query: Minä vuonna Henrik II syntyi?

title: Henrik II (Englanti)

text: Henrik II (5. maaliskuuta 1133 Le Mans, Ranska – 6. heinäkuuta 1189 Chinon, Ranska) oli Anjoun herttua, Normandian herttua vuosina 1150–1189 ja Englannin kuningas vuosina 1154–1189.

title: Henrik II Pyhä

text: Henrik II kuoli Göttingenissä sijainneessa palatsissaan Pfalz Gronassa vuosia vaivanneisiin munuaiskiviongelmiin. Hänet haudattiin Bambergin tuomiokirkkoon. Henrik II avioliitto oli lapseton, mikä aiheutti jälleen kuninkaan- ja keisarinkruunuun kohdistuneen valtakamppailun.

title: Henrik II (Ranska)

text: Henrikin kaudella Calais vallattiin Englannilta vuonna 1558, mutta Ranskan omistukset Italiassa sen sijaan menetettiin. Henrik II vahvisti kuninkaan yksinvaltaisuutta.

title: Żagań

text:
Vuonna 1309 Henrik III:tä seurasi hänen vanhin poikansa Henrik IV Uskollinen, joka joutui vuonna 1321 jakamaan kreivikunnan uudelleen itsensä ja pikkuveljiensä kesken. Hän luovutti Głogówin Przemko II:lle ja vetäytyi Żagańiin, josta tuli uudelleen oman kreivikuntansa pääkaupunki. Vuonna 1329 Henrik III:n kaikista pojista tuli Juhana Luxemburgilaisen, Böömin kuninkaan, vasalleja – lukuun ottamatta Przemko II:tä, joka kuoli yhtäkkisesti kaksi vuotta myöhemmin. Kun Henrik VI Vanhempi, Henrik IV:n lapsenlapsi, kuoli vuonna 1393 ilman perillisiä, tilukset liitettiin jälleen yhteen Głogówin kanssa kunnes vuonna 1412 Jan I:stä, Henrik VIII Varpusen vanhimmasta pojasta, tuli koko Żagańin kreivikunnan hallitsija. Kiivaan perintötaistelun jälkeen hänen lapsensa Jan II Hullu myi sen lopulta Saksin ruhtinaalle Albert III:lle Wettinin suvusta, lopettaen näin vuosisatoja jatkuneen piastihallinnon.
Vuonna 1549 valitsija Morits luovutti Żagańin Böömin kuninkaalle Ferdinand I:lle. Keisari Ferdinand II antoi lahjoitusmaan Albrecht von Wallensteinille, kenraalilleen kolmikymmenvuotisessa sodassa vuonna 1627. Sieltä se siirtyi loisteliaalle böömiläiselle Lobkowiczin suvulle, jotka rakensivat barokki-tyylisen Żagańin palatsin. Ensimmäisen Sleesialaissodan päätyttyä vuonna 1742, Żagańista tuli osa Preussia.

title: Henrik II Äpärä

text:
Henrik II Äpärä oli Kastilian kuningas vuosina 1369–1379 syrjäytettyään ja surmattuaan velipuolensa Pietari I Julman.
Henrik nosti kapinan velipuoltaan Pietaria vastaan, mutta joutui tappiolle. Tällöin Henrik pakeni Ranskaan, josta hän pyysi ja sai tukea. Samanaikaisesti Pietari liittoutui Mustan Prinssin kanssa, jonka avustuksella Pietari löi Henrikin Nájeran taistelussa vuonna 1367. Kun Pietari ei halunnut maksaa luvattua summaa Mustalle prinssille, palasi prinssi Ranskan puolelle ja Pietari I jäi lopulta tappiolle.

title: Henrik II Pyhä

text: Vuonna 1007 Henrik II irtisanoi rauhansopimuksen, minkä seurauksena Boleslaw ryösti Magdeburgin ja tappoi ja vangitsi sen väestön. Vihollisuudet saatiin ratkaistuksi vuonna 1013 Merseburgin rauhassa, jossa Boleslaw tunnusti Henrik II lääninherrakseen, vastapalvelukseksi hän sai pitää läänityksenään Meissenin ja osia Ostmarkista.

title: Henrik II Pyhä

text: Henrik II oli reaalipoliitikko, joka jatkoi edeltäjänsä Otto III viitoittamalla tiellä rakentaen keisarikuntaa, joka koostui sekä saksalaisesta että italialaisesta osasta. Itään tehtyjen sotaretkien kohteena oli puolalaisten lisäksi pakanalliset lutizenit, jotka Henrik II yritti saada kristillisen kirkon pariin. Idän politiikassa Henrik II ajoi vahvistuvan Puolan pysyttämistä keisarin vasallina.

title: Henrik II Pyhä

text: Boleslawin oli äitinsä kautta perinyt Böömin, mikä teki Puolasta Itämereltä Karpaateille ulottuvan valtion, joka alkoi kilpailla Henrik II valtakunnan kanssa. Henrik II suuntasikin ensimmäisen sotaretkensä Prahaan, josta Boleslaw oli kuitenkin ehtinyt jo poistua. Böömin herttua vahvisti vasallisuhteensa Henrik II.

title: Henrik II (Ranska)

text: Vuonna 1559 Henrik II sai Pariisissa järjestetyissä turnajaisissa vastustajanaan olleen Montgomeryn herttua Gabrielin peitsestä kohtalokkaan iskun, minkä aiheuttamiin infektioihin hän kuoli muutamia päiviä myöhemmin.

title: Henrik II (Englanti)

text: Henrik syntyi vuonna 1133 Le Mansissa ja kasvoi Anjoussa. Vuonna 1149 hän vieraili Englannissa auttaakseen äitiään tämän kruununtavoittelussa.

title: Henrik II Pyhä

text: Toisin kuin Henrik II:n edeltäjät Otto II ja Otto III, hän keskittyi hallinnossaan enemmän Alppien pohjoispuolisten alueitten asioihin, eikä hän vaikuttanut edeltäjiensä lailla paavin valintaan, mikä oli nyt lähes täysin italialaisen aateliston käsissä. Paavi Benedictus VIII:n valinta 1012 oli hajottanut Italian aateliston rivejä, ja uusi paavi suhtautui Henrik II suopeasti. Henrik II perusti Bambergin hiippakunnan ja Benediktus VIII vahvisti perustamisen ja tarjosi samalla keisarin arvoa Henrikille.

title: Henrik II (Englanti)

text: Eleonooran ja Henrikin avioliitossa syntyi viisi poikaa ja kolme tytärtä:

title: Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta

text: Otto III kuoli nuorena vuonna 1002 ja häntä valtaistuimelle seurasi koko ajan valtaa tavoitelleen Baijerin Henrikin poika Henrik II Pyhä. Henrik II Pyhä kuoli lapsettomana 1024.[5] Hänen jälkeensä keisariksi tuli Frankenin herttua Konrad II, jota seurasi Henrik III vuonna 1039. Hän oli uudistusmielinen ja tuki uudistusmielisiä paaveja Klemens II:ta ja Leo IX:tä, mikä kostautui kirkon vallan kasvaessa keisarivallan ohi.[6]

title: Henrik II Pyhä

text: Elokuussa 1005 Henrik II lähti uudelle sotaretkelle Magdeburgista Elben ylitse kohti itää edeten Oderille ja Poseniin, jossa Henrik II ja Boleslaw solmivat sittemmin rauhan.

title: Henrik II Pyhä

text: Henrik II teki vuonna 1004 sotaretken Pohjois-Italiaan, jossa Ivrean maakreivi Arduin oli Otto III kuoltua julistautunut Lombardian kuninkaaksi merkittävien piispojen tuella. Mutta Veronan piispa Otbert kutsui Henrik II Italiaan. Sotaretken aikana Henrik II kruunattiin Paviassa 14. toukokuuta 1004 Lombardian kuninkaaksi (Rex Langobardorum). Keisarin kruunua Henrik ei vielä saavuttanut paavi Johannes XVIII:n ollessa tiukka Henrikin vastustaja. Vuoden lopussa Henrik palasi pohjoiseen.

title: Henrik II Pyhä

text: Henrikin kruunaaminen keisariksi toi väistämättä vaikeuksia suhteissa Bysanttiin, joka piti hallussaan Etelä-Italiaa. Bysantin keisari Basileios II rakensi linnoja ja linnoituksia Etelä-Italiaan vahvistaakseen Bysantin vaatimuksia alueesta. Paavin pyynnöstä Henrik II teki vuonna 1021 sotaretken Pohjois-Apuliaan, jossa hän piiritti Bysantin vahvaa Troian linnaketta. Piiritys ei tuottanut tuloksia, ja Henrik joutui vetäytymään, mutta Bysanttikaan ei pystynyt hyödyntämään Henrik II vetäytymistä, koska keisari Basileios II kuoli jo 1025 ja hänen suunnitelmansa Etelä-Italian suhteen kariutuivat.

title: Henrik II (Champagne)

text: Henrik II (29. heinäkuuta 1166 – 10. syyskuuta 1197) oli Champagnen kreivi vuodesta 1181. Hänestä tuli vuonna 1192 kolmannella ristiretkellä myös Jerusalemin kuningas.

title: Geoffrey (Yorkin arkkipiispa)

text: Geoffrey syntyi luultavasti ennen kuin hänen isänsä Henrik II meni naimisiin Eleonoora Akvitanialaisen kanssa vuonna 1152. Kronikoitsija Walter Mapin mukaan hänen äitinsä oli Ykenai-niminen prostituoitu. Toinen mahdollisuus on, että hänen äitinsä oli Rosamund Clifford.

title: Henrik II Pyhä

text: Henrik II Pyhä (6. toukokuuta 973 tai 978 Bad Abbachtai Hildesheim – 13. heinäkuuta 1024 Grona) oli Otto I Suuren nuoremman veljen, Baijerin herttuan Henrik I pojan, herttua Henrik II Toraisan ja Burgundin kuninkaan Konradin tyttären Giselan vanhin poika. Nuoruutensa Henrik vietti Hildesheimissa, jossa hän sai katedraalikoulussa hengellisen peruskoulutuksen. Hän jatkoi opintoja Regensburgissa piispa Wolfgangin johdolla. Henrik ehti hallita Baijeria isänsä kanssahallitsijana muutaman vuoden ennen tämän kuolemaa, jonka jälkeen Baijerin aatelisto valitsi Henrikin Baijerin herttuaksi Henrik IV nimisenä.

title: Konrad II (Saksa)

text:
Seuraavana vuonna Konrad II vihki poikansa Henrik III Aachenissa Saksan kuninkaaksi ja järjesti hänet avioliittoon Knuut Suuren tyttären Kunigunden (Gunhilda) kanssa. Knuut Suuri oli Tanskan, Ruotsin, Norjan ja Englannin kuningas.
Seuraavaksi Konrad II käänsi katseensa Puolaan, jota oli noussut hallitsemaan Mieszko II. Konorad II ryhtyi sotaan Puolaa vastaan, sai vangittua Mieszkon ja vaati häntä luopumaan kuninkaan tittelistä ja palaamaan Konradin vasalliksi.
Burgundin kuningas Rudolf III kuoli 2 helmikuuta 1032 ilman perillisiä. Hän oli luvannut maansa siirtyvän Pyhän saksalais-roomalaisen keisarin haltuun, mutta hänen veljenpoikansa kreivi Odo II yritti sotilaallisen operaation turvin saada Burgundia haltuunsa. Tällöin Konrad II hyökkäsi talvella 1033 Burgundiin, mutta ilman suurempaa menestystä. Tämä jälkeen Konrad II liittoutui Ranskan kuninkaan Henrik I kanssa. Seuraavana vuonna Konradin onnistui vallata Burgundi ja hänet kruunattiin Genevessä 1. elokuuta 1034 Burgundin kuninkaaksi.

title: Kunigunde

text: Kunigunde Luxemburgilainen (noin 980 – 3. maaliskuuta todennäköisesti vuonna 1033) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Henrik II Pyhän puoliso. Keisarin kuoleman jälkeen hän johti hetken aikaa keisarikuntaa. Kunigunde syntyi nykyisessä Luxemburgissa tai Burg Gleibergissä lähellä Gießeniä ja kuoli Kaufungenissa.

title: Bolesław I Urhea

text: Vielä samana vuonna 1010 Henrik II lähetti sotajoukon Bolesławin avuksi tämän lähtiessä sotaretkelle Kiovaa vastaan. Retki oli kuitenkin sotilaallisesti tulokseton. Henrik II olisi nyt puolestaan tarvinnut tukea Italian-sotaretkelleen, mutta Bolesław ei lähettänyt keisarin avuksi sotilaitaan, mikä kiristi hallitsijoitten välejä suuresti. Henrik II:n onnistui saada vangikseen Bolesławin poika, vallanperijä Mieszko II. Välittäjien avulla tämä pääsi vapaaksi.

title: Henrik II Pyhä

text: Vuosien 1004 ja 1018 välillä Henrik II teki kolme pitkää sotaretkeä Puolan herttuaa Boleslawia vastaan. Boleslaw oli 25. kesäkuuta 1002 käynyt vakuuttamassa uskollisuuttaan juuri valitulle kuningas Henrik II Merseburgissa. Heidän välilleen tuli kuitenkin kiistaa Thüringenin herttuan Ekkehardin, Boleslawin velipuolen, kuoltua. Boleslaw joutui attentaattiin, jossa lukuisia hänen seurueensa puolalaisia sai surmansa. Boleslaw väitti Henrik II järjestäneen väijytyksen. Kiista eskaloitui sodaksi.

title: Henrik II (Englanti)

text: Henrik nai Eleonoora Akvitanialaisen 18. toukokuuta 1152. Eleonoora oli saanut 21. maaliskuuta 1152 eron ensimmäisestä miehestään, munkkimaisesta Ludvig VII:stä. Eleonoora tiesi mitä tahtoi ja otti heti eron jälkeen yhteyttä Henrikiin. Pari vihittiin Ranskassa jo 18. toukokuuta 1152. Eleonoora toi mukanaan Henrikin valtakuntaan Akvitanian,[1] johon tuolloin kuului noin kolmasosa Ranskan pinta-alasta. Pariskunnan ensimmäinen lapsi Vilhelm syntyi kesällä 1153. Saman vuoden alussa Henrik oli matkustanut Englantiin ja sai taisteluiden jälkeen Tapanin kanssa solmittua Wallingfordin rauhansopimuksen, jossa päätettiin Henrikistä tulevan kuninkaan Tapanin kuoltua.

title: Bolesław I Urhea

text: Tämän seurauksena Henrik II liittoutui pakanallisen lutitseenien kanssa ja aloitti sodan Bolesławia vastaan. Kamppailu keskittyi Böömiin, Prahan seudulle, jossa Bolesław ei juuri saanut aatelisilta eikä prahalaisilta kannatusta. Henrik sai puolelleen Böömin laillisen vallanperijän Jaromirin. Sota eteni vuonna 1005 Puolan alueelle. Molemmat osapuolet olivat samanvahvuisia, joten sodankäynnissä ei suuria voittoja tullut kummallekaan osapuolelle, joten vuonna 1005 saatiin aikaan rauha. Keisari Henrik II irtisanoi rauhansopimuksen vuonna 1007, jonka seurauksena Bolesław hyökkäsi Magdeburgiin ja tuhosi sen pahasti. Henrik II vastasi tähän tekemällä sotaretken Puolaa vastaan vuonna 1010 ilman sen kummempaa menestystä. Merseburgissa solmittiin 1013 rauha. Siinä Bolesław vastaanotti valtakunnan läänityksenä keisarilta Lausitzin ja Milzenerlandin. Tämän lisäksi hänen poikansa Mieszko II, hänen seuraajansa Puolan kuninkaana, avioitui keisari Otto III:n sisarentyttären Lothringenin Richezan kanssa. Henrik II ja sopivat myös keskinäisestä sotilasavusta.

title: Henrik II (Englanti)

text: Henrik II aloitti uuden Plantagenet-hallitsijasuvun. Nimi Plantagenet tuli hänen tunnuksenaan olleesta hernekasvin kukasta (, ) ja periytyi Henrik II:n isältä, Anjoun kreivi Gottfriediltä. Äitinsä puolelta Henrik II oli edellisen normannihallitsijasuvun sukua.

title: Henrik V (Englanti)

text: Karkotettuaan Henrik V:n isän vuonna 1398 Rikhard II otti huolehtiakseen pojasta ja kohteli häntä suopeasti. Vuonna 1399, Lancaster-suvun anastettua vallan, isä Henrik kruunattiin kuninkaaksi ja nuorempi Henrik kohosi yhtäkkiä kruununperijäksi. Hänet nimitettiin Lancasterin herttuaksi 10. marraskuuta 1399, ja hän oli arvonimen kolmas haltija samana vuonna.

title: Fredrik II (keisari)

text: Fredrik II syntyi vuonna 1194 isänsä Sisilian kuninkaaksi kruunausta seuranneena päivänä. Joulukuussa 1195 Wormsin valtakunnanpäivillä Henrik VI nimesi poikansa seuraajakseen Saksan kuningaskunnan valtaistuimella. Seuraavan vuoden tammikuussa kuningas esitti Mainzin hovipäivillä ruhtinaille perintövaltakuntasuunnitelmansa. Suunnitelman mukaan ruhtinaat olisivat menettäneet oikeutensa kuninkaanvaaliin ja kuninkuudesta olisi tehty perinnöllinen. Vastineeksi ruhtinaiden suosiosta heidän suoraan valtakunnan alaisista läänityksistään olisi tehty niin ikään perinnöllisiä. Aluksi ruhtinaat vastustivat suunnitelmaa, mutta hyväksyivät sen huhtikuussa Würzburgin valtakunnanpäivillä. Samanaikaisesti Henrik neuvotteli paavi Celestinus III:n kanssa saadakseen tämän luopumaan perinteisestä oikeudestaan kruunata keisari. Paavi ei kuitenkaan suostunut tähän. Joulupäivänä 1196, kaksivuotispäivänsä aattona, Fredrik valittiin Frankfurtissa roomalais-saksalaisen kuningaskunnan kuninkaaksi.

title: Filip II (Ranska)

text: Englannin kuningas oli myös Ranskan kuninkaan vasalli Ranskassa olevien alueittensa kautta. Tämä voimakas vasalli oli vaarallinen ja oli aiheuttanut jo Filip Augustuksen edeltäjille paljon murheita. Henrik II ei hyödyntänyt Filip II Augustuksen hallinnon alkuvaihetta ja siihen liittyviä kapinoita, vaikka leskikuningatar Champagnen Adèle oli kutsunut hänet yhteiseen rintamaan nuorta hallitsijaa, poikaansa, vastaan. Henrikillä oli kuitenkin Englannissa riittävästi murheita oman perheensä kanssa, eikä hän joutanut sekaantumaan naapurinsa ja lääninherransa vastaiseen rintamaan. Lopulta Filip käytti mahdollisuuden haastaa vasallinsa ja tukea Henrikin poikaa Rikhard Leijonamieltä tämän taistelussa isäänsä vastaan. Kuninkaiden yhteenotosta tuli lyhyt, ja Henrik II koki tappion Azay-le Rideaussa vuonna 1187.

title: Henrik II Pyhä

text: Keisariksi kruunauksen jälkeen Henrik II aloitti neljännen sotaretkensä Boleslawia vastaan. Henrik II oli pyytänyt vasalliltaan tukea Rooman-matkalleen, mutta Boleslaw ei ollut sitä antanut, koska ei pitänyt ajatuksesta kruunata Henrik II keisariksi. Lisäksi jännitystä heidän välilleen oli aiheuttanut skisma Kiovan kruununperimyksestä. Vuonna 1015 Henrik II varusti suuren armeijan ja ylitti Oderin yhdessä Saksin herttuan Bernhard von Sachsenin ja Böömin ruhtinaan Udalrich Süden armeijoiden kanssa. Taistelut olivat kovia ja aiheuttivat puolalaisille suuria tappioita, mutta saksalaisten tappiot olivat myös niin suuria, että Henrik II oli vedettävä armeijansa 1016 takaisin Merseburgiin. Vuonna 1017 Henrik II teki viimeisen yrityksen kukistaa Boleslawin. Keisarilliset joukot saivat Puolan armeijan ajettua Niemczan linnaan, jota ne alkoivat piirittää, mutta piiritys epäonnistui saksalaisjoukkojen keskuudessa raivonneen taudin takia. Henrik II vetäytyi jälleen Merseburgiin.

title: Fredrik II (keisari)

text: Vuonna 1208 paavi toimi myös välittäjänä tuolloin 14-vuotiaan kuninkaan ja 25-vuotiaan Constanzan avioliiton solmimiseksi. Constanza oli Aragonian kuninkaan sisar ja Unkarin kuninkaan leski. Fredrikin tuli tässä yhteydessä vakuuttaa, että Sisilia liitettäisiin Aragoniaan, mikäli hän ei saisi miespuolista perillistä. Vuonna 1209 solmitusta avioliitosta syntyi jo 1211 Fredrikin ensimmäinen poika Henrik.


query: Missä Juho Heikki Vennola syntyi?

title: J. H. Vennola

text: Juho Heikki Vennola (aik. Karhu, 19. kesäkuuta 1872 Oulu – 3. joulukuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä ja edistyspuolueen poliitikko. Hän oli kahdesti Suomen pääministerinä vuosina 1919–1920 ja 1921–1922 sekä ulkoministerinä vuosina 1922–1924.

title: Heikki Ritavuori

text: Henrik (Heikki) Ritavuori (vuoteen 1905 Rydman, 23. maaliskuuta 1880 Turku – 14. helmikuuta 1922 Helsinki) oli lakitieteen kandidaatti, Edistyspuolueen poliitikko, kansanedustaja, sisäasiainministeri ja lyhyen aikaa myös virkaatekevä oikeusministeri. Hän oli K. J. Ståhlbergin läheinen työtoveri ja toimi sisäministerinä J. H. Vennolan ensimmäisessä ja toisessa hallituksessa vuosina 1919–1922 yhteensä 526 päivää.

title: J. H. Vennola

text: Vennolan johtamat keskustahallitukset toteuttivat vasemmiston tuella monia merkittäviä uudistuksia, kuten oppivelvollisuus-, uskonnonvapaus-, asevelvollisuus-, ja maanlunastuslait. Sisällissodan jälkeiseen liennytykseen liittyneet armahduslait kiristivät suhteita oikeistoon. Pääministerikausiensa välisessä Erichin hallituksessa Vennola ei ollut mukana, mutta hänet kutsuttiin silti jäseneksi Suomen valtuuskuntaan Tarton rauhanneuvotteluissa vuonna 1920. Hän suhtautui toiveikkaasti mahdollisuuteen saada Suomelle alueita Itä-Karjalasta, mutta neuvotteluissa merkityksellisemmäksi osoittautui J. K. Paasikiven ja Väinö Tannerin realistisempi linja. Vennolan toinen hallitus kaatui lopulta keväällä 1922 vasemmiston vedettyä tukensa ulkoministeri Rudolf Holstin omavaltaisesti allekirjoittamaa reunavaltiosopimusta käsiteltäessä. Vennola oli itsekin kannattanut reunavaltiopolitiikkaa, mutta oli valmis uhraamaan ulkoministerin pelastaakseen hallituksensa. Hän ei enää palannut pääministeriksi, sillä presidentti Ståhlbergin mielestä hän oli kääntänyt takkinsa omaa uraansa suojellakseen. Vennolan poliittista uraa haittasi vastaisuudessakin se, että häntä pidettiin jatkuvasti luovivana ja aatteellisesti linjattomana karrieristina.[1]

title: Juho Heikki Jasberg

text: Juho Heikki Jasberg (1. marraskuuta 1861 Kivijärvi, Vaasan lääni – 1928) oli merkittäviä amerikansuomalaisia vaikuttajahenkilöitä, uranuurtajia niin taloudellisilla kuin henkisilläkin aloilla. Hän muutti Amerikkaan 1880 ja asui vuodesta 1895 pääasiassa Hancockissa Michiganissa ja oli erään rautatieyhtiön maa-asioitsija. Hän oli Suomi-synodin ja Suomi Collegen perustajia ja collegen taloudenhoitaja.

title: K. J. Ståhlberg

text:
Ståhlbergin presidenttikaudella istui kaikkiaan seitsemän hallitusta, joista vain kahdella oli takanaan eduskunnan enemmistö. Ståhlbergin oma kädenjälki näkyi siinä, että viidestä pääministeristä – Aimo Cajander ja Juho Vennola johtivat kahta hallitusta – peräti neljä oli professoreja (Cajanderin ja Vennolan lisäksi Rafael Erich ja Lauri Ingman). Ministerinsalkkujen jaossa Ståhlberg itse oli kiinnostunut lähinnä ulko- ja puolustusministerin paikoista, mutta hänen toiveitaan ei aina noudatettu. Kahdesti Ståhlberg joutui nimittämään virkamieshallituksen, kun puolueet eivät päässeet yksimielisyyteen hallituspohjasta. Lujuutta presidentti osoitti erottaessaan tammikuussa 1924 eduskunnan hajottamista vastustaneen Kallion hallituksen. Muutoin Ståhlberg ei pyrkinyt vahvaksi presidentiksi, vaan käytti valtaoikeuksiaan säästeliäästi, jopa varovasti.
K. J. Ståhlberg oli Suomen presidenteistä ensimmäinen, ja hänet olisi voitu valita presidentiksi toiselle kaudelle vaalissa 1925, mutta Ståhlberg ei suostunut ehdokkaaksi, koska hän halusi varjella demokratiaa pitkäaikaisilta johtajilta Suomen suhteellisen presidenttivaltaisessa poliittisessa järjestelmässä. Vuosien 1931 ja 1937 presidentinvaaleissa hän sai 149 ja 150 ääntä 300:sta. Ståhlberg oli ehdokkaana vielä eduskunnan suorittamassa presidentinvaalissa vuonna 1946.

title: Juho Heikki Tunkelo

text: Juho Heikki (Johan Henrik) Tunkelo (vuoteen 1906 Ekman; 8. tammikuuta 1873 Längelmäki – 21. heinäkuuta 1948 Jyväskylä) oli suomalainen pappi ja lastensuojelun asiantuntija.

title: Petsamo

text: Valtioneuvosto määräsi perustettavaksi 60 hengen retkikunnan, jonka tehtävänä oli korjata, miehittää ja ylläpitää lennätinyhteys, mutta myös mahdollisuuksiensa mukaan puolustaa Jäämeren rannikolla asuvien etuja, mikäli komennuskunnan voimat siihen riittävät. Rahoitusta myönnettiin 162000 markkaa 1. maaliskuuta 1920 saakka. 5. tammikuuta 1920 komennuskunnan johtajaksi määrättiin Lapin rajakomendantti, majuri Kurt Martti Wallenius. Wallenius totesi pääministeri Juho Vennolalle, ettei 60 miestä riitä miehittämään Petsamoa ja pyysi lisää joukkoja, koska valkoinen hallitus Pohjois-Venäjällä horjuu. Vennolan mukaan kenraalimajuri Oscar Enckell oli sanonut, ettei Lapissa ole mahdollista liikutella suurempaa joukkoa. Alivoimatilanteessa hyökkäyksen kohteeksi joutuneena sai Wallenius ohjeen pyytää lopettamaan hyökkäys ohjeiden saamiseksi ulkoasiainministeri Rudolf Holstilta samaan aikaan kun hyökkääjä voisi olla yhteydessä Moskovaan.[8]

title: Tarton rauha

text: Juho Kusti Paasikivi (kokoomus), pj. Alexander Frey (RKP) Väinö Kivilinna (maalaisliitto) Väinö Tanner (SDP) Rudolf Walden (puolueeton, oikeisto) Juho Vennola (edistyspuolue) Väinö Voionmaa (SDP)

title: Vennolan I hallitus

text: Juho Vennola, joka oli siviiliviraltaan kansantaloustieteen professori Helsingin yliopistossa, yritti aluksi muodostaa yleisporvarillisen enemmistöhallituksen edeltäjänsä Kaarlo Castrénin tavoin. Valtiomuototaistelun ja presidentinvaalin jättämät arvet eivät kuitenkaan olleet umpeutuneet ja Ruotsalainen kansanpuolue kieltäytyi tulemasta hallitukseen. Myös Kokoomus jäi Vennolan taivutteluista huolimatta oppositioon. Näin K. J. Ståhlbergin presidenttikauden ensimmäisestä hallituksesta tuli edeltäjäänsä nähden muutosten hallitus, vaikka presidentti ei toivonutkaan näin käyvän. Edellisen hallituksen ministereistä jatkoi entisessä tehtävässään ulkoministeri Rudolf Holsti.

title: Vennolan II hallitus

text:
Vennolan II hallitus työskenteli 9. huhtikuuta 1921 – 2. kesäkuuta 1922 419 päivää. Se oli järjestyksessä Suomen 7. hallitus. Vennolan II hallitus oli Juho Vennolan johtama, Maalaisliiton ja Edistyspuolueen muodostama vähemmistöinen keskustahallitus.
Vennolan hallitus keskittyi toimikaudellaan ulkopolitiikkaan. Viimeisten Itä-Karjalaan siirtyneiden sissien palattua Suomeen ja Sallan ja Savukosken kuntien alueilla sattuneen ns. läskikapinan rauettua tyhjiin Suomi ja Neuvosto-Venäjä allekirjoittivat sopimuksen rajarauhan turvaamisesta. Kysymys Ahvenanmaan asemasta ratkesi Kansainliitossa Suomelle myönteiseen päätökseen ja eduskunta hyväksyi sitä vastaavat lait. Lisäksi armahdettiin separatistien vangitut johtomiehet Julius Sundblom ja Carl Björkman.

title: Pentti Kaitera

text: Pentti Kaitera syntyi Rantasalmen Pyyvilässä Juho Heikki ja Saara Maria (s. Weissell) Kaiteran kolmantena lapsena. Rantasalmelta siirryttiin vuonna 1908 Helsinkiin, sieltä Kiskon Hongistoon ja edelleen Turkuun. Vuonna 1917 alkaneet levottumuudet saivat perheen muuttamaan Kaiteran suvun kotipaikalle Liminkaan.

title: Vennolan I hallitus

text: Vennolan I hallitus työskenteli 15. elokuuta 1919 – 15. maaliskuuta 1920 213 päivän ajan. Järjestyksessään hallitus oli Suomen 5. hallitus. Vennolan I hallitus oli Juho Vennolan johtama, Maalaisliiton ja Edistyspuolueen muodostama vähemmistöinen keskustahallitus ja ensimmäinen tasavallan presidentin nimittämä hallitus.

title: Juho Heikki Kala

text: Juho Heikki Kala oli naimisissa vuodesta 1897 Maija Erika Forsgrénin kanssa. Heidän poikansa oli diplomaatti Toivo Ilmari Kala.

title: Kansallinen Edistyspuolue

text: Pääministereistä Edistyspuolueeseen kuuluivat Kaarlo Castrén, Juho Vennola, Oskari Mantere, Toivo Kivimäki, A. K. Cajander, Risto Ryti ja Jukka Rangell. Edistyspuoluetta edustaneita ministereitä olivat muiden muassa Mikael Soininen, Eero Erkko, Rudolf Holsti, Heikki Ritavuori, Albert von Hellens, Heimo Helminen, Kalle Kauppi, Eljas Erkko, Heikki Kannisto ja Sakari Tuomioja.

title: J. H. Vennola

text: Juho Vennolan isä oli oululainen varastonhoitaja Heikki Venno (Karhu). Vaatimattomista lähtökohdistaan huolimatta Vennola eteni pitkälle opin tiellä: hän valmistui ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1896, filosofian kandidaatiksi 1896 ja kansantaloustieteen tohtoriksi 1903. Hän toimi sittemmin Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professorina 1908–1938 ja oli myös Kansantaloudellisen yhdistyksen puheenjohtajana 1907–1916. Vennolan intohimo suuntautui kuitenkin erityisesti Suomen itsenäistymisen jälkeen enemmän politiikkaan kuin tieteellisen uran luomiseen. Sekä politiikassa että taloustieteilijänä hän kannatti lähinnä sosiaaliliberalismia ja siirtymistä välillisistä veroista välittömiin oikeudenmukaisuuden lisäämiseksi. Vennola oli Osuusliike Elannon hallintoneuvoston ensimmäisenä puheenjohtajana 1905–1918, kun porvarit olivat vielä sen toiminnassa mukana.[1]

title: Juho Heikki Tuori

text: Juho Heikki Tuori oli naimisissa 1876–1886 Anna Amanda Kerkkosen (k. 1886) kanssa ja vuodesta 1886 Edla Erika Aulénin kanssa.

title: Cajanderin I hallitus

text: Edeltäneen Vennolan hallituksen ulkoministeri Rudolf Holsti joutui eroamaan saatuaan eduskunnalta epäluottamuslauseen sen jälkeen, kun hän oli allekirjoittanut Suomen puolesta Varsovan sopimuksen, joka olisi sitonut Suomen ns. reunavaltiopolitiikkaan. Ulkoministerin ero merkitsi Holstille lojaalin pääministeri Juho Vennolan mukaan koko hallituksen eroa. Vennolan hallituksen erottua ei saatu syntymään uutta poliittista hallitusta, koska poliitikkojen katseet olivat jo enemmän lähestyvissä eduskuntavaaleissa kuin hallitusvastuun kantamisessa. Uuden hallituksen muodosti lopulta metsähallituksen pääjohtaja ja Metsäntutkimuslaitoksen perustaja Aimo Cajander.

title: J. H. Vennola

text: Vennola oli vielä ulkoministerinä syksyllä 1922 nimitetyssä Kallion hallituksessa, mutta työtä haittasi ulkomaisten diplomaattien penseä suhtautuminen. Hän oli kuitenkin kiinnostunut juuri ulkopolitiikasta. Pitäessään yllä suhteita oikeistoon ja esiintyessään maanpuolustusmyönteisenä Vennola kallistui ehkä lopulta edistyspuolueen oikean siiven puolelle. Hän johti myös Itsenäisyyden liiton valtuuskuntaa 1925–1930. Viimeistä kertaa Vennola oli tärkeässä asemassa toimiessaan valtiovarainministerinä Lapuan liikkeen aikaisessa Svinhufvudin toisessa hallituksessa, jossa sai olla viimeisen kuukauden ajan myös virkaatekevänä pääministerinä Svinhufvudin tultua valituksi presidentiksi. Sen jälkeen Vennola vetäytyi politiikasta. Viimeisinä vuosinaan hän professorinviran ohella istui muutamien yritysten hallituksissa ja oli Suomen vientiyhdistyksen puheenjohtaja 1928–1938.[1]

title: Anna Nevalainen

text: Anna Nevalainen syntyi 1894 viljelijäperheeseen Juuassa, jossa hänen isänsä Juho Heikki Nevalainen toimi poliisina (äiti Leena Valpuri Kortelainen). Nevalainen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1924 ja filosofian kandidaatiksi vuonna 1929. Hän työskenteli Valtionrautateiden palveluksessa ja työväenopistojen luennoitsijana.

title: Kyösti Kallio

text: Kyösti Kalliosta tuli maatalousministeri 17. huhtikuuta 1919 Kaarlo Castrénin ja myös tätä seuranneeseen J. H. Vennolan hallitukseen. Kallio vastusti Kaarlo Juho Ståhlbergin tapaan 1919 Mannerheimin suunnittelemaa Pietarin valtaamista Nikolai Judenitšin avuksi, minkä tarkoituksena oli saada ympärysvaltojen Venäjän sisällissodassa tukeman Venäjän väliaikaista hallitusta seuranneiden hallintojen tuki Suomen itsenäisyyden tunnustamiselle. Väliaikainen hallitus oli korostanut Venäjän yhtenäisyyttä ja jakamattomuutta. Kallio suhtautui kriittisesti myös Itä-Karjalaan kohdistuviin heimosotiin, mistä aiheutuneiden erimielisyyksien vuoksi sisäministeri Heikki Ritavuori ammuttiin 1922.

title: Heikki Saure

text: Heikki Evald Saure ent. Sikanen (13. syyskuuta 1895 Sääminki – 28. elokuuta 1954) oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Heikki Juho Sikanen ja Alma Makkonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Emma Vilhelmina Salmisen kanssa. Liitosta syntyi kaksi lasta: Irja ja Lauri.

title: Juho Heikki Tuori

text: Juho Heikki Tuori (sukunimi vuoteen 1906 "Foudila"; 12. helmikuuta 1852 Liminka – 4. helmikuuta 1918 Loppi) oli suomalainen kirkkoherra joka surmattiin punaisten toimesta Suomen sisällissodan aikana.

title: Vennolan hallitus

text: Vennolan hallitus voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Juho Vennola oli pääministerinä:

title: Kansallinen Edistyspuolue

text: Johannes Lundson (Nuors.→1918-1919) Alpo Luostarinen (1922–1927) Oskari Mantere (1919–1939) Väinö Merivirta (1935–1936) Herman Niittynen (1919) Akseli Nikula (1940-1945) Tatu Nissinen (1920–1922) Hulda Nordenstreng (1929–1930) Antti Penttilä (1922–1924) Otto Pesonen (1919) Albin Pulkkinen (1922–1924) Erkki Pullinen (Kans.→1918–1919, 1922–1927) Heikki Ritavuori (1919–1922) Kustaa Ruuskanen (1919–1922) Eero Rydman (1927–1929, 1933–1936) Risto Ryti (1919–1929) Bruno Sarlin (1919–1920, 1930–1936, 1945–1948) Aarne Sihvo (1919–1920) Elias Sinkko (...1918–1922, 1927–1929) Mikael Soininen (...1919–1922) Kaarlo Juho Ståhlberg (...1918, 1930–1933) Yrjö Suontausta (1945–1947) Helena Syrjälä-Eskola (1936–1939, 1940–1945) Wille Särkkä (...1918–1929, 1930–1936) Vili Taskinen (...1919, 1920–1922) Sulo Teittinen (1939–1948) Paul Thuneberg (...1918–1919) Juhana Toiviainen (...1918–1919) Urho Toivola (1933–1936) Juho Torppa (...1919–1922...) Walto Tuomioja (1924–1929, 1930–1931) Toivo Tyrni (1933–1935, 1947–1948) Hannes Valkama (1924–1927( Matti Valkonen (1919–1922) Eemil Vekara (...1918–1919) Juho Vennola (1919–1930) Matti Viljanen (1924–1927) Hilja Vilkemaa (1920–1922) Kaarlo Vuokoski (Kans.→1918–1922, 1924–1927)

title: Juho Heikki Pakkala

text: Juho Heikki (J. H.) Pakkala (16. maaliskuuta 1877 Veteli – 24. lokakuuta 1952 Veteli) oli suomalainen maanviljeilijä ja suomalaisen puolueen kansanedustaja.

title: K. J. Ståhlbergin kyyditys

text: Entisen pääministerin Juho Vennolan tarjoaman erikoisjunan sijasta Ståhlberg ilmoitti palaavansa Helsinkiin mieluummin tavallisella aamujunalla. Tieto kyydityksestä ja sen onnellisesta lopusta levisi radion välityksellä.

title: Ernst Tandefelt

text: Heikki Ritavuori oli Kansallisen Edistyspuolueen jäsen ja sisäasiainministeri Juho Vennolan kummassakin hallituksessa, elokuusta 1919 kesään 1920 ja huhtikuusta 1921 kuolemaansa helmikuuhun 1922. Ritavuori ja hänen puoluetoverinsa, tasavallan presidentti K. J. Ståhlberg, olivat oli oikeiston ja aktivistien keskuudessa maan vihatuimmat poliitikot. Poliittisella toiminnallaan vuosina 1918–1922 Ritavuori sai monarkistisen oikeiston, radikaalit suojeluskuntalaiset ja aktivistit vankoiksi vihamiehikseen.

title: Heikki Jutila

text: Heikki Jutila piti kotitaloaan Jutilaa yhdessä veljiensä Mikon ja Juhon kanssa kunnes seppänä toiminut Juho muutti pois ja Mikko ja Heikki jakoivat talon kahtia. Heikki Jutila piti talossaan aluksi kirjastoa ja Alavieskan säästöpankki toimi talossa 1905–1926. Heikki Jutila oli kirkkoväärtinä 40 vuoden ajan 1894–1935. Hänen aikanaan korjattiin Alavieskan kirkko 1908–1909 ja kun kirkko paloi salaman sytyttämässä tulipalossa 2. toukokuuta 1916 Heikki Jutila suunnitteli uuden tilapäisen kirkon yhdessä poikiensa Heikin ja Vilhon kanssa. Jutila valvoi ja johti myös tämän tilapäisen ""lautakirkoksi"" kutsutun kirkon rakennustöitä. Lautakirkko oli käytössä vuoteen 1948 saakka jolloin Alavieksaan valmistui uusi kirkko.

title: Juho Heikki Kala

text: Juho Heikki Kala (19. kesäkuuta 1864 Kauhava – 11. kesäkuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja ja tilastokonttorin johtaja.

title: Juho Heikki Pakkala

text: Juho Heikki Pakkala oli naimisissa vuodesta 1896 Leena Kaisa Pakkalan kanssa.


query: Kuka perusti mormonismin?

title: Myöhempien aikojen pyhien liike

text: Myöhempien aikojen pyhien liike () eli mormonismi () on yleisnimitys Joseph Smithin 6. huhtikuuta 1830 Fayettessa, New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa perustaman Kristuksen kirkosta syntyneille ryhmille. Joseph Smithin perustamasta kirkosta on saanut alkunsa joukko erilaisia kirkkoja ja uskonnollisia yhteisöjä. Niille yhteistä on se, että ne kaikki tunnustavat Smithin Jumalan profeetaksi ja Mormonin kirjan Jumalan sanaksi. Samoin niiden uskontulkinta rakentuu ainakin osittain Smithin kirkon alkuaikoinsa saamille ilmoituksille ja profetioille. Käsite mormonismi voi viitata myös myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen laajemmassa merkityksessä, jolloin mukaan tulevat uskonnollisten ulottuvuuksien lisäksi myös sosiaaliset ja kulttuuriset ulottuvuudet. Esimerkiksi mormonistinen musiikki tai mormonistinen elämäntapa kuvailevat sosiaalisia ja kulttuurisia ilmiöitä, joiden taustalla on mormonistinen uskonvakaumus.

title: Moniavioisuus (mormonismi)

text: II manifestin julkaisemisen jälkeen kävi ilmi, että MAP-kirkko oli tällä kertaa tosissaan asiansa suhteen. Useita kirkon jäseniä ja myös johtavia virkailijoita erotettiin julistuksen perusteella. 1920-luvulta lähtien moniavioisuutta tukevan henkilöt ja ryhmät alkoivat erottautua omiksi yhteisöikseen. Syntyi nk. mormonifundamentalistien liike.

title: Kaste (mormonismi)

text: Koska kaste on pelastukseen ehdottomasti välttämätön eikä Jumala halua kenenkään jäävän osattomaksi pelastuksen mahdollisuudesta, on mormonismi kehittänyt opin sijaiskasteesta. Sen mukaan elävät voivat kastattaa itsensä edesmenneiden puolesta. Mormonismin mukaan tämä oli myös alkukirkossa harjoitettu käytäntö (vrt. 1. Kor. 15:29). Tämä pyhä toimitus voidaan toimittaa vain temppeleissä, joissa on niitä varten Salomon temppelin vaskimeren mukaan laadittu, yleensä kahdentoista härän kannattama kasteallas. Sijaiskaste muistuttaa muodoltaan elävien kastetta, mutta siinä mainitaan sen edesmenneen nimi, jonka hyväksi kaste toimitetaan. Mormonismin opin mukaan Jeesus sekä edesmenneet apostolit saarnaavat henkimaailmassa pelastusta niille, joilla ei ole ollut mahdollisuutta kuulla evankeliumia maan päällä eläessään. Henkimaailmassa heillä on mahdollisuus nöyrtyä parannukseen ja uskoa evankeliumi, mutta heitä ei voida kastaa eikä konfirmoida. Tämän takia elävien on suoritettava nämä toimitukset heidän puolestaan. Mormonismin mukaan nämä sijaistoimitukset eivät hyödytä kuolleita, elleivät he ota niitä henkimaailmassa vastaan.

title: Mormonismi Suomessa

text: Myöhempien aikojen pyhien liikkeellä eli mormonismilla on Suomessa noin 3 200 jäsentä. Mormonikirkkoja on Suomessa 23. Lisäksi Espoossa on yksi mormonitemppeli.

title: Moniavioisuus (mormonismi)

text: 28. ja 29. elokuuta 1852 pidetyssä ylimääräisessä konferenssissa moniavioisuus kuitenkin julkistettiin. Smithin aikoinaan saama ilmoitus luettiin ja kuuluisa apostoli Orson Pratt piti esitelmiä, joissa hän selitti moniavioisuuden raamatullista ja teologista perustaa. Konferenssi päätti, että moniavioiset liitot solmittaisiin tästedes julkisesti. Tämä mahdollisti myös moniavioisten perheiden elämisen julkisesti yhdessä ja saman katon alla. Moniavioisuudesta kertova ilmoitus liitettiin osaksi Oppi ja liitot -teosta vuonna 1876 (luku 132), jolloin se korvasi kirjassa aikaisemmin olleen, yksiavioisuutta korostaneen luvun.

title: Kaste

text: Mormonismissa kasteen katsotaan pesevän pois kastettavan synnit ja samalla olevan hänen uskonsa ja katumuksensa näkyvä merkki. Koska mormonismi ei tunnusta perisyntiä, katsotaan kasteen pesevän pois vain kastettavan henkilökohtaiset synnit.

title: Pelastussuunnitelma (mormonismi)

text: Oppi pelastussuunnitelmasta perustuu mormonismissa tunnustettuihin pyhiin kirjoituksiin eli Raamattuun, Mormonin kirjaan, Oppiin ja liittoihin sekä Kallisarvoiseen helmeen. Se on esitetty systemaattisessa muodossa useiden kirkon johtajien kirjoissa, puheissa ja esitelmissä.

title: Lähetystyö (mormonismi)

text: Suurin osa lähetyssaarnaajista lähetetään muualle kuin kotimaahansa. Tällöin heidän on ennen lähtöään opeteltava tulevan asemamaansa kielen perusteet sekä maan kulttuuria ja historiaa. Monet mormoninuoret arvostavat lähetystyön antamaa kokemusta vieraasta maasta ja kulttuurista. Myös sijoittaminen omaan kotimaahan on mahdollista.

title: Kaste (mormonismi)

title: Kaste

text:
Mormonismin mukaan kastetta ei asettanut Jeesus vaan se tunnettiin jo Vanhan testamentin aikana. Mormonit pitävät kastetta pelastukselle välttämättömänä, ja sen voi toimittaa vain Aaronin pappeuteen vihitty henkilö. Kastettavalta edellytetään vastuullista ikää ja uskoa Jeesukseen Kristukseen. Kaste toimitetaan upottamalla todistajien läsnä ollessa. Eri mormonismin haarat eivät pääsääntöisesti tunnusta toistensa kastetta. Vaikka mormonit eivät tunnusta kolminaisuusoppia, he toimittavat kasteen lausuen sanat "Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen".Kristinuskon suuntausten kastenäkemyksiä:
Kasteen historia:

title: Aaronin pappeus (mormonismi)

text: Myös piispan virka kuuluu Aaronin pappeuden järjestykseen. Piispa johtaa paikallisseurakuntaa yhdessä kahden neuvonantajansa kanssa (piispakunta) sekä pitää huolta seurakuntalaisten ajallisesta ja hengellisestä hyvinvoinnista. Aaronin sukukuntaan kuuluvat voivat toimia piispoina syntyperänsä perusteella, mutta yleensä piispoina toimivat Melkisedekin pappeuden haltijat (Oppi ja liitot 107:17, 69-70).

title: Kaste (mormonismi)

text: Mormonismin mukaan pätevä kaste edellyttää, että se toimitetaan Jumalan antamalla valtuudella. Tämän valtuuden katsotaan liittyvän pappeuteen, jonka täyteys on vain mormonismissa. Kasteen valtuuden katsotaan kuuluvan alempaan eli Aaronin pappeuteen, sen pappeuden asteeseen. Mormonismin mukaan Johannes kastaja palautti Aaronin pappeuden valtuuden ja sen myötä myös valtuuden kastaa pätevästi Joseph Smithille ja Oliver Cowderylle keväällä 1829, minkä jälkeen nämä kastoivat toisensa New Yorkin osavaltiossa virtaavassa Susquehanna-joessa. Koska mormonismin mukaan vain sillä on oikeus kastaa pätevästi, ei muissa kirkoissa toimitettuja kasteita pidetä pätevinä. Ne uusitaan, vaikka ne olisi suoritettu muodollisesti oikein ja jo vastuullisen iän saavuttaneelle. Mormonistiset yhteisöt eivät yleensä tunnusta liioin toistensa kasteita.

title: Kaste (mormonismi)

text: Mormonismin teologian mukaan kaste ei anna kastettavalle Pyhän Hengen lahjaa, vaan tämä välitetään vasta konfirmaatiossa, jossa kaksi Melkisedekin pappeuden haltijaa, yleensä vanhinta siunaa kastetun kätten päällepanemisella. Vasta konfirmaatio liittää kastetun kirkon täyteen yhteyteen.

title: Kaste

title: Sijaistoimitukset (mormonismi)

text: Myöhempien aikojen pyhien teologian mukaan kenelläkään ei ole mahdollisuutta pelastukseen, ellei hän ole tehnyt parannusta synneistään, uskonut evankeliumiin ja häntä ole kastettu ja konfirmoitu. Tämä koskee kaikkia maan päällä eläneitä ihmisiä. Mormoniteologian mukaan Jeesus vieraili kuolemansa jälkeen niiden luona, jotka olivat kuolleet ennen hänen aikaansa, ja saarnasi heille evankeliumia. Samaa työtä tekevät hänen jälkeensä tulevat apostolit. Tämän kuolleille saarnatun evankeliumin mukaan kuolleetkin voidaan kastaa mormonismin oppien mukaisesti. Koska kuolleilla ei enää ole ruumista, sijaistoimituksen tekee joku elävä mormoni temppelissä.

title: Pappeus (mormonismi)

text:
Mormonismin perustajan Joseph Smithin mukaan Jeesus Kristus toi maan päälle pappeuden täyteyden ja antoi sen perustamalleen kirkolle. Kirkon luopuessa totuudesta myös pappeuden valtuus hävisi, mutta Jumala palautti sen ennen Kristuksen kirkon järjestäytymistä vuonna 1830.
Mormonismissa pappeuden saa kätten päälle panemisen kautta. Pappeuden voi antaa vain ihminen, jolla itsellään on pappeuden valtuus. Kukaan ei voi antaa toiselle korkeampaa pappeuden valtuutta kuin hänellä itsellään on. Mormonismissa pappeus jakautuu kahteen erilaiseen asteeseen: alempaan Aaronin pappeuteen ja korkeampaan Melkisedekin pappeuteen. Joskus mainitaan kolmaskin aste, patriarkaalinen pappeus, mutta tätä pidetään yleensä vain Melkisedekin pappeuden erikoistapauksena.

title: Seitsenkymmenet (mormonismi)

text: 1883 presidentti John Taylor jakoi seitsenkymmenten koorumit maatieteellisin perustein. Jokainen kirkon vaarnoista määrättiin kuulumaan johonkin kirkon seitsenkymmenten koorumeista. Tämä järjestely jatkui aina vuoteen 1976, jolloin presidentti Spencer W. Kimball järjesti seitsenkymmenet uudelleen.

title: John C. Bennett

text: Smithin kuoleman jälkeen Bennett asettui tukemaan James J. Strangia kirkon johtoon. Hän liittyi tämän perustamaan kirkkoon, jossa ilmeisesti hänen kehotuksestaan otettiin käyttöön Strangin aluksi vierastama moniavioisuus. Bennett kuitenkin erotettiin myös Strangin kirkon jäsenyydestä aviorikoksen perusteella. Tämän jälkeen hän käänsi selkänsä mormonismille lopullisesti.

title: Avioliitto (mormonismi)

text: Nykyään MAP-kirkko suhtautuu moniavioisiin liittoihin jyrkän kielteisesti. Jo yhteydenpito moniavioisuutta tukeviin ryhmiin voi olla peruste erottamiselle, kyseisen liiton solmimisesta puhumattakaan. On kuitenkin olemassa lukuisia pieniä MAP-kirkon ulkopuolisia, opillisesti mormonistisia ryhmittymiä, jotka hyväksyvät moniavioisuuden ja myös harjoittavat sitä. Suurin osa näistä lasketaan kuuluvaksi mormonifundamentalistien liikkeeseen.

title: Oppi kirkosta (mormonismi)

text: Myöhempien aikojen pyhien liikkeen teologian mukaan Jeesus Kristus perusti maan päällä ollessaan kirkon, jonka johtoon hän asetti kaksitoista apostolia ja uskoi sille evankeliumin täyteyden. Mormoniteologian käsityksen mukaan Kristuksen perustama kirkko kuitenkin luopui sen haltuun uskotusta totuudesta. Kirkon johtoon nousi palkattu pappisluokka, jolla ei kuitenkaan ollut niitä pappeuden valtuuksia, jotka Kristus oli kirkon johtamiseksi antanut. Kirkko sumensi Jumalan sanan ottamalla Raamatusta pois tärkeitä osia ja opetuksia. Se omaksui evankeliumin kanssa ristiriidassa olevia oppeja, kuten kolminaisuusopin, ja luopui alkukristillisyyteen kuuluneista opetuksista, kuten sijaistoimituksista kuolleiden puolesta. Tätä Kristuksen perustaman kirkon luopumista totuudesta kutsutaan mormoniteologiassa "suureksi luopumukseksi".

title: Myöhempien aikojen pyhien liike

text: Mormonikirkkoa on kritisoitu rasistisuudesta, koska kirkko kieltäytyi vuoteen 1978 saakka antamasta mustaihoisille pappeutta. Mormonismissa pappeuden valtuus liittyy myös Jumalan antamien siunausten vastaanottamiseen ja pelastuksen täyteyden saavuttamiseen. Vuonna 1978 kirkko ilmoitti kuitenkin saaneensa Jumalalta ilmoituksen, jonka perusteella kaikilla kelvollisilla kirkon jäsenillä oli yhtäläiset oikeudet pappeuteen ja temppelitoimituksiin. Vastauksia kritiikkiin (eng.) .[9]

title: Kaste

title: Sijaistoimitukset (mormonismi)

text: Sijaistoimitusten ensimmäisenä perusteenä pidetään Raamatun mainintaa 1. Korinttilaiskirjeessä: "Mitä varten sitten jotkut antavat kastaa itsensä kuolleiden puolesta? Ellei kuolleita lainkaan herätetä, miksi he kastattavat itsensä näiden puolesta?" (1. Kor. 15:29). Tämän kohdan perusteella katsotaan, että varhainen kristillisyys olisi harjoittanut sijaistoimituksia kuolleiden puolesta. Toinen peruste on "Oppi ja liitot" -kirjassa oleva ilmoitus (124.luku, jakeet 29-30):

title: Kaste (mormonismi)

text: Mormonismissa katsotaan, että kaste on pelastukseen välttämätön. Se on osa pelastussuunnitelmaa, joka on taivaallisen Isän suunnitelma ihmisten saattamiseksi takaisin hänen välittömään läsnäoloonsa eli "korotukseen". Kaste kuuluu yhdessä parannuksen, uskon ja konfirmaation kanssa "evankeliumin ensimmäisiin periaatteisiin" eli pelastussuunnitelman ytimeen.

title: Pappeus (mormonismi)

text: Myöhempien aikojen pyhien liikkeessä pappeus katsotaan erääksi Kristuksen kirkon tunnusmerkeistä. Kristuksen kirkolla täytyy olla pappeus, jonka alkuperä on Jumalassa. Pappeuden valtuus liittyy pyhien toimitusten suorittamiseen, kuten kasteiden ja konfirmaatioiden sekä muiden siunaamistoimitusten suorittamiseen. Pyhät toimitukset ovat mormonismin mukaan päteviä vain, mikäli niiden toimittajalla on pappeuden valtuus. Pappeuden valtuus liittyy myös erilaisiin kirkon johtotehtäviin, joihin kutsuttavilta vaaditaan pappeus.

title: Oppi kirkosta (mormonismi)

text: Mormoniteologian mukaan Kristuksen perustama alkuperäinen kristinusko turmeltui ja katosi maan päältä. Sen mukaan kaikissa kristillisissä kirkoissa ja yhteisöissä on hyvää, totuuden siemeniä ja osasia Kristuksen evankeliumista, mutta yksikään niistä ei opeta sitä oikein. Tämä koskee sekä katolista että protestanttista kristillisyyttä. Kristuksen perustama kirkko katosi siis maan päältä, eivätkä ihmiset voineet perustaa sitä uudelleen ilman valtuutta eli pappeutta ja suoraa ilmoitusta Jumalalta.

title: Sijaistoimitukset (mormonismi)

text: Katolinen kirkko kielsi 5. huhtikuuta 2008 katolisia seurakuntia luovuttamasta kirkonkirjatietoja MAP-kirkolle. Tarkoituksena on estää katolilaisten sijaiskaste mormonismiin, koska se sotii katolilaista oppia vastaan. Vatikaanin 2001 tekemän päätöksen mukaan MAP-kirkon kaste poikkeaa niin paljon katolisen kirkon ja yleensä kristinuskon käsityksistä, että sitä ei voida pitää kristillisenä kasteena.

title: Sijaistoimitukset (mormonismi)

text: Vielä sijaiskasteitakin enemmän katolinen kirkko on vastustanut temppeleissä toimitettuja sijaissinetöintejä, joissa edesmenneet ihmiset vihitään sijaismenoin avioliittoon. Mormoniteologian mukaanhan temppelissä solmittu iankaikkinen avioliitto on edellytys Jumalan välittömään läheisyyteen eli korotukseen pääsemiselle. Aikaisemmin mormonipyhäköissä vihittiin tämän perusteella sijaisavioliittoon myös ihmisiä, jotka eivät elinaikanaan olleet naimisissa - esimerkiksi katolisia munkkeja, nunnia ja pappeja. Katolinen kirkko on ilmoittanut pitävänsä eläessään naimattomuuteen sitoutuneiden ihmisten kuolemanjälkeistä sijaisvihkimistä pyhäinhäväistyksenä. MAP-kirkon nykyisen ohjeistuksen mukaan vain sellaisia henkilöitä, jotka ovat elinaikanaan olleet naimisissa, on lupa sinetöidä toisiinsa kuoleman jälkeen.

title: James Brighouse

text: James Brighouse oli 1800-luvulla elänyt uskonnollinen johtaja, joka perusti myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluvan järjestön nimeltä Eenokin järjestö ("Order of Enoch"). Brighouse oli ensimmäinen, joka väitti olevansa mormonismin perustajan Joseph Smithin vuonna 1832 ennustama "suuri ja mahtava" ("One Mighty and Strong").

title: Kaste (mormonismi)

text: Kaste kuuluu Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa sekä muissa myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluvissa yhteisöissä harjoitettuihin pyhiin toimituksiin. Kyseessä on sama toimitus kuin kristillisissä kirkoissa yleensä harjoitettu kaste, jos kohta sen teologinen tulkinta on osittain toinen. Mormonistinen teologia korostaa, että kirkossa harjoitettu kaste on sama kuin raamatullisina aikoina harjoitettu kastetoimitus. Mormonismin pyhien kirjoitusten mukaan kaste ei ole vasta Jeesuksen Kristuksen säätämänä tullut uutuus, vaan pelastukseen välttämättömänä se oli tunnettu jo Aadamin ajoista saakka.

title: Kaste (mormonismi)

text: Vaikka mormonistinen kaste on ulkoisesti yhtenäinen muiden kristillisten kirkkojen kasteen kanssa (se toimitetaan vedellä Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen), eivät muut kirkot tunnusta sitä yleensä päteväksi kristilliseksi kasteeksi. Tämä johtuu siitä, ettei mormonismi tunnusta opetusta Jumalan kolminaisuudesta. Tämän vuoksi katsotaan, ettei mormonistisen kasteen yhteydessä käytetty trinitaarinen muotoilu viittaa kristinuskon kolmiyhteiseen Jumalaan.


query: Mitä René Girard pitää kaiken inhimillisen kulttuurin perustana?

title: René Girard

text: René Girard pitää kaiken inhimillisen kulttuurin perustana jäljittelyä eli mimesistä. Mimeettinen halu taas merkitsee sitä, että jäljittely kohdistuu toisen haluihin. Girardin mukaan jäljittelemme yksilöitä, joiden kaltaisia haluaisimme olla, ja näin jäljitellessämme heitä päädymme haluamaan samoja asioita kuin he. Girardin mukaan riitelevät lapset ja nykykulttuurin snobit ovat mimeettisessä haluamisessaan toistensa kaltaisia: se, mitä toisella on, on arvokasta ja taistelemisen arvoista siksi, että toinen haluaa sitä.

title: Uskonnon alkuperä

text: Niin sanottu mimeettinen teoria yleisnimi teoreettiselle kokonaisuudelle, jota sen kehittäjä René Girard sovelsi selittäessään uskonnon alkuperää aluneperin vuonna 1971 ranskaksi julkaistussa teoksessaan Väkivalta ja pyhä. Meemiteoreetikoiden tavoin mutta heistä riippumatta Girard katsoi mukaan ihminen on olemuksellisesti toisia ihmisiä jäljittelevä eläin. Mutta toisin kuin meemiteoreetikot, Girard kiinnitti huomiota siihen, miten ihmiset jäljitellessään toisiaan jäljittelevät myös toinen toistensa haluja. Tämä johtaa halujen jatkuvaan suuntautumiseen samoihin kohteisiin, mikä taas johtaa konflikteihin. Girardin mukaan mimesis voi johtaa herkästi kriiseihin, joissa konflikti eskaloituu ryhmän jäsenten päätyessä mimeettisen halun kautta kaikki haluamaan objekteja, joita he eivät voi jakaa. Kriisi ratkeaisi siihen, että kaikki ryhmän jäsenet kääntyvät yhtä jäsentä vastaan ja murhaavat tämän "syntipukkina". Näin syntipukin murhaamisen kautta rauha palaisi yhteisöön. Lukuisissa toisistaan riippumattomissa kulttuureissa ja mytologioissa tavattava ihmisuhrin käytäntö on Girardin mukaan "alkumurhan" ritualisoitunutta toistoa.

title: René Girard

text: Teoksessaan Väkivalta ja pyhä Girard esittelee uhraamisteoriansa, josta hänet parhaiten tunnettaneen. Girardin teoria kulkee toisinaan myös "syntipukkiteorian" nimellä. Uhri on Girardin mukaan nimenomaan syntipukki, johon väkivallan kehään ajautunut yhteisö kanavoi vihansa ja lynkkaa tämän – tai ainakin karkottaa keskuudestaan.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: Tammikuussa 2016 huhuttiin, että Girard olisi palaamassa liigan putoamistaisteluun vajonneen Montpellier’n valmentajaksi. Seurajohtaja Louis Nicollin kertoi seuran halunneen Girardin valmentajaksi, mutta tämä kieltäytyi. Toukokuussa 2016 Girard teki kaksivuotisen sopimuksen FC Nantes'n kanssa. Hän aloittaa tehtävässä kesällä 2016.

title: Kidō senshi Gundam Age

text: Age-FX:llä Kio päihittää lukuisia vihollisia tappamatta heitä. Myös Asemu ja Bisidian-rosvot liittyvät taisteluun, ja vaganit taas saavat lisävoimia Zeheartista ja Framista, joka on alkanut arvostaa Zeheartia. Kio ja Asemu yrittävät suostutella heidät luopumaan taistelusta puhumalla, mutta Fram ja Zeheart eivät ota heidä puheitaan lainkaan kuullakseen. Vaganien puolella taistelee myös petturiksi ryhtynyt Liittovaltion ässäpilotti Girard Spriggan. Girard oli menettänyt uskonsa Liittovaltioon hänen rakastettunsa kuollessa onnettomuudessa, ja hänen nimensäkin oli peräisin kuolleelta miesystävältä. Kio yrittää puhua Girardinkin ympäri, mutta turhaan. Kun Flit tulee apuun vahvistetulla Age-1:llä taistelukentän X-rounderien yli-inhimilliset kyvyt aiheuttavat resonanssi-ilmiön. Girardin X-rounder-kyvyt karkaavat hänen hallinnastaan, ja hän alkaa hyökätä valikoimatta niin liittolaistensa kuin vihollistensakin kimppuun. Algreus antaa käskyn plasmasukeltajaohjuksen, voimakkaa joukkotuhoaseen, käytöstä, mutta Seric, joka tajuaa käskyyn piilotetun sanoman, onnistuu tunkeutumaan ryhmineen tukikohtaan ja saa sen puolustusjoukot suostuteltua antautumaan. Lopulta Flit surmaa Girardin, ja Luna Basen taistelu päättyy. Taistelun aikana Ezelcant oli kuitenkin kuljettanut Toisen Kuun Maan lähettyville.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: Girard ei tuonut Nantes'een toivottua piristystä, vaan joukkueen peliesitykset takkusivat pitkin syksyä. Kanarialinnut juuttuivat liigan häntäpäähän ja lopullinen niitti oli 6–0 murskatappio Olympique Lyonille joulukuun alussa. Ottelun jälkeen Girard erosi tehtävistään.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: René Girard (s. 4. huhtikuuta 1954) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Syyskuusta 2018 lähtien hän on toiminut Wydad Casablancan päävalmentajana.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: 1996 Girard siirtyi amatööriseura Pau FC:n päävalmentajaksi. Hän sai potkut tehtävistään marraskuussa 1997. Pian potkujensa jälkeen hänestä tuli RC Strasbourgin päävalmentaja tammikuussa 1998.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: Girard pelasi urallaan keskikentällä ja edusti Nîmes Olympiqueta sekä FC Girondins de Bordeaux'ta. Hän lopetti pitkän peliuransa 37-vuotiaana kauden 1990/91 päätteeksi. Ranskan maajoukkueessa Girard pelasi seitsemän maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän oli mukana Ranskan joukkueessa MM-kisoissa 1982.Girard aloitti valmennusuransa marraskuussa 1991 Division 1:ssa pelanneen Nîmes Olympiquen päävalmentajana. Hänen johdollaan seura onnistui säilyttämään liigapaikkansa. Hän kuitenkin jätti tehtävänsä kesällä hyvästä menestyksestä huolimatta. Lokakuussa 1994 hän palasi pariksi kuukaudeksi Nîmes'n päävalmentajaksi.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: Maaliskuussa 2013 uutisoitiin, etteivät jatkosopimusneuvottelut tuottaneet tulosta ja Girard jättää Montpellier’n kauden jälkeen. Girardin viimeinen kausi Montpellier’ssa päättyi liigassa yhdeksänteen sijaan. Kesäkuussa 2013 Girardista tuli Lille OSC:n päävalmentaja. Odotukset olivat kovat ja ensimmäisellä kaudellaan Girard onnistui niihin vastaamaan. LOSC taisteli kärkisijoista liigassa ja oli lopulta liigassa kolmas. Kaudella 2014/15 oli huomattavasti tuskaisempaa ja LOSC majaili pitkään liigan keskikastissa. Lopulta joukkue nousi sijalle 8, mutta seurajohto päätti odotuksia heikomman kauden jälkeen lopettaa yhteistyön Girardin kanssa.

title: René Girard

text: Uhraaminen säännöllisesti toistuvana rituaalina taas pyrkii Girardin mukaan toistamaan tämän kantanäyn tuottaman vaikutuksen. Ihmisuhreista voidaan myös ennemmin tai myöhemmin luopua ja siirtyä eläinuhreihin, ja lopulta tästäkin käytännöstä voidaan luopua. Mytologiat taas kuvaavat Girardin mukaan yleensä juuri alkuväkivaltaa, joskin peitellysti.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: Kesäkuussa 1998 Girard siirtyi Roger Lemerren apulaisvalmentajaksi Ranskan A-maajoukkueeseen. Yhdessä Lemerren kanssa hän luotsasi "Les Bleus'n" Euroopan mestariksi 2000. Surkeasti sujuneiden MM-kisojen 2002 jälkeen sekä Lemerre että Girard jättivät tehtävänsä.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: Kausi 2011/12 oli Girardin luotsaamalle Montpellier’n suurmenestys. Joukkue pelasi läpi kauden vahvasti nousten taistelemaan mestaruudesta. Kevätkaudellakaan Montpellier ei hyytnyt, vaan Girard luotsasi joukkueensa voitosta voittoon huipentaen kauden lopulta seurahistorian ensimmäiseen liigamestaruuteen, joka ratkesi päätöskierroksen 1–2 voitolla AJ Auxerresta. Toukokuussa 2012 Girard valittiin Ranskan pelaajayhdistyksen UNFP:n kauden parhaaksi liigavalmentajaksi.

title: Syväekologia

text: Inhimillisen ja ei-inhimillisen elämän hyvinvointi ja kukoistaminen maapallolla on itseisarvo. Ei-inhimillisen elämän arvo ei riipu sen hyödyllisyydestä ihmisen tarkoituksiin. Myös elämänmuotojen rikkaus ja monimuotoisuus ovat arvoja itsessään, ja ne myötävaikuttavat inhimillisen ja ei-inhimillisen elämän kukoistamiseen maapallolla. Ihmisillä ei ole oikeutta vähentää tätä rikkautta ja monimuotoisuutta muuten kuin tyydyttääkseen välttämättömät tarpeensa. Pyrkimys ihmiselämän ja kulttuurien kukoistamiseen sekä pyrkimys ihmisten väkiluvun laskemiseen ovat sopusoinnussa keskenään. Nykyinen ihmisen aiheuttama häiriö ei-inhimilliselle elämälle on kohtuuton, ja tilanne on huononemassa nopeasti. Siksi ihmisten toiminnan ja sen perusteiden on muututtava. Muutos vaikuttaa talouselämän, teknologian ja ideologian perusrakenteisiin. Ideologinen muutos on pääasiassa muutosta kohti elämän laadun ja itseisarvon kunnioittamista, ei pitämistä kiinni elintason kohoamisesta. Laadun ja määrän ero tiedostetaan syvällisesti. Kaikilla, jotka hyväksyvät edellä luetellut kohdat, on velvollisuus osallistua suoraan tai välillisesti tämän välttämättömän muutoksen aikaansaamiseen.

title: René Girard

text: Proust: A Collection of Critical Essays (1962) To Double Business Bound: Essays on Literature, Mimesis, and Anthropology (1978) Things hidden since the foundation of the World (1978) The Girard Reader (1996) Oedipus Unbound: Selected Writings on Rivalry and Desire (2004)

title: René Girard

text: Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Ranskalaiset historioitsijat Luokka:Ranskalaiset kirjallisuudentutkijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet

title: René Girard

text: Alkukantaisessa yhteisössä ei ole oikeuslaitosta eikä poliisia, jotka lakien nojalla pystyisivät katkaisemaan väkivallan. Kun tuollainen yhteisö ajautuu väkivallan kehään, johtaa tilanne Girardin mukaan ennen pitkää siihen, että koska tiettyjä yksilöitä jäljitellään muita enemmän, alkaa viha kohdistua johonkin rajattuun joukkoon tai yhteen ainoaan yksilöön ja tästä tulee uhrattava syntipukki. Tämä tilanne toimii Girardin mukaan kantanäkynä, johon kaikki järjestynyt kulttuuri pohjautuu. Kun yksilö on lynkattu, vapautuu yhteisö sitä piinanneesta väkivallasta. Helpotus puolestaan tulkitaan uhratun ansioksi, ja näin uhrilla on kahtalainen luonne: toisaalta hän on ehdottoman paha – hänhän oli syynä yhteisön kriisiin –, toisaalta taas ehdottoman hyvä, sillä hänet uhraamalla yhteisö saavutti uuden ykseyden tunteen. Siispä uhri on pyhä, jumala tai jumalan kaltainen.

title: René Girard

text: Mimeettinen halu luo Girardin mukaan jäljittelijän ja jäljittelyn kohteen välille tilanteen, jota hän kutsuu Gregory Batesonin teoriaan nojautuen kaksoissiteeksi (). Kaksoisside syntyy, kun jäljittelijä alkaa muistuttaa malliaan siinä määrin, että malli alkaa kokea tämän uhaksi, ja tämä johtaa ristiriitaan: toisaalta malli tuntuu käskevän häntä olemaan kuin hän itse, toisaalta kieltää häntä matkimasta itseään. Viesti on: "tee niin kuin minä" ja "älä tee niinkuin minä". Kun yksilö joutuu tällaiseen tilanteeseen, jossa malli on tällä tavoin muuttunut mahdottomaksi, se kasvattaa entisestään mallin haluttavuutta ja tätä kautta subjektin epätoivoa.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: Syyskuussa 2018 Girardista tuli marokkolaisen Wydad Casablancan päävalmentaja.

title: René Girard

text: Um Longo Argumento do princípio ao Fim: Diálogos com João Cezar de Castro Rocha e Pierpaolo Antonello (2000)

title: René Girard

text: Mimeettinen halu johtaa siis mimeettiseen väkivaltaan. Mimeettinen väkivalta tarkoittaa väkivaltapyrkimyksiä, jotka tulevat jäljitellyksi. Juuri mimeettinen väkivalta, johon mimeettisen halun perusvietti johtaa, on keskeinen Girardin antropologisessa teoriassa. Ongelmana nimittäin on, että kun mimeettinen halu kiihdyttää kilpailua lähestulkoon eksponentiaalisesti, se lisää yhteisön väkivaltaisuutta. Niinpä mimeettinen halu on yhtäältä synnyttämässä kulttuuria, koska nimenomaan taitavan jäljittelyn kyky on kulttuurin synnylle välttämätön, ja toisaalta uhkaa myös tuhota kulttuurin, koska se luo yhteisöön mimeettisen väkivallan kehiä.

title: René Girard

text: Girardin mukaan mimeettiseen haluun perustuva inhimillinen kulttuuri vaatii uhreja. Hän tulkitsee antiikin myyttejä verhotuiksi ritualistisen väkivallan purkauksiksi. Uhraaminen on prosessi, jossa syntipukki joutuu yhteisön sisäisen väkivallan purkautumisväyläksi. Esimerkiksi länsimaisessa kulttuuriperinteessä Kuningas Oidipus ja Raamatun evankeliumit ovat Girardin mukaan verhottuja kertomuksia yhteisöväkivallan uhreista. Uhraamisen prosessi on tiedostumaton: uhraamisen hetkellä syntipukin syyllisyys uskotaan todeksi ja ylilyövä väkivalta oikeudenmukaiseksi. Uhri puhdistaa yhteisön sen sisäisistä konflikteista, ja juuri tästä juontuu Girardin mukaan myös tragedian katarttinen vaikutus. Kuollut uhri kohotetaan myyteissä jumalalliseen asemaan; näin peitetään tietoisuudelta yhteisön ja uskontojen keskiössä toimiva väkivaltainen yksiuhrimekanismi.

title: René Girard

text: Girard esitteli teoriansa mimeettisestä halusta ensimmäisen kerran esikoisteoksessaan Mensonge romantique et vérité romanesque (1961), mutta ajatus on säilynyt keskeisenä hänen koko tuotannossaan. Hänen myöhempien ajatustensa voidaan katsoa perustuvan tähän ideaan.

title: Syntipukki

text: Sosiologiassa syntipukin käsitettä on jäsennetty attribuution ja projektion avulla. Jos ihmiset ovat turhautuneita tai onnettomia, he kohdistavat vihamielisyytensä usein ryhmiin tai yksilöihin, jotka ovat epäsuosittuja, erottuvia ja voimattomia. Viholliskuvaa voidaan kehitellä myös tietoisesti, jotta tietty sosiaalinen, etninen tai poliittinen vähemmistö voitaisiin asettaa vastuuseen yleisistä ongelmista. Uskontotieteilijä René Girard esittää alun perin "Väkivalta ja pyhä" -teoksessa esittelemässään antropologisessa teoriassaan, että "syntipukkimekanismi" () kuuluu keskeisesti inhimilliseen kulttuuriin.

title: René Girard

text: Mimeettinen väkivalta synnyttää tilanteen, jota Girard kutsuu erojen poispyyhkiytymiseksi: todelliset erot, joita yksilöiden välillä on havaittavissa, alkavat kadota ja yksilöt muistuttavat toisiaan yhä enemmän, mitä tulee todellisiin, ei pintapuolisiin eroihin. Yksilöt alkavat muistuttaa toistensa kaksoisolentoja, kuin kaksi verikoston kehään (blood-feud) ajautunutta sukua. Girardin mukaan yksilöllisessä kulttuurissa näennäiset erot kasvavat samalla kun todelliset erot häviävät. Tuollaisessa tilanteessa ei mimeettisen halun sokealle seuraamiselle ja siitä kumpuavalle kilpailulle ja väkivallalle ole mitään esteitä. Girard arvioikin monien nykyajan ongelmien kumpuavan nimenomaan mimeettisestä väkivallasta. Ihmistieteitä – Girard kritisoi erityisesti psykoanalyysia ja Claude Lévi-Straussia – ja moderneja ideologioita hän taas syyttää siitä, että he ovat sokeita tälle ja tulkitsevat sen väärin.

title: Väkivalta ja pyhä

text: Väkivalta ja Pyhä () on alun pitäen vuonna 1972 ranskaksi julkaistu ranskalaisen teoreettisen antropologin René Girardin teos, jossa Girard esittää kulttuurisen järjestyksen syntyä ja funktiota sekä primitiivisiä yhteiskuntia ja ihmisyhteisöjä yleensä koskevia hypoteeseja. Teos on herättänyt runsaasti sekä kritiikkiä että ylistystä ja kiitosta.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: 2002–2004 Girard toimi Ranskan alle 19- ja 16-vuotiaiden maajoukkueita. 2004 hän seurasi Raymond Domenechia Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkuevalmentajana. Girardin johdolla Ranskan nuoret selvisivät välieriin 2006 EM-kisoissa. Girard jätti tehtävänsä vuonna 2008.

title: René Girard (jalkapalloilija)

text: Kesäkuussa 2009 Girard siirtyi Ligue 1:een nousseen Montpellier HSC:n päävalmentajaksi. Hänen johdollaan sarjanousija Montpellier pelasi loistavan kauden 2009/10 ja sijoittui Liguessä viidenneksi. Sijoituksen myötä Montpellier pääsi Eurooppa-liigaan kaudelle 2010/11. Vauhti eurokentillä oli kuitenkin vielä liian kovaa Girardin suojateille ja Montpellier putosi jo 3. karsintakierroksella unkarilaiselle Győrille. Coupe de la Liguessä Girard johdatti Montpellier’n aina loppuotteluun saakka, mutta mestaruus jäi haaveeksi Olympique de Marseillen voitettua finaalin 1–0.

title: René Girard

text: René Noël Théophile Girard [ži'rar] (25. joulukuuta 1923 Avignon, Ranska – 4. marraskuuta 2015 Stanford, Kalifornia, Yhdysvallat[1]) oli ranskalainen historioitsija, kirjallisuudentutkija ja yhteiskuntafilosofi. Hänen tutkimustensa katsotaan joskus edustavan filosofista antropologiaa. Hänen teoksensa käsittelevät antropologiaa, sosiaalipsykologiaa, teologiaa ja kirjallisuutta yhtä lailla kuin filosofiaakin.

title: René Girard

text: Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. – an introduction to Girard. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. – essays about Girard and Christian Theology. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


query: Missä maissa viikingit tekivät ryöstöretkiä?

title: Viikingit

text: Viikingit olivat skandinaavista alkuperää olevia aseistautuneita merenkulkijoita 700–1000-luvuilla.[1] Näitä sotureita ja kaukopurjehtijoita lähti Norjasta, Ruotsista ja Tanskasta etsimään kultaa, hopeaa ja uutta maata. He ryöstelivät ympäri Eurooppaa, ottivat itselleen orjia ja matkasivat Bagdadiin ja Amerikkaan asti. Heillä oli tarunomainen maine nopeista ja rohkeista hyökkäyksistään joista munkit kirjoittivat muistiin kauhukertomuksia luostarien ja kaupunkien ryöstöistä. Pelkkiä raakoja barbaareja viikingit eivät kuitenkaan olleet, vaan kävivät taitavasti kauppaa, olivat erinomaisia purjehtijoita ja monitaitoisia käsityöläisiä sekä laivanrakentajia. Lisäksi viikingeillä oli rikas tarinaperinne.[2]

title: Keskiaika

text: Viikingit, madjaarit ja saraseenit[11] nousivat uhkaksi Kaarle Suuren kauden jälkeen.[12] Viikingit hyökkäsivät pohjoisille rannikkoalueille sekä jokia pitkin sisämaahan, ja muun muassa Köln ja Bordeaux oli vallattu vuoteen 888 mennessä. Tämän johdosta länsifrankkien kuningas Kaarle Yksinkertainen antoi vuonna 911 heille läänityksiä Normandiasta, jonka jälkeen viikinkipäällikkö Rollo kastettiin kristityksi ja hänen jälkeläisensä hallitsivat Normandiaa herttuoina.[11] Muslimit ryöstelivät Lounais-Eurooppaa orjien toivossa ja poistuivat Sisiliasta vasta vuonna 1066 normannien, entisten viikinkien, ajettua heidät pois.[11] Madjaarit etenivät ryöstöretkillään aina Etelä-Ranskaan asti, kunnes heidät pakotettiin vuonna 924 vetäytymään Unkariin.[11]

title: Normandian historia

text: Pääsääntöisesti muinaisen Gallian länsirannikolle saapuivat viikingit ensimmäisen kerran noin vuosina 790-800. Normandian rannikolle he tulivat Ludvig Hurskaan hallinnon aikana (814-840). Vuoden 841 hyökkäys sai aikaan suuria vahinkoja etenkin Rouenissa ja Jumiègessä. Viikingit ryöstivät luostareiden aarteita, sillä ne olivat helppoja saaliita, sillä papit ja munkit eivät voineet puolustautua. Vuoden 845 ryöstöretki ulottui Seine-jokea pitkin aina Pariisiin saakka. Ryöstöretket tapahtuivat kesän aikana ja talvikausiksi skandinaavit palasivat takaisin koteihinsa pohjoiseen.

title: Viikinkiaika Latviassa

text: Viikinkiaikana vuosina 800–1000 latvialaiset ja skandinaavit kohtasivat toisensa. Väinäjoki toimi hyvänä kauppareittinä viikingeille, ja sitä kutsuttiin myös "viikingeiltä kreikkalaisille" -nimityksellä. Skandinaavit tekivät ryöstöretkiä Latvian alueelle, mutta ryöstöt kohdistuivat enimmäkseen kuureihin ja semigalleihin. Vaikka viikinkien matkat Latviassa olivat väkivaltaisia, ne eivät koskaan aiheuttaneet suurempaa alistamista tai siirtomaiden perustamista alueelle. Skandinaavit, jotka olivat kulkeneet alueella, olivat enimmäkseen gotlantilaisia, ruotsalaisia ja tanskalaisia.

title: Barbareskit

text: Barbareskit olivat muslimimerirosvoja ja kaappareita, joita purjehti ristiretkien ajoista aina 1800-luvun alkuvuosille asti Välimerellä ja Euroopan rannikoilla. He tekivät usein ryöstöretkiä Euroopan rannikkokaupunkeihin hankkiakseen kristittyjä orjakauppaan muun muassa Algeriaan ja Marokkoon. Näistä maista käytettiinkin nimitystä Barbareskivaltiot.

title: Viikinkiaika

text: Liikehdintä Viikinkien idäntien jokireiteillä Venäjällä : Skandinaaveja oli Laatokan ympäristössä jo 700-luvulla, jonne he perustivat nyky-Venäjän vanhimman kaupungin Aldeigjuborgin. 800-luvulta on tietoja skandinaaveista Bysantin keisarikunnassa kauppiaina ja ryöstöretkillä. Ruotsin viikingit perustivat Venäjän edeltäjän eli Kiovan Rusin valtakunnan 880-luvulla. Viikingit perustivat siellä useita kaupunkeja, mutta he sulautuivat siellä paikalliseen väestöön 900-luvun puoliväliin mennessä, minkä vuoksi viikinkien vilkas idänkauppa hiipui 900-luvun lopulla, mutta tiiviit suhteet Ruotsin ja venäläisten ruhtinaskuntien välillä säilyivät tämän jälkeenkin.

title: Viikingit

text: Viikingit tekivät Suomeen ryöstöretkiä, joista on jäänyt historiallisia viitteitä. Esimerkiksi Olavi Pyhä teki ryöstöretken Suomen etelärannikolle vuonna 1008. Retki päättyi Herdalerin taisteluun ja Olavin tappioon.[22][23] Riimukivissä on muutamia merkintöjä Suomessa surmansa saaneista henkilöistä. Ruotsin Gävlessä sijaitseva riimukivi Gs 13 kertoo Egil-nimisen henkilön kuolleen Hämeeseen tehdyllä ryöstöretkellä joskus 1000-luvun alussa. Retkeä johti Freygeirr-niminen päällikkö. Riimukiven tekstin mukaan sen pystytti Egilin muistoksi hänen veljensä Brúsi. Myös riimukivi G 319 on pystytetty Suomessa 1200-luvun alussa kuolleen Auðvald-nimisen henkilön muistoksi. Ruotsin Söderby-Karlin kirkossa sijaineen, mutta myöhemmin kadonneen riimukiven U 582, pystyttivät Bjôrn ja Ígulfríðr heidän Suomessa surmansa saaneen poikansa Ótryggrin muistolle.

title: Viikingit

text: Aiemmin rannikon oli saagojen mukaan nähnyt Bjarni Herjolfsson, mutta hän ei ollut pystynyt tutkimaan maata. Lisäksi viikingit tekivät retkiä Jäämerellä, muttei ole todisteita siitä, että he olisivat juurikaan käyneet Vienanmerta ja Kuolan niemimaata idempänä.

title: Šapur II

text: Toisaalta Persialla oli Rooman ohella muita ongelmia. Arabitaustaiset beduiinit tekivät ryöstöretkiä Persianlahden yli Bahrainista, Hajarista ja Kazemiyasta käsin sasanidien hallitsemille alueille. Persialaisten lähteiden mukaan Šapur aloitti omat sotarekensä arabeja vastaan 16-vuotiaana. Arabien ryöstöretket kostettiin verisesti. Sotaretkien aikana sasanidit valtasivat Persianlahden rannikon alueet ja arabit työnnettiin Arabian niemimaan sisäosiin. Joitakin arabiheimoja myös pakkosiirrettiin sasanidien hallitsemille alueille.

title: Viikingit

text: Viikingit toimivat kauttaaltaan Irlannin ja Skotlannin rannikkoseuduilla ja valloittivat sekä asuttivat laajoja alueita Englannista. He matkasivat myös ylös Ranskan ja Espanjan jokia ja saivat hallintaansa laajoja alueita Venäjältä sekä Baltian rannikolta. Lähteet kertovat myös ryöstöretkistä Välimerellä ja Kaspianmerellä saakka.

title: Viikingit

text: Suomen heimot tekivät yhteistyötä viikinkien kanssa ja suomalaisia on matkannut todennäköisesti myös Viikinkien idäntiellä. Euraan haudatut lukuisat miekkamiehet on tulkittu idäntien kävijöiksi ja esimerkiksi Mynämältä löytynyt miekka on kuulunut Konstantinos VIII:n henkivartiokaartin miehelle.[24] Eurasta on löytynyt myös miekan kera haudattuja naisia, ehkä naissotureita.[20] Arkeologiset löytöjen perusteella suomalaisia on mahdollisesti liikkunut idäntien aikoihin myös Mustanmeren seuduilla.[24] Suomalaisia on mahdollisesti myös liittynyt viikinkeihin ja oppaiksi Venäjän jokiteille, joita asuttivat sukulaiskieliä puhuvat suomensukuiset kansat. Sen sijaan suomalaisten omista isommista ryöstöretkistä ulkomaille ei ole merkkejä, vaikka tuolloisista suomalaishaudoista onkin löytynyt enemmän aseita kuin muualta Skandinaviasta.[25]

title: Viikingit

text: Naisiakin seurasi viikinkimiehiään ryöstöretkille. Korkeasäätyisillä naisilla oli ylelliset olot, mistä kertovat joidenkin saamat mahtavat venehautaukset ja riimukirjoitusten kuvaukset itsenäisistä naispuolisista maanomistajista ja rakentamisen rahoittajista.[5]

title: Kansat (intiaaniheimo)

text: Kansojen elinkeinot vaihtelivat kausittain maanviljelystä metsästykseen sekä ryöstöretkistä kaupankäyntiin. Naiset istuttivat huhtikuisin esimerkiksi maissia, kurpitsaa ja meloneja. Maanviljelyä täydennettiin keräilemällä esimerkiksi pähkinöitä, marjoja ja juuria. Samaan aikaan miesten tehtävänä oli laiduntaa hevosia ja metsästää hirviä ja kauriita. Hevosia kansoilla ei ollut ennen vuotta 1724, ja sitä ennen vetojuhtina käytettiin koiria. Istutustöiden jälkeen toukokuussa kansat lähtivät metsästysalueilleen biisonien perässä. Näihin aikoihin pienet sotaryhmät tekivät ryöstöretkiä naapuriheimoja vastaan. Elokuussa kansat palasivat pelloilleen ja talvet vietettiin pienissä ryhmissä metsissä esimerkiksi majavia, kauriita ja kalkkunoita metsästäen. Turkiseläimistä saaduilla taljoilla käytiin kauppaa ranskalaisten ja yhdysvaltalaisten kanssa. Takaisin kylään palattiin jälleen maaliskuussa.

title: Viikingit

text: Varhaisin mainittu päivämäärä viikinkien ryöstöretkelle on 787, jolloin Anglosaksien kronikan mukaan joukko norjalaisia miehiä purjehti Dorsetissa sijaitsevalle Portlandin saarelle. Siellä heitä luultiin ensin kauppiaiksi, ja he tappoivat paikallisen virkamiehen tämän yrittäessä saada heitä kuninkaan kartanolle verollepantavaksi. Seuraava taltioitu ja ensimmäinen varmana pidetty hyökkäys tapahtui 8. kesäkuuta 793, kun Lindisfarnen luostari Englannin itärannikolla ryöstettiin. Tämän jälkeen kronikat ja asiakirjalähteet ovat yli 200 vuoden ajan täynnä merkintöjä viikingeistä ja heidän ryöstelystään.

title: Normannit

text: Normannit olivat alkuperältään skandinaavisia valloittajia (etenkin tanskalaisia viikinkejä), jotka 800-luvun loppupuolella alkoivat hallita Pohjois-Ranskan osaa, joka nykyään tunnetaan Normandiana. Viikinkipäällikkö Rollon (855–932) johdolla normannit tekivät Ranskan kuninkaan Kaarle Yksinkertaisen (879–929) kanssa sopimuksen, jonka nojalla he saivat haltuunsa pienen alueen Seinen alajuoksulta vuonna 911. Sopimuksen määrittämiä valtasuhteita ei tarkasti tunneta, mutta todennäköisesti Rollo ei saanut vielä herttuan arvoa, joka oli normanneilla Rikhard II:sta alkaen. Myöhemmin Rollo laajensi alueen nykyisen Normandian laajuiseksi. Vastaavia sopimuksia, joiden mukaan viikingit saivat haltuunsa jonkin tärkeän joen alajuoksun alueen, tekivät viikinkiaikana monet ruhtinaat: Viikinkien oli tarkoitus lähinnä torjua muiden viikinkien ryöstöretket. Normandia oli harvoja tällaisia kestäneitä viikinkiläänityksiä.

title: Saarenmaa (muinaismaakunta)

text: Saxo Grammaticus kirjoitti saarenmaalaisten osallistuneen Bråvallan taisteluun, joka käytiin 700-luvun puolivälissä. Poltetun Njálin saaga taas mainitsee islantilaisten ja saarenmaalaisten taistelleen Saarenmaan edustalla vuonna 972. 1100-luvulla saarenmaalaiset ryöstelivät Ruotsin ja Tanskan rannikkoa ilmeisesti viikingeiltä oppimallaan taktiikalla. Erään teorian mukaan he olivat vastuussa Sigtunan tuhosta vuonna 1187, mutta asiasta ei ole varmuutta. Saarenmaalaiset tekivät vuonna 1203 ryöstöretken Tanskaan 16 laivan ja 480 miehen voimin. Vuonna 1206 alkoivat Saarenmaan kahnaukset Saksalaisen ritarikunnan ja Tanskan kuningas Valdemar II Sejrin kanssa. Henrik Lättiläinen mainitsee Metsepoleen vuonna 1218 hyökänneillä Saarenmaalaisilla olleen 300 laivaa. Saksalaiset ja tanskalaiset valtasivat lopulta Viron mannermaan. Saarenmaalaisten vuonna 1222 aloittama virolaisten suuri kapina epäonnistui ja kukistettiin vuonna 1224. Saarenmaa valloitettiin kolme vuotta myöhemmin vuonna 1227. Saksalainen ristirekiläisjoukko piiritti Valjalan linnan, valloitti sen ja kastoi saarenmaalaiset kristinuskoon. Sen jälkeen Saarenmaa jaettiin Kalparitariston ja Saarenmaan-Läänemaan hiippakunnan hallitsemiin alueisiin.

title: Ensimmäinen vuosituhat

text: Ensimmäisen vuosituhannen viimeiset vuosisadat olivat euroopassa levottomia. Viikingit, magyaarit ja saraseenit tekivät useita ryöstöretkiä manner-Eurooppaan. Vuosituhannen lopulla poliittinen tilanne alkoi rauhoittua, kun kristillisiä valtakuntia alkoi syntyä. Esimerkiksi Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta muodostui viimeistään vuonna 962. Muita varhaisia valtioita olivat Böömi, Puola ja Bulgaria.

title: Viikinkiaika

text: Viikingit tekivät myös Suomeen ryöstöretkiä, joista on jäänyt historiallisia viitteitä. Myöhemmin Norjan kuninkaaksi kohonneen Olavi Pyhän kerrotaan Itämeren viikinkiretkellään ryöstelleen Suomen etelä-rannikkoa vuonna 1008. Ryöstöretki päättyi Herdalerin taisteluun, jossa Olavi ja hänen miehensä joutuivat suomalaisten väijytyksen kohteeksi menettäen useita miehiä. Olavi pääsi jäljelle jääneiden miestensä kanssa kuitenkin takaisin laivoilleen myrskyn samalla noustessa. Olavi käski tästä huolimatta laivat liikkeelle purjehtien rannikkoa pitkin. Suomalaisten kerrotaan lähteneen takaa-ajoon ja edenneen saman matkan maata pitkin kuin Olavi eteni laivoineen. Olavin miehineen onnistui kuitenkin päästä lopulta pakoon. Taistelun tapahtumapaikka on epävarma, mutta sen on epäilty tapahtuneen mahdollisesti jossakin Uudellamaalla.[2][3]

title: Viron muinaismaakunnat

text: Kihlakuntien muodostumisesta on olemassa useampi teoria. Vanhan teorian mukaan kihlakunnat muodostuivat viikinkiaikana, kun viikingit alistivat suuren osan Baltiaa veroherruuteen. Koska viikingit eivät kuitenkaan asettuneet Baltiaan pysyvästi, he takasivat balttilaisten uskollisuuden määräämällä tietyn kokoisten alueiden luovuttamaan tietyn määrän panttivankeja. Suomen kielen sana "kihla" ja viron "kihl" onkin alun perin tarkoittanut panttia. Uudemman teorian mukaan viikingit tekivät retkiä Baltiaan liian harvoin, jotta tämän takia olisi voinut syntyä hallinnollisia yksiköitä. Tämän sijasta kihlakunnat olisivat muodostuneet kyläkuntien sopimuspohjaisesta liittoutumisesta eli "kihlautumisesta". Myöhemmin kihlakunnat tekivät samankaltaisia sopimuksia myös toistensa kanssa, jolloin alkoi muodostua maakuntia.

title: Unkarin historia

text: Seuraavan puolen vuosisadan aikana unkarilaiset tulivat tunnetuksi ryöstöretkistään, jota he tekivät pitkin Länsi-Eurooppaa. He kärsivät kuitenkin ratkaisevan tappion Saksan kuninkaalle Otto I:lle vuonna 955, ja ryöstöretket lakkasivat vähitellen.Vuonna 973 ruhtinas Géza lähetti lähetystön keisari Otto IIn luo, ja seuraavana vuonna hän kääntyi perheineen kristinuskoon. Hänen poikansa Vajk kastettiin Tapaniksi ().[3][4]

title: Pohjoiset ristiretket

text: Vendit olivat länsislaavilainen kansa, joka asui Itämeren rannikolla Elbe- ja Oderjokien välisellä alueella. Vendien länsipuolella oli Saksa, itäpuolella Puolan kuningaskunta. Vendit olivat hyvin organisoituja ja heillä oli monia kaupunkeja. Vendiläiset laivastot ryöstelivät Tanskan rannikkoa ja tekivät ryöstöretkiä Saksin alueelle. Saksit ja tanskalaiset tekivät myös omia kostoretkiään vendien alueelle. Vuonna 1147 paavi Eugenius III julisti bullan, jonka mukaan Pohjois-Euroopan kristityt saivat sotia heidän lähellään asuvia pakanoita vastaan ja lähteä ristiretkelle Jerusalemiin. Vuoden 1147 ristiretki jäi ainoaksi viralliseksi ristiretkeksi vendejä vastaan. Tanskalaiset jatkoivat kuningas Valdemar I:n ja piispa Absalonin johdolla vendien alueiden ryöstelyä. Vuonna 1168 tai 1169 tanskalaiset valtasivat Rügenin saarella sijainneen Arkonan linnoitetun kaupungin. Kaupungissa sijaitsi pakanajumala Svantovitin kultin päätemppeli. Arkonan valtauksen jälkeen tanskalaiset alistivat suuren osan vendien maista valtaansa vuoteen 1185 mennessä. Vendien ruhtinaat omaksuivat ajan myötä kristinuskon ja muun muassa Mecklenburgin ja Pommerin hallitsijasuvut juonsivat juurensa vendiläisistä pakanaruhtinaista.

title: Alphege

text: Ryöstöretkellä olleet viikingit ottivat Alphegen vangiksi 1011 ja vaativat hänen vapauttamisestaan suurempaa summaa kuin mitä Canterburyn asukkailla oli varaa maksaa. Alphege ei suostunut siihen, että hänet olisi vapautettu lunnaita vastaan, joten humalaiset viikingit surmasivat hänet ja paloittelivat ruumiin. Aikalaislähteiden mukaan lopullisen surmaniskun antoi Alphegen kristinuskoon käännyttämä tanskalainen Thrum. Alphegesta tuli kansallissankari ja Greenwichiin rakennettiin kirkko hänen marttyyrikuolemansa paikalle.

title: Welsh corgi pembroke

text: Viikingit toivat ryöstöretkillään pohjoista pystykorvatyyppiä edustaneita koiria Walesiin. Näitä koiria risteytettiin alkuperäisen corgin kanssa. Cardiganissa uskotaan olevan jäljellä enemmän alkuperäistä corgia kuin pembrokessa. Corgit ovat melko varmasti läheistä sukua nykyisille viikinkikoirien jälkeläisille länsigöötanmaanpystykorville, mutta eri näkemyksiä on ollut siitä, toivatko viikingit corgeja Walesista kotiseudulleen vai omia pohjoisia koiriaan Walesiin. Nykyään jälkimmäistä vaihtoehtoa pidetään todennäköisempänä.

title: Suuri pakana-armeija

text: Viikingit olivat tehneet Englantiin ryöstöretkiä ainakin vuodesta 793 alkaen. Luostarit ja pienet kaupungit olivat viikinkien suosikkikohteita. He iskivät laivoillaan rannikolle, keräsivät luostarien hopeat ja muuta saalista ja pakenivat jälleen merelle iskeäkseen seuraavaan kaupunkiin jälleen äkkirynnäköllä. Ryöstöretkiä tehtiin kesäaikana, talveksi palattiin Skandinaviaan. Suuren pakana-armeijan toimintatapa ja tavoitteet olivat kuitenkin erilaiset: he tulivat valloittamaan maan jäädäkseen sinne asumaan.

title: Manksit

text: Mansaari asutettiin viime jääkauden jälkeen. Keltit tulivat saarelle vähän ennen kuin Rooma valloitti Britannian. Mansaari ei tiettävästi kuulunut roomalaisten vallan piiriin. 400- tai 500-luvulla saarelle saapui kelttejä Irlannista, ja saaren aikaisemmat asukkaat sulautuivat ilmeisesti heihin. Samalla vaihtui myös kieli, ja manksin kieli onkin lähempänä iiriä kuin esimerkiksi kymriä. 700-luvun lopussa viikingit valloittivat saaren Skyhillin taistelun jälkeen ja käyttivät sitä tukikohtana ryöstöretkillään. Viikingit perustivat alueelle Mannin kuningaskunnan, joka käsitti Mansaaren lisäksi myös saaria Skotlannin länsi- ja pohjoisrannikolta. Kuningaskunnan pääkaupunki oli mansaarelainen Castletown. Viikingit perustivat myös tynwaldin, hallintoelimen joka toimii saarella yhä. Manksin kieli erottui gaelista 1200-luvulla.

title: Tanskan historia

text: Viikinkiaika tarkoittaa noin vuosia 800–1050. Suuri osa viikingeistä oli lähtöisin Tanskan alueelta. Tanskalaiset viikingit suuntasivat ryöstöretkensä ennen kaikkea Englantiin ja Ranskaan. Tanskalaiset viikingit pitivät 800–900-luvuilla Englannissa hallussaan laajaa aluetta, jota kutsuttiin nimellä Danelagen.

title: Hopeatie

text: Viikingit tekivät Kalevalan Sammon ryöstöä muistuttavia ryöstöretkiä Bjarmiaan. Niistä on säilynyt Ottar Haalogalantilainensen muinaisenglantia oleva matkakertomus, joka on Paulus Orosiusksen maailmanhistorian käännöksen liitteenä.

title: Welsh corgi cardigan

text: Viikingit toivat ryöstöretkillään pohjoista pystykorvatyyppiä edustaneita koiria Walesiin. Näitä koiria risteytettiin alkuperäisen corgin kanssa. Cardiganissa uskotaan olevan jäljellä enemmän alkuperäistä corgia kuin pembrokessa. Corgit ovat melko varmasti läheistä sukua nykyisille viikinkikoirien jälkeläisille länsigöötanmaanpystykorville, mutta erilaisia näkemyksiä on ollut siitä, toivatko viikingit corgeja Walesista kotiseudulleen vai omia pohjoisia koiriaan Walesiin. Nykyään jälkimmäistä vaihtoehtoa pidetään todennäköisempänä.

title: Apalacheet

text: Apalacheeiden perinteinen elinkeino oli maanviljely. He kasvattivat esimerkiksi maissia, papuja ja kurpitsoja. Miehet harjoittivat metsästystä pyytäen esimerkiksi karhuja, kauriita ja pienriistaa. Naiset keräilivät pähkinöitä ja marjoja vastaten myös miesten istuttamista viljelmistä. Sotaisina tunnetut apalacheet tekivät myös sota- ja ryöstöretkiä naapuriheimojen alueelle.

title: Comanchet

text: New Mexicoon ja varsinkin Meksikoon kohdistuneilta ryöstöretkiltä tuodut naiset ja lapset aiheuttivat myöhemmin sen, että comancheihin alkoi siirtyä espanjalaista verta. Ainakin yksi tällainen ryöstöretki vei comanchet kiowien mukana niin etelään, että kotiin palanneet soturit kertoivat "pienistä miehistä, jotka eivät puhuneet meille", millä he ilmeisesti tarkoittivat Jukatanin niemimaan trooppisten metsien apinoita. Koska comanchet liikkuivat hevosilla, ryöstöretkien estäminen oli mahdotonta. Yhdysvaltojen armeijakaan ei onnistunut tässä pitkään aikaan. Hevoset ja lihatarvikkeet kulkivat comanchien kautta, ja kun kauppatavara loppui, he tekivät ryöstöretkiään Meksikon pohjoisimpiin osiin, josta saatiin uusia hevosia ja teuraskarjaa. Näin 1700-luvulla alkanut kaupankäynti saatiin jatkumaan pitkälle 1800-luvulle.

title: Viikingit

text: Viikinki on mahdollisesti peräisin muinaisnorjan sanasta vík, joka tarkoittaa lahtea tai poukamaa.[1] Vikingr ’viikinki’ tarkoitti siten mahdollisesti henkilöä, joka toimi lahdessa tai poukamassa. Myöhemmin viikingistä tuli synonyymi vesitse tapahtuvalle tutkimus- ja ryöstöretkille, jolloin vikingr oli henkilö, joka osallistui tällaisille retkille. Toisen tulkinnan mukaan termi on johdettu muinaisenglannin sanasta wíc, joka tarkoitti kauppapaikkaa (vrt. latinan sanaan vicus, ’kylä’). Muitakin etymologioita on esitetty.