Heimon kaloilla eliintyy sukupuolidimorfiaa. Koiraiden evissä on keltaisia, punaisia tai oransseja täpliä ja ruumiissa voi olla tummia täpliä Myös koiraiden ja naaraiden rinta- ja vatsaevät eroavat muodoltaan.

title: Isonokkosperhonen

text: Isonokkosperhonen on kookas oranssinpunainen perhonen, jonka siipien tumma kuviointi muistuttaa monia läheistä sukua olevia lajeja. Siiven etureunan tummien täplien välit ovat aivan etureunan keltaista väriä lukuun ottamatta punaiset. Tummia täpliä on myös etusiiven keskiosassa. Takasiipi on reunusta ja etureunan tummaa täplää lukuun ottamatta oranssinpunainen. Sekä etu- että takasiipien ulkoreunat ovat mustat, mutta takasiiven reunuksessa on myös sinisiä täpliä. Keskeisenä tuntomerkkinä perhosen jalkojen karvoitus on kellertävänvalkoista. Siipiväli 57–71 mm.

title: Kyyhkyrääkät

text: Kyyhkyrääkkälajien pituus vaihtelee 25–36 sentin välillä.[2] Ne ovat suunnilleen rastaan kokoisia.[7] Höyhenpeitteen väri vaihtelee harmaanruskeasta punertavaan ja oliivinvihreään.[5] Vatsapuoli on vaaleampi.[7] Sukupuolet ovat samannäköiset kaikilla muilla lajeilla paitsi arokyyhkyrääkillä. Ruskokyykyrääkät ovat pään ja selkäpuolen kohdalta pääosin tummanruskeita, vatsapuolelta vaaleampia tai pinkinruskeita. Kahden muun lajin väritys vaihtelee selkäpuolelta harmaanruskeasta kastanjanruskeaan. Kummankin höyhenpuvussa on myös valkoisia alueita, jotka ulottuvat naaman alaosista rintaan ja vatsaan. Nämä valkoiset kohdat ovat tummien täplien kirjomia. Arokyyhkyrääkkänaaraiden vatsapuoli on vaaleampi tai ruskeankeltaisempi kuin koirailla. Aro- ja kirjokyyhkyrääkillä on myös selvästi erottuvat naamajuovat. Kaikilla lajeilla on silmän takana valkoinen viiru.[6]

title: Teräskukastaja

text: Linnun pituus on noin seitsemän senttimetriä ja paino 7–9 g, ja se on kaikkein pienimpiä kukastajia. Sukupuolet ovat erivärisiä: koiraan selkä on kiiltävän sinimusta, vatsapuoli kellahtava, rinnassa punainen täplä ja keskellä vatsaa erottuu kapea musta raita. Naaras on päältä tumman oliivinvärinen ja alapuolelta kellahtava.

title: Mansikkakirjosiipi

text: Mansikkakirjosiipi on sukunsa pienin laji. Sen siipien kärkiväli on 20–24 mm, mutta muutoin sen erottaminen muista "Pyrgus"-suvun lajista on vaikeaa. Siipien yläpinnoilla on tumman mustanruskealla pohjalla hyvin selkeärajaisia, puhtaanvalkoisia, melko suorakulmaisen muotoisia täpliä. Täplien määrä vaihtelee yksilöittäin, mutta etusiiven ulkoreunassa on täplärivi ja takasiiven yläpinnalla on aina täpliä. Siipien alapinnat ovat vaaleanruskeat, usein vihreän tai keltaisen kehnäiset, valkotäpläiset ja siipisuonet vain hieman pohjaväriä vaaleammat. Takasiiven alapinnan keskiosassa siiven poikki kulkeva valkoinen vyö on keskeltä katkennut. Siipiripset ovat valkoiset, suonten kohdilla tummat.

title: Lännenhelmilavastaja

text: Kooltaan lännenhelmilavastaja on noin 24–28 cm. Väritykseltään lintu on pääosin ruskean kirjava. Siivet ovat hieman muuta yläruumista vaaleammat. koiraalla on niskassaan violetti täplä, joka on naarailla pienempi. Rinta on tumma ja siinä on vaaleita suomumaisia kuvioita. Vatsa on vaalea ja kuviointi erottuu vain heikosti. Naaraan pyrstö on hieman koiraan pyrstöä pidempi ja naaraan rinnan kuvio ovat voimakkaampia. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, mutta ovat vaaleampia ja harmaampia.

title: Guatemalanpöllönen

text: Aikuisen linnun pituus on 16–20 cm, ja se painaa noin 70 g. Korvatupsut ovat hyvin pienet. Siitä on olemassa vaaleanruskea ja punaruskea muoto. Naamakiehkura on vaalea, ja siinä on ohut tumma reunus. Päälaella on ruskeita, valkeita ja mustia täpliä. Yläpeitinhöyhenissä täplät ovat valkoisia. Hartiasulissa on mustareunaiset vaaleat ulkonevat töyhdöt Rinnassa on paksut ruskeat ja kellanruskeat raidat. Kyljet ja maha ovat valkeat, ja niissä on tummia nuolimaisia juovia. Siivet yltävät yli lyhyen pyrstön. Silmät ovat keltaiset. Nokka on vihreänharmaa. Varpaat ovat harmahtavanpunaiset. Punaruskeakuvioisen muodon värit eivät ole yhtä voimakkaat, ja merkit päässä ja alhaalla ovat punaruskeita. Se ääntelee lyhyinä nopeina 3–5 sekuntia kestävinä äännähdyksinä, ensin voimakkaina, sitten yhtäkkiä katkeaa.

title: Marianna (kirja)

text: Kukaan ei löytänyt enää Jacintoa, ja Marianna ei saanut tietää hänestä mitään muuta, kuin että hän oli turvallisesti perillä. Marianna tuli pian raskaaksi. Hän toivoi salaa, että lapsi olisi Jacinton, mutta pelkäsi samalla, että tämä perisi Jacinton tumman ihon ja tummat hiukset. Tällöin kaikki saisi tietää, ettei lapsi ollut Williamin. Siitä tuli poika, ja sai lempinimekseen Dick. Hän ei kyllä onneksi ollut perinyt Jacinton tummaa ihoa ja tummia hiuksia, mutta heissä oli jotain samanlaista.

title: Tahitinlurikki

text: Tahitinlurikin pituus on noin 18 cm ja paino 31–34 g. Sen höyhenpuvun yleisväri on tummansininen. Naama, kurkku ja rinnan yläosa ovat valkoiset. Nokka on oranssi, iiris keltainen ja koivet oranssinkeltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun nokka on musta, iiris tummanruskea, koivet oranssinruskeat, vatsapuoli tumman siniharmaa ja poskilla on harmahtavat täplät.

title: Kangaskäärme

text: Kangaskäärmeen pituus on 60–70 senttimetriä. Laji on yleisväriltään ruskea tai harmaa. Naaras on yleensä tummanharmaa, mutta koiraiden selkäpuolen väritys vaihtelee. Sen selkää pitkin kulkee kaksi riviä tummia täpliä. Usein kangaskäärme sekoitetaan tumman selkäkuviointinsa vuoksi kyykäärmeeseen, joka on kuitenkin paljon kömpelömpi, voimakkaampi ja lyhythäntäisempi. Kangaskäärmeen selkäkuvio muodostuu tummanruskeiden täplien muodostamasta parijonosta selän sivuilla, ei sahalaitakuviosta kuten kyyllä. Kangaskäärmeellä on myös lieriömäinen ruumiis sekä pyöreä silmäterä, joiden perusteella se erottuu kyystä. Kangaskäärmeen pään sivuilla on kuonosta kaulaan asti kulkevat tummat ohjasjuovat.

title: Metsäkaalikoi

text: Metsäkaalikoi on pieni, kirjava perhoslaji. Etusiipien pohjaväri on ruskea. Siiven etureuna ja kärkiosa ovat takareunaa vaaleampia, ja etureunassa on kaksi tummanruskeaa täplää. Siiven kärjessä on yksi tai useampi, joskus epäselvästi erottuva tumma täplä. Siiven takareunassa on vaaleanharmaa, sahanterämäinen viiru, joka joskus rajaa siiven takareunaan kaksi vaaleanharmaata, kolmiomaista täplää, joiden keskiosa on tummempi tai jatkuu yhtenäisenä koko siiven mitan. Viirun ja siiven takareunan välinen alue on yleesnä muuta siipeä vaaleampi. Takasiivet ovat vaaleanharmaat, kärkiosasta hieman tummemmat. Raajat ovat tummat ja niissä on lukuisia vaaleita poikkiraitoja. Siipiväli on 17–22 mm.

title: Peukkuli

text: Kooltaan peukkuli on noin 10 cm. Rakenteeltaan se on tukeva ja lähes pyrstötön. Lajista on kaksi värimuotoa, tumma ja vaalea. Tumman muodon selkä ja pää ovat väriltään tumman ruskeat. Vatsa ja rinta ovat kellertävät ja niissä on mustia suomumaisia kuvioita. Vaalea muoto eroaa tummasta muodosta valkoisen rintansa ja vatsansa perusteella. Peukkulikoiras ja -naaras ovat ulkonäöltään samanlaisia. Nuoret linnut ovat selästään aikuisia vaaleampia ja vatsassa ja rinnassa on tummia laikkuja. Peukkuli muistuttaa ulkonäöltään huomattavasti pikkupeukkulia ("Pnoepyga pusilla"), mutta on sitä hieman kookkaampi.

title: Tundrasinisiipi

text: Pohjois-Fennoskandian alalajilla "Plebeius glandon aquilo" koiraan siipien yläpuolen pohjaväri on hohtavan vaalean sinertävänharmaa ja naaraan ruskeahko. Jokaisen siiven kesiosassa on tumma, vaaleareunainen keskitäplä, joka erottuu selkeämmin etusiivissä. Takasiiven ulkoreunassa on rivi pieniä, himmeitä, tummia täpliä. Siipiripset ovat valkoiset. Takasiiven alapuolen kirjaukset ovat valkoisia ja niissä on hyvin harvoin musta keskus. Postdiskaalialan täplät ovat usein yhtyneet submarginaalialan täpliin muodostaen laajat vaaleat alueet. Takasiiven takanurkassa erottuu kahdesta kolmeen himmeän oranssia täplää.

title: Sisilisko

text: Sisiliskon tavallisin pohjaväri on ruskea, mutta myös harmaata, lähes täysin mustaa ja oliivinvihreää muotoa esiintyy. Naarailla on usein tummia juovia keskiselässä ja kyljissä, mutta toisinaan ne voivat olla myös vaaleita juovia, tummia täpliä tai vaaleita täpliä. Vaihtelevuus kuvioinnissa onkin suurta, etenkin selän reunoilla. Koiraiden ja naaraiden kuvioinnin erottaa toisistaan, jos katsoo niiden vatsaa. Koirailla se on keltainen, oranssi tai punainen ja siinä on mustia pilkkuja, naarailla taas pelkästään keltainen. Kuvioinneissa voi siis olla melkoisia vaihteluja, ja samankin populaation väreissä ja kuvioinneissa voi olla suuriakin eroja. Kaula on vaalea, joskus sinertävä. Poikaset ovat tummia, yleensä graniitinharmaita tai mustanpronssin värisiä.

title: Nokkosperhonen

text:
Nokkosperhonen on kirkasvärinen päiväperhonen, jonka siipien kärkiväli on vaihtelee 30–60 mm, mutta on tavallisesti 40–50 mm. Perhosen yläpinta on oranssinpunainen. Siiven etureunassa on rivi tummia täpliä, joiden välit ovat kirkkaankeltaiset, joskin talvehtimisen aikana keltainen väri haalistuu. Etusiiven takaosassa on mustakeltainen täplä ja keskellä siipeä on kaksi pientä tummaa täplää. Takasiiven tyvi on tumma. Sekä etu- että takasiipiä reunustaa tumma reuna, jossa on sinisiä täpliä. Siipien alapinnat ovat tyviosasta tummanruskeat, ulompaa vaaleanruskeat.
Nokkosperhonen on levinnyt Suomessa koko maahan pohjoisinta Lappia myöten.

title: Mustatäplähiipijä

text:
Mustatäplähiipijän siipien kärkiväli on 28–31 mm ja sukupuolet ovat melko erinäköiset. Koiraan siipien yläpinnoilla on kirkkaankeltaisella pohjalla neljä suurta tummaa laikkua ja siiven ulkoreunassa on rivi tummia täpliä. Takasiivet ovat hieman ruskeakehnäiset, mutta kehnä puuttuu paikoitellen muodostaen pyöreitä, kirkkaankeltaisten laikkuja. Naaraalla etusiipien suklaanruskeat täplät ovat tummempia, suurempia ja ne koskettavat toisiaan. Naaras muistuttaakin paljon keltatäplähiipijää. Keltaisen sävy on tummempi kuin koiraalla, mutta silti selvästi vaaleampi kuin keltatäplähiipijällä. Takasiivet ovat laajalti tasaisen tummanruskeat, pyöreähköjen keltaisten täplien kirjomat. Siipiripset ovat etusiivissä tummat, takasiivissä vaaleammat. Etusiipien alapinnat muistuttavat yläpintoja, mutta pohjaväri on ruskeampi. Takasiipien alapinnat ovat ruskeat ja niissä on laajoja ruskeankeltaisia laikkuja.
Mustatäplähiipijän levinneisyys ulottuu Pohjois-Saksasta ja Pohjois-Puolasta Skandinaviaan, Baltiaan ja idässä Venäjän ja Siperian poikki Mongoliaan ja Japaniin. Suomessa sitä tavataan Ahvenanmaalta ja etelärannikolta Rovaniemen korkeudelle, mutta laji harvinaistuu etenkin saaristoon mentäessä. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena toukokuun loppupuoliskolta heinäkuun alkupuolelle huipun osuessa kesäkuun alkuun.

title: Hopeasinisiipi

text: Koiraan siipien yläpinta on kirkkaan taivaansininen, selvästi vaaleampi kuin useilla muilla sinisiipilajeilla. Siipien ulkoreuna on mustahko ja tumma kehnä ulottuu siipisuonten kohdalla hiukan siiven keskiosaa kohti. Joskus harvoin voi erottua myös tummia täpliä lähellä siiven ulkoreunaa. Naaraalla siipien yläpinnat ovat ruskeat ja tyvestä ulospäin laajalta alueelta sinikehnäiset ja takasiiven yläpinnalla voi erottua oransseja reunatäpliä. Siipiripset ovat molemmilla sukupuolilla valkoiset. Siipien alapinnat ovat vaaleanharmaat, tyvestä voimakkaasti sinikehnäiset. Sekä etu- että takasiiven poikki kulkee yksi rivi mustia, valkoreunaisia täpliä ja näiden muodostaman kaaren sisäpuolella on siiven poikkisuunnassa venynyt musta, valkoreunainen täplä. Etusiivessä täplät ovat takasiiven täpliä pienempiä. Takasiiven ulkoreunassa on epäselvät, tummat reunatäplät ja niistä kolmesta neljään takimmaiseen liittyy himmeänoranssi täplä. Hopeasinisiipi on melko kookas laji, jonka siipiväli on 31–36 mm.

title: Juolukkasinisiipi

text: Juolukkasinisiipi on yleisilmeeltään hyvin tumma sinisiipi. Koiraan siipien yläpinnat ovat tumman violetinsiniset ja niissä on ohut, musta reunus. Naaraan siivet ovat päältä tummanruskeat, joskin siipien tyviä kohti niissä on nähtävissä tummansinistä väriä, joskus melko laajaltikin. Siipiripset ovat valkoiset. Siipien alapinnat ovat harmaanruskeat ja mustien, valkoreunaisten täplien kirjomat. Takasiiven ulkoreunassa on kahdesta kolmeen oranssia täplää, joiden ulkopuolella on metallinkiiltoisen siniset täplät. Siipiväli 22–29 mm.

title: Valkokuonodelfiini

text: Valkokuonodelfiinien väritys vaihtelee suuresti. Niiden kuono on yleensä valkoinen ja harmaiden tai mustien täplien peitossa – se voi kuitenkin olla myös täysin harmaa. Selkäevän etupuoli ja otsakumpu ovat tummat. Joskus niitä erottaa toisistaan poikittainen vaaleanharmaa juova, harmaanruskea läiskä tai valkoinen alue, joka ympäröi puhallusreikää ja joillakin yksilöillä myös silmiä. Sivuilla on tummanharmaat alueet, joiden etupuolella rinnassa on vaaleampi, epämääräisenmuotoinen laikku. Laikun yläpuolella ja takana delfiinin iho on kirjavanharmaa tai lähes valkoinen selkäevän taakse asti. Vatsapuolella on keskellä kapea valkoinen nauha ja reunoilla vaaleanharmaat läiskät. Pyrstö ja rintaevät ovat yleensä tummat, ja pyrstönhaarojen alapuolella ja evien tyvessä on valkoisia täpliä. Yläleuan molemmissa puoliskoissa on 4–6 karvatuppea, mutta karvoja niissä on vain poikasilla.

title: Keltapääsirkku

text: Koiraan kurkku kellertävä, pää kellanharmaa, viiruton, rinta tuhkanharmaa. Selkä on harmahtava ja siinä on haaleita tummia täpliä.

title: Mustafrankoliini

text: Mustafrankoliini on 33–36 senttimetriä pitkä. Se kulkee usein pystyasennossa, ja näyttää siksi suhteellisen suurelta. Koiraalla on musta pää ja rinta sekä leveä, punaruskea kaulavyö. Poskella sillä on valkoinen laikku ja vatsassa ja selässä valkoista täplitystä. Siivet ovat ruskeat ja pyrstö musta. Naaras on kellanruskea ja tummien poikkiraitojen ja täplien värittämä. Sillä on ruosteenruskea niska sekä mustat uloimmat pyrstösulat.

title: Pakkasmittari

text: Hyvin jyrkästi sukupuolidimorfinen perhoslaji, jonka koiraat ja naaraat eivät muistuta toisiaan lainkaan, ja jolla esiintyy lisäksi lajin sisäistä muuntelua. Koiraat ovat verraten kookkaita, yleisväritykseltään kellanruskeita perhosia. Sekä etu- että takasiivissä esiintyy kauttaaltaan pieniä tummanruskeita täpliä. Etusiiven taustaväri on vaaleankellertävä ja kaksi selvää tummaa, kulmikasta juovaa rajaa siiven keskelle leveän, vaaleankellertävän sarakkeen. Sekä sisemmän tumman juovan sisä- että ulomman tumman juovan ulkopuolella on selvä kaistale ruskeaa väriä. Siiven keskiosan vaalealla alueella on selvästi erottuva musta täplä. Osalla koiraista siivet ovat kuitenkin tasaisen oranssinruskeat, eikä keski- ja reunasarkojen välillä ole suurta sävyeroa. Etenkin ulompi poikkijuova ja keskitäplä kuitenkin erottuvat yleensä hyvin. Siipiväli on 35–41 mm. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleammat ja niissä on tumma keskitäplä.

title: Täplärastas

text: Täplärastaan pituus on noin 19 cm, siipien kärkiväli 30–34 cm ja paino keskimäärin noin 50 g. Se muistuttaa laulurastasta mutta on hieman pienempi, päälaki ja etuselkä ovat ruosteenruskeat, siiven alapinnalla on valkeat kuviot ja rinnan sekä kupeiden tummat täplät ovat suurempia. Sukupuolet ovat samannäköisiä.

title: Kirsikkaperhonen

text: Pohjaväriltään oranssinpunainen perhonen. Etusiiven etureunassa on kolme tummaa laikkua, joiden värit ovat aivan keltaista tai kellanvalkoista etureunaa lukuun ottamatta punaiset. Lisäksi siiven keskiosassa on neljä laajaa tummaa laikkua. Takasiivet ovat tyvestä saakka oranssinpunaiset ja niiden etureunassa on tumma täplä. Molempien siipien ulkoreunoissa on ohut, tumma reunus ja takasiivessä reunuksessa on sinisiä täpliä. Siipiväli 53–69 mm.

title: Ruostesiipirastas

text: Ruostesiipirastas on kooltaan 21-24 cm. Vanhan koiraan pää on mustavalkokuvioinen, siivet ruosteenruskeat, selkäpuoli tumma ja mustatäpläinen, alapuoli on valkoinen, mutta kupeilla on suuria, tummia täpliä ja yleensä rinnan yli kulkee musta vyö. Naaras on samannäköinen kuin koiras, mutta se ei ole yhtä voimakaskuvioinen kuin koiras.

title: Labradorinnoutaja

text: Labradorinnoutaja on väriltään joko musta, keltainen tai harvinaisempana ruskea. Keltaisen värityksen sävy vaihtelee miltei valkoisesta kermankeltaiseen, vaikkakin näyttelylinjassa keltaisia näkee lähes yksinomaan kermanvärisiä. Aivan kuten kultaisennoutajan tapauksessa, punaisia koiria löytyy lähinnä käyttölinjasta. Pieni valkoinen täplä rinnassa hyväksytään. Keltaisen koiran kirsun ja ihon toivotaan olevan mahdollisimman tummat. Ruskea tunnetaan englanninkielisissä maissa ”suklaanruskeana” ("Chocolate").


query: Missä Santeri Alkio kuoli?

title: Puukkojunkkarit (kirja)

text: Alkio kannatti demokratiaa sekä Suomen itsenäisyyttä, mutta johti myös nuorisoseuraliikettä. Tällä hän halusi vaalia ennen kaikkea raittiutta ja terveitä elämäntapoja, mikä on ollut painava syy kirjoittaa Puukkojunkkarit. Hänelle itsekasvatus oli tärkeä ihanne, jota hän korosti nuorisoseurassa. Puukkojunkkareiden tarkoituksena on ollut herättää sen aikaiset nuoret puukkojunkkareiden eli häjyjen ihannoinnista ja kunnioittamisesta. Nämä olivat rauhanhäiritsijöitä ja yleisiä rettelöitsijöitä, joita tuli kaikista yhteiskuntaluokista. Heitä oli hyvin vaikea vangita, sillä harva suostui todistamaan junkkaria vastaan. Syy heidän ihannointiinsa oli pääasiassa uskallus vastustaa yhteiskuntaa ja virkavaltaa. Alkio kuoli Laihialla 1930.

title: Puukkojunkkarit (kirja)

text: Alanen, Aulis J. 1976. Santeri Alkio. Porvoo: Werner Söderström oy. Alkio, Santeri. 1894/1981. Puukkojunkkarit: kuvauksia nyrkkivallan ajoilta. Porvoo: WSOY. Alkio, Santeri. Taito uida elämänmeressä. Teoksesta Hän meni: Santeri Alkion muistolle. 1930. Vaasa: Ilkka Kallio, Reino, Häiriköintiä ja henkirikoksia. Eteläpohjalaisnuoret paikallisen kurinpidon kohteena sääty-yhteiskunnan aikana. Helsinki 2009. Liakka, Niilo. 1932. Santeri Alkio: henkilökuvan ja elämäntyönpiirteitä. Porvoo: WSOY. V.I.M.. Alkio kirjailijana. Teoksesta Hän meni: Santeri Alkion muistolle. 1930. Vaasa: Ilkka.

title: Aaro Vallinmäki

text: Vallinmäen vanhemmat olivat Juho Filander ja Maria Jakku. Hänen vanhempi veljensä Aleksander Filander tunnettiin paremmin nimellä Santeri Alkio. Isä Juho Filander toimi käsityöläisenä, kauppiaana ja maanviljelijänä. Vuonna 1869 perhe muutti Istan torpasta Laihian Jakkukylään ja 1879 Juho Filander luopui maanviljelystä rakennettuaan liiketalon Laihian Ratikylään. Juho Filanderin kuoltua 1882 vanhin veli Santeri Alkio piti perheen kauppaa aina vuoteen 1904 saakka ja hän koulutti myös nuoremmat veljensä Aaron ja Aappon.

title: Viron Avustamisen Päätoimikunta

text: Tämän kirjoituksen jälkeen valtiovaltaan sitoutuneen Viron Avustamisen Päätoimikunnan perustamisen yhteydessä Helsingissä 20. joulukuuta 1918 Louhivuori valittiin toimikunnan puheenjohtajaksi. Varapuheenjohtajaksi valittiin Santeri Ivalo. Päätoimikunnan johdossa ja jäseninä oli merkittäviä Suomen poliittisia ja yhteiskunnallisia vaikuttajia, muun muassa Santeri Alkio ja Kyösti Kallio. Toimikunnassa oli edustettuina kaikki puolueet paitsi sosiaalidemokraatit.

title: Santeri Alkio

text: Alkiota esittävä postimerkki julkaistiin vuonna 1962. Alkio-opisto on nimetty hänen mukaansa.[9]

title: Paavo Alkio

text: Alkion vanhemmat olivat Maalaisliiton perustaja Santeri Alkio ja Anna Augusta Falenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1921 ja suoritti yleisen oikeustutkinnon 1927. Alkio sai varatuomarin arvon 1930 ja hänestä tuli lakitieteen kandidaatti 1934 ja lisensiaatti 1948. Alkiosta tuli 1963 Helsingin yliopiston oikeustieteen kunniatohtori.

title: Santeri Alkio

text: Pettynyt Alkio ruoski omiaan päiväkirjassaan:

title: Santeri Alkio

text: Santeri Alkio (vuoteen 1898 Aleksander Filander, 17. kesäkuuta 1862 Laihia – 24. heinäkuuta 1930 Laihia)[1] oli 1900-luvun alun johtavia suomalaisia poliitikkoja, kirjailija ja toimittaja, joka muistetaan ennen kaikkea Maalaisliiton (nykyisen Suomen Keskustan) perustajana ja ideologina.[2]

title: Santeri Mäkelä

text: Mäkelä syntyi maanviljelijän perheeseen. Hän sai isältään virikkeitä kirjallisiin töihin. Mäkelä oli lahjakas itseoppinut, ja hänet otettiin 19-vuotiaana pitäjän kiertokoulun opettajaksi. Kiinteässä yhteydessä Santeri Alkioon hän perusti 23-vuotiaana Järviseudun ensimmäisen nuorisoseuran.

title: Santeri Alkio

text: Alkio oli myös pasifisti. Maan Ääni -lehdessä hän kirjoitti 15. tammikuuta 1920 aikaansa edellä olleen kirjoituksen: ”Kansojen liiton heimolaisajatuksena tulisi Euroopan niin ikään kiireesti ottaa harkitakseen kysymystä Euroopan Yhdysvalloista. On ilmeistä, että oman rauhansa vuoksi Euroopan täytyy ruveta johtamaan politiikkaansa siihen, että valtojen väliltä katoaa tarve pitää yllä sotajoukkoja, tullirajoja ja eriarvoista rahaa.” Alkio itse kertoi saaneensa vaikutteita muun muassa Mahatma Gandhin politiikasta.[7]

title: Santeri Alkio

text: Alkio oli innokas demokratian ja Suomen itsenäisyyden puolestapuhuja. Hän johti nuorisoseuraliikettä, joka ennen kaikkea halusi puolustaa maalaiselämän arvoja sekä vaalia raittiutta ja terveitä elämäntapoja. Raittiusihanteen synnyttämä tavoite oli tuolloin yhteinen myös niin herätys- kuin työväenliikkeelläkin.

title: Santeri Alkio

text: sekä Kirja-arvostelu teoksesta: Hokkanen, Kari (toim.): Santeri Alkion päiväkirjat. Osa 1. Profeetta 1914–1918. Osa 2. Valtiomies 1918–1922. Osa 3. Patriarkka 1921–1930. Edita Publishing Oy, 2012 (Agricolan kirja-arvostelut, 3.9.2013) Reino Kallio, Uuden sivistyksen nousu. Etelä-Pohjanmaan historia V. Vaasa 1988, s. 160–162.

title: Santeri Alkio

text: Alkiota pidettiin vakaumuksellisena kristittynä, mutta hän toisaalta kannatti hyvin rehellistä omien epäilystensä tunnustamista. Hän oli vankasti uskonnonvapauden kannalla ja joskus arvosteli luterilaisen kirkon johtoa, mutta ei toisaalta halunnut liittyä vapaisiin herätysliikkeisiinkään. Vielä Paavo-poikansa käydessä rippikoulua 1910-luvun lopussa Alkio myönsi tälle, ettei hän silloin vielä pitänyt Jeesuksen kuolemaa lunastuksena. Ehtoollista Alkio piti ilmeisesti enemmän muistoateriana kuin Jeesuksen ruumiin ja veren nauttimisena. Ihanteellisena kristittynä Alkio uskoi, että parlamentarismin leviäminen oli osa Jumalan suunnitelmaa.[4].

title: Santeri Alkio

text: Santeri Alkiolla on merkittävä, mutta huonosti tunnettu rooli varhaisena itsenäisyysmiehenä. Se alkaa piirtyä heti huhtikuun alusta 1917, jolloin hän sai tiedon nimityksestään perustuslakikomitean jäseneksi. Tämä K.J. Ståhlbergin johdolla toiminut komitea asetettiin tekemään ehdotuksia Suomen ja Venäjän tulevasta suhteesta ja laatimaan Suomelle uusi hallitusmuoto.

title: Santeri Alkio

text: Alkio oli myös erittäin tuottelias kirjailija sekä sanomalehti Ilkan perustaja ja päätoimittaja vuodesta 1906 vuoteen 1929.[1] Oman nimensä lisäksi hän kirjoitti salanimillä Etelä-Pohjalainen ja Iiska Heikkiläinen [3]

title: Santeri Alkio

text: Alkio vastusti tiukasti Suomen muuttamista kuningaskunnaksi syksyllä 1918. Maalaisliitto oli vuoden 1918 valtiopäivien tynkäeduskunnassa kuitenkin vähemmistössä ja Alkion monet tasavaltaiset vastaehdotukset hylättiin. Alkio lausui monarkisesta hallitusmuodosta muun muassa:

title: Suomen Keskusta

text: Santeri Alkio oli mukana perustamassa Maalaisliittoa ja kuuluu puolueen merkittävimpiin puheenjohtajiin. Alkion aateperintöön eli alkiolaisuuteen viitataan vielä uusimmassa vuoden 2006 periaateohjelmassa. Alkiolaisuus syntyi sosialismin ja kapitalismin vaihtoehdoksi korostamaan ihmisyyttä, kansanvaltaista yhteiskuntajärjestystä ja tasa-arvoa. Keskusta on oman näkemyksensä mukaan yhteiskuntaa uudistava aatteellinen yleispuolue ja kansansivistysliike.

title: Santeri Alkio

text: Alkion vanhemmat olivat maakauppias Juho Filander ja Maria Jakku. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1884–1894 oli Serafina Mannila tämän kuolemaan asti, toinen vuodesta 1896 Anna Augusta Falenius. Vaasan hovioikeuden presidenttinä toiminut Paavo Alkio oli Alkion poika toisesta avioliitosta.[8]

title: Santeri Alkio

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Niemelä, Seppo| title = Ajankohtainen Alkio| location = Helsinki| publisher = Maahenki| year = 2012| id = ISBN 978-952-5870-58-9}} Citation error, replace with{{cite book| author = Sahlberg, Arja| title = Koivu sekä tähti: Ihminen, yhteiskunta, ihmiskunta Santeri Alkion tuotannossa ja poliittisessa toiminnassa| location = Tampere| publisher = Tampereen yliopisto| year = 1995| version = Väitöskirja| id = ISBN 951-44-3803-5}}

title: Santeri Alkio

text: Alkiolle tärkeä ihanne oli itsekasvatus, jossa yksilö opetti itseään hyviin tapoihin ja harrastuksiin ja taisteli pahoja taipumuksiaan vastaan. Tätä ihannetta hän korosti nuorisoseurassa.[4]

title: Santeri Alkio

text: Alkio valittiin kansanedustajaksi ensimmäisissä eduskuntavaaleissa vuonna 1907 nuorsuomalaisten ja nuorsuomalaisen maalaisliiton vaaliliitosta. Eduskunnassa Alkio ryhtyi nopeasti yhteistoimintaan Maalaisliiton kanssa. Hän putosi eduskunnasta vaaleissa 1908 oltuaan Maalaisliiton ehdokkaana, mutta nousi takaisin 1909. Hän oli eduskunnassa vuosina 1909–1914 ja 1917–1922. Eduskunnan varapuhemiehenä hän oli vuodet 1917–1918, sekä sosiaaliministerinä 1919–1920. Toimiessaan sosiaaliministerinä Vennolan hallituksessa (15. elokuuta 1919 – 15. maaliskuuta 1920) hän oli raittiusmiehenä säätämässä Suomeen kieltolakia ja myös esitteli sen vastaavana ministerinä presidentti Ståhlbergin vahvistettavaksi.

title: Alkio-opisto

text: Vuonna 1946 Maaseudun Nuorten Liitto (nykyisen Keskustanuorten edeltäjä) ideoi opiston ja kansankorkeakoulun, jonka tehtävänä olisi tarjota järjestökoulutusta sekä yleissivistävää ja yhteiskunnallista koulutusta maalaisväestölle. Liitto perusti Alkio-opiston kannatusyhdistys ry:n, joka käynnisti Alkio-opiston vuonna 1947 Perniössä. Opisto sai nimensä kirjailijan, toimittajan ja maalaisliiton henkisen isän, Santeri Alkion, mukaan.

title: Santeri Alkio

text: Santeri Alkio aloitti toimintansa Nuorsuomalaisessa Puolueessa mutta erosi puolueesta. Myöhemmin välttääkseen maalaisväestön joutumisen sosialismin pauloihin hän perusti vuonna 1906 Etelä-Pohjanmaan Nuorsuomalaisen Maalaisliiton, joka vuonna 1908 yhdistyi vähemmän aatteelliseen Suomen maalaisväestön liittoon. Hänestä tuli Maalaisliiton nykyisen Keskustan pääideologi, ja häntä pidetään yhä Keskustan henkisenä isänä, minkä vuoksi puolueen piirissä edelleen puhutaan alkiolaisuudesta.

title: Alkiolaisuus

text: Alkiolaisuus on aatesuunta, joka perustuu Santeri Alkion ajatuksiin. Santeri Alkio oli kauppias ja nuorsuomalainen, joka katsoi, ettei kaupungeissa oteta huomioon riittävästi maaseudun asiaa, minkä vuoksi perustettiin maalaisliitto vuonna 1906.

title: Santeri Alkio

text: Huhtikuun lopulla Alkion ohjelmasta puuttui enää vain vaatimus täydestä suvereniteetistä. Hän puhui Suomen ja Venäjän vapaasta liitosta, jossa suhteet olisi järjestettävä pääasiassa riippumattomuuden pohjalle. Siihen olisi kuulunut myös oma sotaväki kansanmiliisin pohjalta ja venäläisten sotilaiden vetäminen pois Suomesta.

title: Santeri Alkio

text: Toukokuun lopussa Alkio laati luonnoksen eduskuntaryhmänsä kannanotoksi. Hän kirjoitti tekstiin niin selvän ajatuksen valtiollisesta itsenäisyydestä, ettei eduskuntaryhmä pysynyt mukana. Ensikäsittelyssä luonnos sai hyvän vastaanoton, mutta jo seuraavana päivänä tuuli oli kääntynyt. Yleinen varovaisuus ja taktiset näkökohdat pysäyttivät kannanoton, sitä ei julkaistu.

title: Puukkojunkkarit (kirja)

text: Puukkojunkkarit on Santeri Alkion kirjoittama realismia edustava aikalaiskuvaus vuodelta 1894. Se on säilyttänyt paikkansa yhtenä kansalliskirjallisuutemme kulmakivistä. Aikeistaan laatia tämän kaltainen eteläpohjalainen kansalliseepos Alkio kertoi kustantajalleen Werner Söderströmille kesällä 1893. Puukkojunkkari-ilmiön syväluotaaminen oli rohkea veto, jollaista kukaan ei ollut vielä lähtenyt yrittämäänkään. Kun Alkio valmisteli Puukkojunkkareitaan, kääntyi hänen katseensa sinne, missä rajuimmat tappelut oli käyty ja missä korskeimmat puukkojunkkarit olivat esiintyneet. Alkio ei kuitenkaan pyrkinyt luomaan tarkkaa historiakertomusta vaan käytti kirjailijan vapauksiaan kirjaa tehdessään. Hänen teostensa rakenne kuten Puukkojunkkareidenkin on jykevä ja kuvaustapansa avointa.

title: Santeri Alkio

text: Alkio on tuonut suomalaiseen poliittiseen retoriikkaan useita nykyäänkin käytettäviä termejä. Näistä kuuluisimpia ovat esimerkiksi ”köyhän asia” ja ”edistyksen lippu”.

title: Santeri Alkio

text: Toisin kuin Maalaisliiton toinen varhainen johtohahmo Kyösti Kallio, Alkio oli enemmän ihanteellinen kuin käytännöllinen poliitikko. Hän asetti puolueelle korkeat tavoitteet, mutta ei ilmeisesti pystynyt kovin järkevästi ja käytännöllisesti selittämään, kuinka niihin päästään. Kalliolle tyypillistä sovitteluhalua ja yhteistyötä muiden puolueiden kanssa Alkio arvosteli mielistelynä. Sitä paitsi hän väitti, että Kallio kohteli muita maalaisliittolaisia kovemmin kuin muiden puolueiden jäseniä. Vetäydyttyään eduskunnasta takaisin kirjailijan ja toimittajan työhön vuonna 1922 Alkio ajoittain kommentoi poliittisia tapahtumia ja antoi neuvoja myös puoluetovereilleen. 1920-luvun loppupuolella Kallio antoi Alkiolle luvan neuvoa häntäkin, mutta ei luvannut noudattaa kaikkia hänen neuvojaan.[5]

title: Santeri Alkio

text: Vuonna 1917 Alkio kannatti Suomen itsenäistymistä ja Svinhufvudin itsenäisyyssenaattia. Hän oli kannattanut korkeimman valtiovallan riistämistä Venäjän väliaikaiselta hallitukselta jo kesällä 1917 valtalain yhteydessä osana Suomen itsenäistymistä oikeiston vielä vastustaessa. Alkio piti venäläissotilaiden tukemaa punaisten kapinaa yrityksenä palauttaa Suomi Neuvosto-Venäjään: ”Sen [kapinan] tarkoituksena on tehdä tyhjäksi Suomen itsenäisyys.” Suomen venäläisväestön suhteen Alkiolla oli tiukka linja: hän vaati eduskunnassa 1918 kaikkien maassa oleskelevien ei-kansalaisten karkottamista. Suomen tuolloisista noin 12000 venäläisestä vain noin 5000:lla oli Suomen kansalaisuus. Alkion linjaus olisi otetuessaan tarkoittanut sitä, että vallankumousta Suomeen paenneiden venäläisten olisi pitänyt jatkaa matkaa muualle.[6]

title: Mikko Alkio

text: Samasta sukunimestä ja samasta puoluetaustasta huolimatta Mikko Alkio ei ole Maalaisliiton perustajan ja ideologin Santeri Alkion jälkeläinen.


query: Milloin Pietari Brahe syntyi?

title: Pietari Brahe

text: Per Abrahamsson (Pietari Abrahaminpoika) Brahe nuorempi (18. helmikuuta 1602 Rydboholm, Ruotsi – 12. syyskuuta 1680 Bogesund, Ruotsi) oli ruotsalainen valtiomies, sotilas, kreivi ja Suomen kenraalikuvernööri, joka 1600-luvulla kehitti ja uudisti Suomea merkittävästi[1]. Brahen tunnolliselle ja taitavalle toiminnalle oli ominaista asiallisuus ja ennakkoluulottomuus alaisiaan kohtaan[2].

title: Pietari Brahen patsaat

text: Eva Ryynäsen veistämä Pietari Brahen patsas valmistui Lieksaan (entinen Brahea) 1953 ja sijoitettiin Lieksan kirkon edustalle. Patsaan jalustassa on teksti: "Pietari Brahe perusti Brahean 1653". Patsas siirrettiin Hovilan puistoon vuonna 1956.

title: Brahelinna

text: Brahelinnan rakennutti kreivi Pietari Brahe, jonka laajoihin läänityksiin Ristiina kuului. Linnakartanon rakennustöihin valmistauduttiin kevään 1646 aikana; Pietari Brahe oli ilmeisesti käynyt nykyisen Ristiinan paikalla sijainneessa Pyrhölän kylässä muutamia vuosia aiemmin, Savon-matkallaan 1639. Brahelinnaa ei rakennettu puolustuslinnaksi vaan läänin hallintopaikaksi. Ristiinan kirkkopitäjä muodostettiin vuonna 1649. Brahe-suku rahoitti myös seurakunnan kirkon rakentamista.

title: Pietari Brahe

text: Brahe säilytti näkyvän aseman Ruotsin politiikassa 1670-luvun puolelle. Tultuaan täysi-ikäiseksi kuningas Kaarle XI alkoi suosia neuvonantajina Brahea nuorempaa sukupolvea, ja ikääntynyt kreivi jäi enenevässä määrin hoitamaan tiluksiaan.[8].

title: Pietari Brahe

text: Brahelle on pystytetty patsaita useisiin Suomen kaupunkeihin.

title: Pietari Brahen patsaat

text: Yksi Takasen luonnoksista on Ateneumin kokoelmassa nimellä "Pietari Brahe ja historian henki".

title: Pietari Brahen patsaat

text: Pietari Brahen perustamassa Kuopiossa paljastettiin Olli Halosen "Pietari Brahen muistomerkki" vuonna 1985. Kiveen ja pronssiin veistetetyssä, Piispanpuistossa sijaitsevassa teoksessa lukee "Kuopion kaupungin perustaja Pietari Brahe 1602-1680". Kuopion Väinölänniemen kaupunginosassa, Väinölänniemen kaupunkipuiston naapurina Kuopionlahden suuntaan sijaitsee Brahenpuisto, jonka reunaa kulkee Brahenkatu.

title: Brahea

text: Brahea oli Pietari Brahen perustama, nykyisen Lieksan paikalla Pohjois-Karjalassa, silloisessa Käkisalmen läänissä vuosina 1653-1681 sijainnut kaupunki.

title: Pietari Brahe

text: Brahesta tuli vuonna 1640 jälleen valtaneuvos, jona hän toimi kuolemaansa saakka.[12] Drotsi Gabriel Gustavinpoika Oxenstiernan kuoltua syksyllä 1640 oli uudeksi drotsiksi kaksi ehdokasta, Gabriel Bengtinpoika Oxenstierna ja Pietari Brahe nuorempi. Brahe väitti kuningas Kustaa II Aadolfin luvanneen viran hänelle. Ruotsin valtaneuvosto suoritti suljetun lippuäänestyksen, jolloin äänet menivät ehdokkaiden kesken tasan. Valtaneuvosto antoi lopullisen ratkaisun arvalle, jonka 14-vuotias kuningatar Kristiina veti Brahen voitoksi.[8] Brahe nimitettiin drotsiksi 1641. Toimeen liittyi vuosina 1641–1660 Svean hovioikeuden presidentin virka ja vuosina 1660–1680 koko oikeuslaitoksen ylitarkastajan virka.[12]

title: Pietari Brahen patsaat

text: Walter Runeberg jätti tarjouksen Pietari Brahen patsaasta hyväksyttäväksi tammikuussa 1884. Hän vietti talven 1884-85 Kööpenhaminassa ystävänsä kuvanveistäjä Herman Wilhelm Bissenin ateljeessa, jossa muovaili Brahe-hahmon. Hän lähetti valokuvan mallista Turkuun. Patsaskomiteaan kuuluivat Gunnar Berndtson, Albert Edelfelt, Carl Gustav Estlander ja Carl Eneas Sjöstrand. Se antoi työstä lausunnon, joka ei ollut kaikissa suhteissa positiivinen. Arveltiin muun muassa, että oli vaikea arvostella luonnosta, koska sitä ei oltu tehty kipsiin. Komitean huomautukset eivät kuitenkaan vaikuttaneet Runebergiin, joka oli sitä mieltä, että hänellä oli oikeus omaan tulkintaan Pietari Brahesta.

title: Pietari Brahe

text: Brahen suku kuului Ruotsin ylhäisaateliin. Hänen isoisänsä oli Kustaa Vaasan henkilökohtainen neuvonantaja Per Brahe vanhempi (1520–1590),[7] joka sai ensimmäisenä Ruotsin valtakunnassa kreivin arvon vuonna 1561.[8] Isä Abraham Brahe oli saanut kuningas Kaarle IX:ltä valtaneuvoksen arvon. Setä Magnus Brahe ja äidinpuoleinen isoisä Nils Gyllenstierna olivat molemmat olleet valtakunnan drotseja[8] eli Ruotsin valtakunnan korkeimpia lainvalvojia. Lisäksi Pietari Brahella oli avioliittojen ja muiden sukusiteiden kautta kosketuksia useisiin muihin merkittäviin aatelissukuihin.

title: Per Brahe vanhempi

text: Brahen pojanpoika oli Pietari Brahe.

title: Pietari Brahe

text: Kun Johannes Gezelius vanhempi ehdotti Brahelle tyttärensä kihlattua, maisteri Jacob Lindemania saksan kielen professoriksi Turun akatemiaan, Brahe ilmoitti Gezeliukselle, ettei saksan opetus vastaperustetussa akatemiassa ollut kovinkaan tarpeellista ja että hyödyllisempää olisi opettaa saksalaisille ja ruotsalaisille suomea.[30] Vielä 1660-luvulla Brahe ilmoitti tukensa kaikille suomen kielen opetushankkeille Turun akatemiassa.[28]

title: Pietari Brahe

text: Brahen jo kuoltua täysi-ikäiseksi tullut kuningas Kaarle XI toteutti ison reduktion 1680-luvulla, jolloin Brahen perilliset menettivät Visingsborgin ja Kajaanin vapaaherrakunnan. Lisäksi Brahen johtaman holhoojahallituksen todettiin jälkeenpäin syyllistyneen valtionvarojen tuhlaamiseen, ja Brahen kuolinpesä joutui maksamaan korvauksia, jolloin suurin osa muustakin omaisuudesta oli myytävä.[8]

title: Pietari Brahe

text: Brahe sai aristokraattisen kasvatuksen. Brahe teki vuosina 1618–1621 ja 1623–1625 opintomatkoja Hollantiin, Ranskaan ja Saksaan. Hän opiskeli 1618 Giessenin yliopistossa ja 1623 Strasbourgin yliopistossa sekä paikallisissa ritariakatemioissa.[1] Brahe keskittyi erityisesti muihin kuin teologisiin opintoihin, mikä oli ajan tavoista poikkeavaa. Hän matkusti vielä 1624 Italiaan Padovan ja Bolognan yliopistoon täydentämään sivistystään.[9] Opiskeluaikoinaan Brahe hankki laajan kielitaidon ja eurooppalaisen sivistyksen.[8]

title: Pietari Brahe

text: Kuningas Kaarle X Kustaa kuoli yllättäen 13. helmikuuta 1660 kesken valtiopäivien. Brahen johdolla kumottiin kuninkaan testamentti, joka olisi keskittänyt vallan kuninkaan veljelle – joka oli siis Brahe vävy – ja Brahe kohosi uuden holhoojahallituksen johtoon.[8] Hän toimi tehtävässä vuoteen 1672. Uusi hallitsija Kaarle XI oli vain neljävuotias. Brahe vastusti liittoutumista katolisen Ranskan kanssa, ja Ruotsi solmi Tanskan kanssa Kööpenhaminan rauhan 27. toukokuuta 1660. Alankomaiden välittämässä rauhassa Ruotsi luovutti Trondheimin maakunnan[25] ja Bornholmin saaren takaisin Tanskalle.[26] Brahe oli 1660-luvulla drotsina holhoojahallituksen näkyvin toimija ja valtansa huipulla. Brahen valvonnassa Ruotsi neuvotteli kohtuullisin ehdoin rauhansopimukset erikseen Tanskan, Puolan ja Venäjän kanssa.[8]

title: Pietari Brahe

text: Brahe toimi Ruotsin valtakunnan politiikan ytimessä yli viidenkymmenen vuoden ajan. Valtaneuvoksena Brahe toimi vuodesta 1630 ja Ruotsin valtakunnan drotsina vuodesta 1640. Hän oli myös aikanaan Ruotsin suurimpia maanomistajia suurine läänityksineen Ruotsissa ja Suomessa.

title: Pietari Brahen patsaat

text: Pietari Brahen patsaat on omistettu kreivi, Suomen kenraalikuvernööri Pietari Brahelle. Neljästä patsaasta Suomessa ensimmäisenä valmistui vuonna 1888 Walter Runebergin veistämä pronssiveistos, joka on Raahessa. Sen kopio valmistui Turkuun samana vuonna. Grännassa, Ruotsissa on Börje Börjesonin tekemä Per Brahen rintakuva (1916). Lieksassa on Eva Ryynäsen (1953) ja Kajaanissa Yrjö Liipolan (1954) veistämät Pietari Brahen patsaat. Lisäksi Valtion taidemuseon kokoelmissa on Johannes Takasen veistämä "Pietari Brahe ja historian henki" vuodelta 1883.

title: Pietari Brahe

text: Brahe syntyi kreivilliseen sukuun, jonka jäsenet toimivat useissa merkittävissä tehtävissä Ruotsin hallinnossa ja sotaväessä. Brahe opiskeli nuorena laajalti Euroopan yliopistoissa, joissa hän hankki laajan sivistyksen. Opiskelujen jälkeen hän toimi Kustaa II Aadolfin palveluksessa, mutta hänen terveytensä ei kestänyt kuluttavaa sotapalvelua, ja hän siirtyi sen pakottamana siviiliin kolmekymmentävuotiaana.

title: Pietari Brahe

text: Brahe syntyi Rydboholmin saarella (joka kuuluu nykyään Österåkerin kuntaan) Tukholman lähellä.[3] Hän oli Abraham Pietarinpoika Brahen (25. maaliskuuta 1569 – 16. maaliskuuta 1630)[4] ja Elsa Gyllenstiernan[5] vanhin poika.[6]

title: Pietari Brahe

text: Aluksi Brahen ura eteni hyvin, mutta sitten hän riitautui Oxenstiernan kanssa. Brahe johti vuonna 1635 Puolan kanssa käytyjä Stuhmsdorfin välirauhaneuvotteluja, mutta neuvottelujen lopputuloksena olleen rauhansopimuksen katsottiin olleen Ruotsille epäedullinen ja Brahe sai epäonnistumisesta syyt niskoilleen. On esitetty, että Brahe vetäytyi Oxenstiernan tieltä, kun hänet nimitettiin Suomen kenraalikuvernööriksi,[9] tai että Oxenstierna halusi hänestä eroon järjestäessään hänet Suomeen.[8]

title: Lehtikangas (Kajaani)

text: Lehtikankaan alueella on yksi ala-asteen koulu Pietari Brahen koulu, ja yläaste Hauholan koulu. Pietari Brahen kouluun yhdistyivät Soidinsuon ja Lehtikankaan koulut.

title: Kajaanin vapaaherrakunta

text: Kajaanin vapaaherrakunta on Ruotsissa 1650–1681 käytössä ollut hallinnollinen alue, jonka kuningatar Kristiina antoi läänitykseksi valtakunnan drotsille, kreivi Pietari Brahelle 18. syyskuuta 1650. Vapaaherrakuntaan kuului Kajaanin linna sekä kruunun hallussa olleet tilat Iisalmen, Kuopion ja Paltamon pitäjissä. Kuningatar oikeutti 1652 Pietari Brahen yhdistämään vapaaherrakuntaansa vielä Saloisten pitäjän ja Pielisten pogostan ostotilat. Kajaanin vapaaherrakunta oli aikanaan Ruotsi-Suomen suurin läänitys. Sillä oli oma hallinto-organisaatio. Hallintoa hoiti Pietari Brahen järjestämä vuosittainen vapaaherrakunnan virkamiesten kokous eli Kajaanin konventti, joka oli nimetty kokouksen pitopaikkakunnan mukaan. Pietari Brahe perusti vapaaherrakunnan alueelle kolme kaupunkia, nimittäin Raahen 1649, Kajaanin 1651 ja Pielisjärvelle Brahean 1653. Kaarle XI:n reduktiossa Kajaanin vapaaherrakunta peruutettiin 1681 kruunun haltuun.

title: Tyko Brahe

text:
On myös esitetty epäilyjä siitä, että Brahen olisi murhannut Kepler. Väite perustuu 1990-luvulla tehtyihin oikeuslääketieteellisiin tutkimuksiin, jotka perustuivat vuonna 1901 haudasta otettuihin hiusnäytteisiin. Vertaamalla hiusten kasvunopeutta Brahen hiuksista löytyneisiin elohopeamääriin on pystytty päättelemään, milloin ja minkä kokoisina annoksina Brahe oli elohopeaa saanut. Koska Brahen elämän loppuvaiheista on tarkat päiväkirjat, on voitu osoittaa, että Kepler oli käytännössä ainut mahdollinen henkilö, joka olisi voinut myrkyttää Brahen. Vuonna 2010 hauta avattiin uudelleen, jotta kuolinsyy pystyttäisiin määrittelemään tarkemmin.
Brahen kuva on ollut maalattuna yhden Norwegian Air Shuttlen sittemmin käytöstä poistetun Boeing 737-800 -koneen pyrstöön.

title: Pietari Brahe

text: Brahe avioitui ensimmäisen kerran 1628 Kristina Katarina Stenbockin (1608–1650) kanssa, jonka isotäti oli Ruotsin leskikuningatar Katariina Stenbock. Kristinan vanhemmat olivat vapaaherra Gustaf Stenbock ja kreivitär Beata Margareta Brahe.[8] Pietari Brahella oli ensimmäisestä avioliitostaan neljä lasta, joista kolme kuoli nuorina.[8] Tytär Elsa Beata Persdotter Brahe (1629–1653)[10] nai tulevan kuningas Kaarle Kustaan veljen Johan Adolfin, mutta kuoli pian, samoin kuin näiden ainoa lapsi.[8] Ensimmäisen vaimonsa kuoltua Brahe luovutti Naantalin kirkolle tämän muistoa vaalivan taulun, jossa oli Brahe- ja Stenbock-sukujen vaakunat. Brahen muistosanat vaimostaan olivat:[11]

title: Pietari Brahen patsaat

text: Pietari Brahen muistomerkin pystyttämistä Turkuun oli ehdottanut Fredrik Cygnaeus jo vuonna 1863. Rahainkeruun aloitti yleisen kokouksen asettama toimikunta Turussa vuonna 1877. Asia tuli uudestaan esille 1880, kun oli kulunut kaksisataa vuotta Brahen kuolemasta. Silloin vietettiin muistojuhlia ympäri Suomea, joissa kerättiin rahaa muistomerkkiä varten. Keräyslistoja uusia raha-avustuksia varten lähetettiin eri puolille maata.

title: Pietari Brahe

text: Brahen mukaan on nimetty teitä ja katuja muun muassa Helsingissä, Hämeenlinnassa, Kajaanissa, Kuopiossa, Lappeenrannassa, Lieksassa, Mikkelissä, Raahessa, Ristiinassa, Savonlinnassa ja Turussa. Myös useat Pietarinkatu-nimiset kadut Suomessa ovat saaneet nimensä hänen mukaansa. Brahen mukaan on nimetty myös Raahen kaupunki, hotelleja, ravintoloita, järjestöjä sekä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi 1680 Per Brahe. Brahe on kuvattu vuosina 1949 ja 1982 julkaistuissa postimerkeissä.[8][40]

title: Pietari Brahen patsaat

text: Kajaanin perustajan Pietari Brahen valtakausi oli onnellista kehityksen aikaa erityisesti syrjäiselle Kainuulle ja Kajaanin linnalle. Pietari Brahen patsasta suunniteltiin Kajaanin Kruununpuodinmäelle suunnitellun kaupungintalon eteen vuonna 1949. Patsaskilpailun voitti kuvanveistäjä Yrjö Liipola. ja patsas julkistettiin vuonna 1954. Se sijoitettiin aluksi Kruununpuodinmäelle Ämmäkosken viereen. Vuonna 1976 teos siirrettiin Kauppatorille, joka oli uusittu kaupungin 325-vuotisjuhlien kunniaksi. Sieltä se katselee Kajaanin kaupunginteatteriin päin.

title: Pietari Brahen patsaat

text: Takanen oli tehnyt Pietari Brahen patsasta varten kaikkiaan seitsemän luonnosta tai alkukuvaa, joksi hän itse niitä nimitti. Aspelinin mukaan Takanen ei koskaan saanut selvitystä asiasta, vaan luuli postin hukanneen osan hänen apurahoistaan.

title: Abraham Pietarinpoika Brahe

text: Abraham Pietarinpoika Brahe (25. maaliskuuta 1569 – 16. maaliskuuta 1630) oli ruotsalainen valtaneuvos ja kreivi. Hän oli valtaneuvos Pietari Brahe vanhemman poika ja Pietari Brahe nuoremman isä. Alun perin Abraham Brahe oli Ruotsin valtataistelussa Sigismundin kannattaja, mutta siirtyi Kaarle-herttuan tukijaksi ja sai tämän luottamuksen osoituksena valtaneuvoksen arvon.