query: Milloin Marc Bergevin on syntynyt?

title: Marc Bergevin

text: Marc Bergevin (s. 11. elokuuta 1965 Montreal[1]) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Bergevin pelasi uransa aikana 20 kautta kahdeksassa eri NHL-joukkueessa.[2] Bergevin on toiminut NHL-seura Montreal Canadiensin toimitusjohtajana vuodesta 2012 lähtien.[3]

title: Mylène Demongeot

text: Etelä-Ranskan Nizzassa syntynyt Demongeot avioitui 1968 ohjaaja Marc Simenonin kanssa.

title: Marc Bergevin

text: Marc Bergevin uran todelliset kiertolaisvuodet alkoivat kaudella 2000–2001, kun hän siirtyi Bluesista Pittsburgh Penguinsin riveihin. Pittsburghin joukkueessa pelatessaan Bergevin pelasi uransa 1000 NHL:n runkosarjaottelun 13. tammikuuta 2001 New York Islandersia vastaan. Seuraavaksi kaudeksi 2001–2002 Bergevin palasi jälleen St. Louis Bluesin riveihin. Seuraavalla kaudella 2002–2003 Bergevin pelasi ensin Pittsburgh Penguinsissa ja loppukaudella yhden ottelun Tampa Bay Lightningin riveissä. Uransa viimeisen kauden 2003–2004 Bergevin aloitti jälleen Pittsburgh Penguinsissa, mutta hänet kaupattiin runkosarjan loppuhetkillä Vancouver Canucksiin yhtä varausvuoroa vastaan.. Canucksissa Bergevin pääsi vielä pelaamaan viiden vuoden tauon jälkeen NHL:n pudotuspelejä. Vancouver Canucksin kausi päättyi kuitenkin jo ensimmäisellä kierroksella Calgary Flamesin voittaessa pudostuspelisarjan otteluvoitoin 4–3. Uran viimeisten vuosien aikana tapahtuneiden loukkaantumisen takia Marc Bergevin päätti lopettaa peliuransa 39-vuotiaana kauden 2003–2004 jälkeen. Pitkästä urasta huolimatta Marc Bergevin ei koskaan voittanut pelaajaurallaan Stanley Cup-mestaruutta.[7]

title: Ricardo Antonio Chavira

text: Chaviralla ja hänen vaimollaan Marcea Dietzelillä on kaksi lasta, vuonna 2003 syntynyt poika ja vuonna 2008 syntynyt tytär. Pariskunta avioitui vuonna 2007 oltuaan jo pitkään yhdessä. Ricardo Antonio Chaviran isä on Bexarin piirikunnan tuomari Juan Antonio Chavira.

title: Luettelo Pokémon-lajeista (621–649)

text: Kyuremilla on kolme muotoa: normaali muoto, musta muoto ja valkoinen muoto. Kyurem voidaan nähdä kahdessa jälkimmäisessä muodossa "Pokémon Black 2 ja White 2" -pelien kannessa. Peleissä Kyurem voi muuttua mustaksi yhdistymällä Zekromin kanssa ja valkoiseksi yhdistymällä Reshiramin kanssa, mutta elokuvassa "" se pystyi omaksumaan nämä muodot milloin halusi. Kyuremin alkuperäinen ääni elokuvassa on Katsumi Takahashi, englanninkielinen ääni Marc Thompson ja suomenkielinen ääni Pasi Ruohonen.

title: Marc Bergevin

text: Islanders kauppasi Bergevin vuonna 1991 Hartford Whalersiin 5. kierroksen varausvuoroa vastaan. Whalersissa Bergevin nousi vakiokokoonpanoon. Seuraavalla kaudella 1991–1992 Whalersissa Bergevin teki koko uransa tilastollisesti parhaat pisteet. Kauden aikana hän teki seitsemän maalia ja antoi 17 maalin johtanutta syöttöä. Onnistuneen kauden jälkeen Bergevin siirtyi vapaana agenttina NHL-sarjaan juuri liittyneeseen Tampa Bay Lightningin joukkueeseen. Kokenut Bergevin nousi nopeasti nuoren organisaation tärkeimpien runkopelaajien joukkoon. Hyvät otteet runkosarjassa havaittiin myös Kanadan maajoukkueessa. Bergevin valittiin Kanadan joukkueeseen vuoden 1994 maailmanmestaruuskilpailuihin, jossa Kanada voitti maailmanmestaruuden. Bergevin ura Tampa Bay Lightningin riveissä jatkui vielä kaksi kautta. Kaudeksi 1995–1996 Bergevin kaupattiin in riveihin. Bergevin pelasi kauden aikana paljon Paul Coffeyn pakkiparina varmistavana puolustajana Coffeyn noustessa tukemaan hyökkäyksiä. Detroit pelasi alkukauden erinomaisesti ja voitti runkosarjan selvällä piste-erolla voittaen Presidents’ Trophyn. Detroitin joukkueessa Bergevin eteni pääsi ensimmäistä kertaa pudotuspelien toiselle kierrokselle. Detroit kuitenkin hävisi läntisen konferenssin finaalisarjassa Colorado Avalanchelle otteluvoitoin 4–2. Lopulta Avalanche eteni aina Stanley Cup-voittoon asti.[5]

title: Ihmisen evoluutio

text: Viime vuosikymmeninä ihmisen evoluution tutkimuksen mahdollisuuksia on laajentanut DNA-tutkimus. Ihmisen evoluution tutkimuksen kannalta on ollut suuri merkitys etenkin sillä, että DNA:ta on kyetty eristämään myös ihmisen sukupuuttoon kuolleiden sisarlajien, kuten neandertalinihmisen ja denisovanimisen jäänteistä, mikä edelleen on mahdollistanut päätelmien tekemisen siitä, milloin lajit ovat erkaantuneet toisistaan ja milloin ja missä määrin niiden välillä on tapahtunut risteytymistä ja miten ihmislajin nykyinen monimuotoisuus on syntynyt.[5] Edellytykset DNA:n säilymiseen kuitenkin vaihtelevat sekä kuluneesta ajasta että ympäristön olosuhteista riippuen.[6]

title: Septimus Heap

text:
On kulunut melkein vuosi edellisen kirjan tapahtumista. Poika 412, joka ensimmäisen kirjan lopussa osoittautui Septimukseksi, on parasvelho Marcia Ovestandin oppilaana. Prinsessa Jenna on turvassa, ja kohta hänestä on tulossa kuningatar. Jenna joutuu kuitenkin uudestaan vaaraan kun kaupunkiin saapuu Septimuksen veli Simon Heap, joka on katkera siitä, että Septimus on päässyt parhaanvelhon oppilaaksi hänen sijastaan. Simon kaappaa Jennan ja onnistuu pakenemaan linnasta Septimuksen estoyrityksistä huolimatta. Septimus lähtee etsimään Jennaa toisen veljensä Nickon kansa. Tällä etsintäretkellään he tapaavat Naavan noidat. Noitien johtaja varoittaa poikia siitä, että tumma muukalainen Satamakaupungissa etsii Jennaa. Samalla matkallaan he kohtaavat myös Susipojan, joka on Septimuksen ainoa ystävä poikien armeijassa, ja jonka Septimus uskoi hukkuneen.
Silas Heap vapauttaa vahingossa vanhan kuningattaren hengen etsiessään säilytyspaikkaa omille Nappulakapinan pelinappuloilleen. Kuningattaren henki juonittelee Septimuksen kurkistamaan peiliin, joka kuljettaa hänet 500 vuoden taakse alkemisti Marcellus Pyen oppipojaksi. Sillä vain seitsemännen pojan seitsemäs poika voi valmistaa juoman, joka tekee juojastaan kuolemattoman. Mutta Jenna ja Septimuksen ystävät Beetle ja Susipoika eivät halua jättää Septimusta jumiin menneisyyteen. He lähtevät etsimään kadonnutta ystäväänsä ja päätyvät seikkailemaan sekä Satamakaupunkiin että menneisyyteen 500 vuoden taakse. Mukaan lähtevät myös Septimuksen veli Nicko, ja Snorri, kaukaa pohjoisesta tullut kaupustelija. Pelastusretki onnistuu, mutta vain osittain, sillä Nicko ja Snorri eivät onnistu palaamaan takaisin nykyisyyteen muiden mukana.
On kulunut puoli vuotta edellisen kirjan tapahtumista, kun Jenna ja Septimus ryhtyvät Marcelluksen avustuksella suunnittelemaan matkaa Foryxien taloon. Matkalle "taloon jossa ajat kohtaavat" lähtevät Jenna, Beetle sekä Septimus. Heitä seuraa myös olio joka majoittuu milloin kenenkin henkilön ruumiiseen, ja tuottaa näin ystävyksille ongelmia. Olio jahtaa Septimusta, koska katkera Merrin Meredith on päättänyt kostaa tälle elämänsä ongelmista. Meredithillä on suuret luulot itsestään, mutta todellisuudessa hän on aikamoinen surkimus. Hän liittoutuu vanhan haamun, Tertius Fumen kanssa, joka järjestää Septimukselle kohtalon pimennyksen, jossa Merrin ei kovasta yrittämisestä huolimatta ollut onnistunut. Tertiuksen ilkeään suunnitelmaan kuuluu myös Septimuksen lähettäminen Vaellukselle. Se on kauhea kohtalo, joka merkitsee omasta tahdosta luopumista, ja lähtöä ikuisiksi ajoiksi pois Linnasta. Kukaan aikaisemmista vaeltajista ei ole palannut takaisin.
Parasvelho Marcia Overstrand palkitsee lahjakkaan velho-oppilaansa ja ylentää hänet vanhemmaksi oppilaakseen. Tästä lähtien Septimus saa itse päättää menemisistään, ja turhaanpa Marcia toppuuttelee poikaa lähtemästä kadonneiden ystäviensä Jennan ja Beetlen perään. Uskollisen lohikäärmeensä Tulipärskeen selässä matkaava Septimus löytää tiensä lumoavan kauniille saarelle, jolla asuu seireenihengen riivaama salaperäinen tyttö, Syrah. Hankaluuksia on luvassa paitsi Lucylle ja Susipojalle myös Jennan isälle Milo Bandalle, joka etsii turvasatamaa kolmimastoisen kuunarinsa ruumassa piilottelemalleen mystiselle aarrearkulle...
Kirjan alussa Parasvelho Marcia Overstrand karkottaa vahingossa Alther Mellan haamun. Kruunajaisiaan odottava prinsessa Jenna on allapäin, koska Septimus Heap tuntuu unohtaneen heidän syntymäpäivänsä. Septimuksella on kiire, koska valmistautuu velho-opintojensa tulikokeeseen, pimeään viikkoon. Madame Overstrandin vastusteluista huolimatta, hän aikoo laskeutua pimeän saleihin ja tuoda Alther Mellan haamun takaisin.
Linnan alkemistiksi palanneen Marcellus Pyen on määrä sytyttää kaupungin onkaloita lämmittävä tuli ja purkaa pimeän magian viimeisiä voimia edustavan kaksinaamaisen sormuksen taika. Heapin velhoperheen isä Silas joutuu ongelmiin, kun kaksi hänen veljistään varastavat sormuksen. Riivattu esine on houkuteltava takaisin - onko vaakalaudalla myös Septimuksen tulevaisuus uutena parhaanavelhona?

title: Milot Rashica

text: Kosovossa syntynyt Rashica aloitti uransa Kosovon superliigan KF Kosova Vushtrrissa, jonka kanssa hän voitti liigamestaruuden kaudella 2013–2014. Rashica pelasi seuran paidassa 21 ottelua onnistuen maalinteossa yhdeksän kertaa. Heinäkuussa 2015 Rashica siirtyi Alankomaiden Eredivisien Vitesseen. Hän teki Eredivisie-debyyttinsä seuraavassa kuussa Willem II:tä vastaan. Avausmaali syntyi syyskuussa 2015 De Graafschapia vastaan.

title: Marc Bergevin

text: Seuraavalla kaudella 1996–1997 Bergevin siirtyi rajoittamattomana vapaana agenttina St. Louis Bluesiin, joka kuului Detroitin tavoin läntisen konferenssin kärkijoukkueisiin. Bergevin nousi Bluesissa tärkeäksi runkopelaajaksi. Bergevin edusti Bluesia kaikkiaan neljän kauden ajan. Joukkue ei kuitenkaan onnistunut kertaakaan pääsemään pudostuspeleissä toista pudotuspelikierrosta korkeammalle. Kaudella 1999–2000 St. Louis Blues pelasi pudostuspelien ensimmäisellä kierroksella San Jose Sharksia vastaan. Pudotuspelisarja muistetaan erityisesti Marc Bergevin tekemästä omasta maalista. Bergevin yritti heittää kiekkoa pois oman maalin edestä, mutta epäonnekseen Bergevin heittämä kiekko päätyi suoraan Bluesin omaan maaliin yllätäen täysin maalivahti Roman Turekin. [6]

title: John McClane

text: John McClane on syntynyt vuonna 1955. Hänellä on ex-vaimonsa Holly Genneron kanssa kaksi yhteistä lasta: poika John ”Jack” McClane Jr. ja tytär Lucy McClane. McClanen isä on Marc Coleman ja hänen serkkunsa on Kevin D’Arcy.

title: Marc Bergevin

text: Peliuran päättymisen jälkeen Marc Bergevin aloitti Chicago Blackhawksin kykyjenetsijänä. Kaudella 2008–2009 Bergevin siirtyi Blackhawksin joukkueen apuvalmentajaksi. Kesäkuussa 2009 Bergevin valittiin Blackhawksin johtoryhmään tehtävänimekkeellä Director of Player Personnel. Kaudella 2009–2010 Chicago Blackhawks voitti pitkästä aikaa Stanley Cupin ja Marc Bergevin sai myös nimensä Stanley Cup pokaaliin. Kesäkuussa 2011 Bergevin nimitettiin Chicago Blackhawksin varatoimitusjohtajaksi. Toukokuussa 2012 Marc Bergevin nimitettiin Pierre Gauthierin tilalle Montreal Canadiensin uudeksi toimitusjohtajaksi.[10]

title: Marc Bergevin

text: Marc Bergevin valittiin Kanadan maajoukkueeseen vuoden 1994 maailmanmestaruuskilpailuihin, jotka järjestettiin Italiassa. Kanada eteni turnauksessa aina finaaliin asti, jossa Kanada voitti Suomen rangaistuslaukauskilpailussa 2–1 (3–2 rl). Bergevin pelasi turnauksessa kaikissa kahdeksassa Kanadan ottelussa tehopisteittä.

title: Koreanjindonkoira

text: Ensimmäiset koreanjindonkoirat on rekisteröity Suomessa vuonna 1999 ja näistä koirista on syntynyt yksi pentue vuonna 2001. Seuraavan kerran koreanjindonkoira on rekisteröity Suomessa vuonna 2016 milloin myös perustettiin rodulle yhdistys nimeltä Suomen Koreankoirat Ry. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 2017.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Paha perhe

text: Käräjätuomari Mikael Lindgrenin uusperheeseen kuuluu edellisessä avioliitossa syntynyt 18-vuotias poika Dani, uusi vaimo Laura ja heidän pieni poikansa Milo. Mikaelin ex-vaimo on muuttanut Kööpenhaminaan heidän yhteisen tyttärensä Tildan kanssa vuosia aiemmin.

title: Lapinjärven kirkko

text: Ei ole täyttä selvyyttä, milloin Lapinjärven kappeliseurakunta on syntynyt, sillä 1300-luvulla se on kuulunut Pernajan kappeliseurakuntaan. Vuonna 1414 mainitaan Pyhän Laurin kappeli, jonka arvioidaan sijainneen Ingermaninkylässä, josta se on myöhemmin 1400-luvulla siirretty Kirkonkylään: Matiaksen kappeli kirkonkylästä mainitaan vuoden 1556 asiakirjassa. Kappeli on perustettu siksi, että lapinjärveläisten ei olisi tarvinnut lähteä Pyhtäälle tai Pernajaan kirkkoon.

title: Palveluseteli

text: Sosiaali- ja terveysministeriö tilasi vuonna 2003 selvityksen palveluseteleiden käytöstä kansainvälisesti sosiaali- ja terveydenhuollossa. Selvityksen mukaan Ruotsissa palveluseteleiden käytön myötä palvelujen kustannusten ennakoitavuus ja läpinäkyvyys on lisääntynyt, mikä on myös tehostanut kunnan omaa palvelutuotantoa. Selvityksessä haastateltujen yritysten mukaan yrityksille on syntynyt kannuste pitää asiakkaat tyytyväisinä, koska palvelusetelijärjestelmässä asiakkaalla on oikeus vaihtaa palveluntuottaja milloin tahansa.

title: Sarah Connor

text: Connor oli naimisissa amerikkalaisen muusikon Marc Terenzin kanssa vuosina 2004–2008, ja heillä on kaksi lasta, helmikuussa 2004 syntynyt poika ja kesäkuussa 2006 syntynyt tytär. Summerilla oli syntyessään sydämessä reikä. Kaksi kuukautta syntymän jälkeen Summerin sydän leikattiin onnistuneesti ja hänen oletetaan kasvavan normaalisti täysin terveeksi aikuiseksi.

title: Marc Bergevin

text: Marc Bergevin tuli tunnetuksi NHL-uransa aikana nimenomaisesti kookkaana ja voimakkaana puolustavana puolustajana. Puolustuspään erityisosajan hyökkäyspään tehot jäivät tämän takia usein vähäisiksi. Pelaamissaan 1191 NHL:n runkosarjaottelussa Bergevin teki 36 maalia ja antoi 145 maaliin johtanutta syöttöä eli yhteensä 181 tehopistettä. Bergevin ehti uransa aikana pelata kahdeksassa eri NHL-joukkueessa sekä pari kautta farmiliigoissa. [8] Puolustavaksi puolustajaksi Bergevin ei kuitenkaan ollut erityisen jäähyherkkä pelaaja. Bergevin koko uran jäähymäärä jäikin vain 1090 minuuttiin. Toisaalta Bergevin pystyi tarvittaessa myös tappelemaan. Bergevin onnistui kuitenkin luomaan pitkän uran kovan työmoraalinsa ansiosta. Bergevin pystyi säilyttämään hyvän asenteensa, vaikka ei päässytkään aina pelaamaan. Puolustavan puolustajan roolin ohella Marc Bergevin tuli tunnetuksi NHL:ssä hyvänä pukukoppipelaajana ja hauskuuttajana. Bergevin muistetaan erityisesti hänen tekemistään kepposista.[9]

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Marc Bergevin

text: Montrealissa syntynyt Bergevin varattiin vuoden 1983 NHL:n varaustilaisuudessa kolmannella kierroksella Chicago Blackhawksiin (Black Hawks). Juniorina hän pelasi Chicoutimi Saguenéensissa QMJHL:llää. Kaudeksi 1984–1985 Bergevin siirtyi Blackhawksiin ja pelasi seuraavat viisi kautta. Viiden kauden jälkeen Bergevin siirtyi pelaajakaupassa New York Islandersiin, mutta peliaika New Yorkissa jäi vähäiseksi. Suurimman osan urastaan Islandersin organisaatiossa hän pelasi Islandersin farmijoukkue Springfield Indiansissa, jossa Bergevin johdatti Indiansin kahteen perättäiseen Calder Cupin voittoon vuosina 1990 ja 1991.[4]

title: Ferdinand Porsche

text: Porsche suunnitteli myös saksalaiselle Daimlerille, ja hän perusti 1931 Stuttgartiin oman konsultointiyrityksensä, "Dr. Ing. h.c. F. Porsche GmbH, Konstruktionen und Beratungen für Motoren und Fahrzeugbau". Austro-Daimler ja Steyr olivat sen ensimmäisiä asiakkaita. Osa projekteista ei johtanut tuloksiin joista olisi syntynyt autoja tai moottoripyöriä. Syyt olivat työn tilanneeseen autotehtaaseen liittyneitä, milloin teknisiä, milloin taloudellisia.

title: Marc Bergevin

text: RunkosarjaPudotuspelitKausiJoukkueLiigaOMSPist,RM1982–1983Chicoutimi SaguenéensQMJHL64327301135000261983–1984Chicoutimi SagueneensQMJHL70103545125—————1983–1984Springfield IndiansAHL70112400001984–1985Chicoutimi SaguenéensQMJHL20114—————1984–1985Chicago Black HawksNHL6006654603321985–1986Chicago Black HawksNHL71771460300001986–1987Chicago BlackhawksNHL664101466310121987–1988Chicago BlackhawksNHL5816785—————1987–1988Saginaw HawksIHL1027920—————1988–1989Chicago BlackhawksNHL1100018—————1988–1989New York IslandersNHL582131562—————1989–1990Springfield IndiansAHL4771623661721113161989–1990New York IslandersNHL1804430100021990–1991Capital District IslandersAHL70556—————1990–1991Hartford WhalersNHL40004—————1990–1991Springfield IndiansAHL58423278518077261991–1992Hartford WhalersNHL757172464500021992–1993Tampa Bay LightningNHL782121466—————1993–1994Tampa Bay LightningNHL831151687—————1994–1995Tampa Bay LightningNHL4424651—————1995–1996Detroit Red WingsNHL7019103317101141996–1997St. Louis BluesNHL8204453610181997–1998St. Louis BluesNHL813710901001181998–1999St. Louis BluesNHL5211299—————1999–2000St. Louis BluesNHL8118975701162000–2001St. Louis BluesNHL20000—————2000–2001Pittsburgh PenguinsNHL36145261201122001–2002St. Louis BluesNHL300332700042001–2002Worcester IceCatsAHL20000—————2002–2003Pittsburgh PenguinsNHL6925736—————2002–2003Tampa Bay LightningNHL10000—————2003–2004Pittsburgh PenguinsNHL5218927—————2003–2004Vancouver CanucksNHL9022230002NHL yhteensä11913614518110908036952QMJHL yhteensä136136376242500026AHL yhteensä121114556159392182042

title: Marc Bergevin

text: Calder Cup 1990 (Springfield Indians) Calder Cup 1991 (Springfield Indians) Jääkiekon maailmanmestaruus 1994 (Kanada) Stanley Cup 2010 (Chicago Blackhawks, Director of Player Personnel)

title: Beryl Bainbridge

text: Lähteet ovat epävarmoja siitä milloin Beryl Bainbridge syntyi. Hän itse oli sitä mieltä, että oli syntynyt joko vuonna 1932 tai 1934 ja dokumentteihin hänen syntymävuodeksi oli kirjattu vuosi 1933.

title: Marc Bergevin

text: Luettelo tuhat ottelua pelanneista NHL-pelaajista Luettelo Chicago Blackhawksin pelaajista

title: Don Novello

text: Lorainissa, Ohiossa syntynyt Novello on toiminut lisäksi muun muassa tuottajana ja käsikirjoittajana. Hän oli ääninäyttelijänä animaatioissa "Atlantis – Kadonnut kaupunki" (2001) ja "Atlantis: Milon paluu" (2003).

title: Marc Bergevin

text: Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt

title: Fysiikka

text: Ajan hetkeä tai paikkaa, milloin ja missä fysiikka olisi syntynyt on mahdotonta selvittää tai määrittää. Varhaisimmat löydökset fysiikan tutkimuksesta ajoittuu vuosisataan 2400 eaa. ja Harappan sivilisaatioon. Tältä sivilisaatiolta on jäänyt merkkejä 10-järjestelmään pohjautuvasta mitta-asteikosta.[4] Toisaalta on löydetty myös todisteita siitä, että neanderthalin ja cro-magnonin ihminen olisivat tehneet tähtitieteellisiä havaintoja jo 30000 vuotta sitten.[4]


query: Milloin Grigori Rasputin syntyi?

title: Grigori Rasputin

text: Grigori Jefimovitš Rasputin (, 22. tammikuuta (J: 10. tammikuuta) 1869 – 30. joulukuuta (J: 17. joulukuuta) 1916)[1] oli venäläinen mystikko ja profeetta, jonka väitetään olleen ihmeparantaja, verenseisauttaja. Rasputinilla oli merkittävä rooli Venäjän keisarikunnan loppuaikoina tsaari Nikolai II:n hovissa, sillä hänen väitettiin kykenevän parantamaan kruununperijä Aleksein hemofilian eli verenvuototaudin. Lopulta Rasputin murhattiin raa’asti.

title: Grigori Rasputin

text: Rasputin oli vilpittömän uskonnollinen. Hän oli todennäköisesti tutustunut lahkoihin, mutta Smith kirjoittaa, että hän ei kuulunut hlystien lahkoon. Hänen luonaan kävi jatkuvasti ihmisiä pyytämässä apua ja neuvoja, ja hän auttoi heitä parhaansa mukaan, jopa antamalla rahaa. Sitä hän myös sai auttajiltaan ja hovista. Hänen toimintansa motiivina ei ollut kunnian- eikä rahanhimo.

title: Grigori Rasputin

text: Anthony Hinds ohjasi Hammer Film Productions -yhtiön tuottaman omaperäisen version Rasputinin tarinasta nimellä Rasputin – riivattu vuonna 1966. Tässä versiossa myrkky oli sekoitettu kuumaan kaakaoon ja Rasputin kuoli lopulta tornista alas heitettynä. Nimiosassa nähtiin Christopher Lee. Rasputin on Hellboy-sarjakuvaan pohjautuvan elokuvan pääroisto. Siinä häntä esitti Karel Roden. Rasputin on kutakuinkin pääroistona myös Fox-yhtiön piirroselokuvassa Anastasia, jossa noituuksia harjoittava, paholaisen kanssa tekemisissä oleva Rasputin esitetään syypäänä lokakuun vallankumoukseen, joka nähdään täten olevan lähtöisin paholaisesta. Rasputin esitetään elokuvassa Nosferatun ja zombien eräänlaisena risteytyksenä. Muita Rasputinia elokuvissa esittäneitä näyttelijöitä ovat myös muiden muassa Alan Rickman ja Tom Baker. Boney M:n hitiksi nousseessa diskoiskelmässä Rasputin kerrotaan perusteitta epäilyksestä Rasputinin ja keisarinnan suhteesta. Suomeksi kappaleen ovat esittäneet muiden muassa Mona Carita, Frederik ja Jean S. Suomalainen folk-metalliyhtye Turisas on tehnyt coverin Boney M:n kappaleesta Rasputin, ja kappaletta esitetään yhtyeen livekeikoilla, kappale löytyy myös Finnish Metal Mania-kokoelmalta. Irwin Goodmanin LP:llä Häirikkö on kappale nimeltä Rasputin. Sekä Hugo Prattin Corto Maltese -sarjakuvassa että Benoît Sokalin Ankardo-sarjakuvassa esiintyy sivuhahmo nimeltä Rasputin. Rasputinilla on merkittävä rooli tietokonepelissä Shadow Hearts 2. Rasputin on Type O Negativen vuonna 2007 ilmestyneessä Dead Again levyn kannessa. Myös yhtyeen musiikkivideo "Profit of Doom"-kappaleelle käsittelee löyhästi Rasputinia. Rasputiniin viitataan Valven kehittämässä videopelissä Team Fortress 2, jossa on hänen nimeään kantava saavutus. Toteuttaakseen saavutuksen, pelaajan täytyy yhden elämän aikana tulla ammutuksi, poltetuksi, nuijituksi ja saada osakseen räjähdysvahinkoa kuolematta. Juha-Pekka Koskinen kirjoitti 2013 historiallisen romaanin Ystäväni Rasputin, jossa Rasputin on yksi päähenkilöistä. Rasputin seikkailee metalliyhtye Kotiteollisuuden Kummitusjuna ja Pappi puhuu -videoilla.

title: Grigori Rasputin

text: Vuonna 1901 Rasputin lähti kotiseudultaan ja ryhtyi vaeltamaan Venäjällä.

title: Grigori Rasputin

text: Rasputinin kerrotaan olleen nuorena hevosvaras ja pikkurikollinen. Smith ei löydä poliisin arkistoista vahvistusta asialle. Rasputin ei voinut käydä koulua, mutta lähti myöhemmin pyhiinvaellusmatkalle Venäjälle ja oleskeli luostarissa, jossa hän oppi lukemaan ja kirjoittamaan. Pokrovskojessa hänellä oli perhe ja lapsia, joista vain Maria eli vanhaksi, muut kuolivat joko pieninä tai Neuvostoliiton alkuaikoina. Hänen vaimonsa suhtautui aika kärsivällisesti miehensä naisseikkailuihin. Maria kirjoitti muistelmat, joiden mukaan Rasputin oli hyvä isä.

title: Grigori Rasputin

text: Tiettävästi ensimmäisen kerran Rasputin yritettiin murhata vuonna 1914. Hankkeen takana oli ainakin hänen entinen ystävänsä ja myöhempi kiivas vihollisensa munkki Iliodor (s. Sergei Trufanov), joka ensin salaa ja myöhemmin täysin julkisesti kuului edellä mainittuun hlystien uskonlahkoon. On mahdollista, että murhan takana oli myös Iliodorin kanssa tätä varten salaa liittoutunut Venäjän salaisen poliisin päällikkö kenraali Vladimir Dzunkovski, joka oli erittäin vaikutusvaltainen mies ja jolla oli myös omat henkilökohtaisemmat syynsä olla katkera Rasputinille. Rasputin oli näet tehnyt hänet naurunalaiseksi eräässä tärkeässä tilanteessa ja Dzunkovski vannoi kostoa. Mahdollisesti juuri Dzunkovski antoi Iliodorille apua murhan järjestämisessä.

title: Grigori Rasputin

text: Rasputin onnistui taitavasti kätkemään tsaariperheeltä kansan keskuudessa liioiteltuja yksityiselämänsä paheita. Kansa taas ei tiennyt, ettei tsaariperhe ollut tietoinen "hullun munkin todellisesta luonteesta", vaan uskoi, että tsaariperhe hyväksyi Rasputinin lähipiiriinsä rietastelevana, humalaisena naistenviettelijänä, moraalittomana henkilönä. Tämä tosiseikka taas rasitti raskaasti tsaariperheen omaa mainetta. Näin ollen ihmiset eivät voineet ymmärtää Rasputinin suurta vaikutusvaltaa. Rasputinia väitettiin oman aikansa Venäjän, ja jossain jopa koko maailman vaikutusvaltaisimmaksi mieheksi.

title: Grigori Rasputin

text: Lopulta eräs salaliittolainen suuttui ja ampui Rasputinia, erään tiedon mukaan jopa kuudesti; ainakin yksi luoti oli myrkyn sekoittaneen lääkäri Lasovertin mukaan osunut sydämeen ja loput päähän. Rasputin ei kuitenkaan vielä kuollut, joten hänen pääkallonsa murskattiin nuijalla. Nyt ruumis raahattiin Nevajoen rantaan: salaliittolaiset pyrkivät hävittämään ruumiin heittämällä sen hyiseen Nevaan.

title: Grigori Rasputin

text: Rasputin sai elämänsä aikana lukuisia – varsinkin naispuolisia – seuraajia liittyen hänen uskonnolliseen etsintäänsä ja myöhemmin toimintaansa tsaarin hovissa. Vielä enemmän hänellä oli katkeria vihollisia, jotka joko kateudesta tai hänen maineensa ja tekemistensä järkyttäminä olivat valmiita vainoamaan häntä hautaan asti. Hänen elämänsä aikana häntä vastaan suunniteltiin ainakin kolme vakavaa salamurhahanketta.

title: Grigori Rasputin

text: Rasputin tapasi keisariparin marraskuun 1. päivän tietämillä vuonna 1905. Kertomusten mukaan tuolla ensimmäisellä tapaamiskerralla Rasputin pysäytti Aleksein verenvuotokohtauksen. Tapaus synnytti pojan kummassakin vanhemmassa, eritoten keisarinnassa, voimakkaan kiitollisuuden ja luottamuksen tunteen erikoislaatuista siperialaista kohtaan.

title: Rasputin (kappale)

text: Rasputin on Boney M. -yhtyeen esittämä kappale vuodelta 1978. Kappale oli aikoinaan erittäin suosittu, ja siitä on tehty paljon covereita. Kappale julkaistiin albumilla "Nightflight to Venus". Laulu kertoo venäläisestä Grigori Rasputinista, keisari Nikolai II:n ja hänen perheensä ystävästä ja neuvonantajasta. Laulussa Rasputin esitetään playboy-miehenä, mystisenä kiihottajana ja poliitikkona.

title: Grigori Rasputin

text: Alex de Jonge: Rasputin ja hänen aikansa (WSOY, 1984) ISBN 951-0-12070-7 (sid.) Edvard Radzinski: Rasputin (WSOY, 2000) ISBN 951-0-24829-0 (sid.) Felix Jusupov: Avant L'Exil ( Plon 1952 sekä WSOY 1953) Suomalainen:Ennen Maanpakoa. Douglas Smith: Rasputin. Macmillan, 2016 ISBN 978-1-4472-4584-1

title: Grigori Rasputin

text: Iliodor lähetti surmatyötä suorittamaan Hionia Guseva -nimisen tsaritsyniläisen entisen prostituoidun, jonka nimi tapausta myöhemmin tutkittaessa liitettiin usein Rasputiniin nimeen varsin säädyttömissä yhteyksissä. Nainen itse kertoi kuulusteluissa yrittäneensä surmata Rasputinin häneen liittyvien huhujen ja kertomusten perusteella. Yleisö dramatisoi tarinan myöhemmin muotoon, jossa Rasputin olisi aikoinaan hyväksikäyttänyt Gusevaa ja tämä oli päättänyt kostaa loukkauksen.

title: Grigori Rasputin

text: Rasputin syntyi siperialaisen talonpojan perheeseen Pokrovskojen pikkukylässä Tura-joen rannalla. Hänen syntymäpäiväkseen on ilmoitettu eräissä lähteissä 10. tammikuuta 1869. Varmaa on kuitenkin vain, että Rasputin syntyi vuosien 1863–1873 välisenä aikana. Hän vietti lapsena ja nuorena aikaansa paikallisessa luostarissa. Vuoden 1893 tietämillä Rasputin meni naimisiin naapurikylästä Dubrovista kotoisin olevan talonpoikaistytön Praskovia Fedorovnan kanssa, joka oli miestään kaksi vuotta vanhempi. He saivat viisi lasta, joista vanhin – poika – kuoli puolen vuoden ikäisenä. Muut lapset olivat Dimitri (1895), Mihail (1897), Matrjona (tunnettu Maria Rasputinina) (n. 1898) ja Varvara (1900). Rasputinin suku elää yhä Maria-tyttären kautta. Hänen jälkeläisiään asuu Ranskassa ja Yhdysvalloissa.

title: Tjumen

text: Irving Berlin Grigori Rasputin Tamara Toumanova Vladislav Krapivin

title: Grigori Rasputin

text: Rasputinin väitettiin myös kuuluneen erittäin halveksittuun ja ankarasti vainottuun - kerettiläiseksi määriteltyyn - venäläiseen uskonlahkoon, joka tunnettiin nimellä hlystit. Hlystien uskonfilosofia perustui osittain kristinoppiin, mutta suurimmaksi osaksi se juonsi juurensa epämääräisesti pakanallisista, ennen kristinuskoa olleista, Venäjän uskomuksista ja rituaaleista. Hlystiläisyyden keskeinen ajatus oli uskomus, että synninteko sitä seuraavan katumuksen kautta jalostaa ihmisen sielua ja tuon hänet lähemmäksi Jumalaa. Pidetään erittäin mahdollisena, että Rasputin nuoruudessaan kierrellessään laajoilla vaelluksillaan Siperian syrjäisissä luostareissa oli päätynyt tekemisiin tämän opin harjoittajien kanssa. Väitettiin myös, että hlystiläiset pitivät jumalanpalveluksiaan yöllisinä orgioina salaisissa paikoissa. Rasputin ei nähtävästi kuitenkaan myöhemmässä elämässään ollut tekemisissä hlystiläisyyden kanssa, mutta sen käsitykset vaikuttivat ilmeisesti voimakkaasti hänen omaan uskonfilosofiaansa. Mitä taas tulee legendoihin hänen hillittömästä juopottelustaan, Rasputin oli kotiseudullaan tunnettu hurjastelevista elämäntavoistaan, joihin kuuluivat niin juominen kuin naisseikkailutkin.

title: Grigori Rasputin

text: Rasputinia on usein nimitetty munkiksi, ja hänestä käytettiin haukkumanimeä ”Hullu munkki”. Toisin kuin joskus luullaan, nimi Rasputin ei merkitse ”irstasta”, vaan oli Rasputinin kotikylässä yleinen sukunimi.[2] Elostelijan tai irstaan merkitys on kylläkin samankaltaisella sanalla распу́тник (rasputnik).[3]

title: Matrjona Rasputina

text: Aikanaan hän ansaitsi elantonsa työskentelemällä kotiopettajattarena ja sittemmin hän toimi villieläintenkesyttäjänä kuuluisassa Ringling Brothers -sirkuksessa, jolloin häntä mainostettiin "legendaarisen hullun munkin, Grigori Rasputinin tyttärenä". Vuonna 1937 Maria Rasputina muutti Yhdysvaltoihin. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1945. Maria asettui Los Angelesiin Kaliforniaan vuonna 1965. Elämänsä aikana hän kirjoitti paljon isästään ja elämästään Venäjällä sekä vallankumouksen ajoista apunaan ystävättärensä toimittaja Patte Barham. Mahdollisesti tunnetuin hänen teoksistaan on "Rasputin – the man behind the myth". Maria Rasputina kuoli vuonna 1977, mihin asti hän ehti pitkään toimia eräänlaisena vaihtoehtoisena tietopankkina niille, joita kiinnostivat keisarien Venäjän luhistumiseen johtaneet dramaattiset tapahtumat ja varsinkin Rasputinin rooli niissä. Hänet on haudattu Angelus Rosedalen hautausmaalle Los Angelesiin.

title: Rasputin – riivattu

text: Rasputin – riivattu ("Rasputin, the Mad Monk") on Don Sharpin ohjaama ja Hammer Film Productionsin tuottama elokuva vuodelta 1966. Elokuvan pohjana on Grigori Rasputinin elämä, mutta on tarina on fiktiivinen. Rasputinia näyttelee Christopher Lee.

title: Grigori Rasputin

text: Vuonna 1903 Rasputin saapui Pietariin. Hänen maineensa profeettana ja ihmeparantajana oli kiirinyt sinne jo hänen edellään. Vuonna 1904 Rasputin kuuli tarinoita, joiden mukaan keisari Nikolai II:n vastasyntynyt poika ja kruununperijä Aleksei Nikolajevitš Romanov sairasti perinnöllistä verenvuototautia, hemofiliaa. Tämä vaikea, tuohon aikaan yleensä kuolemaan johtava, harvinainen ja perinnöllinen sairaus oli siirtynyt pojalle keisarinna Aleksandra Fjodorovnalta - entiseltä saksalaiselta Hessen- Darmstadtin prinsessalta - joka Ison-Britannian kuningattaren Viktorian tyttärentyttärenä oli yksi niistä kuninkaallisista äideistä, jotka 1800- ja 1900-luvuilla levittivät tämän taudin Euroopan hallitsijasuvuille.

title: Grigori Rasputin

text: Venäjän pahahenki Grigori Rasputin: kuvauksia hänen elämästään ja vaikutuksestaan. 2. painos, A. Jokinen & K:i, Hämeenlinna 1917 Rasputin: siperilainen hevosvaras hovin irstailijana. Yleinen kustannustoimisto, Turku 1917 K. Vuorela: Rasputin: piirteitä Venäjän painajaisen Grigorij Rasputinin toiminnasta. K. Walovuori, Uusikaupunki 1917 Grigori Rasputin: kuvauksia hänen elämästään, vaikutusvallastaan ja kukistumisestaan. Otto Andersin, Pori 1917 Herman Theodor von Zancka: Rasputin: ylhäisönainen ja järjestelmä Venäjällä ennen vallankumousta. Minerva, Helsinki 1917 Pyhä paholainen: muistelmia Rasputinista ; kirjoittanut ent. pappismunkki Iliodor. Minerva, Helsinki 1918 Feodor Uschakowski: Saatanan poika: venäläisen mystikon Rasputinin elämänvaiheet: historiallinen romaani kolmessa osassa, osat 1-3. Carl Geislerin kustannustoimisto, Helsinki 1926-1927

title: Grigori Rasputin

text: Kirjailija Edvard Radzinski käsittelee Rasputinin valtaa laajalti teoksessaan Rasputin (suom. Kari Klemelä, WSOY, 2000). Hänen teoksensa tuo esille seuraavanlaisen johtopäätöksen: Rasputin ei ollut peluri puhtaasti siinä mielessä missä erilaiset mustamaalaustaan suuresti liioittelevat juorut ja legendat hänestä yleensä ovat esittäneet. Hän ei alun alkaen käyttänyt hovissa saavuttamaansa asemaa ja erityisesti tsaarittaren luottamusta hyväkseen voidakseen toimia politiikassa "ikään kuin tsaarin sijaisena erottaen ja nimittäen ministereitä ja korkeita virkamiehiä silkasta vallanhimosta omien mieltymystensä mukaisesti". Grigori Rasputin ei ollut arabialaisten tarinoiden kieroileva, manipulatiivinen suurvisiiri. Rasputinin rooli oli paljon omalaatuisempi.

title: Grigori Rasputin

text: Keisarinna Aleksandra oli hyvin uskonnollinen, jopa taikauskoinen. Hän uskoi Rasputinilla olevan yliluonnollisia kykyjä, mm. parantajan voimia, ja piti häntä Pyhänä miehenä. Kun kruununperijä sairastui, Rasputin pystyi rauhoittamaan hänet, mikä edisti paranemista. Todennäköisesti hän olisi parantunut muutenkin. Aleksandra piti Rasputinin rehellisyydestä ja suorasanaisuudesta ja luotti häneen täysin elämänsä loppuun saakka. Myös Rasputin oli uskollinen tsaarille. Tosin jotkut väittivät hänen kannattavan vallankumousta, mutta häntä kohtaan esitetyt syytökset olivat usein hyvin ristiriitaisia ja mielikuvituksellisia.

title: Grigori Rasputin

text: Kun Rasputin yritettiin surmata ensimmäisen kerran vuonna 1914, hän kuitenkin toipui vammoistaan. Murhan todelliset vaikuttimet ovat hämärän peitossa ja ne saattoivat olla yksityisluonteisia. On esitetty arvio, että Rasputin olisi saattanut estää Venäjän liittymisen ensimmäiseen maailmansotaan, ja pelättiin hänen ryhtyvän valmistelemaan Venäjän ja Saksan erillisrauhaa[8].

title: Matrjona Rasputina

text:
Matrjona Grigorjevna Rasputina (27. maaliskuuta 1898 Pokrovskoje, Venäjän keisarikunta – 27. syyskuuta 1977 Los Angeles) oli keisarillisen Venäjän viimeisen tsaarin Nikolai II:n hovissa suuren vaikutusvallan saaneen mystikon, profeetan ja kansanparantajan Grigori Jefimovitš Rasputinin vanhempi tytär. Hän syntyi osapuilleen vuonna 1898 pienessä, Tura-joen rantamilla sijaitsevassa Pokrovskojen kylässä Länsi-Siperiassa. Matrjona, jota yleisesti myöhemminkin kutsuttiin Mariaksi tai Maškaksi, oli sisaruksista kuuluisaksi tulleelle isälleen läheisin ja osallisena Romanovien tsaariperheen tarinassa.
Saatuaan vaikutusvaltaa tsaari Nikolai II:n hovissa Rasputin otti vuonna 1910 molemmat tyttärensä, Marian ja tämän nuoremman sisaren Varvaran asumaan luokseen Pietariin, jossa tytöt kävivät koulunsa Steblin-Kamenskajan yksityiskymnaasissa. Isänsä roolista johtuen molemmat tyttäret tutustuivat aikanaan myös keisariperheeseen ja olivat erinomaisissa väleissä keisarillisten lasten kanssa.

title: Grigori Rasputin

text: Myös keisarinnan hovineiti Anna Vyrubova on samaa mieltä kuin Douglas Smith. Vyrubova kirjoittaa muistelmissaan, että keisari ja keisarinna halusivat kuulla Rasputinilta ennustuksia ja mystisia kokemuksia ja heitä ärsyttivät ohjeet ja pyynnöt, joita Rasputin heille välitti. Rasputinia käytettiin valtaistuimen mustaamiseksi. Rasputinin ympärillä pyöri sanomalehtimiehiä ja upseereita, jotka kuljettivat häntä kapakoissa ja järjestivät juominkeja - toisin sanoen tekivät parhaansa saadakseen Rasputinin huonoon valoon tarkoituksena vahingoittaa hovia. Keisari ja keisarinna eivät uskoneet juoruja, mutta Rasputinin julkinen panettelu lisäsi vihaa hovia kohtaan. Vyrobova kirjoittaa, että hovi ja ylhäisimmät seurapiirit olivat kuin yhtä suurta hullujenhuonetta. Hänen mielestään vallankumouksen syyt olivat lähtöisin Venäjän historian aikaisemmista vaiheista. Nikolai II ja Rasputin olivat vain tekosyitä.[7]

title: Grigori Rasputin

text: Ministerien Aleksei Hvostovin ja Stepan Beletskin "yhdessä" suunnittelemasta salamurhahankkeesta kehkeytyi todellisuudessa vain naurettava farssi, jollaiseksi sen ajoi miesten toiselta osapuolelta salaama oman edun tavoittelu. Hvostov, joka oli uskonut vuorenvarmasti pääsevänsä pääministeriksi Ivan Goremykinin erottamisen jälkeen, järkyttyi ja raivostui saadessaan Beletskiltä tiedon, että Rasputin ja keisarinna suunnittelivat viranhaltijaksi Boris Stürmeriä. Stürmerin tultua nimitetyksi Hvostov päätti kostaa Rasputinille, jonka suhteen sekä hän että Beletski olivat jo aiemmin kokeneet ikäviä yllätyksiä yrittäessään mielistellä ja lahjoa tätä saadakseen siten keisarinnan siunauksen omalle uralleen. Hvostov juoni hankkeen, jonka perusajatuksena oli saada Rasputin sotkettua johonkin skandaaliin, jonka Hvostov itse sitten paljastaisi ja saisi tsaarin karkottamaan Rasputinin hovista. Sen jälkeen hän itse saisi mahtavan kansansuosion menettäen samalla tosin sisäministerin virkansa.

title: Grigori Rasputin

text: Huhuttujen parantajankykyjensä ja Aleksein taudin avulla Rasputin sai suuren vaikutusvallan tsaariin tämän vaimon kautta. Hänen huono historiallinen maineensa perustuukin osittain niihin huhuihin ja juoruihin, joita kateellinen aatelisto alkoi levittää Rasputinista ja tsaariperheestä. Väitettiin että keisarinna olisi Rasputinin rakastajatar. Rasputin onkin jäänyt historiaan ennen kaikkea häpeämättömänä naistenmiehenä, juoppona ja kieroutuneena poliittisena pelurina. Ehkä voimakkaimmin Rasputinin kielteiseen julkisuuskuvaan vaikuttivat hänen lukuisat naissuhteensa, jotka tuona seksuaalikielteisenä aikana herättivät huomattavaa pahennusta.

title: Nikolai II

text: Nikolain ja Aleksandran perheeseen syntyi viisi lasta: Olga (s. 1895), Tatjana (1897), Maria (1899), Anastasia (1901) ja viimein vuonna 1904 kruununperijä, tsarevitš Aleksei. Aleksei syntyi sairaana. Hän sairasti hemofiliaa, samaa perinnöllistä tautia kuin muun muassa Espanjan kuningashuoneen prinssit. Aleksein syntymästä lähtien epätoivoiset vanhemmat tekivät kaikkensa löytääkseen parannuskeinon. Tästä syystä keisariperheen lähipiiriin pääsi myös siperialainen talonpoika, ”pyhä mies” Grigori Rasputin. Keisarinna Aleksandra uskoi lujasti Rasputinin kykenevän parantamaan hänen poikansa, ja läheinen suhde kansan riettaana ja sivistymättömänä moukkana pitämään mieheen entisestään kasvatti kansan ja keisariperheen välillä vallitsevaa vihaa ja epäluuloisuutta.

title: Grigori Rasputin

text: Rasputin kuoli Jusupovin talossa murhaajan luoteihin. Myrkkyä hänen verestään ei löytynyt, ja kun hänet heitettiin Nevaan, hän oli jo kuollut. Hänen ruumiinsa poltettiin myöhemmin, eikä siitä säästynyt mitään. Syynä murhaan oli pelko, että Rasputin tuhoaa hovin arvovallan ja tekee sen naurunalaiseksi, mutta murhaajat eivät pystyneet näkemään todellisuutta, jossa vallankumous oli jo hyvin lähellä. Mitään vahvistusta sille teorialle, että murhaaja olisi ollut englantilainen agentti, Smith ei ole löytänyt Englannin tiedustelupalvelun arkistosta.[5]


query: Mitä tarkoittaa paroni?

title: Paroni

text: Paroni (myös parooni) on kreiviä alempi aatelisarvo. Ranskassa sitä alettiin 1100-luvulla käyttää kaikista merkittävää läänitystä hallussaan pitävistä aatelisista, 1200-luvun lopussa vain suoraan kuninkaalta läänityksensä saaneista. Täten se oli muita aatelisarvoja korkeampi. Kuitenkin jo 1300-luvulla paroni katsottiin kreiviä alemmaksi, vaikka monilla paroneilla oli laajemmat omistukset kuin kreiveillä. Ranskan kuningas Ludvig XIV alensi paronin arvoa edelleen jakamalla monia paronin arvoja ilman arvoon liittyvää maaomaisuutta. Myöhemmin Napoleon I jatkoi perinnettä.

title: Paroni Empainin palatsi

text: Paroni Empainin palatsi () on palatsi Kairon Heliopolisissa. Sen rakennutti belgialainen tehtailija, paroni Édouard Empain, joka tunnettiin myös amatööriegyptologina.

title: Matteo Paro

text: Paron ammattilaisura alkoi kaudella 2000/2001 Juventuksessa, mutta hän teki debyyttinsä vasta toukokuussa 2003 ottelussa Regginaa vastaan. Vuosina 2003–2006 Paro edusti AC Chievo Veronaa, Crotonea ja AC Sienaa kunnes palasi kaudeksi 2006/2007 Serie B:hen pudotettuun Juventukseen. Hän teki Juventuksen kautta aikain ensimmäisen maalin Serie B:ssä, kun hän osui Rimini Calcio FC:n ja Juventuksen välisessä 1-1-tasapelissä. Kesällä 2007 Paro siirtyi Genoaan.

title: Paroni de Charlus

text: Balbecin kylpyläkaupungissa kertoja Marcel tapaa markiisi Saint-Loupin, jonka kanssa hän haluaa solmia ystävyyssuhteen. Saint-Loup kertoo enostaan Pelamèdesta (128) ja tapahtumaepisodista kun eräs mies oli tehnyt hänelle ehdotuksia. Tämä eno on kaikkien seurapiireihin kuuluvien tuttava (129). Seuraavana päivänä Marcelia havainnoi joku tuntematon (130). Vähän tämän jälkeen hän havaitsee itseään katselleen tuntemattoman Saint-Loupin ja Rouva de Villeparisisin seurassa (139), joista ensin mainittu esittelee kertojalle paroni de Charlusin (132). Marcel tunnistaa paronin mieheksi, joka oli katsellut intensiivisesti Tansonvillessä (135). Paroni kutsuu kertojan illaksi rouva de Villeparisisin luokse, mutta kun Marcel esittäytyy ja esittelee äitinsä, niin de Charlus on kuin ei olisi koskaan kutsua esittänytkään. Paroni puhuu kirjallisuudesta (142). Kun kertoja Marcel on jo vuoteessa niin paroni vierailee hänen luonaan. Syynä vierailuun on kirjan tuominen, joka mahdollistaa hyvät unet (146). Sitten Hre de Charlus suutahtaa hotellipojalle ja häipyy jäätävän ilmeen kanssa (147).

title: Paroni Zemo

text: Ensimmäinen paroni Zemo oli natsi-Saksan nerokas tiedemies, joka keksi useita aseita mukaan lukien superliiman, jonka liimaamia esineitä ei pystytty irrottamaan mitenkään (myöhemmin superroisto Ansamies keksi vasta-aineen superliiman vaikutukselle.) Hän piti huppua taistellessaan kapteeni Amerikkaa vastaan. Eräässä kohtaamisessa Zemo oli kehittänyt superliiman,mutta kapteeni Amerikka sai sen selville ja hajotti koeputket. Huppu jäi paroni Zemolle päähän superliiman vaikutuksesta. Paroni Zemo taisteli kapteeni Amerikkaa vastaan useita kertoja tapahtuman jälkeen raivoissaan kasvojensa menetyksestä.

title: Hauteville

text: Suvun alkuperä on tuntematon. Suvun nimi saattaa tarkoittaa yksinkertaisesti "korkeaa kaupunkia" ja sitä on vaikea varmuudella yhdistää mihinkään paikkaan, joskin nykyinen historiankirjoitus suosii Hauteville-la-Guichard'ia. Ensimmäinen suvun tunnettu jäsen on Tancred de Hauteville, joka oli kuolemaansa saakka (n. 1041) pieniarvoinen paroni, mutta jonka pojat saivat mainetta Italiassa.

title: Matteo Paro

text: Matteo Paro (s. 17. maaliskuuta 1983 Asti, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Genoa CFC:tä. Paron pelipaikka on keskikentän keskellä.

title: Château Mouton Rothschild

text: Nathaniel de Rothschild osti vuonna 1853 Château Brane-Moutonin viinitilan ja antoi sille uuden nimen Château Mouton Rothschild. Hän oli Rothschildin suvun englantilaista sukuhaaraa. Vuonna 1922 paroni Nathaniel de Rothschildin pojanpojanpoika paroni Philippe de Rothschild sai tilan haltuunsa. Tuolloin kaikki viini kuljetettiin tynnyreissä viinitilalta kauppiaille. Vuonna 1924 hän määräsi, että kaikki viinitilalla tuotettu viini on myös pullotettava siellä. Samalla paroni pyysi graafikko Jean Carlua suunnittelemaan pulloon etiketin. Päätös pullottaa viini tilalla tarkoitti samalla sitä, että tarvittiin lisää varastotilaa. Vuonna 1926 tilalle rakennettiin Charles Siclisin suunnittelema 100 metriä pitkä varastorakennus "Grand Chai". Toisen maailmansodan päättymisen kunniaksi vuonna 1945 paroni pyysi graafikko Philippe Julliania suunnittelemaan pulloon uuden etiketin. Tästä alkoi yhä jatkuva perinne tunnettujen taiteilijoiden suunnittelemille etiketeille. Taiteilijoiden joukossa on ollut aikansa suuruuksia, kuten Salvador Dalí ja Joan Miró. Vuonna 1973 tilalla tuotettu viini sai Premier Cru -luokituksen, kun viinitila lisättiin vuoden 1855 laatuluokituksessa parhaan kasvualueen saaneiden viinitilojen listaan. Tämän lisäyksen allekirjoitti silloinen maatalousministeri Jacques Chirac. Nykyään viinitilaa johtaa paroni Philippe de Rothschildin tyttären paronitar Philippine de Rothschildin lapset Camille Sereys de Rothschild, Philippe Sereys de Rothschild ja Julien de Beaumarchais de Rothschild.

title: Paroni Strucker

text: Paroni Wolfgang von Strucker on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä natsirikollinen. Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Paroni Struckerin ensiesiintyminen tapahtui "Sgt. Fury and his Howling Commandos"-lehden numerossa 5 (1964).

title: Ghede

text: Loa-hengistä tunnetuimpia on "Paroni ("Baron")", jolla on kolme ilmentymää: "Paroni Samedi ("Lauantai")", "Paroni La Croix ("Risti")" ja "Paroni Cimetière ("Hautausmaa")". Paroni Samedi on ghede-henkien johtaja tai ghede-jumalan ilmentymä, joka johdattaa sielut manalaan ja jolla on valtaa zombeihin. Hänet kuvataan usein tyylikkäänä miehenä, jolla on valkoiset, kalloa muistuttavat kasvot, mustat vaatteet, valkoinen silinterihattu, tummat lasit, suussa savuke ja kädessä pitkä keppi.

title: Paroni de Charlus

text: Toiden oleskelunsa aikana kylpyläkaupunki Balcecissä, Marcel osallistuu paroni de Charlusin ja Morelin ensimmäiseen kohtaamiseen Doncièresin rautatieasemalla (16). Morel johdattelee Raspelièressä olevaan rouva Verdurin salonkiin (61). Paronin hyvin lady-like sisääntulo (66). Paroni erehtyy Cottardin silmäniskusta, jonka hän olettaa olevan kaltaisensa viestintää (80). De Charlus ja pöytään käymisen protokolla, jossa hre Verdurin erehtyy luulemaan paroni de Charlusta vain paroniksi ja on täysin tietämätön tämän muista titteleistä (104). Tällöin tulee ilmi hänen aristokraattinen ylpeytensä (110). Hän soittaa musiikkia Morelin kanssa ja näin tulee esille paronin taiteellisen kyvyt (118). Paroni toteaa pitävänsä mansikkamehusta enemmän kuin appelsiinimehusta (132).

title: Luominen (oratorio)

text: Paroni van Swieten laati tekstin oratorioon ja käytti siihen kolmea lähdettä: Genesistä ja Psalmien kirjaa Raamatusta sekä John Miltonin eeposta "Kadotettu paratiisi". Libretto käännettiin saman tien englanniksi, mutta ensimmäistä käännöstä ei pidetä kielellisesti erityisen hyvänä. Haydn kuitenkin tarkoitti teoksen esitettäväksi englanniksi silloin, kun ollaan englanninkielisessä maassa.

title: Jääkärin morsian (vuoden 1938 elokuva)

text: Vaikka ravintola on piiritetty, paroni onnistuu livahtamaan taloon kellarin ovesta. Sisällä paroni käy Sonjan kimppuun, kun tämä on kirjoittamassa ilmiantokirjettä. Martti ryntää apuun. Tappelussa paroni haavoittaa vahingossa Sonjaa kuolettavasti. Franckin saapuessa tilannetta selvitellään, ja paroni pääsee vapaaksi vieritettyään syyt Martin niskoille. Martti pääsee pälkähästä, kun ilmiantokirje luetaan imupaperista peilin avulla. Paroni saa Sabinan mukaansa valehtelemalla tämän isän sairastuneen vakavasti. Epäluuloinen Sabina ottaa mukaansa pistoolin. Paroni ja Sabina pakenevat kaupungista ratsain paronin maatalolle, missä odottaa lentokone. Martti lähtee takaa-ajoon, mutta perillä hänet vangitaan kellariin. Paroni asentaa helvetinkoneen räjähtämään kymmenen minuutin päästä, mutta kun paroni pidätetään, pommi tehdään vaarattomaksi.

title: Paroni de Charlus

text: Mustasukkaisena Morelista, paroni kutsuu paikalle Juepienin, jonka tehtävänä on vakoilla paronin rakastajaa, kun tämä käy ilotalossa (256). Kuitenkin Morel onnistuu kätkemään suhteensa Guermantesin ruhtinaaseen, joka on paroni Charluksen veli, mutta hän pelkää niin paljon, että se muuttaa koko hänen suhteensa paroniin (258).

title: Bootstrap

text: Bootstrap on englanninkielinen sana, joka tarkoittaa "saappaanraksia" eli saappaan takaosassa oleva lenkkiä, jonka avulla saapas on helppo vetää jalkaan ja josta sen voi ripustaa kuivumaan. Kielikuvana bootstrap tarkoittaa itsensä auttamista ilman ulkopuolista apua. Virheellisen käsityksen mukaan Paroni von Münchhausen olisi väittänyt vetäneensä itsensä ylös suosta pitämällä kiinni saappaanrakseistaan. Todellisuudessa teoksessa "Paroni von Münchhausenin seikkailut" hänen kerrotaan vetäneen itsensä hiuksista ylös.

title: Paro

text: Paron laakso on Bhutanin hedelmällisimpiä. Se on myös luonnollinen reitti Tiibetiin, ja sitä pitkin ovat kulkeneet sekä kauppatavarat että valloittajat. Piirikunnan hallinto toimii Rinpungin dzongissa. Paron kaupunki Pa Chhu -joen varrella on perustettu vasta vuonna 1985.

title: Paroni Blood

text: Normaalisti kaikki Paronit ovat omanneet vampyyrien "standardivoimat", mutta vahvistettuna moninkertaisesti. Paroni Bloodit ovatkin Marvel-universumin voimakkaimpia vampyyreja (pois lukien Dracula). Paron Blood kykenee hypnotisoimaan ihmisiä tuijottamalla näitä silmiin ja komentamaan vallan saatuaan nämä tekemään tahtonsa. Blood kykenee myös komentamaan tiettyjä eläimiä, kuten hiiriä ja rottia, sekä säätilaa pienellä alueella. Paroni Blood kykenee myös muuttamaan muotoaan, mutta Toisen maailmansodan aikana ensimmäiselle Paroni Bloodille tehtyjen muutosten vuoksi, hän ei kyennyt käyttämään tätä voimaansa. Sen sijaan Blood kykeni sietämään auringonvaloa noin puolen tunnin ajan, ennen kuin olisi muiden vampyyrien tapaan hajonnut tuhkaksi.

title: Pinsiön parooni

text: Pinsiön parooni on Edvin Laineen ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1962. Elokuva perustuu Leena Härmän näytelmään "Pinsiön parooni" (1960).

title: Ruusuritari

text: Faninalin palatsissa odotetaan ruususeremonian alkamista. Ruusuritari Octavian tulee ojentamaan hopearuusun paronin rakastetulle, Faninalin tyttärelle Sophielle ja samalla lumoutuu tämän kauneudesta. Sophien mielestä paroni käyttäytyy sopimattomasti ja hakee turvaa Octavianin luota. Nuoret syleilevät toisiaan. Paroni Ochs haastaa Octavianin kaksintaisteluun. Taistelussa paroni saa pienen haavan, mutta tekee siitä suuren numeron. Octavian häädetään ja Faninal määrää tyttärensä Sophien paronin vaimoksi. Valepukuinen sisäkkö-Octavian on keksinyt juonen Sophien pelastamiseksi. Paroni saa Octavianin kutsun tapaamiseen. Paroni menee ansaan ja uneksii uusista lemmenseikkailuista valssin tahdissa.

title: Pukaron Paroni

text: Pukaron Paroni on Lapinjärven Pukaron kylässä valtatie 6:n varrella sijaitseva matkailukeskus, jossa on kahvila-ravintola, Neste -liikenneasema, Scanburger sekä myymälöitä. Matkailun edistämiskeskuksen mukaan Pukaron Paroni kuuluu Suomen suosituimpiin maksuttomiin matkakohteisiin noin 800 000:n vuotuisella kävijämäärällä.

title: Paro

text: Paro on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta (dzongkhag). Se sijaitsee maan luoteisosassa. Paron piirikunnan pinta-ala on 1 229 neliökilometriä, ja pääkaupunki Paro. Vuonna 2010 piirikunnassa oli 39 800 asukasta. Piirikunnassa sijaitsee maan ainoa kansainvälinen lentoasema, Paron lentoasema.

title: Paroni Zemo

text: Alkuperäinen Paroni Zemo nähtiin ensimmäisen kerran takautumassa "The Avengers" -lehden numerossa 4 (1964), mutta nimettiin ja esiteltiin kokonaan vasta "The Avengers" -lehden numerossa 6 (1964). Toinen Paroni Zemo esiintyi "Captain America" -lehden numerossa 168 (1973). Ensimmäisen Paroni Zemon loivat Stan Lee ja Jack Kirby, toisen Tony Isabella ja Sal Buscema.

title: X-Paroni

text: X-Paroni on Risto Jarvan, Spede Pasasen ja Jaakko Pakkasvirran vuonna 1964 ohjaama suomalainen elokuva. X-Paroni on Spede Pasasen ensimmäinen pitkä elokuvaohjaus.

title: Paroni de Charlus

text: Pariisissa, Guermantesin herttuattaren yksityispalatsissa, Marcel on kätkeytyneenä ja seuraa paroni de Charluksen saapumista (64). Vaatturi Jupien on paronin mielen mukainen mies ja niin paroni suorittaa kukan ympärillä pörräävän kimalaisen lailla viettelytanssin (67). Siirrytään itse varsinaiseen toimintaan. Paroni de Charlus pyytää Jupienia etsimään muita, kaltaisiaan miehiä (73) ja he lähtevät yhdessä ulos kadulle kulkien peräkanaa kuin pahaiset lapset (76). Mercelille kyse on asioiden paljastumisesta: hän löytää harhaviettisyyden (78) ja ymmärtää paroni de Charlusin käyttäytymisen herttuattaren illallisen jälkeen (94). Tämän jälkeen paroni Jupienia sosiaalisen asemansa parantamisessa.

title: Paroni Blood

text: Kolmas Paroni Blood, Kenneth Crichton, on ensimmäisen Paroni Bloodin jälkeläinen suoraan alenevassa polvessa. Tämä Paroni Blood esiteltiin ensimmäisen kerran amerikkalaisen "Captain America" -lehden numerossa 253 (tammikuussa 1981). Hahmon loivat Roger Stern, John Byrne and Josef Rubinstein.

title: Verettömät

text: Elokuva on traaginen melodraama, jossa Oskar Krabben näyttelemä paroni ja tehtaan omistaja eivät voi hyväksyä tyttärensä Margaretan suhdetta alempisäätyiseen agronomi Mauno Harjupäähän. Loppukohtauksessa paroni koettaa ampua Maunon, mutta haavoittaakin tytärtään. Paroni luulee tyttärensä menehtyneen ja kuolee saamaansa halvauskohtaukseen.

title: Rafael Paro

text: Helsingin Sanomien Timo Hämäläisen mukaan ulkopolitiikka oli Paron ominta aluetta. Hän kirjoitti aiheesta runsaasti kolumneja ja pääkirjoituksia sekä kuului aihetta pohtineisiin seuroihin ja komiteoihin, muun muassa alkuperäisen Ulkopoliittisen instituutin hallitukseen. Parolle myönnettiin tunnustuksena pitkästä urastaan valtion journalistipalkinto vuonna 1997.

title: Paroni Blood

text: Paroni Blood on usean Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyneen vampyyrimaisen superroiston nimi. Ensimmäinen Paroni Blood, John Falsworth on Kapteeni Britannian arkkivihollinen. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui yhdysvaltalaisen "Invaders"-lehden numerossa #7 (1976). Paroni Bloodin loivat Roy Thomas, Frank Robbins ja Vince Colletta.

title: Tylypahkan henkilökunta

text: Verinen Paroni () on Luihuisten kotikummitus, joka on yltä päältä veressä. Verinen Paroni on ainut Dumbledoren ohella joka osaa pitää Riesun kurissa. Ensimmäisessä kirjassa Harry huijasi Riesua matkimalla Veristä Paronia, jotta Riesu jättäisi hänet rauhaan. Seamus kysyi kerran Nickiltä kuinka Verinen Paroni sai veret päälleen, mihin Nick vastasi ettei ole koskaan kysynyt. Verinen Paroni myöhemmin osallistui Nickin kuolemanpäiväjuhliin. Neljännessä kirjassa Verinen Paroni ei suostunut antamaan Riesulle mahdollisuutta osallistua lukukauden alkupitoihin.

title: Paroni Zemo

text: Paroni Zemo (toinen paroni Zemo esiintyi ensin nimellä Feenix) on nimi Marvel-kustantamon luomille superroistoille. Marvel-universumissa on vaikuttanut kaksi tunnettua miestä, joilla on Paroni Zemon titteli. Nämä ovat useimmiten aiheuttaneet hankaluuksia Kostajille ja Kapteeni Amerikalle.


query: Missä Scapa Flow sijaitsee?

title: Scapa Flow

text: Scapa Flow on vesialue Skotlannissa, Orkneysaarten keskellä. Se on laaja, pohjois-eteläsuunnassa 24 km pitkä ja itä-länsisuunnassa 13 km leveä[1], pinta-alaltaan 312 km² keskisyvyydeltään 30 metriä syvä merialue, jota rajoittavat Orkney-saaret,[2] pääsaari Pomona pohjoisessa, South Ronandsay idässä ja Hoy lännessä. Näiden saarten välissä on joukko pienempiä. Varsinainen sisääntuloväylä aukeaa etelän puolelta Pentland Firthiin, joka erottaa Orkneyt ja Skotlannin mantereen. Norjan Stavanger on itäpuolella suunnilleen samalla korkeudella[2]. Saarten väliset kapeikot ovat karikkoisia ja äärimmäisen vaikeakulkuisia, joten sota-aikana niiden sulkeminen miinoilla, upotushylyillä ja verkoilla oli yksinkertaista ja varmaa. Saarilla on muutama asutuskeskus, suurimmat ovat Kirkwall ja Stromness. Laivastotukikohta suljettiin 1956[1], ja nykyisin sen kautta kulkee Pohjanmeren öljyn putki.[3]

title: HMS Danae (D44)

text: ORP "Conrad" oli huollettavana Southamptonissa ja Chathamissa aina 23. tammikuuta 1945 saakka. Alus suojasi saattueita Scheldeen ja takaisin. Alus lähti Scapa Flowsta 12 helmikuuta, mutta koulutuksen aikana aluksen höyryturbiinit vaurioituivat ja se palasi telakalle. ORP "Conrad" liitettiin osaksi Kotilaivaston 10. Risteilijäviirikköä, mutta korjaukset kestivät 29. toukokuuta saakka. Alus palasi Scapa Flowhun ja sieltä se siirtyi Wilhelmshaveniin seuraamaan Saksan laivaston antautumista.

title: HMS Ashanti (F51)

text: HMS Ashantille ilmapuolustusta vahvennettiin asentamalla Oerlikon tykit ja sen vuotavat höyryputket tiivistettiin kelluvalla telakalla Scapa Flowssa ennen aluksen lähtöä suojaamaan operaatio Pedestalin saattuetta. Alus selvisi useista ilma- ja torpedohyökkäyksistä naarmuitta ja se tuhosi yhden Savoia Marchetti torpedokoneen. Paluumatkalla Scapa Flowhun HMS Ashanti, HMS Eskimo ja HMS Somali suojasivat taistelulaiva HMS Rodneya.[5]

title: Scapa Flow

text: Jäljellä olevat alukset ovat suojeltuja, ja ne ovat suosittuja sukelluskohteita.[2]

title: HMS Hunter (H35)

text: HMS Hunter palasi 9. maaliskuuta palvelukseen, jolloin se määrättiin liittymään laivueeseensa Scapa Flowssa. Alus suojasi 17. maaliskuuta HMS Warspitea Greenockista Scapa Flowhun, jossa se liittyi laivueeseensa aloittaen laivaston suojaustehtävät. Se määrättiin 31. maaliskuuta suojaamaan miinoitusosasto WV:tä operaatio Wilfredissä.[1]

title: HMS Inconstant (H49)

text: "HMS Inconstant" valmistui 24. tammikuuta 1942, minkä jälkeen aloitettiin aluksen vastaanottokokeet. Kokeiden päätyttyä alus varustettiin ja se purjehti Scapa Flowhun, jossa se oli helmikuun koulutettavana. Koulutuksen päätyttyä alus liitettiin osaksi luoteiselle reitille sijoitettuja laivastoyksiköitä Scapa Flowssa.

title: Scapa Flow (yhtye)

text: 1973 - kevät 1976

title: Scapa Flow

text: Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Scapa Flow’hun internoitiin 74 Saksan keisarikunnan laivaston alusta odottamaan rauhansopimuksen allekirjoittamista. Amiraali Ludwig von Reuterin komentamat alukset saapuivat Scapa Flow'hun, niin että viimeisetkin olivat siellä 27. marraskuuta 1918. 21. kesäkuuta 1919 Reuter määräsi laivat upotettaviksi, jotteivät ne jäisi brittien käsiin. Yhteensä 52 laivaa upposi. Upottamisen yhteydessä brittien ja saksalaisten välille syntyneessä kahakassa kuolleet yhdeksän saksalaista merimiestä olivat maailmansodan viimeiset uhrit.[2]

title: HMCS Huron

text: Alus saattoi 16. toukokuuta HMCS Haidan kanssa risteilijä HMS Berwickin Trondheimiin, jonne osasto saapui seuraavana päivänä. Alus lähti 23. toukokuuta osaston mukana paluumatkalle Scapa Flowhun, jonne saavuttiin seuraavana päivänä. HMCS Huron ja HMCS Haida lähtivät 25. toukokuuta Scapa Flowsta Greenockiin, jonne ne saapuivat seuraavana päivänä kohdaten HMCS Iroquoisin.[1]

title: Orkneysaaret

text: Saarten keskellä oleva Scapa Flow toimi vuoteen 1956 asti Englannin Kotilaivaston päätukikohtana.

title: HMS Bedouin

text: "HMS Bedouin" suojasi 10. huhtikuuta vastaavaa kaukosuojaosastoa saattueille PQ14 ja QP10. Alus palasi Scapa Flowhun palaavan saattueen saavuttua Islantiin. Se siirtyi 20. huhtikuuta Humberiin odottamaan telakalle siirtoa. Alus otettiin seuraavana päivänä Amos & Smithin telakalle Imminghamiin. Se palasi 31. toukokuuta palvelukseen, minkä jälkeen se liittyi laivueeseensa Scapa Flowssa.

title: Scapa Flow

text: Luokka:Orkneysaaret Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat

title: HMS Esk (H15)

text: "HMS Esk" saattoi 23.-26. syyskuuta taistelulaiva "HMS Royal Sovereignin" Scapa Flowsta Portsmouthiin.

title: Scapa Flow (yhtye)

text: Scapa Flow laajeni loppuvuodesta 1977 kvintetiksi

title: HMS Indefatigable (R10)

text: "HMS Indefatigable" purjehti 1. heinäkuuta 1944 suojaamaan Yhdysvaltain armeijan joukkoja New Yorkista Clydeen kuljettavaa RMS "Queen Elizabethia". Seuraavana päivänä Clydessa alukselle nousi 820 laivueen henkilöstö "HMS Formidablelta". Clydestä molemmat tukialukset purjehtivat Scapa Flown pohjoispuolelle, jossa ne kohtasivat "HMS Furiousin". Osasto, jonka muodostivat Kotilaivaston lippulaiva taistelulaiva "HMS Duke of York", lentotukialukset "HMS Indefatigable", "HMS Formidable" ja "HMS Furious", risteilijät "HMS Devonshire", "HMS Kent" ja "HMS Jamaica" sekä hävittäjät "HMS Bulldog", "HMS Nubian", "HMS Verulam" ja "HMS Virago". ? lähti 14. heinäkuuta Scapa Flowsta kohti Nordkapia operaatiossa Mascot eli hyökkäykseen Norjassa Kaavuonossa piileksivää saksalaista taistelulaiva Tirpitziä vastaan.

title: HMS Exmoor (L61)

text: "HMS Exmoor" otettiin palvelukseen 18. lokakuuta 1940 päällikkönään komentajakapteeni Robert Tindle Lampard ja se liitettiin lyhyen koulutusjakson jälkeen Scapa Flowssa 16. Hävittäjälaivueeseen. Alus suojasi 6. marraskuuta "HMS Pytchleyn" kanssa "SS Addan" Färsaarille, mistä se palasi 11. marraskuuta Scapa Flowhun jatkamaan koulutustaan.

title: Scapa Flow (yhtye)

text: Syys 1976 - 1978

title: HMS Duke of York (17)

text: "HMS Duke of York" korvasi sisaraluksensa "HMS Prince of Walesin" Kotilaivastossa Scapa Flowssa ja alus kuljetti käyttöönottoristeilyllään joulukuussa 1941 pääministeri Winston Churchillin tapaamaan Yhdysvaltain presidenttiä Franklin D. Rooseveltia Annapolisiin Yhdysvaltoihin. Alus saapui Annapolisiin 22. joulukuuta, mistä alus siirtyi Bermudan vesille koulutukseen. Koulutusjakson jälkeen alus palasi Scapa Flowhun 30. tammikuuta 1942.

title: HMS Saladin

text: "HMS Saladin" siirrettiin Clydeen ja edelleen Scapa Flowhun. Aluksen tehtävänä oli suojata tukikohtien välistä meriliikennettä. Alus suojasi 15. elokuuta saattuetta WS8C Scapa Flowsta yhdessä "HMS Antelopen", "HMS Castletonin", "HMS Charlestownin", "HMS Douglasin", "HMS Georgetownin", "HMS Intrepidin" ja "HMS Leamingtonin" kanssa. Alus erkani 17. elokuuta saattueesta palaten Clydeen.

title: HMS Avenger (D14)

text: Saattueen saavuttua Loch Eween 20. syyskuuta "HMS Avenger" lähti Scapa Flowhun suojueensa sekä risteilijä "HMS Scyllan" ja hävittäjä "HMS Furyn" kanssa. Aluksen lentolaivueet siirrettiin 24. syyskuuta maihin Scapa Flowssa.

title: HMS Echo (H23)

text: "HMS Echo" suojasi 9.-10. elokuuta Clydestä Scapa Flowhun saattuetta WS8C, jonka mukana olevien joukkojen oli tarkoitus miehittää Azorit (operaatio Gray). Alus suojasi 15. elokuuta saattuetta sen lähtiessä Scapa Flowsta, kun operaatio peruutettiin se saattoi osaston takaisin Clydeen. Osasto saapui 17. elokuuta Clydeen.

title: HMCS Athabaskan (G07)

text: "HMCS Athabaskan" lähti 8. tammikuuta 1944 Scapa Flowsta Azoreille "HMS Ashantin" kanssa. Alukset palasivat Scapa Flowhun helmikuun alussa. Alus määrättiin 10. helmikuuta suojaamaan Norjan rannikolle lähetettäviä osastoja. Se siirrettiin paria päivää myöhemmin 10. Hävittäjälaivueeseen Plymouthiin partiotehtäviin.

title: HMCS Iroquois

text: Alus lähti 19. heinäkuuta Plymouthista merelle tukeakseen sukellusveneidentorjuntaa yhdessä "ORP Orkanin" ja "HMCS Athabaskanin" kanssa. Palattuaan se liitettiin Kotilaivastoon Scapa Flowssa suojaamaan raskaita aluksia. Alus törmäsi troolari "HMS Kingston Berylin" kanssa Irlannin merellä matkatessaan Scapa Flowhun. Vauriot korjattiin Troonissa Ayrshiressä kaupallisella telakalla, jonne alus siirrettiin 2. elokuuta.

title: HMS Cattistock (L35)

text: Aluksen valmistuttua se siirrettiin vastaanottotesteihin, joiden päätyttyä sekä aluksen tultua varustetuksi se siirtyi elokuussa Scapa Flowhun. Alus aloitti Scapa Flowssa kouluttautumisen osana 3. Hävittäjälaivuetta, jonka tehtävänä olivat saattueiden suojaaminen ja Pohjanmeren meriliikenteen valvonta. Alus siirrettiin koulutuksen päätyttyä Sheernessiin sijoitettuun 21. Hävittäjälaivueeseen.

title: HMS Fury (H76)

text: Toisen maailmansodan syttyessä HMS Fury oli laivueensa mukana sjoitettu Scapa Flowhon, mistä alus osallistui laivasto-osastojen suojaamiseen sekä sukellusveneidentorjuntapurjehduksiin. HMS Royal Oakin upottamisen jälkeen 14. lokakuuta 1939 alus siirrettiin Clydeen yhdessä Kotilaivaston alusten kanssa, kunnes Scapa Flown suojaa saatiin parannettua. Alus suojasi vuoden 1939 lopulla Kanadasta saapuvia saattueita. HMS Fury palasi vuoden 1940 alussa Scapa Flowhun.

title: HMS Lively (G40)

text: Alus aloitti 1. elokuuta kouluttautumisen Kotilaivaston mukana Scapa Flowssa, josta se lähti 22. elokuuta avustamaan Norjan rannikolla vaurioitunutta Vapaan Ranskan laivaston sukellusvene FNFL Rubista yhdessä HMS Lightningin ja risteilijä HMS Curacoan kanssa. Sukellusvene saatettiin Dundeehen korjattavaksi, minkä jälkeen HMS Lively palasi Scapa Flowhun.[1]

title: Scapa Flow (yhtye)

text: Scapa Flow on suomalainen progressiivisen folkin (folk-proge) yhtye joka teki albumin Kompass-levymerkille.

title: HMS Wizard (R72)

text: "HMS Wizard" valmistui 30. maaliskuuta 1944 ja se siirrettiin vastaanottotesteihin. Huhtikuussa alus lähti Scapa Flowhun testien loppuun saattamiseksi, järjestelmien kalibrointiin ja varustettavaksi. Scapa Flowssa se liitettiin Kotilaivastoon koulutettavaksi, minkä päätyttyä alus aloitti palveluksensa 3. hävittäjälaivueessa.

title: GIUK gap

text: Scapa Flow, Britannian tärkein laivastotukikohta ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa, sijaitsi Skotlannin rannikolla Orkneysaarilla.

title: HMS Southdown

text: "HMS Southdown" määrättiin valmistajan koeajojen ja palvelukseen oton jälkeen 16. Hävittäjälaivueeseen. Se aloitti 8. marraskuuta vastaanottotestit sekä merikokeet uudella Fiore tyyppisellä merivalvontatutkalla tyyppiä 285. Alus siirrettiin Scapa Flowhun testien loppuun saattamiseksi ja varustamiseksi. Se aloitti 17. marraskuuta koulutuksen Kotilaivaston mukana Scapa Flowssa.


query: Onko Sagaholmin hautakumpu rakennettu pronssista?

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Sagaholmin hautakumpu oli Skandinavian pronssikaudella rakennettu hautakumpu, joka sijaitsi Ruotsissa Jönköpingissä Vätternjärven eteläpäässä. Jäänteitä hautakummun vainajasta ei kaivauksissa löydetty, mutta sen sijaan löydettiin 46 hiekkakivestä valmistettua kivilaattaa, joista 15 kiven pintaan oli hakattu kalliopiiroksista tuttuja kuvioita. Hautakumpu on arkeologisten kaivauksien jälkeen poistettu ja tasoitettu. Alueella on nykyään teollisuusalue. Sagaholmin nimi tulee lähellä sijainneen torpan nimestä.[1][2]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Suuren hautakummun alkuperäisistä mitoista voidaan esittää arvioita. Wihlborgin (1974) mukaan hautakumpu oli 22 metriä leveä ja 2,0 metriä korkea. Fribergin (1927) mukaan se oli 24 metriä leveä ja 2,3 metriä korkea. Rammin (1883) mukaan sen ympärysmitta oli 75 metriä ja korkeus 4 metriä. Jos hautakumpu ajatellaan pallon kalotiksi, sen tilavuus olisi ollut 130 kuutiometriä (m³, Wihlborg), 187 m³ (Friberg) tai 536 m³ (Ramm). Myöhemmissä kirjoituksissaan Wihlborg korjaa kummun korkeudeksi kolme metriä perustelematta tätä mitenkään, mikä kasvattaa kummun tilavuuden arvoon 283 m³.[5]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Hiekkakivestä valmistetut paadet oli irrotettu kalliosta levyinä, joiden leveys oli 0,25–0,85 metriä ja korkeus 0,4–1,0 metriä. Laatat olivat 7–14 senttimetriä paksuja[6]. Joidenkin laattojen ulkosivuilla oli kaiverruksia eri aiheista, jotka ovat tuttuja pronssikauden maanviljelykseen liittyvistä kalliopiirroksista.[3]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Kolmas rakennusvaihe sisälsi kiveysreunuksen latomisen kivilaattojen taakse noin kolmen metrin levyiseksi ja korkeintaan metrin korkuiseksi muodostelmaksi. Kivireunuksen ulkoreunaan on vieritetty Goldhahnin tulkinnan mukaan vasta tässä vaiheessa reunakiveys, joka tuki kolmatta lisätäyttömaan levitystä. Nyt siis kummun kiviset rakenteet peitetään, mutta kummun korkeutta ei vieläkään lisätä merkittävästi. Goldhahn liittää tämän vaiheen siirtymäriitin viimeiseen vaiheeseen eli postliminaaliseen riittiin. Jos näin on, herää kysymys, miten suhtautua hautakummun jälkeenpäin tehtyyn korkeuden lisäämiseen. Onko kumpuun tehty jälkeenpäin lisähautaus? Tällöin hautaa olisi varmasti korotettu lisää. Mitään jälkiä tästä hautauksesta ei ole havaittu kaivauksissa.[9]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Hautakummun maa-aineksesta paljastui selviä faaseja, jotka on rakennettu peräkkäisinä vaiheina ja faasien välillä voidaan ajatella kuluneen paljonkin aikaa. Joakim Goldhahn soveltaa omana tulkintaansa siitä, miten hautakumpu on rakennettu, ja yhdistää siihen, mitä uskontoantropologi Arnold van Gennepin esittää tapahtuvan teoriassaan Les rites de passage. van Gennep jakaa vainajan kuolemanjälkeisen siirtymäriitin yleisteoriansa mukaisesti hautajaisiin sovellettuna kolmeen vaiheeseen: preliminaaliseen riittiin, liminaaliseen riittiin ja postliminaaliseen riittiin. Rituaalit ovat aina olleet van Gennepin mukaan yhteisöllisiä toimintoja ja esimerkiksi hautajaisrituaaleissa yhteisö rohkaisee vainajaa tai vainajan henkeä siirtymään elämäntilasta kuolemanjälkeiseen tilaan. Niiden välissä vainajan henki on normittomassa rajatilassa, josta sen pitäisi jatkaa yhteisön avustamana eteenpäin.[9][10]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Pienet hautakummut olivat läpimitaltaan 3–5 metriä ja alle metrin korkuisia. Tutkimuksissa poistettiin haudoilta päällimmäinen maakerros, ja sen alta paljastui pyöreä kivilatomus, jossa oli yksi tai kaksi kerrosta kiviä. Uurnan luota löytyi muun muassa puukkoja, kirveitä, saksia, vyönsolki, vaatesolki (fibula) ja renkaita. Esineet on ajoitettu 350–500-luvuille jaa. Pienimmässä kummussa oli kaksi hautausta.[2]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Kaivauksissa erottui kummun halkileikkauksessa kahdenlaista täytemateriaalia. Hautakummun sisimmän osan rakennusmateriaalina oli käytetty ruohoturpeen paakkuja, jotka oli lapioitu irti maasta ja ladottu päällekkäin kummuksi. Vaikka kumpu oli puoliksi tuhottu, voitiin kaivauksissa vielä nähdä tämä sisärakenteen kalottimainen muoto. Sen pohjahalkaisija oli 9 metriä ja koskeus 1,5 metriä, jolloin kalottimaisena sen tilavuus olisi ollut noin 50 m³. Sisäosan rakentamiseksi oli Wihlborgin mukaan pitänyt kuoria noin 380 neliömetriä maata haudan alta. Muut osat kummusta on muodostettu kasaamalla se sorasta ja hiekasta. Halkileikkauksissa siitäkin kerroksesta erottui kolme eriväristä osaa. Kummun pohjalla ja sen ulkoreunaa seuraten kiersi kivistä rakennettu kivikehä. Se oli noin kolme metriä leveä ja korkeimmillaan metrin paksu. Kivireunuksen sisäreunaa seurasi kivilaattojen reunus ja sen ulkoreunaa pyöreäkivinen reunus. Ulkoreuna oli rakennettu arviolta 140 suuresta pyöreästä kivestä, kooltaan 0,3–1,0 metriä, joista kaivauksessa löytyi 68. Näytti siltä, että ulko- ja sisäreunan kivireunukset sitoivat paikalleen niiden väliin kasatun kivireunuksen. Kivilaatat nojasivat kevyesti kehän ulkopuolelle. Laatat oli työstetty huolellisesti ja aseteltu tiivisti toisiinsa kiinni ympyräkehän muotoon. Kummun pohjalla sijaitsi keskellä vielä yksi kivilatomus, joka oli ollut myös pyöreä. Siitä oli säilynyt vain viisi kiveä, jotka olivat kooltaan 0,3–0,5 metriä. Jos tämän latomuksen sisällä oli sijainnut hautaus, siitä ei enää löytynyt mitään jälkeä.[3][3]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Sagaholmin hautakummista erottui melko selvästi sen sisin rakenne, joka oli rakennettu ruohoturpeita pinoamalla kummuksi. Sen halkaisija oli 9 metriä ja korkeus 1,5 metriä. Tätä Goldhahn pitää siirtymäriitin alkuvaiheen, eli preliminaalisen riitin, jäänteenä. Tässä enimmäisessä riitissä vainaja huollettiin, hyvästeltiin, hänelle rakennettiin hautakammio tai -arkku, jonne kerättiin hänelle hauta-antimet mukaan. Hänet suljettiin tässä muodossa hautausalueen keskelle arkkuun ja arkku peitettiin turpeilla, jotka oli irroitettu hautausalueen maapohjasta. On pohdittu, pystytettiinkö hiekkakiviset laatat ympyrän muotoon tässä ensimmäisessä vaiheessa. Silloin ne olisivat rajanneet kummun ympärille neljä metriä leveän alueen, joka kiertäisi kumpua. Jos kivilaatat tuotiin paikalle vasta toisessa vaiheessa, liittynee siihen myös lisämaan tuonti kummun laajentamiseksi.[9]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Kivilaattojen tekemiseen on osallistunut monia ihmisiä, koska niissä olevien kivipiirroksien tyyli, aiheet ja valmistustekniikka ovat kovin erilaisia. Osa piirtäjistä olivat selvästi taitavampia kuin toiset piirtäjät. Myös lisämaan tuominen kummun laajentamiseksi yli 15 metriä leveäksi on vaatinut paljon työtä. Täyttömaa tuotiin peittämään alue kivilaattojen luo, mutta sitä ei piittänyt kummun korottamiseksi. Goldhahn väittää, että silloin on voitu suorittaa siirtymäriitin välivaihe eli liminaalinen riitti. Siinä vainaja oli ollut kuoleena jo jonkin aikaa ja hän olisi maanut haudassaan tämän ajan. Voidaan ajatella, että vainajan henki viipyi ruumiissa vielä kuoleman jälkeen ja että se vapautui siitä lopulta, kun ruumis maatui. Jääkö henki asumaan hautaan ja vaatiko se ulkoista ohjausta yhteisön taholta siirtyäkseen eteenpäin? Koska tätä rakennusvaihetta seurasi edelleen vielä kaksi vaihetta, voidaan ajatella laattojen jääneen tässä vaiheessa näkyviin.[9]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Hautakummun sisältä löytyi 46 hiekkakivilaatasta ladottu reunus, joka oli siis vain osittain säilynyt. Löydetyistä laatoista saattoi nähdä, että ne oli aseteltu maahan niin, että niiden yläreuna kulki laatasta toiseen hammastamatta. Koska laatat ovat eri kokoisia, on tämä täytynyt tehdä kaivamalla laatat eri syvyyteen maahan. Laattojen yläreunoista erottuu vielä piikkausten jälkiä, joten paikalleen asentamisen jälkeen laattojen yläreuna oli piikkaamalla tasattu. Näistä 46 laatasta 15:n pintaan oli piirretty kuvioita. Laattareunus kiersi hautakummun keskustaa 17 metrin säteellä.[3][6]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Luokka:Skandinavian pronssikauden hautakummut Luokka:Skandinavian pronssikauden kalliopiirrokset Luokka:Ruotsin muinaisjäännökset Luokka:Muinaishaudat Luokka:Jönköpingin kunta

title: Hågahögen

text: Haudasta tehdystä pohjapiirroksesta näkyy keskustaa kiertävä kivistä ladottu reunus. Se on jäänyt turvetäytteen alle eikä sitä ole ollut näkyvissä muuten kuin haudan kivröykkiövaiheen aikana. Pronssikaudelta tiedetään monia hautakumpuja, jossa ne on rakennettu vaiheittain ja vaiheiden välissä on ollut haudan ympärillä kivikehä. Tällainen vaihe on tutkijoiden mukaan ollut esimerkiksi Sagaholmin hautakummulla.[6]

title: Borum Eshøj

text: Suurinta hautakumpua Borum Eshøjtä kutsutaan tässä tekstissä jatkossa nimellä Eshøj I. Se on samaa tyyppiä kuin etelässä jo kauan käytetty tumulushaudat. Se eroaa kuitenkin siitä, että tähän kumpuhautaan on tehty useita hautauksia. Kun tutkimukset alkoivat, oli hautakummun pohjan halkaisija 38–40 metriä ja kummun lakikorkeus oli noin 9 metriä. Siitä on otettu maata tienpohjiin ja peltojen maanparannukseen. Sen valtavasta koosta johtuen maata onkin riittänyt moneen tarpeeseen ja silti kummun jäänne on ollut suuri. Jos ajatellaan kumpua pallosta pois leikattuna kalottina, on se tilavuus ollut noin (säde 19 metriä ja korkeus 9 metriä) 18 000 kuutiometriä. Se on tutkimusten mukaan rakennettu turvelevyistä, joita on irrotettu maasta lapion avulla ja kuljetettu paikalle erilaisilla kuljetusvälineillä. Ne on pinottu toistensa päälle, mikä on näkynyt turvekerrosten välisinä värieroina. Turvelevyjä on laskelmien mukaan käytetty noin 630 000 ja niiden irrottamiseksi on täytynyt käydä läpi arviolta 66 hehtaaria laidunmaata.

title: Skandinavian pronssikausi

text: Tanskan Jyllannissa, Sjællannissa, Fynissä, Bornholmissa ja muilla saarilla, sekä Skånessa, on Ruotsiin verrattuna vähän kalliopiirroksia. Niitä tunnettiin vuonna 2009 noin 280 kuvakenttää, joista Bornholmilla sijaitsi 85. Kuvakentät sijaitsevat Jyllannin itäpuolella ja Tanskan saarilla. Vaikka useimmat kuvakentät oli tehty vesistöjen vesirajaan, on osa niistä piirretty myös sisämaahan peltomaisemien yhteyteen. Tanskassa piirrettiin kalliopiirroksia vain pronssikauden alkupuoliskolla ja siellä traditio päättyi ennen muita skandinavisen pronssikulttuurin alueita. Niitä hakattiin megaliittisiin dolmeneihin, hautakumpujen reunuskiviin tai paasiarkkujen kiviin, siirtolohkareisiin, megaliittien kammioihin ja muihin hautauksiin. Hieno esimerkki tästä on Sagaholmin hautakumpu. Piirrosten aiheina olivat yleensä laivat, mutta yleisiä olivat myös jalankuviot, kämmen- tai kädenkuviot ja pyöräkuviot. Kuvioiden väliin nakutettiin pieniä kuppeja, joita saattoi olla kymmeniä.[22][20]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Petrus Magni Nicander kirjoitti vuonna 1670, että tämän viljavan laitumen alareunassa Vätternin ranta-alueella sijaitsee kumpuja, joiden sisään kansa kertoo kätkeytyvän enemmän kultaa, hopeaa ja penninkejä, kuin mitä missään kaupungissa tai linnassa voi olla. Hän huomauttaa vielä, että seudun kumpuja on kaivettu vuosisatojen aikana. Ensimmäiset maininnat Sagaholmin hautakummusta kirjoitti kirkkoherra Samuel Rogberg (1698–1760). Hänen ja muutaman muun ennen 1800-lukua eläneen kirjoittajan muistiinpanot kuvailevat kummuista kaivettujen esineiden olemusta. Rogberg kertoo, että vuonna 1758 hautakumpua tonkineet kaivajat olivat kuvailleet hautakummun kivirakennetta, jonka päällä seisoi keraaminen uurna täynnä tuhkaa ja palaneita luunkappaleita.[3]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Goldhahn, Joakim| title = Om döda och efterlevande med exempel från Bredrör, Skelhøj, Sagaholm och Mjeltehaugen.| publisher = Bergenin yliopisto| year = 2006| version = kirjassa: Randi Barndon, Sonja M. Innselset, Kari K. Kristoffersen, Trond K. Lødøen (toim.): Samfunn, symboler og identitet. Festskrift til Gro Mandt på 70-årsdagen| isbn = 82-90273-81-9| language = (in Swedish)| format = [ verkkoversio] (PDF)| accessdate = 13.4.2018| page = 283–303}} Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Hiekkakivilaattojen louhintapaikkaa ei ole ollut vaikeaa löytää. Vätternin eteläosassa sijaitsee kalliomuodostuma, joka näkyy maanpinnalla eteläpään lounaisrannalla ja itärannalla Grännassa sekä järvellä sijaitsevalla Visingön saarella. Seudulla ei maanpinnalla esiinny muualla tätä hiekkakiveä. Kivi lohkeaa luontaisesti ohuiksi laatoiksi, joten se sopi hyvin laattojen materiaaliksi. Monet kalliolla makaavat irtolaatat ovat olleet valmiiksi samankokoisia kuin hautakummun laatat. Laatan piirtäjän on vain tarvinnut hieman tasoitella laatan pintaa ja suoristaa sen reunoja, niin se on kelvannut kivikehään pystytettäväksi.[6]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Sagaholmin hautakummun eteläpuolella sijaitsi neljä pienempää kumpua. Niistä kolme osoittautui tutkimuksissa haudoiksi, sillä niistä löytyi uurnia. Keraamisissa uurnissa oli tuhkaa ja palaneen luun kappaleita. Uurnien viereen oli laskettu vainajalle kuuluneita esineitä, joiden avulla hautaukset voitiin ajoittaa. Yksi kummuista muodostui vain palaneiden kivien kappaleista. Wihlborg esitti kaivausraportissa, että pienet hautaukset olivat kansainvaellusajalta.[3]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Aikakauden kaivausmetodien vuoksi hautakummun ajoittaminen on vaikeaa. Kuitenkin jo haudan luonne ja kivipiirrokset ajoittavat sen pronssikaudelle. Piirrosten aiheet ja muotoilu ajoittavat sen varhaisen ja myöhäisen Skandinavian pronssikauden Monteliuksen periodien II ja III vaihteeseen eli noin 1400–1100 eaa. Radiohiiliajoitukseen otettiin hiilinäytteitä hautakummun rakenteiden pohjalta maanpinnan tasolta. Analyysin tulos 3265±130 BP tarkoittaa kalenterivuosina 1700–1420 eaa. Koska puuhiili säilyy luonnossa lahoamatta tuhansia vuosia, hautakumpu on täytynyt rakentaa tämän ajankohdan jälkeen. Goldhahn päätyy ehdottamaan aikaväliä 1500–1100 eaa. eli periodeja II ja III.[4]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Laattojen kuviot piirrettiin neljällä eri tekniikalla. Yleinen piirrostekniikka oli pistehakkaus, jossa piikillä hakattiin pistemäisiä jälkiä kuvion muotoon. Raaputtaminen tehtiin vetämällä edestakaisin terävää esinettä. Hiominen aiheutti tasasyvyisen jäljen, joka oli sileälinjainen. Pistehakattuja kuvioita saatettiin myös hioa jälkeenpäin tasapintaisiksi. Syvähakattu kuvio erottuu paremmin kuin raaputettu. Reunaviivalla voi seurata motiivin reunaa. Umpeisesti hakatulla kuviolla ei ole erikseen reunaviivaa. Pistehakkausta esiintyy 44 kuviossa, syvähakkausta 7 kuviossa, hiomista 23 kuviossa ja raaputtamista 11 kuviossa. Kuvioita on kaikkiaan 46, joista 31 eli 68% esittää eläintä (hevosta), 9 eli 20% esittää laivaa, ihmishamoa 4 eli 9% ja muita motiiveja 2 eli 4%.[8]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Koska suurta hautakumpua oli kaiveltu vuosisatoja, olivat muinaiset kaivajat olivat löytäneet myös kivilaatat. Hautakummun ympäristöä tutkittaessa löydettiinkin eräästä maakellarin seinärakenteesta useita kivilaattoja, joissa oli myös kalliopiirroksia.[3]

title: Store Kongehøj

text: Edellisenä vuonna oli kaivettu Guldhøj, ja nyt otettiin kaivettavaksi seuraava, kun F. A. C. Thomsen tutki vuonna 1861 kuningas Fredrikin pyynnöstä Store Kongehøjn. Hautakumpujen välinen etäisyys oli vain joitakin satoja metrejä. Kun kumpua kaivettiin auki sen laelta alkaen, löytyi lakialueelta heti useita uurnahautauksia, missä poltetut luut oli varastoitu keraamisiin uurniin, jotka oli haudattu hautakumpuun mataliin kuoppiin. Kaksi uurnista oli pronssikaudelta ja muut ilmeisesti pronssi- tai rautakaudelta. Kaivauskertomuksessa kerrotaan myös ruumishautauksesta, mutta ei sitä, miten se löytyi. Hautakummun pohjalla oli neljä tammiarkkua, jotka on merkitty alla olevaan tekstiin samoilla kirjaimilla A, B, C ja D, joiden käytön Thomsen aloitti. Arkkujen sisältö on selostettu alempana.

title: Hautakumpu

text: Hautakumpu on maasta tai kivistä tehty kumpu, jonka sisällä tai alla on ruumis haudattuna kammioon tai ilman kammiota. Hautakumpuja on tehty esihistoriallisista ajoista lähtien. Monilla puolilla maailmaa on rakennettu suuria hautakumpuja, joita ovat esimerkiksi kurgaanit, tumulushaudat ja pitkäkummut. Pohjois-Amerikan intiaaneilla oli oma hautakumpuperinteensä. Siellä oli kummunrakentajia. Euroopassa rakennettiin pyöreitä hautakumpuja eniten pronssikaudella. Euroopan ikivanha hautakumpuperinne päättyi kristinuskon tuloon.

title: Guldhøj

text: Hautakummun rakenteesta ei ole jäännyt paljon kerrottavaa. Kaivauksen johtajat Boye ja Petersen havaitsivat siinä rakenteellisesti kaksi vaihetta. Aluksi oli rakennettu pieni kumpu, joka piirroksista päätelleen olisi rakennettu hautauksen A ympärille. Hautaukset B ja C sijaistivat tämän kummun reunalla. Myöhemmin hautakumpua laajennettiin lopullisiin mittoihinsa, joita ei voida enää kunnolla arvioida. Kun hautakumpu oli suljettu, muodostui siihen kostea ydin, jossa maahan jäännyt happi kului nopeasti loppuun. Kostean ytimen ympärille kehittyi tiivis pelkistyneestä raudasta muodostunut kova ja tiivis kuori. Tämä rautakuori mahdollisti haudan hyvän säilymisen vuosisatojen ajan.[1][3]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Kivilaattoja on täytynyt alun perin olla noin 100, jotta niistä olisi syntynyt ympyrän muotoinen kivireunus. Jos kuvioituja laattoja oli yhtä paljon haudan toisella puoliskolla, on kuvitettuja laattoja kadonnut noin 15. Hautakumpua kaivaneet paikallisasukkaat ovat kuljettaneet puolet kivilaatoista muualle. Niitä löytyi kaivauksien jälkeen lähimaastosta ja erästä maakellarista hautakummun läheltä. Näistä laatoista oli kuvitettuja kolme.[3][7][8]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Vuonna 1883 mainitsee kaupungin reviisori Axel Ramm, että Smedsbon talon lähellä sijaitsee hautakumpu, jonka korkeus on neljä metriä ja ympärysmitta on 75 metriä. Kummusta on useasta kohdasta ajettu hiekkaa, ja kummun eteläpuolella sijaitsee lisäksi muutama matalampi kumpu. Hän kertoo vielä, että Sagaholmin suuresta hautakummusta pohjoiseen on sijainnut toinenkin yhtä suuri hautakumpu, mutta se oli jo ehditty tasoittaa aikaisemmissa hiekanotoissa[2]. Vuonna 1927 kirjoitti Algot Friberg, että 43 metriä Sagaholmin talosta on jäänteet kummusta, joka on 2,3 metriä korkea ja halkaisijaltaan 24 metriä. 1880-luvulla oli kummun länsipuoli jo hävinnyt soranajossa, mutta sen itäpuoli teki Fribergiin vielä suuren vaikutuksen. Hänelle kerrottiin kummun sisältä paljastuneista isoista kivistä ja keihäänkärjestä, joka oli ollut pronssia. Keihäänkärki oli paroni Knut von Essenin hallussa.[3]

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Kivilaatat numeroitiin etelästä pohjoiseen numeroilla 1–46. Muualta löytyneet laatat saivat tunnuksiksi aakkoset. Kuvitettuja laattoja olivat laatat 4, 6, 8, 13, 21, 22, 23, 25, 26, 30, 31, 32, 34, 36, 42, A, B, C, D ja E. Seuraavissa kuvauksissa "eläin" tarkoittaa kaksijalkaisesti piirrettyä nelijalkaista eläintä, joka on usein tulkittu hevoseksi (kuvituksesta [7][8]):

title: Hågahögen

text: Tammiarkku löytyi romahtaneesta hautakammiosta, joka oli rakennettu pystytetyistä ja määrämittaisista tammen puunrungoista. Hautakumpu oli rakennettu sen ensimmäistä hautausta varten ja tämä arkku sijoitettiin maan pinnalle sammuneen hiilloksen päälle. Joko paikka poltettiin ennen hautausta tai sitten rovion jätteet kuljetettiin hautapaikalle. Arkku sijoitettiin tukkipuista rakennettuun kammioon, jonka sivuille, päälle ja lopulta sen ympärille kasattiin neljä metriä korkea kiviröykkiö [10]. Tutkijoita on kuitenkin askarruttanut hautakummun kerrokset, joiden seassa oli sekä ihmisten että eläinten luita. Joutuivatko ne sinne silloin, kun hautaa peitettiin ruohoturpeella?[6]

title: Sakai

text: Sakaissa sijaitsee useita suuria 300-luvun loppupuolelta 500-luvun alkupuolelle rakennettuja kofun-hautakumpuja. Ne kuuluvat Mozun kofun-ryhmään, joka muodostaa yhdessä läheisen Furuichin kofun-ryhmän kanssa 89 hautakummun kokonaisuuden; Mozun ryhmään kuuluu 48 hautaa, joista 20 on avaimenreiän muotoisia, 21 pyöreitä ja 5 neliömäisiä. Hautakummut sijaitsevat Sakain keskustan kupeessa kaupungin luoteisosassa kaupunkirakenteen seassa. Mozun kofun-ryhmän suurimmat hautakummut ovat 486 metrin pituinen Nintoku-ryōn hautakumpu, 365 metrin pituinen Richū-ryōn hautakumpu, 290 metrin pituinen Nisanzain kofun ja 203 metrin pituinen Gobyōyaman kofun. Keisari Nintokun hautana pidetty Nintoku-ryōn hautakumpu on Japanin suurin. Sitä ympäröi kolme vallihautaa ja sen ympärillä on kymmenen pienempää sivuhautakumpua. Mozun hautakummut on rakenneltu ”terassille”, jolta on näkymä Osakanlahdelle; tarkoitus lienee ollut korostaa hautojen monumentaalisuutta. Hautakummuista on löydetty suuria määriä rautaesineitä, kuten haarniskoja, miekkoja ja nuolenkärkiä, sekä kullattuja pronssiesineitä.

title: Sagaholmin hautakumpu

text: Rakennustoiminta Jönköpingin hautakummun alueella pakotti lääninmuseon aloittamaan alueen muinaisjäännösten tutkimukset. Anders Wihlborg johti Sagaholmin hautakummun jäänteiden kaivauksia 27.9.–17.12.1971. Hän julkaisi itse myöhemmin sen kaivaustulokset. Hautakummun ympäristöstä kaadettiin ensin puut ja alueen päältä kuorittiin pois 650 neliömetriä turvetta. Alueen maata tutkittiin koneellisesti ja käsin lapioimalla. Wihlborgin raportissa kumpu oli mitattu noin 2,0 metriä korkeaksi ja 22 metriä leveäksi.[3]