query: Milloin Washingtonin laivastosopimus kirjoitettiin?

title: 1920-luku

text: 6. helmikuuta 1922 allekirjoitettiin Washingtonin laivastosopimus, jonka tarkoituksena oli rajoittaa viiden allekirjoittajamaan laivastojen kokoa. Allekirjoittajamaat olivat Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta, Japani, Ranska ja Italia.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Washingtonin laivastosopimus rajoitti viiden allekirjoittajamaan laivastojen kokoa. Allekirjoittajamaat 6. helmikuuta 1922 Washington (DC):ssä olivat Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta, Japani, Ranska ja Italia.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Muiden sopijamaiden tavoin Yhdysvallat keskittyi risteilijöiden rakentamiseen. Raskaista risteilijöistä esimerkkinä olivat Yhdysvaltain Northampton-luokka vuosilta 1929–1931 (9050–9100 tonnia, 9–10 kpl 203mm) ja Astoria-luokka vuosilta 1932–1937 (9800–9950 tonnia, 9 kpl 203mm).

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Ensimmäisen maailmansodan seurauksena tärkeimmät laivastovaltiot ryhtyivät kehittämään erityisesti uusia taistelulaivoja. Yhdysvallat oli uhonnut kehittävänsä suurimman laivaston, mutta talouden taantuman ja sen tosiasian edessä, että Britannialla ja Japanilla oli sekä laajimmat laivastot että keskinäinen puolustussopimus, tuo tavoite näytti epärealistiselta, jopa tuhoon tuomitulta. Siksi Yhdysvallat käynnisti neuvottelut, joiden tarkoituksena oli päästä sopimukseen, jossa rajoitettaisiin allekirjoittajamaiden suurten sotalaivojen määrää.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Laivastosopimuksen alussa sovitaan, että Yhdysvallat saa ottaa käyttöön kaksi rakenteilla olevaa West Virginia -luokan taistelulaivaa sillä ehdolla, että se niiden valmistuttua romuttaisi taistelulaivat North Dakota ja Delaware. Lisäksi Kuninkaallisen laivaston sallittiin rakennuttaa kaksi korkeintaan 35 560 tonnin alusta, kunhan se niiden valmistuttua romuttaisi taistelulaivat Thunderer, King George V, Ajax ja Centurion.

title: Tosa (1921)

text: Tosa () oli keisarillisen Japanin laivaston Tosa-luokan taistelulaiva. Aluksen rakennustyöt aloitettiin Mitsubishin telakalla Nagasakissa vuonna 1920, mutta vuoden 1922 Washingtonin laivastosopimus keskeytetti rakennustyöt. Keskeneräistä alusta käytettiin sen jälkeen erilaisissa asekokeissa ennen sen upottamista 9. helmikuuta 1925.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Uusien taistelulaivojen rakentamisen Saksa aloitti vasta vapauduttuaan Versailles'n rauhan rajoituksista vuonna 1935.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Vain harvat eurooppalaiset joukot operoivat kaukana rannikosta ja siksi lentotukialusten rakentamiseen ei kiinnitetty huomiota. Saksalaiset, ranskalaiset ja italialaiset eivät välittäneet lentotukialuksista ennen kuin toinen maailmansota oli jo ovella, jolloin ne kaikki aloittivat rakentamisen pienessä määrin.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Japani vetäytyi sopimuksesta 1936 ja jatkoi aiemmin aloittamaansa rakennusohjelmaa, jossa taistelulaiva "Yamatoon" asennettiin 18,1 tuuman (460 mm) tykit.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Tonnisto määriteltiin sopimuksessa niin, ettei siihen laskettu polttoainetta mukaan, koska Britannian mukaan he tarvitsevat muita korkeampia polttoainemääriä globaaliin toimintaansa ja tämän takia heitä ei tulisi siitä rangaista.

title: N3-luokka (taistelulaiva)

text: N3-luokka oli Ison-Britannian Kuninkaalliselle laivastolle ensimmäisen maailmansodan jälkeen suunniteltu taistelulaivaluokka. Alukset olivat samankaltaisia kuin G3-luokan taisteluristeilijät, mutta raskaammin aseistettuja. Vuonna 1922 allekirjoitettu Washingtonin laivastosopimus esti alusten tilaamisen, koska siinä asetettiin rajoituksia alusten koolle ja aseistukselle. Lisäksi vaikutti laivastoille asetetut kokonaistonnistomäärät.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Venäjän laivasto menetti suurimman osan laivastoaan Venäjän–Japanin sodassa vuosina 1904-1905, ensimmäisessä maailmansodassa sekä Venäjän sisällissodassa; jäljelle jäi lähinnä neljä Gangut-luokan taistelulaivaa. Neuvostoliitto suunnitteli 16:n Sovetski Sojuz -luokan taistelulaivan rakentamista. Neljän rakentaminen aloitettiin vuonna 1938 mutta yksikään ei valmistunut.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Japanin hallitus ilmoitti 29. joulukuuta 1934, että se irtautuu sopimuksesta. Tämä varauma pysyi voimassa vuoden 1936 loppuun, eikä sitä uusittu.

title: Bismarck-luokka (taistelulaiva)

text: Luokan suunnittelu alkoi jo vuonna 1930, jolloin Versailles’n rauhansopimus esti Saksaa uudelleenrakentamasta laivastoaan. Samoihin aikoihin Washingtonin laivastosopimus kielsi sopijaosapuoliaan Yhdysvaltoja, Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Ranskaa, Italiaa ja Japania rakentamasta yli 35 000 tonnin taistelulaivoja. Adolf Hitlerin tultua valtaan Saksa irtisanoutui kaikista laivastoa rajoittavista sopimuksista. Maa kunnioitti kuitenkin näennäisesti Washingtonin sopimusta, vaikka sen alusten uppoumat ylittivät sopimuksen asettamat rajat.

title: Ryūjō (1931)

text: Alus suunniteltiin alun perin vesilentokoneiden emälaivaksi korvaamaan "Wakamiya", mutta se päätettiin myöhemmin rakentaa 9 800 tonnin lentotukialukseksi. Pienen uppouman avulla kierrettiin vuoden 1922 Washingtonin laivastosopimuksen rajoituksia sillä siinä alle 10 000 tonnin aluksia ei laskettu lentotukialuksiksi. Rakentamisen aikana tehty Lontoon laivastosopimus kuitenkin poisti tämän porsaanreiän, ja alus oli siten ainoa näin pieni lentotukialus keisarillisen Japanin laivastossa.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Jokainen valtio pyrki eri tavoilla kiertämään sopimusten rajoitteita. Yhdysvallat käytti tehokkaampia höyrykattiloita saavuttaakseen suuremman nopeuden pienemmillä laivoilla. Britit suunnittelivat laivoja, joihin olisi voitu lisätä panssarointia sodan puhjettua ja "HMS Rodneyssa" sekä "HMS Nelsonissa" oli vedellä täytetyt "polttoainesäiliöt" panssarointina. Italia yksinkertaisesti valehteli laivojensa tonnistot. Saksalaiset hyödynsivät uutta tekniikka käyttämällä hitsausta ja dieselmoottoreita 1920-luvulla tilatuissa "taskutaistelulaivoissaan".

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Kuninkaallinen laivasto, jonka piti huolehtia pitkänmatkan operaatioista ympäri maailmaa, tarvitsi selkeästi tukialuksia ja jatkoi niiden rakentamista. Vuoden 1920 (ennen sopimusta) ja toisen maailmansodan alkamisen välillä britit rakensivat kuusi uutta tukialusta, jotka olivat jokainen ainoita luokassaan.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Britit rakensivat sopimuksen mukaisesti kaksi Nelson-luokan taistelulaivaa HMS Nelsonin ja HMS Rodneyn. Ne otettiin käyttöön vuonna 1927 ja edustivat yrityksiä rakentaa uudenlainen taistelulaiva laivastosopimuksen ehtoihin, joista merkittävin oli 35 560 tonnin uppoamarajoitus.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Suuret sotalaivat määriteltiin siten, että niiden uppouma oli yli 10000 tonnia ja niissä oli yli 8 tuuman (203 mm) tykit. Näitä rajoja pienemmät alukset eivät kuuluneet sopimuksen piiriin.

title: Lontoon laivastosopimus

text: Sopimus laajensi Washingtonin laivastosopimuksen ehtoja. Sen solmiminen oli jatkoa vuonna 1927 keskeytyneelle Geneven laivastokonferenssille, jossa ei ollut päästy sopuun Britannian ja Yhdysvaltain välisten erimielisyyksien vuoksi.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Vaikka suurten taistelulaivojen rakentaminen oli vähäistä 1920-luvulla ja 1930-luvun alkupuolella, koettiin laivastosopimuksen 35 560 tonnin uppoamarajoitus haasteeksi tehokasta taistelulaivaa kehitettäessä. Taistelulaivan tehokkuus perustuu sen tulivoimaan, panssarointiin ja nopeuteen ja ne pyrittiin maksimoimaan laivastosopimuksen rajoissa. Tämä johti kokeellisiin konstruktioihin, kuten brittien Nelson-luokan tai ranskalaisten Richelieu-luokan taistelulaivat.

title: Yamato-luokka

text: Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Japanin laivaston strategiana oli rakentaa laivasto, joka olisi tarpeeksi voimakas herättääkseen mahdollisissa vihollisissa – erityisesti Yhdysvaltain laivastossa – huolta. Vaikka vuoden 1922 Washingtonin laivastosopimus hidasti ja rajoitti suunnitelmia, laivasto jatkoi teknisiä tutkimuksia ja päätti vuonna 1933, että jokaiseen uuteen taistelulaivaluokkaan asennettaisiin pääaseiksi 46 senttimetrin tykit.

title: Risteilijä

text: 1900-luvun alussa risteilijöiden koko vakioitui siten, että se oli pienempi kuin taistelulaiva, mutta suurempi kuin hävittäjä. Vuonna 1922 Washingtonin laivastosopimus asetti tarkan rajan risteilijöille, kun tyyppi määriteltiin uppoumaltaan alle 10000 tonnin alukseksi ja sen pääaseiden ollessa alle kahdeksan tuumaa (203 mm). Määrittely oli käytössä aina toisen maailmansodan päättymiseen saakka. Siten taisteluristeilijät jätettiin nimestään huolimatta määritelmän ulkopuolelle ja ne laskettiin raskaisiin pinta-aluksiin kuten taistelulaivatkin.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Sopimuksessa rajoitettiin sopijamaiden suurten taistelulaivojen tonnistoja seuraavasti: Yhdysvaltain laivasto ja Britannian kuninkaallinen laivasto eivät saaneet ylittää 533 000 tonnia, Ranskan laivasto ja Italian laivasto oli rajoitettu 178 000 tonniin ja Japanin laivasto 320 000 tonniin. Yksittäisen taistelulaivan uppouma ei saanut ylittää 35 560 tonnia eikä yhdessäkään laivassa saanut olla yli 16 tuuman (406 mm) tykkejä.

title: Lexington-luokka (lentotukialus)

text: Luokan alukset oli valmistettu muuttamalla kaksi ensimmäisen maailmansodan aikana aloitettua Lexington-luokan taisteluristeilijää lentotukialuksiksi, kun vuoden 1922 Washingtonin laivastosopimus pakotti keskeyttämään kaiken laivaston uudistuotannon. Sopimus kuitenkin mahdollisti kahden keskeneräisen aluksen muuttamisen lentotukialukseksi.

title: Duquesne-luokka

text: Washingtonin laivastosopimus määritti aluksen suunnittelurajat 10 000 tonnin uppoumaan ja pääaseet 203 millimetriin. Ranskan laivastolla ei ollut 203 millimetrin tykkejä, joten sellainen tuli suunnitella. Työn tuloksena luotiin 203 millimetrin 50 pituuskaliiperin Modèle 1924 -tykki, joka ampui 134 kilogramman kranaatteja. Suunnittelutyön edetessä todettiin asetettujen rajojen pakottavan moniin kompromisseihin ja he päättivät vähentää alusten suojaa pysyäkseen asetetussa uppoumarajassa.

title: FS Béarn (1920)

text: Alusten kohtalosta esitettiin lukuisia ehdotuksia, mutta ne olivat vanhentuneita ja epätaloudellista alustyyppiä ja niiden kohtaloksi lopulta muodostui Washingtonin laivastosopimus. "Béarn" kuitenkin päätettiin vuonna 1922 muuttaa lentotukialukseksi brittiläisen esimerkin mukaisesti, ja sen muutostyöt aloitettiin elokuussa 1923.

title: Washingtonin laivastosopimus

text: Japani muunsi keskeneräisen taistelulaiva "Kagan" ja taisteluristeilijä "Akagin" lentotukialuksiksi pysyäkseen sopimuksen rajoitteissa. Nämä muutokset antoivat lisäkokemusta ja auttoivat myöhemmin uusien lentotukialusluokkien suunnittelussa. Japanilla oli kymmenen tukialusta sodan alkaessa.

title: HMAS Australia (1911)

text: "HMAS Australia" siirrettiin ensin koululaivaksi ja lopulta vuonna 1921 reserviin sodanjälkeisten lamavuosien budjettileikkausten seurauksena. Washingtonin laivastosopimus edellytti aluksen romuttamista osana Britannian supistamistoimia, ja alus upotettiin vuonna 1924 Sydney Headsin edustalle.

title: Nelson-luokka (taistelulaiva)

text: Nelson-luokka oli Britannian Kuninkaalliselle laivastolle maailmansotien välillä suunniteltu taistelulaivaluokka. Luokkaan kuului kaksi alusta. Luokan rakentamista rajoitti Washingtonin laivastosopimus, mikä aiheutti epätavanomaisia ratkaisuja edeltäviin aluksiin verrattuna.


query: Minä vuonna sumopaini on kehitetty?

title: Sumo

text: Ensimmäiset maininnat sumosta ovat peräisin vanhimmasta japanilaisesta kirjallisesta teoksesta, vuonna 712 kirjoitetusta Kojiki () -kronikasta, jonka sisältämän tarinan mukaan Japanin saarten omistuksen ratkaisi maailman ensimmäinen sumo-ottelu jumalien Takeminakata ja Takemikazuchi välillä Izumon rannalla nykyisen Shimanen piirikunnan alueella. Jälkimmäinen oli voittoisa ja perusti keisarillisen suvun, johon nykyinen, 125. keisari Akihitokin yhä kuuluu.

title: Baldwin-marsu

text: Baldwin on täysin karvaton marsurotu. Se on tahattomasti kehittynyt mutaatio jota ei ole kehitetty kehitetty laboratoriokokeisiin, toisin kuin Skinny -marsu. Baldwilla on syntyessään karvat mutta ne putoavat pois ennen luovutusikää, 48 päivän ikäisenä se on yleensä pudottanu kaikkia karvansa. Ensimmäinen baldwin -rotuinen marsu tuotiin Suomeen elokuussa vuonna 2006 ja samana vuonna syntyi ensimmäinen poikanen Suomessa.

title: Bentsodiatsepiinit

text: Vuonna 1963 sallittiin diatsepaamin (Diapam) käytön aloittaminen. Diatsepaami oli yksinkertaistettu versio klooridiatsepoksidista, joka tarkoitettiin pääasiassa ahdistuksen hoitoon. Uniongelmia hoidettiin vuonna 1965 kehitetyllä nitratsepaamilla (Insomin), vuonna 1969 kehitetyllä tematsepaamilla (Tenox, Normison) ja vuonna 1973 kehitetyllä fluratsepaamilla.[21]

title: Fragile-X-oireyhtymä

text: Fragile-X-oireyhtymään ei ole vielä kehitetty lääkettä, mutta vuonna 2016 ilmestyneen, hiirillä tehdyn tutkimuksen mukaan syövän hoitoon kehitetty Nutlin-3-molekyyli saattaisi korjata oireyhtymään liittyviä neurologisia vaurioita ja vähentää kognitiivisia oireita.

title: Juha Äystö

text: Vuonna 2010 Euroopan fyysikkoseura myönsi Äystölle Lise Maitner-palkinnon. Palkinnon perusteena on hänen Jyväskylän yliopistossa tekemäänsä pitkäaikainen työ niin kutsutun ioniohjainmenetelmän kehittämisessä ja sen soveltamisesta radioaktiivisten ionisuihkujen tuottamiseen. Ioniohjainmenetelmän kehittämisen avulla on kehitetty erilaisia menetelmiä atomiydinten perusominaisuuksien tarkkaan määrittämiseen. Ioniohjaintekniikka on Jyväskylässä 1980-luvulta alkaen kehitetty tekniikka, jossa sähköisesti varautuneita ioneja siirretään paikasta toiseen jalokaasun avulla.

title: Mäntänvuori

text: Ulkoilualuetta on kehitetty viime aikoina. Vuonna 2005 valmistui vuoren lakialueella sijaitseva näkötorni. Vuonna 2006 rakennettiin yläparkkipaikalta alkava Ilves-polku, joka on tarkoitettu erityisesti liikuntarajoitteisille. Vuonna 2018 uusittiin Vuorenkentältä alkavat puuportaat.

title: Japanin urheilu

text: Ennen Edo-kautta sumopaini liitettiin šintolaisuuteen. Näin ollen sumopainiottelut olivat sekä uskonnollisia- että urheilutapahtumia. Uskotaan, että jotkut sumo-ottelut olivat täysin uskonnollisia, ja että niiden tulos oli sovittu etukäteen kami-jumalolentojen tyydyttämiseksi. Joskus sumo-otteluista myös ennustettiin: jos esimerkiksi kalastaja ja maanviljelijä ottelivat ja kalastaja voitti, oli tälle tiedossa hyvää kalastusonnea.

title: Baseball

text: Softball on baseballista Yhdysvalloissa vuonna 1887 kehitetty muunnelma.

title: Pine

text: Pine (Program for Internet News and Email) on Washingtonin yliopistolla kehitetty ilmainen sähköposti- ja uutistenlukuohjelma. Ohjelman ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1989 ja sen kehitystyö loppui vuonna 2008.

title: Painomuovaus

text: Numeerinen painomuovaus (engl. incremental forming, dieless NC forming) on ohutlevyjen kylmämuovausmenetelmä, joka on kehitetty prototyyppien ja pienten sarjojen valmistukseen. Menetelmän juuret ovat 1990-luvun Japanissa, jossa professori Matsubara keksi tavan muovata ohutlevyjä ilman kalliita työkaluja. Sittemmin menetelmää on tutkittu ja kehitetty eri puolilla maailmaa. Vuonna 2004 ainoa kaupallinen numeerisen painomuovauksen sovellus on Amino Corporationin valmistama portaalityyppinen painomuovauskone.

title: Coda (tiedostojärjestelmä)

text: Coda on Carnegie Mellon -yliopistossa vuonna 1987 kehitetty hajautettu levyjärjestelmä. Coda on kehitetty Andrew File System version 2 pohjalta.

title: Sonic Advance

text: Sonic Advance on tasohyppelypeli Sonic the Hedgehog sarjasta joka on kehitetty Game Boy Advancelle. Peli julkaistiin Japanissa 20. joulukuuta 2001 ja muissa maanosissa se julkaistiin vuonna 2002. Peli on ensimmäinen Sonic-peli joka on kehitetty ja julkaistu Nintendo-konsolille. Peli on myös järjestykseltään toinen Dimpsin ja Sonic Teamin kehittelemä käsikonsoli-Sonic peli (Sonic Pocket Adventuren olessa ensimmäinen). Sonic Advance kehitettiin myös Nokian N-Gage laitteelle joka julkaistiin lokakuussa 2003 Sonic N nimisenä.

title: Flubromatsepaami

text: Flubromatsepaami on vuonna 1960 kehitetty bentsodiatsepiinijohdannainen, mutta sitä ei koskaan saatettu markkinoille lääketieteelliseen käyttöön. Mutta vuonna 2012 sitä alkoi esiintyä katukaupassa muuntohuumeena.

title: Makarov-pistooli

text: Pistoolia suunniteltaessa lähtökohdaksi otettiin Boris V. Sjominin vuonna 1946 suunittelma 9 × 18 millimetrin patruuna. Sjominin patruuna pohjautui saksalaiseen 9 × 18 millimetrin Ultraan, joka puolestaan oli kehitetty 1930-luvulla tehokkaammaksi vaihtoehdoksi Walther PP:ssä käytetylle 9 × 17 millimetrin Browning-patruunalle. 9 × 18 millimetrin Makarov-patruunan luodin läpimitta on hieman suurempi kuin muiden yhdeksänmillisten pistoolien: 9,22 millimetriä. Samalle patruunalle on kehitetty lähinnä itäblokin maissa muitakin aseita. Vientimarkkinoille pistoolia on valmistettu myös .380 ACP -mallisena.

title: Renault–Nissan B -pohjalevy

text: Uudempi Dacian M0-pohjalevy on kehitetty B0:n pohjalta.EV-pohjalevy on kehitetty käytettäväksi sähköauton pohjalevynä.

title: Havannankoira

text: Havannankoira (myös "bichon havanese", "bichon havannese" tai "bichon havanais") on kääpiökoira. Havannankoiran nimi muutettiin vuonna 2009. Rotu on kehitetty Kuubassa ja se on tuotiin Suomeen vasta vuonna 1989.

title: WordPerfect

text: WordPerfect on kehitetty vuonna 1979 Data General -yhtiön tietokoneisiin ja sen kehitti yhtiö nimeltä "Satellite Software International Inc." (SSI). DOS-ympäristöön Word Perfect julkaistiin vuonna 1982.

title: Scarface – arpinaama

text: Elokuvasta on kehitetty toimintaseikkailupeli "", joka julkaistiin vuonna 2006.

title: Japani

text: Japanin kansallisurheilulaji on perinteisesti ollut sumopaini, joka on yhä yksi maan suosituimmista urheilulajeista. Myös monia kamppailulajeja, kuten judo, karate ja kendō, harjoitetaan ja käydään katsomassa laajalti. Meiji-restauraation jälkeen Japaniin alkoi levitä useita länsimaisia urheilulajeja.[73] Nykyään maan suosituin urheilulaji sekä katsoja- että osallistujamäärillä mitattuna on baseball, jota on pelattu ammattijoukkueissa 1930-luvulta lähtien.[34] Yksi tunnetuimmista japanilaisista baseball-pelaajista on Ichirō Suzuki, joka voitti Japanin arvokkaimman pelaajan palkinnon useita kertoja ja pelaa nykyään Pohjois-Amerikassa. Japanin kansallinen jalkapallon ammattilaisliiga J. League perustettiin vuonna 1992, minkä jälkeen myös jalkapallo on lisännyt suosiotaan.[74] Japani toimi jalkapallon Intercontinental Cupin isäntänä vuosina 1981–2004 ja isännöi vuoden 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuja yhdessä Etelä-Korean kanssa. Tokiossa järjestettiin vuoden 1964 kesäolympialaiset ja Naganossa vuoden 1998 talviolympialaiset.

title: Väriero

text: Din99 on vuonna 1999 kehitetty värieromittari ja saksalainen standardi.

title: Duran Duran (vuoden 1981 albumi)

text:
Albumilta julkaistiin singlet "Planet Earth", "Careless Memories", "Girls on Film" ja "Is There Something I Should Know?" (vuoden 1983 uudelleenjulkaisu). Näistä "Girls on Film" on yksi Duran Duranin tunnetuimmista lauluista.
Sen "Late night version" video herätti huomiota eroottissävyisillä rappioyökerho-elementeillä kuten muta- ja sumopaini. Musiikillisesti kappale on soitettu ja sovitettu osaksi uudelleen ja on albumiversiota pidempi. Kappaleesta Planet Earth tehtiin remix -versio ensimmäisen Sonic The Hedgehog -pelin loppuvastukseen.

title: Japanin urheilu

text: Suosituimmat ammattilaisurheilulajit Japanissa ovat baseball, jalkapallo ja sumopaini. Huomioitavaa on, että monien budō-lajien opettajat eivät ole ammattilaisia, ja että niitä harjoittavat pääasiassa amatöörit. Joitain palloilulajeja, kuten rugbya ja koripalloa, pelataan puoliammatillisella tasolla.

title: Pulssikoodimodulaatio

text: PCM audio on alun perin kehitetty vuonna 1939.

title: Cimcorp

text: Cimcorp Oy on Ulvilassa toimiva portaalityyppisten teollisuusrobottien valmistaja, joka työllistää noin 210 työntekijää. Yritys on erikoistunut keräily- ja varastojärjestelmiin, joita on kehitetty elintarvike- ja rengasteollisuudelle. Elintarviketeollisuuden tarpeisiin kehitetty järjestelmä menestyi kohtalaisesti Suomen markkinoilla, mutta kansainvälistä menestystä siitä ei tullut. Rengasteollisuudelle kehitetyt järjestelmät ovat osoittautuneet menestykseksi myös vientimarkkinoilla. Vuonna 2008 järjestelmistä noin 70 prosenttia meni vientiin, ja rengasteollisuuteen suuntautunut liiketoiminta nosti yrityksen samana vuonna kannattavalle tasolle.

title: Klotsapiini

text:
Klotsapiini oli ensimmäinen kehitetty epätyypillinen eli toisen polven psykoosilääke, joka tuli markkinoille vuonna 1971.
Itse asiassa aine oli kehitetty jo vuonna 1959, eli lähes samaan aikaan kuin esim. klooridiatsepoksidi. Valmistaja kuitenkin veti klotsapiinivalmisteen väliaikaisesti pois markkinoilta vuonna 1975 kun sen huomattiin aiheuttavan jyvässolukatoa, jossa veren valkosolujen määrä laski kriittisen alas, ja johti joidenkin potilaiden kuolemaan.

title: Coherent

text: Coherent on Mark Williams Companyn kehittämä Unix-klooni, joka on kehitetty PDP-11-alustalle. Yhtiön toiminta päättyi vuonna 1995 ja käyttöjärjestelmän lähdekoodit on julkaistu vuonna 2015.

title: Smalltalk

text: Smalltalk on 1970-luvulla kehitetty ohjelmointikieli, joka on kehitetty Xerox-yhtiön tutkimuskeskus PARC:issa Yhdysvalloissa. Kehittäjiin kuuluivat muun muassa Alan Kay, Dan Ingalls, Dave Robson, Adele Goldberg, Peter Deutsch, Ted Kaehler ja Scott Wallace. Smalltalk sai runsaasti vaikutteita Norjassa kehitetystä Simula-kielestä, jota pidetään kaikkien olio-ohjelmointikielten kantamuotona.

title: Neon (ohjelmointikieli)

text: Neon on vuonna 1985 kehitetty olio-ohjelmointikieli samana vuonna julkaistuille Apple Macintosh -tietokoneille. Neon kehitettiin alun perin Motorolan 68000-sarjan prosessorien konekoodia käyttäväksi.

title: Fiat 125

text: 125:n alusta pohjautui vanhempaan Fiat 1300/1500 -malliin. Auton oli muotoillut Dante Giacosa. Kori oli kehitetty pääosin pidentämällä Fiat 124:n koria. Korin matkustamo-osa ja ovet olivat samat kuin 124:ssä. Fiat 125:n perusversiossa oli 124 Special T:n moottorista kehitetty, kahdella kannen yläpuolisella nokka-akselilla varustettu 90-hevosvoimainen 1,6-litrainen moottori ja nelivaihteinen käsivalintainen vaihteisto. Fiat 125 Specialissa (125 S) oli 100 hv:n moottori ja tuohon aikaan harvinainen viisivaihteinen vaihteisto. Vuonna 1970 tuli saataville automaattivaihteisto.

title: FILA World Wrestling Games

text: Tapahtuma järjestettiin historiassaan toisen kerran vuonna 2007 Turkissa. Kisaohjelmaan kuuluneet lajit olivat sambo, rantapaini, lukkopaini sekä nykyaikainen versio pankrationista. Lisäksi näytöslajena oli erilaisia perinteisiä eri kansojen painimuotoja kuten sumopaini, kourash ja turkkilainen öljypaini.

title: Banaanikärpästutkimuksen historia

text: 1980-luvun loppuun mennessä myös erittäin monet banaanikärpäsen geeneistä oli paikallistettu kromosomistoon. Myös monia morfogeenejä koodaavien Homeobox-geenejä ja niiden mutanttialleeleja oli pystytty tunnistamaan ja paikallistamaan. Suuri edistysaskel oli otettu jo vuonna 1981, jolloin transposonivektoreita opittiin käyttämään muuntogeenisten kärpästen tuottamisessa. Menetelmä tuotti 1980-luvun lopulla myös useita uusia sovelluksia, kuten 1987 kehitetyn enhancer trap -geeninpaikannusmenetelmän, 1988 suurten insertioiden tuottamistekniikan ja 1989 kehitetyn uuden kromosomimutaatiotekniikan. Menetelmien kehitys ja geenien karakterisointi ja paikantaminen kiihtyivät 1990-luvulla, jolloin aloitettiin myös banaanikärpäsen koko genomisekvenssin selvittäminen useissa laboratorioissa ympäri maailmaa.[3]


query: Paljonko Kreikalla on meren rantaviivaa?

title: Kreikka

text: Kreikan alue sijoittuu leveydelle 34°48′03″N – 41°44′56″N ja pituudelle 19°22′24″E – 29°38′42″E. Maan pinta-ala on 131957 neliökilometriä, josta maapinta-alaa on neliökilometriä ja vesialaa neliökilometriä. Tämä tekee Kreikasta pinta-alaltaan maailman 97. suurimman valtion.[2] Maan suurin pituus pohjois-eteläsuunnassa on 793 kilometriä ja suurin leveys itä-länsisuunnassa 992 kilometriä.[10] Kreikan maarajojen yhteispituus on noin kilometriä. Tästä Albanian vastaista rajaa on 212 kilometriä, Bulgarian rajaa 472 kilometriä, Makedonian tasavallan rajaa 234 kilometriä ja Turkin rajaa 192 kilometriä. Kreikan rannikon yhteispituus on mutkikkaan rantaviivan ja laajan saariston ansiosta kilometriä, mikä on suurin rantaviivan pituus koko Euroopassa[2][4] ja 11. suurin koko maailmassa. Noin puolet rantaviivasta on saaristossa.[9]

title: Säkylänharju ja Virttaankangas

text: Yoldiavaiheen eroosiota näkyy myös harjun rinteillä, kun aallokko merenpinnan aletessa kulutti niitä. Myrskyt huuhtoivat ulapan puoleista lounaisseinämää rajusti ja kuljetti pois hiekkaa harjun rinteiltä 122,5–140 metrin korkeudelta. Hiekka kerrostui syvemmälle mereen harjun alarinteille ja paljastui myöhemmin uudelleen meren huuhdottavaksi. Aallokon suuresta vaikutuksesta kertoo paljon se, että harjun ytimessä oleva karkeampi kiviaines on paljastunut juuri lounaisrinteillä. Koillisrinteet olivat suojemmassa, koska luoteessa sijaitsi kohoavan maan kaukainen rantaviiva.

title: Exxon Valdezin öljyonnettomuus

text: Vaikka öljyn kerääminen merestä oli jo ollut haastavaa, rantojen puhdistaminen oli vielä vaikeampaa. Lisäksi puhdistettavia ranta-alueita oli paljon, sillä Prince William Sound on Alaskanlahden pieni lahdelma, jonka rantaviiva mutkittelee ja jossa on useita saaria. Lahden rantaviiva on kaikkiaan noin 4830 kilometriä pitkä.[27] Onnettomuuden jälkeen tutkittiin 1437 kilometriä rantaviivaa ja havaittiin, että 140 kilometriä rantaa oli öljyyntynyt pahoin, 93 kilometriä melko pahoin, 323 kilometriä vähän ja 222 kilometriä erittäin vähän. Arviolta viidennes lahden rannasta ja lisäksi 14 prosenttia Kenain niemimaan ja Kodiakinsaaren rannoista öljyyntyi.[28]

title: Italialainen keittiö

text:
Pohjois- ja Etelä-Italian keittiöissä on paljon eroja. Pohjois-Italiassa käytetään paistamisessa lähinnä voita ja Etelä-Italiassa öljyä. Pohjoisessa syödään tuorepastaa, riisiä ja polentaa siinä kun etelässä suositaan kuivapastaa. Pohjoisen ruokia haudutetaan viinissä, etelän ruokia tomaatissa. Koska 1900-luvun taitteessa Italiasta lähteneet siirtolaiset olivat lähinnä eteläitalialaisia, tunnetaan Italian ulkopuolella parhaiten juuri Etelä-Italian keittiön antimet, kuten kuivapasta, tomaattikastike, mozzarella ja pizza. Viime vuosikymmeninä etelän ja pohjoisen ruokakulttuurit ovat alkaneet kuitenkin lähentyä toisiaan.
Sisilian yksinkertaisessa keittiössä on vaikutteita Ranskasta, Afrikasta, Kreikasta ja arabimaista, mikä näkyy esimerkiksi ruokalajien hapanimelistä mauista ja kuivattujen hedelmien käytöstä. Sitrushedelmät ja kala ovat suosittuja. Antipastoja sen sijaan ei paljon käytetä. Sisiliassa on myös rikas viinikulttuuri. Sardinian perinteiseen talonpoikaiskeittiöön kuuluvat etenkin lammasruoat, grillattu porsas, tuliset makkarat, vahvat juustot ja persoonalliset leivät. Meren antimet eivät ole kovinkaan merkittävässä asemassa.

title: Hertsegovina-Neretvan kantoni

text: Hertsegovina-Neretva on ainoa kantoni, josta on yhteys merelle. Neumin kaupungissa (2 000 as.) on 26 km rantaviivaa. Neretva virtaa Konjicin, Jablanican, Mostarin ja Čapljinan kautta ennen laskemistaan mereen. Kantonissa on myös suuria järviä, kuten Jablanicajärvi Jablanican kaupungin lähellä.

title: Valtameri

text: Eteläinen jäämeri on Etelämannerta ympäröivä valtameri. Sen erottaa muista valtameristä Länsituulten virta. Meren pinta-ala on 20327000 km² ja rantaviivaa on 17968 km. Meren syvin kohta on 7235 metriä.

title: Suomenlahti

text: Suomen rannikolla peruskallio on monin paikoin paljaana, rantaviiva on rikkonainen ja saaristoa on paljon. Sen sijaan lahden etelä- ja itärannat ovat saaneet nykyisen muotonsa vasta joitakin tuhansia vuosia sitten. Sedimenttikertymät tasoittavat rantaviivaa, ja syvien lahtien pohjukoissa on hiekka- tai kivikkorantoja.[6]

title: Kreikan maantiede

text: Kreikan pinta-ala on 131 957 neliökilometriä, josta maapinta-alaa on neliökilometriä ja vesialaa neliökilometriä. Tämä tekee Kreikasta pinta-alaltaan maailman 97. suurimman valtion. Maan suurin suurin pituus pohjois-eteläsuunnassa on 793 kilometriä ja suurin leveys itä-länsisuunnassa 992 kilometriä. Kreikan alue sijoittuu leveydelle 34°48′03″N – 41°44′56″N ja pituudelle 19°22′24″E – 29°38′42″E. Maan uloimmat pisteet ovat:Kreikan maarajojen yhteispituus on noin kilometriä. Tästä Albanian vastaista rajaa on 212 kilometriä, Bulgarian rajaa 472 kilometriä, Makedonian tasavallan rajaa 234 kilometriä ja Turkin rajaa 192 kilometriä. Kreikan rannikon yhteispituus on mutkikkaan rantaviivan ja laajan saariston ansiosta kilometriä, mikä on suurin rantaviivan pituus koko Euroopassa. Noin puolet rantaviivasta on saaristossa.

title: Shark Bay

text: Shark Bay sijaitsee Australian länsirannikolla Intian valtameressä. Lahti on noin 100 kilometriä leveä ja pohjois-eteläsuunnassa noin 200 kilometriä pitkä. Sen pinta-ala on noin 13000 neliökilometriä. Sen keskisyvyys on 9 metriä ja suurin syvyys 29 metriä.[1] Lahden rantaviiva on W-kirjaimen muotoinen. Oikea sakara kulkee pitkin mannermaan rantaviiva, keskisakaran muodostaa Peronin niemimaa ja vasemman sakaran Edel Landin niemimaa. Edel Landin piirteisiin kuuluvat hiekkakivimaastot ja valkoiset hiekkadyynit. Sen läntinen ranta päättyy yllättäen kallioseinämiin ja itäistä rantaa halkovat useat pitkänomaiset lahdet ja lahdelmat, joissa on useita pieniä saaria. Peronin niemimaalla sen sijaan on punaisia hiekkadyynejä ja tasankoja, joista löytyy birrida-nimellä kutsuttuja kipsialtaita.[2] Edel Landin niemimaa jatkuu merelle Dirk Hartogin, Dorren- ja Bernierinsaarena, jotka muodostavat esteen lahden ja meren välille.[1]

title: Troija

text: Meren ranta oli Mykenen aikoihin Hisarlikia paljon lähempänä. Tämä oli viimeinen satama, jossa voidaan odottaa suotuisaa tuulta matkattaessa Mustallemerelle. Tällöin sen läheltä kulki ehkä muinaisia maa- ja merikauppareittejä. Kaikki eivät ole samaa mieltä kaupan merkityksestä Troijan synnylle ja kasvulle. Joka tapauksessa Troija sai eri aikoina kulttuurivaikutteita sekä Balkanin niemimaan, Egeanmeren että Anatolian suunnalta. Näistä suunnista kohdistui Troijaan myös hyökkäyksiä ja kansainvaelluksia. Paikka sijaitsi historiansa alussa lähellä muinaista rantaviivaa.

title: Kierikki

text: Pohjanlahdella meren eustaattinen nousu ei saavuttanut koskaan maan isostaattista kohoamista ja siksi rantaviiva pakeni kauemmaksi merelle päin. Vuonna 7000 eaa. merenpinta sijaitsi noin 75 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella (m.p.y.) ja vuonna 4000 eaa. se sijaitsi noin 50 metriä m.p.y. Nykyisellään maa kohoaa Pohjanlahden rannikoilla 7,5−9 millimetriä vuodessa, mutta myös menneisyydessä maankohoaminen on ollut Fennoskandian nopeinta.

title: Palmusaaret

text: Palmusaaret ovat ryhmä keinotekoisia saaria meressä Persianlahdella Dubain edustalla. Useimmat niistä on suunniteltu palmun muotoon, jotta saataisiin mahdollisimman pitkä rantaviiva. Ne ovat maailman suurimmat ihmisen tekemät saaret. Saarien rakentaja on Nakheel Properties. Saaret suunnitteli sheikki Mohammed bin Rashid Al Maktoum lisätäkseen Dubain turismia. Ne lisäävät 520 km rantaviivaa Dubain kaupunkiin.

title: Rantavoimat

text: Kun rantavirtaus heikkenee, sen kuluttamat, lajittelemat ja siirtämät maa-ainekset laskeutuvat pohjaan pysyvästi tai odottamaan seuraavaa virtausta. Kasautumista tapahtuu varsinkin lahdissa ja kasvien kasvupaikoilla. Esteettömillä alueilla karkea-aines muodostaa tasaista rantaa tai särkkiä. Keräytyvän aineksen määrästä riippuu oheneeko vai paksuneeko kerrostuma. Se näkyy rantaviivan siirtymisenä merelle tai maalle päin. Tuuli pystyy lennättämään hiekkaa ja kerrostamaan sen dyyneiksi mantereelle. Dyynien esiasteilla on kasveja, jotka kestävät suolaa ja hiekalla peittymistä. Niiden takana ovat varsinaiset dyynit, jotka usein ovat ainakin osaksi kasvien paikalleen sitomia. Paljailta alueilta tuuli lennättää hiekkaa uuteen kasautumaan.

title: Rannikko

text: Rannikko on meren tai suuren järven ja mantereen raja-alue, jota rantavoimat ovat aikojen saatossa muovanneet. Rantaviiva on se viiva, jossa maan ja veden pinnat kohtaavat. Rantaviiva liikkuu edestakaisin aaltojen mainingin ja vuoroveden vaikutuksesta ja se siirtyy myös hitaasti esimerkiksi maankohoamisen vuoksi. Rantaviivan liikkumisaluetta nimitetään rannaksi.

title: Faleron

text: Faleronista on jäänyt vain vähän antiikin aikaisia jäänteitä, ja myös alueen rantaviiva on muuttunut hyvin paljon antiikin ajoista. Merkittävimmät löydökset ovat suuria kivenlohkareita, joita on löydetty pitkältä matkalta sisämaasta merelle asti. Ne ovat todennäköisesti Faleronin muurin osia.

title: Sisämaavaltio

text: Sisämaavaltio tarkoittaa valtiota, jolla ei ole meren rantaviivaa eikä siten suoraa yhteyttä merelle. Sisämaavaltion vastakohta on saarella meren ympäröimänä sijaitseva saarivaltio. Sisämaavaltiolle on sijainnistaan myös haittaa: koska sisämaavaltiolla ei ole suoraa yhteyttä merelle, se ei voi kuljettaa tavaroita laivalla niin helposti kuin rannikkovaltiot.

title: Traakianmeri

text:
Traakianmeri () on merialue Egeanmeren pohjoisosassa Kreikassa. Se käsittää Egeanmeren kaikkein pohjoisimman osan, jota ympäröivät Kreikalle kuuluvat kreikkalaisen Makedonian ja Länsi-Traakian rannikot sekä Itä-Traakian eli Euroopan puoleisen Turkin rannikko.
Traakianmeren saariin kuuluvat Kreikan saarista Thásos ja Samothráki sekä Turkille kuuluvat Gökçeada (Ímbros) ja Bozcaada (Ténedos). Meren lahtiin kuuluvat Kreikan puolella Strymonikóslahti ja Kavalánlahti sekä Turkin puolella sijaitseva Saroksenlahti. Mereen laskevat joet Évros, Néstos, Líssos ja Vosvózis.

title: Viime jääkausi Suomessa

text: Maan kohoaminen jatkuu yhä Suomessa, ja sen arvioidaan johtavan Perämeren eristymiseen omaksi järvekseen, kun Merenkurkku kuroutuu umpeen. Maan kohoaminen muuttaa rantaviivaa, kun merenlahtia kuroutuu järviksi ja kuivuu niityiksi, salmet madaltuvat ja saaret kasvavat kiinni toisiinsa ja mantereeseen, luotoja ja kareja kohoaa merestä. Uusi rantaviiva muotoutuu kallioperän, maaperän ja paikallisen ympäristön ominaisuuksien mukaan.

title: Energia Kiinassa

text: Kiinalla on paljon rantaviivaa ja vuoria, ja siten paljon tuulivoimapotentiaalia. Vuoden 2007 arvion mukaan Kiinan tuulivoimapotentiaali rannikolla on 1000 GW ja merellä 300 GW. Kiinan tuulivoimamarkkinat kasvavat nopeiten maailmassa. Kiinan hallituksen tuulivoimatavoite 5 GW tuulivoimaa 2010 saavutettiin paljon ennen tavoiteaikaa. Vastaavasti hallituksen tavoite 30 GW vuonna 2020 ennustetaan saavutettavan ennen määräaikaa. Alan teollisuus uskoo, että siihen mennessä voidaan saavuttaa 170 GW. Kiinan tuulivoimavarat sijaitsevat pääasiassa kaakkoisrannikolla, sekä maan koillis- ja luoteisosissa.

title: Köylijärvi

text: Järven ympärillä on paljon maataloutta. Itärannalla on korkeaa kalliota ja 800 metrin päässä sen rantaviivasta muinaishautoja. Järvestä lähtevä lasku-oja laskee vähän matkan päässä olevaan Tammisaarenlahteen mereen. Järven rannan läheisyydesä on muutamia maatalousrakennuksia.

title: Paatio

text: Itse saari oli suurelta osin karua, vain pohjoispuoli tasaista, viljelykelpoista maata. Rantaviiva meren pirstomaa, luonnon muotoilemaa niemien ja lahtien pohjia, meren hiomia kallioita ja kauniita hiekkarantoja. Väliin luonto oli järjestänyt vihreitä nurmikoita lahtien pohjukoihin. Meren puoleiset rannatkin olivat kauniita asukkaiden iloksi. Juuri kauniit rannat houkuttelivat keisari vierailut saarelle ja rannikolle.

title: Stalós

text:
Stalós () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella ja kuuluu Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Se kuului aiemmin Néa Kydonían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Néa Kydonían kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Σταλού, "Topikí Koinótita Staloú"). Kylän väkiluku on 868 (vuonna 2011).
Stalós sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla Välimeren rannalla kahdeksan kilometriä Chanián kaupungista länteen. Varsinainen Stalóksen kylä eli Páno Stalós (Πάνω Σταλός, "Ylempi Stalós") sijaitsee sisämaassa 1,5 kilometrin päässä meren rannasta noin 150 metrin korkeudessa. Stalóksen rantakylä Káto Stalós (Κάτω Σταλός, "Alempi Stalós") sijaitsee meren rannalla. Se on kehittynyt viime vuosina matkailukeskukseksi. Kylässä sijaitsee esimerkiksi paljon ravintoloita, baareja ja hotelleja. Stalóksen lähellä ovat kylät Agía Marína ja Plataniás.

title: Kreikan saaret

text: Kreikan saarista noin 230 on asuttuja, ja saariston väkiluku on yhteensä noin 1655000 (vuonna 2011). Saariston rantaviivan pituus on noin 7500 kilometriä.[2][3]

title: Kerguelen

text: Pääsaari on idästä länteen 150 kilometriä pitkä ja pohjoisesta etelään 120 kilometriä. Korkein huippu on saaren länsipuolella sijaitseva Mont Ross, jonka huipun korkeus merenpinnasta on 1 850 metriä. Sitä peittää Cookin jäätikkö. Saarella on monia niemiä ja niemimaita. Saaren rantaviiva on mutkikas, vuonoja on paljon, ja yksikään kohta maalla ei ole 20 kilometriä kauempana merestä. Muutenkin saarten maasto on jyrkkäpiirteistä, tasaisimmat alueet löytyvät pääsaaren itäpäästä, jossa myös suurin rakennuskeskittymä, Port-aux-Francais sijaitsee. Saaret ovat vulkaanisperäisiä, mutta saarten tulivuorten aktiivisuus on nykyään vähäistä tai olematonta. Vakituisia asukkaita saarilla ei ole.

title: Kokemäki

text: Jääkauden loputtua Kokemäen alue oli syvällä merenpinnan alla. Maan kohotessa alkoi Hämeessä sijainnut rantaviiva siirtyä länteen ja lopulta Kauvatsan korkea kallioselänne paljastui merestä. Kokemäen korkeimmat kohdat olivat aluksi saaristoa, mutta vähitellen saaret sulautuivat mantereeseen, jota muun muassa Hiittenharju, Järilänharju ja Ronkanharju suojasivat meren tyrskyiltä. [5]

title: Kastelórizo

text: Kastelórizolla elää paljon erilaisia lintuja, käärmeitä ja sammakkoeläimiä. Merialueilla tavataan merisiilejä ja erilaisia kaloja. Kastelórizon pienillä sisäosien vesialueilla elää uhanalaisuusluokitukseltaan vaarantuneeksi luokiteltu "Lyciasalamandra luschani" -niminen salamanteri. Tätä salamanteria tavataan Euroopan unionin alueella ainoastaan Kastelórizolla ja kahdella muulla Kreikan saarella. Äärimmäisen uhanalainen munkkihylje ("Monachus monachus") puolestaan elää meren äärellä olevissa luolissa ja kallioisilla rannoilla. Euroopan unionin alueella munkkihyljettä tavataan noin sadassa paikassa.

title: Aóos

text:
Aóos () eli Vjosë (, myös "Vjosa") on joki, joka virtaa Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa sekä Albaniassa. Sen kokonaispituus on noin 260 kilometriä ja pituus Kreikan puolella noin 80 kilometriä. Joki saa alkunsa Kreikan puolelta Lýgkos- eli Avgó-vuorelta pohjoisessa Píndos-vuoristossa ja se laskee Adrianmereen Albaniassa.
Kreikan puolella Aóos virtaa Ioánninan alueyksikön alueella. Sen alue kuuluu suojeltuun Víkoksen–Aóoksen kansallismetsään, joka on osa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa. Joki ylittää Kreikan ja Albanian rajan lähellä Çarshovëa ja ohittaa kaupungit tai kylät Përmet, Këlcyrë, Tepelenë, Memaliaj, Selenicë ja Novoselë. Se laskee mereen Vlorën luoteispuolella.

title: Espoo

text: Espoon rantaviivan pituus on noin 58 kilometriä ja sen edustalla on 165 saarta.[16] Rantaviiva on moni-ilmeinen maaduntalahtineen, ruovikkoineen, hiekkarantoineen, rantakallioineen ja venesatamineen. Lähinnä Westendissä on mereen rajautuvia omakotitontteja, muualla Espoossa rannat ovat pääosin yleisessä käytössä. Espoon rannoille on rakennettu niin kutsuttu Rantaraitti, jonka reitti kattaa lähes koko rantaviivan.[17] Kivenlahdessa on rantakallioita, ihmisen muokkaamaa rantaviivaa ja hiekkarantoja rinta rinnan.

title: Lahti (maantiede)

text: Lahti on esimerkiksi meren tai järven rantaviivasta sisään pistävä vesialue. Pienehköt lahdet voivat olla "lahdelmia", "lahdekkeita" tai "poukamia". Vuono on jyrkkärantainen, pitkä ja kapea lahti, laguuni taas merestä särkän tai riutan erottama lahti.

title: Kreikan maantiede

text: Kreikan merialueet ovat Välimeren osia. Merkittävin on Egeanmeri, joka sijaitsee Manner-Kreikan ja Vähä-Aasian välissä. Se liittyy eteläosassaan muuhun Välimereen ja koillisosassa Mustaanmereen. Egeanmeren pinta-ala on noin 215 000 neliökilometriä. Meren pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 610 kilometriä ja leveys itä-länsisuunnassa noin 300 kilometriä. Egeanmeren länsi- ja pohjoisrannikko sekä useimmat saaret kuuluvat Kreikkaan, ja itärannikko Turkkiin. Meren pohjoisosaa kutsutaan Traakianmereksi, itäosaa Ikaríanmereksi, länsiosaa Myrtóonmereksi ja eteläosaa Kreetanmereksi. Itäosassa Peloponnesoksen niemimaan ja Keski-Kreikan välissä sijaitsee Saroninlahti. Egeanmeressä sijaitsevat Egeanmeren saaret.


query: Minkä William Shakespearen komedian kanssa Leon ja Liinan juonessa on yhtymäkohtia?

title: Leo ja Liina

text: Leon ja Liinan juonessa on yhtymäkohtia William Shakespearen komediaan Paljon melua tyhjästä. Leo ja Liina ovat ihastuneet toisiinsa, mutta eivät rohkene tunnustaa sitä ennen kuin sivulliset puuttuvat asiaan.[3]

text: Shakespeare: Kuinka Williamista tuli Shakespeare? () on Stephen Greenblattin vuonna 2004 julkaistu kirja William Shakespearesta.

title: William Shakespeare

text: Shakespearea arvostettiin omana aikanaan, mutta ei ylistetty. 1600-luvun lopussa klassiset ihanteet tulivat muotiin, ja monet kriitikot arvostivat Ben Jonsonia ja John Fletcheriä enemmän kuin Shakespearea. Shakespearea arvosteltiin muun muassa komedian ja tragedian sekoittamisesta. 1700-luvulla Shakespearen arvostus kasvoi Samuel Johnsonin ja Edmond Malonen julkaistua hänen töistään uudet editiot.

title: Myrsky (näytelmä)

text: Myrsky () on William Shakespearen kirjoittama näytelmä. Sitä pidetään yleisesti viimeisenä Shakespearen yksin kirjoittamana näytelmänä. Näytelmän kirjoittaminen on ajoitettu vuosiin 1610–11. Myrsky luokitellaan komediaksi tai romanssiksi.

title: Leo ja Liina

text: Liina on Leon 28-vuotias "kasvatusäiti" ja ikäisekseen aavistuksen avuton. Hänet kuvataan suhteellisen varakkaana. Liinan luonne vastaa lähinnä Albina Palmqvistia, eikä suinkaan Charlotta Lönnqvistiä, mikäli kyseiselle fiktiiviselle hahmolle haluaa hakea esikuvaa Kiven kokemuspiiristä.[8] Liina muistuttaa Paljon melua tyhjästä -näytelmän itsenäistä ja ylpeää Beatricea, mutta ei ole kuitenkaan yhtä kerkeäkielinen miehiä pilkatessaan.[9]

title: Marjatta Rinne

text: Marjatta Rinne suoritti Suomen Teatterikoulun 1966–1969, lisäksi hän otti lauluopintoja. Rinne aloitti ammattiuransa Rovaniemen Teatterissa 1969–1971. Vuosina 1971–1977 hän oli kiinnitettynä Kouvolan Teatteriin ja vuosina 1978–1979 Tampereen Työväen Teatteriin. Sittemmin hän on työskennellyt vapaana taiteilijana, kuten Suomen Kansallisteatterin vakituisena vierailijana 1980–1995. Rinteen näyttämötaiteellisia tehtäviä ovat olleet muun muassa Edithin rooli Maria Jotunin komediassa "Kultainen vasikka" ja Helenan osa William Shakespearen komediassa "Kesäyön unelma".

title: Severi Seppänen

text: Seppäsen näyttämötehtäviä olivat muun muassa Lingleyn rooli näytelmässä "Yli ulapan" ja marsalkan rooli Victorien Sardoun komediassa "Rouva Suorasuu". Aleksis Kiven klassikkoromaaniin perustuvassa näytelmässä "Seitsemän veljestä" Seppänen tulkitsi Aapon osan. Serpin epookkikomediassa "Katupeilin takana" Seppäsellä oli huikentelevaisen Jalle-sedän rooli. William Shakespearen tragediassa "Hamlet" hän näytteli Rosencranzia.

title: William Shakespeare

text: Shakespearen kirjallinen perintö jälkimaailmalle on mitä runsain: 37 näytelmää, 154 sonettia, kaksi pitkää kertovaa runoelmaa ja lisäksi paljon muita runoja.[25] Useita Shakespearen näytelmiä on pidetty Englannin ja koko länsimaiden kirjallisuuden suurimpiin kuuluvina. Hänen näytelmänsä kattavat tragedian, historian ja komedian. Shakespearen teoksia on käännetty useimmille nykyaikaisille kielille ja niitä esitetään jatkuvasti ympäri maailmaa. Näytelmille ominaista on psykologinen henkilökuvaus, luonteva dialogi, draamallinen jännite ja kielellinen taituruus.[26] Myös Shakespearen sonetteja arvostetaan paljon. Shakespeare on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan kaikkien aikojen käännetyin kirjailija: hänen teoksiaan oli lokakuuhun 2005 mennessä käännetty ainakin 116 kielelle.[27]

title: Malmön kaupunginteatteri

text: Malmön kaupunginteatterin yhdistys perustettiin vuonna 1931 modernin kunnallisen kaupunginteatteritoiminnan laatimiseksi. Toisen maailmansodan aikana, 23. syyskuuta 1944, Malmön kaupunginteatteri ja sen suuri teatterirakennus vihittiin käyttöön William Shakespearen komedialla "Kesäyön unelma", joka esitettiin Suurella näyttämöllä. Pienemällä näyttämöllä, "Intiman", ensiesityksen sai Vilhelm Mobergin "Mans kvinna".

title: Shakespeare: The Animated Tales

text: Shakespeare: The Animated Tales (tunnetaan myös nimellä The Animated Shakespeare) on Leon Garfieldin luoma brittiläinen animaatiosarja, joka perustuu William Shakespearen näytelmiin.

title: Irma Wikström

text: Wikströmin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Anisja Leo Tolstoin näytelmässä "Pimeyden valta" ja Portia William Shakespearen komediassa "Venetsian kauppias". Hänen roolejaan olivat niin ikään Liisa suomalaisessa kansannäytelmässä "Pohjalaisia" ja Joana näytelmässä "Iloinen sanoma".

title: Leo ja Liina

text: Suomen ensimmäinen rautatie on avattu 1862 välille Helsinki–Hämeenlinna. Näytelmä alkaa tuuheassa puistossa, "tuolla täällä viheriäinen rahi kummallakin puolella, rahien takana tuuheita kuusia, perillä peltoja ja vuoria." Leo tekee lähtöä Amerikkaan, ja ensimmäinen vuorosana on Liinan: "Leo, ennustakoon tämä korea aamu sinulle onnellista matkaa!". Eno Antonia odotellaan paikalle. Liina on näennäisen välinpitämätön Leon lähdön suhteen. Anton saapuu ja kommentoi Leon lähtöä: "Hän matkustaa meistä pois, hän muuttaa perin maapallomme selkäkilvelle, asumaan ikänsä meidän antipodinamme, kurja." Seuraa kartanon palvelijan Eliaan ja Antonin dialogi. Eliaan mielestä Leosta ja Liinasta tulisi oiva pari, johon Anton: "Haa! tämä nainen kantaa päätänsä korkealla, katsahtaen tämänaikaisiin miehiin kuin apinoihin". Seuraa Antonin ja Leon dialogi, jossa Leo kertoo rakastavansa Liinaa. Leo poistuu ja Liina tulee paikalle. Kun Leo palaa, Anton alkaa saattaa rakastavaisia yhteen. Leo ja Liina käyvät kiihkeän dialogin, jossa he vakuuttavat eroavansa lopullisesti. Keskustelun suunta kuitenkin kääntyy, ja rakkaus paljastuu. Juna ei vie Leoa mukanaan, vaan alkaa Leon ja Liinan yhteinen taival.[14]

title: Olavi Levula

text: Olavi Levula työskenteli Rauman Kaupunginteatterin iltanäyttelijänä 1952–1965. Pitkän työrupeamansa Turun kaupunginteatterissa hän aloitti vuonna 1965. Levulan näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Akseli Koskelan rooli Väinö Linnan romaaniin perustuvassa draamassa "Täällä Pohjantähden alla" ja Petruchion rooli William Shakespearen komediassa "Kuinka äkäpussi kesytetään". Niin ikään Shakespearen näytelmässä "Kuningas Lear" Levula tulkitsi Cornwallin roolin.

title: Leo ja Liina

text: Leo ja Liina on näytelty erittäin harvoin, etenkin verrattuna Nummisuutarien kaltaisiin kassamenestyksiin. Se sai kantaesityksensä Joensuussa keväällä 1916. Jyväskylän Työväen Teatteri esitti sen syksyllä 1953 ja Lahden kaupunginteatteri 1967–1968. Seinäjoen kaupunginteatteri esitti Leon ja Liinan Aleksis Kiven päivänä 1984, jolloin Kiven syntymästä tuli kuluneeksi tasan 150 vuotta. Nälkäteatteri antoi teoksesta oman tulkintansa kesällä 2001.[1][15]

title: Leo ja Liina

text: Ylioppilaskomediat olivat muotia vuoden 1860 paikkeilla. Kun Kivi siirsi Shakespearen näytelmän juonen Suomen maaseudulle kasvatusäidin ja ylioppilaan väliseksi lemmenleikiksi valtakunnan ensimmäisen rautatieosuuden lähelle, hän on saattanut ammentaa omista kokemuksistaan Fanjunkarsissa. Mitään pitävää näyttöä ei kuitenkaan ole siitä, että Kivi olisi peilannut suhteensa Charlotta Lönnqvistiin Leon ja Liinan juonikuvioon.[4]

title: William Shakespearen Romeo ja Julia

text: William Shakespearen Romeo ja Julia ("William Shakespeare’s Romeo + Juliet") on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut elokuvasovitus William Shakespearen näytelmästä "Romeo ja Julia". Sen on ohjannut Baz Luhrmann, ja pääosissa Romeota ja Juliaa näyttelevät Leonardo DiCaprio ja Claire Danes.

title: Ansa Ikonen

text: Roxane (Edmond Rostand: Cyrano de Bergerac) Catherine (Muriel Spark: Filosofiantohtorit) Lady Teazle (Richard Sheridan: Juorukoulu) Katarina Thorwöst (Serp: Katarina, kaunis leski) Isabella (William Shakespeare: Mitta mitasta) Nora (Henrik Ibsen: Nukkekoti) Kirsti Mara (Tuuli Reijonen: Ovi avautuu) Beatrice (William Shakespeare: Paljon melua tyhjästä) Marja Myllymies (Ilmari Turja: Raha ja sana) Hilde (Henrik Ibsen: Rakentaja Solness) Julia (William Shakespeare: Romeo ja Julia) Juulia (Maria Jotuni: Tohvelisankarin rouva) Portia (William Shakespeare: Venetsian kauppias)[3][171][172][173]

title: Ilias

text: Homeroksen vaikutus eurooppalaiseen kirjallisuuteen, taiteeseen ja muuhun kulttuurin teki uuden paluun renessanssiaikana. Kirjallisuudessa "Iliaan" teemat toistuivat edelleen usein keskiaikaisten versioiden kautta. Geoffrey Chaucer kirjoitti runoelman "Troilus ja Criseyde". William Shakespeare käytti "Iliasta" aineistona näytelmäänsä "Troilus ja Cressida". Kummatkin keskittyivät keskiaikaiseen legendaan troijalaisten Troiloksen ja Kressidan rakkaustarinasta. Shakespearen versio on nähty komediana, koska se kääntää monet "Iliaan" tapahtumat päälaelleen.

title: William Shakespeare

text: Nykyisin valtaosa tutkijoista pitää kuitenkin Shakespearen henkilöllisyyttä todistettuna. Sen sijaan on tunnettua, että monet Shakespearen näytelmät perustuivat esimerkiksi juonen osalta suurelta osin olemassa olleisiin näytelmiin, kuten ajan tapana oli. On lisäksi vakavasti pohdittu sitä, kirjoittiko Shakespeare näytelmiensä jokaisen sanan itse, vai oliko avustamassa muita dramaturgeja. Vuonna 2016 julkaistun tekstianalyysin mukaan 17:ssä Shakespearen nimissä julkaistussa näytelmässä oli myös joku toinen tekijä.[35] Epäilyt Shakespearen näytelmien kirjoittajan henkilöllisyydestä perustunevat tähän sekä siihen, että Shakespearen elämästä tiedetään hyvin vähän.

title: Plautus

text: Monet myöhempien aikojen kirjailijat, kuten William Shakespeare, Molière ja Gotthold Ephraim Lessing, ovat saaneet inspiraatioita Plautuksen töistä. Plautuksen komediat Miles Gloriosus ja Pseudolus olivat pohjana vuoden 1962 musikaalille A Funny Thing Happened on the Way to the Forum.

title: Marcia Cross

text: Teatterissa Cross on esiintynyt Arthur Schnitzlerin "La Rondessa" Williamstown Theater Festivalilla, William Shakespearen "Loppiaisaatossa" Hartford Stage Companyssa ja "Kaksi nuorta veronalaista" -komediassa Old Globe Theatressa San Diegossa.

title: Edith

text: Hanketta rahoittavat Opetusministeriö sekä Alfred Kordelinin yleinen edistys- ja sivistysrahasto, Jenny ja Antti Wihurin rahasto, Suomalais-Norjalainen kulttuurirahasto, Suomen Kulttuurirahasto ja WSOY:n Kirjallisuussäätiö.Tekeillä on uusia julkaisuja Aleksis Kiven tuotannosta: näytelmät "Kullervo" (2010–2012), "Olviretki Schleusingenissa" (2011–), lyhyet komediat "Kihlaus", "Leo ja Liina" ja "Selman juonet" (2012–2014) sekä "Karkurit" (2013–2015).

title: Kreikkalainen komedia

text: Uusi komedia on vaikuttanut Plautuksen ja Terentiuksen roomalaisen komedian kautta eurooppalaiseen kirjallisuuteen, erityisesti William Shakespearen, Ben Jonsonin, William Congreven ja William Wycherleyn komedioihin. Myös suuri osa nykyaikaisesta romanttisesta komediasta ja tilannekomediasta, erityisesti sukupolvikomedia, on uuden komedian perillistä.

title: Oberon (mytologia)

text: Oberon on keijukaisten kuningas William Shakespearen komediassa Kesäyön uni. Oberonin ja hänen vaimonsa Titanian kiista toimii näytelmän alkusysäyksenä. Oberonin hahmo on saanut vaikutteita keskiaikaisen chanson de geste -runoelman Huon de Bordeauxin päähenkilöstä sekä antiikin Kreikan mytologian Zeus-jumalasta.

title: Leo ja Liina

text: Vaikka eroottisten tunteiden psykologisointi ei ole Kiven vahvinta osaamisalaa, hän on kuitenkin pannut parastaan Leon ja Liinan lemmen kuvaamiseksi. Tyypillisesti Kivi kuvaa romanttisen rakkauden ilmiönä, joka on kunkin näytelmän alussa valmiina ja jonka tielle asetetaan esteitä näytelmän kuluessa. Leossa ja Liinassa Kivi kehittelee piilossa pidetyn lemmen puhkeamista rakkaudeksi, joka antaa elämälle sen suuntaa määräävät raiteet. Hän pohjustaa laajaan syitä, jotka saavat pitkään salatun tunteen purkautumaan ja ratkaisu on asetettu erohetken latautuneeseen ilmapiiriin. Leo tuntee arkuutta ylhäistä Liinaa kohtaan, Liina puolestaan peittää tunteensa järjen jäisen panssarin taakse. Liinan eno Anton astuu draaman kannalta juuri oikeana hetkenä esiin ja saattaa rakastavaiset yhteen. Katsojalle asetelma on lähtökohtaisesti koominen: rakastavaiset huokailevat tahoillaan toistensa perään, mutta kohdatessaan käyttäytyvät täysin välinpitämättömästi toisiaan kohtaan.[11]

title: William Shakespearen Kesäyön unelma

text: William Shakespearen Kesäyön unelma on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Michael Hoffmanin ohjaama romanttinen komedia. Elokuva perustuu nimensä mukaisesti William Shakespearen näytelmään.

title: Ksanthippe

text: William Shakespearen komediassa "Kuinka äkäpussi kesytetään" Petruchio vertaa Katherinaa Ksanthippeen sanoen tämän olevan "kuin Sokrateen Ksanthippe tai pahempi".

title: Titania (mytologia)

text: Titania on keijukaisten kuningatar William Shakespearen komediassa "Kesäyön uni". Puolisoaan Oberonia vastustava Titania muistuttaa jonkin verran antiikin Kreikan mytologian Hera-jumalatarta.

title: Robert Enckell

text: Enckellin näyttämötehtäviä ovat olleet muun muassa Trofimov  Anton Tšehovin klassikkodraamassa "Körbärsträdgården", Puck William Shakespearen komediassa "En midsommarnattsdröm" ja Bartley näytelmässä "Krymplingen från Inishmaan".

title: Ansa Ikonen

text: Kansallisteatterissa Ikonen näytteli välirauhan aikana muun muassa William Shakespearen komediassa Paljon melua tyhjästä: hän vuorotteli Henny Waljuksen kanssa Beatricen roolissa ja rakensi sen perusluonteensa pohjalle, kuten Waljuskin. Ikosen Beatrice muotoutui naisellisen pehmeäksi.[56]


query: Onko Príncipen saarella asutusta?

title: Príncipe

text: Príncipe on pienempi ja pohjoisempi São Tomé ja Príncipen kahdesta pääsaaresta. Tuliperäinen saari sijaitsee Guineanlahdessa Atlantin valtameressä. Príncipe sijaitsee noin 150 kilometrin päässä suuremmasta São Tomén saaresta koilliseen ja noin 220 kilometrin päässä Manner-Afrikan Päiväntasaajan Guinean rannikolta länteen. Príncipellä on trooppinen ilmasto ja etenkin etelä- ja keskiosaltaan vuoristoista saarta peittää suurelta osin sademetsä. Saaren merkittävin asutuskeskus on koillisrannikolla sijaitseva Santo António. Príncipen pinta-ala on 142 neliökilometriä ja väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 7542. Väestö on pääasiassa Kap Verdeltä kaakao- ja kahviplantaaseille tuotujen työläisten jälkeläisiä. Príncipellä on vielä joitain satoja portugaliin pohjautuvan lung’íye-kreolikielen puhujia.

title: Príncipe

text: Príncipellä on pieni lentoasema, jossa on yksi asfalttipäällysteinen kiitotie[22]. Lentoasemalta on lentoja São Tomén saarelle ja lentoaika saarten välillä on noin 40 minuuttia. Toisinaan Príncipelle on mahdotonta laskeutua saaren yllä leijailevan sumun vuoksi.[23] Useimmilla paikallisilla ei kuitenkaan ole varaa lentolippuihin, joten pääosin paikalliset kulkevat Príncipen ja São Tomén välillä rahtilaivoilla. Matka-aika saarten välillä on noin kymmenen tuntia.[24]

title: Pico de Príncipe

text: Pico de Príncipe on Guineanlahdessa São Tomé ja Príncipen saarivaltiossa sijaitsevan Príncipen saaren korkein kohta. Pico de Príncipe sijaitsee saaren eteläosassa, ja korkeutta sillä on 948 metriä.

title: São Tomén, Príncipen ja Annobónin kosteat alankometsät

text: Suuri alue São Tomén saaren pohjois- ja koillisosasta raivattiin 1500-luvun kuluessa sokeriruo’on tuotantoa varten, mutta vuosisadan loppupuolella kasvin tuotanto vähentyi ja osa alueista metsittyi uudelleen. Suuria kaakao- ja kahviplantaaseja perustettiin São Tomén ja Príncipen saarille 1800-luvun puolivälistä lähtien. Tämä johti laajamittaiseen aarniometsien muuttumiseen ja tuhoutumiseen. Príncipen pohjoisosan sademetsiä muokattiin rajusti myös vuosina 1911–1916, kun saarella kampanjoitiin unitautia vastaan. Erityisesti vuonna 1975 tapahtuneen São Tomén ja Príncipen itsenäistymisen jälkeen monet plantaasit hylättiin ja metsät valtasivat ne. Hylkäämisiä oli alkanut tapahtua jo 1930-luvulta lähtien. Annobónilla maanviljely on perinteisesti tapahtunut metsissä, mikä on vahingoittanut vähemmän saaren biodiversiteettiä. Maanviljelyn mahdollinen laajentuminen Macizo de Santa Minan ja Quioveon vuorenhuippujen aarniometsäseuduille saattaisi aiheuttaa peruuttamatonta vahinkoa näille elinympäristöille.

text: São Tomén, Príncipen ja Annobónin alkuperäinen kasvillisuus koostuu useista erityyppisistä metsistä, kuten sammaleisista korkeiden seutujen metsistä sekä vuoristo- ja alankometsistä saarten kosteammissa osissa. Saarten kuivemmissa osissa on kuivempaa metsätyyppiä. Näillä alueilla on asutusta ja maanviljelyä. Osa ekoalueen metsistä on tuhoutunut, mutta nykyisin ”uudistuneissa metsissä” on havaittavissa merkittävää elpymistä. São Tomén, Príncipen ja Annobónin saaret on määritelty kasvimonimuotoisuuden keskukseksi. Ekoalueen saarista suurimmalla eli São Tomélla on 95 kotoperäistä kasvilajia, Príncipellä 37 ja Annobónilla 20. Alueen kotoperäisistä kasvilajeista vain 16 kasvaa useammalla kuin yhdellä saarella. Saarten kasvillisuuden tyypillisiä kasviheimoja ovat tyräkkikasvit, matarakasvit ja kämmekkäkasvit. Ekoalueella kasvaa paljon myös saniaisia.

text: Ekoalueen saaret ovat vuoristoisia, ja São Tomén korkein kohta Pico de São Tomé on 2 024 metrin korkeudessa merenpinnasta. Príncipen korkein kohta on 948 metrissä ja Annobónin 695 metrissä merenpinnasta. Toisen lähteen mukaan Annobónin korkein kohta on 613-metrinen. Saarten maaperä on suhteellisen hedelmällistä ja sitä onkin hyödynnetty plantaasiviljelyyn.

text: São Tomén saarella on nykyisin noin 240 km² aarniometsää. Príncipellä sitä on noin 40 km². Kummallakin saarella metsät ovat vallanneet vanhoja plantaasiviljelmiä. Annobónilla ihminen on muokannut suuren osan metsistä Macizo de Santa Minan ja Quioveon vuorenhuippuja lukuun ottamatta. Tästä huolimatta Annobónin metsät ovat säilyneet tärkeinä elinympäristöinä saaren kotoperäisille eliölajeille. Iso osa ekoalueen kotoperäisistä lajeista on sopeutunut ihmisten muokkaamiin elinympäristöihin, kuten kahvi- ja kaakaoviljelmiin. Annobónin saari on kokonaan määritelty suojelualueeksi. Ôbon kansallispuisto käsittää 235 km²:n laajuisen alueen São Tomén saaresta ja 65 km²:n alueen eli miltei puolet Príncipestä. Kaikkiaan noin 30 prosenttia São Tomén ja Príncipen valtion pinta-alasta on suojeltu.

title: Príncipe

text: Príncipen saari muodostaa yhden provinssin ja piirikunnan. Saarella on ollut vuodesta 1995 lähtien autonominen asema, minkä ansiosta siellä on myös oma viiden vuoden välein vaaleilla[18] valittava alueellinen parlamentti ja paikallishallitus.[19] Paikallishallituksen ja siten myös koko Príncipen johdossa on vuodesta 2006 lähtien ollut José Cassandra[13][20]. São Tomé ja Príncipen perustuslaki suojelee Príncipen omaa hallitusta.[18]

title: Tinhosa Grande

text: Tinhosa Grande on saari São Tomé ja Príncipessä Guineanlahdessa Atlantin valtameressä. Tinhosa Grande yhdessä pienemmän Tinhosa Pequenan ja yhden pienemmän saaren kanssa muodostaa Tinhosasaarten () saariryhmän, joka sijaitsee 22 kilometrin päässä suuresta Príncipen saaresta lounaaseen. Pinta-alaa saarella on 20 hehtaaria. Tinhosa Grande on karu kalliosaari, jolla ei ole kasvillisuutta. Saaren korkein kohta on 56 metriä merenpinnan yläpuolella.

title: Praia das Bananas

text: Praia das Bananas () on hiekkaranta Guineanlahdella sijaitsevan ja São Tomé ja Príncipen saarivaltioon kuuluvalla Príncipen saarella. Banaaninmuotoinen Praia das Bananas sijaitsee Príncipen pohjoisosassa ja on yksi São Tomé ja Príncipen tunnetuimmista rannoista.

title: Lung’íye

text: Lung’íye tai Lun’gwiye (”"saaren kieli"”) on São Tomé ja Príncipen saarivaltioon kuuluvalla Príncipen saarella puhuttava kieli. Lung’íye on kreolikieli, joka pohjautuu portugalin kieleen.

title: Príncipe

text: Portugalilainen retkikunta João de Santarémin ja Pêro Escobarin johdolla löysi saaren 17. tammikuuta 1471. He kutsuivat saarta löytöpäivänä vietettävän pyhimyksen, Antonios Suuren, juhlapäivän kunniaksi nimellä Santo Antão. Viime aikoina on käyty keskustelua siitä, oliko Príncipellä ja São Tomélla asutusta jo ennen portugalilaisten saapumista. Afrikan länsirannikon läheisyyden takia saarille olisi voinut saapua mantereelta veneillä. Varhaisista asukkaista ei ole kuitenkaan arkeologisia todisteita, joten nykykäsityksen mukaan portugalilaiset asuttivat Príncipen. Ensimmäiset asukkaat olivat portugalilaisia rangaistusvankeja ja portugalilaisten tuomia orjia. He asettuivat saarelle vuonna 1500. Saaresta tuli Portugalin kruununsiirtomaa () vuonna 1502[13]. Samalla António Carneirosta tuli Príncipen maaherra ja saari sai prinssiä tarkoittavan nimen Príncipe kunnianosoituksena Portugalin kruununprinssille Juhanalle, josta myöhemmin tuli kuningas. Sokeriruo’on viljely alkoi 1400-luvun lopulla; 1500-luvun ajan saarelta vietiin sokeriruo’on lisäksi pippuria ja puuta. Príncipestä ja São Tomésta kehittyi tärkeä kaupankäyntikeskus, ja saarten kautta kuljetettiin orjia Afrikasta Atlantin yli.[2][4]

title: Príncipe

text: Príncipen saari sijaitsee päiväntasaajan pohjoispuolella Atlantin valtamereen kuuluvassa Guineanlahdessa ja on toinen São Tomé ja Príncipen kahdesta pääsaaresta. Saari sijaitsee noin 150 kilometrin päässä suuremmasta São Tomén saaresta koilliseen, noin 210 kilometrin päässä Päiväntasaajan Guineaan kuuluvasta Biokon saaresta lounaaseen[1] ja noin 220–225 kilometriä[1] Afrikan mantereella sijaitsevan Päiväntasaajan Guinean rannikolta länteen. Pinta-alaa Príncipellä on 142neliökilometriä.[2] Saaren korkein kohta on eteläosassa sijaitseva 948 metrin korkeuteen merenpinnasta kohoava Pico de Príncipe.[3] Muita korkeita huippuja ovat niin ikään etelässä sijaitsevat 921-metrinen Pico Mencorne, 839-metrinen Carriote, 680-metrinen Pico Papagaio sekä 537-metrinen Mesa. Vuoristoinen eteläosa on täynnä syviä laaksoja ja epätasaista maastoa terävine kallioineen ja kivineen. Príncipen lounaisosassa on kuitenkin myös yksi suhteellisen tasainen alue. Pohjoisosa on etelää tasaisempaa.[4] Príncipesta noin 22 kilometrin päässä lounaaseen sijaitsevat pienet 20 hehtaarin Tinhosa Granden ja kolmen hehtaarin Tinhosa Pequenan karut kalliosaaret.[1] Pieni Ilhéu Caroçon (myös nimellä Ilhéu Boné de Jocquei) saari sijaitsee Príncipen kaakkoisrannikon[5] edustalla.[6] Saaren pohjoisrannikon edustalla on pieni Ilhéu Bombom -saari.[5]

title: Príncipe

text: Príncipe kuuluu yhdessä tuliperäisten São Tomén, Annobónin ja Biokon saarten kanssa tuliperäiseen ”Kamerunin-linjaan” (), joka jatkuu Afrikan mantereella Kamerunin ja Nigerian alueilla Tšadjärvelle saakka.[3][7][2] Príncipe on kilpitulivuori, joka alkaa noin 3000 metrin syvyydestä merellisestä kuoresta, ja jonka korkein kohta on 948-metrinen Pico de Príncipe. Príncipen ympärillä on kuitenkin myös paljon esimerkiksi São Tométa enemmän mantereista kuorta. Tulivuori ei ole ollut aktiivinen noin 15,7 miljoonaa vuoteen, mikä on pidempään kuin São Tomélla ja muilla Guineanlahden tuliperäisillä saarilla. Príncipe on vulkaanisen aktiivisuuden päättymisen jälkeen kulunut esimerkiksi São Tométa enemmän. Saaren etelärannikolla on tuliperäisen fonoliitin ja tefriitin hallitsemia alueita[3]. Pohjoisosa sen sijaan on enimmäkseen basalttikiveä[3]. Tuliperäisyyden ansiosta saaren maaperä on hedelmällinen.[2]

title: Príncipe

text: Príncipen eteläinen kolmannes on yksi São Tomé ja Príncipen valtion viidestä kansainvälisesti tärkeästä lintualueesta (IBA). Alueen koko on 50km², ja se käsittää enimmäkseen ainavihantaa alankometsää merenpinnan tasolta Pico de Príncipen huipulle saakka. Saarella on viisi kotoperäistä lintulajia, jotka ovat principenmedestäjä, principenkutoja, principentimali, principenloistokottarainen ja principenrilli. Kotoperäisiä alalajeja ovat valkovatsakalastajan alalaji Alcedo leucogaster nais, sieppodrongon alalaji Dicrurus adsimilis modestus ja oliivi-iibiksen alalaji Bostrychia olivacea rothschildi, joka on luultavasti koko São Tomén ja Príncipen harvinaisin lintulaji. Muita saaren lintulajeja ovat esimerkiksi guineanrilli ja guineanlahdenrastas. Príncipen lounaisosan merilintuyhdyskunnat lukeutuvat Guineanlahden suurimpiin. Neljä lepakkolajia ja Crocidura poensis -päästäisen alalaji ovat Príncipen alkuperäisiä nisäkäslajeja. Loput nisäkkäät, kuten monamarakatit ja villiintyneet kissat ovat muualta tuotuja. Leptopelis palmatus ja Phrynobatrachus dispar[10] ovat Príncipen kotoperäisiä sammakkolajeja. Lisäksi saarella tavataan Nesionixalus molleri -sammakoita. Príncipen lajistoon kuuluu kahdeksan matelijalajia, joista skinkkien heimoon kuuluva Feylinia polylepis ja Typhlops elegans -käärme ovat kotoperäisiä. Muita matelijalajeja ovat skinkkien heimoon kuuluva Mabuya maculilabris, gekkojen heimoon kuuluvat Lygodactylus thomensis ja Hemidactylus greefii sekä käärmeet Rhinotyphlops newtonii ja Rhinotyphlops feae.[1] Príncipeä ympäröivät merialueet ovat hyvässä kunnossa, sillä saarella ei ole juurikaan teollisuutta.[11] Merialueella tavataan esimerkiksi merikilpikonnia, miekkakaloja, marliineja ja purjekaloja. Príncipen vesissä, kuten rantojen läheisissä seisovissa vesissä ja Santo Antóniossa mereen laskevassa Papagaiojoessa, elää liejuryömijöitä.[12]

title: Ilhéu Bombom

text: Osin Ilhéu Bombomilla ja osin Príncipellä sijaitsee Bom Bom Island Resort -niminen lomakeskus. Lomakeskuksen baari, ravintola ja satama sijaitsevat Ilhéu Bombomilla ja majoitustilat ja uima-allasalue puolestaan Príncipellä. Saari on yhteydessä Príncipeen puisella kävelysillalla. Saaren ympärillä on kivistä muodostuneita merivesialtaita. Ilhéu Bombomin vesissä elää esimerkiksi merikilpikonnia, mustekaloja, napsijoita, raitamakrilleja, barrakudia, ankeriaskaloja, pallokaloja ja koralleja. Saari on sukelluskohde, ja lomakeskus järjestää sukelluskursseja saaren vesillä.

title: Príncipe (provinssi)

text: Príncipen provinssi on toinen São Tomé ja Príncipen saarivaltion kahdesta provinssista (myös nimellä ”alue”, ). Príncipen provinssi käsittää valtion toisen pääsaaren Príncipen sekä pienemmät Tinhosa Granden, Tinhosa Pequenan, Ilhéu Caroçon ja Ilhéu Bombomin saaret ympäröivältä merialueelta. Provinssi käsittää saman alueen kuin vuodesta 1995 autonomisena ollut Paguén piirikunta, joka on yksi São Tomé ja Príncipen seitsemästä piirikunnasta. Asukkaita provinssissa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 7 542, joista miehiä oli 3 892 ja naisia 3 650. Provinssin pääkaupunki on Santo António.

title: Príncipe

text: Kaakaota ja kahvia on viljelty saarella kauemman kuin São Tomélla.[4] Kaakao on edelleen koko valtion merkittävin maataloustuote, jota viedään ulkomaille.[21] Príncipellä viljely on keskittynyt tasaisempaan pohjoisosaan, sillä siellä sataa vähemmän kuin eteläosissa. Kaakaon ja kahvin lisäksi pohjoisosassa kasvatetaan ananaksia, leipäpuita, banaaneja ja kookospähkinöitä.[4] Suurin osa perheistä harjoittaa kotitarveviljelyä, jonka tuotteita myydään toreilla.[21] Príncipen matkailuelinkeino on hyvin kehittymätöntä, mutta saaren pohjoisosassa Ilhéu Bombom -saaren tuntumassa on lomakeskus.[4] Pohjoisosassa sijaitsee myös Praia das Bananas, joka on yksi koko valtion tunnetuimmista hiekkarannoista.[6] Príncipellä ei ole juurikaan teollisuutta.[11] Kaikki kulutustavarat ja rakennusmateriaalit joudutaan tuomaan saarelle, minkä vuoksi ne ovat kalliimpia kuin São Tomélla. Príncipen Baía das Agulhasin lahdelle on suunniteltu syväsatamaa ja vapaakauppa-aluetta. Saaren pohjoispuolelta on löytynyt öljyä.[4]

title: Romaaniset kielet

text: Angolar, puhuma-alue São Tomén saaren rannikkoalueilla, São Tomén ja Príncipen valtiossa. Ano Bomin kreoli Annobónin saarella Päiväntasaajan Guineassa. Crioulo do Barlavento Kap Verden Barlavento-saarilla. Crioulo de São Vicente Kap Verden São Vicenten saarella. Crioulo do Sotavento (Kriolu) Kap Verden Sotavento-saarilla. Damanin indoportugali Damanissa, Intiassa. Dekreolisoitunut. Diun indoportugali Diussa, Intiassa. Lähes hävinnyt. Forro São Tomén saarella, São Toméssa ja Príncipessä. Kristang Malesiassa. Kristi Intiassa, Korlayn kylässä. Lunguyê Príncipen saarella, São Toméssa ja Príncipessä. Lähes hävinnyt. Patuá eli Macaon kreoli, Macaossa ja Hongkongissa. Dekreolisoitunut. Papiamentu Alankomaiden Antilleilla ja Aruballa. Vaikutteita espanjasta. Saramaccan kreoli, portugaliin ja englantiin pohjautuva kreoli Surinamessa. Sri Lankan indoportugali Sri Lankan rannikkokaupungeissa. Ylä-Guinean kreoli, Guinea-Bissaun lingua franca, jota puhutaan myös Casamancessa, Senegalissa.

title: Ilhéu das Rolas

text: Ilhéu das Rolas on tulivuorisaari päiväntasaajalla Guineanlahdessa. Se kuuluu São Tomé ja Príncipen valtioon ja on laivayhteyden päässä São Tomén saarelta Porto Alegren kaupungista. Saarella on vakinaista asutusta arviolta parisataa henkeä. He saavat elantonsa pääasiassa matkailusta. Saarella on myös majakka.

title: Príncipe

text: Príncipen ja São Tomén siirtokunnat alkoivat heikentyä 1500- ja 1600-luvun taitteessa, koska merirosvot tekivät hyökkäyksiä saarille.[14] Hollantilaiset miehittivät Príncipen saaren 9. elokuuta ja 26. marraskuuta 1598 väliseksi ajaksi, jonka jälkeen portugalilaiset palasivat valtaan.[13] Hollantilaiset tuhosivat São Tomén kaupungin vuonna 1599. Tästä tuhosta katsotaan alkaneen kaksi vuosisataa kestänyt rappiokausi, jonka aikana ihmiset elättivät itsensä kasvattamalla sitrushedelmiä, vihanneksia, jamssia, maniokkia ja maissia. Lisäksi sokeriruo’osta valmistettiin viinaa. Hollanti hyökkäsi uudelleen São Tomén saarelle ja aiheutti jälleen tuhoa. Ranska hyökkäsi São Tomélle 1700-luvun alussa. Príncipelle Ranska hyökkäsi vuonna 1702[4]. Vuonna 1502 valtaan tullut Carneiron perhe hallitsi saarta vuoteen 1753 saakka, jolloin Portugalin kruunu takavarikoi saaren haltuunsa ja muodosti siitä ja São Tomén saaresta São Tomé ja Príncipen siirtomaan.[13] Samana vuonna São Tomén jatkuvasta epävakaudesta ja ongelmista johtuen São Tomé ja Príncipen siirtomaan pääkaupunki muutettiin São Tomén kaupungista Príncipen Santo Antónioon.[14] Takaisin São Toméhen pääkaupunki muutettiin vuonna 1852.[14]

title: São Tomé ja Príncipe

text: Eristyksissä olleilla saarilla on kehittynyt harvinaisen suuria ja pieniä endeemisiä kasvi- ja eläinlajeja. Näihin kuuluvat suurikokoiset linnut sãotoménkyyhky ("Columba thomensis") ja sãotoménmedestäjä ("Dreptes thomensis" eli "Nectarinia thomensis") sekä begonialajit "Begonia crateris" ja "Begonia baccata". Kaikkiaan Príncipellä on 37 ja São Tomélla 95 endeemistä kasvilajia. Saaret ovat tärkeitä lintujen suojelun kannalta. Niillä elää harvoja alkuperäisiä nisäkäslajeja. Afrikanmetsäpäästäisen sukulainen "Crocidura thomensis" on São Tomén ainoa endeeminen nisäkäs. Príncipellä on lepakoita. Monet saarten lajeista ovat uhanalaisia niiden pienen levinneisyysalueen takia. Noin 300 neliökilometrin laajuinen Ôbon kansallispuisto koostuu kahdesta osasta, yksi kummallakin saarella. São Tomé ja Príncipe yhdessä lounaassa sijaitsevan pienen Päiväntasaajan Guinealle kuuluvan Annobónin saaren kanssa muodostavat 1 036 neliökilometrin laajuisen ekoalueen.

title: Príncipen lentoasema

text: Príncipen lentoasema on julkinen lentoasema São Tomé ja Príncipen saarivaltion toisella pääsaarella, Príncipellä. Lentoaseman kiitotiellä on pituutta 1 320 metriä ja leveyttä 30 metriä. Asema sijaitsee 180 metrin korkeudessa merenpinnasta. Lentoasema sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä saaren pääkaupungista Santo Antóniosta pohjoiseen. Príncipen lentoasemalla on pieni kahvila.

title: Príncipe

text: Saari sijaitsee trooppisella vyöhykkeellä,[2] jonka ansiosta ilmasto on lämmin ja kostea.[1] Príncipen rannikkoalueilla vuoden keskimääräiset lämpötilat vaihtelevat 22°C ja 33°C:n välillä. Korkeammalle mentäessä lämpötilat laskevat. Príncipen keskiosassa oleva vuoristoinen alue toimii esteenä alueella vallitseville lounaistuulille. Saaren etelä- ja lounaisosissa saadaan vuoriston vuoksi rankkoja sateita. Pohjoisosassa sataa paljon eteläisiä osia vähemmän.[1] Príncipe saa São Tométa enemmän vesisateita, joiden määrä vaihtelee suuresti. Suurin osa sateista saadaan maalis- ja huhtikuussa.[2] Saarella on kaksi kuivaa kautta, joista pidempi kestää kesäkuusta syyskuuhun. Tämä kuivakausi tuntuu selvimmin Príncipen pohjois- ja itäosassa. Joinain vuosina lounaisosissa kuivakausi saattaa olla huomaamaton. Toinen kuivakausi alkaa joulukuussa ja kestää helmikuuhun.[1]

title: Príncipe

text: Ennen ihmisen saapumista saarelle lähes koko saari oli todennäköisesti metsän peitossa[1]. Nykyisin noin neljännes Príncipestä on vielä aarniometsää, jonka suojelua varten on perustettu osin São Tomén saarella sijaitseva Ôbon kansallispuisto.[8] Príncipellä sijaitseva kansallispuiston osa kattaa 65 neliökilometrin alueen eli miltei puolet Príncipestä[9]. Noin 30% Príncipen metsäalasta on ”uudistunutta metsää” (). Sen ala on kasvamassa, kun metsät valtaavat hylättyjä plantaaseja.[8] Príncipe kuuluu São Tomén ja Annobónin kanssa 1036neliökilometrin laajuisen ekoalueeseen, jolla on runsaasti kotoperäisiä eliölajeja. Aluetta on kotoperäisten lajien suuren määrän vuoksi verrattu esimerkiksi Galápagossaariin.[7]

title: São Tomé ja Príncipe

text: São Tomén ja Príncipen saaret sijaitsevat Atlantilla 320 ja 240 kilometrin päässä Gabonin luoteisrannikosta. São Tomé on 50 kilometriä pitkä ja 32 kilometriä leveä. Príncipe on 30 kilometriä pitkä ja noin kuusi kilometriä leveä. Saaret ovat jäänteitä muinaisesta tulivuoriketjusta, johon kuuluvat myös Päiväntasaajan Guinealle kuuluva Biokon saari ja Kamerunvuori. Vuoristoisten saarten korkein kohta on São Tomélla sijaitseva Pico de São Tomé (2 024 metriä).

title: Príncipe

text: Portugalilaiset löytöretkeilijät löysivät Príncipen tammikuussa 1471. Portugalilaiset asuttivat saaren 1500-luvun alussa, jolloin saari sai myös prinssiä tarkoittavan nimensä kunnianosoituksena Portugalin kruununprinssille Juhanalle. Saarella viljeltiin 1400-luvun lopulta lähtien sokeriruokoa, jota pippurin ja puun ohessa vietiin saarelta 1500-luvun ajan. Príncipen kautta kuljetettiin myös orjia Afrikasta Atlantin yli. Läheisen São Tomén ongelmista johtuen koko São Tomé ja Príncipen siirtomaan pääkaupunki muutettiin vuosiksi 1753–1852 Santo Antónioon. Kahvi ja kaakao tuotiin saarelle viljeltäväksi 1700- ja 1800-luvun taitteen tienoilla. Viljely vaati suuret määrät työvoimaa, jota hankittiin muun muassa Kap Verdeltä. Vielä nykyisinkin kahvi ja kaakao ovat Príncipen tärkeimpiä maataloustuotteita. Príncipestä tuli osa São Tomé ja Príncipen valtiota sen itsenäistyttyä Portugalista vuonna 1975. Saari sai itsehallinnon vuonna 1995, mistä lähtien siellä on ollut vaaleilla valittu alueellinen parlamentti ja paikallishallitus.

title: Príncipe

text: Príncipen saaresta tuli osa São Tomé ja Príncipen valtiota sen itsenäistyttyä Portugalista vuonna 1975.[14] Príncipellä puhkesi nälkämellakoita vuonna 1981, kun elintarvikkeita kuljettanut laiva ei ollut käynyt saarella kuukausiin. São Tomé ja Príncipen hallitus nujersi mellakat, mikä lietsoi saarella separatistisia vaatimuksia. Mellakoinnin seurauksena mielivaltaisesti valittuja ihmisiä pidettiin kuukausien ajan vankeudessa.[4] Príncipelle myönnettiin itsehallinto vuonna 1995.[17] Príncipen lounaisosan Baía das Agulhasin lahdelle on tarkoitus perustaa syväsatama ja vapaakauppa-alue (zona franca). Príncipen asukkaat toivovat saavansa osuutensa tämän verovapaan alueen tuotosta. Myös työpaikkoja ja sähköä toivotaan.[4]

title: Grammitis nigrocincta

text: Kasvia tavataan ainoastaan Guineanlahdella sijaitsevan ja São Tomé ja Príncipen saarivaltioon kuuluvan Príncipen saaren korkeimmalla vuorella Pico de Príncipellä sekä Madagaskarin saarella. Príncipellä kasvia on kerätty talteen kahdesti: vuonna 1956 ja 2001.

title: Príncipe

text: Príncipe ei ole koskaan ollut osa Afrikan mannerta.[2] Kaikkiaan saarella kasvaa 37 kotoperäistä kasvilajia.[7] Príncipen tiheässä sademetsässä kasvavista putkilokasvilajeista 11prosenttia on kotoperäisiä eli niitä tavataan vain siellä. Kämmekkäkasvilajeja saaren sademetsissä on 64. Kolme neljäsosaa kämmekkälajeista on päällyskasveja, ja miltei kaikki loput kasvavat maassa. Pieni osa on litofyyttejä eli niiden kasvualustana on kivenpinta. Saniaisiin kuuluvaa Grammitis nigrocincta-kasvia tavataan Príncipen lisäksi vain Madagaskarilla. Saaren rannoilla kasvaa kookospalmuja. Öljypalmuja kasvatetaan ruoanlaitossa tarvittavan palmuöljyn vuoksi. Muita saaren puita ovat esimerkiksi leipäpuu ja mantelipuu. Plantaaseille kasvaa banaaneja ja sokeriruokoa. Plantaaseille on tuotu myös alkuperäiseen lajistoon kuulumaton nopeakasvuinen liekkipuu. Liekkipuu suojaa plantaaseilla kasvatettavia kaakao- ja kahvipensaita.[8]


query: Missä Elias Lönnrot kuoli?

title: Elias Lönnrot

text: Elias Lönnrot (9. huhtikuuta 1802 Sammatti – 19. maaliskuuta 1884 Sammatti) oli Suomen kansalliseepoksen Kalevalan sekä Kantelettaren kokoaja, kielentutkija, lääkäri ja suomalaisen kasvitieteen uranuurtaja. Lönnrot oli suomen kielen uudistaja, useiden sanakirjojen toimittaja ja ensimmäisen suomenkielisen aikakauslehden kustantaja sekä toimittaja. Hän julkaisi useita kansaa valistaneita terveys- ja tiedejulkaisuja. Lisäksi hän suomensi useita virsiä.

title: Elias Lönnrot

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Anttila, Aarne| title = Elias Lönnrot – Elämä ja toiminta| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 1931}} Citation error, replace with{{cite book| author = Schybergson, Per (toim.)| title = Totuuden nimessä: Kaksitoista merkittävää Suomen Tiedeseuran jäsentä| publisher = Suomen Tiedeseura| year = 1998| id = ISSN}} -tietopaketti, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Tietoa Lönnrotin elämästä ja teoksista Citation error, replace with{{cite book| author = Arvi Arjatsalo| title = Sammatin Elias| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1983| accessdate = 19.5.2016}}

title: Elias Lönnrot

text: Vuosina 1854–1862 Lönnrot toimi Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston (Helsingin yliopiston) toisena suomen kielen professorina (edeltäjä Matthias Alexander Castrén, seuraaja August Ahlqvist).[6][20]

title: Ontrei Malinen

text: Elias Lönnrot tapasi Malisen vuonna 1833 tullessaan neljännellä runonkeruumatkallaan Vuonnisen kylään Vuokkiniemen pitäjässä. A. J. Sjögren oli laulattanut Malista jo vuonna 1825, mutta hänen kirjaamansa runot tulivat tutkijoiden tietoon vasta kymmeniä vuosia myöhemmin. Lönnrot sai Maliselta 366-säkeisen sampo-aiheisen jakson sekä muita runoja, joihin sisältyvät "Kalevalan" tärkeimmät kertovat ainekset. Vuonnisessa Lönnrot tapasi myös Vaassila Kieleväisen, jonka kanssa käyty keskustelu vaikutti hänen käsitykseensä runojen välisistä yhteyksistä. Neljännen keruumatkan jälkeen Lönnrot koosti "Runokokouksen Väinämöisestä" eli niin sanotun "Alku-Kalevalan".

title: S/S Elias Lönnrot

text: Hämeenlinnan ja Tampereen välinen matkuistajalaivaliikenne päättyi 1876, kun Hämeenlinna-Tampere rautatie valmistui. "Elias Lönnrot" siirrettiin samana vuonna Näsijärvelle, jossa se sitten liikennöi vuoteen 1890 saakka Tampereelta Kuruun ja Teiskoon. Laiva hinasi myös tukkeja ja kuljetti huvimatkalaisia. Vuonna 1890 tehtailija G. A. Serlachius osti laivan, ja tämän jälkeen laiva liikennöi Keurusselällä Mäntän ja Keuruun välillä pääasiassa hinaamassa tukkilauttoja Serlachiuksen Mäntän-tehtaille. Vuonna 1897 valmistunut Haapamäki-Jyväskylä-rata lopetti säännöllisen päivittäisen laivaliikenteen Mäntän ja Keuruun välillä. Lopullisesti "Elias Lönnrotin" liikennöinti päättyi, kun Kolhon ja Keuruun välille valmistui maantie 1923. Liikenteestä poisotettu laiva romutettiin Mäntässä 1926.

title: S/S Elias Lönnrot

text: "Elias Lönnrot" liikennöi aluksi Pyhäjärvellä Tampereen ja Lempäälän välillä yhdessä vuonna 1866 valmistuneen siipirataslaiva "Vanajan" kanssa, joka liikennöi taas Lempäälän ja Hämeenlinnan välillä. Ennen Lempäälän kanavan valmistumista Kuokkalankoski esti suoran laivaliikenteen Tampereelta Hämeenlinnaan. Koskesta pääsi 1860-luvulla nousemaan laiva vain kaksi kertaa, heinäkuussa 1863 potkurihöyrylaiva Ilmarinen ja vuonna 1866 siipirataslaiva S/S "Vanaja". Ennen kanavan valmistumista matkustajat siirtyivät jalan maakannaksen yli Havaslahdesta Pyhäjärven puolelle Kirkkojärven rantaan. Lempäälän kanavan valmistuttua 1874 siipirataslaiva "Vanaja" saattoi liikennöidä koko matkalla, mutta "Elias Lönnrot" oli rataskoneistoineen liian leveä sopiakseen kanavan sulkuun.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot syntyi Sammatissa Paikkarin torpassa vuonna 1802 kylänräätäli Fredrik Johan Lönnrotin ja hänen vaimonsa Ulrika Wahlbergin neljäntenä lapsena. 1800-luvulla Suomessa oli hankalaa saada koulusivistystä, mutta Eliaksen vanhin veli Henrik Johan Lönnrot huomasi veljensä kiinnostuksen kirjallisuutta kohtaan ja päätti lähettää hänet Tammisaaren pedagogioon lokakuun lopussa vuonna 1814. Lönnrot kävi 1816–1818 Turun katedraalikoulua, missä hän oppi muun muassa ruotsia ja latinaa, jota hän vielä kolme lukuvuotta koulussa oltuaankin puhui kankeasti ja virheellisesti.[7][8]

title: M/S Elias Lönnrot

text: M/S Elias Lönnrot on vuonna 1986 valmistunut dieselkäyttöinen replika alkuperäisestä S/S Elias Lönnrot -siipirataslaivasta. Se on tehnyt kesäisin risteilyjä Keurusselällä. Kesällä 2014 siihen tuli kuitenkin tekninen vika, ja risteilyt päättyivät. Liikennöitsijä Suomen Hopealinja Oy irtisanoi vuokrasopimuksensa Keuruun kaupungin kanssa.

title: Elias Lönnrot (muistomerkki)

text: Elias Lönnrot on Emil Wikströmin tekemä, vuonna 1902 paljastettu pronssiveistos Helsingissä.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot haki vuonna 1832 vakituista työpaikkaa. Suomi oli jaettu 25 lääkäripiiriin, joiden virat olivat useimmiten täyttämättä. Lönnrot toivoi saavansa sellaisen paikan, josta hän pystyisi tekemään myös runonkeruumatkoja. Tammikuussa 1833 hän haki piirilääkärin sekä linnanlääkärin virkoja Kajaanista. Aiemmin hän oli toiminut lääkärinä Oulussa, jossa hän kohtasi vaikeuksia kokemattomuuden takia. Oulussa raivosi nälänhädän lisäksi lavantauti. Lönnrotin esimies Herman Carger kuoli myös lavantautiin. Alueella oli myös iso- ja tulirokkoa. Samoja kulkutauteja oli myös Kajaanissa, jossa oli tuolloin alle 400 asukasta. Kajaanissa ei ollut edes sairaalaa, jossa potilaita olisi voitu hoitaa. Lönnrot sairastui itsekin lavantautiin, jota hän poti kuusi viikkoa. Helsingissä hänen luultiin jo kuolleen.[15]

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot oli ammatiltaan lääkäri ja valmistui lääkäriksi Helsingin yliopistosta. Opinnot hän oli aloittanut Turun Akatemiassa, mutta Turun palon jälkeen oppilaitos siirrettiin Helsinkiin. Ennen valmistumistaan hänet määrättiin koleraepidemian aikaan kesken runonkeruumatkansa Helsinkiin hoitamaan potilaita Hietalahden lasarettiin. Sairaalassa oli 40 vuodepaikkaa, jotka olivat kaikki täynnä. Myös Lönnrot sairastui epidemian aikana, mutta parani. Hän myös huomasi, että herrasväestä hyvin harva sairastui koleraan. Ansioidensa vuoksi Lönnrot sai Venäjän keisarilta kunnianosoituksen, briljanttisormuksen.[6]

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot meni naimisiin vuonna 1849, 47-vuotiaana, Maria Piponiuksen (1823–1868) kanssa. Piponius oli oululaisen värjärimestarin Elias Piponiuksen tytär. Lönnrot ja Piponius saivat yhteensä viisi lasta, joista vain Ida-tytär saavutti aikuisiän. Muut lapset kuolivat tartuntatauteihin. Lapsista Elias (1850–1852) kuoli aivokalvontulehdukseen, Maria Ulrika (1852–1874) kävi Jyväskylän seminaaria ja kuoli keuhkotautiin 21-vuotiaana, Elina Sofia (1858–1876) kuoli 18-vuotiaana kurkkumätään ja Tekla Natalia (1860–1879) keuhkotautiin. Tytär Ida Karolina (1855–1915) muutti ulkomaille vuonna 1886 ja asui muun muassa Istanbulissa 1880-luvun lopulla sekä Italiassa Roomassa 1892–1895 ja viimeksi Sienassa jossa hänellä oli oma talo ja jonne hänet on myös haudattu Laterano-hautausmaalle.[3][4][5][6]

title: Marjastus

text: Lakka auttoi kuumeeseen, puna- ja keuhkotautiin sekä keripukkiin. Karpaloilla torjuttiin keripukkia, hoidettiin kuumetta ja tehtiin lapsille loishäätöjä. Karpalosiirappia myytiin apteekkien valikoimissa vatsarohtona. Tavallisin kotiapteekkien marja on ollut mustikka. Pohjoisessa kansanlääkinnässä mustikka tarjosi helpotusta ripuliin, kuumeeseen ja punatautiin. Myös Elias Lönnrot kirjoitti mustikasta kirjassaan Flora Fennica. Hänellä oli myönteistä sanottavaa lisäksi puolukasta. Ennen vanhaan puolukalla hoidettiin ilmavaivoja, kuumetta ja virtsavaivoja. ”Marjat kuivina vähän kovetuttavia, avulliset vatsataudissa. Marja-mehu vilvoittava kuumeissa” -Elias Lönnrot.

title: S/S Elias Lönnrot

text: S/S Elias Lönnrot oli suomalainen siipiratashöyrylaiva joka oli liikenteessä vuosina 1865–1923 ensin Pyhäjärvellä ja sen jälkeen Näsijärvellä ja viimeksi Keurusselällä. Laivan pituus oli 100 jalkaa, leveys 27,5 jalkaa, ja sen voimanlähteenä oli 80 hevosvoiman höyrykone. Laivan suunnitteli saksalainen insinööri Hermann Kauffman. Laiva rakennettiin Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Oy:n telakalla Tampereella, ja se laskettiin vesille 6. kesäkuuta 1865. Laivan rakennuttaja ruukinpatruuna Adolf Törngren nimesi sen entisen kotiopettajansa Elias Lönnrotin mukaan.

title: Elias Lönnrot

text: Elias Lönnrotin ja hänen perheensä hauta Sammatissa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura pystytti 1886 haudalle muistomerkin, jossa on kanteleen kuva.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot kuoli synnyinpaikkakunnallaan Sammatissa vuonna 1884. Lönnrot oli halunnut hautajaisistaan vaatimattomat, mutta niistä tuli kuitenkin varsin suurelliset. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran edustajat kantoivat arkun kirkosta haudalle, ja seppelien lasku kesti myöhäiseen iltaan asti. Ylioppilaskunnan Laulajat lauloivat haudalla Suomen laulun ja Maamme-laulun.[10]

title: Elias Lönnrot

text: 9. huhtikuuta on liputuspäivä, jota juhlitaan Mikael Agricolan päivänä ja suomen kielen päivänä. Päivä on myös Elias Lönnrotin syntymäpäivä.[29] Lisäksi helmikuun 28. on Kalevalan päivä eli suomalaisen kulttuurin päivä. Vuoden 1986 seteleissä Lönnrotin kuva oli 500 markan setelissä. Lönnrotin kunniaksi lyötiin juhlaraha vuonna 2002. Lönnrotin mukaan on nimetty katu tai aukio Enossa, Helsingissä, Kajaanissa, Kotkassa, Kuopiossa, Lappeenrannassa, Loimaalla, Mikkelissä ja Äänekoskella. Lönnrot on kuvattu postimerkkiin vuonna 1931 ja pienoisarkkiin vuonna 2002.[6]

title: Elias Lönnrot (muistomerkki)

text: Lönnrot on kuvattu näköisenä muistomerkissä, jossa myös kansanrunouden ruumiillistumat esitetään realistiseen tyyliin.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot kiinnostui opiskeluaikoinaan suomalaisesta runoudesta ja suomen kielestä. Hän teki tämän jälkeen useita runonkeräysmatkoja, joilla keräsi aineistoa muun muassa runonlaulajilta. Lönnrot kokosi runoista yhtenäisen eepoksen, johon hän kirjoitti myös omia runojaan. Hän toimi uransa aikana muun muassa Kajaanin piirilääkärinä ja Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston toisena suomen kielen professorina.

title: Kantele

text: Elias Lönnrot oli merkittävä kanteleen kehittäjä 1800-luvulla. Hänen ansiostaan viisikielisestä kanteleesta tuli Suomen kansallissoitin. Lönnrot oli itsekin kanteleensoittaja, ja hän kantoi kanteletta matkoillaan 1830-luvulta lähtien. Hänestä tuli myös kanteleensoiton opettaja ja kanteleiden rakentaja. Vuonna 1847 Lönnrot rakensi 38-kielisen kromaattisen kanteleen, kielimäärältään koko vuosisadan suurimman. Kaikki 1800-luvun kromaattiset kanteleet luetaan Lönnrotin nimiin. Lönnrot kehitti neljän vuosikymmenen aikana ainakin viisi erilaista, tietoisesti suunniteltua kantelemallia.

title: Elias Lönnrot

text: Vapaasti ladattavia Elias Lönnrotin e-kirjoja Kansalliskirjaston , sekä Kirjasampo.fi , Helsingin yliopiston humanistisen tiedekunnan ylläpitämä sivusto

title: Miina Lönnrot

text: Serafia Wilhelmiina (Miina) Lönnrot (5. heinäkuuta 1827 – 7. syyskuuta 1915) oli Elias Lönnrotin vanhimman veljen räätäli Henrik Johan Lönnrotin (1793–1838) tytär. Hän toimi vuodesta 1854 alkaen Elias Lönnrotin perheen taloudenhoitajana ensin Helsingissä ja sitten Sammatissa Lönnrotin omistamissa Nikun ja Lammin taloissa. Elias Lönnrotin kuoltua vuonna 1884 Miina Lönnrot keräsi Lönnrotin syntymäkotiin Paikkarin torppaan perustettua museota varten torppaan kuulunutta esineistöä. Kadonneiden huonekalujen tilalle hän hankki vastaavia muualta ja tarvittaessa valmistettiin uudet huonekalut Miinan muistitietojen perusteella. Paikkarin torpan ensimmäinen opaskirjanen laadittiin myös Miinan tietojen pohjalta vuonna 1898.

title: S/S Elias Lönnrot

text: Vuonna 1986 valmistunut M/S "Elias Lönnrot" on dieselkäyttöinen replika alkuperäisestä siipiratasalus "Elias Lönnrotista". Se tekee kesäisin risteilyjä Keurusselällä.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot jatkoi matkansa jälkeen lääketieteen opintoja Helsingissä, mutta hänen rakkain harrastuksensa oli edelleen työ kansanrunojen parissa. Hänen tavoitteenaan oli tallentaa vanhoja suomalaisia kansanrunoja ja edistää suomen kielen käyttöä. Tätä asiaa varten perustettiin alkuvuonna 1831 Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, jota Lönnrot oli mukana perustamassa. Seura tuki Lönnrotin kansanrunouden keruu- ja julkaisutoimintaa. Lönnrot aloitti toisen runonkeruumatkansa toukokuussa vuonna 1831. Matka kuitenkin keskeytyi koleraepidemian takia, ja viranomaiset kutsuivat Lönnrotin takaisin Helsinkiin [6] hoitamaan kolerapotilaita apulaislääkärinä Kaartin lasaretissa Hietalahdessa.[13]

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot oli saanut hyvin vähän opetusta kliinisestä lääketieteestä. Varsinaisesta lääketieteestä hän ei tiennyt juuri mitään. Vaikka Lönnrot oli synnynnäinen tiedemies, hänellä ei ollut minkäänlaista kokemusta kokeellisesta tieteestä.[15]

title: Elias Lönnrot

text: Kalewala taikka Wanhoja Karjalan Runoja Suomen kansan muinosista ajoista, kaksi osaa, 1835–1836. Suomalaisen talonpojan koti-lääkäri, 1839. Kokeita suomalaisessa laulannassa, 1846. Suomen kansan Arwoituksia ynnä 189 Wiron arwoituksen kanssa, 1851. Kasvikon oppisanoja, 1858. Flora Fennica, 1860. Suomalaisen talonpojan koti-lääkäri, 1867. Suomalais-Ruotsalainen Sanakirja, 1880. Suomen kansan muinaisia loitsurunoja, 1880. Kansanlauluja, 1909. Citation error, replace with{{cite book| author = Lönnrot, Elias| title = Väinämöinen, muinaissuomalaisten jumala| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen kirjallisuuden seura| year = 1985| version = (De Väinämöine, priscorum Fennorum numine, 1827.) Latinankielisestä väitöskirjasta suomentanut ja johdannon kirjoittanut Iiro Kajanto. Suomi 131| id = ISBN 951-717-421-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Lönnrot, Elias| title = Matkat 1828–1844| location = Espoo| publisher = Weilin + Göös| year = 1980| version = Ilmestynyt aiemmin 1902 nimellä Elias Lönnrotin matkat 1–2. Ruotsinkieliset tekstit, enin osa teokseen valikoiduista kirjoituksista, suomentanut Jalmari Hahl. Toimittanut Väinö Kaukonen. Uusi laitos| id = ISBN 951-35-2243-1}} Citation error, replace with{{cite book| author = Lönnrot, Elias| title = Elias Lönnrotin matkat Kainuussa| location = Oulu| publisher = Pohjoinen| year = 1999| version = Elias Lönnrotin teksteistä toimittanut Markku Nieminen| id = ISBN 951-749-337-1}} Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, Helsinki, 1887. Elias Lönnrots svenska skrifter I. Uppsatser och öfversättningar. Utgivna av Jenny af Forselles. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1908, Elias Lönnrots svenska skrifter II. Bref, anteckningar och reseskildringar. Utgivna av Jenny af Forselles. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1911,

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot liittyi virsikirjakomitean jäseneksi vuonna 1863. Hän ryhtyi uudistamaan suomalaista virsirunoutta. Lönnrot julkaisi omia virsikokeilujansa vuosina 1864–1880. Uusi virsikirjalaitos ilmestyi kolme vuotta myöhemmin. Vuoden 1886 virsikirjan virsistä 17 oli Lönnrotin omia virsiä, 64 oli hänen suomentamiaan ja 25 virressä oli Lönnrotin kirjoittamia säkeistöjä. Hänen nimiinsä on kirjattu yhteensä 206 virttä. Sata vuotta nuoremmassa virsikirjassa, vuodelta 1986, Lönnrotin itse kirjoittamia virsiä oli jäljellä yhdeksän ja näiden lisäksi kuutisenkymmentä virttä, joita Lönnrot oli mukana tekemässä.[10] Lönnrot oli itse varsin etevä muusikko. Hän kehitti suomalaista musiikkisanastoa ja teki kanteleenrakentajana mullistavan keksinnön, kromaattisen kanteleen. Lönnrot kehitti myös yksinkertaisen numeroilla ilmaistavan nuottijärjestelmän.[6]

title: Kalevala

text: Citation error, replace with{{cite book| title = Kalevala| location = Porvoo Helsinki| publisher = WSOY| year = 2004| version = Kuvittanut ja painatustyön suunnitellut Akseli Gallen-Kallela. 22. painos (1. painos 1922)| isbn = 978-951-0-24270-4}} Citation error, replace with{{cite book| title = Kalevala| location = Porvoo Helsinki Juva| publisher = WSOY| year = 1982 (5. painos 1994)| version = Esi- ja selkänimeke: Juhla-Kalevala ja Akseli Gallen-Kallelan Kalevalataide. Koonnut ja eepokseksi luonut Elias Lönnrot. Kuvat ja teoksen somistus: Akseli Gallen-Kallela. Kuvaesseet ja teoksen toimitus: Aivi Gallen-Kallela. Teoksen ulkoasu perustuu vuonna 1922 julkaistuun Akseli Gallen-Kallelan somistamaan Koru-Kalevalaan. 2. painos| isbn = 951-0-11253-4}} Citation error, replace with{{cite book| title = Kalevala| location = Helsingissä| publisher = Otava| year = 1999| version = Konnut ja eepokseksi luonut Elias Lönnrot. Kuvittanut Hannu Väisänen| isbn = 951-1-16061-3}} Citation error, replace with{{cite book| title = Kalevala| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2005| version = Koonnut Elias Lönnrot. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 14 (31. painos)| isbn = 951-746-669-2}} Elias Lönnrot. Kuvittaneet Aarno Karimo ja Hugo Otava. Helsinki: Pellervo-seura, 1953.

title: Kajaanin historia

text: Kajaani pysyi kuitenkin pitkälle 1800-luvulle asti vähäpätöisenä kaupunkipahana. Sen olojen kurjuuden joutui omakohtaisesti kokemaan myös Kajaanin alkutalvesta 1833 piirilääkäriksi saapunut Elias Lönnrot. Tuolloin seudulla riehui ankara puna- ja lavantauti- sekä koleraepidemia. Nuori piirilääkäri joutui heti ensi töikseen taistelemaan ankarasti kulkutauteja vastaan. Hän sairastui myös itse, mutta vahvakuntoisena selvisi ja saattoi toden teolla keskittyä kansanrunojen keruuseen. 28. helmikuuta 1835 Elias Lönnrot päiväsi Kalevalansa Kajaanissa sijainneessa talossaan.

title: Elias Lönnrot

text: Lönnrot oli ensimmäisiä, jotka kykenivät kirjoittamaan ja puhumaan sujuvasti sekä suomeksi että ruotsiksi. Hän tuotti valistavia suomenkielistä kirjoituksia suomalaisille talonpojille, mutta samalla ruotsinkielisiä tieteellisiä julkaisuja ruotsinkieliselle sivistyneistölle.[6]