query: Elääkö enemmistö Yhdysvaltojen intiaaneista reservaateissa?

title: Intiaanireservaatti

text: Yhdysvalloissa on tätä nykyä noin 300 intiaanireservaattia.[1] Alaskassa on yksi reservaatti.[1] Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 56,2 miljoonaa eekkeriä eli noin 227000 km²,[1] mikä on 2,3 % Yhdysvaltojen pinta-alasta. Liittovaltion tunnustamia alkuperäisheimoja, mukaan lukien Alaskan heimot, on 566.[1] Kaikilla heimoilla ei ole omaa reservaattia kun taas joillakin niistä on useampia.[2] Enemmistö intiaaneista elää silti reservaattien ulkopuolella.

title: Pohjois-Amerikan ylätasangon intiaanit

text: Tästä huolimatta monia ylätasangon intiaaneja elää vieläkin reservaateissa.

title: Flatheadit

text:
Monien muiden luoteisten intiaanien tavoin flatheadit kävivät tuottoisaa kauppaa Hudson Bay Companyn kanssa. Valkoisille kelpasivat turkikset, flatheadeille huovat, tupakka, viski ja tuliaseet. Myöhemmissä sotaisissa kohtaamisissa mustajalkojen kanssa flatheadit onnistuivat kääntämään monet yhteenotot edukseen kivääriensä ja sukulaiskansojen tarjoaman avun ansiosta. Flatheadit saivat tuekseen nez percet, coeur d'alenet, kalispelit ja spokanet, jotka ylivoimansa turvin metsästivät mustajalkain ja crowien omikseen väittämillä alueilla. Tasankojen rautaliitto oli murtunut, ja siihen kuuluneet kansat sotivat keskenään. Kostoretkillä Kalliovuorille mustajalat tekivät gros ventresien kanssa useita voimakkaita hyökkäyksiä flatheadien kyliin.
Montanan uudisasukkaat eivät halunneet puuttua näihin sotiin, vaan pysyttelivät omaa etuaan ajatellen erillään intiaanien keskinäisistä yhteenotoista. 1840-luvulla flatheadit saivat tietoa kristinuskosta, kun jesuiitat alkoivat käännyttää heitä katolisiksi. Esityön oli tehnyt siouxien surmaamaksi joutunut irokeesinverinen turkismetsästäjä Ignace Lamoose, joka oli liittynyt flatheadeihin vuonna 1816 ja ehtinyt tehdä kristinuskoa tutuksi. Yleisesti alueen intiaanien keskuudessa esiintyi hurmoksen kaltaisia uskonnollis-poliittisia liikkeitä, jotka muuttivat vanhetessaan muotoaan ja saivat kristinuskosta lainattuja piirteitä. Näiden liikkeiden perimmäisenä tarkoituksena oli palauttaa intiaanien elämä ennalleen ja häätää uudisasukkaat pois. Intiaanien intoa ryhtyä suurimittaisiin levottomuuksiin laimensi kuitenkin vuonna 1853 puhjennut isorokkoepidemia. Saman vuosikymmenen puolivälissä Washingtonin muuttuessa osavaltioksi alkoi Yhdysvaltain voimakas painostus flatheadeja ja muita alueen intiaaneja kohtaan näiden maiden luovuttamisesta. 1870-luvulla enin osa flatheadeista siirtyi reservaattiin lähelle alkuperäisiä kotiseutujaan heidän kunniakseen nimetyn järven eteläisille rannoille. Ylipäällikkönä toimiva Karhunkynsi kieltäytyi tottelemasta muuttokäskyä, mutta joutui lopulta luopumaan päällikkyydestään. Pieni osa flatheadeja pysyi hänen takanaan, kunnes vuonna 1891 Karhunkynsi antoi periksi Yhdysvaltojen vaatimusten edessä ja käsitti intiaanien ajan olevan ohi. Siirryttyään reservaattiin hän sai takaisin ylipäällikön aseman.

title: Intiaanireservaatti

text: Suurin reservaatti-intiaanien keskittymä on Arizonassa. Siellä noin 10000 hengen reservaatteja ovat apachien Fort Apache ja San Carlos, pimojen ja maricopien Gila River sekä papago- ja hopi-reservaatit. Yli 8000 asukkaan reservaatteja ovat ainakin Pohjois-Dakotan Turtle Mountain ja Washingtonin osavaltion yakima-reservaatti sekä lakotojen Standing Rock ja Cheyenne River. Yli 7000 asukkaan pääsevät vielä ainakin Zuni Pueblo New Mexicossa ja blackfoot-reservaatti Montanassa.[8]

title: Geronimo (vuoden 1993 elokuva)

text: Elokuva perustuu Geronimon elämään. Apassi-intiaanit ovat sopineet Yhdysvaltojen kanssa reservaatteihin menemisestä. Kaikki Apassit eivät kuitenkaan tyydy kohtaloonsa Maissin kasvattajina, varsinkaan Geronimo. Yhdysvaltojen hallitus ei pidä lupauksiaan koskien intiaanien maita, ja Geronimo, yhdessä 30 muun intiaanin kanssa, aloittaa taistelun intiaanien puolesta.

title: Tasankointiaanit

text: Eurooppalaisten siirtolaisten mukana saapuneet taudit, joita vastaan intiaaneilla ei ollut immuniteettia, vähensivät heidän lukumääräänsä. 1600-luvun aikana Pohjois-Amerikan itärannikolla ja Suurten järvien alueilla riehuneet isorokko, kolera ja muut kulkutaudit levisivät niin preerioille kuin tasangoillekin 1700-luvulla ja romahduttivat intiaanien lukumääriä varsinkin seuraavan vuosisadan aikana. Espanjan ja Ranskan uudisasutus ei päässyt koskaan leviämään tasangoille, mutta Yhdysvaltoja alkuperäinen väestö ei kyennyt työntämään pois, vaan intiaanit joutuivat monien sotien jälkeen luovuttamaan maansa pala palalta ja siirtymään reservaatteihin. Viimeinen suuri taistelu käytiin joulukuussa 1890 Wounded Kneessä Etelä-Dakotassa.

title: Amerikan intiaaniliike

text: Amerikan intiaaniliikkeen perustamista seuranneina vuosikymmeninä järjestö muun muassa johti protesteja intiaanien oikeuksien puolesta, pyrki edesauttamaan alkuperäisväestön kulttuurin uudistumista, seuraamaan poliisin vastatoimia ja järjesti työllistämisohjelmia kaupungeissa ja reservaattien yhteisöissä eri puolilla Yhdysvaltoja. Sen ohella järjestö on usein tukenut muitakin alkuperäisväestöjen hankkeita, myös Yhdysvaltojen ulkopuolella.

title: Ouray

text:
1876 tapahtunut Coloradon liittäminen Yhdysvaltain osavaltioksi huononsi utien asemaa Wind riverin reservaatissa. Alueella tehdyt hopealöydöt vetivät suuret joukot kaivosmiehiä utien maille. Saadakseen maat itselleen coloradolaiset syyttivät uteja lähes kaikista osavaltion alueella tehdyistä rikoksista. Vakavasti sairastunut Ouray yritti puhua kansansa puolesta, mutta epäonnistui. White riverin reservaatin intiaaniasiamieheksi valittu Nathan Meeker huononsi tilannetta entisestään koettaessaan saada uteja luopumaan vanhoista perinteistään ja ratsuistaan. Meekerin takana toimivat kristityt kirkot, jotka valvoivat nimittämiään asiamiehiä ja näiden kykyä opettaa intiaaneille maanviljelyä ja muita "siviilisaation" tapoja.
Meeker epäonnistui tehtävässään tehdä uteista valkoisten farmarien kaltaisia. Väkivaltaisuudet riistäytyivät 30. syyskuuta 1879 hallitsemattomiksi ennen kuin Ourayn lähettämä rauhansanoma ehti perille. White Riverin soturit avasivat tulen reservaatissaan olevassa intiaaniagentin toimipisteessä. Meeker ja kymmenen hänen työntekijäänsä surmattiin. Lisäksi kapinoivat utet sieppasivat Meekerin vaimon ja tyttären sekä kolme muuta panttivankia. Reservaatin rajalla käydyssä kahakassa utet ehtivät surmata toistakymmentä sotilasta. Myöhemmin Chipeta vapautti siepatut naiset ja lapset, mutta tapauksen jälkeen yleinen mielipide kääntyi yhä enemmän uteja vastaan. Seuraavan vuoden alkupuolella Coloradon edustaja leimasi kongressissa utet vielä muita intiaaneja huonommaksi. Washingtoniin presidentti Rutherford Hayesia tapaamaan matkustanut Ouray yritti vielä kerran vaikuttaa kansansa tulevaisuuteen, mutta Yhdysvaltojen edustajat olivat taipuneet kansan tahtoon ja tehneet päätöksensä siirtää utet pois Coloradosta. Poliittiseksi iskulauseeksi muodostunut "utien täytyy mennä" oli tehnyt tehtävänsä ja jättänyt Coloradon coloradolaisille.

title: Pieni Korppi

text: Huolimatta kaikista poniteluistaan rauhan säilyttämiseksi hän joutui allekirjoittamaan Yhdysvaltojen hallituksen ja cheyennejen ja arapahojen vuonna 1861 tekemän Fort Wise-sopimuksen. Siinä sovittiin että intiaanit muuttavat pienempään reservaattiin reservaatista joka sijaitsi nykyisien Coloradon, Kansain, Nebraskan ja Wyomingin alueilla jotka heille oli luovutettu vuonna 1851 Fort Laramie-sopimuksessa. Kaikki arapahojohtajat eivät kuitenkaan suostuneet allekirjoittamaan sopimusta, ja Pieni Korppikin pettyi pian sillä Yhdysvaltojen joukot hyökkäsivät rauhallisten intiaanien leiriin ja järjestivät Sand Creekin verilöylyn.

title: Tzoe

text: Syyskuussa 1881 apachien myötämielisyys päättyi. Osa apacheista pakeni reservaatista Meksikon Sierra Madren vuorille. Pakenijoiden joukossa olivat Geronimo ja päällikkö Juh. Jotkut reservaatin intiaaneista vastustivat pakoa. Reservaattiin jääneiden joukossa olivat päällikkö Loco ja hänen soturinsa ja perheensä mukaan lukien Tzoe ja tämän vaimot ja lapsi. Huhtikuussa 1882 kapinalliset intiaanit tunkeutuivat reservaattiin ja pakottivat päällikkö Locon heimokunnan marssille Sierra Madreen.

title: Hullu Hevonen

text: Oglala-siouxeille perustettu Punaisen Pilven toimipiste (myöhemmin Pine Ridgen reservaatti) ei kuitenkaan pystynyt takaamaan asukkailleen ongelmatonta tulevaisuutta. Reservaattiin joutuneet nuoret miehet pitivät Hullua Hevosta yhä johtajanaan, vaikka tämä yritti elää eristäytyneenä muusta joukosta. Elokuussa 1877 Yhdysvaltain armeijan värvärit kenraali Crookin myötävaikutuksella yrittivät taivuttaa Hullun Hevosen ja hänen nuoret kannattajansa pukeutumaan armeijan siniseen asetakkiin taistelemaan nez-perce-intiaaneja vastaan. Jotkut sotureista olivat valmiit menemään armeijan leipiin, ja tämä nostatti Hullun Hevosen tunteet pintaan. Hän antoi ymmärtää, että oli jättänyt sodat taakseen, eikä halunnut myöskään kansansa nousevan enää uusiin sotiin sen enempää valkoisia kuin punaisiakaan vastaan. Jotkut oglalain johtajat eivät kannattaneet Hullua Hevosta, vaan laittoivat liikkeelle huhun, että tämä hautoi kapinaa ja aikoi paeta reservaatista. Nuori kokematon toimistoupseeri kertoi esimiehilleen huhusta.

title: Ulysses S. Grant

text: Intiaanien suhteen Grant ajoi presidenttikausillaan rauhanpolitiikkaa. Grant pyrki amerikkalaistamaan intiaanit auttamalla heitä talojen rakentamisessa reservaatteihin ja kannustamalla heitä maanviljelyyn. Lisäksi Grant perusti intiaanien asemaa ajaneen Board of Indian Commissionersin. Se onnistui muun muassa saamaan Yhdysvaltoihin uuden lain, joka lopetti intiaaniasiamiesten poliittisen nimittämisen. Grantin hyvistä aikeista huolimatta intiaanien asema huononi hänen presidenttikautensa aikana edelleen: valkoiset uudisasukkaat, joilla oli takanaan liittovaltion tuki, ajoivat intiaanit yhä ahtaammalle, eivätkä intiaanit pystyneet maanviljelyyn heille määrätyillä huonoilla mailla. Tämän vuoksi intiaanit ja liittovaltion asevoimat ajautuivat usein aseellisiin konflikteihin, kuten kuuluisaan Little Bighornin taisteluun Montanassa.[3]

title: Joseph Brant

text: Vuonna 1790 osa irokeesien johtajista matkusti Yhdysvaltojen silloiseen pääkaupunkiin Philadelphiaan keskustelemaan Ohiolaakson tilanteesta presidentti George Washingtonin kanssa. Washington palkitsi seneca-päällikkö Cornplanterin rauhanmitalilla, mutta suunnitteli samanaikaisesti hyökkäystä Ohion intiaaneja vastaan. Brant ei ollut neuvotteluissa mukana, mutta sai kutsun Washingtonin puheille kaksi vuotta myöhemmin. Hallitus tarjosi Brantille suurta eläkettä ja reservaattia New Yorkin provinssin pohjoisosasta houkutellakseen mohawkit takaisin Kanadasta. Brantin mukaan Washington lupasi maksaa hänelle 20 000 puntaa siitä, että hän järjestäisi rauhan Ohion intiaanien ja Yhdysvaltojen välille. Brant piti saamansa käsirahan, mutta ei onnistunut järjestämään sopimusratkaisua osapuolten välille. Myöhemmin hän muutti mielensä ja yllytti Ohion intiaaneja jatkamaan sotaa Yhdysvaltoja vastaan ja kehotti näitä kieltäytymään maittensa myynnistä.

title: Washington (osavaltio)

text:
1800-luvun loppuun mennessä pääosa intiaaneista oli siirretty reservaatteihin.
Toisen maailmansodan aikana monet Yhdysvaltojen raskaista pommikoneista rakennettiin Boeingin tehtailla Washingtonissa, ja telakoilla tehtiin sota-aluksia. Hanford Worksin ydinvoimala valmistui vuonna 1943, ja sillä oli tärkeä osa ydinaseen kehittelyssä.

title: Tasankointiaanit

text:
Jo vuodesta 1868 lähtien hallitus oli perustanut lakotoille reservaatteja niin Dakotaan kuin Nebraskaankin, mutta vain osa heistä otti vastaan tarjotut maat. Black Hillsin kultalöydöt vuoden 1874 aikana lisäsivät alueen intiaanien levottomuutta. Kullankaivajat tunkeutuivat lakotojen reservaattiin, ja intiaanit siirtyivät tasangoille metsästämään. Vuonna 1875 intiaanivirasto kehotti kaikkia lakotoja palaamaan takaisin reservaattiinsa, mutta monet intiaaneista jättivät noudattamatta kutsua. Kun hallituksen joukot virtasivat Montanaan ja Wyomingiin, lakotat alkoivat koota omia heimojaan yhteen ja pyysivät apua myös arapahoilta ja cheyenneiltä. Lakotain vaikutusvaltainen päämies Istuva Härkä antoi täyden tukensa yhdistyneitten heimojen toiminnalle. Vuonna 1876 lakotain sotapäällikkö Hullu Hevonen joukkoineen järjesti väijytyksen Little Big Horniin ja surmasi kenraali Custerin johtaman seitsemännen ratsuväkipataljoonan viimeiseen henkeen. Tämän tapahtuman jälkeen Yhdysvallat lähetti tasangoille useita rangaistusretkikuntia, joiden piti saada intiaanit kuriin ja takaisin heille määrättyihin reservaatteihin.
Pohjoisten tasankojen siouxien, cheyennien ja arapahojen vastarinta murtui vuonna 1877. Etelässä comanchet ja kiowat olivat luopuneet taisteluista jo kaksi vuotta aiemmin katsottuaan sotimisen hyödyttömäksi. Reservaatista toiseen siirretyt nez percét kävivät oman yksityisen sotansa Yhdysvaltain armeijaa vastaan syksyllä 1877. Sitä ennen he olivat olleet rauhanomaisessa suhteessa amerikkalaisiin koko vuosisadan. Presidentti Ulysses Grantin määräyksestä nez percéille annetun Wallowalaakson piti olla intiaanien laillista omaisuutta, mutta paikalliset uudisasukkaat ajoivat silti karjansa intiaanien laitumille. Valkoisten painostama Grant perui määräyksensä, ja hallituksen edustajat antoivat nez percéille 30 päivää aikaa muuttaa laaksosta toiseen reservaattiin. Määräaika oli riittämätön, ja osa nez percéistä halusi jäädä Wallowaan. Tilanteen kärjistyttyä yhteenotoiksi nez percét, joiden joukossa oli paljon naisia ja lapsia, pakenivat päällikkönsä Josephin johdolla. Yhdysvaltain joukot ajoivat heitä takaa yli 2 500 kilometriä neljän osavaltion läpi. Useita kuukausia kestänyt takaa-ajo päättyi vasta Montanassa lähellä Kanadan rajaa. Sitä ennen satoja ihmisiä oli ehditty surmata.

title: Intiaanireservaatti

text: Yhdysvalloissa reservaatti-intiaanien asemasta päättää viime kädessä liittovaltion kongressi. Osavaltioilla ei ole paljonkaan sanottavaa siihen, mitä reservaateissa tapahtuu. Periaatteessa osavaltioiden lait eivät ole voimassa reservaattien alueella, mikä on aiheuttanut monia katkeria ja yhä jatkuvia valtakamppailuja intiaanien ja osavaltioiden sekä osavaltioiden ja liittovaltion kongressin välille.[3] Yhdysvalloissa reservaateilla on Indian Gaming Regulatory Act -laissa säädettyjä erityisoikeuksia kasinojen pitämiseen.

title: Mahicanit

text: Wisconsinin alueilla elää nykyään yli 3 000 mahicania, joista puolet asuvat hajallaan reservaatin ulkopuolella. Pieni osa mahicaneista asuu Connecticutissa. Wisconsinin Reservaatin sisällä saijaitsevat Red Springsin ja Bartelmen pikkukaupungit. Kertaalleen tyhjiksi hakatut metsät ja niiden eläinkanta ovat elpyneet. Mahicanien kieli on kuitenkin hävinnyt kokonaan 1900-luvun aikana, ja kansan joukkoon on sulautunut munsee-heimon jäseniä. Vaikka mahicaneja on kutsuttu kolmella eri vuosisadalla Stockbridgen intiaaneiksi tai stockbridge-munsee-ryhmäksi, he käyttävät itsestään myös nimeä mohicanit. Wisconsinin mahicanit isännöivät Mohican North Star Casinoa, bingohallia ja Pine Hillsin golfrataa.

title: Grand Rapids First Nation

text: Reservaatin väkiluku on 591, ja se on keskikokoinen reservaatti verrattuna useisiin Kanadan intiaanireservaatteihin. Väestö muodostuu cree-intiaaneista, métis-intiaaneista ja muista Amerikan alkuperäisheimojen edustajista. Yleisimmät kielet ovat cree ja englanti.

title: Wounded Kneen verilöyly

text: Yhdysvaltain kongressi teki 2. maaliskuuta 1889 päätöksen siouxeille Etelä-Dakotaan annetun suuren reservaatin jakamisesta viiteen pienempään reservaattiin. Neuvotteluja siouxien luona johti kenraali George Crook. Hän oli ainoa valkoinen mies, johon intiaanit luottivat, ja siksi hänet oli valittu tehtävään. Monet vaikutusvaltaiset siouxien johtajat kieltäytyivät sopimuksen allekirjoittamisesta, heidän joukossaan myös Little Big Hornin taistelusta kuuluisaksi tullut Istuva Härkä. Crook sai kuitenkin lopulta taivutetuksi riittävän määrän reservaattien päälliköitä Yhdysvaltojen kannalle.[2] Presidentti Benjamin Harrison avasi helmikuussa 1890 Crookin valtuuskunnan neuvottelemat maa-alueet Yhdysvaltain asukkaille.[3]

title: Tasankointiaanit

text:
Vertailun vuoksi ensimmäisessä sarakkeessa on esitetty samojen kansojen arvioitu väkiluku 1700-luvun lopulla.
Vuonna 1909 intiaaneille pakolliseksi tullut rokotus isorokkoa vastaan vähensi kuolleisuutta, mutta muuten vuosisadan alkupuoli oli intiaaneille huonoa aikaa. Heidät pyrittiin vieroittamaan omista primitiivisistä kielistään ja kouluttamaan tavallisiksi Yhdysvaltojen kansalaisiksi, joiden oli opittava niin suullinen kuin kirjallinenkin englannin kielen taito. Intiaanit eivät kuitenkaan luopuneet lain kieltämistä seremonioistaan vaan harjoittivat niitä salaa. Vuonna 1933 lakiin tullut muutos lievitti kieltoa. Tämän seurauksena eri reservaattien vanhemmat jäsenet, myöhemmin myös monet heimot, liittyivät yhteen alkaen elvyttää vanhoja traditioitaan ja uudistaa niitä nuorempien myötävaikutuksella. Näin syntyi powwow-tanssi, joka on näkyvä osa intiaanien nykyisistä vuosittaisista juhlamenoista.

title: Intiaanireservaatti

text: Etelä-Dakotassa sijaitseva lakota-intiaanien Pine Ridgen reservaatti on ollut vuodesta toiseen Yhdysvaltain köyhimpiä kuntia. Alueen rikollisuus on huomattavaa ja erilaiset jengien väliset selkkaukset arkipäivää. Taloudelliset ja sosiaaliset erot voivat läheistenkin reservaattien välillä olla huomattavat. Arizonan apache-reservaatin San Carlosin taloudellinen tilanne on varsin huono ja työttömyysluvut korkeita. Pääelinkeinot ovat karjatalous, maanviljely, metsätalous ja korinpunonta. Fort Apachen talous sen sijaan kukoistaa, ja reservaatin intiaanien työttömyys on melko alhainen. Karjatalous ja maanviljely ovat pääelinkeinoja. Vauraus perustuu puunjalostustuotantoon ja turismiin. Reservaatissa on suuri hiihtokeskus ja kesähuvila-alue. Ak-Chinin kasinohotelli on tärkeä rakennus myös arkkitehtuurisesti.[10]

title: Kalifornian intiaanit

text: Vuonna 1849 alkoi Kalifornian kultakuume, jolloin 80 000 valkoista saapui meriltä ja lännestä Kaliforniaan onneaan etsimään. Vuonna 1852 Kaliforniaan oli saapunut 200 000 valkoista, joiden omassakin keskuudessa järjestyksenpito oli huonoa, ja vahvemmat valkoiset tappoivat heikompia lainvalvonnan ollessa puutteellista. Intiaanit joutuivat riitoihin Kaliforniaan tulleiden uudisasukkaiden ja kullankaivajien takia mm siksi, että valkoiset ajoivat intiaanit reservaatteihin pois asuinsijoiltaan. Intiaaneja kuoli muun muassa tauteihin, valkoisten tekemiin julmiin joukkomurhiin ja nälkään reservaattien huonoille maille. Tämä sen takia että valkoiset veivät parhaat viljelymaat täälläkin intiaaneilta. Niinpä intiaaneja koottiin, joskus kahlittiin yhteen ja ajettiin muuttamaan pois valkoisten valtaamilta alueilta. Jalan tehdyissä pakkosiirroissa jätettiin armotta kuolemaan ne vanhukset, naiset ja lapset, jotka eivät jaksaneet kävellä

title: Kansat (intiaaniheimo)

text: Kansat alkoivat tehdä kauppaa New Orleansia hallinneiden ranskalaisten kanssa vuodesta 1719. He kävivät toisaalta myös sotia muita intiaaniheimoja ja eurooppalaistaustaisia siirtolaisia vastaan. Vuonna 1724 he solmivat ranskalaisten välityksellä rauhan apassien kanssa, minkä yhteydessä he saivat myös ensimmäiset hevosensa. Rauha jäi muuten lyhytikäiseksi niin kansojen ja apassien kuin ranskalaisten ja apassienkin välillä. Ranskalaisilla oli tapana ostaa kansoilta ja muilta intiaaniheimoilta näiden vangitsemia apasseja orjiksi. Vuonna 1825 kansat suostuivat luovuttamaan alueensa Missourissa Yhdysvalloille ja heille annettiin oma reservaattinsa Kansasista. Yhdysvallat pakotti kansat myöhemmin siirtymään useampaan otteeseen yhä pieneviin reservaatteihin, samalla, kun kansojen määrä alkoi laskea alkuperäisestä noin 1 500:sta esimerkiksi tautien takia. Maiden menetys pakotti kansat myös kilpailemaan vähenevistä luonnonvaroista muiden Yhdysvaltojen itään ajamien intiaanien kanssa ja he alkoivat käydä yhä enemmän sotia muita heimoja vastaan. Kansat ryöstelivät satoa ja karjaa muilta reservaateilta sekä lähistön siirtolaisasutuksista. Kansasin suuremmasta reservaatista luovuttiin vuonna 1846 ja kansat siirrettiin entistä huomattavasti pienempään reservaattiin Neosho-joen varrelle. Vuonna 1873 heidät siirrettiin edelleen tuolloisen Intiaaniterritorion eli Oklahoman alueelle nykyiseen Kayn piirikuntaan. Tuolloin heitä oli jäljellä enää noin 500 ja vuonna 1900 täysiverisiä kansoja oli noin 200. Yhdysvaltojen kongressi lakkautti kansojen reservaatin Oklahomassa vuonna 1902 ja heidän maansa palstoitettiin. Kansat olivat tuolloin jakautuneet voimakkaasti: toiset, pääasiassa täysveriset, vastustivat uudistuksia kuten palstoittamista ja toiset taas kannattivat niitä. Täysiveristen yksi johtohahmo oli päällikkö Al-le-go-wa-ho, kun taas uudistusmielisiin lukeutui esimerkiksi myöhempi Yhdysvaltain varapresidentti ja palstoittamista voimakkaasti ajanut Charles Curtis. Curtisin äiti oli kansa- ja osagetaustainen. Hänen isänsä oli valkoinen ratsuväen upseeri.

title: Intiaaniasiamies

text: Intiaaniasiamies (myös intiaaniagentti, engl. "indian agent") oli Yhdysvaltain tai Kanadan hallituksen edustaja reservaatissa. Intiaaniasiamiehillä oli merkittävä asema Yhdysvaltojen ja Kanadan intiaaniasiainhallinnossa 1800-luvun loppupuolella ja vielä 1930-luvun alussa intiaaniasiamiehet hallitsivat reservaatteja lähes yksinoikeudella USA:ssa. Tilanne kuitenkin muuttui vuoden 1934 USA:ssa voimaan tulleen "Indian Reorganization Act"in myötä. Säädöksessä intiaaniasiamiesten valtaa kavennettiin ja reservaattia hallinnoiva neuvosto valittiin vaaleilla intiaanien joukosta. Asiamiesjärjestelmä poistui käytöstä lopullisesti 1960-luvulle tultaessa.

title: Intiaanireservaatti

text: Reservaateista väkirikkain on Arizonan, New Mexicon ja Utahin alueella sjaitseva navajo-reservaatti, jossa asuu noin 150000 intiaania. Se on myös pinta-alaltaan suurin, peräti 5,6 miljoonaa hehtaaria. Muita väkirikkaita reservaatteja ovat lakotojen Rosebud (n. 20000) ja Pine Ridge (n. 15000 asukasta). Reservaateissa asuu tosin myös muita ihmisiä kuin intiaaneja, esimerkiksi Rosebudin reservaatin kokonaisväkiluvusta vain noin puolet on intiaaneja.[8]

title: Istuva Härkä

text: Little Bighornin verilöylyn jälkeen Istuvan Härän suuri intiaanileiri hajaantui, sillä metsästykseen perustuva elinkeino ei kestänyt tuhansien intiaanien yhteenliittymää. Yhdysvaltain hallitus lähetti armeijalle vahvistusjoukkoja ja aloitti intiaanien jahtaamisen. Lakotat ja heidän liittolaisensa oli tarkoitus panna kuriin suuren talvikampanjan aikana. Hallituksen määräyksestä reservaatissa asuvien Punaisen Pilven ja Täplähännän lakotojen ruoka-annoksia pienennettiin ja heidän aseensa ja hevosensa takavarikoitiin. Näin estettiin reservaatti-intiaanien mahdollinen osallistuminen tuleviin sotiin.

title: Intiaanireservaatti

text: Kanadassa asuu noin miljoona intiaania, inuitia ja métisiä, jotka kaikki luetaan nykyisin alkuperäiskansoiksi. Kanadan intiaaniasiain- ja pohjoisen kehityksen ministeriön mukaan maassa asuu vähän alle 700000 intiaania yli 600 heimokunnassa. Reservaateissa asuvien lukumäärä on ministeriön mukaan yli 360000; Kanadan tilastokeskuksen mukaan alle 300000 asuu reservaateissa. Reservaattien ulkopuolella ministeriö arvioi asuvan lähes 300000 intiaania ja lisäksi vielä noin 25000 asui kruunun mailla. Useimmat heimokunnat ovat jäsenmääriltään pieniä. Vain kymmenellä prosentilla heimokunnista on yli 2000 jäsentä. Kolmannes kaikista alkuperäiskansoista asuu maalla reservaateissa.[11]

title: Hullu Hevonen

text:
Fort Laramien sopimus takasi siouxien monille heimoille suuret maa-alueet pohjoisilta tasangoilta. Vain osa heistä otti tarjotut maat vastaan. Oglalain, brulèin, minneconjoun ja hunkpapain poliittiseksi johtajaksi nousikin 1870-luvun alkuvuosina Istuva Härkä, joka pyrki kaikin keinoin saamaan pohjoisten tasankojen heimot yhdistymään Yhdysvaltoja vastaan. Hullu Hevonen ja monet nuoret päälliköt antoivat täyden tukensa Istuvalle Härälle, mutta vanhemmat siouxien johtomiehet eivät olleet halukkaita uusiin sotiin. Siouxien pyhällä maalla mustilla vuorilla tapahtuneet kultalöydöt vuonna 1874 aloittivat kuitenkin tapahtumaketjun, joka vääjäämättä johti uusiin sotiin. Hallituksen joukkoja, joihin oli yhdistynyt pawneita, croweja, arikaroja sekä itäisiä shoshoneita, kerääntyi yhä enemmän Wyomingin ja Montanan alueille tarkoituksenaan laittaa kuriin siouxit, cheyennet ja arapahot, joitten niskurointi purkautui yhä lisääntyvinä kahakoina Mustien vuorten ympärillä.
Intiaaneilla oli kuitenkin keinonsa vältellä sotaa. He siirtyivät reservaateistaan ja kullankaivajien tieltä tasangoille metsästämään niitä vähiä biisoneita, joita oli jäljellä. Tällainen menettely oli hyväksytty Fort Laramien sopimuksessa, ja tarkoitukseen oli varattu suurehko alue niin Wyomingista kuin Montanastakin. Intiaaniasiainvirasto ei katsonut tarpeelliseksi noudattaa kirjoitettuja sopimuksia, vaan antoi vuoden 1875 joulukuussa käskyn, että kaikkien tasangoilla metsästävien intiaanien oli välittömästi palattava reservaatteihinsa. Osa intiaaneista päätti olla noudattamatta kehotusta, eikä tieto myöskään tavoittanut kaikkia reservaateistaan poistuneita. Kun Yhdysvaltain sotilasyksiköt vuoden 1876 alkukuukausina alkoivat jäljittää tasangoille hajaantuneita intiaaneja, piti Istuva Härkä suuren neuvottelun, jonka sisältö voidaan tiivistää yhteen painavaan lauseeseen:

title: Cheyennet

text: Vuonna 1868 Washita-joen taistelussa Yhdysvaltojen armeija kävi everstiluutnantti George Armstrong Custerin johdolla reservaatissa eläneiden rauhanomaisten cheyennien kimppuun; 103 intiaania surmattiin, enimmäkseen naisia ja lapsia. Surmattujen joukossa oli myös päällikkö Musta Kattila, joka oli selvinnyt hengissä Sand Creekistä ja oli yrittänyt kaikesta huolimatta elää rauhassa valkoisten kanssa.

title: Seminolisodat

text:
Seminolit kaappasivat amerikkalaisen laivan Floridassa 1817 ja tappoivat laivan miehistön. Tämä johti siihen, että Yhdysvallat hyökkäsi Floridaan. Amerikkalaiset polttivat intiaanien kyliä ja valtasivat Espanjan linnoitukset alueella. Espanja ei kuitenkaan julistanut sotaa, vaan tyytyi pelkkiin vastalauseisiin. Samaan aikaan Yhdysvaltojen ulkoministeri John Quincy Adams neuvotteli Floridan ostamisesta espanjalaisilta. Espanjalaiset luovuttivat alueen 1819, kun Yhdysvallat lupasi luopua vaatimuksistaan Texasiin ja muihin Espanjan Amerikan alueisiin. Seminolit kuitenkin pitivät Floridaa omanaan, joten Yhdysvaltain tuli joko ostaa tai vallata se.
Yhdysvallat päätti 1823 siirtää seminolit Floridan sisäosiin 16 000 km² kokoiseen reservaattiin. Seminolit puolestaan suostuivat käännyttämään alueilleen pakenevat orjat ja sallivat teiden rakennuksen maittensa läpi. Seminoleille tuli kuitenkin suuria vaikeuksia reservaatin sisällä, sillä heidän piti rakentaa kaikki uudestaan. Seminolit alkoivat muuttaa takaisin vanhoille alueilleen ja Yhdysvallat piti tätä uhkana. Valkoisen talon uudeksi isännäksi noussut Andrew Jackson päätti anastaa seminolien maat pakkokeinoin, ja siirtää intiaanit Mississippin länsipuolelle. Seminolit kuitenkaan eivät halunneet muuttaa mailtaan ja välikohtauksia amerikkalaisten kanssa esiintyi.


query: Kuka Honoré Daumier oli?

title: Honoré Daumier

text: Honoré Daumier (26. helmikuuta 1808 Marseille – 10. helmikuuta 1879 Valmondois, Val-d'Oise) oli ranskalainen vedostaja, pilapiirtäjä, taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän opiskeli litografian laattojen tekemistä ja alkoi pian kaivertaa näitä musiikkikustantamoille. Hän myös työsti nimettömiä kuvituksia ja mainoslehtisten koristepiirroksia. Kun Ranskassa alkoi ilmestyä pilalehti La Caricature, Daumier liittyi sen toimittajakuntaan.

title: Honoré III

text: Honoré meni naimisiin Maria-Caterina di Brignole-Salen (k. 1813) kanssa vuonna 1751. He saivat sai kaksi lasta, tulevan ruhtinaan Honoré IV:n, ja Joseph Grimaldin (10. syyskuuta 1763 - 28. kesäkuuta 1816). Pariskunta erosi vuonna 1770, ja Marie-Catherine avioitui prinssi de Condén kanssa vuonna 1798.

title: Heinäkuun vallankumous

text: Opposition ajatusmaailma tulee jälkipolville hyvin esille pilapiirtäjä Honoré Daumierin piirroksissa. Radikaali "La Caricature" -lehti julkaisi vuosina 1831-1835 sarjan armottomia pilapiirroksia, joissa Daumier syytti hallitsijaa halpamaisuudesta, omahyväisyydestä ja armottomasta kovuudesta köyhää kansaa kohtaan. Osansa saivat myös virkamiehet, ministerit ja suurliikemiehet. Daumier joutui piirrostensa takia vankilaan ja lehti lakkautettiin.

title: Honoré IV

text: Honoré IV (17. toukokuuta 1758 Monaco – 16. helmikuuta 1819 Pariisi) oli kuudes Monacon ruhtinas 12. maaliskuuta 1795 – 16. helmikuuta 1819. Hän oli Honoré III:n ja Maria-Caterina di Brignole-Salen ainoa poika. Vallankumouksen jäljiltä Monaco oli ollut Ranskan hallinnassa vuodesta 1793. Napoleonin kukistumisen jälkeen, Wienin kongressin päätöksellä hän otti Monacon hallintaansa 1814. Samalla Monacosta tehtiin Sardinian kuningaskunnan protektoraatti.

title: Jean Marcel Honoré

text: Honoré syntyi Saint-Brice-en-Coglèsissa ja oli kardinaali vuodesta 2001. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua uuden paavin valintaan vuonna 2005, sillä kardinaalit menettävät äänestämisoikeutensa heti täytettyään 80 vuotta; Honorélla tämä raja oli ylittynyt elokuussa 2000.

title: Honoré V

text: Honoré V (13. tai 14. toukokuuta 1778 Pariisi – 2. lokakuuta 1841) oli seitsemäs Monacon ruhtinas. Honoré V, koko nimeltään Honoré Gabriel Grimaldi, oli ruhtinas Honoré IV:n ja Louise Felicite Victoire d'Aumontin vanhin poika. Koska hän kuoli naimattomana ja ilman perillisiä, häntä seurasi valtatistuimella hänen veljensä Florestan I.

title: Helene Schjerfbeck

text: Syksystä 1913 alkaen Schjerfbeckin teoksia alettiin nähdä useammin. Gösta Stenman järjesti myös Schjerfbeckin ensimmäisen yksityisnäyttelyn 1917, jossa oli esillä 159 teosta. Myös Einar Reuter alkoi vaikuttaa hänen elämäänsä 1915 alkaen. Näihin aikoihin Schjerfbeck alkoi myös saada lisää kosketusta moderniin taiteeseen. Hän näki Helsingissä muun muassa Cézannen, Paul Gauguinin, Henri Matissen ja Othon Frieszin teoksia. Kirjojen ja lehtien välityksellä hän kiinnostui myös Vincent van Goghista, Honoré Daumieristä ja Constantin Guysista.

title: Honoré IV

text: Honoré IV meni naimisiin Louise Félicité Victoire d'Aumont Mazarinin kanssa Pariisissa 15. heinäkuuta 1777. Pariskunta erosi vuonna 1798. Heillä oli kaksi poikaa, Monacon ruhtinaat Honoré V (1778 - 1841) ja Florestan I (1785 - 1856)

title: Eduard Fuchs

text: Fuchs muutti 1900-luvun alussa Berliinin, jossa toimitti sosialistista sanomalehteä nimeltä "Vorwärts". Seuraava vuonna hän aloitti kuusiosaiseksi laajenneen sarjansa, "Sittengeschichte", moraalikäytännöistä. Sarjan viimeinen osa ilmestyi vuonna 1912. Fuchs muutti Egyptiin taiteilija Max Slevogtin kanssa juuri ennen ensimmäisen maailmansodan alkua 1914. Sodan aikana Fuchs oli pasifisti, ja sodan jälkeen Lenin laittoi hänet johtamaan vankien vaihtokauppaa Saksan kanssa. Fuchs olikin Kominternin johtajia Berliinissä 1919. Hän oli kiinnostunut karikatyyreistä, joten hän myös tutki ranskalaisen pilapiirtäjän Honoré Daumieria, josta kirjoitti myös kolmiosaisen catalogue raisonnén. Fuchs erosi puolueesta 1929, kun siitä oli erotettu monia sen vahvoja kannattajia. Ranskaan Fuchs muutti 1933, kun Adolf Hitler nousi valtaan Saksassa.

title: Taiteen väärentäminen

text: Maailmalla eniten väärennettyjä taiteilijoita ovat Jean-Baptiste Camille Corot, Honoré Daumier, Vincent van Gogh, Auguste Rodin, Frederic Remington, Kazimir Malevitš, Amedeo Modigliani, Maurice Utrillo ja Salvador Dalí. Lisäksi paljon on väärennetty Pablo Picasson, Marc Chagallin, Salvador Dalín ja Andy Warholin grafiikkaa.

title: Honoré Jacquinot

text:
Honoré Jacquinot (1. elokuuta 1815 – 22. toukokuuta 1887) oli ranskalainen lääkäri ja lintutieteilijä.
Jacquinot purjehti vanhemman veljensä, meriupseeri Charles Hector Jacquinotin kanssa "La Zelee" -laivalla Jules Dumont d'Urvillen johtamalla, Oseaniaan suuntautuneella "Astrolabe"-tutkimusmatkalla 1837–1840. Honoré Jacquinot toimi matkan luonnontieteilijänä. Hän kuvaili ja nimesi yhdessä toisen eläintieteilijän, Jacques-Bernard Hombronin kanssa suuren määrän eläimiä, muun muassa 15 nilviäislajia ja linnuista muun muassa laulukaijan ("Geoffroyus heteroclitus") ja keltasilmäpingviinin ("Megadyptes antipodes").

title: Honoré I

text: Honoré avioitui sukulaisensa Isabella Grimaldin (k. 1583) kanssa 1545. He saivat 4 poikaa;

title: Elonkorjuu (maalaus)

text: Collin teki paljon opintomatkoja. "Elonkorjuu"-maalauksesta on löydetty, kuten Collinin taiteesta yleensäkin, yhtymäkohtia ranskalaisen Honoré Daumier´n tuotantoon. Tämän maalauksen yhteydessä on viitattu myös Venäjän avantgarde-taiteelle ominaisiin piirteisiin, joissa kubismi ja ekspressionismi saa polttoaineensa kansanomaisista aiheista. Vuonna 1912 Collin oli Pariisissa Paul Serusierin oppilaana. Tällöin hän perehtyi paremmin niin kubismiin kuin Cézannenkin taiteeseen.

title: Ranska

text: Romantiikan ajan merkittäviä kuvataiteilijoita olivat Théodore Géricault ja Eugène Delacroix.[105] Heidän jälkeensä taide kehittyi realistisemmaksi muun muassa Barbizonin koulukunnan vaikutuksesta.[106] Realismin kärkihahmoja olivat Gustave Courbet ja Honoré Daumier.[107] Impressionismin kehittäjät olivat enimmäkseen ranskalaisia, kuten Claude Monet, Edgar Degas, Pierre-Auguste Renoir ja Camille Pissarro.[108] 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Ranskasta oli tullut taiteen keskus, ja sinne muuttivat monet taiteilijat, kuten espanjalainen Pablo Picasso. Samaan aikaan Pariisissa maalasivat myös Toulouse-Lautrec, Paul Gauguin ja Paul Cézanne.[109] Pariisin avantgardepiireissä syntyi myös 1900-luvun alussa kubismi.[110]

title: Mies telkien takana

text: Mies telkien takana on ranskalaisen taiteilijan Honoré Daumierin ajoittamaton lyijykynätyö. Kooltaan tämä työ on 32,5×24,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.

title: Honoré II

text: Honoré myös laajensi vanhan genovalaisen linnoituksen nykyiseksi Monacon kuninkaalliseksi palatsiksi.

title: Honoré II

text: Honorén isä, Hercule (24. syyskuuta 1562 – 21. marraskuuta 1604), murhattiin Honorén ollessa kuuden vanha ja hänen ensimmäiset hallitusvuotensa vuotensa kuluivat hänen setänsä, Val di Taro prinssin, Frederico Landin johtaman holhousneuvoston alaisuudessa.

title: Honoré I

text: Honoré oli nuorin Lucien Grimaldin (1487-1523) ja Jeanne de Pontevès-Cabanes neljästä lapsesta, ja ainoa poika, joka eli aikuisikään. Isänsä murhan jälkeen hänestä tuli Monacon herra 9 kuukauden ikäisenä. Honorén ollessa alaikäinen toimi Monacon valtionhoitajana aluksi hänen setänsä Augustine Grimaldi (1482-1532). Huolimatta ongelmista ja Ranskan avuttomuudesta suojella Monacoa Honorén isä oli vannonut uskollisuuttaan Ranskalle ja sen kuninkaalle, Frans I:lle. Augustine Grimaldi kuitenkin katkaisi tämän suhteen, ja vuonna 1524 hän vannoi uskollisuudenvalan Espanjan keisarille, Kaarle V:lle. Monacosta tuli Espanjan suojelualue, jossa oli espanjalainen varuskunta, ja se pysyi sellaisena vuoteen 1641. Ratkaisu oli taloudellisesti hyvin raskas, ja Monacon talous olikin koko tuon ajan köyhyyskierteessä. Espanja kuitenkin suojeli Monacoa sen italialaisilta vihollisilta, ja ruhtinaskunta välttyi toistuvilta miehityksiltä ja valloituksilta, joihin monet muut pienet eurooppalaiset ruhtinaskunnat sortuivat.

title: Honoré Daumier

text: Daumierin ura jakaantuu kahtia: vuosina 1830–1847 hän oli pilapiirtäjä, graafikko ja kuvanveistäjä, kun taas vuosina 1847-1871 impressionistinen taiteilija. Häneltä on säilynyt lähes neljätuhatta litografiaa ja neljätuhatta piirrosta.[1]. Taidemaalarina Daumier oli yksi varhaisista naturalisteista, mutta ei saavuttanut menestystä elinaikanaan. Hän oli kuollessaan sokeutunut.

title: Caroline Honoré

text: Honoré voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1993 ja 1996. Hän paransi heinäkuussa 1993 Annecyssa Ranskan ennätystä kahdesti samassa kilpailussa: ensin tulokseen 13,51 m ja sitten tulokseen 13,65 m. Jälkimmäinen säilyi Ranskan ennätyksenä seuraavan vuoden kesäkuuhun saakka. Uransa pisimmän hypyn 13,84 m Honoré teki vuonna 1999. Hän edusti seuratasolla Stade Clermontois'ta. Hän oli pituudeltaan 171-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 56 kiloa.

title: Honoré II

text: Espanjan joukot vuonna olivat miehittäneet Monacon 1605. Monacon asukkaita oli kielletty kantamasta aseita, ja Honoré sekä kaksi hänen siskoaan vietiin Milanoon. Holhousneuvosto yritti päästä espanjalaisista eroon, mutta miehitys kesti vuoteen 1614, ja Espanja vaikutti Monaconn asioihin vuoteen 1633, jolloin se tunnusti Honorén ruhtinaaksi.

title: Honoré II

text: Honoré haudattiin Monacon Pyhän Nikolauksen katedraaliin.

title: Honoré Daumier

text: Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Ranskalaiset pilapiirtäjät Luokka:Sokeat henkilöt Luokka:Vuonna 1808 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet

title: Honoré I

text: Vakavien kriisien ja sotien jälkeen Honorén hallituskausi oli melko rauhallinen. Sopimusten turvatessa ulkoisen rauhan, Honoré keskittyi lähinnä remontoimaan ja laajentamaan Monacon palatsia. Matkalla Nizzaan Paavi Paavali III vieraili Monacossa Honorén hallituskaudella.

title: Nadar

text: Nuorukaisen elämä Pariisissa oli ankaraa, ja hän yritti tulla toimeen monilla keinoilla: hän kirjoitti romaaneja, toimi karikatyristinä jne. Erään varakkaan ystävänsä ansiosta hän saattoi perustaa arvostetun ja laadukkaasti painetun lehden "Le Livre d’or", jonka päätoimittajaksi hän itse ryhtyi. Hänen lehteään avustivat monet ajankohdan tunnetut henkilöt, kuten Honoré de Balzac, Alexandre Dumas, Théophile Gautier ja Honoré Daumier. Lehti ei kuitenkaan ollut pitkäikäinen, sillä sen toiminta päättyi yhdeksännen numeron ilmestyttyä.

title: Honoré III

text: Honoré III, koko nimeltään Honoré Camille Léonor de Goyon de Matignon, (10. marraskuuta 1720 – 21. maaliskuuta 1795) oli Monacon ruhtinas lähes kuusikymmentä vuotta vuosina 1733-1793. Hän oli Jaakko I:n ja Luisa Ippolita de Monacon vanhin aikuisikään elänyt poika. Hänen veljensä, Antoine, oli kuollut jo puolivuotiaana.

title: Litografia

text: Kivipainannan keksi saksalainen Alois Senefelder vuonna 1798. Litografia oli 1400-luvun alun jälkeen ensimmäinen täysin uuteen menetelmään perustuva grafiikan tekniikka. Litografiasta tuli 1820-luvulla kuvitustekniikka, ja kuvataiteilijat kiinnostuivat siitä. Litografian käyttäjiä ovat olleet Francisco de Goya ja Eugène Delacroix. Honoré Daumier piirsi lähes päivittäin satiirisia kuvia pariisilaiselämästä La Caricature ja Le Charivari -lehtiin. Ainoastaan kivipiirrostekniikka teki tällaisen tuotannon mahdolliseksi. Ranskan asema litografiassa oli keskeinen koko 1800-luvun, ja se huipentui 1890-luvulla Henri de Toulouse-Lautrecin, Pierre Bonnardin ja Edouard Vuillardin tuotannossa.

title: Carl Honoré

text: Carl Honoré (s. 1967 Skotlanti) on kanadalainen toimittaja, joka luopui urastaan ja ryhtyi hitausliikkeen esitaistelijaksi.

title: Gustave Courbet

text: Courbet julkisti monumentaalisen "L‘Atelier du Peintre"-maalauksen Salon des Refusés'ssä 1855. Se oli allegoria hänen elämästään taiteilijana. 1860-luvun loppupuolella Courbet maalasi yhä eroottisempia töitä, jotka kulminoituivat naisen sukupuolielimiä esittävään "Maailman alkuperään" (1866). Töitä kiellettiin esittämästä julkisesti ja 1870 Courbet perusti Fédération des artistes-ryhmän, joka vastusti taidesensuuria. Ryhmään kuuluivat muun muassa André Gill, Honoré Daumier, Jean-Baptiste Camille Corot, Eugène Pottier, Jules Dalou ja Manet.

title: Heinäkuun monarkia

text:
Hallituksen vastustajat saivat paljon iloa vuosina 1831- 1835 ilmestyneestä "Le Caricature"- lehdestä ja erityisesti Honoré Daumierin piirroksista. Lehti ilmestyi viikottain ja sen pilapiirrokset eivät antaneet armoa hallitukselle. Välillä ministerit olivat pyykkäreitä, jotka pesivät verta Ranskan lipusta, välillä käsiteltäviksi tulivat liikemiehet, sotilaat ja tuomarit. Erityiskäsittelyn sai kuningas: ensiksi hän oli ahne Gargantua joka söi Ranskan tyhjäksi ja seuraavaksi hänen päänsä muuttui päärynäksi. Piirrostensa vuoksi Daumier joutui vankilaan ja Le Caricature lakkautettiin viranomaispäätöksellä vuonna 1835.
"Ranskan on ikävä" lausui runoilija ja poliitikko Alphonse de Lamartine. Hänet valittiin Edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 1833. Ranskan poliittinen järjestelmä aiheutti hänessä turhautuneisuutta ja syvän pettymyksen. Puheissaan hän halveksi valtion johdon kaavoihin kangistuneisuutta ja kovuutta huono-osaisia kohtaan. Hän irtisanoutui vallitsevasta järjestelmästä, joka hänen mukaansa oli pettänyt vallankumouksen. Hänen mukaansa Ranskaa johti nurkkakuntainen klikki, jolta puuttui kyky johtaa valtioita. Lamartine ilmaisi halunsa nähdä vallankumouksen toteutuvan ja kansalla oli hänen mukaansa oikeus tehdä se vaikka väkivalloin.


query: Mitä zeniitti tarkoittaa?

title: Zeniitti

text: Zeniitti [tseniitti] ( 'pään suunta' > m.ransk. zénith > ) tarkoittaa tähtitieteessä taivaan ylintä pistettä eli kohtaa, joka on suoraan katsojan pään yläpuolella.

title: Kuuilluusio

text: Kaufanin ja ROckin laajat tutkimukset vuodelta 1962 osoittivat, että oleellinen näköharhoja aiheuttava tekijä on niiden johtolankojen muuttuminen, joilla etäisyys on pääteltävissä. Horisontissa näkyvä kuu näyttää olevan maan pintaa myötäilevän näkösäteen päässä, jolloin sen edustalla melkein samassa suunnassa näkyy esimerkiksi puita tai rakennuksia, jotka kaikki osoittavat, että Kuun on oltava hyvin kaukana, kun taas Kuun ollessa zeniitissä ei tällaisia vertailukohteita ole. Monien muiden tutkijoiden kokeet ovat johtaneet samaan tulokseen: kun Maan pinnan läheisyydessäkään ei ole tällaisia vertailukohteita, Kuu näyttää horisontissakin pienemmältä. Kun taas katsojan yläpuolellakin näkyy muita kaukaisia kohteita, Kuu näyttää zeniitissäkin suuremmalta.

title: Kernin kaari

text: Kernin kaari on erittäin harvinainen halomuoto. Se on ikään kuin zeniitinympäristön kaaren ympyrämäinen jatke, joka kiertää zeniittiä vastapuolella aurinkoa.

title: Taivaanpallo

text: Taivaanrannan yläpuolella näkyvää osaa taivaanpallosta kutsutaan taivaankanneksi. Taivaanpallon havaitsijan pään päällä oleva kohta on taivaanlaki eli zeniitti ja jalkojen alla oleva, "maan sisässä" oleva suunta nadiiri.

title: Kravun kääntöpiiri

text: Nimi Kravun kääntöpiiri johtuu siitä, että antiikin aikana Aurinko oli, ollessaan siihen nähden zeniitissä, Maasta katsottuna tähtitaivaalla Kravun tähdistön suunnassa.

title: Keskileveysasteet

text: Aurinko ei paista keskileveyksille koskaan suoraan zeniitistä, mutta niillä ei myöskään ole kaamosaikaa tai yöttömiä öitä.

title: Rengastus

text: Valopaikantimia käytetään lajeilla joiden muuttomatkaa ei pystytä seuraamaan satelliittipaikantimilla. Repun lailla selkään kiinnitettävät valopaikantimet tallentavat auringon nousu- ja laskuaikoja ja kellonaikaa jolloin aurinko on zeniitissä. Tämän perusteella pystytään arvioimaan linnun sijainti kymmenien kilomterien tarkkuudella. Valopaikantimet ovat passiivisia tallentimia, eli lintu on pyydystettävä uudelleen, jotta valopaikannin saadaan takaisin.

title: Kuuilluusio

text: Mahdollinen ongelma tässä näennäisen etäisyyden teoriassa on, että vain harvat henkilöt (ehkä noin 5 %) ovat sitä mieltä, että Kuu näyttäisi horisontissa sekä suuremmalta että kaukaisemmalta. Useimmista henkilöitä (ehkä 90 %) se pikemminkin näyttää olevan sekä suurempi että lähempänä kuin ollessaan zeniitissä. (Boring, 1962, Hershenson, 1982, McCready, 1965, 1986, Restle, 1970). Lopuista useimmat sanovat, että se näyttää suuremmalta ja olevan suunnilleen samalla etäisyydellä kuin zeniitissäkin, kun taas jotkut harvat eivät havaitse kuuilluusiota lainkaan. Kuitenkin näennäiseen etäisyyteen perustuva selitys esiintyy useimmiten oppikirjoissa.

title: Zeniitti

text: Zeniitin vastakohta on nadiiri, taivaanpallon piste, joka on suoraan katsojan alapuolella.

title: Horisonttijärjestelmä

text: Kohteen korkeus ilmoitetaan asteina katsojan horisontista ja se voi saada arvoja [−90°, 90°]. Negatiiviset korkeusasteet kertovat kohteen olevan horisontin alapuolella. +90° korkeudella oleva kohde on suoraan havaitsijan yläpuolella, zeniitissä.

title: Syyspäiväntasaus

text: Syyspäiväntasaus on hetki, jolloin Aurinko siirtyy taivaanpallon pohjoiselta puoliskolta eteläiselle. Se on joko 22. syyskuuta tai 23. syyskuuta. Aurinko on silloin zeniitissä päiväntasaajalla. Käyttöyhteydestä riippuen syyspäiväntasauksella voidaan tarkoittaa joko kellonlyömää, jona Aurinko siirtyy pois kyseiseltä pallonpuoliskolta tai koko vuorokautta, jonka aikana siirtyminen tapahtuu.

title: Kauriin kääntöpiiri

text: Kauriin kääntöpiiri on leveyspiiri 23° 26′ 21,48″ astetta eteläistä leveyttä, eli sijaitsee maan akselin kaltevuuskulman etäisyydellä päiväntasaajasta. Se on eteläisin kohta, jonne Aurinko voi paistaa kohtisuoraan eli zeniitistä. Tämä tapahtuu kerran vuodessa pohjoisen pallonpuoliskon talvipäivänseisauksen aikaan joulukuussa eli silloin, kun eteläisellä pallonpuoliskolla on kesäpäivänseisaus.

title: Zeniittikaukoputki

text: Zeniittikaukoputki on tähtikaukoputki, joka on pystytetty kiinteästi niin, että se osoittaa aina suoraan ylöspäin, kohti zeniittiä.

title: Zeniitti

text: Luokka:Pallotähtitiede Luokka:Luonnonmaantiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Kassiopeia (mytologia)

text: Tapahtumien muistoksi jumalat nostivat koko perheen taivaalle tähtikuvioiksi; heidän joukossaan myös Kassiopeian. Rangaistukseksi ylimielisyydestään hänet istutettiin taivaalle tuoliin, joka kiertää zeniittiä siten, että puolet ajasta hän joutuu istumaan sillä ylösalaisin.

title: Kravun kääntöpiiri

text: Kravun kääntöpiiri on leveyspiiri noin 23,4 astetta pohjoista leveyttä eli sijaitsee maan akselin kaltevuuskulman etäisyydellä päiväntasaajasta. Se on pohjoisin kohta, jonne Aurinko voi paistaa kohtisuoraan ylhäältä eli zeniitistä. Tämä tapahtuu kerran vuodessa, kesäpäivänseisauksen aikaan kesäkuussa.

title: Päiväntasaaja

text: Päiväntasaaja on abstrakti käsite, jota ei vastaa mikään maanpiirre. Kevätpäiväntasauksen ja syyspäiväntasauksen aikana Aurinko on keskipäivällä päiväntasaajalla zeniitissä, suoraan yläpuolella. Lisäksi päivä ja yö ovat silloin samanpituiset kaikkialla maapallolla etelä- ja pohjoisnapa-alueita lukuun ottamatta eli noin 12 tuntia pitkät. Yöllä tähdet nousevat kohtisuoraan ylös taivaalle ja näennäisesti jättävät peräänsä puoliympyräjäljet, joiden keskikohta on zeniitin kautta kulkevalla taivaankaarella etelästä pohjoiseen. Maapinnan pyörimisliike on nopeinta päiväntasaajalla. Siellä maanpinnalla kehänopeus Maan akselin suhteen on runsaat 1650 km/h eli 463 m/s. Myös nopeuden aiheuttama keskipakovoima on siellä suurimmillaan, mikä on auttava tekijä avaruusaluksia ja satelliitteja matkaan lähetettäessä.

title: Kuun vaiheet

text: Kuun kasvaessa siitä on pohjoiselta pallonpuoliskolta katsottuna valaistuna sen oikea reuna, sen vähentyessä taas vasen reuna. Eteläisellä pallonpuoliskolla asian laita on päinvastoin. Päiväntasaajalta katsottuna Kuu kulkee miltei taivaan korkeimman kohdan eli zeniitin kautta, jolloin siitä on sen noustessa tai laskiessa valaistuna sen ylä- tai alareuna.

title: Rio de Janeiro (osavaltio)

text: Rio de Janeiro sijaitsee juuri Kauriin kääntöpiirin yläpuolella, joten valoisa ja pimeä aika ovat aina lähes yhtä pitkät. Koska ollaan eteläisellä pallonpuoliskolla, jouluna aurinko paistaa zeniitistä. Hämärän aikaa ei juurikaan ole.

title: Zeniitti

text: Päiväntasaajan ympäristössä Aurinko näkyy keskipäivällä zeniitin lähellä. Tarkalleen zeniitissä Aurinko voi käydä kääntöpiirillä vain kerran vuodessa: Kravun kääntöpiirillä kesäpäivänseisauksen aikaan ja Kauriin kääntöpiirillä talvipäivänseisauksen aikaan. Kravun kääntöpiirin pohjoispuolella ja Kauriin kääntöpiirin eteläpuolella Aurinko ei voi ikinä käydä zeniitissä saakka. Kääntöpiirien välisellä alueella Aurinko on zeniitissä kaksi kertaa vuodessa, leveyspiiristä riippuen eri aikaan vuotta.

title: Nadiiri

text: Nadiirin vastakohta on zeniitti.

title: Zeniittikaukoputki

text: Zeniittikaukoputken etu on se, että kiinteän pystytyksen vuoksi sen kuvakenttä on hyvin vakaa. Toisaalta sillä voi tarkkailla vain hyvin kapeaa osaa taivasta, rengasta jonka kaukoputken kuvakenttä piirtää taivaanpallolle tähtitaivaan liikkuessa Maan pyörimisliikkeen vuoksi. Zeniittikaukoputken tarkoitus onkin tehdä tarkkoja havaintoja zeniitin ympärillä näkyvien tähtien paikoista. Zeniittikaukoputket ovat usein liikuteltavia.

title: Meridiaaniympyrä

text: Jotta kohteiden deklinaatiot tai etäisyydet taivaannavasta saatiin määritetyiksi, oli observatorion kolatitudi tunnettava eli taivaannavan etäisyys zeniitistä tunnettava. Se saatiin määritetyksi sirkumpolaaristen tähtien ylimmän ja alimman kulminaation avulla. Erotus niiden lukeman välillä, jotka kiekosta saatiin putken toisaalta osoittaessa toisaalta havaittavaa tähteä, toisaalta kohti zeniittiä, oli tähden zeniittietäisyys, ja kun siihen lisättiin observatorion kolatitudi, saatiin sen etäisyys taivaannavasta. Ympyrän zeniittipisteen määrittämiseksi putki suunnattiin pystysuorasti alaspäin elohopea-altaaseen, jonka pinta oli täysin vaakasuora peili. Tällöin havaitsija näki vaakasuoran langan ja sen peilikuvan, ja kun ne yhtyivät, putki oli pystysuorassa ja kiekon lukema oli 180°+ zeniittipisteen lukema.

title: Sojuz 17

text: Laukaisu tapahtui Baikonurista Sojus U-kantoraketilla 10. tammikuuta 1975 ja paluu 9. helmikuuta 1975. Lennon nimi oli Зенит, Zeniitti.

title: Zenit-rakettiperhe

text: Zenit (, eli zeniitti) on Neuvostoliitossa kehitetty ja ukrainalaisen Južnoje-yhtiön suunnittelema ja Južmašin valmistama raskas kantoraketti.

title: Vuorovesivoima

text: Esimerkiksi Maan pinnalla Kuun aiheuttama vuorovesivoiman suunta on ylöspäin pisteessä, jossa Kuu on zeniitissä; samoin vastapisteessä, jossa Kuu on nadiirissa. Siinä, missä Kuu on horisontissa, vuorovesivoiman suunta on alaspäin; voiman vahvuus on vain puolet siitä, mitä edellä mainituissa pisteissä.

title: Kassiopeia (tähdistö)

text: Kassiopeia (latinaksi "Cassiopeia", genetiivi "Cassiopeiae") on pohjoinen tähdistö. Se on helppo löytää taivaalta sen kirkkaimpien tähtien muodostaman W-kirjaimen ansiosta. Se näkyy Suomessa ympäri vuoden, talvisin usein lähellä zeniittiä. Se on suunnilleen samalla etäisyydellä Pohjantähdestä ja pohjoisesta taivaannavasta kuin Otava, mutta vastakkaisella puolella. Linnunrata kulkee Kassiopeian halki.

title: Kevolan observatorio

text: Zeniittitornissa on aiemmin sijainnut zeniittikaukoputki, joka on suunnattu suoraan ylöspäin kohti taivaanlakea eli zeniittiä. Zeniittikaukoputkella on tehty mm. tutkimuksia maapallon navan liikkumisesta. Se on sittemmin siirretty Turun yliopistoon kuuluvaan Tuorlan observatorioon Kaarinassa.

title: Sojuz 28

text: Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 2. maaliskuuta 1978 ja paluu noin 8 vuorokautta myöhemmin, 10. maaliskuuta 1978. Lennon radiokutsu oli Zeniitti ().

title: Kauriin kääntöpiiri

text: Nimi Kauriin kääntöpiiri johtuu siitä, että antiikin aikana Auringon ollessa kääntöpiiriin nähden zeniitissä se näkyi Maasta katsottuna tähtitaivaalla Kauriin tähdistön suunnassa.


query: Mikä oli Italin asukas luku vuonna 2018?

title: Italia

text: Elokuun 2017 lopussa Italian vakinaisten asukkaiden määrä oli noin 60,5 miljoonaa[35]. Etnisesti lähes kaikki määritellään italialaisiksi, mutta rajaseuduilla on saksalais-, ranskalais-, slovenialais-, kreikkalais- ja albani-italialaisryhmiä.[17]

title: Léros

text:
Antiikin aikana Lérosta kutsuttiin Artemiin saareksi, ja se tunnettiin tämän temppelistä ("Artemis Parthenos") ja hunajastaan. Saaren ensimmäiset asukkaat saapuivat Miletoksesta. Heidän jälkeensä Lérosta ovat asuttaneet kreetalaiset, joonialaiset, bysanttilaiset ja rodoslaiset. Saaren antiikin aikainen pääkaupunki Leros sijaitsi lähellä nykyistä pääkaupunkia sen länsipuolella.
Johanniittain ritarikunta valloitti Léroksen vuonna 1314. Osmanien valtakunnan osaksi saari liitettiin vuonna 1523. Italia valloitti Léroksen ja muun Dodekanesian Kastelórizoa lukuun ottamatta vuonna 1912. Virallisesti Italia sai saaret hallintaansa Lausannen sopimuksessa vuonna 1923. Saari toimi Italian sotilastukikohtana. Italialaiset rakensivat Lakkín kaupungin (Porto Lago) 1930-luvulla.

title: Kásos

text: Italia valloitti Kásoksen ja muun Dodekanesian Kastelórizoa lukuun ottamatta vuonna 1912.[22] Italian ulkoministeri Tommaso Tittoni ja Kreikan pääministeri Elefthérios Venizélos allekirjoittivat 27. heinäkuuta 1919 sopimuksen, jossa Italia luopuisi omistuksistaan Dodekanesiassa Rodosta lukuun ottamatta. Seuraavan vuoden heinäkuussa Italian uusi pääministeri Giovanni Giolitti irtisanoutui sopimuksesta ja 10. elokuuta solmitussa Sèvresin rauhansopimuksessa Kásos jäi osaksi Italiaa.[23][7]

title: Kárpathos

text: Italia valloitti Kárpathoksen ja muun Dodekanesian Kastelórizoa lukuun ottamatta vuonna 1912. Italialaiset rakensivat komentoasemarakennuksen nykyisen Pigádian sataman länsipäähän. Nykyisin rakennus toimii oikeustalona. Italian ulkoministeri Tommaso Tittoni ja Kreikan pääministeri Elefthérios Venizélos allekirjoittivat 27. heinäkuuta 1919 sopimuksen, jossa Italia luopuisi omistuksistaan Dodekanesiassa Rodosta lukuun ottamatta. Seuraavan vuoden heinäkuussa Italian uusi pääministeri Giovanni Giolitti irtisanoutui sopimuksesta ja 10. elokuuta solmitussa Sèvresin rauhansopimuksessa Kárpathos jäi osaksi Italiaa.

title: Arkkipiispantalo

text: Arkkipiispantalo on Turussa Piispankadun ja Agricolankadun kulmatontilla sijaitseva vuonna 1887 valmistunut Turun ja Suomen arkkipiispan virka-asunto. Nykyinen rakennus on kolmas samalla tontilla sijainnut piispantalo. Vuoden 2018 kesäkuusta lähtien arkkipiispan virkaa hoitanut Tapio Luoma on talon kahdestoista asukas.

title: Tuulivoima Espanjassa

text: Espanjassa oli vuonna 2007 tuulivoimaa 345 W/asukas, kun vastaava luku oli Tanskassa 578 W, Saksassa 269 W ja Suomessa 21 W. Tilastokeskuksen mukaan Suomen väkiluku on 5,2 miljoonaa asukasta. Espanjan vuoden 2007 tuulivoimamäärä asukasta kohti vastaisi Suomessa 1 794 MW tuulivoimaa.

title: Italian jalkapallomaajoukkue

text: 1982 MM-kisojen jälkeen Italia vakiinnutti paikkansa eräänä maailman kovatasoisimmista jalkapallojoukkueista lukuun ottamatta epäonnistumista 1984 EM-kisojen karsinnoissa. Arvokilpailuissa Italia lukeutuu joka kertaa vahvimpiin ennakkosuosikkeihin ja on saalistanut lukuisia himmeämpiä mitaleita.

title: Italia olympialaisissa

text: Italia on osallistunut vuotta 1904 lukuun ottamatta jokaisiin kesäolympialaisiin sekä kaikkiin talviolympialaisiin. Maa on voittanut yhteensä 235 kultamitalia ja on kaikkien aikojen mitalitilastossa sijalla 5. Italia on myös isännöinyt olympialaisia kolmesti, kesäolympialaisia vuonna vuonna 1960 Roomassa ja talviolympialaisia vuosina 1956 Cortina d’Ampezzossa sekä 2006 Torinossa.

title: Italia

text: Italian ostovoimakorjattu bruttokansantuote vuonna 2018 on Kansainvälisen valuuttarahaston mukaan noin 2,4 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria.[1]

title: Italia talviolympialaisissa 2018

text: Italia osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti 120 urheilijaa, jotka kilpailivat 14 urheilumuodossa. Urheilijoista miehiä oli 73 ja naisia 47. Alppihiihtäjiä oli 20, maastohiihtäjiä 15, lumilautailijoita 12 sekä ampumahiihtäjiä ja taitoluistelijoita 11. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi kaukalopikaluistelija Arianna Fontana ja päättäjäisissä taitoluistelija Carolina Kostner.

title: Chálki

text: Italia valloitti Chálkin ja muun Dodekanesian Kastelórizoa lukuun ottamatta vuonna 1912. Osaksi Kreikkaa Chálki liitettiin vuonna 1948.

title: Sara Anzanello

text: Sara Anzanello (30. heinäkuuta 1980 Ponte di Piave, Italia – 25. lokakuuta 2018 Torino, Italia) oli italialainen lentopalloilija, joka pelasi ensi kertaa Italian maajoukkueessa vuonna 1998 ollessaan 17-vuotias. Vuonna 2002 hän kuului maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Vuonna 2007 Anzanello pelasi lentopallon maailmancupin kultaa voittaneessa joukkueessa. Anzanello on kuulunut mitaleja saaneisiin joukkueisiin myös FIVB:n World Grand Prixissä. Vuoden 2006 World Grand Prixissä hän oli vuoden "paras torjuja".

title: Wildfell Hallin asukas

text: Wildfell Hallin asukas () on englantilaisen kirjailijan Anne Brontën kirjoittama romaani vuodelta 1848. Romaani kertoo naisesta, joka jättää vastuuttoman alkoholistimiehensä pelastaakseen itsensä ja pienen poikansa. "Wildfell Hallin asukas" oli Brontën toinen romaani, ja se menestyi paremmin kuin hänen esikoisteoksensa "Agnes kotiopettajatar". Ensijulkaisunsa aikaan romaani kohtasi kritiikkiä muun muassa alkoholismin kuvauksestaan. Sitä kritisoitiin lisäksi naiskuvastaan, sillä romaanin nähtiin puolustavan naisen oikeutta jättää aviomiehensä. Useat myöhemmät kriitikot ovat pitäneet "Wildfell Hallin asukasta" yhtenä ensimmäisistä feministisistä romaaneista. Romaani jäi Anne Brontën viimeiseksi, sillä hän kuoli toukokuussa vuonna 1849 vajaa vuosi "Wildfell Hallin asukkaan" julkaisun jälkeen. Romaanin pohjalta on tehty kaksi televisioelokuvaa, joista ensimmäinen esitettiin vuonna 1968 ja toinen vuonna 1996.

title: Tuulivoima Euroopan unionissa

text: Vuonna 2008 eniten asukasta kohti oli tuulivoimakapasiteettia seuraavasti: Tanska 589 W/asukas, Espanja 405W/asukas ja Saksa 291 W/asukas.

title: Italia Eurovision laulukilpailussa

text: Italia on voittanut Eurovision laulukilpailun kahdesti. Parhaan pistemäärän maalle toi vuoden 2018 edustaja Ermal Meta & Fabrizio Moro kappaleella "Non mi avete fatto niente". Pisteitä maa keräsi 308 sijoittuen loppukilpailun viidenneksi.

title: Työeläke

text: Sosiaali- ja terveysministeriö vahvistama elinaikakertoimen vuodelle 2018 on 0,96102. Nyt vahvistettu elinaikakerroin pienentää vuonna 1956 syntyneiden vuonna 2018 tai sen jälkeen alkavia työeläkelain mukaisia vanhuuseläkkeitä noin 3,9 prosenttia. Elinaikakerroin pienentää myös vuonna 2018 myönnettäviä työeläkelakien mukaisia työkyvyttömyyseläkkeitä lukuun ottamatta niihin sisältyvää tulevan ajan eläkkeen osuutta, johon elinaikakerrointa ei sovelleta.[22]

title: Uusiutuva energia Saksassa

text: Saksan tuotantokapasiteetti oli vuonna 2008 aurinkolämpöä (aurinkolämmitys) 96 W/asukas ja aurinkosähköä (aurinkokennot) 65 W/asukas. Vastaavasti asukasta kohti aurinkolämmitys Tanska 55 ja Suomi 3 ja aurinkokennoissa Tanska 0,6 ja Suomi 1.

title: UEFA:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018 – Lohko G

text: Lohko G UEFA:n karsinnoissa jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018 oli yksi yhdeksästä karsinnoissa vuoden 2018 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin. Lohkossa pelasivat Albania, Espanja, Israel, Italia, Liettua ja Makedonia. Espanja eteni lohkovoittajana lopputurnaukseen ja Italia pääsi lohkokakkosena jatkokarsintaan.

title: Italia

text: Nykyinen Italian alue on ollut muinoin Rooman valtakunnan ydinaluetta. Imperiumin hajottua vuonna 476 alue jakautui lukuisiin pieniin ruhtinaskuntiin. Italian valtio perustettiin 1861. Italia on sekä EU:n että Naton perustajajäsen.

title: Savonlinna

text: Vuoden 2010 laskelmien mukaan asukaskohtainen hiilijalanjälki oli Savonlinnassa Etelä-Savon pienin: 6400CO2-ekv./asukas. Laskelmissa on huomioitu muun muassa lämmitys, sähkön kulutus, teollisuuden ym. polttoaine, liikenne ja maatalous. Savonlinnaan myöhemmin liittyneissä kunnissa asukaskohtaiset hiilijalanjäljet olivat seuraavanlaiset: Kerimäki 8400CO2-ekv./asukas ja Punkaharju 13900CO2-ekv./asukas. Etelä-Savossa keskimääräinen hiilijalanjälki oli 9600CO2-ekv./asukas. Suomalaisten keskimääräinen hiilijalanjälki oli 13900CO2-ekv.[26]

title: Italian naisten jalkapallomaajoukkue

text: EM-kisoissa Italia on parhaimmillaan sijoittunut toiseksi. Vuonna 1984 se hävisi välierissä Ruotsille eikä silloin pelattu pronssiottelua. Vuonna 1987 Italia voitti pronssiottelussa Englannin 2–1. Vuonna 1989 joukkue hävisi pronssiottelussa Ruotsille jatkoajan jälkeen 1–2 ja vuonna 1991 Tanskalle varsinaisella peliajalla 1–2. Vuonna 1993 Italia pääsi finaaliin, jossa se hävisi Norjalle 0–1. Vuonna 1995 Italian tie katkesi puolivälieriin. Vuonna 1997 Italia pääsi jälleen finaaliin, jossa Saksa oli parempi maalein 0–2. Vuosien 2001 ja 2005 EM-kisoissa Italia ei selviytynyt jatkoon alkulohkoistaan kahdeksan joukkueen lopputurnauksessa. Vuoden 2009 EM-turnauksessa, johon osallistui 12 joukkuetta, voitti Italia alkulohkossaan Englannin 2–1 ja Venäjän 2–0 sekä hävisi Ruotsille 0–2. Italia selviytyi puolivälieriin, joissa se hävisi Saksalle 1–2. Vuoden 2013 EM-kisoissa Italia selviytyi alkulohkostaan kakkosena jatkoon pelattuaan Suomen kanssa tasan 0–0, voitettuaan Tanskan 2–1 sekä hävittyään emäntämaa Ruotsille 1–3. Puolivälierissä Italia hävisi Saksalle 0–1. Vuoden 2017 EM-kisoissa Italia jäi alkulohkoon hävittyään sekä Venäjälle että Saksalle 1–2 ja voitettuaan Ruotsin 3–2.

title: Italia talviolympialaisissa 2018

text: Italia saavutti kisoissa kolme kulta-, kaksi hopea- ja viisi pronssimitalia. Se sijoittui mitalitilastossa 12:nneksi.

title: Dodekanesia

text: Kun Italian ja Turkin sota alkoi 22. syyskuuta 1911 Libyassa, saaret julistautuivat itsenäiseksi nimellä Dodekanesian federaatio. Uusi itsenäinen Dodekanesian valtio joutui kuitenkin Italian alaisuuteen. Italia miehitti koko Dodekanesian vuonna 1912 lukuun ottamatta pientä Kastelórizoa,[3] joka joutui myöhemmin Ranskan alaisuuteen. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Kreikan pääministeri Elefthérios Venizélos ja Italian ulkoministeri Tommaso Tittoni allekirjoittivat 27. heinäkuuta 1919 sopimuksen, jossa Italia luopuisi omistuksistaan Dodekanesiassa Ródosta lukuun ottamatta. Seuraavan vuoden heinäkuussa Italian uusi pääministeri Giovanni Giolitti irtisanoutui sopimuksesta ja 10. elokuuta solmitussa Sèvresin rauhansopimuksessa Dodekanesia jäi osaksi Italiaa.[4]

title: Azeglio Vicini

text: Azeglio Vicini (20. maaliskuuta 1933 Cesena, Italia – 30. tammikuuta 2018 Brescia, Italia) oli italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

title: Soudun maailmanmestaruuskilpailut 2018

text: Soudun maailmanmestaruuskilpailut 2018 järjestettiin Plovdivissa, Bulgariassa 9.–16. syyskuuta 2018. Ohjelmassa oli paraluokat mukaan lukien 29 lajia. Mitaleille ylsi 28 maata. Italia, Yhdysvallat, Saksa ja Ranska saavuttivat kukin kolme kultamitalia.

title: Uuden Musiikin Kilpailu 2018

text: Uuden Musiikin Kilpailu 2018 järjestettiin 3. maaliskuuta 2018 Espoo Metro Areenalla, jossa kolmesta kappaleesta valittiin yleisöäänestyksen ja kansainvälisten raatien yhteistuloksella Suomen edustuskappale vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa. Kansanväliset raadit olivat vuonna 2018 Portugali, Islanti, Iso-Britannia, Italia, Sveitsi, Norja, Ranska ja Viro.

title: Degrowth

text: Kasvukritiikkiä on esiintynyt myös mm. YK:n vuoden 1996 inhimillisen kehityksen raportissa (Human Development Report), joka erittelee viisi "epätaloudellista" (uneconomic) talouskasvun muotoa:Perinteisesti liikkeen vahvimpia alueita ovat Italia, Espanja ja Ranska. Ranskassa on myös kasvuttomuutta ajava puolue, Parti pour la décroissance, joka osallistui vaaleihin ensimmäistä kertaa vuoden 2009 eurovaaleissa . Euroopan parlamentissa järjestetään EU-instituutioiden ensimmäinen Post-Growth 2018 -konferenssi syyskuussa 2018. Akateemista tutkimusta esitteleviä Degrowth-konferensseja järjestetään kahden vuoden välein vaihtuvissa kaupungeissa. Vuonna 2018 Degrowth-konferenssi järjestetään Ruotsin Malmössä.

title: Perttu Näsänen

text: Näsänen debytoi Nuorten näyttelyssä vuonna 1966. Hän osallistui lukuisiin suomalaisiin yhteisnäyttelyihin 1960-luvulta 1980-luvulle sekä suomalaisen taiteen esittelyihin ulkomailla (esim. Italia 1968, Saksa 1969, Tšekkoslovakia 1979) ja kansainvälisiin näyttelyihin Suomessa (esim. 1968, kansainvälinen realistisen taiteen näyttely Realisti 78) ja ulkomailla (esim. Sao Paulon biennale 1969, Pariisin biennale 1971). Näsäsen teoksia on 1990-luvulta alkaen ollut esillä useissa retrospektiivisissä näyttelyissä (esim. Pohjolan 60-luku Reykjavikissa 1990, Harkonmäki-kokoelman 70- ja 80-lukujen taiteen esittely 1991, suomalaisen 1960–1970-lukujen taiteen esittely Hämeenlinnan taidemuseossa 2018).

title: Leipsoí

text: Italia valloitti Leipsoín ja muun Dodekanesian Kastelórizoa lukuun ottamatta vuonna 1912. Saksalaiset miehittivät saaren vuonna 1943 ja vuonna 1945 Britannia otti Leipsoín hallintaansa. Osaksi Kreikkaa saari liitettiin vuonna 1948.

title: Tílos

text: Osmanien valtakunta valloitti saaren vuonna 1522. Italia valloitti Tíloksen ja muun Dodekanesian Kastelórizoa lukuun ottamatta vuonna 1912. Saksa miehitti saaren vuonna 1943 ja Kreikkaan saari liitettiin vuonna 1948.

title: Kalle Asukas

text: Asukas voitti henkilökohtaisen Suomen mestaruuden vuonna 1957. Parikilpailun SM-kultaa hän voitti vuonna 1947 Toivo Hartmanin sekä vuosina 1948 ja 1949 Ossi Vuorion parina. Joukkuemestaruuden hän voitti Keila-Poikien joukkueessa vuosina 1953, 1957 ja 1963. Hän edusti myös Helsingin Kullervoa ja Keila-Kalleja ja toimi KePo:n ja KK:n puheenjohtajana.


query: Mikä on Heinolan asukasluku?

title: Heinola

text: Vuoden 2017 lopussa Heinolassa oli 19 128 asukasta, joista 17 166 asui taajamissa, 1 762 haja-asutusalueilla ja 200 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Heinolan taajama-aste on 90,7 %.[3] Heinolan taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:[4]

title: Heinolan reenjalas

text: Heinolan reenjalas on toistaiseksi maailman vanhin jalas. Se löytyi Heinolan Viikinäisistä vuonna 1934 noin 13 km Heinolan keskustasta pohjoiseen. Löytöpaikan läheltä noin 100 metrin päästä löydettiin Harakkalahden asuinpaikka, jota tutkittiin vuonna 2005) . Jalas on näytteillä Kansallismuseossa ja luetteloitu Museoviraston kokoelmissa numerolla KM 9882. Se ajoitetaan mesoliittiselle kivikaudelle. Jalas on kuvattuna myös Heinolan maalaiskunnan vaakunassa.

title: Lahti–Heinola-rata

text: Lahti–Heinola-rata on Suomen rataverkkoon kuuluva rataosuus, joka on valmistunut vuonna 1932. Tällöin rakennettiin myös Heinolan rautatiesilta, joka on nykyisin yksi Heinolan nähtävyyksistä. Radalla oli aikoinaan sekä henkilö- että tavaraliikennettä, mutta henkilöliikenne radalla lakkautettiin vuonna 1968 ja nykyisin rata on ainoastaan tavaraliikenteen käytössä. Heinolassa radalta on pistoraideyhteydet Rautsaloon ja Hevossaareen.

title: Heinolan pitäjänkirkko

text: Heinolan pitäjänkirkko (vuoteen 2007 Heinolan maaseurakunnan kirkko) on Heinolan kaupungin kahdesta kirkosta vanhin. Kirkko sijaitsee entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylässä Vanhan hautausmaan laidalla. Puinen tasavartinen ristikirkko on valmistunut vuonna 1755. Heinolan kaupunki ja maalaiskunta yhdistyivät 1997, jolloin kaupunki- ja maaseurakunta muodostivat seurakuntayhtymän. Vuonna 2007 molemmat seurakunnat lakkautettiin ja perustettiin nykyinen Heinolan seurakunta. Seurakuntien yhdistymiseen asti kirkko tunnettiin Heinolan maaseurakunnan kirkkona.

title: Antti Heinola

text: Heinola nousi Helsingin Jalkapalloklubin edustusjoukkueeseen kaudella 1991. Hän voitti HJK:ssa mestaruuden 1992 ja SM-pronssia kolmena seuraavana kautena. Heinola siirtyi talvella 1996 Alankomaihin Eerste divisiessä pelanneeseen FC Emmeniin. Heinola pelasi Emmenissä kahdella kaudella, pelaten välissä kesällä HJK:ssa neljässä ottelussa, kunnes siirtyi samassa sarjassa pelanneeseen Heracles Almeloon 1997 ja sieltä Englannin 1. divisioonan Queens Park Rangersiin 1998. Heinola pelasi Englannissa kolme vuotta, mutta hän kärsi tuona aikana paljon loukkaantumisista. Queens Park Rangersista Heinola palasi takaisin Helsingin Jalkapalloklubiin 2001. Hän pelasi HJK:ssa kolme kautta ennen uransa lopettamista ja voitti mestaruuden 2002 ja 2003 sekä hopeaa 2001. Heinola pelasi uransa aikana yhteensä 172 pääsarjatason ottelua ja teki niissä 7 maalia.

title: Heinola

text: (Heinolan kaupunkiseurakunta) (Heinolan maaseurakunta) (Heinolan kaupunki)

title: Heinolan maalaiskunta

text: Heinolan maalaiskunnan asukasluku ennen kuntaliitosta oli noin 8 000 henkeä.

title: Heinola

text: Heinolan kaupunkiseurakunta (yhdistetty Heinolan maaseurakunnan kanssa Heinolan seurakunnaksi 2007) Heinolan maaseurakunta (yhdistetty Heinolan kaupunkiseurakunnan kanssa Heinolan seurakunnaksi 2007)

title: Baranavitšy

text:
Kaupungilla on useita ystävyyskaupunkeja, joihin kuuluu Heinola.
Ensimmäinen maininta "Baranowicze"-nimisestä kylästä on vuodelta 1706. Tuolloin kylä oli puolalaisen "Rozwadowskin" suvun yksityisomaisuutta. Puolan jaoissa kaupunki siirtyi keisarilliselle Venäjälle. Vuonna 1870 siitä tuli merkittävä Varsova—Moskova- ja Vilna—Lviv-ratojen välietappi. Väkiluku alkoi nopeasti kasvaa, vuonna 1883 asukkaita oli jo lähes 2 000 ja 1897 jo 4 600, joista noin puolet juutalaisia. Puolan–Neuvosto-Venäjän sodassa kaupunki siirtyi takaisin Puolan haltuun, jolloin se sai myös kaupunkioikeudet. Vuonna 1921 asukasluku oli jo yli 11 000, joista 67 % puolalaisia ja loput pääasiassa valkovenäläisiä, puolalaisia ja venäläisiä. Vuoteen 1939 mennessä asukasluku kasvoi lähes 30 000:een.

title: Heinola

text: Heinolan vesistöihin kuuluu monia järviä, joista suurimmat ovat Ruotsalainen ja Konnivesi. Ne kuuluvat Kymijoen vesistöön. Heinolan keskustaajama sijaitsee Ruotsalaisen ja Konniveden välillä olevan Kymijoen Jyrängönvirran varrella. Ruotsalaisesta on yhteys Päijänteeseen. Järvien ohella Heinolan luonnonmaisemaa hallitsevat havu- ja sekametsät.

title: Heinolan kirkko

text: Heinolan kirkko (aiemmin Heinolan kaupunginkirkko) pienellä mäellä Heinolan kaupungin keskustassa on Heinolan seurakunnan pääkirkko ja entinen Heinolan kaupunkiseurakunnan kirkko. Puinen pitkänomainen kahdeksankulmainen kirkkorakennus on valmistunut vuonna 1811. Sen rakentaja on ruoveteläinen Mats Åkergren.

title: Heinola

text: Heinolan maalaiskunta ja Heinolan kaupunki yhdistyivät vuoden 1997 alussa. Entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylää kutsutaan edelleen Heinolan kirkonkyläksi.

title: Heinolan Sanomat

text: Heinolan Sanomat oli Heinolassa vuosina 1905–1939 ilmestynyt sanomalehti. Vuosina 1912–1918 sen nimenä oli Uusi Heinolan Sanomat..

title: Päijät-Hämeen käräjäoikeus

text: Heinolan käräjäoikeus lakkautettiin 2008. Käräjäoikeuden tuomiopiiriin kuuluneet Heinola, Hartola ja Sysmä liitettiin Päijät-Hämeen käräjäoikeuteen ja Mäntyharju sekä Pertunmaa liitettiin Mikkelin käräjäoikeuden tuomiopiiriin. Heinolaan jäi kuitenkin käräjäoikeuden kanslia ja istuntopaikka. Heinolan kanslia ja istuntopaikka lakkautettiin helmikuussa 2015, jolloin toiminnat ja Heinolassa ollut henkilökunta siirrettiin Lahteen.

title: Heinola

text: KesäHeinola 2011 on kaksi viikonloppua käsittävä uusi kaupunkikulttuuritapahtuma Heinolassa. Vuodesta 2013 alkaen on järjestetty kansainvälinen jäänveistotapahtuma Heinolan jääfestivaali. Kesäisin rantapuistossa järjestetään Heinolassa Jyrää -ilmaiskonsertteja. Kaupungissa järjestetään kesäisin myös Heinolan Valot -konsertti.

title: Heinolan seutukunta

text: Heinolan seutukunta (vuoteen 2001 Itä-Hämeen seutukunta) oli yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsi Etelä-Suomen läänissä, Päijät-Hämeen maakunnassa. Siihen kuului kolme kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero oli 072. Asukasluku vuodenvaihteessa 2008-2009 oli 28  530. Seutukunta lakkautettiin vuoden 2010 alussa, ja kaikki sen kunnat siirtyivät osaksi Lahden seutukuntaa.

title: Heinola (Kokkola)

text: Heinola on pienalue Kokkolassa. Heinolassa sijaitsee muun muassa sisustus- ja rakennustarvikemyymälöitä. Kokkolan Citymarket avasi ovensa Heinolassa 11. huhtikuuta 2013.

title: Vierumäki (Heinola)

text: Vierumäki on kylä/kaupunginosa ja taajama Heinolan kaupungin eteläosassa. Asukkaita Vierumäellä on noin 900–1 000. Vierumäeltä on matkaa Heinolan keskustaan noin 13 kilometriä ja Lahteen 25 kilometriä. Sen lähikyliä ovat Vuolenkoski Iitissä, Myllyoja Heinolassa, Mäkelä Nastolassa) ja Urajärvi Asikkalassa.

title: Heinolan kirkonkylä

text: Heinolan kirkonkylän asuinalueita ovat Pirttiniemi, Rautvuori, Suokannas, Isiäinen ja Vuohkallio. Alueella sijaitsee muun muassa anniskeluravintola, huoltoasema ja ruokakauppa, jonka yhteydessä on asiamiesposti. Lisäksi kirkonkylässä on Heinolan pitäjänkirkko ja Heinolan kirkonkylän siunauskappeli. Helmikuussa 2008 kirkonkylään avattiin ABC-Liikennemyymälä.

title: Heinolan kirkonkylän siunauskappeli

text: Heinolan kirkonkylän siunauskappeli on vuonna 1956 valmistunut kirkkorakennus Heinolassa noin kuusi kilometriä pohjoiseen Heinolan keskustasta. Kappelin vieressä on Uudeksi hautausmaaksi kutsuttu hautausmaa ja kappelin eteläpuolella sijaitsevat Heinolan kirkonkylän liikuntahalli ja ala-aste.

title: Heinolan taistelut

text: Heinolan taistelut käytiin Suomen sisällissodan aikana helmi–maaliskuussa 1918 Heinolan kaupungin, Heinolan kirkonkylän ja Lusin kylän hallinnasta. Heinolan ensimmäinen taistelu käytiin 28. helmikuuta, jolloin valkoiset yrittivät vallata punaisten hallussa ollutta kaupunkia. Punaiset puolestaan valtasivat Lusin 9. maaliskuuta, jonka jälkeen valkoiset ottivat sen takaisin neljä päivää myöhemmin. Heinolan toinen taistelu käytiin 15. maaliskuuta, jolloin valkoiset yrittivät jälleen turhaan vallata Heinolan kaupunkia. Taistelut muodostivat Savon rintaman läntisen siiven. Niistä puhutaan toisinaan myös "Sysmän rintamana" valkoisten tukikohtanaan pitämän paikkakunnan mukaan.

title: Peine

text: Peine on maalaiskaupunki Saksassa. Se on myös Heinolan ystävyyskaupunki. Vuonna 2011 Kaupungin asukasluku oli 49 366 asukasta ja sen pinta-ala on 119,7 km².

title: Lahti–Heinola-rata

text: Ensimmäisen kerran Heinolaan esitettiin rakennettavaksi rataa vuonna 1885, kun Heinolan edustaja esitti valtiopäivillä Kuopion radan toteuttamista kaksihaaraisena niin, että toinen haara olisi kulkenut Lahdesta Heinolaan. Tämän jälkeen esitettiin rataa rakennettavaksi Lahdesta Heinolan kautta Jyväskylään. Nämä suunnitelmat eivät kuitenkaan toteutuneet. Lopulta vuonna 1909 saatiin aikaan rakentamispäätös Lahti–Heinola-rautatiestä, mutta rataa ei lopulta saatu aikaiseksi kuin muutama kymmenen metriä. Seuraavan kerran projekti edistyi, kun eduskunnan valiokunta päätti 1926 ottaa radan jälleen toteuttamisohjelmaan. Yksi radan suurimmista puolestapuhujista oli seminaarin lehtori Juho Kinnunen.

title: Heinolan kirkonkylä

text: Heinolan kirkonkylä on entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylä ja taajama, joka kuuluu nykyään Heinolan kaupunkiin. Vuoden 2011 lopussa taajamassa oli 2 517 asukasta. Vielä vuonna 2000 taajaman nimenä oli "Heinolan maalaiskunnan kirkonkylä", vaikka maalaiskunta olikin yhdistynyt kaupunkiin jo vuoden 1997 alussa.

title: Heinolan rautatieasema

text: Heinolan rautatieasema () on liikennepaikka Lahti–Heinola-radalla Heinolan kaupungissa. Se on radan pääteasema ja sijaitsee ratakilometrillä 167 + 607. Rautatie Heinolaan valmistui vuonna 1932. Henkilöliikenne radalla lopetettiin vuonna 1968.

title: Heinola

text: Heinolassa on Heinolan lintutarhat, Harjupaviljonki, Rautatiesilta, Suomen vanhin poppeli, venesatama sekä 1800-luvun lopussa rakennettu kaivo, joka kunnostettiin talkoovoimin kesällä 2017. Suomen urheiluopisto sijaitsee Vierumäen kylässä. Heinolan museot käsittää kaksi rakennusta vaihtuvine näyttelyineen ja pysyvine kokoelmineen. Heinolan kaupunginmuseo on tullut tunnetuksi suurista eri tyylikausia esittävistä näyttelyistään. Heinolan taidemuseo sijaitsee WPK-talon pihapiirissä Heinolan kesäteatterin kanssa. Lääninkivalteri Aschanin talo on puutarhoineen ainutlaatuinen 1700-luvun kaupunkitalomiljöö sisämaassa. Useiden siltojen vuoksi Heinolaa kutsutaan siltojen kaupungiksi.

title: Ville Heinola

text: Huhtikuussa 2018 Heinola teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Rauman Lukon kanssa. Syyskuussa seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon, mutta jo ennen Mestis-kauden alkua Lukko kutsui Heinolan takaisin vahvuuteensa. Hän teki joukkueessa SM-liigadebyyttinsä runkosarjan viidennellä kierroksella 26. syyskuuta 3-4-vierasvoitossa Tapparaa vastaan. Heinolalle ja toiselle debytantille, Antti Palojärvelle avautui paikka Lukon kokoonpanosta, kun valmennusjohto halusi lepuuttaa Janne Niskalaa ja Jyri Marttista viikonlopun peleihin. Heinola merkittiin joukkueen kakkospuolustajapariin Roni Seväsen viereen. Heinola sai ottelussa jääaikaa 15.45 minuuttia ja hän keräsi teholukeman +2. Liigauransa avausmaalin Heinola teki 23. marraskuuta 2018 kahden miehen ylivoimalla paikallisvastustaja Porin Ässiä vastaan. Hän keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen Arttu Ilomäen tekemään maaliin. Samu Isasalo valitsi Heinolan ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi.

title: Heinola

text: Heinola sijaitsee Helsingistä Lahden ja Jyväskylän kautta Lappiin saakka johtavan valtatien 4 varrella. Tien osuus Helsingistä Heinolaan on rakennettu moottoritieksi, ja se kulkee länsipuolitse kaupungin keskustan ohi Suomen toiseksi pisintä siltaa, Tähtiniemen siltaa pitkin. Moottoritieosuus Lahdesta Heinolaan valmistui loppuvuodesta 2005. Valtatiet 4 ja 5 erkanevat toisistaan Heinolan keskustan pohjoispuolella Lusin tienhaarassa.

title: Niilo Helander

text: Helander aloitti kauppiasuransa kauppa-apulaisena, mutta ryhtyi pitämään veljensä kauppaa Heinolassa vuonna 1887. Hän laajensi yrityksen tukkukaupaksi, joka vei maaseudun tuotteita Pietariin ja myi maatiloille rakennusmateriaaleja. Helanderilla oli kolmenkymmenen vuoden aikana merkittävä asema Heinolassa, jossa hän pyrki edistämään yritystoimintaa ja alueen asioita. Hän oli Heinolan Vapaaehtoisen Palosammutuskunnan johtokunnan jäsen vuosina 1887–1892, Heinolan kylpylän johtokunnan jäsen 1891–1911 ja mukana paikallisessa pankkitoiminnassa sekä muissa paikallisissa luottamustehtävissä. Helander ajoi toteutumatta jääneiden Heinola–Jyväskylä-rautatien ja Päijänne–Kymijoki-kanavan rakentamista. Hän toimi myös Palovakuutus-Osakeyhtiö Pohjolan (nyk. OP Vakuutus) asiamiehenä Heinolassa vuosina 1891–1922. Helanderille myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1898.

text: Luettelo Heinolan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Heinolan kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Heinolaan on liitetty Heinolan maalaiskunta.

title: Heinola

text: Heinolan ja Pohjois-Kymenlaakson yhdistää kantatie 46, joka kulkee Heinolan kirkonkylästä Kouvolan keskustaan ohittaen Jaalan, Kuusankosken ja Valkealan. Tie on Heinolasta lähdettäessä Kouvolan rajalle saakka todella huonossa kunnossa ja sen perusparannushanketta on käsitelty kaupunginvaltuustossa useaan otteeseen.


query: Milloin HMS Isis laskettiin vesille?

title: HMS Isis (D87)

text: Alus tilattiin lokakuussa 1935 Yarrowinn telakalta Scotstounista Glasgowista osana vuoden 1935 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 5. helmikuuta 1936 ja alus laskettiin vesille 12. marraskuuta samana vuonna. Se valmistui 2. kesäkuuta 1937, jolloin sen tilauksen mukaiset valmistuskustannukset olivat 259377 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.[1]

title: HMS Mackay

text: Alus tilattiin huhtikuussa 1917 Cammell Lairdilta Birkenheadistä nimellä "HMS Claverhouse", mikä vaihdettiin vielä vuoden 1917 aikana "HMS Mackayksi". Aluksen köli laskettiin 5. huhtikuuta 1918 telakkanumerolla 850 ja se laskettiin vesille 21. joulukuuta.

title: HMS Exeter (68)

text: "HMS Exeter" tilattiin kaksi vuotta sisaraluksensa "HMS Yorkin" jälkeen ja sen köli laskettiin 15. maaliskuuta 1928. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1928 ja se otettiin palveluskäyttöön 27. heinäkuuta 1931.

title: HMS Carron (R30)

text: Alus tilattiin 24. maaliskuuta 1942 Scottsilta Greenockista nimellä "HMS Spitfire" tai "HMS Strenuous" osana 11. hätälaivuetta (). Aluksen nimi vaihdettiin marraskuussa 1942 "HMS Carroniksi" amiraliteetin tehtyä päätöksen perustettavana laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Sen köli laskettiin 26. marraskuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1944. Alus valmistui 6. marraskuuta.

title: HMS Barle (K298)

text: Alus tilattiin 30. syyskuuta 1941 Montrealista Kanadasta Canadian Vickersiltä Yhdysvalloille luovutettavana partioaluksena "PG103". Sen köli laskettiin 6. lokakuuta ja alus laskettiin vesille 26. syyskuuta 1942. Alus valmistui 30. huhtikuuta 1943. Ei ole tiedossa laskettiinko alus vesille kastettuna "HMS Barleksi", mutta valmistuessaan se oli luovutettu Britannian kuninkaalliselle laivastolle.

title: HMS Victoria (1887)

text: Alus tilattiin Armstrong Whitworthin Elswickin telakalta nimellä "HMS Renown" ja sen köli laskettiin 13. kesäkuuta 1885 telakkanumerolla 490. Alus nimettiin 18. maaliskuuta 1887 "HMS Victoriaksi" ja se laskettiin vesille 9. huhtikuuta. Alus valmistui maaliskuussa 1890.

title: HMS Javelin

text: Alus tilattiin 25. maaliskuuta 1937 John Brown and Companyltä Clydebankistä osana vuoden 1936 laivasto-ohjelmaa nimellä "HMS Kashmir". Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 11. lokakuuta ja alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1938 nimellä "HMS Javelin". Alus valmistui 10. kesäkuuta 1939.

title: HMS Scorpion (G64)

text: Alus tilattiin J. Samuel White and Companylta Cowesista Isle of Wightilta nimellä "HMS Centaur". Sen köli laskettiin 16. joulukuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1946 nimettynä "HMS Scorpioniksi". Se valmistui 17. syyskuuta 1947.

title: HMS Kempenfelt (R03)

text: Alus tilattiin joulukuussa 1941 John Brown and Companyltä Clydebankista osana 9. hätälaivuetta. Sen köli laskettiin 24. kesäkuuta 1942 "HMS Valentinena". Alus nimettiin uudelleen osana hävittäjäluokkien nimien rationalisointia. Alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1943 nimellä "HMS Kempenfelt". Alus valmistui 25. lokakuuta 1943.

title: HMS Pioneer (R76)

text: Aluksen nimeksi oli alun perin varattu "HMS Ethalion", joka vaihtui myöhemmin "HMS Marsiin". Alus tilattiin Vickers-Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin 2. joulukuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1944. Alus valmistui 8. helmikuuta 1945.

title: HMS Godetia (K226)

text: Alus tilattiin 24. elokuuta 1940 Sunderlandista John Crown and Sonsilta nimellä "HMS Dart". Sen köli laskettiin 15. tammikuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 24. syyskuuta. Alus valmistui 26. joulukuuta.

title: HMS Venomous

text: Alus tilattiin tammikuussa 1918 John Brown and Companyltä Clydebankista osana vuosien 1918-1919 laivasto-ohjelman 10. tilausta nimellä "HMS Venom". Aluksen nimi vaihdettiin "HMS Venomousiksi", jottei nimeä sekoitettaisi "HMS Vernoniin". Sen köli laskettiin samana vuonna 31. toukokuuta ja alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 21. joulukuuta. Alus valmistui 24. elokuuta 1919.

title: HMS Gloucester (62)

text: HMS Gloucester (viirinumero 62) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Gloucester-luokan (osa "Town"-luokkaa) kevyt risteilijä. "HMS Gloucester" rakennettiin Devonportin telakalla. Sen köli laskettiin 22. helmikuuta 1936 ja alus laskettiin vesille 19. lokakuuta 1937. Alus valmistui 31. tammikuuta 1939.

title: HMS Enterprise (1864)

text: Alus tilattiin Deptfordista Deptford Dockyardilta Camellion-luokan sluuppina nimellä "HMS Circassian" ja sen köli laskettiin vuonna 1862. Muutostöiden jälkeen alus laskettiin vesille 9. helmikuuta 1864 ja se valmistui 3. kesäkuuta.

title: HMS Ace

text: HMS Ace (viirinumero P414) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusvene, jonka köli laskettiin 3. joulukuuta 1943 Devonportin telakalla. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1945 toisen maailmansodan aikana.

title: President (1650)

text: Kuningasvallan palautuksen yhteydessä alus nimettiin vuonna 1660 HMS "Bonaventureksi". Aluksen runkoa laajennettiin vuonna 1663, ja vuonna 1677 aluksen tykkien lukumäärä nostettiin 48:aan. Alus rakennettiin uudelleen vuonna 1683, ja se laskettiin vesille 40-tykkisenä neljännen luokan linjalaivana. Alus rakennettiin toisen kerran uudelleen vuonna 1699 Woolwichin telakalla, ja se laskettiin vesille 46-54 tykkisenä neljännen luokan linjalaivana. Kolmas uudelleen rakentaminen toteutettiin osana vuoden 1706 hankintoja (), ja se laskettiin vesille 19. syyskuuta 1711 Chathamin telakalta 50-tykkisenä fregattina.

title: HMS Abercrombie (1915)

text: Aluksen köli laskettiin 12. joulukuuta 1914 Belfastissa nimellä "HMS Admiral Farragut", mikä oli kunnianosoitus Yhdysvaltain laivaston amiraali David Farragutille. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1915. Yhdysvaltain ollessa edelleen puolueeton alus nimettiin uudelleen 31. toukokuuta palvelukseen otettaessa "HMS M1":ksi ja edelleen 19. kesäkuuta "HMS General Abercrombieksi". Lopulta 21. kesäkuuta aluksen nimeksi tuli "HMS Abercrombie".

title: HMS Zenith

text: Alus tilattiin 12. helmikuuta 1942 William Denny and Brothersilta Dumbartonista osana 10. hätälaivuetta (). Sen köli laskettiin 19. toukokuuta 1942 "HMS Wessexinä", mutta aluksen nimi vaihdettiin 1943 "HMS Zenithiksi". Alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1944 ja se valmistui 22. joulukuuta.

title: HMS Wessex (R78)

text: Alus tilattiin 3. joulukuuta 1941 Alexander Stephen and Sonsilta Govanista osana 9. hätälaivuetta (). Sen köli laskettiin 20. elokuuta 1942 nimellä "HMS Zenith". Nimi vaihdettiin "HMS Wessexiksi" rationalisoitaessa W- ja Z-luokkien alusten valmistusta. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1943 nimellä "HMS Wessex" ja se valmistui 11. toukokuuta 1944.

title: HMS Acute (J106)

text: Alus tilattiin 15. marraskuuta 1940 Harland and Wolffin telakalta Belfastista Pohjois-Irlannista nimellä "HMS Alert", mutta se nimettiin 1941 "HMS Acuteksi". Aluksen köli laskettiin 25. heinäkuuta 1941 telakkanumerolla 1135 ja se laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1942. Alus valmistui vielä samana vuonna 30. heinäkuuta.

title: HMS Exmoor (L08)

text: Alus tilattiin 20. joulukuuta 1939 Swan Hunterilta Wallsendistä osana vuoden 1939 hätäohjelmaa. Sen köli laskettiin 7. kesäkuuta 1940 työnumerolla J4190 ja alus laskettiin vesille 12. maaliskuuta 1941 "HMS Burtonina". "HMS Exmoorin" tuhouduttua helmikuussa 1941 rakenteilla ollut alus päätettiin nimetä kesäkuussa uudelleen "HMS Exmooriksi". Alus valmistui 18. lokakuuta.

title: HMS Research (1863)

text: Alus tilattiin Pembroken telakalta Camellion-luokan sluuppina nimellä "HMS Trent," ja sen köli laskettiin vuonna 1861. Muutostöiden jälkeen alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1863, ja se valmistui 6. huhtikuuta 1864.

title: HMS Cambrian (R85)

text: Alus tilattiin Scottsilta Greenockista nimellä "HMS Spitfire" sekä "HMS Strenuous" osana 11. hätälaivuetta (). Aluksen nimi vaihdettiin marraskuussa 1942 "HMS Cambrianiksi" amiraliteetin tehtyä päätöksen perustettavana laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Sen köli laskettiin 14. elokuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 10. joulukuuta 1943. Alus valmistui 17. heinäkuuta 1944.

title: HMS Camperdown (1885)

text: Alus tilattiin 30. joulukuuta 1881 Portsmouthin telakalta nimellä "HMS Duncan" ja se nimettiin uudelleen 18. elokuuta 1882 "HMS Camperdowniksi". Köli laskettiin 18. joulukuuta 1882 ja alus laskettiin vesille 24. marraskuuta 1885. Alus valmistui heinäkuussa 1889.

title: HMS Diana (D126)

text: Alus tilattiin 16. huhtikuuta 1945 Yarrow and Companylta Clydebankistä nimellä "HMS Druid" telakkanumerolla 1846. Sen köli laskettiin 3. huhtikuuta 1947 ja alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1952 "HMS Dianana" kumminaan amiraali Sir Rhoderick McGrigorin puoliso Lady McGrigor. Se valmistui 29. maaliskuuta 1954.

title: America (1788)

text:
Alus tilattiin Brestin telakalta. Sen köli laskettiin 1787, ja se laskettiin vesille 21. toukokuuta 1788. Alus otettiin palvelukseen vuonna 1789.
Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 Ushantin toiseen taisteluun, jossa sen valtasi HMS "Leviathan". Amiraliteetti nimesi aluksen HMS "Impétueux'ksi", koska laivastossa palveli jo HMS "Americaksi" nimetty alus.

title: HMS Loyalty (J217)

text: Alus tilattiin Harland and Wolffin telakalta Belfastista Pohjois-Irlannista. Sen köli laskettiin 14. huhtikuuta 1941 telakkanumerolla 1142 ja alus laskettiin vesille 9. joulukuuta 1942 nimellä "HMS Rattler". Alus valmistui 22. huhtikuuta ja se nimettiin "HMS Loyaltyksi" kesäkuussa 1943.

title: HMS Tamarisk (K216)

text: Alus tilattiin 24. lokakuuta 1940 Paisleysta Fleming and Fergusonilta nimellä "HMS Ettrick". Sen köli laskettiin 10. helmikuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 28. heinäkuuta. Alus valmistui 26. joulukuuta.

title: HMS Havelock (1915)

text: Aluksen köli laskettiin 12. joulukuuta 1914 Belfastissa. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1915. Yhdysvaltain ollessa edelleen puolueeton alus nimettiin uudelleen 31. toukokuuta palvelukseen otettaessa "HMS M2":ksi ja edelleen 19. kesäkuuta "HMS General Grantiksi". Lopulta 21. kesäkuuta aluksen nimeksi tuli "HMS Havelock".

title: HMS Agincourt (1865)

text: Alus tilattiin Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä nimellä "HMS Captain". Alus kuitenkin nimettiin jo ennen vesillelaskua "HMS Agincourtiksi". Köli laskettiin 30. lokakuuta 1861 ja alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1865. Alus valmistui 1. kesäkuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen kesäkuussa 1868.