query: Mikä on Pakistanin rahayksikkö?

title: Pakistanin rupia

text: Pakistanin rupia (lyhenne PKR) on Pakistanin virallinen rahayksikkö. Se jakautuu 100 paisaan. Pakistan alkoi käyttää omaa valuuttaansa vuonna 1948. Itsenäisyyden alkuaikoina käytettiin Intian valuuttaa, jossa oli leimattuna "Pakistan".

title: Riikintaaleri

text: Riikintaaleri on Ruotsissa 1500–1800-luvuilla käytössä ollut rahayksikkö. Nimitys riikintaaleri ("riksdaler") tulee ruotsin sanasta "rik", valtakunta ja rahayksikön nimestä "taaleri".

title: Euro

text: Eurosta tehtiin varsin suuriarvoinen rahayksikkö: yhden euron arvo oli korkeampi kuin minkään euroon osallistuvan maan rahayksikön, Irlannin puntaa lukuun ottamatta. Kun kyse oli kokonaan uuden rahayksikön luomisesta, niin periaatteessa euron arvo olisi voitu määrätä millaiseksi tahansa. Käytännössä arvoksi kuitenkin päätettiin ottaa jo edellä mainitun, maiden valuutoista muodostetun korivaluutan ecun silloinen arvo siten, että 1 eurosta tuli 1 ecun suuruinen.

title: Rahayksikkö

text: 1. tammikuuta 2002 alkaen Suomen rahayksikkö on euro. Tätä ennen se oli markka.

title: Bangladeshin historia

text: Sheikh Mujibur Rahmanin johtaman Awamiliiton vaalivoitto tarkoitti sitä, että hänestä piti tuleman Pakistanin pääministeri. Tätä ajatusta vastustivat kiivaasti presidentti Khan ja Pakistanin kansanpuolueen johtaja Zufikar Ali Bhutto. He eivät voineet hyväksyä Mujibin ajatusta luoda Pakistanista liittovaltio. Liennyttääkseen osapuolten välisiä jännitteitä Mujib suostui tekemään vastaehdotuksen ja ehdotti että hänestä tulisi maan itäosan pääministeti ja Bhuttosta länsiosan. Ehdotukseen ei suostuttu ja Itä-Pakistanissa aloitettiin laajamittainen kansalaistottelemattomuuskampanja. Mujib kehotti ryhtymään yleislakkoon, kunnes Länsi-Pakistanissa suostuttaisiin kunniottamaan vaalitulosta ja muodostamaan uusi hallitus. Presidentti Yahya jätti Mujibin vaatimukset huomiotta ja lykkäsi kansalliskokouksen koollekutsumista loputtomiin. Sen sijaan hän nimesi Tikka Khanin Itä-Pakistanin sotilaskuvernööriksi. Myös idässä olevien lännen sotilasjoukkojen määrää kasvatettiin rajusti, noin 25 tuhannesta 60 tuhanteen sotilaaseen, jolloin maan armeija oli lähellä valmiustilaa.[27] Yahyan ja Mujibin väliset neuvottelut katkesivat maaliskuussa 1971, minkä jälkeen Länsi-Pakistanin armeija aloitti hyökkäyksen Itä-Pakistaniin 25. maaliskuuta 1971. Kuolonuhrien joukossa oli useita opiskelijoita, sillä länsipakistanilaisten väkivaltaisuuksien kohteena oli erityisesti Dhakan yliopisto ja hindujen asuttamat alueet. Pakistanin armeija surmasi järjestelmällisesti satoja bengalilaisia.[27][28] Mujib pidätettiin ja useimmat Awamiliiton johtajat pakenivat Kalkuttaan. Kalkutassa he julistivat Itä-Pakistanin itsenäiseksi Bangladeshin valtioksi.[27][4]

title: Intian historia

text: Vuonna 1971 Itä-Pakistanin ja Länsi-Pakistanin väliset jännitteet yltyivät sisällissodaksi, joka kehittyi Bangladeshin itsenäisyyssodaksi. Vuoden 1971 lopulla Itä-Pakistanista oli tullut Intian puolelle lähes 10 miljoonaa pakolaista Länsi-Pakistanin hyökättyä itään. Pakolaiset kuluttivat paljon Intian voimavaroja, mikä aiheutti Gandhin hallinnolle painetta puuttua asiaan. Gandhi varmisti kuitenkin Intialle Neuvostoliiton tuen, sillä Yhdysvallat ja Kiina tukivat Länsi-Pakistania. Joulukuussa 1971 viimeinen kipinä Kolmannelle Intian–Pakistanin sodalle saatiin kun Pakistanin ilmavoimat hyökkäsi kahdeksalle intialaiselle lentokentälle. Intia julisti välittömästi sodan Pakistanille ja maan armeija ryhtyi sotatoimiin länsirajalla ja idän Bengalissa. Länsi-Pakistanin rajalla intialaiset kykenivät estämään pakistanilaisten etenemisen, idässä Intian armeija eteni ripeästi Itä-Pakistaniin ja piiritti pääkaupunki Daccan. Yhdysvallat ja Kiina uhkasivat puuttua tilanteeseen, mutta Neuvostoliiton väliintulon uhan vuoksi kumpikaan maa ei hyökännyt Intiaa vastaan. Kolmas Intian ja Pakistanin välinen sota päättyi Bengalissa olleiden pakistanilaisjoukkojen antautumiseen, joulukuussa 1971.[83] Intia oli vallannut lähes koko Itä-Pakistanin, mutta se luovutti vallan Awamiliitolle ja Itä-Pakistan itsenäistyi Bangladeshin valtioksi, Intian tuella. Vuoden 1972 maaliskuuhun mennessä lähes kaikki 10 miljoonaa pakolaista olivat palanneet takaisin Bangladeshiin.[83] Gandhin toiminta sotatilanteessa ja sodan jälkeen hänen vaatimuksensa siitä että pakolaisten tulee palata takaisin Bangladeshiin, nosti hänen kansansuosiotaan. Gandhin Kongressipuolue vahvisti asemaansa vuoden 1972 vaaleissa.[87]

title: Viron kruunu

text: Viron rahayksikkönä vuosina 1919–1927 ollut Viron markka oli heikentynyt ja valtion kultavaranto pienentynyt niin nopeasti, että vuonna 1924 rahauudistuksen katsottiin tulleen välttämättömäksi. Uusi rahayksikkö kruunu otettiin käyttöön 1. tammikuuta 1928. Rahayksikön nimi otettiin Ruotsin kruunusta. Yhden kruunun arvoksi määriteltiin sata markkaa. Viro otti samaan aikaan suuren ulkomaisen lainan, minkä turvin kruunun arvo saatiin vakaaksi ja sidottua Englannin puntaan. Sidoskurssi pysyi kiinteänä vuoden 1933 talouskriisiin asti.

title: Bangladeshin historia

text: Itä-Pakistania ja Länsi-Pakistania ei yhdistänyt mikään muu kuin yhteinen uskonto. Niitä erotti paitsi 1600 kilometrin etäisyys, niillä oli täysin erilainen kulttuuri, kieli ja etninen tausta.[5] Pakistanin valtio syntyi verenvuodatuksella, kun hindut ja sikhit pakenivat Pakistanista intiaan ja muslimit Intiasta Pakistaniin. Osapuolten välillä syntyneissä väkivaltaisuuksissa sai surmansa ehkä kaksi miljoonaa ihmistä.[25] Pakistanin rajat vakiinnutettiin nopeasti eikä uuden kansakunnan taloudellista elinkelpoisuutta huomioitu. Itä-Pakistanissa alue oli ollut riippuvainen hindujen hallinnasta. Maan jaon jälkeen monet Bengalin hindut pakenivat Kalkuttaan, ja heidän paikkansa kaupankäynnin hallinnassa ottivat Biharista tai Länsi-Pakistanin Punjabista muuttaneet muslimit.[25] Intian jaon jälkeen muslimien kaupankäynnin keskus siirtyi Bombaysta Länsi-Pakistanin Karachiin. Suuri osa Itä-Pakistaniin tulleista investoinneista tuli Länsi-Pakistanista. Itä-Pakistanin tärkein vientituote oli juutti, jonka tuotannon hallinta oli länsipakistanilaisten käsissä.[25] Itä-Pakistanin bengalin kielistä väestöä syrjittiin myös johtamistason tehtävissä, sillä länsipakistanilaiset suosivat bengalilaisten sijasta Biharista kotoisin ollutta urdunkielistä väestöä. Maassa oli puutetta koulutetusta henkilöstöstä maan hallinnassa, sillä kaikki hindu- ja sikhivirkamiehet olivat muuttaneet Intiaan. Dhakan korkeat hallinnolliset virat täyttivät yleensä Länsi-Pakistanista tai Intiasta muuttaneet henkilöt.[25]

title: Bangladeshin historia

text: Siirtomaavallan purkauduttua Brittiläinen Intia jaettiin hinduenemmistöiseen Intiaan ja muslimienemmistöiseen Pakistaniin. Nykyisen Bangladeshin alue liitettiin Pakistaniin ja siitä muodostui erillään muusta Pakistanista ollut Itä-Pakistan. Pakistanin valta Bengalissa osoittautui toimimattomaksi alusta alkaen. Itä- ja Länsi-Pakistanilla oli täysin erilainen kieli ja kulttuuri ja ainoa niitä yhdistävä tekijä oli yhteinen uskonto. Itä-Pakistanissa asui suurin osa Pakistanin väestöstä, mutta lännessä sijainnut maan keskushallinto ei suostunut antamaan itäpakistanilaisille poliittista sananvaltaa. Idässä protestoitiin Länsi-Pakistanin hallintoa vastaan ja tilanne kehittyi sodaksi idän ja lännen välillä, jossa Intia asettui tukemaan Itä-Pakistania. Intian tuella Itä-Pakistan itsenäistyi Bangladeshin tasavallaksi vuonna 1971.[4][5]

title: Transnistrian rupla

text: Transnistrian rupla on Transnistrian virallinen rahayksikkö. Koska Transnistriaa ei ole kansainvälisesti tunnustettu itsenäiseksi valtioksi, ei sen rahayksiköllä ole kansainvälisessä rahanvaihdossa käytettävää virallista valuuttatunnusta.

title: Colón

text: Colón on espanjankielinen sukunimi, joka esiintyy myös paikannimenä ja rahayksiköiden nimenä. Latinalaisen Amerikan Colón-nimiset paikat ja rahayksiköt ovat saaneet nimensä Kristoffer Kolumbuksen () mukaan.

title: Marokon dirham

text: Marokon dirham () on Marokon rahayksikkö. Se on myös Länsi-Saharan rahayksikkö. Sen valuuttatunnus on MAD.

title: Livre (rahayksikkö)

title: Pakistanin rupia

text: Luokka:Aasian rahayksiköt Luokka:Pakistan

title: Bangladeshin taka

text: Bangladeshin taka (BDT) on Bangladeshin rahayksikkö. Se luotiin maan viralliseksi valuutaksi vuonna 1971, kun Bangladesh itsenäistyi Pakistanista. Viralliseen käyttöön se tuli kuitenkin vasta vuotta myöhemmin eli vuonna 1972. Bangladeshin taka jakaantuu 100 poishaan.

title: Mauritanian ouguiya

text: Ouguiya on afrikkalaisen Mauritanian valtion rahayksikkö. Yksi euro on 350 ouguiyaa. Rahayksikön ISO 4217 -koodi on MRO.

title: Suomen ja Pakistanin väliset suhteet

text: Suomalais-pakistanilainen kauppayhdistys on sekä Suomessa että Pakistanissa rekisteröity järjestö, jonka tarkoituksena on kehittää Suomen ja Pakistanin välisiä suhteita kaupan, teollisuuden ja muun elinkeinotoiminnan aloilla . Vaikka kahdenvälinen kauppa on perinteisesti ollut melko maltillista, suomalaisten kiinnostus liiketoimintaan Pakistanissa on kasvamassa. Joitakin merkittäviä suomalaisyrityksiä toimii jo Pakistanissa. Vuosina 2014-2016 Suomen vienti Pakistaniin on kolminkertaistunut. Suomalais-pakistanilainen kauppayhdistys on isännöinyt vuodesta 2014 alkaen jo kolme vienninedistämistilaisuutta Islamabadissa ja yhden Helsingissä.

title: Markka

text: Ruotsin rahayksikkönä markka oli käytössä Ruotsin valtakunnan alueella keskiajalta alkaen vuoteen 1776. Siihen asti yksi markka jakautui 192:een penninkiin. Myös muita rahayksiköitä oli valtakunnassa samanaikaisesti käytössä. Tuona aikajaksona silloisen Ruotsin valtakunnan itäraja hahmottui ajoittain liki nykyisen Suomen itärajan mukaiseksi ja siten myös markkaa käytettiin rahayksikkönä suurin piirtein nykyistä Suomea mukailevalla alueella.

title: Livre (rahayksikkö)

text: Livre (ranskaa) on vanha ranskalainen rahayksikkö, joka polveutui karolingisen ajan rahapainosta libra gallica. Yksi livre oli 20 souta. Toursin livre eli livre tournois oli rahayksikkönä Ranskassa vuoteen 1796, jolloin se korvattiin frangilla. 81 livre tournoisia vastasi 80 frangia. Pariisissa vuoteen 1667 lyöty ja Pohjois-Ranskassa käytössä ollut livre parisis vastasi 1 1/4 livre tournoista. Livre tournois sisälsi 1300-luvun alussa hopeaa 60 grammaa ja 1700-luvun alussa noin 5 grammaa.

title: Road Trip Adventure

text: Pelin alussa pelaajan on valittava valuutan nimi. Raha on suuri osa Road Trip Adventurea. Sitä käytetään osien vaihtamiseen ja ostamiseen, pankkitilien luomiseen ja mainostamiseen. Rahaa ansaitakseen pelaaja voi ajaa kilpailuja, myydä varaosia ja mainostaa. Pelin maailmassa on viisi kauppaa, joita voi mainostaa: kahvila Peach Townissa (10 rahayksikköä kilometriltä), nuudelikahvila Fuji Cityssä (20 rahayksikköä kilometriltä), konditoria Sandpolisissa (30 rahayksikköä kilometriltä), villakauppa White Mountainilla (40 rahayksikköä kilometriltä) ja kookospähkinäkauppa Papaya Islandilla (50 rahayksikköä kilometriltä). Jokainen kauppa antaa pelaajalle rahaa jokaisesta mainoskyltin kera ajetusta kilometristä. Mainoskylttejä voi laittaa myös tiimikavereille.

title: Plootu

text: Luokka:Euroopan rahayksiköt Luokka:Historialliset rahayksiköt Luokka:Ruotsin taloushistoria Luokka:Kupari

title: Irlanti

text: Irlannin viralliset kielet ovat englanti ja iiri ja rahayksikkö on euro. Irlannin aiempi rahayksikkö oli Irlannin punta (1938–2002).

title: Australian dollari

text: Australian dollari (merkki: $; tunnus: AUD) on Australiassa käytettävä rahayksikkö. Se on myös Kiribatin, Naurun ja Tuvalun virallinen rahayksikkö. Vuonna 1996 siitä tuli maailman ensimmäinen rahayksikkö, jonka kaikki setelit on tehty polymeerimuovista paperin sijaan. Yksi dollari jakautuu 100 senttiin ("cent").

title: Rahayksikkö

text: Rahayksikkö on rahan mittayksikkö. Rahayksikön ja valuutan nimet ovat yleensä, mutta eivät aina yhteneviä: esimerkiksi Kiinan valuutta on nimeltään "renminbi" (kirjaimellisesti ”kansan raha”), mutta sen rahayksikkö on yuan.

title: Serbian dinaari

text: Serbian dinaari on Serbian virallinen rahayksikkö. Rahayksikön lyhenne on RSD ja se jakaantuu 100 paraan, joita ei enää ole käteiskäytössä. 120 dinaaria on noin 1 euro.

title: Pula (rahayksikkö)

text: Pula on Botswanan rahayksikkö. Sen ISO 4217-lyhenne on BWP.

title: Australian dollari

text: Australian dollari on ollut Australian rahayksikkönä vuodesta 1966, jolloin se korvasi aiemman rahayksikön, Australian punnan. Australian silloisen pääministerin Robert Menziesin tahdosta uuden rahayksikön nimeksi oli tulla "Royal". Joitakin koevedoksia "royaleista" ehdittiin painattaa, mutta erikoinen nimi osoittautui epäsuosituksi ja nimi vaihdettiin "dollariksi".

title: Pakistanin joukkotuhoaseet

text: Pakistan on mukana Etelä-Aasian "kolmiodraamassa" jossa Pakistan ja Kiina ovat Intian vihollisia. Kiina on pitkäaikainen Pakistanin tukija ja on toimittanut Pakistanille muun muassa ydinaseen piirustukset sekä ohjuksia. Pakistanin ohjus- ja ydinaseohjelma perustuvat pitkälle salakuljetettuun tekniikkaan, sillä maan oma rajallinen teollinen kapasiteetti ei pysty tuottamaan ydinaseen tekoon vaadittavaa korkeatasoista tekniikkaa. Osa Kiinan alueella suoritetuista ydinkokeista on saattanut ehkä olla Pakistanin ydinaseiden testauksia, Kiina olisi "lainannut" Lop Norin aluetta Pakistanille.

title: Neuvostoliitto

text: Neuvostoliiton rahayksikkö oli Venäjän keisarikunnassakin käytössä ollut rupla ja sen alayksikkö kopeekka. Yksi rupla vastasi arvoltaan sataa kopeekkaa. Neuvostoliiton hajottua ruplaa rahayksikkönään ovat käyttäneet Valko-Venäjä ja Venäjä. Muut neuvostotasavallat ovat itsenäistymisen jälkeen ottaneet käyttöön erinimiset rahayksiköt.[62]

title: Rahayksikkö

text: Vanhin tunnettu Suomessa käytetty rahayksikkö on kuusinainen, jonka arvo vastasi kuutta penninkiä.


query: Missä sijaitsee vihreiden barettien päämaja?

title: Green Berets

text: 1. taisteluosasto: Päämaja Joint Base Lewis-McChord, Washingtonissa. Toimialue Tyynen valtameren alue. 3. taisteluosasto: Päämaja Fort Bragg, Pohjois-Carolinassa. Toimialue Saharan eteläpuolinen Afrikka lukuun ottamatta eteläistä Afrikan sarvea. 5. taisteluosasto: Päämaja Fort Campbell, Kentuckyssa. Toimialuet Lähi-Itä, Persianlahti, Keski-Aasia ja Afrikan sarvi. 7. taisteluosasto: Päämaja Eglin Air Force Base, Floridassa. Toimialueet Etelä-Amerikka, Keski-Amerikka ja Länsi-Intia. 10. taisteluosasto: Päämaja Fort Carson, Coloradossa. Toimialueet Eurooppa, Turkki, Israel, Libanon ja Pohjois-Afrikka. 19. taisteluosasto: kansalliskaartin taisteluosasto. Päämaja Draper, Utahissa, minkä lisäksi useita pienempiä toimipaikkoja ympäri Yhdysvaltoja. Toimialueet Lounais-Aasia (yhdessä 5. taisteluosaston kanssa), Kaakkois-Aasia (yhdessä 1. taisteluosaston kanssa) ja Eurooppa (yhdessä 10. taisteluosaston kanssa). 20. taisteluosasto: kansalliskaartin taisteluosasto. Päämaja Birmingham, Alabamassa, minkä lisäksi useita pienempiä toimipaikkoja ympäri Yhdysvaltoja. Toimialueet Etelä-Amerikka, Meksikonlahti, Karibianmeren alue sekä Kaakkois-Atlanti (yhdessä 7. taisteluosaston kanssa).

title: Päämaja

text: Päämajalla () tarkoitetaan tässä artikkelissa Suomen sisällissodan, talvisodan, jatkosodan ja Lapin sodan aikaista ylimmän sodanjohdon toimintaympäristöä, "ylipäällikön esikuntaa". Päämaja tarkoittaa paikkaa ja tilaa, jossa ylin sodanjohto pääasiallisesti sijaitsee. Tilapäinen alijohtopaikka, jossa johto ei sijaitse vakinaisesti, on komentopaikka, joita voi olla useita.

title: Laskuvarjojääkäri

text: Laskuvarjojääkäreitä kutsutaan toisinaan lempinimellä ”punaiset paholaiset”, koska useissa maissa heidän tunnuksenaan on punainen baretti. Suomessa sen käyttöoikeuden saa ensimmäisen laskuvarjohypyn jälkeen ja on palveluksen suorittaneille suuri ylpeyden aihe. Baretin väri kuitenkin vaihtelee eri maissa. Esimerkiksi Ranskan muukalaislegioonassa laskuvarjojääkärit käyttävät vihreää barettia, brittiläisten erikoisjoukkoyksikkö SAS vaalean kellanruskeaa, venäläinen VDV vaaleansinistä barettia ja joissain maissa taas punainen baretti on sotilaspoliisien päähine.

title: Happy Tree Friends

text: Flippy on barettiin, armeijan vihreisiin ja tunnuslevyyn pukeutunut vihreä karhu. Flippy on sarjan yksi kilteimmistä hahmoista, ja suosituin fanien keskuudessa. Flippy on Vietnamin sodan veteraani ja Flakyn kanssa allerginen pähkinöille ja Mimelle. Flippy asuu väestönsuojassa, joka sijaitsee Lumpyn naapurissa. Disco Bearin tavoin Flippy on hyvin rikas, mikä käy ilmi jaksossa, "Easy for You to Sleigh". Flipyn suosituksi tekee tämän posttraumaattinen stressihäiriö eli takaumat, jotka sota aiheutti hänelle. Aina kun hän kuulee, tuntee, näkee tai haistaa jotain sodasta muistuttavaa (esimerkiksi aseen laukauksilta kuulostavia ääniä), hän "tulee hulluksi". Silloin hänen äänensä muuttuu korkeasta matalaksi, talttahampaat torahampaiksi ja silmiin syttyy mielipuolinen katse. Flippy tappaa kaikki lähellään olevat uskoen, että on yhä sodassa. Hän rauhoittuu vasta tapettuaan kaikki, tai kuullessaan jonkin voimakkaan äänen. Hän voitti toisen persoonansa jaksossa, "Autopsy Turvy / Double Whammy Part 2," mutta kuoli samaisessa jaksossa. Hän on tappanut Splendidiä lukuun ottamatta jokaisen hahmon ainakin kerran. Sarjassa Ka-Pow! Flippyn toisen persoonan nimeksi mainitaan FliqPy. Flippy on kuollut 5 kertaa ja tämän alter ego 4 kertaa.

title: Malin sotilasvallankaappaus 2012

text: Myöhemmin päivällä selvisi, että presidentti oli saanut turvapaikan hallitukselle uskollisten joukkojen tukikohdasta. Britannian yleisradioyhtiö BBC kertoi, että Malin armeijan eliittijoukot, laskuvarjorykmentti "Punaiset baretit", olivat edelleen uskollisia presidentti Tourélle.. Hallitusta tukevat tahot vahvistivat, että Touré oli "turvassa ja johdossa" eräässä sotilastukikohdassa Punaisten barettien suojeluksessa jossain päin Bamakoa. Touré oli itse ennen politiikkaan lähtöä palvellut punaisissa bareteissa.

title: Baretti

text: Baretin ensimmäisiä edeltäjiä käytettiin 1500-luvulla, jolloin se oli litteä, pyöreä tai kulmikas päähine. Siviilikäytössä baretteja näkee nykyään erityisesti espanjalaisilla baskitalonpojilla. Ensimmäiset sotilasbaretit otettiin käyttöön 1880-luvun lopulla ranskalaisia alppijääkäreitä perustettaessa. Sittemmin merkittävä osa länsimaisista armeijoista on ottanut baretin käyttöön; baretti kuuluu Suomessa varusmiesten loma-asuihin.

title: Baretti

text: Suomalainen baretti on sileä ja sopivan levyinen. Tämä saavutetaan oikealla kokovalinnalla sekä baretin hoidolla. Baretit valmistetaan useimmiten huovasta, eikä materiaalin muokkaaminen poikkea juuri normaalista huovutuksesta. Baretti kastellaan läpikotaisin, joskus käymällä suihkussa ja saunassa baretti päässä, muotoillaan märkänä päähän sopivaksi ja rullataan siististi. Muutaman rullauksen jälkeen baretti kuivataan ennen käyttöönottoa. Tämä tulee toistaa noin kerran kuukaudessa, jotta baretti säilyttäisi muotonsa. Toinen tapa on nopeasti uittaa barettia kiehuvassa vedessä siten, että baretin huopaosa kastuu täysin. Nahkaremmin kastumista on vältettävä kovettumisen välttämiseksi. Barettia ei myöskään tarvitse pitää kiehuvassa vedessä kun noin 20 sekuntia. Kiehauttaminen saa baretin huovan hieman vetäytymään ja kutistumaan, samalla se myös omaksuu paremmin uuden muodon kuivuessaan. Seuraavaksi baretin sisälle sen vasempaan reunaan laitetaan talouspaperista tehty pötkö, jonka jälkeen baretti rullataan "banaaniksi" rullaamalla vasen puoli oikean puolen sisään. Rullaamisen täytyy olla tiukkaa. Rullaamisen jälkeen baretti väännetään banaanin muotoiseksi, ja se jätetään kuivumaan lämpöpatterin päälle. Baretti ei saa patterin päällä kuivana ollessaan lämmetä kuumaksi, muutoin nahkaremmi kovettuu ja alkaa halkeilla.

title: Commandos: Strike Force

text: Muutamassa tehtävässä käydään myös avointa taistelua natseja vastaan yhdessä omien joukkojen ja vastarintamiesten kanssa. Tällöin käytössä ovat yleensä Vihreä baretti konepistooleineen ja Tarkka-ampuja tarkkuuskivääreineen. Kommandoja voi vaihtaa taistelun tuoksinassa vapaasti, esimerkiksi Vihreällä baretilla voi eliminoida hyökkäävät viholliset ja Tarkka-ampujalla uhkaavampia kohteita, kuten upseereita ja puolitelavaunujen konekivääriampujia. Pelimekaniikka poikkeaa hieman hiiviskelytehtävistä, esimerkiksi osumapisteiden loppuessa kommando ei kuole, vaan ainoastaan haavoittuu ja jäljelle jäänyt kommando tai mahdollisesti joku liittolainen voi parantaa hänet.

title: Baretti

text: Baretti on nykyistä baskeria muistuttava, mutta leveämpi ja pussimaisempi lakki.

title: Green Berets

text: 7) Special Forces Qualification Course Phase 5 (Robin Sage) on 4 viikon harjoitus, jonka aikana kokelaat jaetaan 12 hengen A-ryhmiin erikoistumisensa mukaisiin tehtäviin. Kokelaiden muodostamat A-ryhmät osallistuvat roolipeliin nimeltä "Robin Sage", jossa A-ryhmät suorittavat laskuvarjohypyn toiminta-alueelle, hakeutuvat yhteyteen paikallisten vastarintataistelijoiden kanssa, kouluttavat vastarintataistelijoista tehokkaan sissijoukon ja suorittavat annetut tehtävät yhdessä näiden kanssa. Harjoitus toteutetaan Pohjois-Caroliinassa noin 130 000 neliökilometrin alueella, joka tässä roolipelissä tunnetaan nimellä "Pineland". Siihen osallistuu noin 100 Vihreiden barettien kokelasta, 200 sissiä (Guerillas eli Gs), 100 vastasissiä (Opposition Force eli OPFOR), 50 kouluttajaa sekä 40 hengen huolto-osasto. Sissejä ja vastasissejä roolipelissä esittävät mm. Vihreiden barettien reserviläiset, ROTC-kadetit sekä muista joukko-osastoista värvätyt vapaaehtoiset. Kukin Vihreiden barettien kokelaiden muodostama A-ryhmä saa oman vastuualueen ja oman sissijoukon. Kokelaat joutuvat soveltamaan tässä harjoituksessa kaikkia aiemmilla kursseilla oppimiaan taitoja, mukaan lukien kielitaito. Kouluttajat tarkkailevat kokelaiden toimintaa ja voivat yhä vielä tässäkin vaiheessa hylätä kokelaat, joiden suoritus ei yllä vaaditulle tasolle.

title: Euroopan vihreät nuoret

text: Euroopan vihreät nuoret (, FYEG) on Euroopan laajuinen vihreiden nuorisojärjestöjen kattojärjestö, joka on perustettu vuonna 1988. Siihen kuuluu yhteensä 38 jäsenjärjestöä joka puolelta Eurooppaa. Jäsenjärjestöinä on niin kansallisten puolueiden nuorisojärjestöjä kuin myös muita ympäristöjärjestöjä. Suomesta jäsenenä on Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liitto. Järjestön päämaja on Brysselissä, Euroopan parlamentin tiloissa.

title: Baretti

text: Ensimmäiset suomalaiset baretit jaettiin 1960-luvulla Laskuvarjojääkärikoulun henkilökunnalle ja varusmiehille. 1970-luvulla ne otettiin käyttöön Rannikkojääkärikoulussa ja Panssariprikaatissa vuonna 1983, jotka nauttivat tuolloin eliittiyksikköjen statuksesta. Barettien värit valittiin länsimaisen perinteen mukaisiksi: laskuvarjojääkäreille viininpunainen, rannikkojääkäreille vihreä ja panssarimiehille musta. Erityisesti rannikkojääkäreiden baretti seurasi läheisesti ruotsalaista ja anglosaksista esikuvaa.

title: Baretti

text: Baretti otettiin käyttöön 1990-luvun jälkipuolella kaikissa joukoissa Saksan esimerkkiä seuraten. Alkuvaiheessa suunniteltiin saksalaistyyppisiä aselajikohtaisia baretteja vastaavine barettimerkkeineen, mutta ajatuksesta luovuttiin osin kustannussyistä, osin estetiikan takia. Jos aselajivärejä olisi seurattu, Urheilukoulu olisi nimittäin saanut keltaisen ja Suojelukoulu oranssin baretin. Suurimmassa osassa maavoimien joukko-osastoja otettiin käyttöön yhtenäinen oliivinvihreä baretti vaatimattomine hopeisine barettimerkkeineen. Alkuperäisessä suunnitelmassa baretti oli suunniteltu vain maavoimien alokkaiden käyttöön.

title: Michael Yon

text: Michael Yon (s. 1964) on yhdysvaltalainen kirjailija, freelancer-toimittaja ja bloginpitäjä. Hän palveli Vihreissä bareteissa 1980-luvun alussa ja siirtyi toimittajaksi 1990-luvun puolivälissä. The New York Timesin mukaan hän on toiminut Irakissa taistelevien yksiköiden mukana kauemmin kuin kukaan muu journalisti. Hänen kolumnejaan on ilmestynyt New York Postissa.

title: Green Berets

text: Green Berets (, virallisesti United States Army Special Forces) on Yhdysvaltain maavoimien erikoisjoukko. Vihreiden barettien päätehtäviä ovat ulkomaisen joukkojen koulutus (FID, Foreign Internal Defense), Terrorismin vastainen taistelu (CT, Counterterrorism), epätavanomainen sodankäynti (UW, Unconventional Warfare), erikoistiedustelu (SR, Special Reconnaissance) ja iskuosastotoiminta (DA, Direct Action).[1]

title: Baretti

text: Laskuvarjojääkärien baretin väri on kansainvälisesti ”viininpunainen”, monissa maissa oikeastaan punaruskea (). Punaisen baretin otti ensimmäisenä käyttöön vuonna 1942 Brittiläisen 1. laskuvarjodivisioonan komentaja kenraalimajuri Frederick Browning.

title: Green Berets

text: 3) Special Forces Qualification Course Phase 1 (SFQC Phase 1) on 7 viikon kurssi, jossa tutustutaan Vihreiden barettien toimintaan. Kurssi käsittää seuraavat osa-alueet: johdatus epätavanomaiseen sodankäyntiin, johdatus erikoisjoukkoihin, maahanlaskuoperaatio, erikoisjoukkojen tehtävien suunnittelu sekä operaatioalueen analysointi.

title: Baretti

text: Suomalaisessa sotilaskäytössä baretti on sileä ja laskeutuu juuri oikean korvan päälle. Baretin laita on juuri korvalehden yläpuolella eikä tule korvan päälle. Baretti asetetaan päähän siten, että sekä vasemman korvanlehden että kulmakarvan päälle jää kahden sormen kokoinen väli. Baretin tulee olla pari kokoa normaalia hattua pienempi, jotta vaatimukset täyttyvät. Baretin kurenauhan kireyttä säädetään naruilla; nämä tulee solmia ja piilottaa baretin alle pois näkyvistä - pois lukien kansainvälisissä edustustehtävissä toimivien varusmiessoittokuntalaisten barettien nauhat, jotka roikkuvat näkyvillä. Kokardin tulee olla suoraan vasemman silmän yläpuolella.

title: Laskuvarjohyppy

text: Toisen maailmansodan jälkeen etenkin Yhdysvaltain maavoimien keskuudessa uskottiin laskuvarjojoukkojen määräänsä suurempaan vaikutukseen. Vihreät baretit -yksikkö luotiin Baijerissa, tästä johtui baretin värikin; baretit lainattiin Britannian merijalkaväeltä. Koulutusta antoivat saksalaiset laskuvarjojääkärit, sittemmin suomalaiset kaukopartiomiehet. Usko laskuvarjojoukkojen jalkaväkeä paljon suurempaan tehoon näkyi esimerkiksi Vietnamin konfliktissa ja viimeksi Afganistanin valloittamisessa vuonna 2003.

title: Green Berets

text: Yhdysvaltain maavoimien 10th Special Forces Group perustettiin vuonna 1952.[2] Presidentti Kennedy hyväksyi vihreän baretin Yhdysvaltain maavoimien erikoisjoukkojen viralliseksi tunnukseksi vuonna 1961.[3] Alun perin Vihreiden barettien tärkein toiminta-alue oli kylmän sodan Eurooppa, jossa niiden tehtävänä oli Neuvostoliiton hyökkäyksen sattuessa soluttautua Varsovan liiton maiden selustaan organisoimaan sissiliikkeitä. Vuodesta 1957 lähtien, Neuvostoliiton hajoamiseen asti, Vihreiden barettien päätehtäväksi muodostui Yhdysvaltain tukemien kehitysmaiden, kuten Etelä-Vietnamin, joukkojen kouluttaminen ja vastavallankumouksellinen sodankäynti.[4] Vihreät baretit ovat 1950-luvulta lähtien osallistuneet kaikkiin keskeisiin aseellisiin konflikteihin joissa Yhdysvallat on ollut mukana, kuten Vietnamin, Persianlahden, Irakin ja Afganistanin sotiin.

title: Operaatio Vihreä

text: Seelöwen ollessa menestyksekäs, oletettiin "Vihreän" täytäntööpanon olevan seuraava askel, siltä osin kun suunnitelmat pysyisivät ennallaan sotatilanteessa. "Vihreä" ei sisältänyt mitään suunnitelmia Irlannin hallituksen syrjäyttämisestä tai toisinajattelijoiden likvidoinnista. Pääkaupunki Dublin mainittiin yhtenä kuudesta Seelöwen onnistumisen jälkeen perustettavasta saksalaisesta hallinnollisesta päämajasta.

title: Samuel Doe

text: Doe, joka kuului krahn-heimoon, sai koulutuksensa Yhdysvaltain armeijan erikoisjoukossa, vihreissä bareteissa.

title: Green Berets

text: 6) Special Forces Qualification Course Phase 4 (SFQC Phase 4) on 14-50 viikon erikoistumiskurssi (MOS eli Military Occupational Specialty). Sen aikana kokelaista upseerit saavat Vihreiden barettien A-ryhmän johtajan koulutuksen (18A - Special Forces Detachment Officer) ja aliupseerit joko asekersantin (18B - Weapons Sergeant), pioneerikersantin (18C - Engineer Sergeant), lääkintäkersantin (18D - Medical Sergeant) tai viestikersantin (18E - Communications Sergeant) erikoiskoulutuksen. Lääkintäkersanttien MOS-koulutus kestää 50 viikkoa, muiden 14-24 viikkoa.

title: Rautamies

text: Wong-Chu epäili miesten sunnittelevan jotain ja yritti estää Starkia nappaamasta haarniskaa itselleen. Seurannessa hämmingissä Yinsen ammuttiin ja Stark kosti hänen puolestaan. Tämän jälkeen Stark pyrki takasin amerikkalaisten joukkojen puolelle, mutta törmäsi matkalla vihreiden barettien helikopterilentäjä James Rhodesiin, jonka helikopteri oli ammuttu viidakkoon. Lukuisten vaiheiden jälkeen Starkin ja Rhodesin onnistui päästä omiensa puolelle.

title: Aito Keravuori

text: Keravuori siirtyi vuonna 1954 armeijan erikoisjoukkojen, niin sanottujen vihreiden barettien riveihin. Hän palveli 1957–1968 kouluttajana Bad Tölzissä Länsi-Saksassa, Laosissa ja Vietnamissa. Keravuori auttoi muun muassa Lauri Törniä pääsemään erikoisjoukkojen palvelukseen. Keravuori jäi eläkkeelle armeijasta 1968 everstin arvoisena. Suomessa Keravuori kävi ensimmäisen kerran pakonsa jälkeen vasta 1960.

title: Green Berets

text: Vihreiden barettien komppaniassa on kuusi A-ryhmää sekä 11-13 sotilaan muodostama komentoryhmä, jota kutsutaan B-ryhmäksi (Operational Detachment Bravo eli B-Team). Pataljoonassa on kolme operatiivista komppaniaa sekä 20-30 sotilaan muodostama komentojoukkue, jota kutsutaan C-ryhmäksi (Operational Detachment Charlie eli C-Team).

title: Baretti

text: Puolustushaarojen (maavoimat, merivoimat, ilmavoimat) baretit jaetaan lähes kaikille asehaaran palvelukseen astuville varusmiehille. Sen sijaan erikoisyksiköiden baretit jaetaan vasta erityisten suoritusten jälkeen:Baretti kantamiseen liittyy sotilaskulttuurissa monia perinteitä ja tapoja. Maailmalla baretti yhdistetään erityisesti erikoisjoukkoihin, ja jokaisella joukolla on omat perinteensä baretin kantamisen suhteen.

title: Charlien enkelit (elokuva)

text:
Elokuvan aikana paljastuu, että asiakas onkin vihollinen, joka aikoo enkeleitä hyväkseen käyttäen hankkia yhteyden kilpailijan järjestelmään. Lisäksi käy ilmi, että hänen isänsä oli Vihreä baretti, joka palveli Charlie Townsendin kanssa. Hän syyttää isänsä kuolemasta Charlieta ja aikoo käyttää omaa ja kilpailijansa teknologiaa jäljittääkseen Charlien salaisen sijainnin tappaakseen hänet. Luonnollisesti enkelit aikovat estää tämän suunnitelman.
Elokuvan Yhdysvaltain tuotto ylitti 125 miljoonaa dollaria, ja maailmanlaajuisesti elokuva on tuottanut yli 260 miljoonaa dollaria.

title: Green Berets

text: Vihreiden barettien kokelaat ovat kolminkertaisia vapaaehtoisia ("triple volunteers"), koska he ovat hakeutuneet vapaaehtoisena armeijaan, laskuvarjohyppykurssille ja erikoisjoukkoihin. Kolmen viikon laskuvarjohyppykurssin (Airborne School) suorittaminen on erikoisjoukkojen valintaprosessiin osallistumisen ennakkoehto, ja monet kokelaista ovat ennen Vihreisiin baretteihin pyrkimistään käyneet myös Ranger-kurssin (Ranger School). Valintaprosessi koostuu seuraavista jaksoista, joista jokainen täytyy suorittaa hyväksytysti ennen pääsyä seuraavalle jaksolle. Kokelas voidaan hylätä valintaprosessin missä tahansa vaiheessa.

title: Baretti

text: Oikeasta käyttötavasta on monia näkemyksiä, joista yllä mainittua pidetään oikeana niiden henkilöiden keskuudessa, jotka pitävät baretin käyttöä tärkeänä ja tarkkana asiana. Varsinaista ”oikeaa” tapaa ei kuitenkaan luultavimmin ole, eikä baretin käyttötyyliä valvota räikeimpiä tapauksia lukuun ottamatta erityisen tarkasti.

title: Nintendo

text: Nintendo Company, Limited:n (NCL) päämaja sijaitsee perustamiskaupungissaan Kiotossa, Japanissa.[71] Nintendo of American (NOA, Amerikan Nintendo) päämaja sijaitsee Redmondissa, Washingtonissa.[72] Sen jakelukeskukset sijaitsevat Atlantassa, Georgiassa, ja North Bendissa. Nintendo of Canada, Limited:n (NOCL, Kanadan Nintendo) päämaja sijaitsee Richmondissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, ja sen jakelukeskus sijaitsee Torontossa, Ontariossa. Nintendo of Australian (Australian Nintendo) päämaja sijaitsee Melbournessa, Victoriassa.[73] Nintendo of Europen (Euroopan Nintendo) päämaja sijaitsee Großostheimissa, Saksassa.[72] Lisäksi Nintendolla on Euroopassa jaostot Nintendo France ja Nintendo Benelux.[74] Suomen Nintendon toimijana toimii Bergsala.[75] iQue, Ltd.:n päämaja sijaitsee Kiinassa, ja se markkinoi Nintendon tuotteita iQue-brändin nimellä Kiinan markkinoilla.[44] Heinäkuussa 2006 Nintendo perusti Etelä-Korean pääkaupunkiin Souliin alajaoston nimeltä Nintendo of Korea.[76]


query: Missä Markian Popov syntyi?

title: Markian Popov

text: Markian Mihailovitš Popov () (15. marraskuuta 1902 Ust-Medveditskajan kylä, nykyinen Volgogradin alueen Serafimovitšin kaupunki – 22. huhtikuuta 1969 Moskova, Neuvostoliitto)[1] oli Neuvostoliiton puna-armeijan kenraali ja Neuvostoliiton sankari.

title: Aleksandr Popov (fyysikko)

text:
Popov esitteli 7. toukokuuta 1895 Venäjän fysiikan ja kemian seuran kokouksessa laitteen, jossa ukkosenjohdattimen ja maajohdon välille kytketty kohereeri aiheutti soittokellon kilahduksen salaman iskiessä lähistöllä. Myöhemmin samana vuonna Popov keksi käyttää laitetta lennättimen vastaanottimena ja alkoi kehittää kipinälähetintä, tietämättä Marconin samankaltaisista kokeista Britanniassa. Kansainvälinen tekniikan alan järjestö IEEE katsoo, että Aleksandr Popov osoitti ensimmäisenä radiotekniikan olemassaolon ja hyödyllisyyden, vaikkakin ensimmäinen radiopatentti on Guglielmo Marconin vuoden 1896 patentti. 1896 Popov demonstroi rakentamaansa lähetintä Pietarin yliopiston fysiikan laitoksella, jossa hän pystyi lähettämään sanoman 250 metrin päähän, yliopiston rakennuksesta toiseen. Sanomana toimi Morsen aakkosilla kirjoitettu teksti ”Heinrich Hertz”, jonka laitoksen puheenjohtaja kirjoitti kohereerin naksahduksia tulkiten liitutaululle. Vastaanottimena toimi sama kohereeriin perustuva laite, jolla hän oli vuotta aikaisemmin tutkinut salamaniskuja. Samana vuonna Popov luki Marconin vastaavanlaisista kokeista ja innostus oman kipinälähettimen kehittämiseen kasvoi hetkellisesti. Lähetysetäisyys piteni ja Popov teki yhteistyötä Venäjän laivaston kanssa, asentaen lähettimiä ja vastaanottimia koemielessä laivoihin.
Marraskuussa 1899 panssarilaiva General-admiral Apraksin ajoi karille Suursaaren lähistöllä, ja Amiraliteetti palkkasi langattomalla lennättimellä kokeita tehneen Popovin, joka muodosti tammikuussa 1900 Suursaaren ja Kymin Kuutsalon välille yhden maailman varhaisimmista radioyhteyksistä pelastustöitä varten. Radioasemaa käytettiin ensimmäisen kerran tositoimissa 5. helmikuuta 1900, jolloin Suursaaren luona ollut jäänmurtaja Jermak sai aseman välittämän viestin ryhtyä pelastamaan Lavansaaren lähellä jäälautalle jääneitä suomalaisia kalastajia. Kalastajat saatiin turvaan. Heidän lukumääränsä vaihtelee eri lähteissä 25:stä 50:een. Keväällä Kuutsalon asema siirrettiin Kotkansaarelle. Vuonna 1901 Popovin laitteella saattoi muodostaa yhteyden 150 kilometrin päähän.

title: Markian Popov

text: Hyökkäys oli kuitenkin menestys, ja Pauluksen 6. armeija jäi saartoon. Semjon Timošenkon Stalingradin jälkeisen hyökkäysoperaatio Tähden kärkenä toimineet Popovin neljä panssariarmeijakuntaa valtasivat Harkovan 2. helmikuuta. Lisäksi ne puhkaisivat saksalaisten linjat, ylittävät Donetsin ja painostivat saksalaisten selustaa.[9] Erich von Manstein käynnisti kuitenkin voimakkaan vastahyökkäyksen, ja Harkovan taistelun jälkeen saksalaiset onnistuivat ajamaan puna-armeijan kaupungista ja tuhoamaan osan Popovin taisteluosastosta.[10] Vastahyökkäys onnistui von Mackensenin 1. panssariarmeijan ja von Richthofenin 4. ilma-armeijan yhteisoperaationa. Popov menetti tässä taistelussa kolme jalkaväkidivisioonaa ja yhden panssariarmeijakunnistaan, yhteensä 615 panssarivaunua.[11] Tämän jälkeen Popov siirtyi puna-armeijan ylimmän johdon alaisen reservinyhtymän komentajaksi Kurskin alueelle. Yhtymä nimettiin aluksi reservirintamaksi ja uudelleen Aron sotilaspiiriksi.[1] Sotilaspiiri nimettiin Arorintamaksi Kurskin taistelun alettua 9. heinäkuuta, jolloin sen komentajaksi tuli Ivan Konev. [12]

title: Markian Popov

text: Popov ei välttämättä ollut niin uskalias tai arvostettu kuin Time kirjoitti 1943. Häntä arvosteltiin myös liiasta varovaisuudesta. Kun hänen joukkonsa epäonnistuivat Riian valtaamisessa 1944, hänet korvattiin Andrei Jerjomenkolla, alennettiin ja siirrettiin takaisin Leningradin rintaman esikuntapäälliköksi. Hänet ylennettiin jälleen täyteen kenraalin arvoon vasta Stalinin kuoltua 1953.[1][6] Vaikka Popov oli pätevä komentaja, Stalin ei luottanut häneen koskaan.[10]

title: Markian Popov

text: Voitto Harkovassa mahdollisti Kurskissa 4. heinäkuuta 1943 alkaneen Saksan hyökkäyksen, jota johti sotamarsalkka Günther von Kluge. Popov oli nimitetty Brjanskin rintaman komentajaksi 6. kesäkuuta, ja hän odotti reservissä Saksan suurhyökkäyksen tyrehtymistä Konstantin Rokossovskin ja Nikolai Vatutinin puolustuslinjoihin. Ankarissa puolustustaistelussa puna-armeijan panssarintorjuntatykistö tuhosi 40 prosenttia Saksan panssareista, mukaan lukien hyökkäykseen osallistuneet uudet Tiger-tankit. Viimein 12. heinäkuuta Popov liitti reservinsä mukaan taisteluun ja käynnisti vastahyökkäyksen Kurskin pohjoispuolelta kohti Orelia. Isku saksalaisia vastaan onnistui, ja hyökkäys laajeni kattamaan noin tuhannen kilometrin levyisen kaistan rintamasta. Alueen puolustaminen kävi saksalaisille mahdottomaksi, ja Popov valtasi Orelin 5. elokuuta. Popov jatkoi kohti Brjanskia, jonka hänen joukkonsa saavuttivat 20. syyskuuta ja josta he jatkoivat edelleen painostamaan Saksan Valko-Venäjällä olevaa rintamaa.[13]

title: Markian Popov

text: Luokka:Neuvostoliittolaiset kenraalit Luokka:Neuvostoliiton sankarit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet

title: Galina Širšina

text: Ennen valintaansa kaupunginjohtajaksi (2013) Širšina työskenteli johtajana Gubernia-nimisessä kustannustalossa, joka on yksi liikemies-poliitikko Vasili Popovin yrityksistä. Popov on ollut pitkäaikainen Karjalan parlamentin jäsen. Hän oli Širšinan merkittävimpiä tukijoita pormestarivaaleissa. Popov siirtyi Suomeen jossa sai turvapaikan helmikuussa 2017.

title: Baltian rintama

text: Baltian rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 10. lokakuuta 1943 Brjanskin rintamasta. 20. lokakuuta 1943 se uudelleennimettiin 2. Baltian rintamaksi. Rintaman komentajana toimi armeijankenraali Markian Popov.

title: Vasili Popov

text: Vasili Popov on venäläinen liikemies ja oppositiojohtaja. Hän on omistanut Venäjällä muun muassa kustannusyhtiö Gubernian. Popov oli Venäjällä pitkäaikainen Karjalan parlamentin jäsen. Hän oli Galina Širšinan merkittävimpiä tukijoita pormestarivaaleissa.

title: Markian Popov

text: Sodan päätyttyä loppukeväästä 1945 hän johti Lvivin sotilaspiiriä vuoteen 1946, jolloin hänet siirrettiin Taurian sotilaspiirin (Krimin alue) komentajaksi. Tehtävässä hän pysyi vuoteen 1954 saakka. Vuosina 1955–1956 hän toimi maavoimien taistelukoulutuksen kehittämislaitoksen päällikkönä ja 1956–1962 maavoimien apulaiskomentajana sekä maavoimien esikuntapäällikkönä. Vuonna 1962 hänestä tuli puolustusministeriön sotilastarkastaja-neuvonantaja.[6] Hän pysyi tehtävässä kuolemaansa saakka. Hän kuoli tapaturmaisesti kotinsa palossa Moskovassa huhtikuussa 1969. Hänen hautansa sijaitsee Novodevitšin hautausmaalla Moskovassa.[1][3]

title: Markian Popov

text: Popov aloitti sotilasuransa nuorena Venäjän sisällissodassa. Sodan jälkeen hän opiskeli Neuvostoliiton sotilaskouluissa ja eteni urallaan verrattain nopeasti. Hän oli kenraaliluutnantti ja Leningradin sotilaspiirin komentaja, kun Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon kesällä 1941. Popov osallistui useiden ratkaisevien taisteluiden johtoon toisen maailmansodan aikana. Hänet ylennettiin puna-armeijan toiseksi korkeimpaan armeijakenraalin sotilasarvoon 1943. Hän ei kuitenkaan nauttinut Stalinin luottamuksesta, minkä vuoksi hänen uransa oli epätasainen hänen pätevyydestään huolimatta. Hänet alennettiin sodan lopulla epäonnistuneen Riian valtausyrityksen jälkeen. Häntä väheksyttiin sodanjälkeisessä neuvostoliittolaisessa historiankirjoituksessa. Hänen maineensa ja arvonsa palautettiin vasta Stalinin kuoltua ja Nikita Hruštšovin noustua valtaan. Hruštšov ja Popov olivat tehneet yhteistyötä Stalingradin taistelun aikana, ja hänen uransa lähti uuteen nousuun 1954. Popov kuoli tapaturmaisesti Moskovassa 1969.

title: Aleksandr Popov (fyysikko)

text: Popov nimitettiin Pietarin yliopiston sähkötekniikan professoriksi 1901 ja myöhemmin koko laitoksen johtajaksi. Popov kuoli joulukuun viimeisenä päivänä 1905 aivoveritulppaan. Ennen kuolemaansa hän oli sairastunut vaikeasti ja oli ilmeisen huolissaan tulevan vallankumouksen opiskelijaliikehdinnästä.

title: Markian Popov

text: Suuri isänmaallinen sota alkoi 22. heinäkuuta 1941, kun Adolf Hitlerin johtama Saksa avasi itärintaman hyökkäämällä Neuvostoliittoon. Leningradista 250 kilometrin päässä oleva Pihkova joutui saksalaisten haltuun jo 9. elokuuta. Popov kiiruhti rakentamaan Laukaanjoen varrelle uuden puolustuslinjan, jonka linnoitustyöhön Leningradin poliittinen komentaja Andrei Ždanov lähetti 30000 siviilityöntekijää. Ždanov myös vetosi alueen asukkaisiin, jotta nämä liittyisivät puolustusjoukkoihin. Ilmoittautuneesta 100000 vapaaehtoisen joukosta pystyttiin muodostamaan kahdeksan uutta kansalliskaartin divisioonaa. Laukaanjoen linjan ja kansalliskaartin avulla Popov pystyi pysäyttämään Saksan Pohjoisen armeijaryhmän etenemisen kuukauden ajaksi. Kun saksalaiset viimein mursivat linjan, Popov ja Ždanov olivat ehtineet rakennuttaa useita tiheitä puolustuslinjoja Leningradin ympärille sekä järjestää myös Laatokan kautta tapahtuvan huollon, kun kaupunki joutui saarretuksi.[7] Syyskuussa Kliment Vorošilov nimitettin Popovin tilalle Leningradin sotilaspiirin komentajaksi. Popov siirrettiin pohjoisen rintaman ja Leningradin rintaman komentajaksi sekä Leningradin sotilaspiirin esikuntapäälliköksi.[7]

title: Markian Popov

text: Markian Popov syntyi maanviljelijän perheeseen 15. marraskuuta 1902. Hän kävi kansakoulun, jonka jälkeen hän pääsi keisarillisen Venäjän kadettikouluun 1916.[2] 18-vuotiaana hän liittyi puna-armeijaan lokakuun vallankumouksen jälkeen alkaneen Venäjän sisällissodan ollessa vielä käynnissä.[3] Nuoresta iästään huolimatta hän ehti toimia muun muassa divisioonansa esikuntapäällikkönä.[2] Hän liittyi kommunistiseen puolueeseen 1921. Sodan jälkeen hän kävi Pihkovan jalkaväen johtamistaidon kurssin, josta valmistui 1923. Vystrelin jalkaväen koulutuskeskuksen upseerikursseilta hän valmistui 1925. Näihin aikoihin Popov johti 11. kivääridivisioonan rykmenttitason koulua Leningradissa ja siirtyi sittemmin palvelemaan Venäjän kaukoitään. Hän toimi välillä myös Moskovan sotilaspiirin sotakoulutuksen tarkastajana.[4]

title: Vapaauinti

text: Venäjän Aleksandr Popov oli 1990-luvun menestyksekkäin vapaauimari, joka menestyi arvokisoissa ja maailmanennätystilastoissa viidenkymmenen ja sadan metrin vapaauinneissa. Popov tunnettiin poikkeuksellisen hitaasta käsivetorytmistään. Vetorytmin hitautta voidaan pitää merkkinä käsivedon tehokkuudesta, ja Popovia pidettiinkin nimenomaan teknisesti ylivoimaisena uimarina.

title: Vladimir Kirpitšnikov

text:
Suomalaiset joukot lähestyivät puolustuksesta huolimatta Viipuria lännestä ja pohjoisesta. Rintaman komentaja Markian Popov kritisoi 25. elokuuta Kirpitšnikovin toimintaa ja uhkaili häntä ja komissaaria kenttäoikeudella. Neuvostoliiton Luoteisen Suunnan ylipäällikön Kliment Vorošilovin tahdon mukaisesti Viipuri haluttiin pitää viimeiseen saakka. Tämä aiheutti koko talvi- ja jatkosodan suurimman motin Porlammen alueelle. Neuvostoliittolaiset onnistuivat evakoimaan vain osan miehistä Koivistoon ja edelleen Leningradiin. Raskas kalusto jäi kokonaan suomalaisille. Sotavankeja oli noin 9 000. Kirpitšnikov sai lievän ruhjevamman ja joutui suomalaisten sotavangiksi
1. syyskuuta. Hän oli ainoa kenraalin arvoinen vanki talvi- ja jatkosotien aikana.

title: Aleksandr Popov (fyysikko)

text: Popov kehitti laitetta tutkijan näkökulmasta ja ensiesitykset tapahtuivat toisten tutkijoiden läsnä ollessa. Historiantutkimus pitää kuitenkin selvänä, että vaikka Popov ja Marconi kehittivät lähetintä toisistaan tietämättä, Marconi onnistui käyttämään laitetta hyödylliseen viestintään ennen Popovia.

title: Markian Popov

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Spencer Tucker, Priscilla Mary Roberts| title = Encyclopedia of World War II| publisher = ABC-CLIO| year = 2004| id = ISBN 1576079996| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}} Citation error, replace with{{cite book| author = Martin McCauley| title = Who's who in Russia since 1900| publisher = Routledge| year = 1997| id = ISBN 0415138981| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}} Citation error, replace with{{cite book| author = Zabecki, David| title = World War II in Europe: An Encyclopedia| publisher = Routledge| year = 2015| id = ISBN 113581242X}}

title: Brjanskin rintama

text: Kurskin taistelun aikaan vuonna 1943 rintama luotiin uudelleen 3., 61. ja 64. armeijasta ja 63. panssariarmeijasta. Se vapautti Brjanskin kaupungin kenraalieversti Markian Popovin komennossa elo-syyskuussa 1943.

title: Markian Popov

text: Popov eteni urallaan tasaisen ripeää vauhtia, ja vuonna 1936 hän valmistui Frunzen sotilasakatemiasta.[5] Hänestä tuli myös puna-armeijan ensimmäisen mekanisoidun prikaatin esikuntapäällikkö. Yksiköstä tuli pian 5. mekanisoitu armeijakunta. Kesällä 1938 Popovista tuli kaukoidässä sijainneen 1. erillisen ”Punalipun armeijan” esikuntapäällikkö ja varakomentaja. Hänestä tehtiin yksikön komentaja seuraavana vuonna. Tässä tehtävässä hän toimi vuoden 1941 alkuun, jolloin hänet siirrettiin Leningradin sotilaspiirin päälliköksi.[6]

title: Markian Popov

text: Toisen maailmansodan aikana Popov ehti osallistua useisiin ratkaiseviin taisteluihin. Hän oli mukana Moskovan ja Leningradin puolustuksessa, Stalingradin ja Kurskin taisteluissa sekä Itä-Karjalan ja Baltian valtaamisessa. Hänet palkittiin sodan aikana ja sen jälkeen useilla mitaleilla sekä Neuvostoliiton sankarin arvolla vuonna 1965.[4]

title: Popov

text: Popov (), naisilla Popova (Попо́ва) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä, jota esiintyy myös bulgarialaisilla. Se perustuu ammattinimitykseen "pop" (поп) ’pappi’. Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:

title: Markian Popov

text: Marraskuussa 1941 Popov nimettiin ensin 61. armeijan ja sitten 40. armeijan komentajaksi. Lokakuussa 1942 hänet siirrettiin Stalingradin rintaman apulaiskomentajaksi. Vuoden 1942 aikana hän toimi myös 10. reservin armeijan ja 5. rynnäkköarmeijan komentajana. 5. panssariarmeijan komentajana hän toimi vuodenvaihteen yli.[3] Nikita Hruštšov toimi Stalingradin taistelun aikana alueen johtavana poliittisena upseerina. Muistelmissaan hän kertoi: Hruštšov tosin epäili, että Popov joi liian kovan humalan juhliessaan syntymäpäiväänsä operaatio Uranuksena tunnetun puna-armeijan vastahyökkäyksen kynnyksellä 15. marraskuuta, sillä Hruštšovin mukaan Popovin osuus hyökkäyksessä olisi saattanut sujua paremmin, mikäli hän olisi vain keskittynyt tehtävänsä valmisteluun.[8]

title: Vasili Popov

text: Popov on oleillut Suomessa keväästä 2015 saakka. Hänet on pidätetty ja asetettu matkustuskieltoon elokuussa 2015. Länsimielinen oppositiojohtaja Popov on kertonut harkitsevansa poliittisen turvapaikan hakemista Suomesta. Venäjällä Popov on vangittu poissaolevana, ja hänet on etsintäkuulutettu Interpolin kautta. Venäjän viranomaiset epäilevät, että Popovin kiinteistökauppoihin liittyy epäselvyyksiä. Popov pitää väitteitä poliittisena ajojahtina. Popov sai Suomesta turvapaikan helmikuussa 2017.

title: Fritz Witt

text: SS-panssariarmeijakunta käskettiin rintamalle Harkovan suunnalle armeijaryhmä Donin yhteyteen, tehtävänään pysäyttää puna-armeijan suurhyökkäys, joka oli jo jättänyt taakseen Stalingradin. SS-panssariarmeijakunta saapui etulinjaan tammi–helmikuun vaihteessa 1943. Leibstandartea vastassa oli kenraaliluutnantti Markian Popovin komennossa oleva neljästä panssariarmeijakunnasta koottu Popovin liikkuva ryhmä, jonka vahvuuteen kuului muun muassa useita satoja panssarivaunuja. Helmikuun alussa Wittin 1. SS-panssarikrenatöörirykmentti joutui yhdessä 1. SS-panssarirykmentin 1. pataljoonan kanssa taisteluun Popovin panssarikärkeä vastaan Merefassa, Harkovan lounaispuolella. Wittin ja Wünschen onnistui joukkoineen torjua Popovin hyökkäys äärimmäisen raskaissa taisteluissa. Hyökkäyskärjen paikallisesta lyömisestä huolimatta Popovin panssarijoukot etenivät edelleen SS-panssariarmeijakunnan sivuistoilla. Välttääkseen mottiin jäämisen, SS-Obergruppenführer Paul Hausser käski 15. helmikuuta – vastoin Adolf Hitlerin käskyä – SS-panssariarmeijakuntansa vetäytyä Harkovasta.

title: Markian Popov

text: Yhdysvaltalainen aikakauslehti Time kuvaili Popovia syyskuussa 1943 seuraavasti:

title: Aleksandr Popov (fyysikko)

text: Popov syntyi Ural-vuorilla sijaitsevassa Turinkije Rudnikin kaupungissa (nyk. Krasnoturinsk). Hänen isänsä oli pappi ja myös Popovin lapsuuden opinnot tähtäsivät pappistutkintoon. 18-vuotiaana Popov kiinnostui luonnontieteistä ja valmistui 23-vuotiaana Pietarin yliopistosta. Valmistumisensa jälkeen Popov opetti samaisessa yliopistossa fysiikkaa ja matematiikkaa. Myöhemmin laitoksen rahoitusta karsittiin ja Popov joutui vaihtamaan työpaikkaa.

title: Pohjoinen rintama

text: Pohjoinen rintama oli Puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka perustettiin 24. kesäkuuta 1941 Leningradin sotilaspiiristä. Se jaettiin 26. elokuuta 1941 Karjalan ja Leningradin rintamiksi. Rintaman komentajana toimi kenraaliluutnantti Markian Popov.

title: Aleksandr Popov (jääkiekkoilija)

text: Popov edusti Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2012. Venäjän päävalmentaja Zinetula Biljaletdinov istutti Popovin ja hänen joukkuetoverinsa Aleksandr Perežoginin samaan ketjuun supertähti Jevgeni Malkinin kanssa.

title: Markian Popov

text: Baltian rintaman, josta tehtiin myöhemmin 2. Baltian rintama, komentajana Popov toimi lokakuusta 1943 huhtikuuhun 1944. Popov johti 2. rintamaa Riian offensiivissa, mutta hänen etenemisensä oli hidasta, sillä Ferdinand Schörnerin rakentama puolustus vaimensi hyökkäyksen tehokkaasti.[5] Myöhemmin hän osallistui Leningradin vapauttamiseen tammikuussa 1945,[1] jolloin hän palasi Leningradin rintaman esikuntapäälliköksi. Hänet siirrettiin jälleen vuoden 1945 puolella 2. Baltian rintaman komentajaksi ja sieltä puolestaan takaisin Leningradin rintaman esikuntaan.[3]


query: Milloin Guns N’ Roses perustettiin?

title: Guns N’ Roses

text: Guns N’ Roses on vuonna 1985 Los Angelesissa perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye, jonka nykyisen kokoonpanon muodostavat laulaja Axl Rose, kitaristit Slash ja Richard Fortus, basisti Duff McKagan,[1] kosketinsoittajat Dizzy Reed ja Melissa Reese sekä rumpali Frank Ferrer. Yhtyeen tunnetuimpaan, vuosien 1985–1990 kokoonpanoon lukeutuivat Rosen, Slashin ja McKaganin ohella kitaristi Izzy Stradlin ja rumpali Steven Adler.

title: DJ Ashba

text: 27. heinäkuuta 2015 Ashba ilmoitti eronneensa Guns N' Rosesista voidakseen panostaa Sixx:AM-yhtyeeseensä ja perhe-elämäänsä. Ero yhtyeestä tapahtui sovussa. Viimeisen konserttinsa Guns N' Rosesissa hän oli soittanut jo vuotta aiemmin, 7. kesäkuuta 2014 Las Vegasissa.

title: Luettelo Guns N’ Rosesin kappaleista

text: Tämä on luettelo Guns N’ Roses -yhtyeen esittämistä ja levyttämistä kappaleista. Osa näistä kappaleista on esitetty vain kiertueilla tai ne ovat cover -kappaleita tai julkaisemattomia kappaleita. Moni listan kappaleista nauhoitettiin Chinese Democracy-albumia varten, eikä niitä ole julkaistu.

title: Loaded (yhtye)

text: Loaded (tunnettu myös nimellä Duff McKagan's Loaded) on yhdysvaltalainen superyhtye, jonka yksi perustajista on entinen Guns N' Roses -basisti Duff McKagan. Loaded perustettiin vuonna 1999 ja se sai suosiota varsinkin Guns N' Roses -faneilta, mutta se jäi tauolle vuonna 2002 Velvet Revolverin perustamisen takia. Velvet Revolverin hajottua vuonna 2008 Loaded palasi esiintymislavoille, ja studioon äänittämään uutta albumia. Yhtye julkaisi ensin Wasted Heart EP:n, joka sisälsi viisi kappaletta. Kesällä 2009 bändi julkaisi "Sick"-albumin. Sen jälkeen bändi on keikkaillut aktivisesti maailmalla, ja enimmäkseen Amerikassa.

title: Guns N’ Roses

text: Ennen Guns N’ Rosesin perustamista yhtyeen jäsenet vaikuttivat erilaisissa kokoonpanoissa. Yksi merkittävimpiä yhtyeitä ajalta ennen Guns N’ Rosesia oli laulaja Axl Rosen ja kitaristi Izzy Stradlinin johtama Hollywood Rose, jossa myös kitaristi Saul ”Slash” Hudson vaikutti hetkellisesti nähtyään ilmoituksen, jossa yhtyeen kerrottiin etsivän ”heavy metal-, punk- ja glam metal -kitaristia, joka omaisi myös blues-vaikutteita”.[9] Slash oli yhtyeessä vain muutamia viikkoja, mutta hänen on arveltu säveltäneen Axl Rosen kanssa tuolloin kappaleen ”Welcome to the Jungle”.[9] Hollywood Rosen ura oli alkanut lupaavasti, mutta vuoden 1984 syyskuussa yhtye hajosi Rosen ja Stradlinin päätöksestä.[9] Stradlin liittyi kitaristiksi London -yhtyeeseen, jonka basisti Nikki Sixx oli perustanut ennen Mötley Crüen syntyä. Rose puolestaan lyöttäytyi yhteen kitaristi Tracii Gunsin kanssa muodostaen L.A. Gunsin prototyypin yhdessä basisti Ole Beichin ja rumpali Rob Gardnerin kanssa.[9] Asiat yhtyeessä eivät kuitenkaan sujuneet Rosen mieltymysten mukaan, ja riitaa aiheutti esimerkiksi yhtyeen nimi, minkä vuoksi yhtyeen keulakuvana pidettiin Rosen sijasta Tracii Gunsia.[9] Pian Rose houkutteli Gunsin pois yhtyeestä elvyttääkseen Hollywood Rosen takaisin eloon.[9] Koska yhtyeen nimestä oli aiemmin koitunut kiistaa, Rose ehdotti kompromissina nimeä, joka sisältäisi sekä hänen että Tracii Gunsin nimet. Näin uuden yhtyeen nimeksi muotoutui Guns N’ Roses.[10]

title: Greatest Hits (Guns N’ Roses)

text: Greatest Hits on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Guns N’ Roses-yhtyeen kokoelma-albumi.

title: Patience (Guns N’ Rosesin kappale)

text: "Patience" on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Guns N' Rosesin kappale ja single. "Patience" on viides kappale yhtyeen studioalbumilla "G N' R Lies" ja sen on kirjoittanut yhtyeen silloinen rytmikitaristi Izzy Stradlin.

title: Rock Star Supernova

text: Rock Star Supernova perustettiin vuonna 2006. Yhtyeen perustajajäsenet olivat Tommy Lee ja Gilby Clarke. Myöhemmin yhtyeeseen tulivat mukaan laulaja Lukas Rossi ja basisti Jason Newsted. Vuonna 2006 yhtye julkaisi debyyttialbuminsa, "Rock Star Supernovan", joka on myynyt kohtalaisen hyvin. Esikuvikseen yhtye mainitsee Kissin, W.A.S.P.in ja jäsenien vanhat yhtyeet Metallican, Guns N' Rosesin ja Mötley Crüen. Debyyttilevyltä julkaistiin kuusi singleä. Vuonna 2008 yhtye ilmoitti, että jää tauolle koska Tommy Lee siirtyy tekemään uutta studioalbumia Mötley Crüen kanssa. Yhtye soittaa joitakin keikkoja, vaikka onkin tauolla. Rumpuosuuksista vastaa keikoilla Guns N' Rosesin entinen rumpali Matt Sorum.

title: Guns N’ Roses

text: Guns N’ Roses käynnisti vuoden 2014 keväällä kiertueen Etelä-Amerikassa.[113] Basisti Tommy Stinson palasi kiertueen alkaessa esiintymään vanhan yhtyeensä The Replacementsin alkuperäisen kokoonpanon kahteen paluukonserttiin,[114] ja pian tämän jälkeen Duff McKagan vihjasi Twitterissä paluustaan yhtyeeseen.[114] Huhtikuussa 2014 Tommy Stinson kertoi, että McKagan sijaistaisi häntä yhtyeen basistina viiden konsertin ajan kiertueella Etelä-Amerikassa.[115] Kesäkuussa 2014 Guns N’ Roses ilmoitti kotisivuillaan julkaisevansa elokuvateatterilevitykseen konserttielokuvan Appetite For Democracy.[116]

title: Live from the Jungle

text: Guns N' Roses, joka tunnetaan myös nimellä Live from the Jungle, on rock-yhtye Guns N' Rosesin vuonna 1988 vain Japanissa julkaistu EP. Suurin osa kappaleista on äänitetty The Marquee Clubilla.

title: Robin Finck

text: Finck jätti Nine Inch Nailsin vuonna 1996 ja tuli hiukan myöhemmin valmistelemaan Guns N’ Rosesin uutta albumia. Kaksi vuotta myöhemmin hän palasi Nine Inch Nailsiin ja tuli vuonna 2000 takaisin Guns N’ Rosesiin. Finck ei ole varsinaisesti jättänyt kertaakaan Guns N’ Rosesia, mutta siirtyi vuosiksi 1998–2000 Nine Inch Nailsin kiertuekitaristiksi. Hän kiersi Guns N’ Rosesin kanssa 2001, 2002 ja 2006. Finck toimi yhtyeessä soolokitaristina. Jälleen 2008 Finck palasi osaksi Nine Inch Nailsia.

title: Bret Michaels

text: Ex-Guns 'n Roses kitaristi Slash pyrki Poisoniin mutta bändin jäsenien mielestä hän oli liian ruma liittyäkseen Poisoniin. Poisonin ja Guns N' Rosesin välit pahenivat entisestään, kun DeVille alkoi käyttää keikoilla silinterihattua, joka on kitaristi Slashin tavaramerkkejä.

title: Luettelo Guns N’ Rosesin jäsenistä

text: Guns N' Roses on vuonna 1985 perustettu yhdysvaltalainen rockmusiikkia esittävä yhtye.

title: Slash’s Snakepit

text: Slash's Snakepit on Slashin (oikealta nimeltään Saul Hudson), Guns N' Rosesin entisen soolokitaristin, perustama yhtye. Slash's Snakepit perustettiin vuonna 1995. Yhtyeeltä on ilmestynyt kaksi albumia; "It's Five O'Clock Somewhere" (1995) ja "Ain't Life Grand" (2000). Guns n' Rosesin laulaja W. Axl Rose haastoi Slashin oikeuteen vuonna 1995, koska Slash's Snakepitin uusi albumi sisälsi kappaleita, jotka alun perin Axl oli suunnitellut Guns N' Rosesin uudelle albumille. Yhtye ei ole nykyään aktiivinen.

title: Use Your Illusion II

text: Use Your Illusion II on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Guns N’ Rosesin neljäs studioalbumi. Albumin tuotti Mike Clink, ja se julkaistiin 17. syyskuuta 1991 samanaikaisesti yhtyeen albumin "Use Your Illusion I" kanssa. Albumi jäi Guns’ N Rosesin viimeiseksi levytykseksi yhtyeen rytmikitaristin ja perustajajäsenen Izzy Stradlinin kanssa, sillä Stradlin erosi yhtyeestä kesken albumien julkaisua seuranneen Use Your Illusion Tour -maailmankiertueen ja hänen tilalleen palkattiin Gilby Clarke. "Use Your Illusion II" on myös viimeinen Guns N’ Rosesin studioalbumi, jolla rumpali Steven Adler on mukana.

title: Axl Rose

text: Lafayettessa varttunut Rose muutti Los Angelesiin 1980-luvun alussa, ja hänestä tuli nopeasti aktiivinen toimija seudun hard rock -skenessä. Hän perusti Guns N’ Rosesin vuonna 1985 yhdessä kitaristi Izzy Stradlinin kanssa, ja yhtye teki läpimurtonsa jo esikoisalbumillaan Appetite for Destruction vuonna 1987. 1990-luvun puolivälin jälkeen Rose vetäytyi julkisuudesta vuosiksi, mikä johti Guns N’ Rosesin lukuisiin kokoonpanovaihdoksiin. Yhtyeen nimen laillisena haltijana hän julkaisi vuonna 2008 uuden albumin Chinese Democracy, joka ei positiivisesta vastaanotosta huolimatta menestynyt oletetulla tavalla. vuonna 2012 Rose aateloitiin Guns N’ Rosesin jäsenenä Rock and Roll Hall of Famen jäseneksi.

title: W.A.R. – W. Axl Rose

text: Guns N' Rosesin historiikistakin käyvä teos kuvaa osuvasti yhtyeen vaiheita ja sen suosion nousun ja laskun syitä. Välikevennyksinä toimivat anekdootit yhtyeistä, joiden kanssa Guns N' Roses on kiertänyt, levyttänyt tai riidellyt (The Rolling Stones, Mötley Crüe ja Nirvana).

title: Guns N’ Roses

text: Guns N’ Rosesille myönnettiin maaliskuussa 1999 ensimmäisten joukossa Recording Industry Association of American toimesta uusi Diamond Award -palkinto, sillä Appetite for Destruction oli myynyt Yhdysvalloissa yli kymmenen miljoonaa kappaletta.[71] Axl Rose, Slash, Izzy Stradlin ja Duff McKagan eivät suostunut osallistumaan palkintogaalaan New Yorkissa, ja lopulta vain Steven Adler saapui vastaanottamaan palkintoa ja lausumaan muutaman sanan kiitokseksi.[71][70] Kesäkuussa Rosen johdolla Guns N’ Roses levytti uuden version ”Sweet Child O’ Minesta” Big Daddy -elokuvaan, ja myöhemmin syksyllä uusi kappale ”Oh My God” sai ensiesityksensä Music Televisionin MTV Video Music Awards -tilaisuudessa.[72] Kappale julkaistiin myös End of Days -elokuvan trailerissa ja soundtrack-albumilla.[73]. Muutamia päiviä myöhemmin julkaistiin niin kutsutun ”vanhan Guns N’ Rosesin” viimeinen albumi Live Era ’87–’93.[74] Kahden levyn livealbumi ei kuitenkaan ollut kriitikoiden mieleen, vaikka se onkin eräänlainen dokumentti yhtyeen menestyksen vuosista.[74] Live Era ’87–’93 alitti jopa huonosti menestyneen The Spaghetti Incident? -albumin asettamat odotukset päätymällä Yhdysvalloissa albumilistan sijalle 45., josta se ei seuraavien listaviikkojensa aikana enää juuri noussut.[74]

title: Bryan Mantia

text: Bryan ”Brain” Mantia (s. 1964) on yhdysvaltalainen rumpali, joka on soittanut yhtyeissä Limbomaniacs, Primus, Praxis ja Guns N’ Roses. Hän liittyi Guns N’ Rosesiin Josh Freesen lähdettyä vuonna 2000.

title: Guns N’ Roses

text: Albumia seurannut kiertue käynnistyi syyskuussa loppuunmyydyllä konsertilla Hampurista,[26] ja viimeiset albumin promootioesitykset tehtiin vuonna 1988.[27] Yhtye kiersi muun muassa lämmittelijänä Aerosmithin Permanent Vacation -albumin kiertueella, mutta alkoi herättää jopa enemmän huomiota kuin itse Aerosmith: Rolling Stone oli lähettänyt kiertueelle toimittajansa tekemään kansikuvajutun Aerosmithista, mutta lopulta lehti nosti Guns N’ Rosesin pääjutun aiheeksi.[28] Elokuussa 1988 Guns N’ Roses esiintyi Castle Doningtonissa Englannissa Monsters of Rock -festivaaleilla Iron Maidenin, Kissin, Megadethin ja David Lee Rothin rinnalla. Festivaali sai dramaattisen käänteen, kun kaksi katsojaa tallautui kuoliaaksi ihmismassan seassa Guns N’ Rosesin konsertin aikana.[29] Hieman alle kuukausi myöhemmin yhtye esitti ”Welcome to the Junglen” MTV Video Music Awards -palkintogaalassa, jossa yhtye palkittiin parhaana uutena artistina.[29]

title: Guns N’ Roses

text: McKagan onnistui järjestämään Guns N’ Rosesille kiertueen Yhdysvaltain länsirannikolle, mutta Tracii Guns ja Rob Gardner eivät pitäneet ajatuksesta lähteä kiertueelle niin varhaisessa vaiheessa ja erosivat yhtyeestä.[12] Gunsin eroamisen myötä yhtyeen nimen vaihtamista harkittiin hetkellisesti. Ohimennen harkittiin muun muassa nimiä ”Heads of Amazon” ja ”AIDS”. Rose ja Stradlin tulivat kuitenkin siihen tulokseen, että nimeä ei voitu korvata.[13] Uudeksi soolokitaristiksi liittyi jo Hollywood Rosessa soittanut Slash, ja rumpaliksi Slashin lapsuudenystävä Steven Adler.[14]

title: Not in This Lifetime... Tour

text: Not in This Lifetime... Tour on yhdysvaltalaisen rockyhtye Guns N’ Rosesin meneillään oleva kiertue. Guns N’ Rosesin tunnetuimmassa kokoonpanossa vaikuttaneet laulaja Axl Rose, soolokitaristi Slash ja basisti Duff McKagan ovat esiintyneet kiertueen myötä yhdessä ensimmäisen kerran sitten vuoden 1993 Use Your Illusion Tour -kiertueen Slashin ja McKaganin palattua Guns N’ Rosesiin vuonna 2016.

title: Steven Adler

text: Adler aloitti rumpujensoiton 17-vuotiaana harjoiteltuaan alun perin kitaransoittoa yhdessä Saul Hudsonin eli Slashin kanssa, mutta Slashin kehittyessä entistä paremmaksi soittajaksi Steven kiinnostui enemmän rumpujensoitosta. He perustivat yhdessä myös ensimmäisen yhtyeensä Road Crew’n, johon myös Guns N’ Rosesin tuleva bassokitaristi Duff McKagan liittyi hetkellisesti ennen lähtöään Guns N’ Rosesiin Adlerin ja Slashin seuratessa pian perässä. Guns N’ Rosesissa Adler nousi maailmanmaineeseen vuonna 1987 yhtyeen debyyttialbumi "Appetite for Destructionin" myötä, mutta hän kärsi yhtyeessä soittaessaan vakavista päihdeongelmista minkä vuoksi hänet erotettiin yhtyeestä vuonna 1990. Guns N’ Rosesissa hänen korvaajakseen hankittiin Matt Sorum. Adler itse paini kovien päihdeongelmiensa kanssa vielä vuosia yhtyeestä poistumisensa jälkeenkin, ja hänen kasvonsa ovat osittain halvaantuneet heroiinin runsaasta käytöstä johtuen, mutta on myöhemmin muuttanut elämäntapojaan ja raitistunut alkoholin ja huumeidenkäytön suhteen. 1990-luvun lopulla hän vaikutti muun muassa Bulletboysissa, ja 2000-luvulla hän on luonut omaa soolouraansa.

title: Mike Clink

text:
Mike Clink on yhdysvaltalainen tuottaja, joka on muun muassa tuottanut Guns N' Rosesin, Triumphin, Mötley Crüen, Megadethin ja UFOn albumeita. Clink aloitti tuottajanuransa vuonna 1986. Hänen ensimmäinen tuottajantyö oli Triumphin albumi The Sport of Kings. Hän oli myös tuottajana Guns N' Rosesin debyyttialbumilla "Appetite for Destruction". Albumi oli menestys, ja se on kaikkien aikojen parhaiten myynyt esikoislevy. Hän jatkoi työtä Guns N' Rosesin kanssa menestyksen johdosta vielä vuosia.
Vuonna 1989Clink Sea Hags-yhtyeen debyyttilevyn "Sea Hags". Se Hags kuitenkin hajosi levyn jälkeen.
Vuonna 1990 Clink pääsi superyhtye Megadethin tuotajaksi. Clink tuotti yhtyeen albumin "Rust in Peace". Albumin menestyksestä huolimatta Clink ei enää työskennellyt yhtyeen kanssa. Clink on myös tuottanut Triumphin kahdenksannen studioalbumin, "The Sport of Kings"in.

title: Guns N’ Roses

text: Vuonna 2012 Guns N’ Rosesin vuosien 1985–1990 kokoonpano, kosketinsoittaja Dizzy Reed sekä 1990-luvulla yhtyeen rumpalina soittanut Matt Sorum nimitettiin Rock and Roll Hall of Fameen.[8]

title: Izzy Stradlin

text: Muutettuaan kotiseudultaan Lafayettesta Los Angelesiin 18-vuotiaana Stradlin soitti useissa eri kokoonpanoissa, joita olivat esimerkiksi Naughty Women ja Atoms, kunnes vuonna 1983 perusti yhdessä vanhan koulutoverinsa W. Axl Rosen kanssa Hollywood Rose -yhtyeen. Välivaiheiden jälkeen Hollywood Rosesta muovautui ensin L.A. Gunsin prototyyppi ja tämän myötä lopulta Guns N’ Roses. Kun yhtyeen soolokitaristi Tracii Guns ja rumpali Rob Gardner eivät pitäneet ajatuksesta lähteä basisti Duff McKaganin järjestämälle kiertueelle Yhdysvaltain länsirannikolle, he erosivat yhtyeestä ja heidän tilalleen liittyivät englantilaiskitaristi Saul ”Slash” Hudson ja Steven Adler. Guns N’ Rosesin ylistetty debyyttialbumi "Appetite for Destruction" julkaistiin vuonna 1987, ja se on edelleen kaikkien aikojen myydyin yhtyeen tai artisin debyyttialbumi. "Appetite for Destructionin" ohella Stradlin on ollut mukana yhtyeen jokaisella studioalbumilla lukuun ottamatta vuoden 2008 "Chinese Democracya", jolla "Appetite for Destructionin" levyttänneestä kokoonpanosta jäljellä on enää Rose. Stradlin erosi Guns N’ Rosesista vuonna 1991 kesken "Use Your Illusion Tour" -maailmankiertueen, ja hänen korvaajakseen hankittiin Gilby Clarke. Stradlin perusteli lähtöään sillä, että ”Guns N’ Roses oli muuttumassa pikemminkin Axlin omaksi show’ksi eikä hän halunnut olla mukana yhtyeessä jota johtaisi Axl, jolla oli pakonomainen tarve kontrolloida kaikkia yhtyeen sisäisiä tapahtumia”. Stradlin halusi alun perin, että yhtye olisi ollut vain Ramonesin kokoluokkaa, ja hän olisi mieluiten esiintynyt 2 000 hengen yleisölle valtavien loppuunmyytyjen urheilustadioneiden tai konserttiareenoiden sijasta.

title: Guns N’ Roses

text: Axl Rosen mukaan Guns N’ Rosesin musikillisia esikuvia olivat Queen, Led Zeppelin, AC/DC, The Rolling Stones, Kiss ja Rose Tattoo. Appetite for Destructionin musiikkiin vaikuttivat Rosen mukaan suuresti myös Aerosmith, New York Dolls, Cheap Trick ja Van Halen.[131] Lähimpiä musiikillisia sukulaisia ovat Hanoi Rocks ja Mötley Crüe. Suomalainen Hanoi Rocks vaikutti merkittävisti Guns N’ Rosesiin, eikä Rosen ja Slashin mukaan yhteyttä olisi ilman Hanoi Rocksia.[132] Rose on kertonut halunneensa jatkaa Guns N’ Rosesissa juuri menestyksensä huipulla hajonneen Hanoi Rocksin tyyliä.[132] Hanoi Rocksin laulaja Michael Monroe on vieraillut myös Guns N’ Rosesin studioalbumilla Use Your Illusion I ja esiintynyt muun muassa Slashin ja Duffin kanssa heidän omien yhtyeidensä konserteissa.[133] Joidenkin tulkintojen mukaan yhtyeen vanha materiaali on yhdistelmä metallimusiikkia, punkia ja bluesia.[134]

title: L.A. Guns

text: L.A. Guns on yhdysvaltalainen rock-yhtye, josta lähti myöhemmin jäseniä Guns N’ Roses -kokoonpanoon. Yhtyeen perustivat vuonna 1983 basisti Ole Beich, rumpali Rob Gardner, kitaristi Tracii Guns ja laulaja Axl Rose. Hollywood Rose, Roadcrew ja L.A. Guns -yhtyeistä lähteneet muusikot perustivat myöhemmin Guns N’ Rosesin. Vuonna 2006 kaksi yhtyettä kiersi nimellä L.A. Guns. Toisen yhtyeen johtohahmona oli Phil Lewis ja toisen Paul Black (& Tracii Guns).ja

title: Guns N’ Roses

text: Axl Rose oli maininnut vuonna 1999 puhelinhaastattelussa Music Televisionille, että Guns N’ Roses oli jo tuolloin nauhoittanut riittävän määrän materiaalia tupla-albumin julkaisemiseksi. Vuonna 2006 Rose oli maininnut yhtyeellä olevan työn alla 32 kappaletta Chinese Democracya ja sen jatko-osia varten.[90] Soolokitaristi DJ Ashba sanoi, että ”yhtye on keskustellut jo uudesta studioalbumista, ja ettei sen tekemiseen menisi toista 14 vuotta”.[104] Myös rytmikitaristi Richard Fortus on lupaili uutta Guns N’ Roses -albumia julkaistavaksi muutaman seuraavan vuoden sisällä.[105]

title: Ron Thal

text: Ronald Jay Blumenthal eli Ron Thal (s. 25. syyskuuta 1969), tunnetaan myös nimellä myös Bumblefoot, on yhdysvaltalainen kitaristi ja säveltäjä. Hänet on tunnettu sekä sooloartistina että Guns N' Roses -yhtyeen entisenä jäsenenä. Thal liittyi Guns N' Rosesiin vuonna 2006 Bucketheadin lähdettyä yhtyeestä. Guns N' Rosesissa hän on yhtyeen soolo- ja rytmikitaristi vuoteen 2014, jolloin hän erosi yhtyeestä. Ron Thal on julkaissut kitarapainotteisia sooloalbumeita. Hän käyttää pääsääntöisesti Hermitin kaappeja, Line 6 Vetta2 -vahvistinta, Engl:in Invader 100 vahvistinta ja Vigierin hänelle tekemää kaksikaulaista kitaraa. Hänellä on myös omia kitaramallejaan.

title: Guns N’ Roses

text: Guns N’ Roses on itse ollut esikuvana monelle nykypäivän yhtyeelle, kuten Negativelle, Avenged Sevenfoldille, Mother Love Bonelle (josta muotoutui myöhemmin Pearl Jam), Buckcherrylle, X Japanille, The Darknessille ja Limp Bizkitille.[135]


query: Milloin keskusjärjestö Suomen Partiolaiset perustettiin?

title: Suomen Partiolaiset

text: Suomen Partiolaiset perustettiin, kun erillään olleet keskusjärjestöt, Suomen Partiopoikajärjestö (SPJ) ja Suomen Partiotyttöjärjestö (SPTJ) yhdistyivät uudeksi keskusjärjestöksi vuonna 1972.[2]

title: Suomen Partiolaiset

text: Suomen Partiolaiset järjestävät kuuden vuoden välein suurleirejä eli Finnjamboreita, joista viimeisin oli Roihu 2016 Hämeenlinnan Evolla 20.–28. heinäkuuta 2016.

title: Partio Suomessa

text: Keväällä 1917 partio sallittiin jälleen ja toiminta alkoi uudelleen. Toukokuussa 1917 perustettiin Suomen Partioliitto, partiolaisia oli tuolloin lähes 18 000.

title: Partio Suomessa

text: Partiota Suomessa hallinnoi ainoana keskusjärjestönä Suomen Partiolaiset, johon kuuluu yli 59300 partiolaista.[1]

title: Suomen Partiolaiset

text: Etelä-Karjalan Partiolaiset Hämeen Partiopiiri Järvi-Suomen Partiolaiset Kymenlaakson Partiopiiri Lapin Partiolaiset Lounais-Suomen Partiopiiri Pohjanmaan Partiolaiset Pohjois-Savon Partiolaiset Pääkaupunkiseudun Partiolaiset Uudenmaan Partiopiiri

title: Suomen Ilmailuliitto

text: Suomen Ilmailuliitto ry (, SIL) on suomalainen urheilu- ja harrasteilmailun valtakunnallinen keskusjärjestö. Nykyisen järjestön edeltäjä, Suomen Ilmapuolustusliitto, perustettiin vuonna 1919. Nykymuotoinen ilmailuliitto on perustettu 1944.

title: Suomen Hippos

text: Suomen Hippos ry on valtakunnallinen hevosurheilun ja -kasvatuksen keskusjärjestö, joka perustettiin Suomen Ravirenkaan ja Hevostalouden keskusliiton yhdistyttyä vuonna 1973. Järjestöön kuuluu yhteensä 128 alajärjestöä, joita ovat muun muassa paikalliset hevosjalostusliitot ja muut alan yhdistykset. Suomen Hippoksen puheenjohtajana on vuodesta 2018 lähtien toiminut kansanedustaja Juha Rehula.

title: Suomen Ravinto- ja Nautintoainetyöväen Liitto

text: Työväenliikkeen poliittisten suuntausten taistelu huipentui 1920-luvun lopussa ja myös SRNL hajosi. Työpaikoille perustettiin rinnakkaisosastoja ja liiton jäsenmäärä putosi neljänneksellä vuonna 1929. Sosialidemokraatit pyrkivät siirtämään kannattajansa lokakuussa 1929 perustettuun Suomen Työläisliittoon. Puheenjohtaja Kalle Lindholm pidätettiin marraskuussa. SRNL:n toiminta loppui syksyllä 1930, kun valtio lakkautti SAJ:n ja siihen kuuluneet liitot. SRNL pyrki eroamaan SAJ:sta juuri ennen keskusjärjestön lakkauttamista, mutta tällä ei ollut toivottua vaikutusta. Sosialidemokraatit perustivat lokakuussa 1930 uuden SAK-keskusjärjestön ja sen alainen SRNL:n seuraaja Suomen Elintarvetyöläisten Liitto aloitti syyskuussa 1932.

title: Suomen Partiolaiset

text: Partiolaiset harjoittavat myös radioamatööritoimintaa. Suomen Partiolaiset osallistuvat Partioliikkeen Maailmanjärjestön vuosittain lokakuussa järjestettämään Jamboree on the Air -tapahtumaan, jossa partiolaiset ovat yhteydessä muihin partiolaisiin radioamatöörien asemien kautta.[6] Tapahtumaan osallistumista tukee Suomen Radioamatööriliitto.

title: Virkistyskalastus

text: Suomessa on tällä hetkellä yksi merkittävä vapaa-ajankalastusjärjestö. Vuonna 2000 perustettiin Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestö (SVK) kolmen liiton; Suomen Kalamiesten Keskusliiton (SKK), Suomen Urheilukalastajain liiton (SUKL) ja Suomen Metsästäjä- ja Kalastajaliiton (SMKL) kattojärjestöksi. Keskusjärjestö edistää vapaa-ajankalastusta, joka kestävällä tavalla ja monipuolisesti hyödyntää luontaisesti uusiutuvia kalakantoja.

title: Suomen Matkailuliitto

text: Suomen Matkailuliitto oli matkailun valtakunnallinen keskusjärjestö, joka perustettiin 1887 ja ajautui konkurssiin 2001. Liiton henkilöjäseninä oli viimeisinä vuosina yli 16 000 matkailun, retkeilyn, ulkoilun, leirinnän ja laskettelun harrastajaa. Sen järjestöjäseniä olivat ulkoilu-, leirintä- ja lasketteluyhdistykset ympäri Suomen.

title: Suomen Partiolaiset

text: Suomen Partiolaiset – Finlands Scouter ry (lyhenne SP-FS tai SP) on partioliikkeen keskusjärjestö Suomessa ja Suomen suurin nuorisojärjestö. Sen jäsenenä on 10 partiopiiriä ja valtakunnallista ruotsinkielistä toimintaa järjestävä Finland Svenska Scouter. Varsinainen viikoittainen partiotoimintaa tapahtuu lippukunnissa, joita on Suomessa yhteensä noin 750. Suomen Partiolaisten jäsenenä oli vuonna 2017 yli 59700 partiolaista.[1]

title: Luettelo Suomen partiolippukunnista

text: Pielisen Partiolaiset on lieksalainen noin 80 hengen lippukunta. Lippukunta perustettiin vuonna 2004, kun Lieksan vanhat lippukunnat- Pielisen Tytöt ja Pojat (1932-2004), sekä Pielisen Metsäsissit (1954-2004)- yhdistyivät.

title: Suomen museoliitto

text: Ajatus museoiden keskusjärjestön perustamisesta esitettiin ensimmäisen kerran jo 1880-luvulla. Suomen museoliitto perustettiin lopulta vuonna 1923 ensimmäisillä valtakunnallisilla museopäivillä Turun kaupungin historiallisen museon johtokunnan aloitteesta. Keskusjärjestön avulla haluttiin tehostaa yhteydenpitoa museoiden kesken, järjestää museoalan koulutusta ja vaikuttaa museoiden rahoituksen parantamiseen. Museoliiton merkitys ammatillisena täydennyskouluttajana korostui 1960-luvulta lähtien, kun museotyöntekijöiden määrä alkoi nopeasti kasvaa.

title: Suomen Partiolaiset

text: Pyhän Yrjön plaketti Suomen Partiolaiset – Finlands Scouter ry:n standaari

title: Suomen Partiolaiset

text: Suomen Partiolaiset on puoluepoliittisesti sitoutumaton järjestö, ja se on molempien partioliikkeen maailmanjärjestöjen, Partioliikkeen Maailmanjärjestön (WOSM) ja Partiotyttöjen Maailmanliiton (WAGGGS) jäsen. Se kuuluu myös Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssiin.

title: Jukka Uunila

text: Urheilun keskusjärjestön SVUL:n puheenjohtajana Uunila joutui 1990-luvun alussa näkemään Suomen suurimman aatteellisen järjestön taloudellisen tuhon, kun nousukauden aikana SVUL sijoitti lainarahalla varojaan erilaisiin toimistotaloihin, laskettelukeskuksiin ja kelomajoihin, jotka 1990-luvun alun talouslamassa joutuivat ylivoimaisiin vaikeuksiin. Uunila oli vuosikymmeniä puhunut ja tehnyt työtä sen eteen, että Suomeen saataisiin yksi ja ainoa urheilun keskusjärjestö. Niitä oli 1990-luvun alussa vielä neljä: SVUL, Työväen Urheiluliitto (TUL), ruotsinkielisten urheilujärjestö CIF ja Suomen Palloliitto, jonka ohjelmassa tosin oli vain jalkapallo. Talouslaman takia valtiovalta ryhtyi toimiin säästöjen aikaansaamiseksi ja 1993 perustettiin uusi keskusjärjestö Suomen Liikunta ja Urheilu (SLU). Uunilan johtama SVUL oli kuitenkin lähes konkurssitilassa, eikä lähtenyt SLU:n jäseneksi. SVUL:n toiminta käytännössä loppui 1993, vaikka järjestöä ei ole koskaan virallisesti lakkautettu. Uunilan loistavaan maineeseen tuli pieni tahra. Hän todisteli vastustaneensa SVUL:n hallituksessa huikeimpia investointisuunnitelmia, mutta jääneensä demokraattisessa päätöksenteossa vähemmistöön.

text: Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK (lyhenne SAK) on Suomen suurin ammatillinen keskusjärjestö. SAK edustaa noin miljoonaa suomalaista. SAK:hon kuuluu 20 teollisuuden, julkisen sektorin, kuljetusalojen, yksityisten palvelualojen ja kulttuurialojen ammattiliittoa. Sen edeltäjiä ovat Suomen Ammattijärjestö ja Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliitto.

title: Ammattiliitto

text: Suomen vanhin ammattiyhdistys on 1869 perustettu Helsingin kirjatyöntekijöiden yhdistys, mutta laajemmin ammatillinen järjestäytyminen alkoi edetä vasta 1900-luvun alussa. Ensimmäinen keskusjärjestö Suomen Ammattijärjestö (SAJ) perustettiin 15. huhtikuuta 1907 ja se oli läheisessä suhteessa Suomen Sosialidemokraattiseen puolueeseen.

text: Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestö (SVK) on vuonna 2000 perustettu virkistyskalastajien järjestö. Sen perustajia ovat Suomen Kalamiesten Keskusliitto ry, Suomen Metsästäjä- ja Kalastajaliitto ry ja Suomen Urheilukalastajain Liitto ry. Keskusjärjestö edistää vapaa-ajankalastusta, joka kestävällä tavalla ja monipuolisesti hyödyntää luontaisesti uusiutuvia kalakantoja.

title: Partio Suomessa

text: Nykyinen keskusjärjestö Suomen Partiolaiset perustettiin vuonna 1972, kun 1940-luvun alussa syntyneet Suomen Partiopoikajärjestö ja Suomen Partiotyttöjärjestö yhdistyivät.[2]

title: Pohjanmaan Partiolaiset

text: Pohjanmaan Partiolaiset ry on Etelä-, Keski- ja Pohjois-Pohjanmaan sekä Pohjanmaan maakuntien alueella toimiva partiopiiri ja Se on yksi Suomen Partiolaisten yhdestätoista partiopiiristä. Piirin jäseninä on 140 piirin alueella toimivaa partiolippukuntaa. Pohjanmaan Partiolaiset ry:n tehtävänä on alueen lippukuntien tukeminen kuuden toiminnanalan kautta, joita on alue, koulutus, talous, ohjelma, projekti, talous, yhteiskuntasuhteet ja viestintä

title: Suomen Partiolaiset

text: Suomen Partiolaisilla on ansiomerkkijärjestelmä, jossa on ansiomerkkejä partiolaisille että partioliikkeen ulkopuolisille henkilöille.[7] Myös partiopiireillä ja lippukunnilla voi olla omia ansiomerkkejä.

title: Luettelo Suomen partiolippukunnista

text:
Etelä-Karjalan Partiolaisiin kuuluu 22 lippukuntaa yhdeksältä eri paikkakunnalta.
Finlands Svenska Scouteriin kuuluu 63 lippukuntaa 27 paikkakunnalta.
Järvi-Suomen Partiolaiset ry on vuonna 2007 perustettu Suomen Partiolaiset – Finlands Scouter ry:n piirijärjestö, joka otti 1.1.2008 vastuun partiopiiritoiminnasta Etelä-Savon, Kainuun, Keski-Suomen, Pohjois-Karjalan sekä Pohjois-Savon alueella.
Katso tarkemmin Järvi-Suomen Partiolaisten kotisivut
Pohjanmaan Partiolaiset on perustettu syksyllä 2007 ja on toiminut vuoden 2008 alusta Etelä-Pohjanmaan Partiolaisten, Keski-Pohjanmaan Partiolaisten ja Pohjois-Pohjanmaan Partiopiirin alueella.

title: Viides herätysliike

text: Vuonna 1929 Muroma perusti "Herää Valvomaan" -lehden herätyskokouksissa uskoon tulleiden tueksi ja evankelioimistyön tukiverkoksi. Tästä lehdestä muodostuikin myöhemmin muromalaisen viidesläisyyden pää-äänenkannattaja. Nykyisin se tunnetaan nimellä "Elämä". Muroma oli toiminut aluksi eri kristillisten yhdistysten ja järjestöjen puitteissa, mutta toiminnan laajennettua perustettiin sen tukijaksi "Suomen evankelisluterilainen Sisälähetyssäätiö" esikuvanaan Norjan Sisälähetyssäätiö. Säätiön nimi muutettiin 1979 Suomen Raamattuopiston säätiöksi (SROS). Myös Norjan mallin mukaisesti vuonna 1945 perustettiin Suomen Raamattuopisto (SRO) levittämään herätystä koko maahan. Suomen Raamattuopistosta muodostui muromalaisen viidesläisyyden keskusjärjestö. Sen tueksi perustettiin 1946 Suomen Raamattuopiston ystävät Ry.

text: SAK:n edeltäjä, Suomen ensimmäinen keskusjärjestö Suomen Ammattijärjestö SAJ perustettiin 15. huhtikuuta 1907 ja se oli läheisessä suhteessa Suomen Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Suomen sisällissodan jälkeen SAJ:ssa saivat enemmistön kommunistit ja vasemmistososialistit, ja heinäkuussa 1930 viranomaiset lakkauttivat sen Lapuan liikkeen painostuksen takia. Uuden keskusjärjestön, Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton (SAK) perustajia 19. lokakuuta 1930 olivat lähinnä sosiaalidemokraatit. SAK:n jäsenmäärä ylitti vuoden 1944 lopussa 100 000, vuonna 1947 jäsenmäärä oli 341 600 henkilöä.

title: Hämeen Partiolaiset

text: Hämeen Partiolaiset perustettiin 1970-luvulla alueen poika- ja tyttöpiirien yhdistämällä toimintansa. Molemmat organisaatiot kuitenkin jatkoivat muodollista olemassaoloaan. Hämeen Partiolaiset ja Salpausselän Partiolaiset muodostivat vuoden 2010 alusta uuden Hämeen Partiopiirin.

title: Psoriasisliitto

text: Joulukuussa 1969 perustettiin psoriaatikoiden edunvalvontajärjestöksi nykyisen Psoriasisliiton edeltäjä, Suomen Psoriasisyhdistys. Lokakuussa 1975 yhdistyksen toimintaa jatkamaan perustettiin Suomen Psoriasisliitto ry. Valtakunnallista liittoa oli perustamisessa kuusi jo toimivaa psoriasisyhdistystä. Vuodesta 1983 liiton nimi on ollut Psoriasisliitto – Psoriasisförbundet ry ja se on toiminut psoriasisyhdistysten keskusjärjestönä.

title: Urheilukalastus

title: Maanviljelysseura

text: Paikallisiksi yhdistyksiksi syntyneet maamiesseurat ja pienviljelijäyhdistykset perustettiin edistämään käytännöllistä maataloutta. Niistä tuli vaikutusvaltaa käyttäviä yhteisöjä monissa hankkeissa. Maanviljelysseurojen keskusjärjestö on Suomen Maatalousseurojen keskusliitto joka perustettiin 1906.


query: Mihin Bruno Schulz kuoli?

title: Bruno Schulz

text: Bruno Schulz (12. heinäkuuta 1892 Drohobytš, Galitsia, Itävalta-Unkari – 19. marraskuuta 1942 Drohobytš, Puola (nykyinen Ukraina[1]) oli puolanjuutalainen kirjailija ja kuvataiteilija. Schulz julkaisi elinaikanaan novellikokoelmat Kanelipuodit (1933) ja Kuolinilmoituksen sanatorio (1936). Hän kuoli natsien juutalaisvainoissa kotikaupunkinsa Drohobytšin getossa.[2] Nykyisin Schulzia pidetään yhtenä maailmansotien välisen eurooppalaisen modernismin merkittävimmistä kirjailijoista.[3][4]

title: Charles M. Schulz

text: Schulz pyrki vuosien ajan vastaamaan kaikkiin saamiinsa lukijakirjeisiin, mutta 1960-luvun lopulla niiden määrä kasvoi niin suureksi, että hänen oli pakkoa luopua tästä tavasta.[53] Schulzin kotitalo ja sen yhteyteen rakennettu työhuone tuhoutuivat vuonna 1966 tulipalossa.[46] Samana vuonna hänen isänsä kuoli ollessaan vierailemassa poikansa luona Kaliforniassa.[54]

title: Friedrich Schulze

text: Vuonna 1873 hänelle myönnettiin työpaikka Preussin rakennuskomissiosta ja sivutyönään hän opetti Berliinin Gewerbeakademiessa. Friedrich Adler kutsui Schulzen töihin vuonna 1877 Preussin julkisten töiden ministeriöön. 1880 Schulzesta tuli rakennustarkastaja. Vuoden 1907 auto-onnettomuuden seurauksena Schulze vetäytyi eläkkeelle 1. tammikuuta vuonna 1909. Hän kuoli 30. heinäkuuta vuonna 1912 Steglitzissä, Berliinissä.

title: Bruno Schulz

text: Luokka:Puolalaiset kirjailijat Luokka:Puolalaiset kuvataiteilijat Luokka:Maaginen realismi Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet

title: Bruno Schulz

text: Schulzin teksteissä juonen osuus on vähäinen. Tapani Kärkkäisen mukaan Schulzin kertomukset eivät ole varsinaisesti novelleja tai erillisiä tarinoita, vaan ”ikään kuin kohtauksia samasta maailmasta, kaleidoskoopin kuvan kaltaisia välähdyksiä tai unikuvia saman perheen ja kaupungin maailmasta”.[3][4] Kertomusten värikkyyttä ja arvaamattomuutta voi verrata Marc Chagallin taiteeseen.[5]

title: Bruno Schulz

text: Kanelipuodit (Sklepy cynamonowe, 1933) Kuolinilmoituksen sanatorio (Sanatorium pod Klepsydra, 1936)

title: Bruno Schulz

text: Kertomusten keskuspaikkana on Józef-nimisen pojan ja hänen Jakub-isänsä kotitalo. Siitä poispäin lähdettäessä todellisuus muuttuu hämärämmäksi, värittömämmäksi ja merkityksiltään epämääräisemmäksi. Kaupunki ja unen maailma muuttuvat usein eksyttäviksi sokkeloiksi. Retket talosta pois ovat jännittäviä, siirtymäriitin omaisia rajojen ylityksiä. Hämmentäviin ja turmeltuneisuutta huokuviin tapahtumiin liittyy myös eroottinen pohjavire. Schulz tunsi Sigmund Freudin näkemyksiä, mutta hänen ajattelunsa on mahdollisesti lähempänä Carl Gustav Jungia. Uni vie ihmiskunnan peruskuvastoon eli arkkityyppisten tarujen maailmaan.[4]

title: Bruno Schulz

text: Schulz oli luonteeltaan syrjäänvetäytyvä, ja hän kärsi masennuksesta. Hän muutti vuonna 1910 Lwówiin opiskelemaan arkkitehdiksi, mutta opinnot keskeytyivät sydän- ja keuhkotaudin vuoksi. Kun ensimmäinen maailmansota syttyi 1914, perhe lähti rintamaa pakoon Wieniin. Schulz opiskeli Wienin taideakatemiassa. Jakub Schulz kuoli pian palattuaan kotikaupunkiinsa vuonna 1915. Drohobytšissa Schulz harjoitti kuvataidetta ja osallistui lwówilaisen taiteilijaryhmän toimintaan. Vuonna 1922 hän osallistui näyttelyihin Lwówissa ja Varsovassa. Vuonna 1924 hän alkoi työskennellä paikallisessa yläkoulussa kuvaamataidon ja puukäsityön opettajana. Schulz ei pitänyt työstään, ja se vei myös aikaa taiteelliselta toiminnalta. Schulzin entiset oppilaat ovat muistelleet hänen kertoneen kiehtovia tarinoita.[4]

title: Bruno Schulz

text: Schulzin teoksia kyllästää hänen kotikaupunkinsa Drohobytš (puolaksi Drohobycz), josta hän harvoin poistui.[1] Schulzin kotiseutuun vaikutti niin puolalainen, juutalainen, ukrainalainen, itävaltalainen, armenialainen, saksalainen kuin romanialainen kulttuuri.[3] Schulzin syntymän aikaan Drohobytš kuului Itävalta-Unkarin autonomiseen rajamaakuntaan Galitsiaan ja vuodesta 1918 Puolaan. Vuonna 1939 alueen miehitti Neuvostoliitto ja 1941 Saksa. Toisen maailmansodan jälkeen Drohobytš on kuulunut Ukrainaan.[4]

title: Kuolinilmoituksen sanatorio

text: Kuolinilmoituksen sanatorio () on vuonna 1936 ilmestynyt Bruno Schulzin toinen novellikokoelma. Kokoelman kertomukset on julkaistu suomeksi teoksessa "Kanelipuodit ja muita kertomuksia" (Basam Books, 2013) Tapani Kärkkäisen kääntäminä. "Kanelipuodit ja muita kertomuksia" -teoksessa on julkaistu käännös myös Schulzin ensimmäisestä kertomuskokoelmasta "Kanelipuodit" (1933) sekä neljä erillistä novellia. Teos on kuvitettu Schulzin piirroksin ja siinä on Virpi Hämeen-Anttilan esipuhe sekä suomentajan jälkisanat ja viitteet. Käännös on tehty Schulzin koottujen proosateosten kriittisestä laitoksesta "Opowiadania: Wybór esejów i listów". Osa "Kuolinilmoituksen sanatorion" ilmestyi vuonna 1965 valikoimassa "Krokotiilikuja" Aarno Peromiehen välikielen kautta saksasta kääntäminä.

title: Bruno Schulz

text: Schulzin nuoruudessa Drohobytš oli pieni, noin 20000 asukkaan kaupunki. Sen asukkaista oli nelisenkymmentä prosenttia juutalaisia, lisäksi puolalaisia ja ukrainalaisia. Lähellä sijaitsi Lwów (ukrainaksi Lviv), jonka taide- ja kirjallisuuspiirit saivat vaikutteita silloisesta pääkaupungista Wienistä. Schulzin isä oli kangaskauppias Jakub Schulz. Perhe asui kivitalossa kaupungin torin laidalla, kangaskaupan yläkerrassa. Perhe oli maallistunutta juutalaissukua, jossa puhuttiin puolaa ja sen ohella saksaa.[4]

title: Bruno Schulz

text: Schulz luo kertomuksissaan oman taruston, joka sijoittuu hänen kotikaupunkiinsa. Kertomuksissa on viittauksia juutalaisiin, babylonialaisiin, kreikkalaisiin ja roomalaisiin myytteihin. ”Matka Kuolinilmoituksen sanatorioon” rinnastuu eri taruissa kuvattuihin matkoihin manalaan. Tarujen sankarit kuvataan kuitenkin arkisina hahmoina, ja kaiken läpäisee lopulta ironia. Schulzin kertomuksissa esiintyvät tyhjenemisen ja vetäytymisen aihelmat on rinnastettu juutalaisen mystikon Isak Lurijan kabbalistiseen luomisoppiin. Kertomuksissa esiintyvät viittaukset kirkkauteen tuntuvat viittaavan kabbalan perusteokseen Zohariin, suomeksi Kirkkauden kirjaan.[4]

title: Aarno Peromies

text: Peromies suomensi muun muassa Franz Kafkan, Hermann Hessen, Friedrich Nietzschen, Bertolt Brechtin, Günter Grassin, Alfred Döblinin, Bruno Schulzin ja Heinrich Böllin teoksia.

title: Tenavat

text: Schulz joutui lopettamaan sarjan piirtämisen, kun hänellä marraskuussa 1999 todettiin pitkälle kehittynyt syöpä. Selviämisennuste oli huono, ja syöpähoito vei häneltä voimat työskentelyyn. Schulz julkisti tiedon eläkkeellejäämisestään 14. joulukuuta. Schulzin ennen sairaskohtausta piirtämät Tenavien arkipäivästripit loppuivat 1. tammikuuta 2000 ja sunnuntaistripit 6. helmikuuta. Niiden jälkeen julkaistiin vielä niin sanottu jäähyväisstrippi, josta oli kaksi eri versiota, maanantaina 3. tammikuuta ilmestynyt arkipäiväversio ja 13. helmikuuta kaikkein viimeisimpänä Tenavat-strippinä ilmestynyt sunnuntaiversio. Se sisälsi Schulzin jäähyväisviestin lukijoilleen ja joukon aiemmista stripeistä poimittuja kuvia, jotka Schulzin alainen Paige Braddock yhdisteli Schulzin antamien ohjeiden mukaisesti, koska hän itse ei enää kyennyt piirtämään. Schulz kuoli sattumalta tämän viimeisen stripin julkaisua edeltäneenä yönä, joten se ilmestyi samaan aikaan hänen kuolinuutisensa kanssa.[43]

title: Charles M. Schulz

text: Schulz sai vatsa-aortan tukoksesta johtuneen sydänkohtauksen kesken työpäivän 16. marraskuuta 1999. Kun tukosta poistettiin sairaalassa, hänellä havaittiin pitkälle kehittynyt paksusuolen syöpä. Lääkärit ennustivat hänellä olevan vuosi tai kaksi elinaikaa ja vain 20 prosentin todennäköisyys parantua edes raskaiden syöpähoitojen avulla. Schulz joutui tämän vuoksi vastentahtoisesti luopumaan piirtäjän työstään, ja hän julkisti tiedon 14. joulukuuta avoimella kirjeellä. Schulzin ennen sairauskohtausta piirtämät Tenavien arkipäivästripit jatkoivat ilmestymistään 1. tammikuuta 2000 saakka, sunnuntaistrippejä riitti helmikuulle. Schulz kuoli illalla 12. helmikuuta 77-vuotiaana kotona omassa vuoteessaan. Viimeinen Tenavat-sunnuntaistrippi, joka sisälsi samalla Schulzin jäähyväisviestin lukijoille, ilmestyi suunnitellusti 13. helmikuuta, sattumalta saman aamun lehdissä hänen kuolinuutisensa kanssa. Viimeisessä stripissä Ressu kirjoittaa Schulzin jäähyväiskirjettä lukijoille.[68] Schulz haudattiin Sonoman piirikunnan hautausmaalle Sebastopoliin. Hautakivessä lukee ”Charles M. Schulz. Yhdysvaltain armeijan kersantti, II maailmansota”.[69]

title: Bruno Schulz

text: Petri Liukkonen: . Books & Writers, Kuusankosken kaupunginkirjasto. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

title: Bruno Schulz

text: Yksi siirtymistä koskee taiteen maailman löytämistä. Luovuus kuuluu Schulzin suuriin teemoihin. Etenkin ”Traktaatti mallinukeista” -kertomuksissaan Schulz käsittelee luovuuden vaarallista kiehtovuutta. Ihmisen luovuuden tulokset ovat lopulta vain olemassa olevien muotojen jäljitelmiä. Samanlaisia ovat mallinuket, vajavaisia heijastuksia esikuvistaan. Schulzilla oli ilmeisesti tietoa 1900-luvun alkupuolen lääketieteellisistä kokeista, kuten elinsiirroista. ”Pyrstötähti”-kertomuksessa luodaan nykynäkökulmasta katsoen eräänlainen kyborgi.[4]

title: Bruno Schulz

text: Schulzin kaunokirjallinen tuotanto käsittää kaksi novellikokoelmaa ja lisäksi neljä kokoelmiin kuulumatonta kertomusta.[2] Schulzilta on säilynyt myös jonkin verran esseitä, kirjallisuusarvosteluja ja kirjeenvaihtoa.[3]

title: Bruno Schulz

text: Schulzin tuotannosta julkaistiin vuonna 1965 suomeksi 18 novellin valikoima Krokotiilikuja, jonka novellit Aarno Peromies käänsi välikielen saksan kautta.[4][7] Schulzin kaunokirjallinen tuotanto ilmestyi vuonna 2013 kokonaan suomeksi Tapani Kärkkäisen suoraan puolasta kääntämänä teoksessa Kanelipuodit ja muita kertomuksia.[2]

title: Bruno Schulz

text: Wojciech Hasin elokuva Sanatorium pod Klepsydrą (1973) perustuu Schulzin novelleihin ”Kuolinilmoituksen sanatorio” ja ”Kevät”. Jerzy Ficowskin kirjoittama Schulzin elämäkerta Regiony wielkiej herezji (1967, 4. uusittu laitos 2002) on käännetty useille kielille, myös englanniksi nimellä The Region of Great Heresy.[5][4]

title: Bruno Schulz

text: Schulz kirjoitti Kanelipuodeista tekemässään esittelytekstissä: ”Tässä kirjassa pyritään tuomaan päivänvaloon erään perheen, erään provinsiaalisen kodin tarina – mutta ei sen todellisista aineksista, tapahtumista, hahmoista tai kohtaloista käsin, vaan etsimällä niiden yläpuolelta sen myyttistä sisältöä, sen tarinan syvempää merkitystä” (suom. Tapani Kärkkäinen). Myyttejä käsittelevässä esseessään Schulz kirjoittaa todellisuuden perimmäisestä ykseydestä, joka on peräisin myyttisestä Sanasta. Sanojen ja todellisuuden monimuotoisuuden takana on alkuperäinen ykseys, jota kohti voidaan edetä runouden kautta. Myyttiset yhteydet voivat tällöin taas yhdistää sanat toisiinsa ja kaiken takana olevaan Sanaan. Schulzin kertomukset ovat tällaista rakennustyötä, joka tapahtuu varsinkin kielikuvien kautta. Kirja-aihe ilmentää Schulzin kertomuksissa alkuperäistä ykseyttä ja totuutta: on yksi aito Kirja, jonka pystyy erottamaan jäljitelmistä vain lapsuudessa. Kirja on myös kehotus alkuperäisen merkityksen etsimiseen ja todellisuuden sekasorron järjestämiseen. Schulz pyrki sanojensa mukaan todellisuuden uudistamiseen ”ihmetyksen avulla”.[4]

title: Bruno Schulz

text: Citation error, replace with{{cite book| title = Kanelipuodit ja muita kertomuksia| location = Helsinki| publisher = Basam Books| year = 2013| version = Suomentanut Tapani Kärkkäinen. Basam Books klassikko| isbn = 978-952-260-169-8}}

title: Bruno Schulz

text: Schulz alkoi kirjoittaa 1920-luvun lopulla. Tiettävästi kesällä 1928 hän kirjoitti novellin ”Heinäkuun yö”. Schulzin kanssa kirjeenvaihdossa ollut lwówilainen kriitikko ja kirjailija Debora Vogel kannusti Schulzia kehittelemään edelleen fantastisia aihelmia, joita tämä oli esitellyt. Schulz antoi käsikirjoituksensa luettavaksi tunnetulle varsovalaiselle kirjailijalle Zofia Nalkowskalle. Nalkowskan suosituksesta varsovalainen Rój-kustantamo julkaisi vuoden 1933 lopussa Schulzin ensimmäisen novellikokoelman Kanelipuodit (Sklepy cynamonowe). Teos sai puolalaisilta kriitikoilta ja kirjailijoilta hyvän vastaanoton, joskin eräät lähinnä oikeistolaisiin nationalistipiireihin lukeutuvat kriitikot arvostelivat Schulzin tapaa käyttää "epäpuolalaisia" sivistyssanoja. Vuonna 1937 ilmestyi kokoelma Kuolinilmoituksen sanatorio (Sanatorium pod Klepsydrą), joka oli koottu pääosin jo edellisellä vuosikymmenellä kirjoitetuista teksteistä. Schulz yritti saada teoksilleen myös saksan-, ranskan- ja italiankielisiä käännöksiä, mutta yritykset raukesivat. Schulz työsti myös Messias-nimistä romaanikäsikirjoitusta, mutta sitä ei ole löydetty.[4]

title: Bruno Schulz

text: Schulzin kuvissa on nähty vaikutteita kubismista ja ekspressionismista, myös ekspressionististen elokuvien lavastekuvista. Schulzin naiskuvissa on sadomasokistinen vivahde. Hänen kuvaamansa naiset ovat ylivoimaisia, ruumiiltaan täydellisiä olentoja. Toinen kuvien keskeinen piirre on groteski, joka ilmenee myös hänen kertomuksissaan. Schulz on kiinnostunut rujosta, eläimellisestä, muotoaan muuttavasta, olemassaolon tilojen rajalla olemisesta. Toisin kuin Franz Kafkalla, Schulzin hahmojen muodonmuutokset vaikuttavat olevan enemmänkin kielikuvia mielentilasta tai henkisestä kehityksestä kuin yhtäkkisiä muutoksia. Toisen maailmansodan jälkeen Schulzia on tulkittu myös surrealismin lähtökohdista.[4]

title: Mirage (Klaus Schulzen albumi)

text: Albumi on omistettu Hans Dieter Schulzelle, muusikon veljelle, joka kuoli sairauteen levyn teon aikoihin. Albumista 2000-luvulla tehdyn uudelleenjulkaisun kansilehtisessä Klaus Schulze sanoo, että veljen kohtalo luultavasti heijastuu "Miragen" musiikissa. Toisaalta albumin oli ilmeisesti muutenkin tarkoitus olla omalla tavallaan vakava ja "kylmä", koska se on Schulzen mukaan konseptialbumi, jonka perusideana oli luoda eräänlainen "elektroninen talvimaisema". Samaisessa kansilehtisessä hän kertoo myöhemmin huomanneensa, että "Miragen" heijastamia teemoja ovat "myös jääkausi, talvi, stagnaatio ja kuolema".

title: Charles M. Schulz

text: Käytyään high schoolin loppuun vuonna 1940 Schulz jäi asumaan vanhempiensa luo. Hän työskenteli kauppa-apulaisena ja muissa sekalaisissa töissä Saint Paulissa, kunnes hänet 20 vuotta täytettyään kutsuttiin armeijaan. Yhdysvallat oli tuolloin jo liittynyt toiseen maailmansotaan. Schulz oli ensimmäiset kuukaudet koulutuksessa läheisessä Fort Snellingissä, mistä hänet siirrettiin maaliskuussa 1943 Camp Campbelliin Kentuckyn ja Tennesseen rajalle. Schulzin äiti kuoli 50-vuotiaana kohdunkaulansyöpään pari päivää ennen poikansa lähtöä Saint Paulista.[12]

title: Bruno Schulz

text: Schulz ammuttiin Drohobytšin getossa sattumanvaraisessa juutalaisjahdissa 19. marraskuuta 1942. Hänet haudattiin tuntemattomaan joukkohautaan Drohobytšin uudelle juutalaiselle hautausmaalle. Schulzin kirjojen käsikirjoitukset sekä valtaosa hänen kuvataideteoksistaan katosivat sodan aikana. Sodan jälkeen puolalainen kirjallisuudentutkija Jerzy Ficowski onnistui keräämään joukon Schulzin kirjeitä sekä jäljittämään osan hänen piirustuksistaan ja grafiikanvedoksistaan. Lähes kaikki Schulzin öljyvärimaalaukset ovat kadonneet.[4]

title: Charles M. Schulz

text: Schulzin 1970-luvulla valmistunut kotitalo, jossa hän myös kuoli, tuhoutui lokakuussa 2017 Kalifornian maastopaloissa.[86]

title: Kanelipuodit

text: Kanelipuodit () on vuonna 1933 ilmestynyt puolanjuutalaisen kirjailijan Bruno Schulzin novellikokoelma. Kokoelman kertomukset on julkaistu suomeksi teoksessa "Kanelipuodit ja muita kertomuksia" (Basam Books, 2013) Tapani Kärkkäisen kääntäminä. "Kanelipuodit ja muita kertomuksia" -teoksessa on julkaistu suomeksi kaikki Sculzin säilyneet proosateokset, mukaan lukien Schulzin toinen teos "Kuolinilmoituksen sanatorio" (1936) sekä neljä kirjallisuuslehdissä ilmestynyttä novellia. Kirja on kuvitettu Schulzin piirroksin ja se on varustettu Virpi Hämeen-Anttilan kirjoittamalla esipuheella sekä suomentajan laajalla jälkisanalla ja viitteillä. Käännös on tehty Schulzin koottujen proosateosten tieteellisestä laitoksesta "Opowiadania: Wybór esejów i listów".

title: Bruno Schulz

text: Schulzin tuotannosta ovat saaneet vaikutteita muun muassa tšekkiläinen Bohumil Hrabal, jugoslavialainen Danilo Kiš ja suomalainen Bo Carpelan. Schulz on keskeisiä hahmoja israelilaisen David Grossmanin romaanissa Hakusana rakkaus. Schulzista ovat teoksissaan kirjoittaneet myös Philip Roth, John Updike, Cynthia Ozick, Jonathan Safran Foer ja Nicole Krauss.[4][3] China Miévillen romaani Toiset alkaa lainauksella Schulzin Kanelipuodeista.[6]