query: Milloin USA sisällissota alkoi?

title: Yhdysvaltain sisällissota

text: Yhdysvaltain sisällissota käytiin Yhdysvalloissa vuosina 1861–1865 unionin eli pohjoisvaltioiden ja konfederaation eli etelävaltioiden välillä.[1]

title: Somalian sisällissota

text: Somalian sisällissota alkoi vuonna 1988. Sotaa kävivät "Somalian pelastuksen demokraattisen rintaman" (SSDF) ja Somalian hallitsijan, Siad Barren joukot. SSDF:n tarkoituksena oli syrjäyttää Siad Barre vallasta, mutta levottomuudet ovat jatkuneet myös Barren syrjäyttämisen jälkeen.

title: Englannin sisällissota

text: Ennen taistelemista Englannin parlamentilla ei ollut isoa pysyvää roolia Englannin hallinnon systeemissä. Sen sijaan parlamentti toimi väliaikaisena neuvonantokomiteana. Parlamentti kutsuttiin koolle vain, kun monarkki katsoi sen sopivaksi. Kutsumisensa jälkeen parlamentin jatkuva olemassaolo oli kuninkaasta riippuvainen, sillä hän kykeni hajottamaan sen milloin tahansa.

title: Irakin sisällissota

text: Vuosien 2006 ja 2008 välissä Irakissa oli lahkojen välillä levottomuuksia, mitkä pidetään yleisesti sisällissotana. Väliaikaishallituksen pääministeri Ijad Allawi totesi Irakin käyvän sisällisotaa, vaikka USA ja Britannia eivät tähän termiin yhdy.

title: Kauppis-Heikki

text: Heikki Kauppinen oli toimittajana kesät 1886 ja 1887. Kauppis-Heikin kirjallinen tuotanto alkoi lyhyillä kertomuksilla ja kuvauksilla, joita julkaistiin ja vuodesta 1886 alkaen neljä vihkosta nimellä "Tarinoita ja tapahtumia". Kirjallisissa töissään Kauppinen kuvasi Pohjois-Savon maalaisihmisiä, erityisesti naisia milloin vakavasti, milloin leikkisästi, mutta sangen suopealla ymmärtämyksellä. Hän halusi ajaa heikomman sukupuolen asiaa. Pitempiä kertomuksia Kauppis-Heikki alkoi kirjoittaa 1880-luvun lopulla. Niitä olivat Mäkijärveläiset, Vilja, Kirottua työtä, Laara, Aliina, Uranaukaisijat, Anaski ja Savolainen soittaja.

title: Huthikapina

text: Huthikapina, myös "Jemenin šiialevottomuudet", oli sisällissota Jemenin pohjoisosissa. Kapina alkoi huthien uskonnollisen johtajan Hussein al-Huthin protestiliikkeestä, joka vastusti Jemenin hallinnon hyviä suhteita Yhdysvaltoihin. Kapinalliset saivat tammikuussa 2015 Jemenin pääkaupungin Sanaan haltuunsa ja hajoittavat parlamentin helmikuussa, mistä alkoi Jemenin sisällissota.

title: Syyrian sisällissota

text: Korpiola, Lilly & Nikkanen, Hanna: Arabikevät, Avain 2012, ISBN: 978-951-692-912-8 Mitä missä milloin 2012, 2013, 2014 ja 2015

title: Mitä missä milloin

text: Ensimmäisen kirjan painatus alkoi 25.9.1950 ja päättyi 25.10.1950. Kirjan nimi oli "MITÄ - MISSÄ - MILLOIN Kansalaisen vuosikirja 1951". Esikuvina kirjasarjalle ovat olleet Tanskassa ja Ruotsissa jo aikaisemmin vuosittain ilmestyneet "Hvem Hvad Hvor" ja "När Var Hur". Ensimmäisestä vuosikirjasta otettiin neljä painosta ja sitä painettiin yhteensä 46 000 kappaletta.

title: Norsunluurannikon sisällissota

text: Norsunluurannikon sisällissota oli sisällissota Norsunluurannikolla, joka alkoi 19. syyskuuta vuonna 2002. Osa armeijasta nousi kapinaan presidentti Laurent Gbagboa vastaan. Kapinalliset muodostivat liittouman nimeltä Forces nouvelles de Côte d'Ivoire, 'Norsunluurannikon uudet sotavoimat' FNCI tai FN. Vaikkakin suurin osa taisteluista oli ohitse loppuvuodesta 2004, maa pysyi jakautuneena kahdeksi.

title: Luettelo Provinssirockin esiintyjistä

text: Ulkomaiset esiintyjät: Lamb of God (USA), Velvet Revolver (USA), Patti Smith and the Band (USA), Disco Ensemble, Flogging Molly (USA), Aiden (USA), Unearth (USA)

title: Luettelo Provinssirockin esiintyjistä

text: Ulkomaiset esiintyjät: Rammstein (GER), , Biffy Clyro (SCO), Five Finger Death Punch (USA), Graveyard (SWE), ASAP Ferg (USA), Action Bronson (USA), Damien Rice (IRL), Flogging Molly (USA), House of Pain (USA), Yelawolf (USA), Matoma (NOR), Veronica Maggio (SWE), Silvana Imam (SWE), Aurora (NOR)

title: Pahangin sisällissota

text: Sota alkoi, kun Pahangin sulttaani Bendahara Tun Ali kuoli vuonna 1857. Hänen kaksi poikaansa vaativat kumpikin kruunua itselleen, ja maassa syttyi sisällissota. Vanhin poika, Tun Mutahir sai tukea Johorin sulttaanikunnalta (Pahangin eteläpuolella) ja briteiltä, kun taas toista poikaa Wan Ahmadia tuki Trengganun sulttaanikunta (Pahangin pohjoispuolella) ja Siam. Kaikilla sisällissotaan sekaantuneilla osapuolilla oli omat tavoitteensa. Britit halusivat vähentää Siamin vaikutusvaltaa Malakan niemimaalla.

title: Sierra Leonen historia

text: Sierra Leonen ongelmat kasaantuivat, kun Liberian sisällissota laajeni. Sierra Leonen sisällissota alkoi vuonna 1991, kun hallituksen joukot kohtasivat Foday Sankohin vallankumousrintama RUF:n, joka tuki Liberiassa sotivaa Charles Tayloria. Verinen sisällissota, jonka aikana kuoli ainakin 50 000 ihmistä, jatkui tammikuuhun 2002. Tämän jälkeen maahan on palautettu monipuoluejärjestelmä ja talous lähtenyt jälleen kasvamaan. Kasvua hidasti vuosina 2014–2016 hätätilan aiheuttanut ebolaepidemia, jossa kuoli lähes 4 000 ihmistä.

title: Masterchef USA

text: Masterchef USA on yhdysvaltalainen ruoanlaitto-ohjelma, joka pohjautuu brittiläiseen MasterChef-formaattiin. Kisaajat ovat amatöörimäisiä kotikokkeja. Kilpailun tuomarina toimii Gordon Ramsay. Sarjan ensimmäisen tuotantokauden ensilähetys oli 27. heinäkuuta 2010. Toinen tuotantokausi alkoi 7. syyskuuta 2010. Suomessa ohjelman ensilähetys oli 28. elokuuta 2011.

title: Luettelo Provinssirockin esiintyjistä

text: Ulkomaiset esiintyjät: David Bowie (UK), Teitur (FRO), Exodus (USA), Hypocrisy (SWE), The Hives (SWE), The Roots (USA), The Distillers (USA), Black Eyed Peas (USA), Air (FRA), Scissor Sisters (USA), Groove Armada (UK), Meshuggah (SWE), Dillinger Escape Plan (USA), Testament (USA)

title: Lynda Carter

text: Vuonna 1972 Carter osallistui paikalliseen Arizonan kauneuskilpailuun, jonka hän voitti. Valtakunnallista huomiota hän saavutti edustaessaan Arizonaa ja voittaessaan Miss World USA (Miss Maailma USA) -missikilpailun. Kilpailun voittajana hän edusti USA:ta Miss Maailma -kisoissa vuonna 1972, yltäen semifinaaliin. Opiskeltuaan näyttelemistä New Yorkin näyttelijäkouluissa hän alkoi esiintyä tv-sarjoissa (mm. Starsky ja Hutch) ja "B-luokan" elokuvissa.

title: Sri Lankan sisällissota

text: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) perustettiin vuonna 1976. Vuonna 1983 kolmetoista sotilasta kuoli LTTE:n väijytyksessä, mikä johti laajoihin tamilivastaisiin mellakoihin, joissa kuoli satoja tamileita. Tästä alkoi varsinainen sisällissota.

title: Lähi-idän historia

text:
Arabiasta löytyy öljyä 1900-luvulla ja monesta köyhästä maasta tulee vauras öljyntuottaja.
Arabit ja Israel ajautuivat sotaan monta kertaa 40- ja 60-luvuilla. Nahistelu jatkui pienemmässä mitassa arabimilitanttien terrorismina ja Israelin vastaoperaatioina mm Libanonissa ja Gazassa. Iranissa tapahtui islamilainen vallankumous ja maa joutui Irakin kanssa sotaan. Irak miehitti Kuwaitin ja juuttui pitkälliseen konfliktiin kansainvälisen yhteisön kanssa. Yhdysvallat vapautti Kuwaitin Persianlahden sodassa 1990 ja kaatoi Saddam Husseinin hallinnon Irakin sodassa vuonna 2003. Monissa arabimaissa oli kansannousuja vuosina 2010-2011. Egyptissä protestointi johti ensin islamistien valtaan, sitten sotilasvaltaan. Syyriassa arabikevät vei tuhoisaan sisällissotaan ja humanitaariseen katastrofiin eli pakolaiskriisiin. Irakin ja Syyrian sisällissodat nostivat kalifaattiin pyrkivän jyrkän linjan islamilaisen Isis-järjestön maailmanpolitiikan keskiöön. Suurvallat sekaantuivat 1900- ja 2000-luvulla moneen otteeseen Lähi-idän tapahtumiin, milloin tukien sotijoita, milloin pyrkien rauhaa rakentamaan.

title: Luettelo Provinssirockin esiintyjistä

text: Ulkomaiset esiintyjät: Marilyn Manson (USA), Nine Inch Nails (USA), The Mars Volta (USA), Mew (DK), Slipknot (USA), Turbonegro (NOR), Moneybrother (SWE), The Donnas (USA), Gondwana (CL), The Tears (UK), The Gåtrler (NOR), The Bravery (USA), Jason Ringenberg (USA), Looptroop (SWE)

title: Wilhelm Canaris

text: Canaris ei ollut milloinkaan Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsen, mutta Adolf Hitlerin noustessa valtaan hänet nimitettiin Abwehrin johtoon 1. tammikuuta 1935 ja ylennettiin samana vuonna vara-amiraaliksi. Canaris oli kuitenkin voimakkasti isänmaallinen. Hän järjesti vakoiluverkon Espanjaan ja oli mukana päätöksessä lähettää saksalaisia joukkoja Francisco Francon avuksi Espanjan sisällissotaan. Myöhemmin hän alkoi suhtautua kansallissosialismiin vihamielisesti eikä varsinkaan sietänyt sen ”gangsterimaista” tyyliä. Canaris vastusti Tšekkoslovakian miehitystä ja uskoi sodan vievän Saksan tuhoon.

title: Pietari III (Venäjä)

text: Lyhyeksi jääneen hallituskauden aikana Pietarin outouden puuskat vain pahenivat. Hän kieltäytyi itsepintaisesti kruunauttamasta itseään. Milloin hän pilkkasi pappeja, milloin talonpoikia. Vaimostaan hän ei enää välittänyt laisinkaan, vaan esitti vuoroin avoimempia, vuoroin peitellympiä uhkauksia tätä vastaan. Kun hän alkoi suunnitella avioitumista rakastajattarensa Elisabet Vorontsovan kanssa, päätti hänen vaimonsa toimia. Yhdessä omien suosijoidensa kanssa hän kaappasi mieheltään vallan ja sulki tämän Ropsunhovin palatsiin, jossa tämä oli asunut suuriruhtinaana.

title: X Factor USA (3. tuotantokausi)

text: X Factor USA on yhdysvaltalainen laulukilpailu, jonka kolmas tuotantokausi esitetään Yhdysvalloissa Fox-kanavalla syksyllä 2013. Ohjelman tuomareina toimivat Simon Cowell, Demi Lovato, Kelly Rowland ja Paulina Rubio. Kilpailun voittaja saa miljoonan dollarin arvoisen levytyssopimuksen. Kausi alkoi Yhdysvalloissa Fox-kanavalla 11. syyskuuta 2013.

title: Luettelo televisiosarjan Mr. Robot jaksoista

text: Sarjan ensimmäinen jakso tuli saataville useissa internet- ja VOD-palveluissa 27. toukokuuta 2015, ja sarjasta tilattiin toinen tuotantokausi, ennen kuin ensimmäistä jaksoa oli ehditty näyttää USA Networkillä 24. kesäkuuta 2015. Kaksitoista jaksoa sisältävä toinen tuotantokausi alkoi 13. heinäkuuta 2016. USA Network tilasi sarjasta kolmannen tuotantokauden 16. elokuuta 2016, ja se esitettiin vuonna 2017. Neljäs tuotantokausi tilattiin 13. joulukuuta 2017. Sarja on julkaistu myös DVD- ja Blu-ray-tallenteina.

title: Dinkat

text: Niloottiset kansat saapuivat 1000-luvun alussa Bahr al Ghazaljoesta lounaaseen sijaitseville alueille. 1500-luvulla he levittäytyivät dinkojen nykyisille asuinalueille. Tällöin alkoi myös eri dinkaryhmien eriytyminen. 1820-luvulla Etelä-Sudanin väestö pieneni tuntuvasti orjakaupan ja kulkutautien takia. Orjakauppiaat saapuivat dinkojen alueelle 1840- ja 1850-luvuilla. Vuodesta 1882 Sudania hallitsivat Iso-Britannia ja tämän alusmaa Egypti. Ensimmäinen Sudanin sisällissota alkoi vuonna 1955. Sen syyt juontuivat arabien hallitsevasta asemasta Sudanin yhteiskunnassa. Ensimmäinen sisällissota loppui vuonna 1972, kun Etelä-Sudanille annettiin autonomia. Vuonna 1983 Sudanin hallitus yritti vähentää dinkojen vaikutusvaltaa Etelä-Sudanissa jakamalla alueen kolmeen hallintoalueeseen. Tämä ja šarialain käyttöönotto samana vuonna johtivat uuteen sisällissotaan. Etelä-Sudanin sissiliikkeet toimivat paljolti dinkojen tuella. Etelän sissiliikkeet syyttivät vuonna 1988 Sudanin hallitusta dinkojen kansanmurhan yrityksestä. Myöhemmin Etelä-Sudanista tuli autonominen osa Sudania ja kansanäänestyksen myötä myös itsenäinen valtio 9.7.2011.

title: Luettelo Provinssirockin esiintyjistä

text: Ulkomaiset esiintyjät: Foo Fighters (USA), Linkin Park (USA), Serj Tankian (USA), Billy Talent (CAN), Paramore (USA), Black Lips (USA), Coheed and Cambria (USA), Danko Jones (CAN), Dinosaur jr. (USA), Emmanuel Jal (SUD/UK), Hardcore Superstar (SWE), Justice (FRA), Municipal Waste (USA), Rebellion the Recaller (GAM/DE), The Dø (FRA/FIN), The Sounds (SWE)

title: Sudan

text: Sudan itsenäistyi 1956. Maa oli siitä lähtien käytännössä koko ajan sisällissodassa 2000-luvulle asti. Ensimmäinen sisällissota alkoi jo ennen itsenäistymistä (1955) ja jatkui vuoteen 1972 asti. Toinen sisällissota alkoi pohjoisen arabien ja etelän ei-arabialaisen väestön välillä vuonna 1983 etelän arabilaistamis- ja islamilaistamisohjelmia vastaan. Etelän suurilla öljyvaroilla oli myös vaikutusta sodan syttymiseen. Noin 1,5 miljoonaa henkeä vaatinut sisällissota päättyi vuonna 2005 solmittuun rauhansopimukseen, ja Etelä-Sudan itsenäistyi heinäkuussa 2011.

title: Etelä-Sudan

text: Sudanin ensimmäinen sisällissota alkoi jo ennen Sudanin itsenäistymistä (1955) ja jatkui vuoteen 1972 asti. Ennen itsenäistymistä Etelä-Sudanille oli luvattu, että maasta tehtäisiin liittovaltio, mutta britit jättivät vallan pohjoisen käsiin. Pettyneet etelän sotilasjoukot nousivat kapinaan. Toinen sisällissota alkoi pohjoisen arabien ja etelän ei-arabilaisen väestön välillä vuonna 1983 etelän arabilaistamis- ja islamilaistamisohjelmia vastaan. Etelän joukkoja kouluttivat muun muassa Etiopiassa kuubalaiset.

title: Malin sisällissota 2012

text: Sisällissota alkoi tuaregien kapinalla 16. tammikuuta 2012. Koska Malin hallitus ei kyennyt torjumaan tuaregikapinallisia, armeija kaappasi maassa vallan 22. maaliskuuta 2012. Tuaregikapinallisten MNLA:ta alussa tukenut ääri-islamilainen Ansar Dine -järjestö alkoi taistella tätä vastaan ja valtasi suurimman osan MNLA:n alueesta. Nyt Ansar Dinen taistelijat etenivät Malin keskiosiin ja uhkasivat kaapata vallan maassa. Malin hallitus pyysi ulkomailta apua. Maassa toimi Ansar Dinen ja MNLA:n lisäksi myös muita islamilaisia ja ei-islamilaisia asejoukkoja.

title: Sauvo Puhtila

text: Sauvo Puhtilan ensimmäiset sanoitukset julkaistiin 1951. Aikaa myöten hänestä tulikin Suomen ahkerimpia sanoittajia. Saukki sanoitti ja käänsi etupäässä iskelmiä, 1950-luvulla varsinkin italialaisia. Aikaa myöten mukaan tulivat myös esimerkiksi lastenlaulut ja hengelliset laulut. Saukin hedelmällisin kausi iskelmäsanoittajana sijoittuu aikavälille 1955−1965; tämän jälkeen hän siirtyi suomentamaan pääasiassa ooppera-, operetti- ja musikaalitekstejä. Sanoitustekniikkansa ja rytmitajunsa ansiosta Saukki pystyi synnyttämään tekstejä nopeasti, mikä helpotti Scandian tuotanto-ohjelman suunnittelua. Rahoista tarkka Scandian toimitusjohtaja Harry Orvomaa alkoi jopa maksaa Saukille kuukausipalkkaa, koska hän katsoi saavansa sanoitukset siten halvemmalla. Tästä seurasi, että muilta levy-yhtiöiltä alkoi pian ilmestyä tutulta kuulostavia tekstejä, joiden tekijöiksi oli merkitty milloin Pekka Saarto, milloin Merja tai jokin muu nimimerkki. Orvomaa kysyi Puhtilalta, mitä tämä tiesi niistä. Puhtila tunnusti ne omikseen, asia sovittiin ja yhteistyö jatkui.

title: Angolan sisällissota

text: Angolan sisällissota oli Angolan itsenäisyysliikkeiden välinen sota, joka alkoi Angolan itsenäisyyssodan päätyttyä. Neilikkavallankumouksen seurauksena Portugalin ote siirtomaastaan heikkeni, ja vuonna 1961 alkanut sissisota Portugalin ja itsenäisyysliikkeiden välillä muuttui vuonna 1974 itsenäisyysliikkeiden väliseksi sisällissodaksi, johon myös ulkovallat puuttuivat. Sisällissota päättyi vuonna 2002. Arvioiden mukaan 500 000 henkeä sai sodan aikana surmansa. Kolmen ryhmittymän, MPLA:n, FNLA:n ja UNITA:n, välinen sota, jonka on arvioitu olleen pahin kylmän sodan ajan konflikti kehitysmaissa, oli samalla pisin konflikti Afrikan historiassa.

title: Pohjois-Jemenin sisällissota

text: Pohjois-Jemenin sisällissota oli sisällissota, joka alkoi tasavaltalaisten vallankaappauksesta Jemenin kuningaskunnassa vuonna 1962. Vallankaappausta seurasi tasavaltalaisten ja kuningasmielisten välinen sota, johon sekaantuivat myös ulkomaat ja etenkin toistensa kanssa kilpailleet Egypti ja Saudi-Arabia. Sota päättyi lopulta rauhaan vuonna 1970, kuninkaan maanpakoon ja tasavaltaan, jonka hallintoon otettiin mukaan myös entisiä kuningasmielisiä.


query: Milloin Helsingin olympiastadionin torni rakennettiin?

title: Helsingin olympiastadion

text: Helsingin olympiastadion on Helsingissä Taka-Töölössä sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion, joka valmistui vuonna 1938 vuoden 1940 olympialaisia varten. Kisat peruttiin toisen maailmansodan vuoksi ja Helsingin olympiastadion sai isännöitäväkseen vuoden 1952 olympialaiset. Stadionin kapasiteetti on 39 784 katsojaa.[1]

title: Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni.

text: Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni. on Tuomas Kantelisen säveltämä ooppera, jonka libreton kirjoitti Paavo Haavikko. Juoksija Paavo Nurmesta kertovaa spektaakkelimaista oopperaa esitettiin Helsingin olympiastadionilla kaksi kertaa elokuussa 2000, jolloin Helsinki oli yksi Euroopan kulttuuripääkaupungeista. Kyseessä oli Helsingin kulttuuripääkaupunkivuoden suurin yksittäinen taloudellinen satsaus. Olympiastadionin lisäksi ooppera on nähty Turun konserttitalossa marraskuussa 2003. Toisen Helsingin esityksistä televisioi Yleisradio suorana lähetyksenä, ja myöhemmin se nähtiin myös eri puolilla Eurooppaa.

title: Interbau

text: Hansaviertelin ohella Interbaun yhteydessä rakennettiin Tiergartenin kongressihalli sekä Le Corbusierin suunnittelema Unité d’Habitation -tyyppinen Corbusierhaus. Jälkimmäinen oli suurin näyttelyn rakennuksista. Se rakennettiin erilleen Berliinin olympiastadionin lähelle, koska se ei mahtunut Hansaviertelin kokonaisuuteen.

title: Suomi 1930-luvulla

text: Funktionalismin perusteoksia on myös Viljo Revellin, Niilo Kokon ja Heimo Riihimäen Lasipalatsi (1936), joka rakennettiin keskelle Helsinkiä alun perin väliaikaiseksi rakennukseksi. Lasipalatsissa ilmenevät funktionalismin olennaiset piirteet: horisontaalisuus, valkoisuus ja suuret lasipinnat. Erkki Huttusen kynästä syntyi Viipurin mylly, joka niin ikään on funkista puhtaimmillaan. Helsingin vuoden 1940 kesäolympialaisia varten rakennettiin Olympiastadionin lisäksi soutustadion ja uimastadion.

title: Helsingin olympiastadionin konsertit

text: Taulukko Helsingin olympiastadionin konsertit luetteloi Olympiastadionilla esiintyneet artistit pääesiintyjän ensiesiintymisen mukaan. Listassa ei ole mukana esimerkiksi usean artistin hyväntekeväisyystapahtumien kuten Elämä lapselle -konserttien esiintyjiä.

title: Kone (yritys)

text: Kone muutti konsernihallintonsa Helsingin Munkkiniemestä Espoon Keilaniemeen vuonna 2001. Nykyinen konsernihallinnon rakennus, Kone Building, on Espoon tunnetuimpia maamerkkejä ja pääkaupunkiseudun kuudenneksi korkein rakennus. Rakennus on 73 metriä korkea eli metrin korkeampi kuin Helsingin olympiastadionin torni. Kone myi 30. marraskuuta 2007 konsernihallintorakennuksensa 35 miljoonalla eurolla saksalaiselle Hansainvestille ja siirtyi tilojen pitkäaikaiseksi vuokralaiseksi. Vaikka konsernia hallitaankin nykyisin Keilaniemestä, yhtiön pääkonttori on edelleen Munkkiniemen kartano.Lähes satavuotisen historiansa Kone on tehnyt useita hissitekniikkaa eteenpäin vieviä keksintöjä. Vuonna 1996 Kone esitteli uuden hissikonseptin, "Kone MonoSpace" -hissityypin, jossa ei tarvita konehuonetta. Konehuoneettomasta konseptista on sen jälkeen tullut maailmanlaajuinen hissistandardi uusiin rakennuksiin. Vuonna 2004 Kone esitteli "Kone MaxiSpace" -konseptin, jossa ei tarvita lainkaan vastapainoa. Tällöin hissikuiluun mahtuu tavanomaista suurempi hissikori. Vuonna 2013 Kone esitteli "Kone UltraRope" -hiilikuituköyden, joka on tarkoitettu korkeaan rakentamiseen.

title: Kasarmitori

text:
Kasarmitorin itäpuoliseen kortteliin Fabianinkadun varrelle rakennettiin 1800-luvulla kolme kaksikerroksista puutaloa. Vuosisadan vaihteessa paikalle rakennettiin kerrostaloja, joista keskimmäisessä toimi myöhemmin Yleisradio.
Vuonna 1973 Kasarmitorille sijoitettiin joukko Itä- ja Pohjois-Helsinkiin liikennöivien bussien päätepysäkkejä. Kun Rautatientori oli ylikuormitettu, siirrettiin muutamien linjojen päätepysäkit aluksi ruuhka-aikoina, myöhemmin myös keskellä päivää Kasarmitorille. Sinne kulkevien linjojen tunnuksissa oli numeron jäljessä S-kirjain. Helsingin metron tultua käyttöön muutettiin Itä-Helsingin linjat metroasemilta lähteviksi liityntälinjoiksi, mutta muutamia linjoja liikennöitiin edelleen Kasarmitorille. Viimeiset päätepysäkit poistettiin sieltä 2000-luvun alussa, kun pysäköintihallia alettiin rakentaa torin alle.

title: Kauppatori (Helsinki)

text: Kauppatori syntyi 1800-luvun alussa, jolloin Helsingin keskusta rakennettiin uudelleen Suomen suuriruhtinaskunnan pääkaupungiksi. Johan Albrecht Ehrenströmin asemakaavassa vuodelta 1812 vanhasta Suurtorista tehtiin uusi monumentaaliaukio Senaatintori ja entisten kalalaiturien paikalle sijoitettiin uusi kauppatori. Mutaiseen ja matalaan lahdenpohjukkaan piti ajaa runsaasti täyttömaata, jotta siihen saatiin rakennettua leveä ja laivaliikenteelle sopiva tori. Torille rakennettiin kolme satama-allasta: itäpäähän allas Viaporin liikenteelle (nyk. Linnanallas), länsipäähän allas kalastajaveneille (nyk. Kolera-allas) ja sen eteläpuolelle allas höyrylaivoille (nyk. Vironallas). Torin rakennustöiden yhteydessä kaivettiin myös Katajanokan kanava.

title: Söder Torn

text: Söder Torn (”Etelä-torni”) liittyy uudisrakennusten kokonaisuuteen, joka rakennettiin 1980- ja 1990-luvuilla Tukholman eteläisen rautatieaseman eli niin sanotun "Stockholms södran" ympärille. Söder Tornin suunnitteli tanskalainen arkkitehti Henning Larsen, ja se rakennettiin 1992–1997. Rakennus tunnetaan myös nimellä Haglunds Pinne (”Haglundin puikko”). Nimi viittaa Tukholman rakennusneuvos Sune Haglundiin, joka myötävaikutti tornin rakentamiseen.

title: Spasskaja-torni

text:
Spasskaja-torni (, "Vapahtajan torni") on Punaisen torin laidalla sijaitseva Moskovan Kremlin torni, jossa on Kremliin johtava portti. Se on Kremlin toiseksi korkein torni Iivana Suuren kellotornin jälkeen.
Torni rakennettiin vuonna 1491 italialaisen arkkitehdin Pietro Antonio Solarin piirustusten mukaan. Aluksi sen nimi oli Frolovskaja-torni Kremlissä aiemmin sijainneen kirkon mukaan. Nykyinen nimi tulee kahdesta Vapahtajan ("Spas") ikonista, jotka asennettiin Kremlin porttien yläpuolelle vuonna 1658. Näistä jäljellä oleva Smolenskin Vapahtajan ikoni peitettiin laastilla vuonna 1937, mutta restauroitiin ja paljastettiin uudelleen vuonna 2010.

title: Helsingin olympiastadionin Super Match 2013

text: Super Match oli Helsingin olympiastadionilla 10. elokuuta 2013 järjestetty jalkapalloharjoitusottelu, jossa kohtasivat Englannin valioliigan joukkueet Arsenal FC ja Manchester City FC. Ottelu oli joukkueiden viimeinen ottelu ennen Valioliigakautta 2013-2014, joka päättyi lopulta Manchester Cityn mestaruuteen. Super Matchin Suomeen järjesti Hjallis Harkimo. Paikalle ottelua oli saapunut katsomaan 39 216 katsojaa. Arsenal voitti ottelun 3-1.

title: Missio Helsinki

text: Missio Helsinki on suurin Helsingin Olympiastadionilla koskaan järjestetty ei-urheilullinen tapahtuma, eikä yksikään toinen uskonnollinen tapahtuma ole saavuttanut Suomessa niin suurta medianäkyvyyttä kuin Grahamin siellä kuutena peräkkäisenä päivänä pitämä uskonnollisten kokouksten sarja. Graham oli tätä ennen käynyt Suomessa vuonna 1954, jolloin hänen puhetilaisuuteensa Helsingin olympiastadionilla oli osallistunut noin 28 000 kuulijaa. Missio Helsingin pääsihteeri Juhani Peltonen on 30 vuotta tapahtuman jälkeen arvioinut, ettei vastaavanlaisen uskonnollisen massatapahtuman järjestämiselle Suomessa ole enää 2000-luvulla edellytyksiä uskonnollisen kentän moninaistumisen ja uskonnottomuuden lisääntymisen vuoksi.

title: Tour Saint-Jacques

text: Torni kuului alkujaan Pariisin teurastajien killan omistamaan Saint-Jacques-de-la-Boucherie-nimiseen kirkkoon. Torni rakennettiin Jean de Félinin johdolla vuosina 1508–1522 ja se edustaa gotiikkaan kuuluvaa niin sanottua flamboyant-tyyliä, jota myös itse kirkon oletetaan edustaneen. Itse kirkko purettiin Ranskan vallankumouksen jälkimainingeissa vuonna 1797. Torni restauroitiin paroni Haussmannin aikana 1800-luvulla, jolloin sitä tukemaan rakennettiin jalusta ja sen alimpaan kerrokseen lisättiin arkadit.

title: Cuatro Torres Business Area

text: Alueelle rakennettiin neljä pilvenpiirtäjää nimeltään Torre Caja Madrid, Torre de Cristal, Torre Sacyr Vallehermoso ja Torre Espacio, jotka ovat Madridin ja koko Espanjan korkeimmat. Korkein rakennuksista, Torre Repsol, kohoaa 250 metriin. Rakennusten korkeudesta johtuen Barajasin lentoasema joutui muuttamaan hätälaskeutumisreittejään.

title: Herttoniemen kartano

text: Von Spångenin aikana 1760-luvulla kartanolle rakennettiin englantilaistyylinen puutarha lammikoineen. Von Spången kaivautti myös kanavan Strömsinlahdelta Porolahteen kerätäkseen kanavamaksuja porvoolaisilta kalastajilta ja maanviljelijöiltä, jotka tulivat myymään tuotteitaan Helsingin torille.

title: Viirelaidin majakka

text: Viirelaidin majakka sijaitsee Viirelaidin luodolla Muhun saaren kaakkoisrannikolla. Luoto on vanhalta nimeltään Paternoster (). Luoto on 81 hehtaaria pinta-alaltaan, ja se on Virtsun satamasta on 4,1 kilometrin päässä ja Kuivastun satamasta 3,9 kilometriä. Ensimmäinen navigointimerkki, joka oli punainen torni, rakennettiin luodolle vuonna 1836. Vuonna 1857 rakennettiin uusi torni, joka oli puuta. Koska puutorni tarvitsi usein huoltoa, Viirelaidin luodolle rakennettiin uusi torni metallista. Tornin, vartijan talon, saunan ja polttoainevaraston rakentaminen aloitettiin vuonna 1880, ja ne valmistuivat vuonna 1881.

title: Missio Helsinki

text: Missio Helsinki oli evankelioimistapahtuma, joka pidettiin Helsingin Olympiastadionilla elokuun lopussa vuonna 1987. Pääpuhujana oli yhdysvaltalainen evankelista Billy Graham, ja mukana oli myös Kalevi Lehtinen, joka järjesti Missio Helsingin jälkeen omia evankeliomiskokouksiaan eli Missioitaan mm. Leningradissa ja Suomessa eri paikkakunnilla. Olympiastadionin tilaisuuksiin osallistui kuuden päivän aikana noin 180 000 henkeä. Tapahtuma oli yhteiskristillinen, ja sitä olivat järjestämässä niin Suomen evankelisluterilainen kirkko kuin vapaat suunnatkin.

title: Roihuvuoren vesitorni

text: Roihuvuoren vesitorni Itä-Helsingissä rakennettiin vuosina 1976–1977. Vesitornista järjestettiin aikoinaan suunnittelukilpailu, ja sen voitti arkkitehti Simo Lumme kilpailutyöllään "Vesirousku". Torni on sienityyppinen.

title: Helsingin kulttuuri

text: Vuoden 1925 jälkeen Helsinkiin on noussut monia näkyviä rakennuksia. Funkkisrakennuksia Helsingissä on suhteellisen paljon ja modernismikin on edustettuna. Näkyvimpiä ajan töitä on J. S. Sirénin suunnittelema Eduskuntatalo (1926–1931), joka on tyyliltään heräävän funktionalismin piirteitä omaava, mutta lähinnä klassistinen. Eduskuntatalo on Suomen tunnetuimpia rakennuksia. Kaudella rakennettiin myös Suomen ensimmäiseksi pilvenpiirtäjäksi kutsuttu Hotelli Torni (1931). Mikko Armannon suunnittelema 146 metriä korkea Pasilan linkkitorni (1983) on Helsingin toiseksi korkein rakennelma, Salmisaaren voimalaitoksen piipun jälkeen.

title: Hotelli Torni

text: Hotelli Torni, kaupalliselta nimeltään Solo Sokos Hotel Torni, on Helsingissä sijaitseva vuonna 1931 avattu maineikas, historiallinen hotelli. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Jung & Jung. Helsingin suurimpiin ja tunnetuimpiin hotelleihin kuuluva Hotelli Torni kuuluu Sokos Hotels -ketjuun.

title: Cheek

text:
19. marraskuuta 2013 Cheek piti tiedotustilaisuuden, jossa hän ilmoitti järjestävänsä Helsingin olympiastadionilla konsertin.
Elokuussa 2014 Cheek konsertoi Helsingin olympiastadionilla ensimmäisenä yksittäisenä suomalaisena artistina. Alkuperäinen esiintymispäivä oli 23. elokuuta, mutta suuren suosion vuoksi Cheek järjesti stadionilla toisen konsertin päivää aiemmin 22. elokuuta. 23. päivän konsertin liput varattiin loppuun 71 minuutissa. Viiden päivän kuluttua lipunmyynnin aloittamisesta stadion oli loppuunmyyty. Lisäkonsertti loppuunvarattiin 35 minuutissa.

title: Helsingin Jalkapalloklubi

text: HJK:n ensimmäinen kotikenttä oli vuonna 1915 valmistunut Töölön pallokenttä. Toinen HJK:n usein käyttämä pelipaikka oli Helsingin olympiastadion. Veikkausliigan aikana HJK pelasi Töölön pallokentällä vuosina 1992–1994 ja 1997–1998 sekä olympiastadionilla 1990–1991, 1995–1996 ja 1999. HJK:n suurimmat yleisömäärät ovat juuri olympiastadionilta. Pääsarjatason ennätys, 23 382 katsojaa, on vuonna 1996 pelatusta HJK-MyPa-ottelusta, ja Mestarien liigan HJK-PSV Eindhoven-ottelussa katsojia oli 34 146.

title: Juche-torni

text: Juche-torni () on vuonna 1982 valmistunut torni Pjongjangissa, Pohjois-Koreassa. Torni rakennettiin Kim Il-sungin 70-vuotispäivän kunniaksi. Se sijaitsee Taedongjoen varrella vastapäätä Kim Il-sungin aukiota. Nimi tulee valtion juche-ideologiasta.

title: Helsingin olympiastadion

text: Vuonna 2011 olympiastadionilla pelattiin Talviklassikoksi kutsuttu SM-liigaottelu Jokerit–HIFK, jonka HIFK voitti 3–4. Ottelua oli seuraamassa yli 30 000 katsojaa. Kesällä 2012 olympiastadionilla käytiin yleisurheilun EM-kilpailut. Jalkapallon huippumaat, kuten Espanja[12] ja Ranska[13] tulivat Olympiastadionille MM-karsintoihin vuosina 2012–2013.

title: Helsingin olympiastadion

text: pienoiskuva|Helsingin olympiastadionin rakennustyömaa

title: Jääkiekon SM-liigakausi 2010–2011

text: Helsingin paikallisseurojen Jokerien ja HIFK:n on tarkoitus pelata Helsingin olympiastadionilla 5. helmikuuta 2011. Ottelua markkinoidaan "Talviklassikko"-nimellä NHL Winter Classicin esimerkin mukaisesti. Viimeksi olympiastadionilla on pelattu jääkiekkoa vuonna 1941. Ottelu on osa jääkiekon SM-liigan kautta, eli ottelusta jaetaan normaalit sarjapisteet. Tapahtuman budjetti on miljoona euroa.

title: Maailmankisat

text: Maailmankisat oli Helsingissä järjestetty yleisurheilutapahtuma, joka järjestettiin ensimmäistä kertaa kaksipäiväisenä Helsingin Olympiastadionilla vuonna 1959. Viimeisen kerran tapahtuma järjestettiin Maailmankisat-nimellä vuonna 1996. Sen jälkeen Olympiastadionilla kilpailtiin vuosittain Helsingin GP-kisoissa 1997–2003. Vuosina 2005−2006 kilpailun virallinen nimi oli sponsorin mukaan GE Money Grand Prix. Vuonna 2007 kilpailua ei enää järjestetty. Kisat olivat olleet Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n käynnistämässä GP-sarjassa alusta pitäen eli vuodesta 1985. GP-sarja toi kisoille näkyvyyttä, mutta edellytti taloudellisia panostuksia, jotka vaikuttivat myös kisojen loppumiseen.

title: Laakson ratsastusstadion

text: Hevosurheilualueet Ruskeasuolle ja Laaksolle rakennettiin vuoden 1940 olympialaisia varten. Sodan vuoksi kilpailu peruutettiin ja järjestettiin Helsingissä vasta vuonna 1952. Tuolloin kouluratsastus järjestettiin olympianurmella Ruskeasuon ratsastushallin luona, kenttäratsastuksen maastorata kiersi Keskuspuistossa, sekaestelaukkaosuus ratsastettiin Talin laukkaradalla ja esteosuus hypättiin Laaksolla kuten muutkin esteluokat. Esteratsastuksen finaalikilpailu käytiin kisojen viimeisenä päivänä Olympiastadionilla.

title: Helsingin olympiastadion

text: Olympiastadion sai 1955 nykyisen ulkomuotonsa, kun sinne rakennettiin Toivo Jäntin suunnittelemat toimistotilat ja ulkoseinään tehtiin puupanelointi. Jääpallon ensimmäiset maailmanmestaruuskisat pelattiin olympiastadionilla 1957.[4] Mukana oli vain kolme joukkuetta, kun Norja jättäytyi pois kisoista. Kisat voitti Neuvostoliitto, ja Suomi tuli hopealle. Neuvostoliiton ja Suomen välistä ottelua seurasi Suomen jääpallohistorian suurin yleisö, yli 14000 katsojaa.[7] Miesten pikaluistelun MM-kisat järjestettiin toistamiseen 1958. Vuonna 1959 stadionilla järjestettiin ensimmäiset yleisurheilun Maailmankisat.[4]

title: Bubi (huuhkaja)

text: Kaupunkitoimittajien yhdistys valitsi joulukuussa 2007 Bubi-huuhkaja Helsingin Vuoden kaupunkilaiseksi. Perusteena oli ennen kaikkea kesäkuun 6. päivän esitys Olympiastadionilla. Kaupunkitoimittajien yhdistys palkitsi Bubin Tuula Juutin taiteilemalla grafiikalla. Teos sijoitettiin Olympiastadionille. Bubi piipahti esiintymässä myös palkintotilaisuudessa Olympiastadionilla joulukuussa 2007. Edellinen havainto linnusta oli lähes kolmen kuukauden takaa.

title: Suomen jalkapallomaajoukkue

text: Suomi siirtyi vuonna 1938 pelaamaan kotiottelunsa vuoden 1940 olympialaisia varten rakennetulle Olympiastadionille. Stadionin avajaisia vietettiin 12. kesäkuuta 1938, ja Suomi pelasi ensimmäisen maaottelunsa Olympiastadionilla 4. heinäkuuta (Ruotsi 2–4). Jalkapallomaajoukkue pelasi vuosina 1938–1971 yhtä ottelua lukuun ottamatta kaikki kotiottelunsa Helsingissä Olympiastadionilla. Vuodesta 1972 alkaen maaotteluita alettiin pelata myös muilla paikkakunnilla. Suurin yleisömäärä nähtiin 31. toukokuuta 1989 pelatussa vuoden 1990 MM-kisojen karsintaottelussa Suomi–Hollanti (0–1), kun ottelua saapui seuraamaan 46 217 katsojaa. Maajoukkue ei pelannut kotiotteluita Olympiastadionilla vuosina 1993 ja 2004 stadionin remonttien vuoksi. Suomi pelasi viimeisen kotiottelun vanhalla Olympiastadionilla 11. lokakuuta 2015 (P-Irlanti 1–1). Stadion suljettiin vuonna 2016 peruskorjauksen ja uudistamisen ajaksi. Uusi Olympiastadion avataan vuonna 2019. Suomi on pelannut Olympiastadionilla yhteensä 208 kotiottelua ja kaikki jalkapallomaajoukkueen kymmenen suurinta yleisömäärää on Stadionilta.


query: Mikä oli Mannerheimin ristiriitaisen upseerin, eversti Paasosen etunimi?

title: Aladár Paasonen

text: Aladár Antero Zoltán Béla Gyula Árpád Paasonen (11. joulukuuta 1898, Budapest, Itävalta-Unkari – 6. heinäkuuta 1974 Flourtown, Pennsylvania, Yhdysvallat)[1] oli suomalainen eversti, joka toimi Päämajan tiedustelujaoston päällikkönä jatkosodan aikana. Ollessaan sodan jälkeen Sveitsissä marsalkka Mannerheimin sihteerinä hän käytti nimeä Herra Bartha.[2]

title: Lipunnosto kolmen valtakunnan rajapyykille

text: 27. huhtikuuta jalkaväkirykmentti 1:n komentaja eversti Väinö Oinonen saapui rajapyykille erillisosaston kanssa tarkastaakseen tilanteen. Mukana oli TK-komppanian valokuvaajia suuremman lipun ja paremman lippusalon kanssa. Osasto nosti Suomen sotalipun juhlallisesti rajapyykille ja eversti Oinonen otti tilanteesta valokuvan 894 metriä korkea Golddabakti-tunturi taustalla. Saksalainen yksikkö oli kuitenkin valmiudessa Norjan puolella rajaa, ja kesken juhlien ”?” -huuto () yllätti suomalaisosaston. Suomalaissotilaat suojautuivat rajapyykin taakse. Taistelu vältettiin, kun ruotsalainen rajavartio saapui tilanteeseen tuomariksi. Eversti Oinonen keskusteli kahden saksalaisen yliluutnantin kanssa, jotka tarjosivat hänelle saksalaisia Juno-savukkeita. Upseerit tervehtivät toisiaan ja lähtivät omille teilleen; kello oli 13.30. Seuraavana päivänä kenraali Siilasvuo lähetti ylipäällikkö Mannerheimille sähkeen: Wehrmacht oli karkotettu Pohjois-Suomesta.

title: Operaatio Stella Polaris

text: Suomeen palanneista stellisteistä 33 joutui valtiollisen poliisin kuulusteluihin operaation johdosta. Syytteitä heitä vastaan ei koskaan nostettu, koska eduskunnan perustuslakivaliokunta totesi heidän toimineen esimiestensä eli Aladar Paasosen ja Reino Hallamaan käskystä. Nämä taas poistuivat maasta kevään 1945 aikana saatuaan vihjeen korkeimmalta taholta, ylipäällikkö Mannerheimilta.

title: Antrean taistelut

text: Antrean rintamalla taistellutta valkoisen armeijan Karjalan ryhmää komensi aluksi everstiluutnantti Herman Wärnhjelm, joka kuitenkin syrjäytettiin tehtävästään jo 12. helmikuuta,[11] kun hän olisi vetänyt joukot Vuoksen pohjoispuolelle. Sortavalaan selustaupseeriksi siirretyn Wärnhjelmin tilalle määrättiin jääkärikapteeni Aarne Sihvo, jonka nimityksen ylipäällikkö C. G. E. Mannerheim vahvisti vieraillessaan Antreassa 23. helmikuuta.[3] Ahvolassa valkoisten joukkoja komensi aluksi sotilaskoulutusta vailla ollut Edmund Heimolainen ja hänen jälkeensä Sortavalan suojeluskunnan komentaja kapteeni Aleksander Pell. 24. helmikuuta hänet vaihdettiin ratsumestari Oskar Kuulaan ja Pell siirrettiin komppanianpäälliköksi Satakunnan rintamalle. Mannerheimin samassa yhteydessä suorittamiin uudelleenjärjestelyihin kuului myös ikääntyneen eversti Adolf Aminoffin siirtäminen Mikkelin suojeluskuntapiirin päälliköksi. Hänen tilalleen Pullilan itäpuolella sijaitsevaan Oraan sijoitetun I pataljoonan päälliköksi tuli Georg Elfvengren. Sekä Kuula että Elfvegren olivat Mannerheimin tapaan vanhoja Venäjän keisarillisen armeijan upseereita, mikä puolestaan ei miellyttänyt jääkäreitä.[12]

title: Erik Heinrichs

text: Heinrichs nautti eronsa jälkeenkin laajaa arvostusta sotilaallisena asiantuntijana, ja hänen asiantuntemustaan käytettiin edelleen hyväksi. Hän kirjoitti valtiojohdon pyynnöstä ja käyttöön useita muistioita Suomen sotilaspoliittisesta asemasta vuosina 1945–1950. Huhtikuussa 1948 Heinrichs oli mukana YYA-sopimusta neuvottelevassa valtuuskunnassa Moskovassa. Hän myös avusti sodan aikaisen tiedustelupäällikön Aladár Paasosen kanssa Mannerheimia marsalkan muistelmien kirjoittamisessa Val-Montissa Sveitsissä.

title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Mannerheimin kuoltua Helsingin yliopiston ylioppilaskunta perusti 1951 Suomen Marsalkan Ratsastajapatsasvaltuuskunnan. Sen puheenjohtajina toimivat ensin Helsingin yliopiston kansleri Antti Tulenheimo, sitten kyseisen yliopiston rehtori Erik Lönnroth. Jäsenenä oli myös eversti Adolf Ehrnrooth. Mannerheim itse oli kerännyt kuvia erilaisista ratsastajapatsaista, joita patsasvaltuuskunta käytti apuna patsaan ideoinnissa.

title: Vaasan valtaus

text: Kun senaatin puheenjohtaja P. E. Svinhufvud nimitti kenraali C. G. E. Mannerheimin sotilaskomitean puheenjohtajaksi 15. tammikuuta, määräsi hän samalla Mannerheimin perustamaan kaksi puolisotilaallista yksikköä suojeluskuntien vahvimmalla tukialueella Etelä-Pohjanmaalla. Seutu oli joulukuussa valikoitunut valkoisten toiminnan keskukseksi hyvien kulkuyhteyksien sekä alueen heikon työväenliikkeen vuoksi. Valkoisen armeijan ylipäälliköksi nimitetty Mannerheimin saapui Vaasaan 19. tammikuuta ja perusti esikuntansa Vaasan läänin maaherran Teodor Heikelin asuntoon. Mannerheimin alkuperäisenä tarkoituksena oli evakuoida venäläiset joukot rauhanomaisesti, mutta 25. tammikuuta hän muutti suunnitelmaansa kuultuaan Karjalassa puhjenneista suojeluskuntien ja punakaartien välisistä yhteenotoista. Mannerheim päätti nyt luoda Etelä-Pohjanmaalle valkoisen armeijan tukialueen riisumalla venäläiset varuskunnat aseista. Hyökkäyksen ajankohdaksi hän määräsi 27.–28. tammikuuta. Mannerheim antoi Vaasan valtauksen esikuntapäällikkönsä, eversti Martin Wetzerin hoidettavaksi, ja siirsi turvallisuussyistä viime hetkellä oman esikuntansa Ylihärmään, mistä käsin hän johti koko Pohjanmaan operaatiota. Venäläiset upseerit olivat tietoisia tulevasta hyökkäyksestä, sillä Wetzer oli jo ennen valtauksen käynnistymistä neuvotellut venäläisen everstin kanssa Mannerheimin aikeista. Vaasassa oli jo syksystä lähtien toiminut myös työväen järjestyskaarti, mutta se ei vallankumouksen käynnistyessä uudelleenorganisoitunut punakaartiksi, ja näin kaupungissa vältyttiin valkoisten ja punaisten välisiltä yhteenotoilta.

title: Mannerheim (suku)

text: Augustin Mannerheimillä ja hänen vaimollaan Anna Elisabeth Oldermanilla oli neljä poikaa, jotka kaikki lähtivät sotilasuralle. Merkittävimmät olivat Gustaf Henrik ja Johan Augustin Mannerheim, joista tuli vapaaherroja 1768. Yksi tyttäristä puolestaan avioitui eversti Scheffer-Ehrensvärdin kanssa, ja on näin Suomenlinnan rakennuttajan Augustin Ehrensvärdin äiti.

title: Mannerheimin muistolaatta (Kalisz)

text: Valmistuttuaan Nikolain ratsuväkiopistosta vuonna 1889 kornetti Carl Gustav Emil Mannerheim sai 10. elokuuta 1889 komennuksen Puolan alueella olevaan Kaliszin kaupungissa olevaan 15. Aleksandran rakuunarykmenttiin. Mannerheim toimi eskadroonan nuorimpana upseerina. Joulukuussa 1890 Mannerheim sai virkasiirron Chevalier-kaartin rykmenttiin Pietariin.

title: Hannu Raittila

text: Raittila purki maaliskuussa 2010 Ajatus Kirjojen kanssa tekemänsä sopimuksen koskien Mannerheim-aiheista romaania, jonka piti ilmestyä rinnakkaisteoksena Solar Filmsin "Mannerheim"-elokuvalle. Toukokuun alussa 2010 Raittila kertoi yllättäen julkaisevansa romaanin marsalkka C. G. Mannerheimista kustannusosakeyhtiö Siltalan kustantamana. Samana vuonna ilmestynyt "Marsalkka" käsittelee Mannerheimin viimeisiä vuosia Sveitsissä. Romaanin muita päähenkilöitä ovat amerikkalainen journalisti Martha Gellhorn, kirjailija Ernest Hemingway sekä suomalainen eversti Aladár Paasonen.

title: James H. Magill

text: 1. syyskuuta 1939 Magill avioitui suomalaisen Gunvor Enckellin (o.s. Hjelt) kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä ja poika. Talvisodassa hän toimi Britannian sotilasasiamiesten, kenraali C. G. Lingin ja eversti R. B. Gooddenin, alaisuudessa sotilasedustajana ja tiedustelu-upseerina, vaikka hänellä ei ollut varsinaista sotilaskoulutusta. Hän osallistui muun muassa neuvotteluihin presidentti Rytin ja Mannerheimin kanssa brittiläisten apujoukkojen lähettämisestä Suomen tueksi. Jatkosodan sytyttyä Britannian suurlähetystö evakuoitiin Suomesta heinäkuun lopulla 1941, jolloin myös Magill matkusti Englantiin. Erikoista oli, että matka tapahtui brittien kanssa sodassa olleen Saksan läpi. Sodan loppuajan hän toimi koulutusupseerina ja Englannin sotaministeriössä.

title: Björn Weckman

text: Weckman oli naimisissa (25.9.1925) Evo Mannerheim-Weckmanin kanssa. Evo Mannerheim-Weckman (1903–1984) oli Johan Mannerheimin (1868–1934) tytär. Weckmanin vanhemmat olivat eversti, toimitusjohtaja Johan Reinhold Weckman ja Elin Johanna Snellman (1869–1956). Elin Snellman oli Albert Oskar Snellmanin (1844–1894) tytär.

title: Viipurin taistelu (1944)

text: Vuonna 2007 ilmestyneessä kirjassa Viipuri 1944 sotahistorian harrastaja Eeva Tammi esitti väitteen, ettei Viipuria ollut tarkoituskaan puolustaa. Yleisesti on oletettu, että kaupungin nopea menetys johtui lähinnä vastustajan ylivoimasta ja suomalaisten joukkojen puutteellisesta varustuksesta. Tammen tekemien tutkimusten mukaan oli kuitenkin kolmesta korkea-arvoisesta upseerista koostunut ryhmä, joka oli ylipäällikkö Mannerheimin tietämättä päättänyt luopua Viipurista ilman taistelua. Heihin kuuluivat kenraali Erik Heinrichs, kenraalimajuri Aksel Airo ja eversti Valo Nihtilä. Heidän mukaansa kaupunki oli väärällä puolella Viipurinlahtea, eikä sen puolustamisesta olisi mitään hyötyä. Mannerheimille suunnitelmasta ei kerrottu, koska hän ei olisi sitä kuitenkaan hyväksynyt. Tammi perustaa väitteensä muun muassa kenraali Airon läheisen ystävän sekä tuolloin 15-vuotiaan Erkki Laatikaisen lausunnoille. Laatikaisen isä on kenraali Taavetti Laatikainen, jolle Heinrichs, Airo ja Nihtilä olivat suunnitelmasta kertoneet. Tammen tulkinnoille ei ole pitäviä todisteita, mutta hänen asiaa käsittelevä kirjoituksensa on kuitenkin julkaistu professori Ohto Mannisen ja Suomen Sotahistoriallisen Seuran hyväksymänä.[15]

title: Aladár Paasonen

text: Stranius, Pentti: Kirja-arvostelu teoksesta Turtola, Martti: Mannerheimin ristiriitainen upseeri. Eversti Aladar Paasosen elämä ja toiminta. WSOY, 2012. (Agricolan kirja-arvostelut 28.1.2013)

title: Kostianvirran taistelu

text: Ruotsin armeija menetti yli 800 miestä ja kaikki yhdeksän tykkiään. 11 upseeria kaatui, joukossa eversti von Krusenstierna Mälkilässä, tykistön kapteeni Berg ja kapteeni Freudenfeldt. Savon ja Hämeen jalkaväkirykmentit menetettiin lähes kokonaan tai miehiä vain lähti koteihinsa. Ratsuväki selvisi vähin tappioin. Venäläisistä upseereista kaatui eversti Klingenberg, everstiluutnantti Becker sekä neljä muuta.

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Talvisodan syttyessä 30. marraskuuta Mannerheimista tuli puolustusvoimien ylipäällikkö ja hän perusti päämajansa Mikkeliin. Esikuntapäällikökseen Mannerheim nimitti kenraaliluutnantti Lennart Oeschin. Operatiivisista suunnitelmista vastasi kuitenkin päämajamestarina toiminut eversti Aksel Airo. Mannerheimin läheinen ystävä, kenraaliluutnantti Rudolf Walden toimi päämajan edustajana hallituksessa, jonka erottua Waldenista tuli puolustusministeri aina vuoden 1944 lopulle saakka.[103]

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Yleisradio teki vuonna 2012 Mannerheimista elokuvan Suomen Marsalkka. Keniassa kuvattu elokuva sai ilmestyessään Suomessa ristiriitaisen vastaanoton[144][145], mutta Keniassa se palkittiin Kenya Film Commissionin Kalasha-palkinnolla[146].

title: Päämaja

text: Jatkosodan Päämaja perustettiin 18. kesäkuuta 1941. Päämajan keskeisen valtarakenteen muodostivat ylipäällikkö Mannerheim ja hänen lähimmät miehensä. Näitä olivat Yleisesikunnan päällikkö, jalkaväenkenraali Erik Heinrichs, tykistön tarkastaja, kenraali Vilho Petter Nenonen, päämajoitusmestari, kenraaliluutnantti Aksel Fredrik Airo, komentoesikunnan päällikkö, kenraalimajuri Viljo Einar Tuompo sekä tiedustelujaoston päällikkö, eversti Aladár Paasonen. Muodollisesti Heinrichs oli tämän ns. sisärenkaan muiden jäsenten esimies, mutta käytännössä kukin esitteli oman vastuualueensa asiat itsenäisesti ylipäällikölle. Heinrichsin vastuulla olivat sotilas- ja yleispoliittiset sekä siviilihallinnon kysymykset, Nenosella tykistö ja ampumatarvikehuolto, Airolla operatiiviset asiat, Tuompolla komentoasiat sekä Paasosella tiedustelu ja vastavakoilu. Aseman yhtenä merkkinä oli päivittäinen pöytätoveruus ylipäällikön kanssa.

title: Stalingradin taistelu

text: Neuvostoliiton vastaisen sodan pitkittyessä Suomessa oli alettu epäillä Saksan mahdollisuuksia jo ennen Stalingradin taistelun päättymistä. Hitlerin Suomen-vierailun ja Mannerheimin vastavierailun jälkeen kesäkuussa Mannerheim raportoi puolustusministeri Rudolf Waldenille käsityksestään, jonka mukaan Saksan idänretki päättyisi katastrofiin. Vuoden 1942 kauppaneuvotteluissa Saksan kanssa suomalaiset olivat esittäneet kritiikkiä maan sotamenestyksestä. Vuoden lopulla valtiovarainministeri Väinö Tanner lausui julki epäilyksensä ulkoasiainvaliokunnassa. Vain päivä 6. armeijan antautumisen jälkeen hallituksen sisäpiiri (Tanner, Mannerheim, presidentti Risto Ryti, pääministeri J. W. Rangell ja ulkoministeri Rolf Witting) kokoontui Mannerheimin kutsusta Mikkeliin. Tilaisuudessa päämajan tiedustelujohtaja Aladár Paasonen piti sisärenkaalle tilannekatsauksen, jossa hän esitti, ettei Saksa kykene enää voittamaan Neuvostoliittoa, eikä todennäköisesti saa sovittua edes erillisrauhaa. Sisäpiiri vakuuttui Paasosen raportista ja teki reaalipoliittisia johtopäätöksiä. Neuvostoliitto tulisi yhä olemaan Suomen naapuri ja sen kanssa olisi pyrittävä rauhaan.[2]

title: Mannerheim-linja

text: Ensimmäisen suunnitelman Karjalankannaksen puolustuslinjoista esittivät kesällä 1918 kaksi ruotsalaista upseeria Puolustusvoimain ylipäällikkö Mannerheimin tilauksesta. Suunnitelma päälinja oli lähellä rajaa eikä mukaillut vesistöjä. Seuraavan suunnitelman teki saksalainen eversti. Tämä oli hyvin lähellä lopulta rakennettua linjaa. Kun Oscar Enckellistä tuli Yleisesikunnan päällikkö vuonna 1919, hän keskittyi tutkimaan ja suunnittelemaan Karjalankannaksen linnoittamista. Entisen Venäjän keisarikunnan armeijan linnoitusupseeri Johan Fabritius esitti hänelle omia suunnitelmiaan. Syksyllä 1919 kaksi ranskalaista upseeria saapui laatimaan linjauksen yksityiskohtia.[2]

title: Jatkosota

text: Professori Heikki Ylikangas tulkitsee eri lähteitä siten, että Neuvostoliitto vähensi Suomen rintaman sotatoimien merkitystä kesän 1944 kuluessa. Hänen mukaansa muun muassa Mannerheim piti Suomen tilannetta toivottomana vielä esimerkiksi 16. ja 18. kesäkuuta. Päämajassa tapahtui selkeä suunnanmuutos 19. kesäkuuta Mannerheimin saatua eversti Aladár Paasoselta tiedusteluaineistoa, jonka mukaan Neuvostoliitto ei tähdännyt Suomen miehittämiseen vaan rauhaan. Ylikangas tulkitsee Neuvostoliiton sotatoimien pääpainopisteen olleen eteläisemmässä Euroopassa, jossa Saksan hyökkäyksen torjuminen oli tärkeintä.[41]

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Mannerheim toivoi pääsevänsä Kadettikoulusta Pietariin Keisarin paašikouluun, joka oli maan arvostetuimpia sotilasoppilaitoksia. Kouluun pääsivät vain oppilaat, joilla oli perintönä kulkeva aatelisarvo. Lisäksi vaadittiin, että joko heidän isällään, isoisällään tai isoisoisällään oli vähintään kenraaliluutnantin arvo tai sitä vastaava siviiliarvo. Siviilivirat rinnastettiin upseerien arvoasteisiin Pietari Suuren laatiman arvoastetaulun mukaisesti.[22] Mannerheim sai isänsä jättämään hakemuksen Paašikouluun, mutta Kadettikoulun johtaja kenraalimajuri Neovius ei suositellut Mannerheimia Paašikoululle perustellen, että Mannerheimin ranskan ja venäjän taito ei ollut tarpeeksi hyvä.[23] Neoviuksen kirjeen vuoksi Mannerheimin hakemus hylättiin, ja hän masentui syvästi.

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Joulukuun 24. päivänä 1913 kenraalimajuri Mannerheim määrättiin Erillisen Kaartin ratsuväkiprikaatin[52] komentajaksi Varsovaan[47]. Ennen Mannerheimin nimitystä kenraaliksi rykmentin kaartinupseerit eivät juuri olleet kosketuksissa puolalaiseen paikallisväestöön[53]. Mannerheim lähensi upseerien ja puolalaisten suhteita, sillä hän suosi hevosurheilua, mikä yhdisti kummatkin ryhmät[53].

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Koska suvussa oli monta Carl-nimistä, kutsumanimenään Mannerheim käytti toista nimeään Gustaf, joten hän saattoi allekirjoittaa Sotamarsalkka G. Mannerheim, Sotamarsalkka Mannerheim tai G. Mannerheim. Valtionhoitajakaudellaan vuonna 1919 hän myös suomensi nimensä kirjoitusasun muotoon Kustaa Mannerheim. Venäjän palveluksessa Mannerheimista käytettiin pääasiassa etunimi–isännimi-yhdistelmää Gustav Karlovitš (). Virallisiin asiakirjoihin hänen nimensä kirjoitettiin Venäjällä 1890-luvulla Karl Gustafovitš () ensimmäisen etunimen takia. Carl Gustaf Emil Mannerheim ei pitänyt viimeisestä etunimestään Emilistä, joten hän kirjoitti nimikirjoituksensa usein ilman E:tä eli muodossa C. G. Mannerheim. Sotilastapaan hän kirjoitti virallisiin asiakirjoihin yleensä vain sotilasarvonsa ja sukunimen.[136]

title: Valkoisten päämaja

text: Päämajan perustaminen alkoi käytännössä siitä, kun senaatin puheenjohtaja P. Svinhufvud itsenäisyysaktivistien sotilaskomitealta saamallaan valtuutuksella nimitti sen puheenjohtajan Mannerheimin 26. tammikuuta 1918 ylipäällikön tehtävään. Päämaja järjestäytyi jo muutama päivä Mannerheimin nimittämisen jälkeen Vaasassa hotelli Ernstistä varatussa huoneessa, jossa olivat läsnä: kenraali Mannerheim, eversti Wetzer, ratsumestari Ignatius, eversti Holmberg, eversti von Rehausen, luutnantti Hallberg ja johtaja Lohman.

title: Suomen sisällissota Etelä-Pohjanmaalla

text: Hyökkäystä suunnitellessaan Mannerheim antoi Vaasan ja Ylistaron varuskuntien valtauksen eversti Martin Wetzerille, Seinäjoen ja Lapuan eversti Paul von Gerichille, ja Ilmajoen eversti Karl Emil Bergin johtamalle Suomen Tasavallan Vartiostolle. Mannerheim johti itse operaatiota Ylihärmästä, josta hän epäonnistumisen uhatessa olisi pystynyt helposti pakenemaan. Laihian suojeluskuntalaiset lähtivät muista osastoista poiketen liikkeelle jo myöhään sunnuntai-iltana, kun Hulmin kylässä sijainnut kasarmi vallattiin. Laajin operaatio tapahtui Vaasassa, jossa valkoiseet ottivat haltuunsa kuusi eri puolilla kaupunkia sijainnutta kasarmia. Vaikka venäläiset eivät juurikaan tehneet vastarintaa sai Vaasan valtauksessa surmansa parikymmentä venäläissotilasta ja kaksi suojeluskuntalaista.

title: Heikki Paasonen (kielitieteilijä)

text: Paasosen puoliso vuodesta 1894 oli unkarilaissyntyinen Mariska Paskay de Palásth (k. 1951). Eversti Aladár Paasonen oli heidän poikansa.

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Mannerheimille oli 25. heinäkuuta 1919 perustettu kansalaislahjana Kenraali Gustaf Mannerheimin kansallisrahasto. 16. elokuuta 1945 allekirjoittamassaan testamentissa hän määräsi omaisuutensa tälle rahastolle (nykyinen Mannerheim-säätiö) ja määräsi sen pääomaa käytettäväksi ensisijaisesti stipendien myöntämiseen suomalaisille upseereille ulkomaisissa sotakorkeakouluissa opiskelua varten. Säätiön varoilla ylläpidetään myös vuonna 1951 perustettua Mannerheim-museota.[123]

title: Jarl Lundqvist

text: Lundqvist toimi 2.7.1945–3.6.1946 Puolustusvoimain va. komentajana, ilmeisesti Mannerheimin valintana tähän tehtävään. Hän joutui eroamaan virasta jouduttuaan selkkaukseen Mannerheimin kanssa. Lundqvist yritti komentajana painostaa kolmisenkymmentä ansioitunutta upseeria eroamaan pitäen näitä ilmeisesti neuvostovastaisina, joukossa muun muassa kaksinkertainen Mannerheim-ristin ritari, kenraalimajuri Pajari. Hän oli itse omaksunut uuden ulkopoliittisen, Neuvostoliitto-myönteisen linjan ja ajoi puolustusvoimien ”demokratisoimista” sekä muun muassa kehotti upseereita liittymään Suomi–Neuvostoliitto-seuraan. Hän kuitenkin ylitti valtuutensa, koska upseerien nimittäminen ja erottaminen oli vain Tasavallan presidentin ja ylipäällikön eli marsalkka Mannerheimin oikeus. Mannerheim ei Lundqvistin menettelyä hyväksynyt. Mannerheimin erottua presidentin virasta keväällä 1946 Lundqvist yritti saada upseerien erottamisvaatimuksilleen tukea uudelta presidentiltä J. K. Paasikiveltä sekä maan hallitukselta, mutta turhaan. Tämän jälkeen Lundqvistille ei jäänyt muuta mahdollisuutta kuin itse erota tehtävistään.

title: Lempäälän taistelut

text: 22. maaliskuuta Kangasalan haltuunsa ottanut eversti Wilkman sai myöhään samana iltana kenraali C. G. Mannerheimilta käskyn Helsinki–Tampere-radan katkaisemiseksi Lempäälässä. Joukot kuitenkin kieltäytyivät lähtemästä yön selkään, ja marssi aloitettiin vasta seuraavana aamuna kello 5, jolloin Lempäälää kohti suuntasivat ruotsalaisen upseerin Allan Wingen pataljoona, everstiluutnantti Torsten Aminoffin komentama Seinäjoen Krenatööripataljoona sekä kapteeni Oscar Palmen ja jääkärikapteeni Jarl Vegeliuksen johtamat tykkipatterit. Hieman myöhemmin matkaan lähtivät myös Jyväskylän, Savon ja Perä-Pohjolan pataljoonat sekä Uudenmaan rakuunarykmentin eskadroonia.

title: Paavo Poutiainen (valokuvaaja)

text: Joulukuussa 1940 Poutiainen oli Helsingin rautatieasemalla yhdessä muiden lehtikuvaajien kanssa kuvaamassa presidentti Kyösti Kallion lähtöä Nivalaan. Kun sairauskohtauksen saanut Kallio kaatui eversti Aladár Paasosen käsivarsille Poutiainen huusi muille kuvaajille "Pojat! Tätä ei sitten kuvata!". Muut tottelivatkin häntä. Poutiaisen todelliseksi motiiviksi epäiltiin kuitenkin jälkeenpäin sitä että häneltä itseltään oli loppunut filmi kamerasta.


query: Kuka murhasi Pompeiuksen Egyptissä?

title: Pompeius

text: Gnaeus Pompeius Magnus (29. syyskuuta 106 eaa. – 29. syyskuuta 48 eaa.) oli roomalainen sotapäällikkö. Hän yritti voittaa Julius Caesarin tasavallan lopunaikojen valtataisteluissa, mutta hänet lyötiin seuranneessa sisällissodassa. Lopulta Ptolemaios XIII murhasi hänet Egyptissä.

title: Farsaloksen taistelu

text: Aluksi Labienuksen ratsuväki löi vastassaan olleen vihollisen ratsuväen ajaen sen pakoon, mutta Caesarin neljäs linja sai vastahyökkäyksella lyötyä sen takaisin ja kierrettyä Pompeiuksen linjojen taakse samalla kun Caesarin pääjoukot alkoivat etenemään kohti vihollista. Kun Caesar näki tämän antoi hän määräyksen kolmannelle linjalle tukea jo taistelussa olleita joukkoja. Tämä mursi Pompeiuksen joukkojen vastarinnan. Pompeius itse pakeni taistelun jälkeen Egyptiin, jossa faarao Ptolemaios XIII murhautti hänet.

title: De bello Alexandrino

text: Teos käsitteleen Julius Caesarin sotaretkeä Egyptin Pompeiuksen kuoleman jälkeen. Se käsittelee myös muita tapahtumia idässä, Illyriassa ja Hispaniassa. Teos päättyy Caesarin voittoon Farnakeesta Zelan taistelussa.

title: Mohammed Mursi

text: Armeija syrjäytti Mursin vallasta 3. heinäkuuta 2013. Väliaikaisesti valtaan tuli Egyptin perustuslakituomioistuimen puheenjohtaja Adli Mansur. Vallankaappauksen jälkeen Mursi vangittiin syytettynä oppositioaktivistien murhiin yllyttämisestä presidenttinä sekä vankilapakojen järjestämisestä ja poliisien murhista vuoden 2011 kansannousun aikaan.

title: Ensimmäinen diadokkisota

text: Toukokuussa 320 eaa. Perdikkas yritti hyökätä Egyptiin, mutta ei onnistunut ylittämään Niiliä. Kun hänen armeijalleen kävi selväksi, ettei hänestä olisi Egyptin valloittajaksi, alkoi se kapinoida. Perdikkas yritti saada apua kenraaleiltaan Peithonilta, Antigeneelta ja Seleukokselta, mutta he päättivät murhata Perdikkaan ja lopettaa sodan.

title: Aulus Gabinius

text: Aulus Gabiniuksen toimiessa kansantribuunina vuonna 67 eaa., hän sääti lain joka antoi Pompeiukselle suuren vallan, kun tämä lähti sotimaan Välimerellä toimivia merirosvoja vastaan. Vuosina 66–63 eaa. Aulus toimi Pompeiuksen legaattina idässä. Vuonna 58 eaa. hän toimi konsulina. Vuosina 57-54 eaa. hän toimi Syyrian maaherrana. Hän uudelleenorganisoi Juudean hallinnon ja asetti Antipaterin Juudean hallitsijaksi ja Hyrkanoksen ylipapiksi. Vuonna 55 eaa. hän otti vastaan suuren määrän rahaa Ptolemaios XII:lta, jonka hän auttoi takaisin Egyptin valtaistuimelle. Palattuaan Roomaan häntä vastaan nostettiin oikeusjuttuja ja hänet tuomittiin kiristyksestä maanpakoon. Julius Caesar kutsui Aulus Gabiniuksen takaisin Roomaan vuonna 49 eaa. Caesar nimitti Gabiniuksen legaatikseen Illyriaan, jossa tämä kuoli vuonna 47 eaa.

title: Julius Caesar

text: Caesarilla oli kansan suosio takanaan, mutta taatakseen menestyksensä hän liittoutui nyt rikkaan Crassuksen ja Pompeiuksen kanssa muodostaen ensimmäisen triumviraatin. Tämä oli epävirallinen liitto, jonka oli tarkoitus edistää kaikkien osanottajien etua. Hän antoi liiton vakuudeksi ainoan tyttärensä Julian Pompeiukselle vaimoksi. Crassus ja Pompeius kustansivat Caesarin kulut konsulinvaalin yhteydessä, ja Caesar taas lupasi ajaa Crassuksen ja Pompeiuksen mieleistä politiikkaa.[41]

title: Ptolemaios XII

text: Hallitsijakautensa aikana Ptolemaios XII yritti turvata oman ja valtakuntansa tulevaisuuden roomalaismyönteisellä politiikallaan. Vuonna 59 eaa. hän solmi ystävyyssopimuksen Rooman kanssa – maksettuaan sitä ennen huomattavat lahjukset Julius Caesarille ja Pompeiukselle. Vuonna 58 eaa. Ptolemaios XII syrjäytettiin sen jälkeen, kun roomalaiset olivat vallanneet Kyproksen, missä hänen veljensä oli hallitsijana. Ptolemaios XII:n jälkeen Egyptin valtaistuimelle nousi hänen tyttärensä Berenike IV.

title: Ptolemaios XIII

text: Samaan aikaan myös roomalainen poliitikko ja kenraali Pompeius saapui Egyptiin hakemaan turvapaikkaa Julius Caesarin joukoilta. Aluksi Ptolemaios ja Pothinus ottivat Pompeiuksen vastaan, mutta 29. syyskuuta 48 eaa. Pothinus murhautti Pompeiuksen. Pothinus uskoi pääsevänsä Caesarin suosioon, kun tämä saapuisi Egyptiin. Toisin kuitenkin kävi. Kun Caesarille esiteltiin vastustajansa irtileikattua päätä, hän purskahti itkuun. Caesar taas löysi Kleopatrassa uuden liittolaisen ja rakastajattaren. Caesar järjesti Pothinuksen teloituksen ja teki Kleopatrasta jälleen Egyptin hallitsijan veljensä kanssa.

title: Pompeiuksen kuuria

text: Pompeiuksen kuuria oli Pompeiuksen rakennuttama kuuria, joka sijaitsi Pompeiuksen teatterin yhteydessä, Roomassa.

title: Egypti

text: Vuonna 1973 Egypti aloitti yhdessä Syyrian kanssa yllätyshyökkäyksen Israelia vastaan käynnistäen jom kippur -sodan, joka sotilaallisen voiton puutteesta huolimatta oli suurelta osin poliittinen menestys. Sekä Yhdysvallat että Neuvostoliitto sekaantuivat tapahtumiin, ja Egyptin ja Israelin välille julistettiin tulitauko.[16] Vuonna 1979 Sadat teki rauhan Israelin kanssa vastineeksi Siinaista, mikä sai arabimaissa aikaan valtavasti kiistoja ja johti Egyptin karkotukseen Arabiliitosta (maa otettiin takaisin vuonna 1989). Sadatin murhasi vuonna 1981 uskonnollinen fundamentalisti, jolloin presidentiksi nousi varapresidentti Hosni Mubarak, Neuvostoliiton sotilasakatemioissa koulutettu kenraali.[17]

title: Jean-Baptiste Kléber

text: Jean-Baptiste Kléber (9. maaliskuuta 1753 Strasbourg, Ranska – 14. kesäkuuta 1800 Kairo, Egypti) oli ranskalainen Ranskan vallankumoussotien aikainen kenraali. Hän saavutti menestystä vallankumousarmeijan kenraalina vuosina 1794–1796 ja seurasi Napoleonia Egyptiin vuonna 1798. Vuonna 1799 hänestä tuli Egyptin armeijan ylipäällikkö. Seuraavana vuonna syyrialainen opiskelija Suleiman al-Halabi murhasi hänet.

title: Herodes

text: Pompeiuksen kuoltua vuonna 48 eaa. Antipater siirtyi Rooman uuden hallitsijan Julius Caesarin kannattajaksi. Antipater riensi Pergamonin hallitsijan Mithridateen kanssa Caesarin avuksi, kun tämä oli piiritettynä Egyptissä. Vuonna 47 eaa. Julius Caesar palkitsi Antipaterin nimittämällä hänet Juudean hallitsijaksi (epitropos). Samalla hän sai Rooman kansalaisuuden.[5] Antipater nimitti vanhimman poikansa Fasaelin Jerusalemin ja sen lähiympäristön sotilaskuvernööriksi ja nuoremman poikansa Herodeksen Galilean sotilaskuvernööriksi.[5][6][7] Josephus väittää teoksessaan "Juutalaisten muinaisajat" Herodeksen olleen tuolloin vain 15-vuotias.[8]

title: Egyptin prinssi

text: Myöhemmin Mooses kohtaa Ramseksen uudelleen tämän istuessa Niilillä lipuvassa yksityisveneessään. Ramses määrää vartijat hakemaan Mooseksen hänen luokseen. Vartijat kuitenkin perääntyvät, kun Mooses muuttaa joen veden sauvallaan vereksi. Tarjotakseen Moosekselle vastuksen myös papit muuttavat pienen vesitilkan vereksi. Siitä huolimatta ei kulu kovin kauan, kun kaikki Raamatun yhdeksän vitsausta iskeytyvät Egyptiin vuorotellen. Mooses tuntee sisäistä piinaa siitä, että hän on pettänyt Ramseksen ja saanut Egyptin sortumaan. Kaikesta kivusta ja tuhosta huolimatta Ramses ei kuitenkaan suostu heltymään vaan toteaa, että Egyptin päälle laskeutuu vielä suuri murhe. Hän ei kuitenkaan tiedä, että hän on juuri kutsunut viimeisen vitsauksen Egyptin päälle aivan itse. Mooses opastaa heprealaisia maalaamaan oviensa yläkarmit karitsan verellä tulevaa pesahin yötä varten. Sinä yönä viimeinen vitsaus (kuoleman enkeli) lentää kaupungin halki tappaen kaikki Egyptin esikoislapset, mukaan lukien Ramseksen pojan (Tuomas Oksanen). Mooses käy vielä kerran tapaamassa poikansa ruumiin vierellä seisovaa, murheen murtamaa Ramsesta. Epätoivoinen, surullinen ja vihainen Ramses käskee entistä kasvattiveljeään lähtemään heprealaisten kanssa pois Egyptistä. Mooses lähtee ja puhkeaa sitten kyyneliin aiheutettuaan niin paljon piinaa sekä veljelleen että itse Egyptille.

title: Suzanne Tamim

text: Avioerojen jälkeen Tamimin rakastaja oli egyptiläinen Kansandemokraattisen puolueen parlamentaarikko ja kiinteistömiljardööri Hisham Talaat Mustafa, joka murhautti Tamimin 28. heinäkuuta 2008 Tamimin Dubain-huoneistossa Yhdistyneissä arabiemiraateissa. Mustafa oli maksanut eläkkeelle jääneelle poliisille ja turvamiehelleen Mohsen al-Sukkarille 2 miljoonaa dollaria Tamimin murhasta. 2. syyskuuta 2008 Mustafa pidätettiin ja hänen koskemattomuutensa Egyptin parlamentin ylähuoneen jäsenenä peruutettiin. Viikkoa myöhemmin myös al-Sukkari pidätettiin. Egyptin tuomioistuin tuomitsi sekä Mustafan että al-Sukkarin kuolemaan murhasta Kairossa 21. toukokuuta 2009.

title: Julius Caesar

text: Senaatissa alun uhriseremonioiden jälkeen hän asettui paikalleen kultaiselle tuolille senaatin suuressa kokoontumissalissa, kuten useasti aiemminkin. Caesar ei kuitenkaan aavistanut, että lukuisten senaattorien joukossa oli jo pitkään kytenyt ajatus diktaattorin murhasta ja vanhan hallitustavan palauttamisesta. Hän ei myöskään näin ollen tiennyt sitä, että murhan ajankohdaksi oli valittu juuri tuo päivä, 15. maaliskuuta, senaatin kokoontuessa.[63] Senaatin kokous pidettiin tuolloin Pompeiuksen kuuriassa.[64]

title: Ptolemaios XV

text: Caesar ja Kleopatra tapasivat, kun molempien kansakunnat olivat tahollaan sisällissodassa. Caesar ajoi vastustajaansa Pompeiusta takaa aina Aleksandriaan, jossa Ptolemaiosten hallitsijasukuun kuuluneet sisarukset Ptolemaios XIII ja Kleopatra taistelivat keskenään Egyptin valtaistuimesta. Pompeiuksen salamurhan jälkeen Caesar pyrki sovittelemaan egyptiläisten kiistaa ja asettui kaartinsa kanssa Aleksandrian kuninkaalliseen palatsiin. Tuolloin noin 21-vuotias Kleopatra näki roomalaisessa mahdollisen liittolaisen, joten hän salakuljetutti itsensä 52-vuotiaan Caesarin puheille ja hurmasi tämän. Caesarin tarjoama sovintoehdotus oli, että Ptolemaios XIII ja Kleopatra hallitsisivat Egyptiä yhdessä, ja nuorempi sisaruspari Arsinoe ja nuorempi Ptolemaios XIV saisivat hallita Kyprosta. Tämä ei sopinut Ptolemaiokselle, joka karkasi ja liittyi Caesarin vihollisiin, mikä taas varmisti Caesarin ja Kleopatran liittolaisuuden. Sisällissota ratkesi Niilin taistelussa ja pakoon ajettu Ptolemaios kuoli tapaturmaisesti. Kleopatrasta tuli Egyptin kuningatar ja hän houkutteli Caesarin jäämään lomalle, kaksi kuukautta kestäneelle Niilin risteilylle.

title: Julius Caesar

text: Seuraavaksi saatettiin virallisesti voimaan Pompeiuksen sotaretkillään valtakunnan itäosiin luoma hallintomalli. Crassuksen toiveesta publikaaneille palautettiin osa heidän keräämistään tuloista hämäräperäisessä rahansiirtelyoperaatiossa. Caesarille annettiin seuraavaksi täysin poikkeuksellinen neljän vuoden prokonsulin imperium Galliaan ja Illyriaan. Tästä seurasi yksi maailmanhistorian kuuluisimmista sotaretkistä. On ironista, että Pompeius oli näin keskeisellä sijalla tapahtumaketjussa, jonka seurauksena hän menetti päänsä kaukaisessa Egyptissä vuosia myöhemmin.[44]

title: Kleopatra VII

text: Vuonna 48 eaa. 21-vuotias Kleopatra oli Arsinoen ja palkkasotilasjoukkojensa kanssa Syyrian aavikoilla maanpaossa, kun hänen veljensä hallitsi yksin Egyptiä. Syyskuussa samana vuonna Ptolemaios murhautti Julius Caesaria vastaan sotineen roomalaisen sotapäällikkö Pompeiuksen leirinsä edustalla Pelusiumissa, Niilin suiston itäpuolella. Pian sen jälkeen Julius Caesar saapui Aleksandriaan ja kutsui hallitsijaparin luokseen aikoen sovitella heidän riitaansa, sillä vakaa Egypti olisi Roomankin etu. Kleopatra ei olisi päässyt Aleksandriaan veljensä armeijan ohi, joten hänet salakuljetettiin omaan palatsiinsa Niiliä pitkin hamppu- tai nahkasäkissä.

title: Cicero

text: Myöhemmin vuonna 50 eaa. Pompeiuksen ja Caesarin välisessä valtataistelussa Cicero pyrki pysymään puolueettomana, vaikka kannattikin Pompeiusta. Hän totesi eräässä kirjeessään: ”Tiedän, ketä haluan paeta, mutta en ketä seurata”. Lopulta pitkään epäröityään hän asettui julkisesti tukemaan Pompeiusta. Caesarin tunkeuduttua Italiaan 49 eaa. Cicero pakeni Roomasta. Caesar yritti turhaan suostutella häntä palaamaan. Cicero matkusti edelleen pois Italiasta Dyrrhakhioniin, jossa oli myös hänen veljensä Quintus. Veljeksistä ei ollut Pompeiukselle suuremmin apua, Quintus oli haluton taistelemaan ja Marcus aukoi päätään turhan innokkaasti. Pompeiuksen jatkaessa Farsalokseen Cicerot jäivät Caton hallussaan pitämään Dyrrhakhioniin. Cato tarjosi Marcukselle sotilaskomentajan tehtäviä, mutta Ciceroa sotiminen ei edelleenkään kiinnostanut. Cicerot lähtivät matkoihinsa. Pompeiusten kannattajien, esimerkiksi Pompeiuksen pojan, verenhimoiset asenteet kuvottivat Marcusta.

title: Octavia minor

text: Vuonna 54 eaa. Marcius järjesti avioliiton Octavian ja Gaius Claudius Marcelluksen välillä. Marcellus oli vuoden 50 eaa. konsuli. Julius Caesar olisi halunnut antaa Octavian vaimoksi Pompeiukselle sen jälkeen kun Pompeiuksen vaimo ja Caesarin tytär Julia oli kuollut. Octavia ja Marcellus eivät kuitenkaan halunneet erota. Kun sisällissota Caesarin ja Pompeiuksen välillä alkoi, tuki Marcellus aluksi Caesarin vastustajia, mutta vaihtoi pian puolta ja sai lopulta Caesarilta armahduksen.

title: Pompeius

text: Pompeius hävisi taistelun ja pakeni henkensä edestä Egyptiin. Siellä kuningas Ptolemaios XIII ja Pompeiuksen entiset upseerit totesivat parhaaksi valita puolensa ja murhasivat Pompeiuksen vuonna 48 eaa. Hänet murhattiin hänen 58. syntymäpäivänään Pelusionissa puukottamalla selkään miekalla ja tikarilla. Hänen päänsä irrotettiin ja se tarjottiin myöhemmin Caesarille seipään nokassa. Ruumis jätettiin rannalle, josta Pompeiuksen vapauttama orja sen löysi ja polttohautasi. Caesar ei ollut mielissä lahjastaan, Plutarkhoksen mukaan hän vuodatti kyyneleitä entisen liittolaisensa ja vihamiehensä muistolle.[1]

title: Zankle

text: Julius Caesarin kansalaissodassa Messene oli Caesarin laivaston yhtenä tukikohtana vuonna 48 eaa. Cassiuksen johtama Pompeiuksen laivasto hyökkäsi siellä Caesarin laivaston kimppuun, ja kaikki 35 laivaa paloivat. Kaupunki itse säästyi siellä olleen legioonan ansiosta. Myöhemmin Sextus Pompeiuksen sodassa vuonna 36 eaa. Messene toimi yhtenä Sextus Pompeiuksen tukikohdista Octavianusta vastaan, ja hän hallitsi sieltä laivastollaan Sisilian rannikkoa Tyndariista Tauromenioniin. Sieltä Pompeius myös yritti paeta 17 laivalla Agrippan voitettua hänet.

title: Julius Caesar

text: Pompeius etsi turvapaikkaa Egyptiistä. Tämä huolestutti lapsikuningas Ptolemaios XIII:n neuvonantajia, sillä he eivät halunneet Egyptistä Rooman sisällissodan uutta näyttämöä, joten he päättivät salamurhauttaa hänet. Ptolemaioksen armeijaan loikanneet Pompeiuksen omat upseerit surmasivat hänet rantautumisen yhteydessä. Caesarin saapui Egyptiin 35 sotalaivasta ja 4000 miehestä koostuvat kaartin kanssa. Vastaanottotilaisuudessa Pompeiuksen upseerit ojensivat hänelle entisen komentajansa palsamoidun pään ja tämän sinettisormuksen odottaen kiitosta, mutta sen sijaan Caesar kauhistui nähtyään aiemman ystävänsä ja kaltaisensa roomalaisen suurmiehen jäännökset. Plutarkhoksen mukaan Caesar itki tilaisuudessa, mutta hän otti kuitenkin vastaan Pompeiuksen sormuksen.[52]

title: Pompeiuksen kuuria

text: Rooman senaatti kokoontui tilapäisesti Pompeiuksen kuuriassa, sillä edellinen kuuria oli tuhoutunut tulipalossa eikä Julius Caesarin rakennuttama Curia Julia ollut vielä valmistunut. Kun senaatti piti kokoustaan Pompeiuksen kuuriassa, salaliittolaiset murhasivat siellä Caesarin vuonna 44 eaa.

title: Kambyses II

text: Hänestä tuli kuningas sen jälkeen, kun Kyyros II Suuri kuoli sotaretkellä vuonna 528 eaa. Hän antoi murhata veljensä Smerdiksen, josta Kyyros II Suuri oli tehnyt Persian valtakunnan itäisien maakuntien satraapin. Kambyses II hyökkäsi Egyptiin vuonna 525 eaa. Egyptin sotaretkellä Kambyses II sai apua arabiheimoilta, jotka järjestivät hänen armeijalleen vettä, kun se ylitti aavikon matkallaan Egyptiin. Vallattuaan Egyptin Kambyses II otti itselleen faaraoiden tavat.

title: Caecilius Bassus

text: Quintus Caecilius Bassus oli roomalainen ritarisäätyläinen (), joka palveli Pompeiuksen alaisuudessa Rooman sisällissodassa. Pompeiuksen koettua tappion Farsaloksessa Caecilius Bassus pakeni Syyriaan, jossa sekaantui Sextus Caesarin murhaan johtaneeseen legioonalaisten kapinaan 46 eaa. Caecilius Bassus sai puolelleen kaksi legioonaa, joiden avulla hän miehitti Apameian kaupungin, mutta hänen joukkonsa joutuivat Julius Caesarille uskollisten komentajien piirittämiksi. Caesarin kuoltua salamurhan uhrina Caecilius Bassuksen omat sotilaat ja häntä piirittäneet joukot hylkäsivät hänet ja liittyivät Gaius Cassiukseen, joka puolestaan antoi Caecilius Bassuksen mennä vahingoittumattomana.

title: Pompeius

text: Pompeius syntyi senaattoriperheeseen pohjois-italialaisessa Piceneumin kaupungissa. Pompeiuksen suku ei ollut perinteisiä valtasukuja, mutta hänen isänsä Gnaeus Pompeius Strabo oli kuitenkin edennyt tasaisesti virkaurallaan. Hänet oli valittu kvestoriksi 104 eaa., preettoriksi 92 eaa. ja diktaattori Mariuksen tuella konsuliksi vuonna 89 eaa. Hänen isänsä kuoli 87 eaa. Mariuksen ja Sullan välisessä konfliktissa. Pompeiuksesta tuli nyt sukunsa pää. Pompeiuksen piti pysytellä seuraavat vuodet taustalla Mariuksen kannattajien hallitessa Italiaa.

title: Ptolemaios IX

text: Noin vuonna 107 eaa. Kleopatra III syrjäytti poikansa ja väitti, että tämä oli aikonut murhata hänet. Ptolemaios pakeni Kyprokselle. Samalla Ptolemaios Aleksanteri palasi Egyptiin hallitsemaan äitinsä kanssa. Kleopatran kuoleman jälkeen - eräiden lähteiden mukaan Ptolemaios Aleksanterin murhattua hänet - aleksandrialaiset syrjäyttivät Ptolemaios Aleksanterin ja Ptolemaios IX sai palata Egyptiin. Ptolemaios IX hallitsi Egyptiä kuolemaansa asti vuonna 80 eaa. Ptolemaioksen jälkeen Egyptiä hallitsi kuukauden ajan hänen tyttärensä Berenike III. Ptolemaios X Aleksanterin poika Ptolemaios XI Aleksanteri II, murhasi kuitenkin pian Bereniken.

title: Mithridates VI

text: Seuraavien vuosien aikana Mithridates kokosi armeijansa jälleen. Hän liittoutui Egyptin ptolemidien ja Hispaniassa toimineen roomalaisen kapinallisen Sertoriuksen kanssa. Eräiden väitteiden mukaan Sertorius olisi ollut valmis luovuttamaan Mithridateelle Asian provinssin, Bithynian ja Kappadokian. Mithridates lähetti Sertoriukselle rahaa ja laivoja, ja Sertorius puolestaan lähetti Mithridateelle sotilaallisia neuvonantajia. Lisäksi Mithridates liittoutui Traakian heimojen ja Kilikian merirosvojen kanssa. Hän lähetti neuvottelijoita myös Pompeiuksen luokse, mutta neuvottelujen tarkoitusta ei tiedetä.[30][29]

title: Pompeiuksen kuuria

text: Caesarin murha johti poliittisiin väkivaltaisuuksiin ja sisällissotaan. Sisällissodan voittaja, keisari Augustus poistatti rakennuksesta Pompeiuksen patsaan, minkä jälkeen se sytyteettin tuleen. Jäännösten päälle rakennettiin julkinen käymälä.


query: Milloin Tšingis-kaani nousi valtaan?

title: Tšingis-kaani

text: Noin vuonna 1200 mongoliliittolaisten (perinteisesti ”mongolien”) tärkeimmät vastustajat olivat naimaanit lännessä, merkiitit pohjoisessa, tanguutit etelässä sekä jinit ja tataarit idässä ja kaakossa. Vuoden 1190 liepeillä Tšingis-kaanilla oli vain rajallisesti seuraajia ja liittolaisia. Kukistaakseen vihollisensa hän päätyi rikkomaan mongolien perinteitä ratkaisevasti. Hän suosi perhesiteiden sijaan kykyjä ja uskollisuutta sekä lupasi rikkauksia. Voitettuaan vastustajiaan hän otti heidät suojelukseensa ja teki heistä alaisiaan, mikä kasvatti hänen voimaansa jokaisen voiton myötä. Hän olisi jopa antanut äitinsä adoptoida voitettujen orpoja, ottaen heidät omaan perheeseensä.

title: Batu-kaani

text: Vaikka Tšingis-kaani tunnusti Batun isän Jotšin pojakseen, tämän verisukulaisuus ei ole varmaa, sillä Tšingis-kaanin vaimo oli kaapattu ja raiskattu ja vapautettiin vasta juuri yhdeksän kuukautta ennen Jotšin syntymää. Tämä seikka oli yleisesti tiedossa jo Tšingis-kaanin eläessä ja siitä puhuminen oli tabu. Se aiheutti kuitenkin ainaisen juovan Jotšin ja Tšingisin välille ja näkyi myöhemminkin muiden mongoleiden suhtautumisessa Jotšin perillisiin. Jotši sai kaanikuntaansa vain 4000 mongolisotilasta, joten Batu hankki suurimman osan sotilaistaan voittamistaan turkkilaisväestöistä.

title: Jotši-kaani

text: Jotši-kaani (, "Züchi", noin 1185–1227) oli Tšingis-kaanin Börte-vaimon ensimmäinen poika.

title: Il-kaanien valtakunta

text: Valtakunnan juuret ulottuvat Tšingis-kaanin valloituksiin vuosina 1219-1224, mutta sen varsinainen perustaja oli Tšingis-kaanin pojanpoika ja suurkaanien Möngken ja Kublain veli Hülegü. Hän sai 1250-luvulla Möngkeltä tehtävän valloittaa muslimien alueet Egyptiin asti. Tuhoisa sotaretki, jonka yhteydessä muun muassa Bagdad hävitettiin täysin, pysähtyi kuitenkin Palestiinaan Möngken kuoltua. Kublai-kaanin tultua valituksi suurkaaniksi, Hülegü palasi hallitsemaan maitaan. Il-kaani tarkoittaa "alikaania", ja viittaa muodolliseen alistumiseen Kublai-kaanin Pekingissä sijainneelle valtaistuimelle. Hülegün perilliset hallitsivat aluetta kahdeksan vuosikymmentä kääntyen lopulta islamiin. Il-kaanit jatkoivat sotimista mamelukkeja vastaan, mutta eivät saaneet heitä kunnolla lyödyksi ja joutuivat lopulta luopumaan valtapyrkimyksistään Syyriassa. Riita mamelukkien kanssa oli niin katkera, että il-kaanit pyrkivät vielä islamiin kääntymisen jälkeenkin liittoutumaan Euroopan kristittyjen kanssa mamelukkeja vastaan. Il-kaanien epäonnistumiseen Syyriassa vaikuttivat suuresti vihollisuudet pohjoisessa sijainneen toisen mongolivaltion Kultaisen ordan kanssa.

title: Güyük-kaani

text: Güyük-kaani (noin 1206–1248) oli Mongolivaltakunnan kolmas suurkaani (1246–1248). Hän oli Ögödein poika ja Tšingis-kaanin pojanpoika.

title: Tšingis-kaani

text: Tšingis-kaani aloitti jasa-lakikokoelman, joka korvasi vanhat sukulaissuhteisiin perustuneet klaanitavat hierarkkisella järjestelmällä, jossa asema ei määräytynyt enää niinkään sukulaissuhteiden kuin kykyjen ja saavutusten perusteella. Jasa käsitteli myös erilaisia kunniakoodeja, ja rangaistukset olivat ankaria.

title: Tšingis-kaani

text: Nuorena kovia kokenut Temüdzin sai heimosotien tuloksena yhdistettyä hajanaiset mongoliheimot ja julistettiin Tšingis-kaaniksi vuonna 1206. Hän aloitti laajat sotaretket, joilla hän sai käsiinsä suuria osia Euraasiasta. Näihin kuuluivat hyökkäykset Karakitain valtakuntaan, Kaukasiaan, Khwarezmian maille, tanguuttivaltakuntaan ja Jin-dynastian kimppuun.

title: Mongolien invaasio Horezmiin

text:
Tšingis-kaani lähetti toisen ryhmän, joka koostui kolmesta suurlähettiläästä (yksi muslimi ja kaksi mongolia) tapaamaan šaahia ja vaatimaan karavaanin vapauttamista sekä Otrarin kaupungin kuvernöörin rankaisemista. Šaahi pakotti molemmat mongolit ajamaan partansa ja mestasi ryhmän muslimijäsenen ennen kuin lähetti nämä takaisin. Šaahi määräsi karavaanin jäsenet tapettavaksi. Tämän jälkeen
Tšingis-kaani hyökkäsi Horezmin valtakuntaa vastaan.

title: Mongolia

text: Temüžin yhdisti valtansa alle alueen muut heimot, kuten uiguurit, naimaanit ja merkiitit, ja hänestä tuli 1206 Mongolian hallitsija, Tšingis-kaani. Hän ryhtyi rakentamaan imperiumia ja hänen ratsumiehensä etenivät nopeasti Kiinaan, Keski-Aasiaan ja Venäjälle. Voittoisaan strategiaan kuuluivat hyvin organisoitu vakoojaverkosto, yllätyshyökkäykset ja kauhupropaganda mongolien vastarinnan harjoittajiin kohdistamista julmuuksista. Mongolivaltakunta ulottui laajimmillaan Kaakkois-Aasiasta Eurooppaan saakka. Viimeinen suurkaani, Kublai-kaani, hallitsi kenties kaikkien aikojen laajinta valtakuntaa - olkoonkin, että valtakunta oli silloin jo käytännössä hajonnut itsenäisiin kaanikuntiin. Se ulottui Koreasta Unkariin ja Siperiasta Pohjois-Intiaan. Kublai siirsi valtakunnan pääkaupungin Karakorumista Pekingiin ja omaksui kiinalaisen dynastianimen Yuan. 1300-luvun lopussa kiinalainen Ming-dynastian ensimmäinen keisari Zhu Yuanzhang karkotti mongolit takaisin pohjoiseen.

title: Tšingis-kaani

text: Tšingis-kaani (, alkuperäinen nimi Temüžin (Тэмүжин), 1155/1162/1167 — 18. elokuuta 1227) oli merkittävä keskiaikainen sotilasjohtaja ja lainlaatija, joka valloitti suuren osan Aasiaa ja jopa osan Euroopasta. Hän oli ensimmäinen Mongolivaltakunnan suurkaani, ja häntä pidetään Mongolian valtion isänä.

title: Mongolien Jin-dynastian valloitus

text: Tšingis-kaani yhdisti mongoliheimot oman valtansa alle vuoteen 1206 mennessä ja aloitti levittämään valtaansa Kiinaan jo muutaman vuoden päästä tästä. Tangutien Xi-dynastia ja Xia-dynastia liittoutuivat mongolien kanssa vuonna 1209, mikä mahdollisti Jin-dynastiaa vastaan tehtävän hyökkäyksen valmistelut. Džurtšenien perustama Jin-dynastia oli samaan aikaan heikentynyt eteläistä Song-dynastiaa vastaan käydyssä sodassa vuosina 1207-1208. Lisäksi valtakunnan alaisuudessa olevien han-kiinalaisten ja kitaanien keskuudessa oli herännyt närää džurtšeni-hallinnon alla. Monet näiden kansojen ylimystöstä loikkasivatkin mongolien puolelle ja Tšingis-kaani saattoi näin luottaa Jin-dynastian alueen tunteviin neuvonantajiin.

title: Subutai

text: Subutai tapasi Tšingis-kaanin 14-vuotiaana. Silloinen klaanijohtaja kiehtoi Subutaita niin, että tämä karkasi kotoa ja liittyi Tšingis-kaanin joukkoihin seisoakseen vartiossa hänen telttansa ulkopuolella. Vaikka Subutai sepän poikana ei ollut ratsastanut ja käyttänyt jousta pienestä pitäen, hän osottautui lahjakkaaksi molemmissa lajeissa ja sai vähitellen johdettavakseen pieniä taisteluita muita klaaneja vastaan. Strategisesti taitava Subutai saavutti monia voittoja, ja kun Tšingis-kaani vuonna 1206 kokosi mongoliheimoista yhden valtakunnan, hän nimitti Subutain sotapäällikökseen.

title: Mongolivaltakunta

text: Tšingis-kaani lahjoitti osan valloitetuista alueista pojilleen hallittaviksi. Tšingis-kaanin päävaimon neljä poikaa olivat Ögödei, Tšagatai, Jotši ja Tolui. Vuonna 1227 Tšingis-kaani kuoli ja hänen nuorin poikansa Tolui peri valtakunnan ydinalueet, joita Tšingis-kaani oli hallinnut, kun taas toinen poika Ögödei päätyi suurkaaniksi. Jotši sai valtakunnan länsiosat Länsi-Venäjää myöten, ja Tšagatai Pohjois-Iranin ja Xinjiangin eteläosat.[2] Ajan myötä eri sukuhaarojen hallitsemat alueet kehittyivät erillisiksi valtakunniksi tai tuhoutuivat. Muutkin pojat saivat alueita hallintaansa, ja valloitukset jatkuivat Tšingis-kaanin kuoleman jälkeen.

title: Tšingis-kaani

text: Kuten Temüdzin isä oli aikanaan sopinut, Temüdz nai noin kuusitoistavuotiaana Börten ongiraattien heimosta. Tarkoituksena oli luoda liittolaissuhde. Börte synnytti neljä poikaa, Jotšin (1185–1226), Tšagatain (1187—1241), Ögedein (1189—1241), ja Toluin (1190–1232). Pian naimisiinmenon jälkeen Börte joutui merkiittien kaappaamaksi. Temüdzin sai hänet takaisin apunaan ystävänsä (ja tuleva vastustajansa) Jamuha ja suojelijansa, Togrul-kaani kereiittien heimosta. Börten synnytettyä Jotšin kuukausia myöhemmin tämä sai niskaansa isyysepäilyt, joita Temüdzin itse ei vähentänyt. Tästä huolimatta Börte pysyi tärkeimpänä vaimona ja perijöiden äitinä, vaikka Tšingis-kaanilla oli muitakin vaimoja ja lapsia. Pojat on dokumentoitu, tyttäriä ei.

title: Hülegü-kaani

text: Hülegü-kaani (1217 – 8. helmikuuta 1265) oli mongolihallitsija, joka hävitti Bagdadin ja valloitti suuren osan Lähi-itää. Hän oli Tšingis-kaanin pojanpoika, Möngken ja Kublai-kaanin veli sekä Persian Il-kaanien valtakunnan ensimmäinen hallitsija.

title: Meritokratia

text: Tšingis-kaanin Mongoli-imperiumissa meritokratia oli pääasiallinen keino valita sotapäälliköitä. Tšingis-kaani saattoi luottaa jopa vihollissotilaisiin ja -kenraaleihin, jos nämä olivat todistaneet uskollisuutensa kaania kohtaan.

title: Tšingis-kaani

text: Tšingis-kaanin on spekuloitu uskoneen šamanistiseen tengrismiin, mikä oli tyypillistä keskisen Aasian mongolisten ja turkkilaisten kansojen keskuudessa. Hän oli kuitenkin uskonasioiden suhteen varsin suvaitseva, ja kiinnostunut muiden uskontojen filosofisista ja moraalisista opetuksista. Hän kuuli aikanaan monia buddhalaismunkkeja, muslimeja, kristittyjä lähetyssaarnaajia sekä taolaista munkkia Qiu Chujia.

title: Mongolivaltakunta

text: Ennen Tšingis-kaanin nousua valtaan ei mongoleilla ollut kirjakieltä. Tšingis-kaani ymmärsi kuitenkin, että valtakunnan hallinto vaati myös kirjoitettua kieltä. Hänen ratkaisunsa pulmaan oli ottaa uiguurien käyttämä kirjaimisto mongolien käyttöön. Tällä kirjaimistolla kirjoitettiin myös mongolien historiankirjoituksen perusteos Salainen historia.

title: Tšingis-kaani

text: Temüdzin aloitti pitkän matkansa valtaan tarjoutumalla liittolaiseksi (tai, lähteestä riippuen, vasalliksi) isänsä andalle Togrulille, kereiittien kaanille. Anda merkitsee suunnilleen veriveljeä. Tämä liittosuhde vahvistettiin ensi kerran kun merkiitit kaappasivat Börten; Togrul oli se, jolta Temüdzin pyysi apua. Vastauksena Togrul tarjosi vasallilleen 200000 kereiittisoturia, ja hankki mukaan myös lapsuudenystävänsä Jamuhan, josta oli tullut heimonsa, jadaranien kaani. Vaikka sotaretki onnistui ja johti Börten vapauttamiseen ja merkiittien täyteen tappioon, se oli myös alkuna Temüdzinin ja Jamuhan välirikolle. Ennen tätä Jamuhasta oli tullut Temüdzinin anda, ja he olivat vannoneet ikuista uskollisuutta.

title: Ögödei-kaani

text: Ögödei-kaani (myös Ögädäi, Ögedäi, Ogotai, Ugedai, 1186 – 11. joulukuuta 1241) oli Tšingis-kaanin kolmas poika ja mongolivaltakunnan toinen suurkaani. Muiden Tšingis-kaanin poikien kanssa hän osallistui vahvasti Länsi-Kiinan ja Keski-Aasian valloitukseen. Hänen aikanaan valloitettiin suuri osa läntistä Venäjää. Häntä seurasi hallitsijana leski Töregene ja sen jälkeen suurkaanina poika Güyük-kaani.

title: Tšingis-kaani

text: Tšingis-kaanin kuoleman aikoihin eli 1227 valtakunta ulottui Keltaiseltamereltä Kaspianmerelle. Mongolien viidennen suurkaanin Kublai-kaanin kuoltua Mongolivaltakunta hajosi. Seuraajiksi jäivät

title: Turkmenistan

text: Turkmenistan oli 500-luvulla persialaisen hallitsijasuvun alaisuudessa. Islam rantautui maahan 600-luvulla. Turkmeenit saapuivat vasta 1000-luvulla. Tšingis-kaani valtasi alueen 1200-luvulla. Turkmenistan on osa laajaa historiallista turkinsukuisten kansojen asuttamaa Turkestanin aluetta Keski-Aasiassa. Mongolien levittäytyessä alueelle turkinsukuiset kansat joutuivat siirtymään, ja näin syntyi uusia heimoja ja ryhmittymiä.

title: Mongolivaltakunta

text: Tšingis-kaani (1206–1227) Tolui-kaani (sijaishallitsija) (1227–1229) Ögödei-kaani (1229–1241) Töregene-kaanitar (sijaishallitsija) (1241–1246) Güyük-kaani (1246–1248) Oghul Ghaymish-kaanitar (sijaishallitsija) (1248–1251) Möngke-kaani (1251–1259) Kublai-kaani (1260–1294)

title: Batu-kaani

text: Batu-kaani (venäjäksi: Батый) (n. 1205 - 1255) oli mongolihallitsija ja Venäjää 250 vuotta hallinneen Kultaisen ordan (tai Kiptšakin kaanikunnan) perustaja. Batu oli Jotšin poika ja Tšingis-kaanin pojanpoika. Hän johti massiivista mongolihyökkäystä Venäjälle, Puolaan ja Unkariin.

title: Kaani

text: Kaani eli "khan" on altailaisten kielten sotilasjohtajaa tarkoittava sana. Sitä ovat käyttäneet arvonimenä monet mongolilaiset ja turkkilais-tataarilaiset hallitsijat Tšingis-kaanin ajoista (1200-luvulta) lähtien.

title: Mongolien invaasio Horezmiin

text: Mongolien alkuperäisenä tavoitteena ei kuitenkaan ollut vallata Horezmia. Tšingis-kaani lähetti Horezmin hallitsijialle Muhammad II:lle tervehdyksen, jossa hän kohteli tätä vertaisenaan. Mongolien tavoitteena ollut vaeltajakansojen yhdistäminen oli tapahtunut suurelta osin väkivallattomasti ja lähes ilman aineellisia tappioita.

title: Tšingis-kaani

text: Ennen kuolemaansa hän nimesi Ögedein seuraajakseen ja pilkkoi valloituksensa kaanikunniksi pojilleen ja lapsenlapsilleen. Tšingis-kaanin kuolinsyystä ei ole varmaa tietoa. Yksi yleisimmistä teorioista on, että hän sai surmansa pudottuaan hevosen selästä kesken taistelun 1227.[1]

title: Jotši-kaani

text: Pian Tšingis-kaanin (silloin Temujin) kanssa avioiduttuaan merkiitti-heimo kaappasi Börten. Börte annettiin merkiittien johtajan veljelle Chilger Bokelle, jonka luona hän oli muutamia kuukausia kunnes Temujin vapautti hänet. Vähän sen jälkeen hän synnytti Jotšin. Vaikkakin Tšingis-kaani tunnusti Jotšin pojakseen, epäilyt pojan isästä säilyivät eivätkä jääneet vaille vaikutusta. Jotšin perillisiä ei koskaan hyväksytty suurkaaneiksi, vaikka sukuhaara oli vanhin.

title: Ain Jalutin taistelu

text: Tšingis-kaani oli aloittanut mongolien pysäyttämättömältä vaikuttavan leviämisen Aasiassa ja vuonna 1251 valtaan nousi hänen pojanpoikansa Möngke-kaani. Möngke jatkoi edeltäjiensä tapaan tunnetun maailman valloitusta ja alisti mongolien valtaamien maiden sotilaista kootun armeijan toiselle Tšingis-kaanin pojanpoika Hülegü-kaanille. Hülegün armeija lähti liikkeelle Persiasta vuonna 1256 ja iski abbasideja vastaan tuhoten silloisen islamilaisen maailman keskus Bagdadin. Bagdadista Hülegü valtasi aijubidien pääkaupunki Damaskoksen ja suunnitteli etenevänsä Palestiinan läpi viimeistä alueen merkittävää muslimivaltiota mamelukkien hallitsemaa Egyptiä vastaan. Voitto Egyptissä mahdollistaisi etenemisen edelleen muualle Pohjois-Afrikkaan ja Välimeren alueelle.

title: Möngke-kaani

text: Möngke-kaani (1209–1259) oli Mongolivaltakunnan neljäs suurkaani vuosina 1251–1259. Hän oli Toluin poika, Hülegün veli ja Tšingis-kaanin pojanpoika.

title: Tolui-kaani

text: Tolui-kaani (n. 1190-1232) oli Tšingis-kaanin Börte-vaimon kanssa saamista pojista nuorin. Hän sai isänsä kuoleman jälkeen hallittavakseen Mongolian alueen ja toimi koko Mongolivaltakunnan sijaishallitsijana kunnes veli Ögödei valittiin suurkaaniksi. Tolui oli naimisissa Sorghaghtani Bekin kanssa, ja hän oli Möngken, Kublai-kaanin ja Hülegün isä. Vihollisuudet Toluin suvun sekä Ögödein ja Jotšin poikien välillä aiheuttivat ristiriitoja Ögödein ja tämän pojan Güyükin kuolemien jälkeisten sijaishallitsijakausien aikana. Tolui olisi voinut periä valtakunnan yliherruuden, sillä mongoliperinteiden mukaan nuorin poika saattoi periä isänsä, ja lisäksi hän oli taitava suuren armeijan komentaja. Tšingis-kaani oli kuitenkin katsonut Ögödein olevan poliittisesti kyvykkäämpi.