query: Milloin Clement Greenberg syntyi?

title: Clement Greenberg

text: Clement Greenberg (16. tammikuuta 1909 – 7. toukokuuta 1994) oli yhdysvaltalainen taidekriitikko. Hän tuli tunnetuksi abstraktin ekspressionismin ja muun muassa Jackson Pollockin puolestapuhujana. Greenberg asetti vastakkain kitschin ja "korkean" modernismin, puolusti avantgarden, formalismin ja modernismin teoriaa sekä kehitti jyrkkää ja selkeää formalistista taidekritiikkiä.

title: Clement Greenberg

text: Esseessä "The Crisis of the Easel Picture" (Maalaustelineessä maalatun kuvan kriisi, 1948) Greenberg julisti, että abstrakti ekspressionismi ja erityisesti Jackson Pollock ovat tyypillinen esimerkki esteettisestä arvosta. Hän tarkasteli Pollockin töitä formalistisin perustein toteamalla, että ne ovat yksinkertaisesti aikansa parasta maalaustaidetta ja taiteen kulminaatiopiste siinä traditiossa, joka takautuu kubismin ja Cézannen kautta Monet'iin, jolloin maalaus tuli "puhtaammaksi" ja tiiviimmäksi suhteessa maalauksille olennaisiin litteälle kuvapinnalle maalattuihin merkkeihin.

title: Clement Greenberg

text: Greenberg selostaa, että Braque käytti ensin teoksen pinnan korostamiseksi tehokeinona painojäljen jäljittelyä, joka herättää katsojassa kirjaimellisen viittauksen litteyteen. Braque lisäsi vuonna 1910 maalaukseensa pölkkykirjaimia, mutta ne olivat ensin melko luonnosmaisia. Vasta seuraavana vuonna tulivat mukaan isot ja pienet kirjaimet sekä numerot, jotka toivat mukaan painojäljen jäljittelyn ja kaavainsapluunalla tekemisen yhä suoremmin. Greenbergin mukaan painojäljen ilmestyminen maalaukseen pysäyttää silmän sanatarkalla tasolla, ja muistuttaa taiteilijan signeerausta.[3]

title: Clement Greenberg

text: Greenberg syntyi Bronxissa, New Yorkissa juutalaiseen perheeseen. Vuonna 1914 perhe muutti Norfolkiin, Virginiaan jossa perheen isä toimi kauppiaana. Greenbergit muuttivat kuusi vuotta myöhemmin Brooklyniin, New Yorkiin, jossa isä toimi tehtailijana.

title: Clement Greenberg

text: Greenberg valmistui vuonna 1930 Syracusen yliopistosta pääaineenaan kirjallisuus. Valmistuttuaan Greenbergin oli vaikea löytää töitä, joten hän opiskeli saksaa, italiaa, ranskaa ja latinaa. Vuonna 1933 hän aloitti isänsä kanssa liikeyrityksen, josta kuitenkin luopui pari vuotta myöhemmin. Greenberg sai työpaikan valtion satamavirkailijana ja alkoi toimia New Yorkin satamalaitoksen tullin arviointitarkastajana. Tässä asemassa hänelle tarjoutui mahdollisuus aloittaa ura esseistinä. Talvella 1939 Greenberg julkaisi ensimmäisen arvostelunsa, jonka aihe oli Bertolt Brechtin romaani. Näin alkoi viisikymmentä vuotta jatkunut kriittinen kirjoittaminen taiteesta ja kulttuurista.

title: Clement Greenberg

text: Greenbergin lähestymistapa taidekritiikkiin oli avoimesti formalistinen. Hän uskoi, että vaikka muoto ei ole taiteen lopullinen kokonaisuus, se tarjoaa ainoan kiinteän perustan, jonka mukaan voi tehdä sekä arvioita laadusta, että olettamuksia eri taideteosten suhteellisesta luonteesta.[1]

title: Clement Greenberg

text: Greenbergin varhaiseen ajatteluun vaikuttivat Karl Marxin ja Hans Hofmannin teoriat. Hän kiinnostui avantgardesta tutkiessaan marxilaista teoriaa, joka Greenbergin mukaan antoi aihetta arvella, että abstrakti taide oli vallankumouksellinen siirtymä pois esittävän maalaustaiteen laajan suosion vetovoimasta Yhdysvalloissa. Vielä tärkeämpi oli kuitenkin saksalaisyntyisen taidemaalarin ja taideopettajan Hans Hofmannin vaikutus. Vuonna 1938 ja 1939 Greenberg opiskeli kurssilla, joilla Hofman hän korosti maalauksen muodollisten ominaisuuksien tärkeyttä – väriä, viivaa, tasoa sekä ”työntöjä” ja ”vetoja” litteällä maalauskankaalla. Taidekritiikissään 1940- ja 1950-luvuilla Greenberg kehitti nämä ajatukset ainutlaatuiseksi kriittiseksi työkaluksi.

title: Clement Greenberg

text: Myöhemmin Greenberg jatkojalosti ajatuksiaan taiteesta ja taidekritiikistä kirjoittamisesta. Tiiviissä proosamuodossa hän yhdisti viittauksensa modernin taiteen historiaan ja analyysiin maalausten muodollisista ominaisuuksista siten, että taiteilijoiden abstraktit teokset tulivat helposti lähestyttäviksi kriitikoille ja taideopiskelijoille. Hänen kritiikkiään luonnehti persoonallinen ja intohimoinen painotus kiintymyksessä taiteeseen. Vuonna 1961 Greenberg julkaisi esseekokoelmansa kirjassa Art and Culture, joka vaikutti seuraavan sukupolven kriitikoihin.

title: Clement Greenberg

text: 1960-luvun alussa Greenberg julkaisi erään eniten vaikuttaneista esseistään. "Modernist Paintingissa" hän luonnosteli formalistisen historian, jossa modernin taiteen historian johtolankana oli taidemaalareiden syventyminen maalauksen muodollisiin elementteihin, erityisesti kuvapinnan litteyteen. Alkaen Edouard Manetista ja päätyen New Yorkin koulukunnan eli aikansa nykytaiteen teoksiin Greenberg jäljitti jatkumon, jossa pyyhittiin pois maalauksen aihepiiri, illuusio ja kuvatilan syvyys. Mediumiensa sisäisen logiikan takia maalarit hylkäsivät kerronnan maalaustensa ainutlaatuisten, muodollisten ominaisuuksien vuoksi.

title: Clement Greenberg

text: Clement Greenbergin asema Yhdysvaltain johtavana taidekriitikkona tuli esille yhä selvemmin 1960-luvulta alkaen. Esimerkiksi Tom Wolfe totesi kirjassaan Painted Word (1975), että Greenberg oli "kulttuurilinnan kuningas". 1970-luvun alussa Yhdysvaltain taidekritiikissä "Jack Burnhamin artikkeleita lukuun ottamatta koko kenttä oli ... greenbergiläisten hallussa."[6]

title: Julian Schnabel

text: Omaelämäkerrallisessa kirjassaan "C.V.J." (1987) Schnabel kertoo joutuneensa erimielisyyksiin vaikutusvaltaisen yhdysvaltalaisen taidekriitikon Clement Greenbergin kanssa. Hänen mielestään Greenberg ikään kuin sanoo: ”…olen auktoriteetti, koska minulla on hyvä maku.” Schnabel väitti, että ”…hän (Greenberg) nauttii uskottavuudesta ja vallasta, joka on ollut eräs kaikkein tuhoavin, sisällyksettömin, positivististin ja jäykistävin voima, joka on kohdistettu taiteen kasvua vastaan tässä maassa (tällainen positivismi on vielä voimissaan muissa formalistisissa valepuvuissa).”

title: Clement Greenberg

text: Esseessään "The New Sculpture" (Uusi kuvanveisto, 1948, 1958) Greenberg kirjoitti siitä, miten pelkkä näkökyky, "paljas silmä" korvaa renessanssin kuvanveiston tradition, jota hän kutsui monoliittiseksi.:

title: Clement Greenberg

text: Myöskään 1960-luvulla syntynyt minimalismi ei kelvannut korkean modernismin teoreetikolle, jonka mielestä minimalismi jäljitteli abstraktia ekspressionismia ja oli aivan liian pelkistävää. Greenberg koki, että minimalismin rappiota seurasi taiteen kuolema "uutuustaiteessa", jolla hän tarkoitti pop-taidetta ja dadaismin tyyppistä taidetta yleensä. Greenberg kehitti ajatuskulkuja toisiaan seuraavista taiteen synnyistä, huippukausista ja rappioista aikoinaan Winckelmannin kehittämään tapaan.[4]

title: Formalismi

text: Toisen maailmansodan jälkeen amerikkalainen taidekriitikko Clement Greenberg käytti formalistista kritiikkiä osoittaakseen abstraktin ekspressionismin ylivoimaisuutta aikaisempaan taiteeseen verrattuna. Suosiessaan abstraktia ekspressionismia Greenberg jätti pois valinnoistaan muun muassa American Scene -suuntauksen realistisia taiteilijoita, kuten Edward Hopperin ja Charles Burchfieldin.

title: Clement Greenberg

text: Vuonna 2000 Portlandin taidemuseo hankki Clement Greenbergin taidekokoelman, jossa on 159 maalausta, grafiikan vedosta, piirustusta ja veistosta 1900-luvun puolivälin taiteilijoilta muun muassa Kenneth Nolandin, Helen Frankenthalerin, Jules Olitskin, ja Sir Anthony Caron teoksia. Samassa taidemuseossa on myös kriitikon kirjastokokoelma.[9]

title: Clement Greenberg

text: Greenberg alkoi korostaa 1950-luvulla käsitystään siitä, että kuvapinnan litteys oli modernin maalaustaiteen pyrkimys, tuntomerkki ja tendenssi. "Sillä pelkästään litteys oli kuvataiteelle ainutlaatuinen ja yksinomainen piirre", hän kirjoitti.[2] Hän oli päätynyt tähän tulkintaan tutkiessaan kubismin kehitystä 1900-luvun alussa. Artikkelissaan "Collage" (1958) Greenberg kiinnitti huomiota varsinkin kollaasin syntyyn Picasson ja Braquen tuotannossa.

title: Clement Greenberg

text: Esseessään ”Towards a Newer Laocoon” (Kohti uudempaa Laokoonia), joka julkaistiin Partisan Review</i>issä vuonna 1940 Greenberg selvitti, miksi avantgardetaiteilijoiden täytyi välttämättä erota traditionaalisesta aihepiiristä ja antaa uutta painoarvoa muodolle.

title: Clement Greenberg

text: Pari vuotta aikaisemmin Greenberg oli julkaissut kaksi esseetä Partisan Review</i>issä. ”Avantgarde ja Kitsch” (1939) oli manifesti, jossa Greenberg erotti jyrkästi ”oikean kulttuurin” ja ”populaaritaiteen”. Hän väitti, että taideteoksen laadulla ei ollut mitään tekemistä aikansa yhteiskunnallisten tai poliittisten arvojen kanssa. ”Vetäytymällä pois kokonaan julkisuudesta”, hän kirjoitti, ”avantgarde runoilija tai taiteilija pyrkii pitämään yllä taiteensa korkeaa tasoa sekä kaventamalla sitä että nostamalla sen absoluuttiseen ilmaisuun…” Hän väitti, että tämä oli välttämätöntä, koska moderni yhteiskunta oli alentanut korkean taiteen kitschiksi.

title: Clement Greenberg

text: Greenberg toimi kriitikkona paitsi kirjoittamalla, myös harjoittamalla "studiokritiikkiä". Hän saattoi arvostella esimerkiksi Jackson Pollockin maalauksia hänen ateljeessaan säälimättä ja perusteellisesti. Eräällä kerralla pitkän ja perusteellisen yhteenoton päätyttyä Greenberg osoitti erästä lattialla olevaa maalausta ja sanoi: "Tuohan on kiinnostava. Miksi et tekisi kahdeksan tai kymmenen tuollaista?"[5]

title: Clement Greenberg

text: Greenberg taisteli 1940-luvun puolessa välissä ensimmäisenä New Yorkin abstraktien taiteilijoiden, kuten Jackson Pollockin, Willem de Kooningin, Robert Motherwellin ja David Smithin teosten puolesta sekä otti suosikeikseen myös Clyfford Stillin, Mark Rothkon, Barnett Newmanin, Adolph Gottliebin ja Hans Hofmannin. Kun New Yorkin koulukunnan taidemaalarit saavuttivat tunnustusta 1950-luvulla, Greenbergin kritiikki tuli huomion kohteeksi. Häntä pyydettiin organisoimaan taidenäyttelyitä ja kutsuttiin opettamaan ja luennoimaan muun muassa Black Mountain Collegessa, Yalen yliopistossa, Bennington Collegessa ja Princetonin yliopistossa.

title: Clement Greenberg

text: Pop-taiteen tullessa esiin 1960-luvulla Greenbergin formalistinen lähestymistapa ei ollut enää ajankohtainen. Pop-taide, joka painotti käsitteellistä nokkeluutta käyttäen lähteinään ”matalaa” populaarikulttuuria, oli Greenbergin formalististen teorioiden vastakohta. Vastauksena pop-taiteen menestykselle Greenberg organisoi näyttelyn otsikolla ”Jälkimaalauksellinen abstraktio” (Post-painterly Abstraction). Sen näyttelyluettelossa hän laajensi kriittisiä periaatteitaan väittämällä, että sellaiset maalaukset jotka osoittivat avoimuutta, linjakasta muotoilun selkeyttä ja voimakkaita, tasaisia värejä, olivat luonnollinen kehitys siinä formaalissa taiteen historiassa, jonka hän jo aikaisemmin oli hahmotellut esseessään "Modernist Painting”. Väitteistään huolimatta Greenbergin painottamia formalistisia tulkintoja alettiin kritisoida yhä enemmän 1970- ja 1980-luvuilla.

title: Clement Greenberg

text: John O'Brian (toim.) Clement Greenberg: The Collected Essays and Criticism 1-4, 1986 ja 1993. ISBN 0-226-30617-8 Art and Culture: Critical Essays, 1961 (1989). ISBN 0-8070-6681-8 Esseet (suom. Leevi Lehto) Avantgarde ja kitsch (1939), "Amerikkalaistyyppisestä" maalauksesta (1955, 1960), Modernistinen maalaustaide (1961). Teoksessa Jakko Lintinen (toim.), Modernin ulottuvuuksia, Fragmentteja modernista ja postmodernista, Kustannusosakeyhtiö Taide, 1989. ISBN 951-891-210-6

title: Clement Greenberg

text: Donald Kuspit, Clement Greenberg: Art and Critic, 1979. Caroline A. Jones, Eyesight Alone, Clement Greenberg´s Modernism and the Bureaucratization of the Senses, 2005. ISBN 0-226-40951-1 Alice Goldfarb Marquis, Art Czar: The rise and fall of Clement Greenberg, 2006.

title: Clement Greenberg

text: Greenberg omistautui vuoteen 1941 asti pääasiassa kirjallisuuskritiikille. Toukokuussa 1941 hän julkaisi Nation</i>issa ylistävän kirjoituksen Paul Kleestä.

title: Clement Greenberg

text: Greenbergin johtopäätös oli, että Picasso ja Braque olivat saman ongelman edessä, heidän oli valittava joko illuusio tai representaatio. Syvyyden illuusion valinta sulkisi pois representaation ja johtaisi takaisin kolmiulotteisen maailman kuvaamiseen. Juuri kollaasi selvitti ongelman, representaatio voitaisiin säilyttää vain litteän ja kirjaimellisen maalauspinnan puitteissa ja näin illuusiosta tuli Greenbergin tulkinnan mukaan ensimmäistä kertaa pois suljettu vaihtoehto.[3]

title: Moderni taide

text: Modernin maalauksen katsotaan yleisimmin alkaneen vuonna 1863, jolloin Édouard Manet asetti esille "Aamiainen ruohikolla"-teoksensa reputettujen salonkiin Pariisissa. Myös aiempia ajankohtia on ehdotettu, ja muutos olikin ollut vähittäinen. Modernin taiteen juuria voidaan löytää jo valistuksesta. Esimerkiksi Clement Greenberg kutsui Immanuel Kantia ensimmäiseksi todelliseksi modernistiksi, vaikka Greenbergin mukaan erona on kuitenkin se, että valistus esitti kritiikkiä ulkopuolelta, modernismi taas sisäpuolelta.

title: Clement Greenberg

text: Braque pyrki pääsemään eroon silmää harhauttavasta trompe l’œil-maalauksen traditiosta, totesi Greenberg. Vuosina 1911 ja 1912 Picasso ja Braque alkoivat sekoittaa hiekkaa ja muita maalauksen ulkoisia aineksia maaliin, jonka rakeisuus kiinnitti yhä enemmän huomiota maalauksen pintaan. Joissakin kuvissaan Braque alkoi maalata jäljittelemällä tarkasti puun syitä tai marmoria. Greenberg totesi Braquen ottaneen syyskuussa 1912 radikaalin ja kumouksellisen askeleen liimatessaan puun syitä jäljittelevän tapetin palasia paperilla olevaan piirustukseen, sen sijaan että olisi yrittänyt simuloida sen pintarakennetta maalilla. Picasso sanoi tehneensä ensimmäisen kollaasinsa vuoden 1911 lopulla liimatessaan ruokoa jäljittelevää öljykangasta kankaalle tehtyyn maalaukseen.[3]

title: Clement Greenberg

text: Greenbergin kriitikon työ oli aktiivista 1940-luvulla. Hän toimi trotskilaisen Partisan Review aikakauslehden toimittajana 1940-1942 ja 1942-1949 vasemmistolaisen The Nation lehden taidekriitikkona. Elokuussa 1944 hän aloitti kaksi kertaa kuukaudessa ilmestyneen Contemporary Jewish Record</i>in toimituspäällikkönä. Nimellä Commentary jatkaneen lehden avustajana hän toimi vuoteen 1957 asti.

title: Clement Greenberg

text: Clement Greenbergin merkitystä on arvioitu uudelleen 2000-luvulla. Esimerkiksi elämäkerrallisessa ja teoreettisessa katsauksessa Eyesight alone (2005) Caroline A. Jones tutkii Greenbergin henkilöitymän ja modernismin visuaalisen järjestyksen välistä suhdetta ja sitä, miksi Greenberg kohtasi modernismin omalla tavallaan. Muutokset herkkyyksissä - tunnussanoina olivat autonomia ja puhtaus - auttoivat kirjoittajan mukaan luomaan ruokahalua modernismille. Jonesin mukaan "Greenberg-efekti" tarkoittaa sitä, miten Greenbergin erityinen subjektiivisuus oli suhteessa amerikkalaisen modernisoitumisen ja moderniteetin laajempiin kuvioihin, varsinkin byrokratisoitumisen järjestelmiin ja modernismissa olevaan visuaalisuuteen.[8]

title: Clement Greenberg

text: Kritiikki suuntautui sekä Greenbergin valta-asemaan, että modernismin kritiikkiin ja vanhenevaa Greenbergiä alettiin pitää formalismin ja modernismin henkilöitymänä. Formalismin heikkoutena on pidetty sitä, että se jättää huomiotta taiteessa vallitsevana piirteenä olevan psykologisen kontekstin. [4] Esimerkiksi taiteilija Julian Schnabel kertoo omaelämäkerrassaan, kuinka hän joutui keskusteluun kriitikon kanssa Los Angelesin lentokentällä vuonna 1982. Schnabelin mielestä Greenberg ikään kuin sanoo: ”…olen auktoriteetti, koska minulla on hyvä maku.” [7]


query: Mikä oli WHA?

title: WHA

text: WHA (World Hockey Association) oli yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekon ammattilaisliiga, joka toimi vuosina 1972–1979.

title: WHA

text: WHA-liigassa kilpailtiin Avco-cupista.

title: Super Series

text: Otteluja sarjassa Neuvostoliiton A maajoukkueen ja WHA -liigan joukkueiden välillä pelattiin 9. Neuvostoliitto voitti otteluista kahdeksan ja WHA -liigan seura yhden. Maaliero oli Neuvostoliiton hyväksi 56-27.

title: Colorado Avalanche

text: Quebec Nordiques oli yksi ensimmäisiä WHA-liigan joukkueista, kun liiga aloitti toimintansa vuonna 1972. Nordiques pelasi WHA:ssa kaudet 1972–1979, jonka jälkeen se siirtyi NHL:ään. Seitsemän WHA-kauden aikana Nordiques voitti WHA-mestaruuspalkinnon, Avco World Trophyn kerran vuonna 1977. Lisäksi joukkue pelasi finaaleissa vuonna 1975.

title: Winnipeg Jets (1972–1996)

text: Seuran viimeinen WHA-kausi päättyi menestyksekkäästi niin koko joukkueen kuin yksilöpelaajienkin kannalta. Jets voitti mestaruuden lukemin 7–3 Wayne Gretzkyn tähdittämältä Edmonton Oilersilta Dave Semenkon viimeistellessä koko WHA-liigan historian viimeisen maalin.

title: Super Series

text: Super Series 1978:ssa pelattiin useita eri sarjoja eurooppalaisten ja pohjois-amerikkaisten välillä. Neuvostoliiton maajoukkue pelasi kahdella joukkueellaan kolme sarjaa WHA -seuroja vastaan. Neuvostoliiton A maajoukkue jyräsi omassa sarjassaan voimakkaasti ja hävisikin vain yhden yhdeksästä pelistään. Neuvostoliiton B maajoukkueella oli sen sijaan tiukempi ensimmäinen sarja WHA -seuroja vastaan, jonka se voitti otteluvoitoin 5-4. Toinen sarja kääntyi neuvostoliittolaisille jo huomattavasti selvemmin, sillä Neuvostoliiton B maajoukkue otti neljä voittoa kuudesta pelistä, yhden jäädessä tasatulokseen.

title: New York Raiders

text: New York Raiders oli yhdysvaltalainen WHA-liigassa pelannut jääkiekkoseura. Seuran taru jäi lyhytaikaiseksi, sillä se pelasi vain yhden kauden, 1972-1973. Joukkuesta oli tarkoitus tulla WHA:n lippulaiva ja sen avulla koko WHA saisi lisää "katu-uskottavuutta" ja medianäkyvyyttä. Long Islandille oli juuri valmistunut uusi jäähalli, Nassau Veterans Coliseum josta piti tulla Raidersien kotihalli. NHL:n presidentin, Colin Campbellin kuultua WHA:n suunnitelmista, NHL myönsi New Yorkiin oikeudet toiselle NHL-seuralle, ja Nassaun hallista tulikin New York Islandersin kotihalli. Raiders joutui pelaamaan Madison Square Gardeniin ja jakamaan sen NHL-joukkue Rangersin sekä NBA-joukkue New York Knicksin kanssa.

title: Birmingham Bulls

text: Birmingham Bulls oli yhdysvaltalainen WHA-liigassa pelannut jääkiekkoseura. Seura pelasi WHA-liigassa vuosina 1976–1979. Seuran kotipaikka oli Birmingham Alabaman osavaltiossa. Seuran kotiareena oli puolestaan 1976 rakennettu Birmingham-Jefferson County Civic Center.

title: Winnipeg Jets (1972–1996)

text: Winnipeg Jets oli vuosina 1972–1996 toiminut kanadalainen ammattilaistason jääkiekkoseura, joka pelasi Winnipegin kaupungissa Manitoban provinssissa. Seura perustettiin vuonna 1972, jolloin se liittyi vasta perustettuun WHA-liigaan. Kun WHA lakkautettiin vuonna 1979, liittyi Winnipeg Jets kolmen muun WHA-seuran kanssa kilpailevaan NHL-liigaan. NHL:ssä Jets pelasi vuodet 1979–1996. Kauden 1995–1996 jälkeen organisaatio muutti taloudellisten ongelmien takia Kanadasta Yhdysvaltain puolelle Arizonan Phoenixiin ja muutti nimensä Phoenix Coyotesiksi.

title: WHA

text: WHA-liigaa oltiin aloittamassa uudelleen kaudella 2004–2005. Hanke sai tuulta alleen, kun samalle kaudelle oli odotettavissa NHL:n työsulku, mikä myös toteutui. WHA ilmoitti aloittavansa pelit 8–12 joukkueen sarjana 29. lokakuuta 2004, mutta suunnitelma ei koskaan toteutunut. Uudelleenperustetussa WHA-liigassa olisi ollut NHL-liigaan verrattuna vaatimaton 15 miljoonan dollarin palkkakatto joukkuetta kohden. Sen sijaan 1970-luvulla WHA-liigaan houkuteltiin pelaajia NHL-liigaa suuremmilla palkoilla.

title: Jim Corsi

text:
James "Jim" Corsi (s. 19. kesäkuuta 1954 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalais-italialainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän aloitti uransa Loyola Collegen maalivahtina vuonna 1973. Kolmen yliopistovuoden jälkeen Corsi pelasi yhden vuoden NAHL senioriliigaa Yhdysvaltain puolella Mainessa ennen siirtymistään WHA-liigan Quebec Nordiquesin joukkueeseen. Kahden WHA-kauden jälkeen Corsi siirtyi läntiseen Kanadaan Edmonton Oilersin NHL-joukkueeseen. Ainoaksi jääneen NHL-kauden aikana hän pelasi 26 ottelua, joissa päästi keskimäärin 3,65 maalia.
Kevään 1980 jälkeen Corsi siirtyi pelaamaan Italiaan, ensin HC Ghërdeinan joukkueeseen. Samalla hänet valittiin myös edustamaan Italiaa B-rymän MM-kilpailuissa. Corsi pelasi kaikkiaan 12 kautta Italiassa ja oli maajoukkueen vakio kasvo aina kevääseen 1990 asti. Corsi pelasi Italian paidassa myös Sarajevon Olympiaturnauksessa.

title: Bobby Hull

text: Vuonna 1972 Hull siirtyi Blackhawksista Winnipeg Jetsiin NHL:n kanssa kilpailleeseen WHA-liigaan. Hän voitti seurassa kolme WHA:n mestaruutta (1976, 1978 ja 1979). Kun WHA lakkautettiin vuonna 1979, Hull palasi NHL:ään vielä kaudeksi 1979–1980, jolloin hän pelasi Winnipeg Jetsissä ja Hartford Whalersissa. Hän teki WHA:n runkosarjassa yhteensä 638 pistettä (303 maalia ja 335 syöttöä) 411 ottelussa ja pudotuspeleissä 80 pistettä (43 maalia ja 37 syöttöä) 60 ottelussa. 2000-vuosikymmenellä WHA:ta oltiin käynnistämässä uudelleen ja Hull nimettiin sen komissaariksi. Uuden WHA:n piti alkuperäisten suunnitelmien mukaan käynnistyä vuonna 2004, mutta liigan uusi alku ei lopulta toteutunut.

title: Suomen jääkiekkomaajoukkueen historia

text: Vuonna 1978 myös ensimmäiset suomalaispelaajat siirtyivät Pohjois-Amerikkaan pelaamaan. Uudella mantereella oli tuolloin kaksi ammattilaisliigaa WHA ja NHL. Ensimmäisinä WHA-liigaan suuntasivat, Winnipeg Jetsin joukkueeseen, Veli-Pekka Ketola ja Heikki Riihiranta.

title: Cam Connor

text: Connorin suolistotulehdus jatkui läpi kesän aina seuraavan syksyn harjoitusleirille saakka ja esti häntä pelaamasta kauden alussa. Kesän aikana Edmonton varasi hänet NHL:n laajennusvaraustilaisuudessa. Montreal teki ennen tilaisuutta neljän NHL:ään liittyvän WHA-joukkueen kanssa sopimuksen, jonka mukaan jokainen WHA-joukkue saisi tietyn pelaajan, jos se jättäisi Montrealin muut suojaamattomat pelaajat rauhaan. Edmonton sai Connorin. Connor pelasi Edmontonissa 38 peliä, mutta maaliskuussa 1980 Edmonton myi hänet yhdessä varausvuoron kanssa New York Rangersiin, ja sai vaihdossa Don Murdochin. Vuoden 1980 pudotuspeleissä Connor pelasi vain kaksi ottelua, kunnes loukkasi ranteensa ja joutui olemaan loppukauden sivussa. Hän pysyi seuran organisaatiossa kauteen 1982–1983 asti, mutta pelasi NHL:ssä yhteensä vain 28 runkosarjanottelua ja 12 pudotuspeliä.

title: Dave Semenko

text: Semenko liittyi Edmonton Oilersiin 1977 joukkueen pelatessa WHA-liigassa. Siellä hän viimeisteli kahden kauden aikana 16 maalia, keräsi 20 syöttöpistettä ja kärsi 298 rangaistusminuuttia. Semenko teki WHA-historian viimeisen maalin. NHL:ään hän siirtyi Oilersin mukana 1979. Kauden 1986–1987 aikana hänet kaupattiin Hartford Whalersiin. Seuraavan kauden Semenko pelasi Torontossa, ja tämän jälkeen hän lopetti urheilu-uransa. Myöhemmin Semenko on työskennellyt ensin Edmonton Oilersin apuvalmentajana 1996 ja sittemmin seuran kykyjenetsijänä.

title: WHA

text: Dennis Murphy ja Gary Davidson perustivat WHA:n tammikuussa 1971. Ensimmäinen peli WHA:ssa pelattiin 11. lokakuuta 1972. WHA aloitti 12 joukkueen liigana, jonka historian aikana joukkueet muuttivat useasti paikasta toiseen ja osa joukkueista joutui lopettamaan taloudellisten syiden takia. Koko historiansa ajan WHA joutui taistelemaan olemassaolostaan NHL-liigaa vastaan. Vuonna 1977 NHL ja WHA aloittivat neuvottelut liigojen yhdistämisestä. Sopimukseen asiasta päästiin 22. maaliskuuta 1979, jolloin sovittiin neljän joukkueen liittymisestä NHL-liigaan ja WHA:n laukkauttamisesta. NHL-liigaan liittyneet joukkueet olivat Edmonton Oilers, Winnipeg Jets, Québec Nordiques ja New England Whalers (NHL:ssä nimellä Hartford Whalers). Näistä neljästä ainoastaan Edmonton Oilers on välttynyt muuttamiselta toiseen kaupunkiin. Winnipeg Jets muutti Phoenixiin, Arizonaan vuonna 1996 (nimeksi tuli Phoenix Coyotes), Québec Nordiques Denveriin, Coloradoon vuonna 1995 (nimeksi tuli Colorado Avalanche) ja Hartford Whalers Raleighiin, Pohjois-Carolinaan vuonna 1997 (nimeksi tuli Carolina Hurricanes).

title: NHL

text: Varauskäytäntö otettiin käyttöön vuonna 1963, jolloin sen nimi oli Amateur Draft. Nimestä tuli Entry Draft vuonna 1979, jolloin WHA-liigasta liittyi neljä joukkuetta NHL:ään. Nimenvaihdos kuvasti sitä, että nyt myös entisen WHA-liigan (ammattilaisliiga) pelaajat olivat varattavissa.

title: Ted Nolan

text: Sabres-pestin jälkeen Nolanille tarjottiin päävalmentajan paikkaa Tampa Bay Lightningissa ja apuvalmentajan paikkaa New York Islandersissa. Nolan kieltäytyi molemmista. Hänestä oli määrä tulla Toronto Torosin valmentaja uuteen WHA-liigaan, mutta hanke kaatui WHA-liigan perustamisen peruuntumiseen. Nolanista tuli Moncton Wildcatsin valmentaja QMJHL:ään. Joukkueen oli tarkoitus isännöidä Memorial Cup -ottelua, mutta julkisuudessa sattuneiden sanaharkkojen takia Nolan lopetti pestinsä.

title: NHL

text: Vuonna 1972 perustettiin World Hockey Association (WHA). NHL näki tämän uhkakuvana omalle liigalleen. NHL hankki jälleen uusia seuroja, kun New York Islanders ja Atlanta Flames (myöhemmin Calgary Flames) liittyivät sarjaan. Kaksi vuotta myöhemmin myös Kansas City Scouts (myöhemmin New Jersey Devils) ja Washington Capitals liittyivät NHL:ään. NHL ja WHA kilpailivat lahjakkaimmista pelaajista. Kahden sarjan systeemi heikensi molempien sarjojen ja niissä pelaavien joukkueiden tuloja, koska myös kannattajat jakaantuivat kahden liigan kesken. Vuonna 1979 WHA lopetti toimintansa ja neljä kuudesta WHA-seurasta liittyi NHL:ään. Nämä seurat olivat Hartford Whalers (myöhemmin Carolina Hurricanes), Québec Nordiques (myöhemmin Colorado Avalanche), Edmonton Oilers ja Winnipeg Jets (myöhemmin Arizona Coyotes).

title: WHA

text: Avco Cup Luettelo WHA:ssa pelanneista eurooppalaisista WHA:n tähdistökentällinen

title: World Hockey Association 2

text: Jacksonville Barracudas voitti WHA 2:n ensimmäisen ja ainoan President's Trophyn. Jacksonville isännöi myös WHA 2:n ensimmäistä ja ainoaksi jäänyttä tähdistöottelua.

title: Birmingham Bulls

text: WHA-aikakauden TOP-5 parhaat pelaajat olivat

title: Super Series

text: Vuoden 1977 Super Seriesissä kohtasivat tällä kertaa Tšekkoslovakialainen seurajoukkue Poldi Kladno ja Neuvostoliiton maajoukkue, sekä WHA -liigan seurajoukkueita. WHA -seurat veivät otteluvoitot Poldi Kladnolta 4-2. Neuvostoliiton maajoukkue teki puolestaan lähes puhdasta jälkeä omassa sarjassaan. Québec Nordiques onnistui kuitenkin voittamaan sarjan viimeisessä ottelussa Neuvostoliiton luvuin 6-1.

title: Super Series

text: Sarjoja Neuvostoliiton B maajoukkueen ja WHA -liigan joukkuiden välillä pelattiin kaksi. Ensimmäisessä sarjassa oli 10 ottelua, joista Neuvostoliitto voitti 5, WHA -liigan seurat 4 ja yksi päättyi tasan. Maaliero oli niukasta Neuvostoliiton hyväksi 41-38. Toisessa sarjassa pelattiin 6 ottelua, joista WHA -liigan seurat voittivat yhden, yksi päättyi tasan ja loput neljä menivät Neuvostoliiton B maajoukkueen hyväksi. Maaliero tässä sarjassa oli Neuvostoliitolle samoin 41-38

title: Mark Messier

text: Messier oli jo nuorena hyvin lahjakas jääkiekkoilija. WHA-seura Indianapolis Racers tarjosi hänelle viiden ottelun mittaista koesopimusta vuonna 1978, hänen ollessaan 17-vuotias. Indianapolis ei kuitenkaan tehnyt sopimusta Messierin kanssa, ja hän siirtyi vapaana pelaajana toiseen WHA-seuraan, Cincinnati Stingersiin, jossa hän pelasi kauden aikana 47 ottelua.

title: WHA

text: (luettelon tiedot saattavat olla epätäydellisiä) korostetut siirtyivät NHL:ään

title: Wayne Gretzky

text: Ammattilainen Gretzkystä tuli kaudella 1977–78 hänen siirryttyään WHA-liigan Indianapolis Racersiin. Indianapolisissa Gretzky ehti pelata vain kahdeksan ottelua ennen kuin Racers myi hänet vielä tuollon WHA-liigassa pelanneelle Edmonton Oilersille. Gretzky olisi mieluummin siirtynyt OHA:sta suoraan NHL:ään, mutta liigan ikäraja oli tuolloin 20 vuotta. OHA-sarjaan jäämisen Gretzky ei nähnyt kehittävän uraansa, joten WHA oli paras vaihtoehto.[10] Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan Gretzky oli WHA:n pistepörssin kolmas pistein 46 + 64 = 110.[14]

title: Summit Series 1974

text: Bobby Hull, joka siirtyi vuonna 1972 NHL:stä Winnipeg Jetsiin WHA-liigan samoin kuin Gordie Howe, joka pelasi myös vuonna 1972 WHA-liigassa, saivat nyt mahdollisuuden pelata Neuvostoliittoa vastaan, koska edellisessä turnauksessa WHA-pelaajat suljettiin turnauksesta pois NHL:ää kilpailevan sarjan syntymisen vuoksi. Koska tällä kertaa Kanadan miehistö koostui WHA-liigan pelaajista NHL -pelaajien sijaan, oli Kanada jonkin verran heikompi kuin kaksi vuotta aiemmin. Heikkous johtui lähinnä siitä, että WHA oli uusi sarja tuolloin, jonka pelaajat koostuivat suurimmaksi osaksi pienemmistä sarjoista tulleista pelaajista, sekä muutamista NHL-tähdistä ja veteraaneista. Kanadan joukkueesta Paul Henderson, Frank Mahovlich ja Pat Stapleton olivat ainoat, jotka pelasivat molemmissa Summit Serieseissä.

title: Edmonton Oilers

text: Oilers perustettiin 1. marraskuuta 1971, ja seura liittyi seuraavalle kaudelle WHA-liigan jäseneksi yhtenä liigan kahdestatoista alkuperäisseurasta. Alun perin Oilersin piti olla toinen Albertan WHA-seuroista yhdessä Calgary Broncosin kanssa, mutta Broncosin organisaatio siirrettiin Yhdysvaltojen puolelle Clevelandiin, jossa se otti käyttöön nimen Cleveland Crusaders. Jäätyään ainoaksi Albertan seuraksi Oilers otti käyttöön nimen Alberta Oilers. Jo seuraavalla kaudella seuran nimi vaihdettiin takaisin Edmonton Oilersiksi, minkä jälkeen seuran nimeä ei ole muutettu. NHL-liigaan Oilers liittyi WHA:n päätyttyä vuonna 1979 yhdessä Quebec Nordiquesin, Hartford Whalersin ja Winnipeg Jetsin kanssa.

title: Ron Grahame

text: Grahame pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta Denverin yliopiston joukkueessa Pioneersissa yliopistosarja WCHA:ssa. Hänet nimettiin vuonna 1973, viimeisen yliopistokautensa päätteeksi, sarjan vuoden pelaajaksi. WHA-seura New York Raiders varasi hänet helmikuun 1972 WHA General Player Draftissa, mutta myi hänen pelaajaoikeutensa seuraavan vuoden kesäkuussa Houston Aerosille vaihdossa puolustaja Ray LaRoseen. Grahame aloitti ammattilaisuransa kaudella 1973–1974, jolla edusti Aerosia neljässä WHA:n runkosarjaottelussa. Suurimman osan tuosta kaudesta hän pelasi kuitenkin Southern Hockey Leaguen (SHL) Macon Whoopeesissa.


query: Mikä on Viljo Elomaan sotilasarvo?

title: Viljo Elomaa

text: Työelämässä Viljo Elomaa toimi lähinnä konduktöörinä ja järjestelymestarina sekä 1920-luvulla vähän aikaa myös kapitulanttina jääkäritykistörykmentissä. Sotilasarvoltaan Viljo Elomaa on vääpeli. Uransa aikana Elomaa on edustanut seuroja Kälviän Korven Koitto, SLU Kokkolan osasto, Lahden Ahkera, Lahden Urheilijat ja Lahden Ampujat sekä suojeluskuntakilpailuissa Lahden suojeluskuntaa ja Etelä-Hämeen suojeluskuntapiiriä.

title: Viljo Elomaa

text: Jo viisitoistavuotiaana Viljo Elomaa innostui harrastamaan yleisurheilua kuuluen silloisiin Keski-Pohjanmaan urheiluseuroihin. Hän saavutti yhteensä seitsemän Keski-Pohjanmaan piirin mestaruutta olympialaisessa viisiottelussa, 100 m juoksussa, kuulassa, keihäänheitossa ja kiekonheitossa. Kuulantyönnössä ja keihäänheitossa tuli myös piiriennätyksiä. Vuoden 1918 alussa Viljo Elomaa liittyi Kälviän suojeluskuntaan osallistuen Kokkolan valtaukseen, mutta ollen toimessa rautateillä määrättiin heti tämän jälkeen takaisin hoitamaan tointansa, joten suoranainen toiminta vapausarmeijan mukana supistui tähän.

title: Kike Elomaa

text: Elomaa yritti eduskuntaan vuoden 2007 vaaleissa sitoutumattomana perussuomalaisten listalta, muttei tullut valituksi. Varsinais-Suomen vaalipiirissä ehdokkaana ollut Elomaa sai 1847 ääntä.[7] Vuoden 2011 vaaleissa hänet valittiin eduskuntaan perussuomalaisten listalta puolueensa Varsinais-Suomen ääniharavana 13121 äänellä.[8] Hän on sivistysvaliokunnan jäsen.[1] Elomaa valittiin jatkokaudelle vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Myös näissä vaaleissa hän oli puolueensa ääniharava Varsinais-Suomen vaalipiirissä 9571 äänellään.[9] Hän on perussuomalaisten eduskuntaryhmän ensimmäinen varapuheenjohtaja kesäkuusta 2015.[1] Kesäkuussa 2017 Elomaa loikkasi useiden muiden perussuomalaisten kansanedustajien kanssa uuteen eduskuntaryhmään nimeltä Uusi vaihtoehto. Hänet valittiin ryhmän toiseksi varapuheenjohtajaksi.[10] Viikkoa myöhemmin Elomaa loikkasi takaisin perussuomalaisiin.

title: Luettelo televisiosarjan Kotikatu henkilöistä

text: Aleksi Luotola (s. 1998 Helsinki, es. Jere Elomaa, myöhemmin Aatu Mauno) on Teemu Luotolan poika. Aleksilla on pikkusiskopuoli Vilja. Aleksi tapaa isäänsä Teemua aika harvoin, sillä Aleksi asuu äitinsä Liisan ja isäpuolensa Harrin kanssa Riihimäellä. Keväällä 2012 Aleksi ryhtyi asumaan osan aikaa isänsä luona. Aleksilla on huumeongelma.

title: Sameli Elomaa

text: Elomaan valmistamia soittimia on säilynyt jälkipolville yksityishenkilöiden kokoelmien lisäksi muun muassa Kurikan museon pysyväisnäyttelyssä sekä Ikaalisissa Harmonikka- ja soitinrakennusmuseo Akordian kokoelmissa. Laajin kokoelma Sameli Elomaan soittimia on Kurikan Ravintola Wanhalla Asemalla, jossa on kymmeniä Elomaan soittimia, Sameli Elomaan verstas työkaluineen sekä videoesitys Sameli Elomaan elämäntyöstä.

title: Antti Elomaa

text: Antti Viljo Elomaa (8. lokakuuta 1929 Lahti – 16. maaliskuuta 2015 Äänekoski) oli suomalainen urheilija, joka tunnetaan kuuluisana pesäpalloilijana, mutta joka myös saavutti menestystä useissa muissa urheilulajeissa. Antti Elomaa syntyi urheilijaperheeseen, sillä muun muassa hänen isänsä Viljo Elomaa oli lahjakas yleisurheilija ja kuuluisa ampuja. Hänen puolisonsa on myös menestystä saavuttanut urheilija Päivikki Elomaa (o.s. Valve).

title: Viljo Elomaa

text: Viljo Elomaalle on myönnetty Lahden Ampujien kunniaviiri ja hänet kutsuttiin Lahden Ampujien kunniajäseneksi vuonna 1965. Elomaalle myönnettiin Suomen Urheilun hopeinen ansiomitali 1958. Elomaalle on myönnetty Suomen Leijonan Ritarikunnan ansioristi, Vapaudenristin sururisti, 1. luokan Vapaudenmitali punaisen ristin kera, 2. luokan Vapaudenmitali, Vapaussodan muistomitali soljen kera (Pohjanmaan vapautus) ja talvisodan muistomitali sekä harvinainen Latvian Suojeluskunnan ansioristi. Lisäksi hänellä on ollut suojeluskuntain 1. ja 2. luokan kuntoisuusmerkki sekä valioluokan harrastusmerkki.

title: Viljo Elomaa

text: Viljo Elomaa aloitti ampumaurheilun vuonna 1924 Lahden suojeluskunnassa. Elomaa sijoittui vuosien 1933–1943 välisenä aikana lähes 30 kertaa kolmen parhaan joukkoon Lahden sk.piirin kevät- ja syysmestaruuskilpailuissa, saavuttaen myös useita piirinmestaruuksia sekä kivääri että pistoolilajeissa. Tuona aikana ampumaurheilu oli erittäin suosittua ja osallistujien määrä sk.piirin kilpailuissa laskettiin lajista ja vuodesta riippuen sadoista ampujista jopa yli 2700:n ampujaan. Lahden sk.piiriä hän on edustanut sk.järjestön mestaruuskilpailuissa seuraavina vuosina: 1930, 1931, 1934, 1936 ja 1938. Vuonna 1934 hän voitti sk.järjestön 300 metrin kouluammunnan mestaruuden Tampereella pistemäärällä 459 (50 laukausta) sekä vuonna 1936 Helsingissä ylivoimaisesti pistemäärällä 186 (20 laukausta), sivuten sk.järjestön ennätystä. Vuonna 1934 oli hän sk.järjestön edustajana balttilaisissa ampumakilpailuissa Riiassa sijoittuen kouluammunnassa toiseksi pistemäärällä 186. Kilpailun voitti eräs puolalainen kreivi, joka ampui saman tuloksen reikätähtäimisellä kiväärillä. Samoissa kilpailuissa Mikkelissä vuonna 1937 tuli Elomaa toiseksi 3×20 laukauksen sotilaskiväärikilpailussa ja kolmanneksi sotilasammunnassa. Samoissa kisoissa 1939 hän sijoittui uusinnan jälkeen toiseksi sotilasammunnassa. Etelä-Hämeen sk.piirin ja Riian sk.rykmentin välisissä kilpailuissa oli hän viidesti menestyksekkäästi mukana.

title: Viljo Elomaa

text: Viljo Urho Elomaa (alun perin Helenius, 9. elokuuta 1897 Kälviä – 4. helmikuuta 1966 Jyväskylä) oli suomalainen urheilija ja suojeluskuntalainen, joka saavutti menestystä ampumalajeissa ja yleisurheilulajeissa. Viljo Elomaa syntyi isänmaalliseen ja urheilua arvostavaan perheeseen Keski-Pohjanmaalla, mutta on kuitenkin taustaltaan lähinnä hämäläistä sukua. Viljon puoliso oli Hanna Viik ja vanhemmat rautatievirkamies Mikko Helenius ja Aleksandra Helin. Viljon veli Toivo Elomaa oli nuorena yhtä lahjakas yleisurheilija. Eversti Toivo Elomaa kaatui Tulemajoella 5.7.1944, toimiessaan tuolloin JR44:n komentajana. Viljon veli Sulo Elomaa oli 1910–1930-luvuilla Lahden urheiluelämän uranuurtajia ja muun muassa teki pitkän päivätyön nostaessaan Lahden Urheilijat suurseuraksi. Viljon poika Antti Elomaa on yksi Suomen kaikkien aikojen menestyksekkäimpiä pesäpalloilijoita.

title: Viljo Elomaa

text: Viljo Elomaa saavutti yhdessätoista eri yleisurheilulajissa yhteensä 37 piirinmestaruusmitalia, joista 26 kultaisia ja teki useita piiriennätyksiä Keski-Pohjanmaan ja Lahden yleisurheilupiireissä. Hänen lajeinaan olivat muun muassa juoksujen pikamatkat, keihäs, kiekko, kuula, moukari, painonheitto, korkeus, pituus, kolmiloikka, 3-ottelu ja 5-ottelu.

title: Päivikki Elomaa

text: Päivikki Elomaan puoliso Antti Elomaa on kuuluisa pesäpalloilija. Hänen isänsä Kauko Valve kuuluu Suomen Tunnustuksellisen Luterilaisen Kirkon perustajiin.

title: Viljo Elomaa

text: Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet

title: Viljo Elomaa

text: Syksyllä 1918 siirtyi Viljo Elomaa Lahteen rautateiden palvelukseen sekä liittyi paikalliseen suojeluskuntaan ja tämän saman suojeluskunnan riveissä hän uskollisesti seisoi järjestön lakkauttamiseen asti. Lahdessa olon alkuvuosina edusti hän paikallista suojeluskuntaa ja urheiluseuroja kunniakkaasti useissa eri kilpailuissa saavuttaen täälläkin useita eri mestaruuksia. Armeijan harmaissa ollessaan Viljo Elomaa voitti jääkäriprikaatin 5-ottelun vuosina 1919 ja 1921 sekä kuulan vuonna 1921 sekä muita mitaleita. Suomen rautatieläisten mestaruuskisoissa hän voitti vuonna 1924 muun muassa heittosarjan mestaruuden ja pari muuta mitalia. Sk.järjestön mestaruuskilpailuissa hän oli Etelä-Hämeen piirin edustajana Kotkassa ja Viipurissa, sijoittuen parhaimmillaan kuulassa neljänneksi ja keihäässä kuudenneksi. Viljo Elomaa oli kansallista kärkitasoa monessa yleisurheilulajissa tällä Suomen yleisurheilun kulta-ajalla; hän oli muun muassa vuonna 1922 Helsingin SM-kisoissa kuulassa neljäs, 1924 Lahden SM-kisoissa kuulassa neljäs (paras käsi ja yhteistuloskilpailu) ja kiekonheitossa viides. Kansallisissa kisoissa ja kutsukisoissa hänet nähtiin usein voittajana tai kolmen parhaan joukossa. Hän voitti Lahden piirissä yhteensä 19 kertaa piirinmestaruuden ja 11 muuta PM-mitalia.

title: Kike Elomaa

text: Koulutukseltaan Elomaa on röntgenhoitaja. Ennen valintaansa eduskuntaan hän teki pitkän uran ammattiurheilijana, yrittäjänä ja artistina. Vuonna 2003 Turun hovioikeus tuomitsi Elomaan 1140 euron sakkorangaistukseen kahdesta rekisterimerkintärikoksesta mieheensä Kimmo Elomaahan liittyvässä useita talousrikoksia sisältävän jutun yhteydessä.[3]

title: Viljo Elomaa

text: Toimittuaan viitisentoista vuotta uskollisesti ja ansiokkaasti Lahden sk:n vahtimestarina, jossa talossa hän perheineen myös asui, siirtyi Viljo Elomaa v. 1939 Lahden ampumaradan vahtimestariksi, hoitaen tämänkin tehtävän erittäin kiitettävällä tavalla vuoteen 1952 asti. 1940-luvulla kilpailutoiminta oli ymmärrettävistä syistä Suomessa vähentynyt, mutta joihinkin SM-kilpailuihin ja Ruotsi–Suomi-maaotteluihin Viljo Elomaa vielä osallistui sotien jälkeenkin, jolloin hän saavutti ikämiessarjoissa useita mitaleita. Viljo Elomaan osaamisen kirjo oli myös ampumalajeissa hyvin monipuolinen, sillä hän kilpaili erilaisilla sotilaskivääreillä, sotilaspistoolilla, pienoispistoolilla, pienoiskiväärillä, vapaakiväärillä ja jopa konepistoolilla. Erityisesti hänet tunnettiin nimenomaan ”pystykorva-ampujana”. Viljo Elomaa suoritti SAL:n suurmestariluokan kivääriammunnassa, erikoismestariluokan pistoolin kaksintaisteluammunnassa ja 1. luokan 600 metrin kivääriammunnassa. Elomaa teki LAS:n piirissä monien vuosien ajan myös todellista pioneerityötä ampumaurheilun hyväksi.

title: Viljo Elomaa

text: Viljo Elomaa liittyi Lahden Ampujiin 1920-luvulla, jatkaen ammuntaa seuran riveissä aina 1950-luvulle asti. Elomaa saavutti runsaasti menestystä Lahden paikallisissa kilpailuissa ja erilaisissa seuraotteluissa sekä kovatasoisissa SAL:n Hämeen Ampujapiirin kilpailuissa. SAL:n mestaruuskilpailuihin yleisessä sarjassa Elomaa osallistui vuosina 1935, 1936, 1938 ja 1939. Henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaat sijoitukset eri lajeissa olivat 8. (pienoiskivääri 3x20), 8. (sotilaskivääri 3x20), 9. (kenttäammunta), 15. (vapaakivääri 3x20) ja 37. (kaksintaistelu). Joukkuekilpailuista tuli myös mitaleita. Viljo Elomaa kuului SAL:n MM-kilpailujen valmennusjoukkueeseen vuosina 1937–1939, tullen valituksi Suomen edustusjoukkueeseen vuoden 1939 kilpailuihin Luzernissa.

title: Toivo Elomaa

text: Hänen veljensä Viljo Elomaa oli menestynyt ampuja ja yleisurheilija.

title: Vieno Elomaa

text: Elomaan teoksia esiteltiin ensi kerran näyttelyssä kotimaassa 1948. Sittemmin hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä mm. Helsingissä, Tampereella, Jyväskylässä ja Kuusankoskella. Ulkomailla Elomaan näyttelyitä on pidetty 1950- ja 1960-luvuilla mm. Pariisin Grand Palais'ssa ja Petit Palais'ssa ja hänen töitään on esitelty Pariisin naistaiteen näyttelyissä. Lisäksi Elomaalla on ollut näyttelyitä Brysselissä ja Ruotsin Malmössä ja Sävsjössä. Viimeisin pelkästään Elomaan töihin keskittynyt näyttely pidettiin Kouvolan taidemuseossa keväällä 2015.

title: Päivikki Elomaa

text: Päivikki Hilja Elomaa (o.s. Valve, s. 14. heinäkuuta 1931, Lahti) on suomalainen urheilija, joka on menestynyt kansallisesti koripallossa, pesäpallossa ja keilailussa. Elomaa asuu Suolahdessa, Äänekoskella.

title: Viljo Elomaa

text: Hämeen Ilves lehden n:o 5/-39 artikkeli "Lahtelainen suurampuja" Hämeen Ilves lehden vuosikerrat 1930-1939 Hakkapeliitta lehden vuosikerrat 1934-1939 Ampujain lehden vuosikerrat 1931-1941 Suomen Urheilulehden vuosikerrat 1913-1929 Suojeluskuntain historia I-III Seppo Myllyniemi: Hämeen Suoja Jouko Kauranne: Lahden Suojeluskunta Uuno Ström: LAS:n historia Aimo Halila: Lahden historia Suomen Ampujain liiton vuosikirjat vuosilta 1930-1950 Viljo Elomaan jälkipolvien palkintokokoelmat Sota-arkiston kantakortti / Viljo Elomaa

title: Viljo Laakso

text: Kun jääkärit 11. helmikuuta 1918 kirjattiin Suomen armeijan sotilasarvoihin, Viljo Laaksosta tuli vänrikki ja hänet määrättiin 14. helmikuuta opettajaksi Vöyrin sotakouluun. Vöyrillä oli jo tammikuun lopulla alkanut vakituisen väen alipäällystön muodostamiseen tähtäävä koulutus.

title: Antti Elomaa

text: Työelämässä Antti Elomaa toimi voimistelunopettajana ja rehtorina. Hän jäi eläkkeelle 1989 Suolahden yläasteen rehtorin virasta. Sotilasarvoltaan Antti Elomaa oli reservin yliluutnantti. Uransa aikana Elomaa edusti seuroja Lahden Urheilijat, Lahden Ampujat, Lahden Mailaveikot, Tampereen Ilves, Jyväskylän Kiri, Laukaan Urheilijat, Iin Urheilijat, Suolahden Urheilijat ja Keilailuseura Erkat.

title: Simo Elomaa

text: Elomaa muistetaan myös sosialidemokraattien ja kansandemokraattien leireihin jakautuneen ammattiyhdistysliikkeen eheyttäjänä. Vaikka Elomaa itse oli kansandemokraatti, oli hänellä hyvät suhteet sekä SAK:n sosialidemokraatteihin että työnantajajärjestöön. Ennen SAK:n palvelukseen siirtymistään Elomaa toimi muun muassa 1950-luvulla Porissa SKP:n piiritoimitsijana sekä Satakunnan Työn päätoimittajana vuosina 1959–1962. Hän opiskeli 1950-luvulla kahteen otteeseen Sirola-opistossa ja 1962–1964 Moskovan yhteiskuntatieteiden instituutissa.

title: Erkki Elomaa

text: Elomaa valmistui arkkitehdiksi vuonna 1962. Elomaan tunnetuin suunnittelutyö on vuonna 1968 valmistunut Järvenpään kirkko.

title: Antti Elomaa

text:
Harrastelajeina hänellä oli vielä lisäksi (yliopistosarjat ja akateemiset mestaruuskilpailut): jääpallo, jääkiekko, lentopallo ja jalkapallo. Pöytätenniksestä tuli Lahden kaksin- ja nelinpelin mestaruus. Nuoruudessaan Elomaa harrasti myös ammuntaa ja keräsi paikalliskisoista useita palkintosijoituksia. 1953 hän voitti Lahden ampumaseuran kevätkilpailut sotilaskiväärillä jättäen taakseen muun muassa tunnetut ampujat Bruno Frietschin ja J. Vaahteran. Ammunta jäi hänellä kuitenkin palloilulajien varjoon. Myöhemmin hän kilpaili vielä muutamissa Keski-Suomen reserviupseeripiirin kilpailuissa (pm-mitaleita). Armeijapalveluksen aikana Elomaa menestyi hyvin Jääkäripataljoona 3:n mestaruuskilpailussa: uinnissa 2. sija, hyppysarjassa 3. sija ja kiväärikouluammunnassa 3. sija.
Elomaan aktiiviura päättyi juhlavasti: hän osallistui 1972 Seinäjoella veteraanien Itä–Länsi-otteluun, joka käytiin Pesäpalloliiton 50-vuotisjuhlaotteluna ja jossa olivat mukana 1950-luvun parhaat pelaajat. Eläkkeelle siirryttyään Antti Elomaa valitsi urheilulajikseen golfin.

title: Viljo Elomaa

text: Ampujain maailmanmestaruuskilpailuissa Helsingissä vuonna 1937 Viljo Elomaa oli sotilaskiväärin mieskohtaisessa kilpailussa neljästoista pistemäärällä 518 ja makuulta kuudes pistemäärällä 185, joka tuolloin oli myös kautta aikain seitsemänneksi paras tulos MM-kilpailuissa. Hyvien MM-sijoituksien lisäksi tärkeimpänä saavutuksena mainittakoon, että Elomaa voitti vuoden 1937 Helsingin ampujainmestaruuskilpailujen avajaiskilpailun (Kolmen Kihon Kilpailu, Presidentti Svinhufvudin, sotamarsalkka Mannerheimin ja kenraali Östermanin joukkue) sekä henkilökohtaisesti pistemäärällä 386 että sotamarsalkka Mannerheimin joukkueessa. Viljo Elomaan siivitti selvään voittoon huima loppukiri, viimeisen 10 laukauksen sarjan tulos 99 pistettä. Koekivääreillä suoritettuun kisaan osallistuivat kutsuttuina Suomen 66 parasta kivääriampujaa, joten ampujiensa, kilpailupaikan ja poikkeuksellisen merkittävien joukkueenjohtajiensa vuoksi voitto oli erityisen arvokas. Ampujain maailmanmestaruuskilpailuissa Luzernissä vuonna 1939 saavutti Elomaa MM-hopeaa Suomen sotilaskiväärijoukkueessa. Mieskohtaisessa 3×20 lauk. kilpailuissa hän oli 10. (163–171–181=515), asentokilpailuissa polvella 8. (350) ja makuulla 20. (353).

title: Viljo Suokas

text: Viljo Valter Suokas (31. tammikuuta 1920 Harlu – 4. lokakuuta 1943 Sekee) oli kaukopartiomies ja Mannerheim-ristin ritari n:o 44. Sotilasarvoltaan hän oli vääpeli. Viljo Suokas osallistui talvisotaan asevelvollisena ja kouliintui jo tuolloin partiotoimintaan palvellessaan sissiyksikössä. Jatkosodassa Suokas palveli Päämajan kaukopartiotehtävissä partiomiehenä ja partionjohtajana ErP 4:n osasto Kuismasessa (OsKu).

title: Viljo Laine

text: Viljo Erik Laine (9. lokakuuta 1908 Siikainen – 2. maaliskuuta 1977 Karvia) oli Mannerheim-ristin ritari numero 42. Panssarivaunun johtajana Panssaripataljoonassa toiminut Laine nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 19. marraskuuta 1941. Sotilasarvoltaan Laine oli nimityshetkellä kersantti ja hän työskenteli siviilielämässä autonkuljettajana.

title: Tuula Elomaa

text: Tuula Elomaa, nyk. Mäkipeska (s. 15. maaliskuuta 1943) on suomalainen näyttelijä. Elomaan ainoa elokuvarooli on naispääosa Erkko Kivikosken vuonna 1963 ohjaamassa elokuvassa Kesällä kello 5.

title: Päivikki Elomaa

text: Päivikki Elomaa on voittanut 1950-luvulla Lahden mestaruuden pöytätenniksen nelinpelissä yhdessä puolisonsa Antti Elomaan kanssa. Viime vuosien aikana hän on harrastanut golfia hyvällä tasolla, josta esimerkkinä pari Ääneseudun mestaruutta.


query: Minkä maalainen oli Julius Evola?

title: Julius

text: Julius I Kán, unkarilainen paroni, Transilvanian voivodi 1202 ja 1213–1214 Julius I Rátót, unkarilainen paroni, Transilvanian voivodi 1229–1231 Julius Babatunde Adelakun, nigedialainen katolinen piispa Julius Aghahowa, nigerialainen jalkapalloilija Julius Marcus Agrippa, Herodesten hallitsijasuvun viimeinen hallitsija, Chalkidan tetrarkki, Batanean kuningas Julius Ailio, suomalainen arkeologi ja poliitikko (SDP) Julius Alakortes, suomalainen koripalloilija Julius Alanen, suomalainen vuorineuvos, Osuustukkukaupan toimitusjohtaja Julius Avitus Alexianus, roomalainen aatelinen, keisarien Elagabaluksen ja Severus Alexanderin isoisä Julius Andrássy, Gyula Andrássy, unkarilainen kreivi ja valtiomies, Unkarin pääministeri 1867–1871 Julius Andrejevas, liettualainen säveltäjä Julius Angerhausen, saksalainen katolinen piispa Julius Axelrod, yhdysvaltalainen biokemisti, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja Julius Basilier, suomalainen arkkitehti Julius Benedict, saksalais-englantilainen säveltäjä ja kapellimestari Julius Beresford, brittiläinen soutaja Julius Immanuel Bergh, suomalainen teologi, koulumies ja herännäispappi Julius Bergman, ruotsalainen jääkiekkoilija Julius Maada Bio, Sierra Leonen presidentti Julius Blüthner, saksalainen pianotehtailija Julius Braathe, norjalainen ampuja ja olympiavoittaja Julius Brauns, saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä Julius Brink, saksalainen rantalentopalloilija Julius Caesar, englantilainen kriketinpelaaja Julius Carry, yhdysvaltalainen näyttelijä Julius Chan, Papua-Uuden-Guinean ent. pääministeri Julius Civilis, batavialainen kapinanjohtaja Julius Riyadi Darmaatmadja, indonesialainen jesuiitta Julius Dieckhoff, suomalainen varatuomari, kollegiasessori ja vankeinhoitolaitoksen ylijohtaja Julius Dusin Gitom, malesialainen katolinen piispa Julius Eisenecker, saksalainen miekkaoilija Julius Engström, suomalainen pappi ja uskonnollinen runoilija Julius Wilhelm Richard Dedekind, saksalainen matemaatikko Julius Erving, yhdysvaltalainen koripalloilija Julius Evola, italialainen esoteerikko ja okkultisti Julius Francis, brittiläinen nyrkkeilijä Julius Fučík, tšekkiläinen säveltäjä ja sotilasmuusikko Julius Grotenfelt, suomalainen senaattori, Korkeimman oikeuden presidentti ja kansanedustaja (RKP) Julius Immanuel Gummerus, suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies Julius Gyllenhielm, Turun linnan käskynhaltija 1580-1581 Julius von Haast, saksalainen geologi ja paleontologi Julius Fredrik Hackman, suomalainen kenraaliluutnantti Julius Harris, yhdysvaltalainen näyttelijä Julius Hartman, suomalainen historioitsija ja vakuutusjohtaja Julius Harttunen, suomalainen jääkiekkoilija Julius von Haynau, itävaltalainen paroni ja kenraali Julius Hermonen, suomalainen jääkiekkoilija Julius Hirn, suomalainen toimittaja ja viittomakielen kehittäjä Julius Hirsch, keskitysleirillä murhattu saksalainen jalkapalloilija Julius Holmberg, suomalainen eläinlääkäri ja professori Julius Honka, suomalainen jääkiekkoilija Július Hudáček, slovakialainen jääkiekkomaalivahti Julius Indongo, namibialainen nyrkkeilijä Julius Jaenzon, ruotsalainen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja Julius Johnson, suomalainen liikemies, tilanomistaja ja kauppaneuvos Julius Viktor Johnsson, suomalainen lääkintöneuvos Julius Jousi, suomalainen salibandyn pelaaja Julius Junttila, suomalainen jääkiekkoilija Julius Juzeliūnas, liettualainen säveltäjä Julius Kariuki, kenialainen estejuoksija Júlíus Kemp, islantilainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja Julius Klengel, saksalainen säveltäjä ja sellisti Julius Sergius von Klever, virolainen taidemaalari Julius Korir, kenialainen estejuoksija Julius Krohn, suomalainen kansanrunouden tutkija, suomen kielen ja kirjallisuuden professori, runoilija, suomentaja ja lehtimies Julius Kuperjanov, virolainen upseeri Julius Kuusela, suomalainen korkeushyppääjä Julius Kärnä, suomalainen jääkärimajuri ja talouspäällikkö Julius Körner, saksalainen soutaja Julius Lavonen, suomalainen näyttelijä Julius Leber, saksalainen poliitikko, sosiaalidemokraatti Julius Lehtonen, suomalainen jääkärimajuri Julius Lindberg, suomalainen lääninrovasti ja RKP:n kansanedustaja Julius af Lindfors, suomalainen kenraalimajuri, liikemies, suurlahjoittaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja Julius Ferdinand Lundahl, suomalainen runoilija ja kielenkääntäjä Julius Anselm Lyly, suomalainen toimittaja ja poliitikko Julius Mackerle, tšekkoslovakialainen autoinsinööri ja keksijä Julius Maggi, sveitsiläinen elintarviketeollisuusalan yrittäjä Julius Malema, eteläafrikkalainen poliitikko Julius Mankell, ruotsalainen sotahistorioitsija Julius Marandi, intialainen katolinen piispa Julius Mark, virolainen kielitieteilijä Julius Mattila, suomalainen jääkiekkoilija Julius Robert von Mayer, saksalainen fysiologi ja fyysikko, yksi energian säilymislain keksijöistä Julius Meier-Graefe, saksalainen taidehistorioitsija Julius Mutinda, kenialainen maahockeypelaaja Julius Nurminen, suomalainen kansanedustaja (SDP) Julius Nyerere, Tansanian ent. presidentti Julius Nyqvist, suomalainen jääkiekkoilija Julius Nättinen, suomalainen jääkiekkoilija Julius Robert Oppenheimer, yhdysvaltalainen fyysikko Julius Rudolf Osberg, suomalainen valtioneuvos, senaatin protokollasihteeri ja teollisuusyrittäjä Julius Owino, Maji Maji, kenialainen hip hop -artisti, Gidi Gidi Maji Maji -yhtyeen jäsen Julius Perovuo, suomalainen jalkapalloilija Julius Pillai, suomalais-intialainen näyttelijä Julius Placidianus, roomalainen kenraali ja pretoriaaniprefekti Julius Polin, suomalainen liikemies ja mesenaatti Julius Raab, itävaltalainen poliitikko Julius Randle, yhdysvaltalainen koripalloilija Julius Reubke, saksalainen säveltäjä, pianisti ja urkuri Julius Ringel, saksalainen vuoristijääkärikenraali Julius Rosenberg, yhdysvaltalainen vakoilusta tuomittu kommunisti Julius Rudel, itävaltalainen kapellimestari Julius Röntgen, saksalais-alankomaalainen säveltäjä Julius Saaristo, suomalainen jääkärimajuri ja keihäänheiton olympiavoittaja Julius Sang, kenialainen pikajuoksija Julius Saraste, suomalainen senaattori ja kansanedustaja (Suomalainen puolue) Julius Sarisalmi, Juju, suomalainen rap-artisti Julius Schaub, saksalainen SS-kenraali, Adolf Hitlerin adjutantti, SS-Obergruppenführer Julius Schrader, saksalainen taidemaalari Julius Schreck, saksalainen SS-kenraali ja Oberführer Julius Servianus, roomalainen sotilas ja poliitikko Julius Shulman, yhdysvaltalainen valokuvaaja Julius Skutnabb, suomalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja Julius Stjernvall, suomalainen vuorineuvos, Kone- ja Siltarakennus Oy:n toimitusjohtaja. Julius Streicher, saksalainen natsipoliitikko ja lehtimies Julius Sundberg, suomalainen SDP:n kansanedustaja ja toimittaja Julius Sundblom, ahvenanmaalainen toimittaja ja poliitikko Július Šupler, slovakialainen jääkiekkoilija ja valmentaja Julius Tallberg, suomalainen liikemies ja kauppaneuvos Julius Taskinen, suomalainen kilpapyöräilijä Julius Terentius, roomalainen sotilas ja kohortin tribuuni Julius Valtonen, suomalainen jääkiekkoilija Julius von Verdy du Vernois, saksalainen kenraali ja sotaministeri Julius Vähätalo, suomalainen jääkiekkoilija Julius Wagner-Jauregg, itävaltalainen psykiatrian professori, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja Julius Wellhausen, saksalainen orientalisti ja Raamatun tutkija Julius Yego, kenialainen keihäänheittäjä

title: Alt-right

text: Alt-rightin ideologian taustalla olevia ajattelijoita ovat Bokharin ja Yiannopoulosin (2016) mukaan olleet esimerkiksi Oswald Spengler, H. L. Mencken, Julius Evola ja Samuel T. Francis. Yhdysvalloissa liikkeeseen on vaikuttanut paleokonservatiivinen liike, joka tuki Pat Buchananin presidenttiehdokkuutta, sekä Ranskan uusoikeisto.[30] Liikkeen ideologialle etsitään perusteita myös antiikin klassikoista ja filosofioista kuten stoalaisuudesta ja spartalaisuudesta.[31] Alt-right-liike pitää myös ranskalaista akateemikkoa Alain de Benoistia spirituaalisena isänään. De Benoist johti 1960-luvulla Nouvelle droiteksi kutsuttua liikettä.[32][33]

title: Kansallisbolševismi

text: Aate on hyvin traditionalistinen Julius Evolan hengessä. Muiksi merkittäviksi teoreetikoiksi kansallisbolševikit nimeävät mm. Mao Zedongin, Otto Strasserin ja Josif Stalinin.

title: Sarastus (lehti)

text: Lehden mukaan traditionalismia edustavat länsimaisessa ajattelussa muun muassa Joseph de Maistre, Oswald Spengler ja Julius Evola. Timo Hännikäisen mukaan ulkomaisia esikuvia Sarastusta perustettaessa olivat muun muassa saksalainen "Junge Freiheit", yhdysvaltalainen AlternativeRight.com ja ruotsalainen Motpol.nu. Hännikäisen mukaan lehden aatteellisiin juurin kuuluvat muun muassa vastavalistus, Saksan ”konservatiivinen vallankumous” ja eurooppalainen "Nouvelle Droite".

title: Ekofasismi

text: Ekofasismilla tarkoitetaan fasistista ajattelutapaa, jonka mukaan on myönteistä, että sodat, luonnonkatastrofit, epidemiat ja nälänhätä rajoittavat ihmisväestön määrää ympäristön säilymisen turvaamiseksi. Aate näkee ympäristönsuojelun tärkeimpänä päämääränä. Tunnettuja ekofasisteiksi leimattuja henkilöitä ovat Pentti Linkola, Savitri Devi, Julius Evola ja Herbert Gruhl.

title: Traditionalistinen koulukunta

text: Traditionalistiselta koulukunnalta ovat saaneet voimakkaita vaikutteita muun muassa uskontotieteilijä Mircea Eliade sekä italialainen okkultisti ja yhteiskunnallinen ajattelija Julius Evola.

title: Evol Intent

text: Evol Intent julkaisi esikoisalbuminsa "Era of Diversion" vuonna 2008.

title: Julius Evola

text: Evolan katsotaan kuuluvan uusfasistien henkilögalleriaan, ja häntä on pidetty usein italialaisen fasismin keskeisenä teoreetikkona ja oppi-isänä, vaikka hän ei kuulunut fasistiseen puolueeseen eikä nimittänyt itseään fasistiksi. Arvostelijat ovat käyttäneet hänestä monia muitakin nimiä hänen 1900-luvun poliittisten yhteyksiensä vuoksi. Hän itse piti itseään oikeistolaisena intellektuaalina, joka yritti korjata fasismin ja kansallissosialismin merkittäviä maailmankuvallisia ja opillisia virheitä perinteisestä aristokraattisesta näkökulmasta katsoen. Evolalla oli paljon vihollisia molempien järjestelmien piirissä, ja sen vuoksi häneltä kiellettiin myös toiseen maailmansotaan osallistuminen, johon hän oli pyrkinyt vapaaehtoisena kamppaillakseen "kommunismia" vastaan itärintamalla. Toisen maailmansodan loppupuolella hän osallistui natsi-Saksan SS Ahnenerben toimintaan ja tutki Wienissä vapaamuurareilta takavarikoituja dokumentteja. Evola piti politiikkaa, niin kuin kaikkia muitakin ”profaaneja” toimintamuotoja, ainoastaan potentiaalisina keinoina aidon hengellisen hierarkian ja järjestyksen muodostamiselle.

title: Vihreän kullan maa

text:
Sarjan tapahtumapaikkana on Evolan sukukartano Mäntyniemi ja Evola-yhtiöiden toimitilat.
Evolan suku on kokoontunut hautajaistunnelmissa. Suvun päämies, vuorineuvos Johannes Evola on kuollut. Vanhan patruunan videotestamentti herättää vilkasta mielen kuohua perillisissä ja vaikuttaa monin tavoin puutalousalan jätin, Evola-yhtiöiden, tulevaisuuteen. Yhtiön hallituksen johtosuhteet muuttuvat samoin kuin perhesuhteet. Johanneksen kaksi poikaa, Jouko ja Kai, eivät enää vastaakaan Evola-yhtiöistä. Testamentti paljastaa vainajalla olevan myös kolmannen aikuisen pojan. Hän on kartanon tilanhoitaja Jyri Tertti. Aviopuolisonsa nuoruuden hairahduksen paljastuminen ottaa kovasti Helena Evolan voimille. Rautahermoinen ja suorapuheinen vuorineuvoksetar saa sydänkohtauksen. Jouko ei tule toimeen Jyrin kanssa. Jouko pettää ja laiminlyö vaimoaan Paulaa, ensin sihteerinsä Leena Ruuskasen ja sitten lääkäri Jaana Kosken kanssa, joka myös tulee raskaaksi. Ainoa luottohenkilö on tuomari Lasse Myllymäki, jonka kanssa Jouko liittoutuu ajamaan etujaan yhtiössä, mutta Lasse pelaa kulissien takana omaa likaista peliään saadakseen Evola-yhtiöiden osake-enemmistön itselleen.Finnkino julkaisi Vihreän kullan maa -sarjan neljän DVD:n sarjana vuonna 2011. Levyillä ei ole lisämateriaalia.

title: Julius Evola

text: Evola menetti useista syistä melko pian uskonsa sekä fasismin että kansallissosialismin mahdollisuuksiin uuden, traditionaalisen eurooppalaisen järjestyksen luomiseksi. Tästä syystä hän piti toisen maailmansodan jälkeen mahdottomana minkäänlaista ”korjaavaa toimintaa”. Hänen näkemyksenä asioiden tilasta heijastuu hänen myöhemmissä teoksissaan, joissa hän kehotti perinteelle uskollisia ihmisiä vetäytymään kaikesta ulkoisesta aktiviteetista, jotta henkisyydelle todella olennaiset tekijät eivät tuhoutuisi. Evola uskoi maailman siirtyneen toisen maailmansodan jälkeen Kali Yugan viimeistä vaihetta heijastavalle kaoottiselle väliajalle, jolloin minkäänlainen ulkoinen toiminta ei voi korjata tilannetta, joka on jo riistäytynyt liian pitkälle. Käytännössä koko hänen viimeinen teoksensa "Ride the Tiger" ('Tiikerillä ratsastaminen') on kirjoitettu tästä näkökulmasta , ja yksi sen esittämistä näkökulmista on muun muassa stoalaisilta tunnettu 'a-politeia'.

title: Julius Evola

text: Evolan ajattelussa on runsaasti yhtymäkohtia muun muassa René Guénonin, Platonin, Friedrich Nietzschen, Oswald Spenglerin, Houston Stewart Chamberlainin, Arthur de Gobineaun, Buddha Sakyamunin, Mestari Eckhartin, Homeroksen, Jacob Boehmen, ja eräiden katolisten ajattelijoiden, kuten Juan Donoso Cortésin ja Joseph de Maistren kanssa. Evola itse kutsui itseään radikaali-traditionaaliseksi ja aristokraattiseksi konservatiiviksi ja piti ”viimeistä suurta eurooppalaista” "Mitternachtia" Metternichiä ihanteellisena esikuvanaan.

title: Axel Pehrsson-Bramstorp

text: Bramstorp oli maalainen Skånesta, ja hän oli Ruotsin pääministerinä muutaman kuukauden 1936. Vuonna 1937 hän lisäsi maalaispaikan nimen sukunimeensä, Bramstorp. Jo vuonna 1929 hänet valittiin eduskuntaan. Hän oli maalaisliiton puheenjohtajana vuosina 1934–1949.

title: Maalainen

text: Lehti perustettiin "Talonpojan Lehden" tilalle maalaisliiton pää-äänenkannattajaksi. Sen taustalla oli myös aktivisteja kuten V. O. Sivén ja Herman Stenberg. Etupäässä Viipurin lääniin levinnyt lehti osoittautui taloudellisesti kannattamattomaksi ja lakkasi jo reilun puolen vuoden kuluttua.

title: Evol Intent

text: Trio on julkaissut useita singlejä heidän omalla levy-yhtiöllään Evol Intent Recordings kuin myös Dieselboyn Human Imprint- ja Barcode Recordings -levy-yhtiöillä.

title: Ordine Nuovo

text: Ordine Nuovon irroittautuminen MSI-puolueesta johtui sisäisen opposition ja puoluejohtaja Arturo Michelinin välien kärjistymisestä. Michelinin kuoltua 1969 ja MSI:n valittua Giorgio Almiranten uudeksi johtajaksi, Ordine Nuovo jakautui kahtia, ja sen maltillisemmat jäsenet palasivat Rautin johdolla puolueeseen. Ordine Nuovon johtoon siirtyi tällöin Graziani, jonka kannattajat olivat suureksi osaksi aseellisen toiminnan puolesta. Grazianin johtamana Ordine Nuovo muuttui asteettain terroristijärjestöksi. Vuonna 1973 oikeudenkäynti järjestöä vastaan johti siihen että 30 sen jäsenistä tuomittiin eri rikoksista. Sisäministeri Paolo Emilio Taviani päätti tällöin lakkauttaa järjestön, vedoten edeltäjänsä Mario Scelban virkakaudella vuonna 1952 säädettyyn lakiin (ns. "legge Scelba"), jonka oli määrä estää Italian vanhan fasistisen puolueen henkiin herättäminen. Ordine Nuovo jatkoi päätöksestä huolimatta toimintaansa, yhteistyössä Avanguardia Nazionale-järjestön kanssa. Näiden kahden järjestön laittomana yhteistyönä aloittivat toimintansa useat puolisotilaallisten joukkojen koulutusleirit, joissa oli tarkoitus tehdä nuorista uusfasisteista taistelukelpoisia. Leirien ohjelmassa oli muun muassa aseiden ja pommien käsittelyä, lähitaistelua, ja gerillasodan taktiikkaa. Fyysisten harjoitusten lisäksi leireillä myös luennoitiin, ja erityisesti Julius Evolan opit olivat Ordine Nuovon nuorten jäsenten suosiossa.

title: Ruuben Kaalep

text: Kaalep on yhdistänyt omassa ajattelussaan Viron nationalistiseen perinteeseen vaikutteita vaihtoehtoisesta oikeistosta, Uudesta oikeistosta ja Julius Evolan traditionalismista. Kaalepin mukaan myös identitaarinen liike on inspiroinut häntä ja hän katsoo Sinine Äratuksen olevan osa Euroopan identitaarista nousua, mutta ei lue itseään identitaariksi. Kaalepin poliittiset vastustajat ovat kutsuneet häntä äärioikeiston pääideologiksi.

title: Maalainen

text: Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3500 kappaletta. Sen päätoimittajana työskenteli Jaakko Kivi.

title: Julius Evola

text: Evola katsoi edustavansa perinnettä, jonka olemusta hän pyrki määrittelemään lukuisissa teoksissaan. Evola piti omia asenteitaan ja hengellisiä arvojaan aristokraattisina, maskuliinisina, traditionalistisina, sankarillisina ja uhmakkaan taantumuksellisina. Evolan näkökulmat ja asenteet noudattivat johdonmukaisesti hänen maailmankuvaansa, ja lukuisten muiden esoteerikkojen ja traditionalistien tavoin hän käsitti ihmiskunnan ja maailman elävän parhaillaan niin sanotulla Kali Yugan eli mustan ajan aikakaudella, jota määrittelevät valloilleen riistäytyneet materialistiset pyrkimykset, itsekkyys, kulttuurillinen rappio, hengellinen rappeutuminen ja järjestäytynyt vääristyneisyys. Oppi neljästä aikakaudesta sisältyy useihin maailman esoteerisiin ja uskonnollisiin perinteisiin, etenkin hindulaisuuteen. Evola nousi näkemyksillään ”historian hirmuvaltaa” ja yleensä ottaen ”edistyksellisinä” pidettyjä arvoja vastaan, joiden vastapainoksi hän pyrki osoittamaan maailman eri hengellisten perinteiden takana olevan ikuisen tradition ('Perennial Tradition') totuuden ja todenmukaisuuden.

title: Seljanka

text: "Soljanka" on keiton nimen vanhempi muoto, joka on luultavasti muodostettu suolaa merkitsevästä sanasta "sol". 1700-luvulla Pietarin hienosto alkoi kutsua keittoa "seljankaksi" sanan "selski", 'maalainen' mukaan. "Moskovan soljanka" on toinen ruoka: se tarkoittaa kalapannua, joka on kypsytetty haudutetun kaalin kanssa.

title: Koko maa on punainen

text: Koko maa on punainen () on vuonna 1968 julkaistu kiinalainen postimerkki. Se julkaistiin Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana ja siinä on kuvattuna työläinen, maalainen ja sotilas, jotka kohottavat Maon "Pientä punaista kirjaa". Postimerkin arvo oli kahdeksan feniä.

title: Arktos Media

text: Arktosilla on useita yhteyksiä Jobbikin: kumpikin vastustaa monikulttuurisuutta ja kannattaa tiukkoja maahanmuuttolakeja, jotka perustuvat etnisyyteen ja rodun säilyttämiseen. Puolueen puheenjohtaja Gábor Vona on kirjoittanut johdannon Arktosin käännökseen Julius Evolan esseekokoelmasta. Friberg on esiintynyt useasti julkisuudessa Vonan ja Jobbik-poliitikko Márton Gyöngyösin kanssa. Gyöngyösi on kuitenkin kiistänyt, että Arktosilla olisi vaikutusvaltaa puolueen toimintaan.

title: Julius Evola

text: Historioitsija Richard Barber mukaan : "Evola sekoittaa retoriikkaa, ennakkoluuloja, tietämättömyyttä ja politiikkaa nykyajan ja tulevaisuuden kummalliseksi versioksi, mutta tässä prosessissa hän yhdistää ensimmäistä kertaa kiinnostuksensa esoteeriseen ja salaliitoteoriaan, joka luonnehtii suurta osaa myöhemmin Graalin kirjallisuus

title: Neofolk

text: Neofolkissa olennaista ovat esitysten sanoitukset ja teemat, jotka ovat olleet silloin tällöin poliittisesti kiistanalaisia. Sanoituksissa käsitellään usein kansallisromanttiseen sävyyn luontoa, perinteitä ja mystiikkaa ja kritisoidaan modernia elämäntapaa. Musiikkityylin levittyä Yhdistyneistä kuningaskunnista muualle Eurooppaan (Saksa, Italia, Itä-Eurooppa, Pohjois-Eurooppa) on sanoituksissa alettu käsitellä yleisesti eurooppalaisen kulttuurin rappiota, Oswald Spenglerin hengessä. Yhtyeet ovat myös käyttäneet fasismiin ja kansallissosialismiin viittaavaa kuvastoa, joskus provokatiivisesti mutta joskus myös poliittisena kannanottona. Joidenkin kappaleiden sanoituksissa viitataan kiistanalaisiin ajattelijoihin kuten Julius Evolaan ja Ernst Jüngeriin, joiden käyttämä käsite "apoliteia", vetäytyminen suorasta poliittisesta toiminnasta, usein yhdistetään alakulttuuriin. Osa yhtyeistä on äärioikeistolaisia, osa kiistää yhteytensä äärioikeistolaiseen ajatteluun tai irtisanoutuu politiikasta.

title: Era of Diversion

text: Era of Diversion on yhdysvaltalaisen drum and bass -trion Evol Intentin esikoisalbumi. Albumi julkaistiin 4. maaliskuuta 2008.

title: Julius Evola

text: Evolan kolmena pääteoksena pidetään usein hänen eri aikakausilta peräisin olevia kirjojaan "Rivolta contro il mondo moderno", "Gli uomini e le rovine" ja "Ride the Tiger". Näiden teosten lisäksi hän kirjoitti useita kulttuurihistoriallisia ja esoteristisia teoksia sekä hyvin suuren määrän artikkeleita eri aiheista. Hyvin merkittävä osa hänen teoksistaan ja teksteistään käsittelee sekä itämaista että länsimaista traditionaalista hengellisyyttä ja sisäistä elämää. Evolan mukaan kaiken toiminnan tuli johtaa yksilön tuolle puolen, pois päin materialismista, utilitarismista, itsekkyydestä ja oman edun tavoittelusta.

title: Evol Intent

text: Evol Intent on yhdysvaltalainen drum and bass -yhtye, joka perustettiin vuonna 2000. Yhtye koostuu The Enemystä (Ashley Jones), Knickistä (Nick Weiller) ja Gigantorista (Mike Diasio).

title: Gaius Julius Caesar (preettori)

text: Gaius Julius Caesar (noin 135 eaa. – 85 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja diktaattori Julius Caesarin isä. Caesarin isä oli Sextus Julius Caesar ja hänen veljensä oli Sextus Julius Caesar. Hänen siskonsa Julia oli naimisissa Mariuksen kanssa.

title: Der Stürmer (yhtye)

text: Der Stürmer (saksaa, ) on kreikkalainen yhtye, joka on nimetty Julius Streicherin antisemitistisen sanomalehden mukaan. Sen sanoitukset käsittelevät esoteerista kansallissosialismia, Savitri Devin ja Julius Evola oppeja.

title: Maalainen

text: Maalainen oli Helsingissä vuosina 1907–1908 ilmestynyt sanomalehti.

title: Julius Evola

text: Giulio Cesare Andrea Evola, kirjailija- ja kutsumanimeltään Julius Evola, (19. toukokuuta 1898 – 11. kesäkuuta 1974) oli italialainen paroni, kulttuurifilosofi, esoteerikko ja traditionalisti. Hän kirjoitti laajasti hermetismistä, seksin metafysiikasta, tantrasta, buddhalaisuudesta, taolaisuudesta, vuorikiipeilystä, Graalin maljasta, militarismista, aristokratiasta, politiikasta, filosofiasta, historiasta, roduista, uskonnoista, sivilisaatioiden olemuksesta sekä idän ja lännen uskonnollisista perinteistä.


query: Mikä oli Walter Chryslerin vaimon nimi?

title: Walter Chrysler

text: Walter avioitui Della Forkerin kanssa vuonna 1901 ja he saivat neljä lasta.

title: Walter Chrysler

text: Walter Chrysler syntyi Keskilännen Kansasissa, Wamegon pikkukaupungissa, Anna Maria (o.s. Breymann) ja Henry Chryslerin jälkeläisenä. Walterin lapsuus- ja nuoruusvuodet perhe asui Ellisin pikkukaupungissa, joka oli kehittynyt Kansas Pacific Railway -yhtiön vesitornin myötä. Nykyisin Walter Chryslerin lapsuusajan kotipaikka toimii hänen elämästään kertovana museona.[1]

title: Walter Chrysler

text: Chryslerin ja Durantin välisen sopimuksen mukaisesti valtaosa Chryslerin palkkiosta oli maksettu GM:n osakkeina. Alkuvuodesta 1920 Durant tarjosi Chryslerille osakepotista kymmenen miljoonan dollarin summaa, johon Chrysler myöntyi, vaikka osakkeiden markkina-arvo oli vielä tätäkin suurempi. Entinen rautatiemekaanikko oli 44 vuoden iässä miljonääri.

title: Walter Chrysler

text: Chrysler jätti GM:n lokakuun viimeisenä päivänä vuonna 1919. Työhön liittyvistä erimielisyyksistään huolimatta miehet pysyivät elinikäisinä ystävinä. Durant aloitti vuonna 1939 kirjoittamaan elämäkertaansa, jota hän ei tosin koskaan saanut valmiiksi. Hän aloitti käsikirjoituksen omistuskirjoituksella: "Walter P. Chryslerille, parhaalle ystävälle mitä minulla koskaan on ollut."

title: Walter Chrysler

text: Chrysler toi yhtiöön ZSB-tiimin, luottomiehensä Fred Zederin, Owen Skeltonin ja Carl Breerin, jotka olivat toimineet autojen suunnittelussa yhdessä jo Studebakerilla ja Willysillä. Tiimi työskenteli uuden Chrysler Six -mallin suunnitelmien parissa ja ensimmäinen Walter Chryslerin nimeä kantanut auto esiteltiin markkinoille vuonna 1924.

title: Walter Chrysler

text: Chrysler pyöri auton ympärillä kolme päivää. Ongelmana oli se, että Locomobile maksoi huikeat 5000 dollaria ja hänen kuukausitulonsa olivat 350 dollaria. Säästöjäkään hänellä ei ollut kuin 700 dollaria. Chrysler onnistui neuvottelemaan tutulta pankinjohtajalta 4300 dollarin lainan ja sai ostettua Locomobilen. Hän kuljetutti sen kotiinsa, jossa hän purki sen osiin ja vietti pihjavajassaan seuraavt kolme kuukautta, tutkien sen rakenteita, varaosakuvastoja yms, päästäkseen perille siitä, miten hänen rakkautensa (vaimonsa ohella) toimii.[2]

title: Walter Chrysler

text: Billy Durant ja Walter Chrysler olivat täysin toistensa vastakohtia. Vaikka Chrysler ei kieltäytynyt ottamasta riskejä, hän halusi että se tehdään mahdollisimman hallitusti, kaikki näkökulmat huomioon ottaen ja tarkkaan harkiten. Durant teki päätöksensä tunteiden ja hetken mielijohteiden perusteella ja saattoi muuttaa mieltään moneen kertaan samankin päivän aikana.

title: Walter Chrysler

text: Vaikka Chrysler oli työskennellyt yhtiössä jo yli kolme vuotta, ja kehittänyt Buickin toiminnot miljoonaluokan voitolliseksi bisnekseksi, hänen palkkansa oli edelleen 6000 dollaria vuodessa. Itsevarmaan tyyliinsä Chrysler marssi Nashin pakeille, joka nyt toimi koko GM:n johtajana, ja vaati palkkansa välitöntä korottamista 25000 dollariin vuodessa, tai hän irtisanoutuisi. Nash oli sitä mieltä, että Chrysler oli yhtiölle hintansa väärti, ja sai GM:n hallitukselta luvan myöntää Chryslerille sen, mitä tämä pyysi.[2]

title: Walter Chrysler

text: Chryslerin ura autoteollisuuden parissa sai merkittävän sysäyksen keväällä 1911, kun sekä ALCO:n että General Motorsin johtokunnissa istunut pankkiiri James J. Storrow tiedusteli tämän halukkuutta siirtää lahjansa autoteollisuuden palvelukseen. Tarjolla oli paikka Buickin Flintin tehtaan johtajana. Chryslerin vastattua myöntävästi Storrow järjesti hänelle tapaamisen Buickin silloisen pääjohtajan, Charles W. Nashin kanssa. Kun tieto Chryslerin lähtööaikeista kiiri ALCO:n pääjohtajistolle, he lupasivat korottaa tämän vuosipalkan 12000 dollariin. Nash pystyi tarjoamaan vain 6000 dollaria vuodessa, eli vähemmän kuin Chrysler sai ALCO:lta, mutta rakkaus autoihin vei voiton. Chrysler irtisanoutui rautiealalta viimeisen kerran ja siirtyi Flintiin tammikuussa 1912.[3]

title: Chrysler

text: Tammikuussa 1924 Walter Chrysler esitteli nimeään kantaneen B-70-mallin. Auto oli varustettu kuusisylinterisellä moottorilla ja sen laatu ja taso olivat huomattavan korkeat, kuitenkin kohtuulliseen hintaan. Vuoden 1924 Chryslerin moottori oli oman aikansa mittapuun mukaan korkeapuristeinen ja sen varusteisiin kuuluivat ilman- ja öljynsuodatin. Auto oli varustettu neljän pyörän hydraulisilla jarruilla, jotka perustuivat Lockheed Corporation -yhtiön suunnitelmille. Chryslerin insinöörit tosin muuttivat ja parantelivat järjestelmää niin, että sitä olisi voinut kutsua Chryslerin omaksi.

title: Walter Chrysler

text: Vuonna 1928 aloitettiin Manhattanilla New Yorkissa Chrysler Buildingin rakennustyöt. Valmistuttuaan vuonna 1930 se oli maailman korkein rakennus.

title: Walter Chrysler

text: Chrysler luopui yhtiönsä päivittäisten asioiden johtamisesta keväällä 1936 täytettyään 61 vuotta. Kaksi vuotta tämän jälkeen hänen vaimonsa Della menehtyi 58 vuoden ikäisenä. Chrysler koki pitkäaikaisen kumppaninsa menetyksen todella raskaasti ja sai aivoinfarktin. Aiemmin riski mies ei toipunut tästä enää koskaan kunnolla. Hän kuoli aivoverenvuodon seurauksena kotonaan Forker Housessa elokuussa 1940. Hänet on haudattu New Yorkin Sleepy Hollow’n hautausmaalle.

title: Walter Chrysler

text: Ennen kuin Chrysler pystyi alkamaan toimiin, Maxwellin konkurssipesän hoitajien oli asetettava pesä julkiseen pakkohuutokauppaan. Huutokaupassa tarjouksia yhtiöstä antoivat mm. William C. Durant, Studebaker sekä monet muut ja pesänhoitajien oli maksettava 10,8 miljoonaa dollaria saadakseen yhtiön omistukseensa ja pystyäkseen luomaan uuden yhtiön nimellä Maxwell Motor Corporation. Walter P. Chrysler valittiin yhtiön pääjohtajaksi.

title: Walter Chrysler

text: Vuosi 1908 oli amerikkalaiselle ajoneuvoteollisuudelle käänteentekevä: Henry Ford esitteli T-Fordinsa, William C. Durant perusti General Motorsin, Locomobile voitti ensimmäisenä amerikkalaismerkkinä Vanderbilt Cupin ja Walter Chrysler vieraili Chicago Auto Show’ssa, jossa hän ihastui Locomobile-autoon, erääseen aikansa hienoimmista ajoneuvoista.[3]

title: Walter Chrysler

text: Vuonna 1923 Chrysler oli ostanut New Yorkin Long Islandin Kings Pointissa sijaitsevan merenrantaresidenssin, jonka hän nimesi Forker Houseksi vaimonsa tyttönimen mukaan. Vuonna 1941 tämä kiinteistö myytiin Yhdysvaltain liittovaltion kauppamerenkulusta vastaavalle hallintoelimelle, ja nykyisin alue on yksi viidestä Yhdysvaltain merenkulkuakatemian koulutuspaikasta.[6]

title: Chrysler

title: Walter Chrysler

text: Walterin isä toimi Kansas Pacific Railway -yhtiön ja myöhemmin Union Pacific Railroad -yhtiön veturinkuljettajana, joten sekä Walterin kasvuympäristöllä että hänen isänsä ammatilla oli eittämättä vaikutus nuorukaisen uravalintaan. Nuori Walter Chrysler hankki itselleen mekaniikan alan perustutkinnon kirjekurssina ja samalla hän opetteli metallin työstämistä omatoimisesti.[1]

title: Walter Chrysler

text: Miesten välinen kriisi huipentui kesällä 1919 ja johti lopulta Chryslerin lähtöön GM:ltä. Chrysler oli juuri saanut neuvoteltua sopimuksen, jonka mukaan ulkopuolinen alihankkija toimittaisi Buickille autojen runkoja viiden vuoden ajan, koska tuotantokapasiteettia aiottiin nostaa. Tämä sopimus säästäisi GM:n kuluja kaksi miljoonaa dollaria vuodessa. Chrysler oli Flintin Kauppakamarin järjestämällä lounaalla, kun sinne toimitettiin Durantin lähettämä sähkösanoma jossa ilmoitettiin että GM investoi uuteen runkojen valmistuslinjaan kuusi miljoonaa dollaria. Chryslerilla ja Durantilla oli tästä ilmiriita GM: silloisessa pääkonttorissa. Lisäksi Chrysler vastusti Durantin suunnitelmia ostaa traktoritehdas ja rakentaa GM:lle 20 miljoonaa maksava pääkonttori Detroitiin.

title: Maxwell (auto)

text: Vuonna 1925 pitkäaikaiset osakejärjestelyt saatiin päätökseen ja Maxwell Motor Corporation uudelleenorganisoitiin nimellä Chrysler Corporation. Walter P. Chrysler oli yhtiön ensimmäinen hallituksen puheenjohtaja sekä pääjohtaja. Viimeinen Maxwell-niminen auto valmistui toukokuussa 1925, kuukautta myöhemmin sen paikan otti ensimmäinen Chrysler Four, joka itse asiassa oli päivitetty Maxwell 25.

title: Chrysler Building

text: Rakennus on nimetty ensimmäisen omistajansa ja rakennuttajansa, autotehtailija Walter P. Chryslerin mukaan. Nykyään rakennuksen omistaa GVP AG.

title: Walter Chrysler

text: Uusi Light Six tulisi kantamaan Chryslerin nimeä ja sen valmistuksesta vastaisi vuonna 1920 Delawareen rekisteröity Chrysler Motor Company. Chrysler Motor oli Willys Corporationin divisioona, Willys Corporation taas toimi holding-yhtiönä kaikille John Willysin yrityksille, mukaan lukien Willys-Overland. Lokakuussa 1920 Willys Corporation antoi tiedotteen, jonka mukaan keväällä 1921 markkinoille esiteltäisiin uusi, kuusisylinterinen malli. Elizabethin tehtaalle asennettiin valomainos joka julisti: "CHRYSLER - The six cylinder motorcar" ja mm. autoa koskevien piirustusten omistajaksi oli merkitty Chrysler Motor Company, Division of Willys Corporation, Elizabeth, NJ.[4]

title: Walter Chrysler

text: Walter Chryslerin ja hänen tulevan yhtiönsä tarina alkaa 1900-luvun vaihteesta, jolloin koneistajaksi ja rautatiemekaanikoksi kouluttautunut nuorimies kiersi pitkin länttä, vaihtaen työpaikkaansa rautatieyhtiöstä toiseen. Chrysler hankki pian itselleen maineen osaavana mekaanikkona, joten hänelle riitti töitä, vaikka levoton luonne ja halu kehittyä ajoivat häntä yhtiöstä toiseen. Vuonna 1905 hän sai paikan Chicago Great Western Railway -yhtiön päämekaanikkona ja vuonna 1907 hänet nimitettiin rautatieyhtiön huolto-osaston johtoon. Chryslerista tuli siihenastisista nuorin henkilö tässä asemassa. Hänen alaisenaan oli yli tuhat työmiestä ja vastuullaan sekä yhtiön verstaiden ja konepajojen toiminta että junakaluston kunnosta päävastaavana toimiminen. Palkkaa hänelle maksettiin kohtuulliset 350 silloista Amerikan dollaria kuukaudessa.[2]

title: Walter Chrysler

text: Walter Percy Chrysler (2. huhtikuuta 1875 Wamego, Kansas – 18. elokuuta 1940 Kings Point, New York) tunnetaan parhaiten 1900-luvun alun yhdysvaltalaisen autoteollisuuden kehittäjänä ja menestyksekkäänä ammattijohtajana sekä Chrysler Corporationin perustajana.

title: Walter Chrysler

text: Virginian Warrentoniin hän rakennutti North Wales -maaseuturesidenssin, jossa Walter Chrysler nuorempi muun muassa kasvatti rotuhevosia. Chrysler hankki omistukseensa myös lähistöllä sijainneen Fauquier White Sulphur Springs -kylpylän, jonka hän kunnostutti. Walter nuorempi jatkoi alueen kehittämistä isänsä kuoleman jälkeen ja alueelle toteutettiin mm. alue hevosilla tapahtuvaa metsästystä varten. Alue myytiin vuonna 1953, ja nykyisin siellä toimii Fauquier Springs Country Club.[7]

title: Chrysler

text: Chrysler [kraɪslər], vuodesta 2014 lähtien viralliselta nimeltään "FCA US LLC", on amerikkalainen ajoneuvovalmistaja. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Auburn Hillsin kaupungissa Michiganissa. FCA US:n emoyhtiönä on holding-yhtiö Fiat Chrysler Automobiles, jonka pääkonttori sijaitsee Lontoossa. Chrysler on yksi ”Kolmesta suuresta” amerikkalaisesta ajoneuvovalmistajasta. Yhtiö myy maailmanlaajuisesti autoja lippulaivanaan toimivan Chrysler-brändin alla, muita sen merkkejä ovat Dodge, Jeep ja Ram. Chryslerin tärkeimmät divisioonat ovat ajoneuvojen osia ja tarvikkeita valmistava Mopar sekä yhtiön autoista tehoversioita valmistava SRT.Chrysler Corporation syntyi kesäkuussa 1925, kun Walter Chrysler osti selvitystilassa olleen Maxwell Motor Companyn ja sulautti sen osaksi aiemmin perustamaansa Chrysler-yhtiötä.

title: Walter Chrysler

text: Yhdysvaltain liityttyä vuoden 1917 keväällä Euroopassa käytyyn suursotaan Walter Chrysler neuvotteli Buickille suursopimuksen kolmen tuhannen Liberty-lentokonemoottorin valmistamisesta. Tehtaan uudelleen varustamisesta, työvoiman koulutuksesta ja hankkeen käytännön toteutuksesta vastasi Flintin tehtaan silloinen pääinsinööri, Maxwell-Briscoe-yhtiöstä GM:lle siirtynyt K.T. Keller, jolla tulisi olemaan merkittävä rooli tulevan Chrysler-konsernin kohtaloissa.

title: Walter Chrysler

text: Chrysler sai paikan ALCO:n Alleghenyn veturi- ja vaunutehtaalla Pittsburghissa. Täällä hän puolentoista vuoden aikana uudelleenorganisoi tuotannon niin, että yksikkö tuotti voittoa ensimmäisen kerran kolmeen vuoteen. Chrysler liikkui rautatieyhtiöiden johtajiston parissa sujuvasti, olivathan monet heistä tuttuja jo vuosien takaa, ja järjesti suhteillaan ALCO:lle miljoonaluokan kauppoja. Vuoteen 1911 saavuttaessa Chryslerin vuosipalkka oli jo 8000 dollaria, kuukausipalkan ollessa yli 650 dollaria.[2]

title: Walter Chrysler

text: Chryslerin palkatessaan Durant oli luvannut että tämä saa johtaa Buickia itsenäisesti, mutta tosiasiassa Durant itse oli jatkuvasti puuttumassa Chryslerin tekemisiin ja arvosteli tämän johtamistapaa hyvin avoimesti. Durant kuitenkin arvosti Chrysleria suuresti ja loppuvuodesta 1918 Durant nimitti Chryslerin GM:n ensimmäiseksi varapääjohtajaksi, joka tarkoitti käytänössä sitä, että Chrysler hoiti monet yhtiön asiat joita arkielämän yläpuolella liitänyt Durant ei osannut edes ajatella. Eräs esimerkki tästä oli Walter Chryslerin perustama GM:n Modern Housing Corporation -tytäryhtiö, joka rakensi Flintin tedastyöläisten huutavaan asuntopulaan tuhat asuntoa. Durant ei ollut osannut tällaista asiaa ajatellakaan.

title: Walter Chrysler

text: Vuonna 1921 yhtiön täytyi lopettaa autojen valmistus Chalmersin tehtaalla. Osasyynsä myynnin romahtamiselle oli Maxwellin tuotteiden huonolla laadulla. Walter Chryslerin tehtävänä oli vaativa; saada varastossa olleet autot myytyä, parannettua tuotteiden laatua ja ajettava fuusio Chalmers Motorin kanssa loppuun, kaikkine siihen liittyvine velkomusoikeudenkäynteineen ym.

title: Walter Chrysler

text: Chrysler halusi kuitenkin kuulla, mitä Durantilla oli hänelle tarjottavanaan. Ennen kuin Chrysler ehti edes esittää mitään, Durant löi pöytään tarjouksen, josta ei voinut kieltäytyä, kolmen vuoden sopimus puolen miljoonan vuosipalkalla. Chrysler suostui tähän sillä ehdolla, että palkasta maksettaisiin rahana 120000 dollaria ja loppusumma maksettaisiin General Motorsin osakkeina. Näin Walter Chryslerista tuli merkittävä GM:n omistaja.[3]


query: Kuka on ohjannut elokuvan ET?

title: E.T.

text: E.T. () on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut Steven Spielbergin ohjaama tieteiselokuva. Sen pääosissa ovat Henry Thomas, Drew Barrymore ja Dee Wallace. Elokuva voitti neljä Oscar-palkintoa ja 37 muuta palkintoa. Lisäksi se oli ehdolla 27 muun palkinnon saajaksi.

title: Halloween III – pahuuden yö

text: Halloween III – pahuuden yö ("Halloween III: Season of the Witch") on kauhuelokuva vuodelta 1982 ja Halloween-sarjan kolmas osa. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Tommy Lee Wallace. Ensimmäisen "Halloween" -elokuvan ohjannut John Carpenter toimi elokuvan tuottajana ja säveltäjänä.

title: Michael Keusch

text: Keusch on ohjannut elokuvia vuodesta 1989 lähtien. Ne olivat aluksi englanninkielisiä, mutta myöhemmin 1990-luvun jälkeen hän on ohjannut enimmäkseen saksankielisiä elokuvia. Keuschin on myös ohjannut kolme Steven Seagalin tähdittämää elokuvaa: "Shadow Man" (2006), "Attack Force" (2006) ja "Flight of Fury" (2007).

text: Painajainen Elm Streetillä 7: Uusi painajainen on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1994. Elokuva on kuudes jatko-osa elokuvalle Painajainen Elm Streetillä ja sarjan seitsemäs osa. Sen on ohjannut ensimmäisen Elm Street -elokuvan ohjannut ja kirjoittanut, sekä kolmannen elokuvan kirjoittanut Wes Craven. Elokuvassa Heather Langenkamp näyttelee itse itseään ja Robert Englund sekä itseään että myös Freddy Kruegeria. Elokuva ei liity juoneltaan aiempiin Painajainen Elm Streetillä-elokuviin. Elokuva on silti epävirallisesti osa sarjaa.

title: Fast & Furious 8

text: Kahdeksannen osan suunnitelmat paljastuivat maaliskuussa 2015, kun Diesel esiintyi "Jimmy Kimmel Live!" -ohjelmassa ja ilmoitti, että elokuva voisi sijoittua New Yorkiin. Elokuvan valmistelut alkoivat heti "Fast & Furious 7:n" (2015) elokuvan ensi-illan jälkeen Dieselin, Morganin ja tuottaja Neal H. Moritzin allekirjoitettua uuden sopimuksen. F. Gary Gray, joka on ohjannut elokuvan "Straight Outta Compton" (2015), ilmoitti lokakuussa 2015 ohjaavansa elokuvan James Wanin sijasta, joka oli ohjannut edellisen elokuvan. Kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2016 Myvatnissa, Islannissa. Muita kuvauspaikkoja ovat muun muassa Kuuba, Atlanta, Cleveland ja New York.

title: Renée Carl

text: Renée Carl (10. kesäkuuta 1875 Fontenay-le-Comte, Vendée, Ranska – 31. heinäkuuta 1954 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen mykkäelokuvien kauden näyttelijä. Hän esiintyi 186 elokuvassa vuosina 1907-1937. Ainakin 150 niistä oli ohjannut tai osittain ohjannut Louis Feuillade. Hän itse ohjasi vuonna 1922 valmistuneen elokuvan "Un cri dans l'abîme".

title: Rian Johnson

text: Rian Craig Johnson (s. 17. joulukuuta 1973 Maryland) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja elokuvaohjaaja. Hän on käsikirjoittanut ja ohjannut elokuvat "Brick" (2005), "The Brothers Bloom" (2008) ja "Looper" (2012). Lisäksi hän on ohjannut kolme televisiosarjan "Breaking Bad" jaksoa. Johnson on ohjannut ja käsikirjoittanut "Tähtien sota" -elokuvan "", joka sai ensi-iltansa joulukuussa 2017.

title: Juurakon Hulda

text: Samasta tarinasta on Valentin Vaala ohjannut elokuvan "Juurakon Hulda", ja H. C. Potter on ohjannut siitä Hollywood-elokuvan "Farmarin tytär", jonka pääosaa näytellyt Loretta Young sai suorituksestaan Oscarin. Hannu Lemisen ohjaama ja käsikirjoittama "Vain sinulle" on "Juurakon Huldan" teemoista rakennettu muunnelma.

title: Guðný Halldórsdóttir

text: Näiden kahden elokuvan lisäksi Guðný on ohjannut muun muassa elokuvan "Kristnihald undir Jökli" (Jäätikön alla, 1989). Se on tarina onnettomasta kaupungissa asuvasta miehestä, joka saapuu Islannin maaseudulle ja rakastuu elämänsä naiseen. Tämän lisäksi Guðný on ohjannut useita elokuvia Islannin televisiolle.

title: Georges Bernanos

text: Bernanosin tunnetuin teos on "Maalaispapin päiväkirja" (alkuteos "Journal d'un curé de campagne", 1936), jonka pohjalta Robert Bresson on ohjannut elokuvan "Papin päiväkirja" (1950). Suomeksi on ilmestynyt lisäksi "Mouchette" (alkuteos "Nouvelle histoire de Mouchette"), josta Bresson myös on ohjannut elokuvan, jota Suomessa on esitetty nimellä "Mouchette – raiskattu". Esikoisromaanista "Sous le soleil de Satan" on Maurice Pialat ohjannut elokuvan, jota on suomeksi esitetty nimellä "Paholaisen auringon alla".

title: Irwin Winkler

text: Oscar-voittaja Irwin Winkler on naimisissa näyttelijätär Margo Winklerin kanssa, jolla on ollut pieniä rooleja useissa Winklerin tuottamissa elokuvissa. Pariskunnalla on yksi yhteinen lapsi. Winkler on myös kolmen ohjaajan isä: hänen poikansa David Winkler on ohjannut muun muassa elokuvat "Paluu Gracelandiin" (1998) ja "Devour" (2005). Adam Winkler on puolestaan ohjannut vain "Renegade"-televisiosarjaa. Charles Winkler on ohjannut jatko-osan isänsä "The Net" -elokuvalle, joka julkaistiin vuonna 2006 nimellä "The Net 2.0" suoraan DVD:lle. Hän on ohjannut myös "Rocky Marciano" -nimisen nyrkkeilyelokuvan televisiolevitykseen. Hän on naimisissa näyttelijätär Sandra Nelsonin kanssa.

title: Riiviöt

text: Riiviöt ("Gremlins") on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhu- ja komediaelokuva, jonka on ohjannut Joe Dante. Elokuvan vastaavana tuottajana toimi Steven Spielberg. Dante on ohjannut elokuvalle myös jatko-osan "Gremlins 2 – uusi pesue", joka sai ensi-iltansa vuonna 1990.

title: Hop

text:
Hop on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut pääsiäisteemainen, animaatiota ja elävää kuvaa yhdistävä elokuva, jonka ovat tehneet Universal Studios jaa Illumination Entertainment. Sen on ohjannut "Alvin ja pikkuoravat" -elokuvan ohjannut Tim Hill ja tuottanut "Itse ilkimys" -elokuvan tuottanut Chris Meledandri. Elokuvassa näyttelevät James Marsden, Kaley Cuoco, Tiffany Espensen, Chelsea Handler, Elizabeth Perkins, Gary Cole, David Hasselhoff, Elizabeth Howard, Colton Ray ja ääninäyttelevät Russell Brand, Hugh Laurie, Laurie Metcalf, John Cohen, Janet Healy, Hank Azaria ja Django Marsh.
Elokuvan pääsiäispupuhahmon "E.B." loi Peter de Sève, joka on luonut myös "Ice Age" -elokuvien hahmot. Visuaaliset tehosteet tietokoneanimaatioon tuotti Rhythm & Hues Studios.

title: Hugh Glass

text: Glassin tarinan todenperäisyydestä ei ole tietoa, mutta sitä on käsitelty kirjoissa, televisiosarjoissa ja elokuvissa. Ensimmäisen kerran tarinaa käsiteltiin lehdessä 1824, mutta tietoja tapauksesta ei ole Glassilta itseltään. Michael Punken romaanin "The Reverant: Kostaja" ("The Revenant", 2002) pohjalta on Alejandro González Iñárritu ohjannut elokuvan "The Revenant". Richard C. Sarafian on ohjannut 1971 tarinasta elokuvan "Mies erämaasta" ("Man in the Wilderness").

title: Joss Whedon

text: Joseph ”Joss” Hill Whedon (s. 23. heinäkuuta 1964, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja, tuottaja, sarjakuvakäsikirjoittaja ja joskus myös säveltäjä ja näyttelijä. Hänet tunnetaan luomistaan televisiosarjoista Buffy, vampyyrintappaja (1997–2003), Angel (1999–2004), Firefly (2002), Dollhouse (2009–2010) ja S.H.I.E.L.D. Agentit (2013–). Lisäksi Whedon on käsikirjoittanut elokuvan Toy Story – leluelämää (1995), ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvan Serenity (2005), käsikirjoittanut ja tuottanut elokuvan The Cabin in the Woods (2012) sekä ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvat The Avengers (2012) ja Avengers: Age of Ultron (2015).

title: Painajainen perheessä

text: Painajainen perheessä () on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka on jatkoa elokuvalle "Perhe on painajainen". Elokuvan on ohjannut Jay Roach, joka on ohjannut myös "Austin Powers" -elokuvat.

title: Markku Pölönen

text: Pölösen elokuvat edustavat useasti suomalaista romantisoitua maalaismenneisyyttä ja kertovat miehen roolin muutoksesta. Näitä ovat alle tunnin mittainen "Onnen maa" (1993) sekä pitkät elokuvat "Kivenpyörittäjän kylä" (1995), "Kuningasjätkä" (1998) ja "Koirankynnen leikkaaja" (2004). Hänen kotiseutunsa Pohjois-Karjala toimii tapahtumapaikkana elokuvan "Lieksa!" (2007) sukutarinalle. Heti sodan jälkeisestä ajasta 1945–1952 maaseudulla kertoo hänen vuonna 2018 ensi-iltansa saanut elokuva "Oma maa". Pölönen on ohjannut myös kaksi komediaa, joista "Emmauksen tiellä" (2001) itseironisoi hänen elokuviensa perusasetelmia sekä ralliautoilusta kertova "Ralliraita" (2009). Pölönen on ohjannut myös yleisömenestykseen yltäneen elokuvan "Badding" (2000).

title: Sin City (elokuva)

text: Sin City on Frank Millerin samannimisiin sarjakuviin perustuva sarjakuvamainen "noir"-elokuva. Elokuvan ohjannut Robert Rodriguez on merkinnyt Millerin elokuvan ensimmäiseksi ohjaajaksi, vaikkei tämä ole ollut juurikaan tekemisissä itse elokuvanteon kanssa. Myös Quentin Tarantino on ohjannut elokuvassa yhden kohtauksen.

title: Matthew Gray Gubler

text: Tehdessään elokuvaa Steve Zissoun vedenalainen maailma Gubler teki myös dokumentin nimeltä "Matthew Gray Gubler's Life Aquatic Intern Journal". Dokumentti oli materiaalia elokuvan kulissien takaa, ja myöhemmin se sisällytettiin joihinkin DVD-painoksiin. Gubler on ohjannut ja esiintynyt sarjassa monista itsensätuomitsevista teeskennellyistä dokumenteista. Sarja nimi on ja siinä hän parodioi Hollywoodin käyttäytymistä. Sarjaa on kuvattu Criminal Mindsin kuvausten aikana. Hän on myös ohjannut, editoinut ja osittain ohjannut tunnetun rockyhtyeen, The Killersin musiikkivideon "Don't Shoot Me Santa".

title: Chris Cunningham

text: Cunningham ei ole ohjannut pitkiä elokuvia, mutta hän on työskennellyt erikoisefektien parissa televisiosarjassa "Sylkiäiset" ja elokuvassa "Alien³". Hän on ohjannut mainoselokuvia muun muassa PlayStationille, Levi’sille ja Telecom Italianille.

title: Elena Ferrante

text: "Amalian rakkaudesta" on Mario Martone ohjannut elokuvan "Salattu rakkaus" (1995), joka oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi Cannesin elokuvajuhlilla. Teoksesta "Hylkäämisen päivät" (2002) on Roberto Faenza ohjannut elokuvan "I giorni dell’abbandono" (2005).

title: Stefan Ruzowitzky

text:
Stefan Ruzowitzky (s. 25. joulukuuta 1961 Wienissä) on itävaltalainen elokuvaohjaaja. Hän on opiskellut teatteritiedettä ja historiaa.
Itävaltalainen Stefan Ruzowitzky on ohjannut sekä kirjoittanut elokuvat Anatomie ja Anatomie 2. Elokuvat ovat saksalaisia. Ruzowitzky on ohjannut myös elokuvat Siebtelbauern, Väärentäjä sekä All the Queen's Men.
Lisäksi hän on ohjannut musiikkivideoita esimerkiksi Justin Timberlaken yhtyeelle ’N Sync.

title: Rob Morrow

text: Näyttelemisen lisäksi Morrow on myös ohjannut kaksi elokuvaa, lyhytelokuvan "Silent Alarm", joka sai ensi-iltansa vuonna 1993, ja elokuvan "Rakkaus tienhaarassa" ("Maze"), joka ensiesitettiin vuonna 2000. Hän oli käsikirjoittamassa molempia ja jälkimmäisessä elokuvassa hän toimi myös tuottajana ja pääosan esittäjänä. Morrow on myös ohjannut jaksoja televisiosarjoihin "Kylmä rinki" ("Oz"), "Ehdonalaiset", "Joanin salaisuus" ("Joan of Arcadia"), "Num3rot" ja "Necessary Roughness".

title: The Name of the Game (elokuva)

text: The Name of the Game on turkulaisen New Dawn Films -elokuvatuotantoyhtiön ensimmäinen pitkä elokuva. Elokuvan ovat ohjanneet Paul J. Vogel (ohjannut mm. Duke Nukem -fanielokuvan The Duke - Fate of Humanity), joka viimeistelee maisterin opintojaan USC: School of Cinematic Arts -koulussa Los Angelesissa sekä Jarno Elonen, joka on työskennellyt 90-luvulta lähtien pelialalla. Elonen on ohjannut mm. Bitwisards tv-sarjan. -elokuvien tuottaja Jason Taylor on toiminut The Name of the Gamen osatuottajana. The Name of the Game on kallein täysin sijoitusrahalla tehty suomalainen dokumenttielokuva. Elokuvan päärahoittaja on IPR.VC.

title: Friday the 13th (vuoden 2009 elokuva)

text:
Friday the 13th on uudelleenfilmatisointi vuoden 1980 elokuvasta "Perjantai 13.". Elokuvan on ohjannut Marcus Nispel, joka on ohjannut myös vuoden 2003 "Texasin moottorisahamurhat" -elokuvan. Elokuva ei varsinaisesti perustu alkuperäiseen elokuvaan, vaan kertoo uuden tarinan, joka on tietyllä tapaa yhdistelmä kolmesta ensimmäisestä "Perjantai 13". -elokuvasarjan osasta.
Elokuvien päähenkilöä, sarjamurhaaja Jason Voorheesia elokuvassa näyttelee Derek Mears.

title: Night at the Museum 2

text: Elokuvan ohjasi edellisenkin osan ohjannut Shawn Levy ja yhtenä tuottajista työskenteli esimerkiksi Harry Potter -elokuvia ohjannut Chris Columbus.

title: Veriveljet (elokuva)

text: Veriveljet ("Basket Case") on vuonna 1982 tehty kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Frank Henenlotter ja pääosissa ovat Kevin Van Hentenryck ja Terri Susan Smith. Elokuvalle on myös tehty kaksi jatko-osaa, jotka on kummatkin ohjannut Henenlotter ja pääosassa nähdään Van Hentenryck.

title: Älä kieltäydy kahdesti

text: Elokuva perustuu Ian Flemingin romaaniin "Pallosalama", josta Terence Young on ohjannut elokuvan "Pallosalama" vuonna 1965. "Älä kieltäydy kahdesti" -elokuvan on ohjannut Irvin Kershner, ja James Bondia siinä näyttelee Sean Connery 12 vuoden tauon jälkeen.

title: Elvira Madigan

text: Bo Widerberg on ohjannut vuonna 1967 elokuvan "Elvira Madigan", jossa pääosia näyttelevät Pia Degermark ja Thommy Berggren. Myös tanskalainen Poul Erik Møller Pedersen on ohjannut aiheesta elokuva, jossa Anne Mette Michelsen näyttelee Elvira Madigania.

title: Pentti Kirstilä

text:
Kirstilä on oman työn ohessa suomentanut muutaman romaanin ja elämäkertateoksen. Hänen omia romaanejaan on käännetty saksaksi. Kirstilä on naimisissa kirjailija Anja Angelin kanssa. Aviopari on vuosina 2005–2007 kirjoittanut yhdessä kolme salapoliisiromaania salanimellä Ursula Auer.1985 − "Jäähyväiset lasihevoselle" (televisiosarja, ohjannut Seppo Wallin)
1987 − "Jäähyväiset presidentille (elokuva)" (ohjannut Matti Kassila)
1987 − "Isku suoneen" (televisiosarja, ohjannut Anssi Mänttäri)
1988 − "Isku vasten kasvoja" (tv, ohjannut Anssi Mänttäri)
1988 − "Jumalia ei uhmata" (tv, ohjannut Anssi Mänttäri)
1993 − "Jäähyväiset rakkaimmalle" (televisiosarja, ohjannut Taisto-Bertil Orsmaa)
1995 − "Jäähyväiset ilman suudelmia" (televisiosarja, ohjannut Anssi Mänttäri)
1999 − "Jäähyväiset ilman kyyneliä" (tv, ohjannut Anssi Mänttäri)

title: Suotorpan tyttö

text: Victor Sjöström ohjasi romaanin pohjalta elokuvan "Suotorpan tyttö" ("Tösen från Stormyrtorpet") jo vuonna 1917. Se oli ensimmäinen Lagerlöfin teksteihin perustuva elokuva. Toisena on Toivo Särkkä ohjannut romaanin pohjalta elokuvan "Suotorpan tyttö" vuonna 1940. Gustaf Edgren on ohjannut vuonna 1947 elokuvan "Suotorpan tyttö" ("Tösen från Stormyrtorpet"). Saksalainen ohjaaja Gustav Ucicky on ohjannut vuonna 1958 elokuvan "Das Mädchen vom Moorhof" (1958).