query: Montako papukaija lajia elää Australiassa?

title: Australian eläimistö

text: Australiassa ja sen territorioissa asuu yli 800 lintulajia; näistä noin 350 kuuluu Australian, Uuden-Guinean ja Uuden-Seelannin eläinmaatieteellisen alueen kotoperäiseen eläimistöön. Aikaisimmat löydetyt nykyisten lintujen esi-isien fossiilit ovat peräisin myöhäiseltä oligoseenikaudelta.[29] Gondwananilta lähtöisin olevia lintuja ovat muun muassa lentokyvyttömät strutsilinnut, isojalkakanat ja suuri joukko kotoperäisiä papukaijoja. Australiassa elää 56 maailman noin 300 papukaijalajista, mukaan lukien monia kakaduja ja ruusukakaduja[30]. Ihmisen naurua muistuttavasta laulustaan tunnettu isonauraja on kuningaskalastajien suurikokoisin lintu[31].

title: Patagonianaratti

text: Patagonianaratti ("Cyanoliseus patagonus") on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Argentiinan, jossa tavataan kolme alalajia, sekä Keski-Chilen, jossa elää alalaji "bloxami". Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Buenos Airesista 1818.

title: Termiittiaratti

text: Termiittiaratti ("Eupsittula canicularis") on keskiamerikkalainen papukaija. Se elää Meksikossa ja Keski-Amerikan Tyynenmeren puoleisella osalla Costa Rican länsiosiin saakka. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Costa Ricasta saadusta näytteestä 1758.

title: Guayananaratti

text: Guayananaratti ("Brotogeris versicolurus") on eteläamerikkalainen papukaija. Se elää Amazonin alueella Kaakkois-Kolumbiasta ja Koillis-Perusta Brasilian itärannikolle ja Ranskan Guyananaan saakka. Karanneista häkkilinnuista syntyneitä populaatioita elää muun muassa Limassa, Puerto Ricossa ja Yhdysvalloissa. Lajin holotyypin kuvaili Philipp Ludwig Statius Müller Cayennesta 1776.

title: Australian eläimistö

text: Australian rannikkovesissä elää 46 valaiden lahkoon kuuluvaa merinisäkäslajia, mutta koska monia niistä esiintyy kaikkialla maailmasta, eivät kaikki tietokirjailijat laske niitä australialaisiksi lajeiksi. Rannikolla asuu muun muassa yhdeksän hetulavalaslajia ja jättimäinen ryhävalas. Hammasvalaita on 37 lajia, joihin kuuluvat kaikki kuusi sukua nokkavalaiden (Ziphiidae) heimosta ja 21 delfiinilajia. Joitakin delfiinejä, kuten miekkavalasta, on kaikilla mannerta ympäröivillä vesialueilla. Toisia, kuten iravadindelfiinia, on vain lämpimämmillä pohjoisilla vesillä. Dugongi on uhanalainen meressä elävä laji, joka asuttaa Australian koillis- ja luoteisosia, erityisesti Torresinsalmea. Sen australialaiset yksilöt ovat muualla eläviä yksilöitä pienempiä ja voivat kasvaa kolmemetriseksi ja painaa 400 kiloa. Dugongi on Australian merinisäkkäistä ainoa kasvinsyöjä. Se käyttää ravinnokseen rannikkoalueilla kasvavaa meriheinää. Meriheinän tuhoutuminen on uhka lajin selviytymiselle.[26]

title: Venezuelanaratti

text: Venezuelanaratti ("Pyrrhura hoematotis") on venezuelalainen papukaija. Siitä tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji "hoematotis" elää Pohjois-Venezuelassa ja "immarginata" Luoteis-Venezuelassa. Lajin holotyypin kuvaili Charles de Souancé 1857.

title: Harmaaposkiaratti

text: Harmaaposkiaratti ("Brotogeris pyrrhoptera") on eteläamerikkalainen uhanalainen papukaija. Se elää Ecuadorin länsi- ja lounaisosissa sekä Perun luoteiskolkassa. Lajin holotyypin kuvaili John Latham Guayaquilista Ecuadorista 1801.

title: Mäntyaratti

text: Mäntyaratti ("Rhynchopsitta pachyrhyncha") on Meksikon kotoperäinen papukaija, joka elää Sierra Madre Occidentalin ylänköalueella. Isomäntyarattia pidettiin aikaisemmin sen alalajina. William John Swainson kuvaili lajin holotyypin Meksikon tasangoilta 1827.

title: Papukaijat

text: Papukaijoihin kuuluu 36 sukua ja 161 lajia.[1] Suuri osa niistä elää tropiikissa. Aikaisemmin heimoon kuului enemmän lajeja, mutta heimosta on sittemmin erotettu omikseen kakadut, kaijat ja uudenseelanninpapukaijat.

title: Meksikonaranen

text: Meksikonaranen ("Forpus cyanopygius") on Meksikon kotoperäinen papukaija. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista "cyanopygius" elää Meksikon länsiosissa ja "insularis" rannikon edustan Tres Marías Islassaarella. Sen holotyypin kuvaili Charles de Souancé Luoteis-Meksikosta 1856.

title: Hispaniolanamatsoni

text: Hispaniolanamatsoni ("Amazona ventralis") eli aimmalta nimeltän haitinamatsoni on Hispaniolan kotoperäinen papukaija. Se elää sekä Haitissa, Dominikaanisessa tasavallassa että lähistön pikkusaarilla. Lajin holotyypin kuvaili Philipp Ludwig Statius Müller Hispaniolasta 1776.

title: Australian eläimistö

text: Australiassa elää enemmän liskoja kuin millään muulla mantereella, ja ne kuuluvat viiteen lahkoon.[50] Gekkoja esiintyy ympäri Australian mannerta yhteensä 114 lajia 18 suvusta. Eväjalkaliskot on raajattomista liskoista koostuva kotoperäinen australialainen suku. Sen 34 lajista vain yksi ei elä Australiassa. Agamia, mukaan lukien piikkipiru, pogona ja kauluslisko, on 13 suvusta yhteensä 66 lajia. Varaaneja Australiassa asuu 26 lajia, joista suurin varaanilaji on jopa kaksimetriseksi kasvava suurvaraani. Skinkkejä Australiassa asuu 38 suvusta yhteensä 389 lajia, ja ne muodostavat noin puolet Australian liskoista.

title: Kellopunamesikko

text: Kellopunamesikko elää Indonesialle kuuluvista saarista muun muassa Sulawesilla, Sulalla, Bacanilla ja Burulla. Lisäksi laji elää Uudessa-Kaledoniassa ja Australiassa. Australiassa lajia tavataan itärannikolla Queenslandista Victorian osavaltioon ulottuvalla alueella. Laji on pääosin paikkalintu eivätkä eri saarilla elävät populaatiot sekoitu. Populaatiot ovat huomattavasti eristäytyneitä muista populaatioista. Australiassa kellopunamesikot elävät avoimissa metsissä ja erityisesti vesialueiden läheisyydessä. Toisinaan lajia tavataan myös sademetsissä. Lintuja tavataan myös kaupunkien puistoissa ja puutarhoissa. Indonesiassa lajia tavataan alkuperäisissä tiheissä vuoristometsissä, jotka sijaitsevat yleensä 700–2 400 metrin korkeudella merenpinnasta.

title: Jokiamatsoni

text: Jokiamatsoni ("Amazona festiva") on eteläamerikkalainen papukaija. Sen esiintymisalue on kaksiosainen siten, että nimialalaji "festiva" elää Amazonin yläjuoksulla Ecuadorista, Kaakkois-Kolumbiasta ja Perusta Brasilian Paráan, ja alalaji "bodini" elää Venezuelassa ja Guyanan luoteisosissa. Lajin holotyypin kuvaili Carl von Linné Brasilian Amazonilta 1758.

title: Punapääaratti

text: Punapääaratti ("Psittacara erythrogenys") on eteläamerikkalainen papukaija, joka elää suppealla alueella Länsi-Ecuadorissa ja Luoteis-Perussa. René-Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Guayaquilista 1844.

title: Kulta-aratti

text: Kulta-aratti ("Guarouba guarouba") on Brasilian kotoperäinen papukaija. Se elää maan pohjoisosassa Maranhãossa ja Parássa. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Koillis-Brasiliasta 1788.

title: Helmiaratti

text: Helmiaratti ("Pyrrhura lepida") on Koillis-Brasilian kotoperäinen papukaija, joka elää Amazonin suistoalueen eteläpuolella Parán ja Maranhãon alueella. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Johann Georg Wagler Brasilian Amazoniasta 1832.

title: Sinirinta-aratti

text: Sinirinta-aratti ("Pyrrhura cruentata") on Brasilian kotoperäinen papukaija. Se elää Itä-Brasiliassa Bahiasta Rio de Janeiroon. Lajin holotyypin kuvaili Maximilian zu Wied-Neuwied Rio de Janeirosta 1820.

title: Inka-aratti

text: Inka-aratti ("Pyrrhura rupicola") on eteläamerikkalainen papukaija, joka elää Perussa sekä Brasilian länsikolkassa ja Pohjois-Boliviassa. Lajin holotyypin kuvaili Johann Jakob von Tschudi Perusta 1844.

title: Liekkipyrstöamatsoni

text: Liekkipyrstöamatsoni ("Amazona brasiliensis") on Brasilian kotoperäinen papukaija. Se elää Brasilian kaakkoisosissa kapealla rannikkokaistaleella São Paulon ja Paranán osavaltioissa sekä Santa Catarinan osavaltion koilliskulmassa. Lajin holotyypin kuvaili Carl von Linné 1758.

title: Sinipääaratti

text: Sinipääaratti ("Psittacara acuticaudatus") on eteläamerikkalainen papukaija, joka elää hyvin laajalla alueella Koillis-Kolumbiasta ja Pohjois-Venezuelasta läpi keskisen Etelä-Amerikan aina Paraguayhin ja Pohjois-Argentiinaan saakka. Uruguaysta se on mahdollisesti hävinnyt. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Paraguaysta 1818.

title: Arokakadu

text: Arokakadu, vanhalta nimeltään inkakakadu, ("Cacatua leadbeateri") on kakaduihin kuuluva keskikokoinen papukaija, joka elää Australian sisäosissa.

title: Papukaijat

text: Papukaijoja elää luonnonvaraisina useimmissa lämpimissä maissa, muun muassa Intiassa, Kaakkois-Aasiassa ja Länsi-Afrikassa. Suurin osa lajeista on kotoisin Australiasta ja Keski- ja Etelä-Amerikasta. Australiasta kotoisin olevilla pienillä linnuilla on usein miellyttävämpi ääni kuin muilla papukaijoilla.

title: Lähdekakadu

text: Lähdekakadu elää laajalla alueella Australiassa ja suppealla alueella Meraukessa Papua-Uusi-Guinean eteläosassa. Lajista tunnetaan viisi alalajia: "sanguinea", "normantoni", "transfeta", "gymnopis" ja "westralensis". Lajin elinympäristön laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja sen kokonaispopulaatio on yli miljoona yksilöä. Monin paikoin kaupunkien ympäristöihin on muodostunut karanneista häkkilinnuista syntyneitä populaatioita.

title: Ruusukakadu

text: Ruusukakadu elää lähes koko Australiassa alle 1 250 metrin korkeudella merenpinnasta. Tasmaniassa se on harvalukuinen. Lajin esiintymisalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä, ja sen populaation koko on yli viisi miljoonaa yksilöä. Lajista tunnetaan kolme alalajia: "roseicapilla" Länsi- ja Pohjois-Australiassa, "albiceps" Tasmaniassa ja Kaakkois-Australiassa ja "kuhli" Pohjois- ja Itä-Australiassa.

title: Australian eläimistö

text: Australia on ainoa manner, jossa myrkyllisiä käärmeitä on enemmän kuin myrkyttömiä[2]. Australialaiset käärmeet kuuluvat seitsemään heimoon. Näistä myrkyllisimmät lajit aavikkotaipaani, Pseudonaja textilis, taipaanit ja tiikerikäärme kuuluvat myrkkytarhakäärmeiden (Elapidae) heimoon. Kyseisen heimon 200 lajista 86 esiintyy ainoastaan Australiasta. Merikäärmeistä 31 elää Australian pohjoisissa vesissä, ja monet niistä ovat myrkyllisiä[45]. Australiassa on myös kaksi käsnäkäärmelajia[46]. Maailman huomattavimmasta käärmeheimosta tarhakäärmeistä Australiassa elää vain 11 lajia, mutta mikään niistä ei ole kotoperäinen laji, ja kaikkien arvellaan saapuneen Aasiasta verrattain myöhään[47]. Pytonkäärmeitä elää Australiassa 15 lajia ja aitosokkokäärmeitä 31[48][49].

title: Somaliankaija

text: Somaliankaija ("Poicephalus rufiventris") on itäafrikkalainen papukaija, joka elää Somaliassa, Etiopiassa ja Pohjois-Tansaniassa. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Eduard Rüppell Shewasta Etiopiasta 1845.

title: Tambopatan luonnonpuisto

text: Tambopatan luonnonpuisto sijaitsee Perun Amazonilla, Madre de Diosin alueella. Luonnonpuiston ydin on "Sandoval"in viidakkojärvi jokineen, ja alueeseen pääseekin parhaiten tutustumaan kanootilla. Alueen luonto on monimuotoinen. Nisäkkäistä siellä elää lukuisia apinalajeja sekä uhanalainen jättiläissaukko. Perhosia on toista tuhatta eri lajia. Lisäksi on monia matelijoita kuten kaimaaneja. Alueella on myös runsas linnusto, kuten erilaisia papukaijoja sekä haisukäki.

title: Kongonkaija

text: Kongonkaija ("Poicephalus gulielmi") on afrikkalainen papukaija, joka elää päiväntasaajan seudulla Liberiasta Kamerunin ja Pohjois-Angolan kautta Keniaan ja Tansaniaan ulottuvalla alueella. Sen holotyypin kuvaili William Jardine Kongojoelta vuonna 1849. Lajista tunnetaan kolme alalajia.

title: Linnut

text: Papukaijoja, undulaatteja, kanarialintuja ja monia muita lintulajeja pidetään häkissä lemmikkeinä. Erityisesti papukaija-, kyyhky- ja fasaanilajien kauppaa käydään sekä laillisesti että laittomasti. Joidenkin lajien kauppa on aiheuttanut uhanalaisuutta. Vuonna 2017 luonnonvaraisia lintuja myydään vuosittain noin 130 000 yksilöä, ja Latinalainen Amerikka on ohittanut Länsi-Afrikan suurimpana myyjänä. Luonnonvaraisten lintujen kauppa on pudonnut kymmenesosaan Euroopan unionin vuonna 2005 asettaman lintujen maahantuonnin kiellon jälkeen.


query: Milloin Ikaalisten Kylpylä on perustettu?

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Ikaalisten Kylpylä (virallisesti Scandic Ikaalisten Kylpylä) on vuonna 1884 perustettu Ikaalisissa Kylpylän kaupunginosassa sijaitseva kylpylä, joka tunnetaan erityisesti loma- ja kongressikeskuksena.[1] Kylpylä on Pohjoismaiden suurin monitoimikylpylä, josta löytyy muun muassa laaja valikoima wellness-hoitoja, ryhmäliikuntatunteja, golf-kenttä ja keilahalli.

title: Ikaalinen

text: Ikaalisissa järjestetään vuosittain Sata-Häme Soi -tapahtuma, joka sisältää Kultaisen ja Hopeisen harmonikan kilpailut sekä varietee-harmonikan kansainvälisen kisan nimeltä Primus Ikaalinen Ikaalisten Kylpylä Kylpylään kuluu soitinmuseo Akordia (joka esittelee varsinkin harmonikkoja) ja Kylpylän lomakylä Mansocamping leirinkeskus, Mansoniemessä. Ikaalisista noin 15km valtatie 3:a Vaasaan Kolmen tähden Toivolansaari -leirintäkeskus, Ikaalisten keskustan liepeillä Toivolansaaressa Elämystoimintaa: Luomahaaran luonto- ja melontaretket ja Sata-Hämeen Retket

title: Runni

text: Nykyisin toimiva Runnin kylpylä on perustettu 1904. Spa hotel Runnin Kartano- ja Kylpylähotelleissa on yhteensä 81 huonetta ja lähes 200 vuodepaikkaa. Suomen merkkihenkilöistä Runnilla on vieraillut muun muassa Carl Gustaf Emil Mannerheim. Kylpylä järjestää vuosittain erilaisia tapahtumia, esimerkiksi juhannusjuhlia.

title: Ikaalisten Urheilijat

text: Ikaalisten Urheilijat on vuonna 1922 perustettu ikaalislainen urheiluseura. Seura on yleisseura, jonka lajivalikoimaan kuuluvat maastohiihto, yleisurheilu, jalkapallo, koripallo, salibandy, jääkiekko ja taekwondo. Seuran puheenjohtaja on Jari Siivari. Ikaalisten Urheilijoiden edustajat ovat menestyneet parhaiten hiihdossa ja yleisurheilussa. Seuran jäsenmäärä on n. 950.

title: Ikaalisten Nouseva-Voima

text: Seura on tunnettu myös kilpailun järjestäjänä. Vuonna 1998 Nouski järjesti yhdessä suunnistusseura Kyrös-Rastin kanssa Fin5-suunnistusviikon ja vuonna 2004 Kankaanpään Suunnistajien kanssa Jukolan viestin. Lisäksi seura järjesti vuosina 2008 sekä 2016 Suomen Suunnistusliiton nuorison lajitapahtuman Leimaus-leirin Ikaalisten Kylpylän toimiessa tapahtumakeskuksena.

title: Ikaalisten Tarmo

text: Ikaalisten Tarmo on vuonna 1908 perustettu ikaalislainen pesäpallon erikoisseura. Tarmon joukkue voitti naisten pesäpalloilun Suomen mestaruuden kolmasti peräkkäin vuosina 1985–1987 ja neljännen kerran vuonna 1991. Seuran tunnetuimpiin pelaajiin kuuluvat muun muassa Päivi Ikola (Lähteenmäki), Anne Ylinen (Herttua), Minna Vienola (Marjamäki) ja Johanna Nieminen.

title: Kylpylä (Ikaalinen)

text: Kylpylä on Ikaalisten 10. kaupunginosa. Siellä sijaitsee Ti-Ti Nallen talo ja Ikaalisten Kylpylä.

title: Ikaalinen

text: 1850-luvun lopulla Suomen taloudellinen kehitys kaipasi uusia kauppakeskuksia. Niinpä vuonna 1858 erotettiin Ikaalisten kunnasta yksi suuri tila Ikaalisten kauppalaksi. Perustamiskirja allekirjoitettiin 21. huhtikuuta 1858. Tuolloin perustettu kauppala käsitti vain sen alueen, jota nykyisin kutsutaan Wanhaksi kauppalaksi ja joka on nykyään Vanhakauppalan kaupunginosa. Alkuvaiheessa siellä oli vain muutamia kymmeniä asukkaita, jotka olivat pääosin hyvin toimeentulevia virkamiehiä ja muita ruotsinkielisiä säätyläisiä.[19] Ikaalinen oli Suomen vanhin kauppala, mutta se jäi myös pienimmäksi. Alueella ei ollut tarvetta talouskeskukselle, ja läheinen suurkaupunki Tampere vei väkeä. Ikaalinen ei kehittynyt juuri lainkaan; 1920-luvulla Ikaalisten kunnan väkiluku oli noin 12500, mutta kauppalan hädin tuskin 250. Ikaalisten kauppalan asemaa haittasi myös se, että se erosi muista kauppaloista siinä, että se oli epäitsenäinen kauppala. Kauppalalla oli vain rajoitettu itsehallinto-oikeus.[21] Ikaalisten maalaiskunta verotti myös kauppalan asukkaat, joilla oli vastaavasti äänioikeus kunnallisvaaleissa sekä kauppalassa että maalaiskunnassa. Kauppalan omat verotulot olivat hyvin vähäiset, joten maalaiskunta myönsi vuosittain avustuksia mm. kunnallisteknisiin töihin. 1960-luvun lopulla Ikaalinen oli ainoa suomenkielinen kauppala, jonka valtuustossa porvaripuolueilla oli 3/4 enemmistö. Ikaalisten seurakunta käsitti sekä kauppalan että maalaiskunnan.[19]

title: Ikaalisten Matkatoimisto

text: Ikaalisten Matkatoimisto on perustettu vuonna 1991 Airi ja Jyrki Talosen toimesta Ikaalisiin. Yhtiö on keskittynyt Baltian maihin, ja se alkoi järjestää matkoja Viroon heti, kun matkailu siellä vapautui.

title: Rauman kylpylä

text: Rauman kylpylä oli vuonna 1821 Rauman terveyslähteelle perustettu kylpylä. Kylpylän perusti arkkiatri Gabriel von Bonsdorff. Paikalla sijaitsi jo edellisellä vuosisadalla tunnettu terveyslähde. Kylpylässä annettiin perinteisiä vesihoitoja.

title: Pohjois-Satakunta

text:
Ikaalisten ja Jämijärven paikallislehti Pohjois-Satakunta
alkoi ilmestyä Ikaalinen-nimisenä vuoden 1914 alusta ja
sitä ennen jo näytenumero 19.12.1913. Pohjois-Satakunta
on neljänneksi vanhin Suomessa yhtäjaksoisesti ilmestyneistä
paikallislehdistä. Lehden levikki on noin 6000 kpl. Lehti
jaetaan myös Ikaalisten Kylpylän noin 400 majoitushuoneistoon.

title: Naantalin Kylpylä

text: Naantalin Kylpylä on Naantalin kaupungissa sijaitseva suuri kylpylä- ja kokoushotelli, joka kuuluu suomalaiseen Sunborn-yritysryhmään. Naantalin Kylpylä on perustettu vuonna 1984, minkä jälkeen tiloja on useamman kerran perusparannettu ja laajennettu. Vuonna 2002 Kylpylän yhteyteen ankkuroitiin laivahotelli Sunborn Princess.

title: Imatran kylpylä

text: Imatran Kylpylä on vuonna 1985 perustettu imatralainen kylpylähotelli, joka sijaitsee Saimaan rannalla Imatran vapaa-aikakeskuksessa.

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Liisa Suvikumpu| title = Suomalaiset kylpylät – Kotimaisen kylpyläkulttuurin historiaa| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2014| version = Sarja: Kirjokansi 20| isbn = 978-952-222-239-8| page = 153–154}}

title: Kyröskosken taistelu

text: Hämeenkyrön kirkonkylän pohjoispuolella sijaitseva Kyröskoski oli vilkas teollisuustaajama, jossa toimi vuonna 1870 perustettu Hammarén & Co Oy:n paperitehdas. Sodan käynnistyttyä rintamalinja muodostui helmikuun alussa Ikaalisten ja Hämeenkyrön väliin, niin että myös Kyrösjärven itäpuolella sijaitseva Viljakkala oli heidän hallussaan. Punaisten rintamaesikunta toimi Hämeenkyrön kirkonkylässä, josta käsin he yrittivät helmi–maaliskuun aikana toistuvasti vallata Ikaalisten kauppalaa. Punaisten hyökkäysvaiheen jälkeen valkoiset käynnistivät 15. maaliskuuta suurhyökkäyksensä Tampereen valtaamiseksi. Ikaalisten suunnalla tarkoituksena oli edetä Kyröskosken ja Hämeenkyrön kautta Siuroon katkaisemaan Porin rata, ja näin sulkea Tampereen saartorengas myös kaupungin länsipuolelta.

title: Iskelmäparaati

text: Iskelmäparaati on vuodesta 2003 lähtien vuosittain Ikaalisten Kylpylässä kesäkuussa järjestetty suomalainen kevyen musiikin tapahtuma. Tapahtumassa esitettävää iskelmämusiikkia sisältävä kokoelma on julkaistu CD:nä.

title: Kari Uoti

text: Uotin veljesten ensimmäinen suuri liiketoimi oli Salon Seudun Sanomien valtaus ja myynti Turun Sanomille. He olivat mukana myös Lounais-Suomen Säästöpankin, Ikaalisten kylpylän ja Interbankin toiminnassa. Interbankin omistusosuutensa he myivät 1993.

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Huoneita 314 kpl, joista allergiahuoneita 55, esteettömiä 4 ja lemmikkihuoneita 14 kpl.

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Kylpylän perusti vuonna 1884 kauppias G. N. Eränen Naantalin kylpylän innoittamana. Kylpylän alkuperäinen nimi oli ”Eräsen sauna”, mutta vuoden 1896 asiakirjoissa kylpylää kutsutaan ”Kauppalan saunaksi", kun Ikaalisten kauppala tuli mukaan kylpylän omistajaksi. 1910-luvulla nimi muuttui Ikaalisten Kylpylaitos Oy:ksi ja vuonna 1927 uuden laajennuksen yhteydessä Ikaalisten Kylpylä Oy:ksi. Nykyisin Ikaalisten kylpylä kuuluu Scandic Hotels -ketjuun.

title: Kyrösjärvi

text: Isoselkä muodostuu Kyrösjärven luoteispuoliskosta ja kaakkoispuoliskosta, jotka jäävät Ikaalisten keskustan molemmin puolin. Luoteispuolen ja kaakkoispuolen selät ovat kummatkin 8 kilometriä pitkät ja 3 kilometriä leveät. Isoselkä on Mustaniemen edustalla keskiväylän alla jopa 40 metriä syvä. Siellä sijaitsee järven suuntainen pitkä syvänne, joka on kalliossa oleva järven suuntainen ruhje. Se päättyy Markansaaren ja Tavalsaarien välissä. Järven syvin kohta 47 metriä sijaitsee Karttun edustalla. Isonselän pitkittäissuuntaan on merkitty yksi veneväylä. Siitä erkanee Ikaalisten keskustan edustalla kaksi lounaaseen vievää väylää. Toinen johtaa Kalman laiturille ja toinen johtaa Kurinrantaan, Ikaalisten kylpylään ja kiertää Toivolansaaren leirintäalueen Läykkälänlahden pohjukkaan.

title: Valtatie 3

text: Ikaalisten ja Mansoniemen välillä valtatietä 3 parannetaan rakentamalla mm. ohituskaistoja ja kolme uutta eritasoliittymää. Lisäksi rakennetaan uusi rinnakkaistieyhteys Ikaalisten ja Kylpylän eritasoliittymien välille sekä siirretään seututie 261 kulkemaan parin kilometrin matkalta uudelle linjaukselle Kilvakkalan pohjoispuolelle.

title: Ikaalinen

text: Ikaalinen on tunnettu Ikaalisten Kylpylästä, kansainvälisestä jokakesäisestä Sata-Häme Soi -festivaalista sekä aikoinaan menestyneestä Ikaalisten Tarmo -pesäpallojoukkueesta. Ikaalinen on ollut ja on yhä koulutus-, kauppa- ja hallintopaikkakunta.

title: Ikaalinen

text: Rahkolan talon päärakennus Oma tupa Ikaalisten kaupungintalo Vesitorni on Ikaalisten keskustan maamerkki Vuonna 2011 pystytetty tuulivoimala on Ikaalisten maamerkkinä Valtatietä 3 ajaville Eräsen kauppatalo Jäätie Kyrösjärven yli Ikaalisten yhteiskoulu Ikaalisten kylpylä

title: Ikaalisten kauppaoppilaitos

text: Ikaalisten kauppaoppilaitos (IKOL) on Ikaalisten Vanhakauppalan kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1962 perustettu kauppaoppilaitos, joka on kuulunut vuodesta 2014 lähtien SASKY koulutuskuntayhtymään. Koulu perustettiin nimellä Pohjois-Satakunnan kauppakoulu mutta nimi vaihdettiin pian Ikaalisten kauppaoppilaitokseksi. Koulu toimi aluksi vanhassa kansakoulussa, eli ns. keltaisessa koulussa. Koulun nykyinen tiilirakennus valmistui vuonna 1965 ja sitä laajennettiin vuosina 1977 ja 2001. Koulu kuului aiemmin Länsi-Pirkanmaan koulutuskuntayhtymään (Lpkky) mutta siirtyi Saskyn alaisuuteen Lpkkyn fuusioituessa Saskyyn.

title: Antero Rytkölä

text: Rytkölä on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1984 ja auskultoituaan Ylivieskan tuomiokunnassa saanut varatuomarin arvon vuonna 1985. Eri poliisitehtävissä Rytkölä on tullut tunnetuksi muun muassa Ikaalisten kylpylän vastaanottovirkailijan murhajutun tutkinnanjohtajana ja syyttäjänä (1992) sekä tv-toimittaja Raija Pellin asuntomessutalon tuhopolttoyrityksen syyttäjänä (1996) Ylöjärvellä.

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Kylpylä Luokka:Suomalaiset yritykset Luokka:Suomalaiset kylpylät Luokka:Cumulus Luokka:Kylpylä (Ikaalinen)

title: Kyrösjärvi

text: Kyrösjärvi on 36 kilometriä pitkä ja lisää autoliikenteen ajomatkoja suuresti. Järvelle pyritään auraamaan talvisin henkilöautot kantavia jääteitä järven kapeimpiin kohtiin. Aivan joka talvi niitä ei voida tehdä heikkojen jääolosuhteiden vuoksi. Yleensä jäätiet tehdään Ikaalisten keskustan ja Leutolan välille, Toivonrannasta Karttuun ja kolmas Ikaalisten kylpylään.[11]

title: Ikaalisten maalaiskunta

text: Ikaalisten maalaiskunnan elinkeinorakenne pysyi alkutuotantovaltaisena, minkä vuoksi kunnan väkiluku oli laskusuuntainen vuosikymmenien ajan. 1950-luvulta lähtien maalaiskunnan väestö väheni vuosittain liki sadalla henkilöllä varsinkin Tampereen ja sen voimakkaasti kasvaneiden lähialueiden vetovoiman vuoksi. Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan vain 13 prosenttia Ikaalisten mlk:n asukkaista sai toimeentulonsa teollisuudesta ja rakennustoiminnasta ja yhdeksän prosenttia palveluelinkeinoista. Kunnan halki kulki Tampereen ja Vaasan välinen valtatie 3, joka rakennettiin uudelleen 1950-luvun lopulla. Kunnan luoteisrajaa sivusi vuonna 1938 liikenteelle avattu Pori–Haapamäki-rata ja vuonna 1971 valmistui maalaiskunnan itäosan halki kulkeva Tampere–Seinäjoki-rata, mutta kummallakaan rautatiellä ei ollut käytännössä mitään merkitystä kunnan omien liikenneolojen kannalta. Luonnonkaunis ympäristö houkutteli Ikaalisiin kuitenkin runsaasti kesänviettäjiä ja vuonna 1965 aloitti toimintansa nykyinen Ikaalisten kylpylä.

title: Ikaalisten maalaiskunta

text: Ikaalisten vuonna 1858 perustettu epäitsenäinen kauppala sisältyy Ikaalisten maalaiskunnan lukuihin vuosina 1880–1940.

title: Ikaalisten Kylpylä

text: Kokoustiloja 15, suurimman kokoustilan kapasiteetti 730 henkilölle.


query: Kuinka korkeiksi suosypressit kasvavat?

title: Floridansuosypressi

text: Floridansuosypressi on suuri tai keskikokoinen puu. Se voi kasvaa noin 45 metriä korkeaksi ja yli 4 metriä leveäksi rungon rinnankorkeusläpimitaltaan, mutta jää usein varsinkin soilla pienemmäksi. Puulla on tavallisesti vain yksi suora, haaraton runko. Runko usein levenee alaosastaan huomattavasti tyveä kohti. Latvus on nuorempana tavallisesti kartiomainen ja usein tasoittuu ja pyöristyy vanhemmiten.[3][4]

title: Floridansuosypressi

text: Floridansuosypressi[1] eli suosypressi[2] (Taxodium distichum) on suurikasvuinen kesävihanta havupuulaji, joka kuuluu suosypressien (Taxodium) sukuun ja sypressikasvien (Cupressaceae) heimoon. Laji kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan kaakkoisosissa. Se viihtyy kosteilla alueilla, kuten soilla ja jokien tulvatasangoilla. Lajia kasvatetaan nykyään laajalti puistopuuna maailman lauhkeilla ja subtrooppisilla vyöhykkeillä.[3]

title: Keteleeria

text: Keteleeria on havupuusuku mäntykasvien ("Pinaceae") heimossa. Sukuun kuuluu kolme yleisesti tunnustettua lajia. Ne ovat itäisessä ja kaakkoisessa Aasiassa lämpimänlauhkean ja subtrooppisen ilmaston vuoristometsissä luonnonvaraisena kasvavia ainavihantia puita. Suvun lajit kasvavat 20–40 metriä korkeiksi, ja niiden latvus on leveähkö.

title: Jaavansaniainen

text: Jaavansaniainen kasvaa kivien tai puunrunkojen päällä. Sillä on mehevä maavarsi, ja aaltoilevat, sileäreunaiset lehdet, jotka kasvavat noin 20–30 cm korkeiksi. Lehden alapinnalle tulee mustia, pistemäisiä itiöpesäkkeitä. Se lisääntyy myös suvuttomasti lehtin kasvavien rönsytaimien avulla.

title: Kalle-Kustaa Korkki

text: Kalle-Kustaa Korkki on syntynyt 3. maaliskuuta vuonna 1919, mikä käy ilmi seikkailusta "Peli elämästä ja kuolemasta", jossa Korkki pelaa hengestään ruletissa. Koulutukseltaan Korkki on diplomi-insinööri. Buran öljykaupunkiin Uuteen-Guineaan sijoittuva tarina "Mustan kullan joki" kertoo, kuinka hänestä tuli Kansainvälisen Öljy-yhtiön palkkalainen, joka aikanaan kohosi päätarkastajaksi. Tässä tarinassa mainitaan ainoan kerran hänen teknisen alan korkeakouluopintonsa.

title: Suosypressit

text: Yksi suosypressien ja deltasypressien erityispiirre ovat ainutlaatuiset vaakajuurista suoraan ylöspäin kasvavat maanpäälliset juuret, jotka muodostavat stalagmiitteja muistuttavia puumuodostelmia. Suosypressit kasvattavat maanpäällisiä pystysuoria juuria yleensä vain kasvaessaan veden äärellä. Tutkijat eivät ole yhtä mieltä näiden juurten tarkoituksesta; toisten mielestä ne auttavat kasvin kaasujen vaihtoa vetisessä maaperässä, toisten mielestä ne ainoastaan tukevat puuta tulvien aikana.

title: Suosypressit

text: Euroopassa suosypressejä kasvoi ainakin vielä 8 miljoonaa vuotta sitten; Unkarin Bükkábrányn avolouhostyypisen ruskohiilikaivoksen alimmalta tasolta löydettiin vuonna 2007 noin 8 miljoonaa vuotta vanha mioseenikautinen metsä. Suosypressien 2–3 m paksuja runkoja löytyi 16 kappaletta. Puiden on arveltu olleen noin 30–40 metriä korkeita ja yli 300 vuotta vanhoja jäädessään tulvan tuoman lietekerroksen alle. Puut eivät mädäntyneet, vaan muumioituivat hapettomissa oloissa. Toisin kuin niitä ympäröivä aines, suosypressien rungot eivät olleet muuttuneet hiileksi, vaan olivat löydettäessä edelleen ruskeaa puuainesta.

title: Kestävyysvaje

text: Teknisesti kestävyysvaje lasketaan siten, että tehdään oletuksia työllisyyden, tuottavuuden ja eläkesijoitusten tuoton kehityksestä, arvioidaan kuinka paljon ikäsidonnaiset julkiset menot kasvavat, kun väestö ikääntyy väestöennusteiden mukaisesti, pidetään muiden julkisten menojen BKT-osuus vakiona ja veroaste kiinnitettynä. Näin voidaan laskea, pysyykö julkinen velka kurissa ja jos ei, kuinka paljon menoja ja tuloja täytyy sopeuttaa, jotta julkisen velan BKT-osuus ei kasva joidenkin raja-arvojen yli, esimerkiksi yli EMU-kriteerien.

title: Suosypressit

text: Suosypressien suvun historian katsotaan ulottuvan ainakin eoseenikaudelle, noin 54 miljoonan vuoden päähän. Lisäksi suosypresseille selvästi sukua olevia "Taxodioideae"-alaheimon fossiileita on löydetty jo liitukaudelta. Suosypressien levinneisyys on ollut menneinä aikoina huomattavasti nykyistä, reliktistä Pohjois-Amerikkaan rajoittunutta levinneisyyttä laajempi. Suvun fossiilisia ja subfossiilisia jäänteitä on löydetty Aasiasta ja Euroopasta.

title: Poimulehdet

text: Poimulehdet kasvavat 5–70 cm korkeiksi. Pienimmät lajit kasvavat tuntureilla. Maavarsi on paksu ja puutunut. Lehdet ovat halkaisijaltaan 5–15 cm, pyöreähköjä tai munuaisenmuotoisia, piparkakkureunaisia ja poimullisia. Varsissa ja lehtiruodeissa kasvaa lajista riippuen jäykkiä tai silkinpehmeitä karvoja. Pienet kellanvihreät kukat kasvavat tiheinä viuhkoina – kukinnon muoto on myös lajeja toisistaan erottava tekijä.

title: Suosypressit

text: Suosypressit ("Taxodium") on havupuusuku sypressikasvien ("Cupressaceae") heimossa. Suvun lajit ovat soisilla ja tulvaisilla alueilla eläviä puita. Suosypressit ovat yleensä kesä- tai kausivihantia ja pudottavat lehtensä pohjoisilla alueilla talveksi ja joillakin eteläisillä alueilla kuivan kauden ajaksi. Ne voivat tosin suotuisessa ilmastossa olla myös ainavihantia. Suosypressit viihtyvät parhaiten soilla ja joenrannoilla alle 50 metrin korkeudessa merenpinnasta, mutta saattavat kasvaa 500 metrin korkeudessakin.

title: Punapuu

text: Punapuu on ainavihanta, suurikokoiseksi kasvava ja pitkäikäinen havupuu. Se voi elää yli 2 000 vuoden ikäiseksi. Rungon paksuus rinnankorkeudelta on yleensä 3–4,6 metriä, mutta voi olla suurimmillaan 8 metriä. Punapuuta pidetään maailman korkeimmaksi kasvavana puuna. Pituus on yleensä 60–100 metriä. Korkein luotettavasti mitattu yksilö on Redwoodin kansallispuistossa kasvava "Hyperion", jonka pituudeksi on mitattu 115,55 metriä (2006). Tilavuudeltaan suurin on "Lost Monarch", jonka puumääräksi on mitattu 1 200 m³. Nykyisin elävistä puista vain suurimmat mammuttipetäjät ovat tätä tilavampia.

title: Suosypressit

text: Suosypressit ovat kausivihantia tai puoliainavihantia puita. Ne voivat kasvaa suurimmillaan noin 50 metrin korkeuteen, mutta jäädä karuilla soilla hyvinkin pieniksi. Rungon läpimitta voi olla 2–3 metriä, suotuisissa oloissa varsinkin meksikonsuosypressillä selvästi enemmänkin. Suurimman tunnetun yksilön, Árbol del Tulen runko on noin 11 metriä paksu. Puiden latvukset ovat yleensä nuorena kartiomaisia, mutta leviävät vanhempana epäsäännöllisiksi. Varsinkin veden äärellä kasvavilla puilla runko usein levenee huomattavasti läheltä tyveä.

title: Suosypressit

text: Suosypressit ovat yleensä kausi- tai kesävihantia, pudottaen lehtensä talven tai kuivan kauden ajaksi ilmastosta riippuen, mikä on suhteellisen harvinaista havupuiden keskuudessa. Kaikista tunnetuista noin 70:stä havupuusuvusta vain sypressikasvien suosypressit, deltasypressit, kiinanpunapuut, sekä mäntykasvien lehtikuuset ja kultalehtikuuset ovat kesävihantia, kaikkien muiden sukujen ollen ainavihantia. Lehtien ruskaväri vaihtelee kirkkaan punaisesta oranssiin. Kuten sypressikasvien tapauksessa yleensäkin, pudottaessaan lehtensä suosypressit myös pudottavat kokonaisia lyhytversoja lehtineen.

title: Deltasypressi

text: Deltasypressi ("Glyptostrobus pensilis") on havupuulaji, joka kuuluu deltasypressien ("Glyptostrobus") sukuun sypressikasvien ("Cupressaceae") heimossa. Se on vanhan, jo liitukautisista fossiileista tunnetun sukunsa ainoa nykyisin elävä laji. Suurin osa Kaakkois-Aasian jokisuistoissa kasvavan deltasypressin alkuperäisistä elinalueista on nykyään maanviljelykäytössä, ja laji luokitellaan nykyisin äärimmäisen uhanalaiseksi. Lähimpien elävien sukulaistensa suosypressien ("Taxodium") tavoin deltasypressi on kausivihanta tai puoliainavihanta havupuu, joka usein pudottaa lehtensä talveksi.

title: Tarhaomenapuu

text: Ammattiviljelmillä on viime vuosina Suomessa alettu käyttää ns. kääpiöiviä ja puolikääpiöiviä omenapuita, jotka kasvavat ainoastaan 2–2,5 metriä korkeiksi. Ne ovat runsassatoisia ja niiden tuottamien hedelmien poiminta ja hoitotoimet ovat vähemmän työtäitä, kuin korkeilla, isoksi kasvavilla omenapuilla. Lisäksi hedelmät ovat niissä suurempia, paremmin värittyneitä ja muotopuhtaampia. Satoikä alkaa kääpiökasvuisilla omenapuilla varhain, jo 3–4-vuotiaina. Kääpiöpuut ovat tuettava salkoon tms., sillä niiden heikko juuristo ei jaksa yksinään pitää puuta pystyssä. Lisäksi ne ovat vaateliaampia kastelun ja lannoituksen suhteen. Istutusvälinä käytetään nykyään n. 1 metriä ja rivivälinä 3–4 metriä. Myös kotipuutarhoissa kääpiökasvuiset omenapuut valtaavat nykyään yhä enemmän alaa suurilta, paljon tilaa vieviltä, omenapuilta.

title: Suosypressit

text: Suosypressien suku ("Taxodium") kuuluu sypressikasvien heimoon, suvun mukaan nimettyyn alaheimoon "Taxodioideae". Suosypressien lähimmät sukulaiset ovat deltasypressit ("Glyptostrobus"), jotka muistuttavat suuresti suosypressejä niin ulkoisilta ominaisuuksiltaan kuin ekologialtaankin. Lisäksi samaan alaheimoon kuuluvat sugit ("Cryptomeria"). Punapuita (alaheimo "Sequoioideae") on perinteisesti pidetty lähisukulaislajeina ulkoisten tekijöiden perusteella, ja punapuu ("Sequoia sempervirens") luokiteltiinkin alun perin 1800-luvulla suosypressiksi nimellä "Taxodium sempervirens". Geneettisten tutkimusten perusteella punapuut eivät ole kuitenkaan erityisen läheistä sukua suosypresseille.

title: Siipipuukasvit

text: Siipipuukasvit eli dipterokarpuskasvit (Dipterocarpaceae) on Malvales-lahkoon kuuluva heimo, jossa on 580–680 tropiikissa kasvavaa sademetsien puulajia. Monet lajeista on korkeita puita, joiden latvat ovat 40–70 metrissä. Suurimmat yksilöt ovat jopa 85 metriä korkeita.

title: Orkidealilja

text:
Orkidealiljan kukkavarret kasvavat sadasta 150:een senttimetriä korkeiksi. Nuokkuvat kukat kasvavat kukkavarsien päissä. Ne ovat valkoiset−roosanpunaiset, punapilkulliset ja tuoksuvat. Heteiden
ponnet erottuvat kukasta tummanpunaisina. Puutarhakasvina lajin kukinta-aika on heinäkuu.

title: Sypressikasvit

text: Alaheimon lajit ovat sopeutuneet kosteaan elinympäristöön. Deltasypressit ja suosypressit monesti kasvavat ajoittain tai pysyvästi matalan veden peittämällä maalla.[33][34]

title: Tarhapapu

text:
Tarhapapu oli kurpitsan ja maissin ohella yksi "kolmesta sisaresta" eli kolmesta tärkeimmästä
Pohjois-Amerikassa ennen eurooppalaisten saapumista viljellystä kasvista.
Tarhapapulajikkeet ovat ulkonäöltään vaihtelevia. Kasvutavaltaan ne jaetaan pensasmaisesti kasvaviin pensaspapuihin (var. "nanus") ja köynnösmäisesti kasvaviin salkopapuihin (var. "vulgaris"). Pensaspavut kasvavat 20–60 senttiä korkeiksi, salkopavut kasvavat 2–3 metriä pitkiksi köynnöksiksi. Lajin kaikki villimuodot ovat kuitenkin köynnöstäviä.

title: Näkyvyys

text: Näkyvyyttä mitataan sirontamittareilla, joita on kahta perustyyppiä: joko lähetetään valoa kohti anturia ja mitataan kuinka paljon tuli perille, tai lähetetään valoa kohteen ohi ja katsotaan kuinka paljon päätyi kuitenkin anturiin sironnan takia. Käytännössä näkyvyys arvioidaan usein silmämääräisesti tunnettujen maamerkkien, kuten korkeiden rakennusten, ja niiden tunnettujen etäisyyksien avulla.

title: Palmyrapalmut

text: Palmyrapalmut ("Borassus") on tropiikissa kasvavien korkeiden palmujen suku. Siihen kuuluu kuusi lajia, jotka kasvavat Afrikassa, Aasiassa ja Uudessa Seelannissa. Puut voivat kasvaa 30 metriä korkeiksi. Lehdet ovat puun latvassa. Ne kasvavat 2–3 metriä pitkiksi ja ovat viuhkan muotoisia. Kukat ovat tiiviinä nippuna.

title: Rusokantokääpä

text: Rusokantokäävän itiöemät kasvavat 12 cm leveiksi ja 6 cm korkeiksi. Yläpinta on ruskehtavanharmaa, vanhemmiten lähes musta, kasvavana reuna ruusunpunainen. Pillistö on tuoreena vaaleanpunainen , kuivuessaan ruskehtava. Malto on väriltään syvän ruusunpunainen, pikemminkin hopeanharmahtavaa kuin ruskehtavaa, venyvän sitkeää. Itiöemät ovat kavion muotoisia ja kasvavat yksittäin, kun samantyyppisellä "Fomitopsis cajanderi" -lajilla itiöemät ovat ryppäinä ja malto ruskehtavaa. Nuoret yksilöt ovat pinnaltaan hennon nukkakarvaisia, vanhemmiten karvat katoavat.

title: Law Enforcement Against Prohibition

text:
LEAP:illa on kaksi ensisijaista tavoitetta:
Nämä tavoitteensa LEAP pyrkii saavuttamaan luomalla kokoajan kasvavaa puhemiesjoukkoa asiantuntevista ja selkeäsanaisista entisiä huumesotilaista, jotka voivat kokemuksiensa kautta kertoa kuinka nykyinen huumelainsäädäntö vaikuttaa poliisin ja yhteisön välisiin suhteisiin, lainvalvojien ja epäiltyjen turvallisuuteen, virkavirheisiin ja poliisikorruptioon, sekä kuinka suuria ovat nykyisen lakisäädännön aiheuttamat todelliset kulut, niin taloudelliset kuin henkirikokset.

title: Suosypressit

text:
Suvussa katsotaan auktorista riippuen olevan 1–3 elävää lajia. Floridansuosypressi ("Taxodium distichum") on suvun yleisesti tunnistettu tyyppilaji. Lisäksi useimmat tutkijat tunnistavat meksikonsuosypressin ("Taxodium mucronatum") omana lajinaan, mutta eräät tutkijat luokittelevat sen floridansuosypressin muunnokseksi, nimellä "Taxodium distichum" var. "mucronatum". Laji "Taxodium ascendens" luokitellaan myös joskus omaksi lajikseen, mutta monet tutkijat pitävät sitä floridansuosypressin muunnoksena "Taxodium distichum" var. "imbricatum". Näiden lajien lisäksi on joitakin vain fossiileista tunnettuja esihistoriallisia lajeja, kuten eoseenikautinen "Taxodium dubium". Fossiilisten lajien luokittelua monimutkaistaa se, että fossiilisena suosypressien jäänteitä on joskus hankala erottaa sukulaistensa samankaltaisten deltasypressien tai punapuiden jäänteistä.Suosypressit viihtyvät kostealla subtrooppisella ja lämpimänlauhkealla alueella.
Suosypressit ovat Köppenin ilmastoluokituksessa lähinnä kostean subtrooppisen ilmaston "Cfa" kasveja, mutta niitä kasvaa harvemmin muun muassa myös lämminkesäisen, kostean ja mantereisen Köppenin tyypin "Dfa" alueella. Kaikki suvun nykyiset lajit kasvavat kotoperäisenä Pohjois-Amerikassa.

title: Jōmon sugi

text: Jōmon sugi on 25 metriä korkea. Sen runko on 5,2 metriä rinnankorkeusläpimitaltaan. Rungon ympärysmitta on 16,4 metriä. Jōmon sugi on mittasuhteiltaan ja rungoltaan suurin tunnettu sugi. Se ei kuitenkaan ole niistä korkein, toinen Yakushimassa kasvava puu on 34,9 metriä korkea ja muualta Japanista on tunnettu yli 50-metrisiä yksilöitä.

title: Havupuut

text: Havupuut ovat monivuotisia puuvartisia kasveja. Ne ovat usein suurikokoisiakin puita, mutta voivat olla myös pensasmaisia tai varpumaisia, kuten jotkin maanmyötäisesti kasvavat katajat.[1][4][5] Fossiileista tunnettujen muinaisten havupuiden joukossa on myös joitakin ruohovartisina pidettyjä lajeja.[6] Puumaisilla havupuilla runko on usein suora ja pysty sekä oksat vaakasuunnassa siirottavia, mikä antaa monille havupuille säännöllisen kartiomaisen latvuksen muodon.[1][4] Havupuut ovat tyypillisesti ainavihantia,[1] mutta ryhmään kuuluu myös kausivihantia edustajia, kuten lehtikuuset ja suosypressit.[4] Useimmat havupuut varistavat vanhojen lehtiensä mukana myös lateraaliset versonsa.[7]

title: Juutti

text: Juuttikasvit kasvavat noin 3,5 metriä korkeiksi. Lehdet ovat 1–1,5 senttimetriä pitkiä, teräväkärkisiä. Keltaiset, pienet kukat kasvavat yksitellen, ja niistä kehittyy kotahedelmä jossa on paljon mustia siemeniä.

title: Sypressikasvit

text: Cryptomeria – sugit Glyptostrobus – deltasypressit Taxodium – suosypressit

title: Korpialvejuuri

text: Korpialvejuuren maavarsi on lyhyt, jokseenkin pysty tai vaakasuora ja se on tiheitten, liuskaisten suomujen peittämä. Lehdet kasvavat kimppuina. Itiöpesäkkeettömät lehdet ovat pystyjä, 20–30 cm korkeita ja niiden ruoti on noin puolet lehtilavan pituudesta. Toisin kuin itiöpesäkkeelliset lehdet, itiöpesäkkeettömät lehdet talvehtivat. Itiöpesäkkeelliset lehdet ovat viistoja ja kasvavat 40–60 cm korkeiksi. Lehtiruoti on vaaleanruskeiden suomujen peitossa ja pituudeltaan lehtilavan pituinen. Lehtilapa on kalju, yksi tai kaksi kertaa parilehdykkäinen ja kapeanpuikea. Lehdykät ovat kolmiomaisen puikeita tai pitkänpyöreitä, parijakoisia tai -osaisia, liuskat tylppiä, pitkulaisia ja hammasrivisiä tai -liuskaisia. Lehdyköiden alapinnalla on pieniä, kahdessa rivissä olevia pyöreitä itiöpesäkeryhmiä. Itiöpesäkkeiden katesuomut ovat munuaismaisia. Suomessa korpialvejuuren itiöt kypsyvät heinä-elokuussa. Laji on myrkyllinen.


query: Missä Johan Comenius kuoli?

title: Johan Amos Comenius

text: Vuonna 1668 painettiin Comeniuksen Englannissa kirjoittama Via lucis (Valon tie), jossa pansofinen uudistusohjelma on esitetty tiivistettynä ja jonka hän omisti Lontoon vuonna 1660 perustetulle Royal Societylle. Samana vuonna ilmestyi myös uskonnollinen teos, Unum necessarium (Ainoa välttämätön), jota on pidetty Comeniuksen testamenttina jälkimaailmalle. Kirjallisia töitä Comenius jatkoi loppuun asti keräten aineistoa ja pyrkien saamaan pansofisen pääteoksensa valmiiksi. Voimat kuitenkin vähenivät ja lopulta hänen täytyi antaa teoksen painoon saattaminen avustajalleen Kristian Nigrinille ja pojalleen Danielille. Ajatus työn keskeneräisyydestä teki viimeisten viikkojen kärsimykset raskaaksi. Marraskuun 15:ntenä 1670 Comenius kuoli Amsterdamissa ja haudattiin walloonikirkon alle Naardenissa.

title: Johan Amos Comenius

text: Comenius, J. A. 1957. Opera didactica omnia I - IV. Näköispainos. Academia Scientiarum Bohemoslovenica. Praha. Comenius, J. A. 1966. De rerum humanarum emendatione consultatio catholica. Academia scientiarum Bohemoslovaca. Pragae. Comenius, J. A. 1931. Suuri opetusoppi. Suomentanut E, J. Tammio. Porvoo: WSOY. Comenius, J. A. 1967. John Amos Comenius on education. Columbia university. New York. UNESCO. Comenius, J. A. 1997. Der Weg des Lichtes. Via lucis. Übersetzt von Uwe Voigt. Philosophische Bibliothek Band 484. Hamburg: Meiner. Comenius, J. A. 2006. Orbis sensualium pictus. Den synliga världen. Näköispainos (red. Lars Lindström) Stockholm: HLS Förlag.

title: Kuvitus

text: Johan Amos Comenius julkaisi oppikirjan "Orbis Pictus", tai "Orbis Sensualium Pictus" (Kuvissa näkyvä maailma) vuonna 1658. Sitä pidetään ensimmäisenä lapsille suunnattuna kuvakirjana. Comeniuksen merkittävä uudistus oli kuvien tehokas hyödyntäminen opetuksessa, joka johti tämän ensimmäisen systemaattisesti kuvitetun oppikirjan syntymiseen.

title: Johan Amos Comenius

text: Comeniuksen toiminta Ruotsin koulun hyväksi 1640-luvulla kosketti myös Suomea. Vaikka Comeniuksen koulujen uudistus ei johtanutkaan toivottuihin tuloksiin, oli aika Suomen kannalta merkityksellinen. Tarton yliopistossa kreikan ja itämaisten kielten professorina työskennellyt nuori ruotsalainen kielimies Johannes Gezelius vanhempi tutustui Comeniuksen pedagogisiin ajatuksiin, ja käänsi tämän Janua linguarum reserata -oppikirjan Uuden testamentin kreikaksi käyttäen sitä oppimateriaalina. Gezelius kuului Comeniukselta vaikutteita saaneeseen ireeniseen (kreikan eirene ’rauha’) reformistipiiriin ja osallistui Thornin uskonnollisia ristiriitoja sovittelemaan pyrkivään kokoukseen, jossa hän on ilmeisesti tavannut Comeniuksen.

title: Jan Jonston

text: Vuonna 1630 Jonston palasi Puolaan ja otti vastaan Bogusław Leszczyńskin yksityisopettajan toimen. Samaan aikaan hänelle tarjottiin Deventerin filosofian professorin oppituolia, jonka hän hylkäsi. 1632 Jonston matkusti yhdessä Bogusław Leszczyńskin ja eräiden muiden aristokraattien poikien kanssa tutustumaan eurooppalaisiin yliopistoihin. Hänet promovoitiin sekä lääketieteen että filosofian tohtoriksi sekä Leidenissä että Cambridgessä. Seurue palasi Puolaan 1636 ja Jonston asettui Lesznoon. Hän opetti aktiivisesti Lesznon Akatemiassa, jota johti hänen ystävänsä Johan Amos Comenius. Myöhemmin hän vielä kieltäytyi ottamasta vastaan Frankfurtista, Heidelbergistä ja Leidenistä tarjottuja oppituoleja.

title: Johan Amos Comenius

text: Suoritettuaan yliopisto-opintonsa 1614 Comenius palasi kotiseudulleen opettaen ensin veljesyhteisön koulussa Preraussa ja toimien myöhemmin myös seurakunnan paimenena ja koulun johtajana Fulnekissa. 1600-luvun eurooppalaisen yhteiskunnan kriisi alkoi kuitenkin pian koskettaa Comeniuksen toimintaa, kun poliittiset ja uskonnolliset jännitteet kasautuivat ristiriidoiksi johtaen lopulta avoimeen vihamielisyyteen protestanttien ja katolisten välillä. Comenius joutui jättämään kotinsa, vaimonsa ja lapsensa ja piileskeli metsissä, sillä pappeja kohtaan viha oli suurimmillaan. Kärsimyksen, kuoleman ja vihan keskellä myös Comeniuksen vaimo ja lapset menehtyivät ruttoon. Comenius kamppaili sisäisissä ristiriidoissa paeten yhä syvemmälle metsiin. Näiden vuosien kahdessa teoksessa Surujen mies (1623) ja Maailman labyrintti (1623) kuvastuu henkilökohtainen ja yhteiskunnallinen syvä kriisi.

title: Johan Amos Comenius

text: Vaikka Westfalenin rauha vuonna 1648 tuli veljesyhteisön kannalta raskaaksi, päätettiin toimintaa jatkaa. Comenius kutsuttiin Unkariin Sarospatakiin kouluoloja järjestämään. Hän noudatti ruhtinas Racoczin kutsua ja saapui kahden avustajansa kanssa Unkariin myöhäissyksyllä 1650. Tavoitteena oli koulutyön uudistaminen Comeniuksen laatimien linjojen mukaisesti, mitä kuvaa hänen Unkarin kaudellaan laatimansa teos Schola pansophica (Pansofinen koulu). Vaikka uudistus kohtasikin monenlaisia vaikeuksia, muodostui Unkarin kaudesta monella tavalla merkittävä. Eräs tällainen merkittävä uudistus oli kuvien tehokas hyödyntäminen opetuksessa, joka johti ensimmäisen systemaattisesti kuvitetun oppikirjan, Orbis sensualium pictus (Kuvitettu näkyväinen maailma) idean syntymiseen. Teos painettiin 1658 Nürnbergissä. Lisäksi Comenius yhdisti draaman koulutyöhön, minkä tuli vaikuttaa siihen, että koulu muuttuisi raskaasta raadannasta leikinomaiseksi. Tätä kuvaa myös teos Schola ludus (Koulu leikkinä).

title: Bratislavan Comenius-yliopisto

text: Bratislavan Comenius-yliopisto (slovakiksi Univerzita Komenského v Bratislave) on pian Tšekkoslovakian syntymisen jälkeen vuonna 1919 perustettu nykyisen Slovakian vanhin yliopisto. Se jatkaa "Academia Istropolitana"n perinteitä vuodelta 1465. Yliopisto on nimetty monien tieteiden uranuurtajan, tšekkiläisen Johan Amos Comeniuksen (1592-1670) mukaan.

title: Johan Amos Comenius

text: Comeniuksen syntymäpaikka ei ole varmasti tiedossa, lähinnä on esitetty Nivnice-nimistä paikkakuntaa tai Uherský Brodia Määrissä, jotka tiedetään hänen lapsuutensa tärkeiksi kasvuympäristöiksi. Nimi Comenius taas juontaa juurensa pienestä Komňa-nimisestä kylästä, jossa hänen perheensä asui (tšekiksi: Komňa > Komenský; Comenius on latinalaistettu muoto). Nimen latinalaista muotoa Comenius alkoi käyttää myöhemmin, mutta kirjoitti eräissä varhaisissa asiakirjoissa nimensä myös Joannes Amos Nivnicensis. Comeniuksen isoisää kutsuttiin unkarilaisperäisellä nimellä. Perhe oli muuttanut 1500-luvun alussa Slovakiasta, silloisesta Pohjois-Unkarista. Unkarin kieli olikin yksi niistä kielistä hänen äidinkielensä tšekin lisäksi, jotka Comenius hallitsi.

title: Johan Amos Comenius

text: Kesäkuussa 1654 Comenius lähti Sarospatakista suuren oppilasjoukon saattaessa häntä kauas kaupungin ulkopuolelle. Puolan Lesznossa odottivat uudet haasteet poliittisten jännitteiden kasvaessa taas Ruotsin ja Puolan välille. Pian Lesznon kaupungissa väkivalta ja epäjärjestys lisääntyivät. Eri puolilla syttyi tulipaloja Comenius perheineen ollessa hengenhädässä. Comenius kaivoi kuopan talonsa lattian alle ja kätki sinne arvokkaimmat käsikirjoituksensa paeten perheineen kaupungista. Vain muutama hiiltynyt käsikirjoitus vältti tuhon. Lopullisesti tuhoutuneita olivat pansofian periaatteet sisältävä käsikirjoitus, samoin suuri tšekinkielen sanakirja, johon Comenius oli koonnut aineistoa yli 30 vuotta.

title: Johan Amos Comenius

text: Luokka:Kasvatustieteilijät Luokka:Teologit Luokka:Tšekkiläiset filosofit Luokka:Tšekkiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1592 syntyneet Luokka:Vuonna 1670 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Johan Amos Comenius

text: Comeniuksen elämäntarinassa on traagisia käänteitä. Onnellisena alkanut lapsuus keskeytyi jo kymmenvuotiaana, kun hänen vanhempansa ja kaksi sisarustaan kuolivat. Poika joutui sukulaisten hoidettavaksi. Pian huomattiin pojan lahjakkuus ja hän pääsi opilliselle uralle, ensin veljesyhteisön kouluihin ja sittemmin Herbornin, (Hessen) sekä Heidelbergin yliopistoihin. Yliopisto-opinnoissa Comenius perehtyi laajempaan eurooppalaiseen sivistysperintöön ja uusiin tieteellisiin keksintöihin, joita kohtaan hän osoitti kiinnostusta. Muun muassa Baconin ja Vesaliuksen ajatukset tulivat tutuiksi. Erityisesti saksalainen professori ja ensyklopedisti Johann Heinrich Alsted teki vaikutuksen Comeniukseen. Pyrkimys sivistykseen alkoi kyteä ja Comenius ryhtyi suunnittelemaan suurta tšekinkielistä sanakirjaa, johon hän aikoi koota äidinkielensä rikkaudet. Heidelbergissa hän tutustui myös Kopernikuksen heliosentriseen maailmankuvaan. Hän ei uskonut sitä, sillä hänen mukaansa se alensi Maan planeettojen tasolle, eikä sellainen maailmankuva voinut hänen mielestään pitää paikkaansa. Sen sijaan hän omaksui Tyko Brahen maailmankuvan, jossa Aurinko ja Kuu kiertävät Maata ja muut planeetat Aurinkoa.

title: Johan Amos Comenius

text: Loppuvuodesta 1656 Comenius päätyi vapaamieliseen Amsterdamiin, jossa hän oli vieraillut jo aiemmin ja jota monet taiteilijat pitivät turvapaikkanaan. Kaupunki tuli myös Comeniuksen elämän viimeiseksi turvapaikaksi. Hänet otettiin vastaan kunnioittaen ja kykeni jatkamaan työtään rauhassa. Kaupungin neuvosto osoitti kiinnostusta hänen teoksiaan kohtaan, antoipa Juriaen Owensin maalata Comeniuksen, "kansakuntien opettajan" muotokuvankin. Comenius kokosi kaikki didaktiset teoksensa kokoomajulkaisuun Opera didactica omnia (Kootut didaktiset teokset, 1657) ja omisti sen Euroopan ilolle ja Alankomaiden ylpeydelle, Amsterdamille. Tämä teos tuli erittäin merkittäväksi länsimaisen kasvatuksen ja koulutuksen historiassa.

title: Johan Amos Comenius

text: 1900-luvun loppu ja 2000-luvun alku ovat olleet Suomessa Comenius-harrastuksen ja tutkimuksen viriämisen aikaa. On oivallettu uudelleen Comeniuksen pedagogisten ajatusten merkitys ja ajankohtaisuus. Tulkintoja on laajentanut Comeniuksen pansofisen pääteoksen käsikirjoituksen löytyminen Saksan Hallesta 1930-luvun puolivälissä. Seitsenosaisen suurteoksen neljäntenä osana oleva Pampaedia (Universaali kasvatus), esittää ihmisen koko elämän kattavan oppimisen järjestelmän liittyneenä globaaliin tarkasteluun, jossa maailma nähdään koko ihmiskunnan kouluna valtavine, koko ihmiskunnan yhteiseen käyttöön tarkoitettuine voimavaroineen. Viittauksia Comeniukseen ja hänen ajatuksiinsa tapaa aina silloin tällöin kasvatustieteellisessä kirjallisuudessa, mikä myös osoittaa hänen ajattelunsa elinvoimaisuuden Suomessa.

title: Johan Amos Comenius

text: Suomen kieli kiinnosti Comeniusta, koska hänelle lahjoitettiin vuonna 1646 kaksi kappaletta ensimmäisen suomenkielisen Raamatun (1642) painoksesta. Tältä ajalta ovat myös peräisin Comeniuksen havainnot suomen ja unkarin kielten yhtäläisyyksistä, jotka hän esittää teoksessaan Methodus linguarum novissima. Pian arvovaltainen Leibnizin johtama perinne alkoi pitää häntä suomen ja unkarin kielisukulaisuuden keksijänä. Vaikka myöhemmin E. N. Setälä antoi kunnian tästä saksalaiselle Martin Vogelille, Comeniuksen asema suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen innoittajana on yleisesti tunnustettu.

title: Johan Amos Comenius

text: Comeniuksen mukaan on myös nimetty Opetusalan eettisen neuvottelukunnan laatima Comeniuksen vala.

title: Johan Amos Comenius

text: Comenius palasi Puolan Lesznoon (1648) ja hänet valittiin veljesyhteisön piispaksi. Matkasta muodostui traaginen, sillä Comeniuksen toinen vaimo makasi kuolemansairaana hevosten vetämissä kärryissä kaksi pientä lastaan vierellään. Hän kuoli pian perilletulon jälkeen. Myös Oxenstierna unohti ruotsalaiset tšekkien uskontovapauskysymyksessä ja lohduttoman tilanteen murtamana Comenius kirjoitti uskonnollisen teoksen, eräänlaisen uskontunnustuksen, jolle antoi nimen Kuolevan äidin testamentti tšekkiläiselle veljeskunnalle, joka tunnetaan myös lyhyesti tšekkiläisestä nimestään, Ksaft, testamentti. Lopussa Comenius ilmaisee vakaumuksensa, että tšekin kansan kohtalo vielä kääntyy. Comeniuksen toivon sanoista tuli tšekkiläisen kansan uskon rukous ja tunnus sukupolvelta toiselle.

title: Johan Amos Comenius

text: Comenius, Johann Amos: . Comeniuksen teoksen latinan-ruotsinkielinen, Turussa v. 1689 painettu versio. Kansalliskirjaston kappaleen digitaalinen kopio.

title: Johan Amos Comenius

text: 1800-luvun loppua kohden Comenius-harrastus virisi, mutta kovin näkyvästä toiminnasta ei ollut kyse. Comeniuksen syntymän 300-vuotisjuhlavuonna 1892 Kasvatusopillinen aikakauskirja julkaisi Saksassa perustetun yhdistyksen (Comenius Gesellschaft) julistuksen, jonka tarkoituksena epäilemättä oli Comenius-harrastuksen virittäminen., mihin viittasi myös Elis Lagerblad artikkelissaan. Lagerblad esitteli Comeniuksen elämää ja tuotantoa kattavasti pitäen Didactica magna -teosta merkittävimpänä Comeniuksen tuotannossa. Luultavasti näihin aikoihin alkoi viritä ensimmäisiä ajatuksia kyseisen teoksen kääntämisestä suomeksi, mutta työ lykkääntyi ja lopulta tehtävä annettiin kouluhallituksen ylitarkastaja E. J. Tammiolle, joka aiemmin oli pitkään toiminut myös latinan kielen lehtorina Porissa. Tammion käännös julkaistiin vuonna 1928 ja esipuheessa kääntäjä valitteleekin työn hitautta. Vaikka kasvatusopilliset aikakausjulkaisut suhtautuivat arvosteluissaan teokseen erittäin kriittisesti, tuli Suuresta opetusopista merkittävä teos koulujen opettajakirjastoihin ja opiskelijoiden pedagogisiin opintoihin. Uusintapainos otettiin vuonna 1931. Kriittisistä episodeista huolimatta Comeniuksen arvostus Suomessa on ollut hyvin myönteinen. Aiempi pansofian, teologian ja luonnonfilosofian kritiikki ei myöskään myöhemmin herättänyt pedagogisia kannanottoja. Comenius on joskus nähty suorastaan yli-ihanteellisessa valossa ihmiskunnan hyväntekijänä. Kasvatusopin historioissa hän on saanut oikeutetun paikkansa yhtenä sen suurimmista henkilöistä.

title: Johan Amos Comenius

text: Comeniuksen mukaan ihmisen koko elämä oli koulua, jatkuvaa oppimista ja kasvua, kehdosta hautaan asti. Maailma oli koko ihmiskunnan koulu, suuri oppimisyhteisö, jossa kansojen tuli rauhan, yhteistyön ja vastavuoroisuuden hengessä kasvaa toinen toisensa kunnioittamiseen, inhimillisyyteen ja Jumalan tuntemiseen. Hän esitti myös tieteen ja kasvatuksen kansainvälisen yhteistyöelimen, Collegio lucis (Valon kollegio) perustamista, joten UNESCO on pitänyt Comeniusta omien periaatteidensa edelläkävijänä. Comeniuksen kasvatuksen, teologian ja filosofian, sekä muunkin toiminnan päämäärä oli parantaa ihmiskunnan onneton tila. Comenius vaati kaikkien lasten oikeutta koulutukseen sukupuoleen ja yhteiskunnalliseen asemaan katsomatta ja hän suunnitteli ensimmäisenä maailmassa laajan ja yksityiskohtaisen ohjelman vaatimustensa toteuttamiseksi teoksessaan Didactica magna (Suuri opetusoppi). Comenius piti Eurooppaa maailman sydämenä, Saksaa Euroopan sydämenä, Saksaan silloin kuulunutta Böömiä Saksan sydämenä ja Prahaa Böömin sydämenä.

title: Comenius-puutarha

text: Puutarha on nimetty kouluopetuksen uudistajan Johan Amos Comeniuksen mukaan. Sen ideoija on tiedehistorioitsija Henning Vierck, ja hän myös vastaa puutarhan konseptista. Puutarhassa on lähipäiväkodeilla omat viljelypalstat, ja puutarhan tietopaja järjestää Max Planck -instituutin kanssa koululaisille projekteja.

title: Johan Amos Comenius

text: Johan Amos Comenius ( , , , ) (28. maaliskuuta 1592 – 15. marraskuuta 1670) oli tšekkiläinen kasvatusajattelija, teologi, opettaja, filosofi, kasvattaja ja kirjailija. Itseään hän piti etenkin teologina, vaikka jälkimaailma on oppinut tuntemaan hänet enemmän pedagogina, kasvatusajattelijana ja koulujen uudistajana.

title: Johan Amos Comenius

text: Comeniuksen päätyö oli kuitenkin ihmiskunnan uudistukseen tähtäävä seitsenosainen suurteos, De rerum humanarum emendatione consultatio catholica, jonka hän oli aloittanut jo Ruotsin kaudellaan 1640-luvulla. Vuonna 1666 hän saattoi painattaa teoksesta sen kaksi ensimmäistä osaa, Panegersia (Universaali herätys) ja Panaugia (Universaali valaistus), mutta muut osat vaativat vielä työstämistä ja toisaalta Comeniuksella oli se kiliastinen vakaumus, että hänen teoksensa olisivat tärkeitä koko maailmaa koskevassa yleisreformissa. Hän tahtoi sen valaisevan ihmiskuntaa yllätyksenä, kuin salama. Vuosien kuluessa Comeniuksesta tuli kärsimätön. Hän uskoi Jeesuksen palaavan tietyn vuosimäärän kuluttua joko tämän syntymästä tai kuolemasta. Näistä kummastakin tämä aika tuli kuluneeksi hänen aikanaan, mutta elämänsä loppuun asti Comenius odotti kuumeisesti Kristuksen hyvin pikaista paluuta, jota ei kuitenkaan tullut. Comenius alkoi viimeisinä vuosinaan työstää Clamores Eliae -nimistä teosta, jossa hän profeetalliseen tapaan 'Elian hengessä' julistaa suuren sapatin koittamisesta, sekä yleisen sopimuksen ja sovinnon saavuttamisesta koko ihmiskunnan hyväksi. Teos jäi keskeneräiseksi ja käsikirjoitus löydettiin vasta omana aikanamme.

title: Yleissivistys

text: Käsitys yleissivistyksestä syntyi länsimaissa humanistisen liikkeen yhteydessä 1500- ja 1600-luvuilla. Erityisesti tšekkiläinen Johan Amos Comenius kehitti käsitettä ja esitti, että kaikkien yksilöiden olisi omaksuttava tietty perussivistys.

title: Didaktiikka

text: Suomen kasvatus- ja opetusopin juuret ovat Saksassa. Didaktiikka-termin esitteli alun perin saksalainen kasvatustieteilijä Wolfgang Ratke (1571–1635) ja samoin saksalainen Johann Friedrich Herbart kirjoitti opetuksen muotoa ja opetuksen sisältöä käsittelevän teoksen "Allgemeine Pädagogik" (1806). Oman vaikutteensa teki myös tšekkiläinen Johan Amos Comenius, joka kirjoitti teoksen "Didactica magna", suomeksi Suuri opetusoppi (1657).

title: Johan Amos Comenius

text: Lesznon vuosina tulee esille myös Comeniuksen pansofinen toiminta. Pansofiaan (Universaali viisaus) Comenius tahtoi koota sellaisen kokonaisesityksen maailmasta ja tiedosta, joka auttaisi ihmiskuntaa rakentamaan onnellisemman tulevaisuuden ja rauhan. Hän tahtoi koota siihen kaiken ihmistä koskevan tiedon harmoniseksi kokonaisuudeksi, mutta joutui pian teologien kritiikin kohteeksi, vaikka 1600-luvun yleishenkisyyden ilmapiirissä myös pansofisella ajattelulla oli runsaasti kannattajia. Näiden pyrkimysten edistäminen johti hänet myös kosketuksiin englantilaisten aatetoverien, erityisesti Samuel Hartlibin kanssa. Pansofiaan kuului keskeisesti tiedemiesten kansainvälinen yhteistyö ja niinpä Comenius kutsuttiin Englantiin vuonna 1641 keskustelemaan pansofiastaan ja aloittamaan laaja uudistusohjelma. Takana oli vahva parlamentaarinen ryhmittymä. Poliittiset levottomuudet Englannissa keskeyttivät kuitenkin pian uudistustoimet ja Comenius joutui jättämään maan 1642, mutta yhteydet englantilaisiin aateveljiin säilyivät kirjeenvaihdossa. Englannissa Comenius viimeisteli tärkeän teoksen Via lucis , Valon tie, jossa hän esittää pähkinänkuoressa pansofisen uudistusohjelmansa perusteet.

title: Johan Amos Comenius

text: Comenius sai paljon kutsuja eri puolilta, ja myös Ranskassa oltiin kiinnostuneita hänen ajatuksistaan. Comenius tapasi filosofi René Descartesin, joka oli varsin eri kannoilla teologian ja filosofian välisissä suhteissa pitäen nämä alueet tarkasti erillään toisistaan. Comenius ei hyväksynyt myöskään Descartesin väitettä, jonka mukaan eläimet ovat täysin tunnottomia ja vaistonvaraisia olentoja. Comenius vastasi myönteisesti ruotsalaisten esittämään kutsuun ja matkusti Norrköpingiin Ruotsiin keskustellen koulunuudistusasiasta kansleri Axel Oxenstiernan kanssa, joka oli varsin hyvin perillä koulua ja kasvatusta koskevista kysymyksistä, vaikka suhtautuikin varsin kriittisesti pansofiaan. Comeniuksen tukija Ruotsissa oli rikas teollisuusmies, Louis de Geer, joka rahoitti hänen toimintaansa ja jolta Comenius toivoi ruotsalaisilta apua tšekkiläisille veljilleen uskonvapauden asioissa. Comeniuksen sai tehtäväkseen laatia oppikirjoja kouluille, joka liittyi parhaillaan käynnissä olevaan koulunuudistukseen. Hänen toimipaikakseen osoitettiin Elbingin kaupunki, joka kuului Ruotsin Itämeren takaisiin alueisiin. Alkoi varsin raskas kuuden vuoden jakso, sillä Comeniuksen mielessä oppikirjatyön lisäksi kehkeytyi suuri pansofinen haave ihmiskunnan johtamisesta rauhan tilaan. Suunnitelman hän puki seitsenosaisen teoksen muotoon, jolle antoi nimen De rerum humanarum emendatione consultatio cathoica (Yleinen neuvottelu inhimillisten asioiden parantamisesta). Tästä idealismista ruotsalaiset eivät olleet kiinnostuneita ja koska Comenius vielä osallistui Thornin uskonnollisia ristiriitoja sovitteleviin neuvotteluihin (1645), alkoivat välit Comeniukseen viiletä ja lopulta Oxestierna tahtoi toteuttaa ruotsalaisen koulunuudistuksen vanhan suunnitelman pohjalta. Comenius tunsi työnsä valuneen hukkaan, vaikka tältä ajalta on peräisin eräs hänen didaktisen osaamisensa merkittävimpiä teoksia Methodus linguarum novissima (Kielten uusin menetelmä).

title: Johan Amos Comenius

text: Acta Comeniana. International review of Comenius studies and early modern intellectual history. Institute of Philosophy. Academy of Sciences of the Czech Republic. Comenius - Jahrbuch. Herausgegeben im Auftrag der Deutschen Comenius-Gesellschaft. Berlin. Blekastad, M. 1969. Comenius. Versuch eines Umrisses von Leben, Werk und Schicksal des Jan Amos Komensky. Oslo. Praha. Kozik, F. 1980. John Amos Comenius. Prague. Orbis Press Agency. Leinonen, M. 1998. Johannes Gezelius vanhempi luonnonmukaisen pedagogiikan soveltajana. Comeniuslainen tulkinta. Jyväskylä studies in education, psychology and social research 138. Paalasmaa, J. 2016. Maailman parhaat kasvatusajatukset. Luku Kasvatusajattelun suuret linjat. Johan Amos Comenius - Elinikäisen oppimisen idea ja universaali totuus. Helsinki. Into Kustannus. Suortti, J. & Tiirola, A. 1993. Comenius ja Didactica magnan filosofia. Oulun yliopiston Kajaanin opettajankoulutuslaitoksen julkaisuja. Sarja A: Tutkimuksia 4/1993.

title: Johan Amos Comenius

text: Comeniuksen toiminnan taustalla on hussilainen kirkollinen uudistus ja böömiläis-määriläisen veljesyhteisön traditio. Comenius oli hussilaisen kirkon böömiläis-määriläisen veljesyhteisön (Unitas fratrum) viimeinen piispa. Veljesyhteisön tradition perillisenä hän oli ennen muuta kasvatuksen ja koulutuksen kehittäjä ja didaktiikan eli opetusopin isä.

title: Johan Amos Comenius

text: Vuonna 1628 Comenius joutui jättämään kotimaansa yhdessä suuren pakolaisjoukon kanssa. Turvapaikka löytyi Lesznon kaupungista Puolasta. Sitä ennen hän oli tutustunut Elias Bodinuksen didaktiseen teokseen ja toivoi voivansa kirjoittaa vastaavanlaisen tšekkiläisille. Näin sai alkunsa tšekkiläinen Didaktika, jota Comenius myöhemmin muokkasi ja käänsi latinankielelle, jollaisena se myös tuli tunnetuksi nimellä Didactica magna, Suuri opetusoppi. Opettaessaan Lesznon latinakoulussa hän sai kokeilla pedagogisia menetelmiään. Hän oivalsi myös varhaiskasvatuksen suuren merkityksen laatien teoksen Informatorium der Mutterschul, jossa hän käsittelee varhaiskasvatuksen kysymyksiä perusteellisemmin kuin kukaan aikaisemmin. Teos, joka nosti hänet maailmanmaineeseen oli kuitenkin Janua linguarum reserata Avattu kielten ovi (1631), latinankielen realistista ajattelutapaa hyödyntävä oppikirja, josta otettiin pian painoksia eri kielillä Euroopassa.


query: Kuka oli noussut Haitin presidentiksi vuonna 1902?

title: Yhdysvaltain Haitin miehitys

text: 1900-luvun alussa Haitia jakoivat voimakkaasti kysymykset ihonväristä, sekä ulkovaltojen vaikutusvallasta maassa. Vuonna 1902 Haitin presidentiksi oli noussut Nord Alexis. Nordin hallinto kärsi sekä ulkoisista, että sisäisistä paineista. Haitissa oli yritetty esimerkiksi rajoittaa maan syyrialais-libanonilaisten kauppiaiden toimintaa, mutta Yhdistynyt kuningaskunta oli puuttunut tilanteeseen. Kauppailla oli usein brittikansalaisuus ja he toimivat brittituotteiden välittäjinä Haitiin. Haitilaiset joutuivatkin taipumaan brittien tahtoon ja ulkovaltojen vaikutusvalta kasvoi. Samalla maan musta väestönluokka piti Nordia mulattien kätyrinä. Tilannetta kärjisti mustien äänitorvena tunnetun Massilon Colcounin murha vuonna 1908. Saman vuonna Haitin eteläosissa syttyi Antoine Simonin johtama kapina, joka johti Nordin hallinnon kukistumiseen. Simonia pidettiin aluksi kansallismielisten parissa mustien kulttuurillisen ylivallan eli noirismen hyvänä edustajana, mutta vuonna 1910 hän myönsi niin sanotulla McDonald-sopimuksella yhdysvaltalaiselle yhtiölle oikeuden rautatien rakentamiseen, sekä oikeudet maahan rautatien molemmin puolin. Sopimus nostatti jälleen kapinan ja kapinallsiet valtasivat pääkaupungin vuonna 1911. Poliittinen tilanne oli nyt hyvin tulehtunut. Seuranneiden neljän vuoden aikana Haitilla oli kuusi eri presidenttiä ja maa oli jatkuvassa kapinatilassa.[1]

title: Haitin historia

text: Kaikki Euroopan suurvallat ja Yhdysvallat asettivat Haitin heti sen itsenäistyttyä täydelliseen saartoon, joka jatkui useita kymmeniä vuosia. Haiti pakotettiin vuonna 1833 maksamaan entiselle siirtomaaisännälleen, Ranskalle, jättikorvaukset Ranskan menettämästä omaisuudesta, orjista. Korvausten maksaminen saattoi Haitin pysyvän velkataakan alle ja lamautti taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen. Haiti on nykyäänkin Amerikan köyhin maa. Saarta ovat saarrosta alkaen vaivanneet levottomuudet, köyhyys, sotilaskomento ja väkivalta. 1800-luvun ajan Haitia hallitsivat lyhytaikaiset presidentit, mikä heijasteli poliittista epätasapainoa hallitsevan mulattieliitin ja lukumäärältään suuremman mustaihoisen köyhän väestön välillä.

title: Ihmisoikeudet Haitissa

text: Haitissa oli vuonna 1981 itsenäisyyden ajan 36 presidentistä murhattu tai teloitettu 23 presidenttiä. Helsingin Sanomien mukaan vallankaappauksia oli ollut yli 30 vuonna 2010.

title: Jean Nicolas Billaud-Varenne

text: Billaud-Varennea ja Collot d’Herbois’ta syytettiin osallisuudesta Robespierren rikoksiin ja 1. huhtikuuta 1795 heidät määrättiin karkotettaviksi, ensin Oléronin saarelle ja sitten Ranskan Guayanaan Etelä-Amerikkaan. Billaud-Varenne meni Guyanassa naimisiin ja ryhtyi viljelemään maata. Hän kieltäytyi vuonna 1800 Napoléon Bonaparten tarjoamasta armahduksesta. Vuonna 1816 hän onnistui pakenemaan New Yorkiin Yhdysvaltoihin, mutta asettui seuraavana vuonna Haitille. Haitin presidentti antoi hänelle pienen eläkkeen. Billaud-Varenne kuoli Haitissa keltakuumeeseen vuonna 1819.

title: Nyländska Jaktklubbenin soutusatama Helsingissä

text: Maalaus oli esillä vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyn Suomen-osastolla. Se hankittiin vuonna 1902 valtion taidemuseon Antellin kokoelmiin. Maalaus sijoitettiin vuonna 2000 Helsingin Presidentinlinnaan, tasavallan presidentin työhuoneeseen. Se on presidentin työpöydän takana olevalla seinällä, minkä ansiosta se on siitä alkaen näkynyt aina televisioidun tasavallan presidentin uudenvuodenpuheen taustalla. Poikkeuksen muodostivat vuodet 2013 ja 2014, jolloin presidentti Niinistön uudenvuodenpuhe nauhoitettiin Mäntyniemessä Presidentinlinnan peruskorjauksen vuoksi.

title: Korruptio Haitissa

text: Haitin diktaattori Jean-Claude ‘Baby Doc’ Duvalier (1971-1986) kavalsi 515 miljoonaa dollaria julkisia rahoja. Duvalier siirsi tupakkaveroja, kaivostuloja, ajoneuvojen vakuutustuloja ja kansallisia rahapelituloja valvomaansa ”sosiaalirahastoon”. Hän perusteli rahastoa hyvällä isänmaallisuudella, mutta käytti rahastoa yksityisenä tilinä. Hän sai ystävineen myös lainoja valtion omistamalta pankilta ilman takaisinmaksua. Duvalier pakeni Ranskaan vuonna 1986. Duvalier oli siirtänyt varoja Sveitsin tileille, mutta Haitilla oli vaikeuksia hankkia kaikkia Sveitsin vaatimia todisteita riittävän nopeasti saadakseen varat Sveitsiltä palautettua. Kansainväliset, Haitin ja Sveitsin kansalaisjärjestöt olivat tyrmistyneitä, kun Sveitsi halusi palauttaa rahat diktaattori Jean-Claude Duvalier:lle vuonna 2007. Asiaa kommentoi myös YK ja maailmanpankki. Haitin presidentti kirjoitti vetoomuksen Sveitsin presidentille 13.8.2007, joka antoi vuoden lisäaikaa.

title: Haitin historia

text: Parlamenttivaalit pidettiin myöhemmin. Väkivaltaisten vuosien jäljiltä hajanainen Lavalas-puolue boikotoi vaaleja, ja Haiti sai poliittisesti hajanaisen parlamentin, jota on pelätty saamattomaksi. Ulkovaltojen osuus maan hallinnossa säilyi esimerkiksi ministeriöiden neuvonantajien muodossa. Valtaan usean vuoden tauon jälkeen noussut presidentti Preval lupasi kohentaa maansa huonoa sosiaalista tilannetta, ja uuden hallinnon talouspolitiikkaan sisältyi sosiaalisten ohjelmien lisäksi turismin ja maatalouden edistämistä sekä kevyeen tehdasteollisuuteen kohdistuvien ulkomaaninvestointien tavoittelua. Niin ikään tavoitteeksi otettiin maan suvereniteetin palauttaminen ulkomaisten joukkojen alta, mutta samalla ilmoitettiin, ettei YK-joukkoja haluta heti maasta pois, koska hallituksella ei ole tarpeeksi poliiseja ja sotilaita puolustamaan hallitusta ja takaamaan kansalaisten turvallisuutta. YK:n joukkoja on syytetty väkivaltaisuuksista yhä vaalien jälkeen. Port-au-Princen slummien asukkaat väittivät jopa 30 kuolleen viime joulukuussa YK-joukkojen luoteihin ja myös tämän vuoden puolelta kerrotaan tapauksista, joissa siviilejä on kuollut YK-joukkojen luoteihin. Viime helmikuun seitsemäs päivä pidetyssä mielenosoituksessa noin satatuhatta väkivaltaisuuksiin kyllästynyttä haitilaista vaati YK-joukkojen lähtöä ja Aristiden paluuta. Monille köyhille nykyään Etelä-Afrikassa tilapäisesti oleskeleva Aristide on yhä Haitin ainoa oikea johtaja. Presidentti Prevalin maine näyttää osin tahriutuneen köyhien silmissä hänen valtakautensa aikana tapahtuneiden väkivaltaisuuksien vuoksi, joita hallinto ei ole kyennyt tai halunnut pysäyttää.

title: Jean-Claude Duvalier

text: Duvalierilla oli Sveitsissä pankkitili, jolla olevista varoista hän taisteli oikeudessa, sillä Haitin valtio on vaatinut niitä palautettavaksi. Vuonna 2007 silloinen presidentti René Préval sanoi, että jos Duvalier olisi palannut Haitiin, hän olisi joutunut oikeuteen rahan kavalluksista ja kuolonuhreista. Duvalier palasi Haitiin tammikuussa 2011, mutta syytä paluuseen ei toistaiseksi tiedetä. 19. tammikuuta 2011 Duvalier sai syytteet korruptiosta, varkaudesta sekä varojen kavaltamisesta. Syytteet koskivat väärinkäytöksiä Duvalierin 15-vuotisella valtakaudella 1970- ja 1980-luvuilla.

title: Jean-Jacques Dessalines

text: Vuonna 1806 maassa syntyi keisarin kovaotteista hallintoa vastustava kapina, jonka johtaja Henri Christophe murhautti Dessalinesin maan pääkaupungissa Port-au-Princessä 17. lokakuuta 1806. Surman jälkeen Christophe julisti itsensä presidentiksi ja vuonna 1811 Haitin kuninkaaksi. Tämä johti maan hajoamiseen mustaihoisen Christophen johtamaan Pohjois-Haitiin ja mulatti Alexandre Sabès Pétionin johtamaan Etelä-Haitiin sekä näiden väliseen sisällissotaan.

title: Haiti

text: Vuonna 1990 Jean-Bertrand Aristide äänestettiin presidentiksi. Prikaatinkenraali Raoul Cédras kaappasi vallan vuotta myöhemmin. Amerikan valtioiden järjestö asetti Haitin kauppasaartoon vuosiksi 1991–1992 ja YK vuonna 1993. Yhdysvallat vaati Aristiden valtaan palauttamista. Yhdysvallat teki maihinnousun Haitiin vuonna 1994. Vuonna 1995 YK:n rauhanturvaajat alkoivat korvata Yhdysvaltojen joukkoja. Vuonna 1995 Aristiden kannattajat voittivat parlamenttivaalit, mutta René Préval presidentinvaalit. Seuraavat presidentinvaalit vuonna 2000 voitti puolestaan jälleen Aristide. Häntä vastaan tehtiin vuonna 2001 vallankaappausyritys ja vuonna 2004 hänet syrjäytettiin ja pakotettiin maanpakoon. YK:n rauhanturvaoperaatio MINUSTAH aloitti vuonna 2004.

title: Haitin presidentinvaalit 2006

text: Vuoden 2006 presidentinvaalit Haitissa pidettiin samanaikaisesti parlamenttivaalien kanssa. Vaalit olivat ensimmäiset sen jälkeen, kun presidentti Jean-Bertrand Aristide syöstiin vallasta 2004 ja maahan asetettiin väliaikaishallitus. Vaalit olivat viivästyneet jo neljä kertaa ennen kuin ne saatiin lopulta pidettyä 7. helmikuuta. Presidentin lisäksi valittiin 129 edustajaa maan parlamenttiin. Presindentiksi valittiin René Préval hänen saatuaan 51 % äänistä ensimmäisellä kierroksella.

title: Kuuba

text: Kuuba itsenäistyi vuonna 1902. Yleislakko vuonna 1933 syöksi presidentti Gerardo Machadon vallasta ja nosti armeijan kersantti Fulgencio Batistan maan johtoon. Maan presidenttinä oli Federico Laredo Brú, mutta todellinen johto oli Batistan käsissä. Vuonna 1940 Batista nimitettiin presidentiksi.[14] Batista joutui kuitenkin syrjään vuonna 1944, kun presidentiksi valittiin Ramon Graú. Vuonna 1948 presidentiksi tuli Carlos Prío Socarrás, jonka Batista syrjäytti vuonna 1952.[23] Niin sanottu Plattin lisälauseke rajoitti Kuuban itsenäisyyttä ja Yhdysvallat piti oikeutenaan puuttua halutessaan Kuuban asioihin [24].

title: Valkoinen talo

text: Rakennuksesta käytettiin alkuaikoina nimityksiä Presidential Palace (”Presidentin palatsi”), Presidential Mansion (”Presidentin kartano”) ja Executive Mansion (”Johtajan kartano”).[4] Myös nimeä ”Valkoinen talo” oli käytetty jo viimeistään vuonna 1812. Valkoinen talo -nimen virallisti presidentti Theodore Roosevelt vuonna 1901.[5][4] Roosevelt remontoi rakennuksen vuonna 1902 ja samalla siirsi presidentin työtilat toisesta kerroksesta uuteen länsisiipeen. Hänen seuraajansa William Howard Taft rakennutti länsisiipeen ensimmäisen Oval Officen presidentin työhuoneeksi. Presidentti Harry S. Truman teetti rakennukselle perusteellisen remontin, ja rakennus otettiin uudelleen käyttöön 1952.[4]

title: Yhdysvaltain Haitin miehitys

text: Yhdysvaltojen kanssa aloitettujen neuvottelujen aikana maan veto-oikeus Haitin lainsäädäntöön lakkautettuun ja joitakin miehityshallinnon virastoja siirrettiin haitilaisille. Yhdysvaltoja miehityksen purkamiseen motivoi esimerkiksi miehityksen hinta suuren laman yhä syvetessä. Sitä paitsi maan olojen rauhoituttua ja hallinnon muututtua toimivammaksi syyt miehityksen jatkamiselle olivat kadonneet. Vuonna 1933 maan presidentiksi nousi Franklin D. Roosevelt, joka sovelsi Haitiin hyvän naapuruuden politiikkaansa. Elokuussa 1933 solmittiin sopimus, jolla Yhdysvallat tunnusti Haitin täyden suvereniteetin. Vuonna 1934 Sténio Vincent vieraili Yhdysvalloissa ja Roosevelt Haitissa. Merijalkaväen joukot poistuivat Haitista juhlallisissa seremonioissa elokuussa 1934, eli kaksi vuotta aiemmin solmittua aikataulua edellä. Haitissa Vincent vertasi itseään Toussaint L'Ouvertureen maan vapauttajana ja hän hallitsi maata vuoteen 1941 saakka.[1]

title: 1990-luku

text: Kenraali Raoul Cedrasin johtama sotilasjuntta syrjäytti Haitin presidentin Jean-Bertrand Aristiden virastaan syksyllä 1991. Yhdysvallat pakotti sotilashallituksen luopumaan vallasta vuonna 1994, jolloin Aristide palasi presidentin virkaan.

title: Yhdysvaltain Haitin miehitys

text: Philippe Sudré Dartiguenaven kausi presidenttinä päättyi vuonna 1022 ja hänen seuraajakseen nousi Louis Borno. Vallanvaihdos oli maan historiassa vasta toinen kerta, kun valta siirtyi presidentiltä toiselle perustuslain mukaisesti. Bornon hallinto vainosi kansallismielisiä poliitikkoja, lehdistöä ja älymystöä. Hallinto toteutti osittain Yhdysvaltojen toiveesta myös voodoon vastaisen kampanjan. Voodoo-pappeja pidätettiin ja alttareita tuhottiin. Toisaalta hallinto myös rakennutti Yhdysvaltojen tuella kouluja, sairaaloita, teitä ja siltoja. Levottomuudet kytivät kuitenkin edelleen pinnan alla. Vuonna 1929 ne purkautuivat Bornon vastaisina opiskelijamielenosoituksina, jotka laajenivat mellakoinniksi. Les Cayesissa merijalkaväki avasi tulen mielenosoittajia vastaan surmaten parikymmentä mielenosoittajaa, mikä kärjisti tilannetta. Yhdysvaltain presidentti Herbert Hoover päätti lopulta lähettää Haitiin miehitystä arvioimaan niin sanotun Forbesin komission, joka arvosteli etenkin haitilaisten sivuttamista hallinnossa. Bornon presidenttikausi päättyi vuonna 1930. Hänen seuraajansa oli kansallismielisempi Sténio Vincent, joka aloitti neuvottelut miehityksen purkamisesta.[1]

title: Haitin maanjäristys 2010

text: Presidentti Barack Obama lupasi apua Haitille. Yhdysvallat avusti Haitia 100 miljoonalla dollarilla ja lähetti alueelle 300 hengen ryhmän lääkintähenkilökuntaa. Alueelle lähetettiin myös 11 000 sotilasta, jotka yrittivät turvata avustustoimintaa ja vakauttaa sekasortoista tilannetta.

title: Haitin kapina 2004

text: Haitin kapina tapahtui Haitin saarella helmikuussa 2004. Vallankumous onnistui muutamien viikkojen yhteenottojen jälkeen, jonka seurauksena presidentti Jean-Bertrand Aristide syöstiin vallasta. Aristide pakeni maasta Yhdysvaltoihin ja syytti myöhemmin Yhdysvaltain hallitusta kidnappauksesta. Aristiden mukaan hänet oli pakotettu lähtemään maasta ja lennätetty suoraan Haitilta Etelä-Afrikkaan.

title: Ihmisoikeudet Haitissa

text: Vuonna 1990 oli vapaat vaalit, jotka voitti pappi Jean-Bertrand Aristide. Hänet syrjäytettiin vuonna 1991, mutta valittiin uudestaan vuonna 2000. Aristide ajettiin Etelä-Afrikkaan vuonna 2004. Vuoden 1993 alusta YK:n turvallisuusneuvosto käytti talouspakotteita pakottaakseen Haitin sotilasjuntan palauttamaan Aristiden valtaa. Jimmy Carterin neuvottelujen jälkeen sotilasjuntta luopui vallasta syyskuussa 1994 ja lähti maanpakoon. Kolmen vuoden jälkeen Aristide palasi maanpaosta USA:sta 15.10.1994. Vuoden 1995 vaaleihin Aristide ei voinut osallistua, koska Haitin perustuslaki esti kahden perättäisen kauden. Sotilasjuntan (kenraali Raoul Cedras) aikana tapettiin noin 3000 pääasiassa Aristiden kannattajaa. Erityisesti armeijan terrorijoukot iskivät slummikortteleihin. Parlamentti sääti armahduslain lokakuussa 1994 kaikkiin Aristiden kannattajiin kohdistuneisiin rikollisuuksiin. Hallitus muodosti joulukuussa 1994 ”totuuskomission” ihmisoikeusrikkomusten tutkintaan.. Olli Kivisen mukaan Yhdysvallat osallistui presidentti Aristiden kaatamiseen vuonna 2004.

title: Haitin historia

text: Vuonna 1815 Simón Bolívar, koko Etelä-Amerikan vapautumiseen vaikuttanut poliitikko, sai sotilaallista ja taloudellista tukea Haitilta, joka oli tuolloin maailmanhistorian ainoa onnistunut orjien kansannousu. Haiti oli ollut Ranskan taloudellisen nousun ydinvoima, joten itsenäisellä Haitilla oli varaa rahoittaa Amerikan mantereen vapautumista Euroopan vallan alta. Bolivar oli paennut Haitille sen jälkeen, kun hänet oli yritetty murhata Jamaikalla, jossa hän oli vieraillut hakemassa tukea Etelä-Amerikan vapaustaistelulle. Vuonna 1817 Haiti lupasi tukea Bolivarin toimintaa ehdolla, että hän lupaa vapauttaa orjat. Haitilaisia sotilaita lähetettiin vapaustaisteluihin Kolumbiaan, Venezuelaan, Ecuadoriin, Panamaan ja Peruun.

title: Ihmisoikeudet Haitissa

text: Yhdysvallat miehitti Haitin vuonna 1915, ja maasta tili yhdysvaltalaisten virkamiesten hallitsema protektoriaatti. Yhdysvallat valvoi rahataloutta, tulleja ja tuki monia diktaattoreita. Amerikkalaisia vastaan oli useita kapinoita: vuonna 1918, 1929 ja 1930. Vuonna 1934 Yhdysvallat joutui vetämään joukkonsa pois, mutta säilytti taloudellisen ja poliittisen vallan. Amerikkalaismieliset diktatuurit ja sotilasjuntat hallitsivat 1945-1957. Francois Duvalier ”Papa Doc” hallitsi diktaattorin valtuutuksin 1957-1971, mihin sisältyi poliittisten vankien kidutukset ja murhat. Seuraaja oli hänen poikansa Jean-Claude Duvalier ”Bebe Doc”. Molempien aikana veriteoista vastasi nuorisoliiton ja salaisen poliisin yhdistelmä: kansalliset turvajoukot ”Mouvement de Renovation Nationale” eli ”Tonton Macoute”. Vuoden 1964 perustuslain mukaan presidentin virka oli elinikäinen. Vaikka maassa oli muodollisesti perustuslaki ja 58-jäseninen parlamentti, presidentillä oli käytännössä kaikki valta. Parlamentin kaikki jäsenet olivat Parti Unite National –jäseniä.

title: Haitin kieli

text: Ajan myötä haitinkreoli alkoi muuttua murteellisesta ranskasta varsinaiseksi kieleksi. Haitinkreoli oli kuitenkin alkujaan yksinomaan puhuttu kieli. Haitinkreolinkielinen kirjallisuus ilmestyi 1800-luvun loppupuolella, vaikkakin kirjakielen muodon vakiintuminen vei pidempään. Presidentti Élie Lescot'n kaudella 1940-luvulla tehtiin ensimmäiset yritykset vakiinnuttaa haitinkreolin oikeinkirjoitus ja nykyisin käytetyn ortografian standardisoi Haitin pedagoginen instituutti vuonna 1979. Vuoden 1987 perustuslain myötä haitinkreoli sai virallisen kielen aseman Haitissa.

title: Haitin historia

text: Yhdysvallat piti Haitia hallussaan vuosina 1915–1934. Se valtasi Haitin, koska oli huolestunut saksalaisten kasvavasta taloudellisesta vaikutusvallasta alueella. Yhdysvallat ohjasi maata rakentamaan keskusjohtoisen hallitusjärjestelmän ja perusti sekä koulutti maan kansalliskaartin. Se lähti vuonna 1934 ja jätti pääkaupungin pienen mulattieliitin haltuun. Vuoden 1956 vaaleissa presidentiksi valittiin François Duvalier (”Papa Doc”), joka oli koulutukseltaan lääkäri. Hän vahvisti asemaansa tukeutumalla uskontoon. Hän edisti voodoon harjoittamista ja karkotti katolisen arkkipiispan. Duvalierin turvallisuuden takasi salainen poliisi Tonton Macoutes (haitinkreolin kieltä, merkitsee ”peikko”) jonka joukot olivat suuremmat kuin Haitin armeijan. Näin Duvalier suojautui sotilasvallankaappaukselta. Vuonna 1964 Duvalier julistautui elinikäiseksi presidentiksi. Vuonna 1971 hän kuoli, ja hänen 19-vuotias poikansa Jean-Claude Duvalier (”Baby Doc”) julistautui isänsä seuraajaksi elinikäisenä presidenttinä. Vuonna 1986 Duvalier joutui pakenemaan maasta.

title: Alexandre Pétion

text: Alexandre Sabès Pétion, (2. huhtikuuta 1770 Port-au-Prince, Haiti - 29. maaliskuuta 1818), oli Haitin tasavallan ensimmäinen presidentti 1807-1818. Pétionin kuoltua keltakuumeeseen vuonna 1818 Haitin presidentiksi tuli Jean Pierre Boyer.

title: René Préval

text: René Préval vietti viisi vuotta New Yorkissa Yhdysvalloissa. Palattuaan Haitiin hän sai viran mineraalivarojen instituutista. Hän toimi pääministerinä läheisen ystävänsä presidentti Jean-Bertrand Aristiden hallituksessa helmikuusta 1991 lokakuun vallankaappaukseen asti ja lähti maanpakoon syyskuussa 1991 yhdessä tämän kanssa. Préval ja Aristide palasivat Haitiin 1994, ja Aristide valittiin presidentiksi.

title: Arvi Tynys

text: Sotien jälkeen taide-elämä oli lamassa, joka merkitsi myös Tynykselle työn puutetta. Tynys muutti Ruotsiin. Eräs hänen vanha Yhdysvaltoihin muuttanut ystävänsä lähetti Hynykselle kirjeen, jossa kertoi työn odottavan häntä siellä. Yhdysvaltoihin Tynys muutti vuonna 1946. Arvi Tynys matkusti työn mukana ympäri Yhdysvaltoja New Yorkista Tyynenmeren ja Meksikonlahden rannoille sekä Väli-Amerikkaan, Haitiin. Haitissa valmistauduttiin tasavallan 200-vuotisjuhliin ja Tynys valittiin suunnittelemaan ja veistämään uudelle alueelle presidentin palatsin piha. Koko alueen suuret työt valmistuivat kahdessa vuodessa, vuosina 1949-1950. Haitissa Tynystä kutsuttiinkin Haitin kansalliskuvanveistäjäksi.

title: Ihmisoikeudet Haitissa

text: Vuodesta 2004 YK:n MINUSTAH on pyrkinyt ihmisoikeuksien parantamiseen ja demokraattisten instituutioiden ja lain stabilointiin. MINUSTAH toiminta äänestettiin vuonna 2009 turvallisuusneuvostossa jatkamaan toimintaa ainakin 15.10.2010 asti. YK-joukot ovat olleet maassa vuodesta 2004. Vuonna 2009 Brasilian komennossa oli 7 057 sotilasta ja 2 066 poliisia. Ban Ki-Moon nimitti presidentti Bill Clintonin YK:n Haitin erikoislähettilääksi 19.5.2009.

title: Haiti

text: Boyer häädettiin vallasta ja maasta vuonna 1843, kun yläluokka oli kääntynyt häntä vastaan. Tätä seurasi pitkä sarja vallankaappauksia. Kaikkiaan itsenäisyytensä 200 vuoden aikana Haitissa on tehty 32 vallankaappausta. Yläluokka ja armeija, myöhemmin kaupankäynnin suuremmat yrittäjät, etenkin siirtolaiset Yhdysvalloista, Englannista ja Saksasta, ovat olleet vallankaappausten takana. Vuonna 1912 Haitissa asuvat syyrialaiset osallistuivat presidentin murhayritykseen, joka johti presidentin virka-asunnon tuhoutumiseen. Useammin kuin kerran ranskalaiset, yhdysvaltalaiset, saksalaiset ja englantilaiset kaappasivat Haitin valtionpankin omaisuuden.

title: Michel Martelly

text: Michel Joseph Martelly (s. 12. helmikuuta 1961 Côtes-de-Fer) poliitikko. Hän oli Haitin 41. presidentti toukokuusta 2011 helmikuuhun 2016. Ennen politiikan uraansa hän toimi muusikkona, säveltäjänä ja liikemiehenä. Hänet valittiin presidentiksi tuhoisan Haitin maanjäristyksen jälkeen järjestetyissä vaaleissa.

title: Yhdysvaltain Haitin miehitys

text: Heinäkuussa 1915 vallassa ollut kenraali Vilbrun Guillaume Sam vangitutti poliittisia vastustajiaan pääkaupunki Port-au-Princen mulattiyhteisöstä. Maan pohjoisosien kapinan levitessä Guillaume teloitutti 167 vankiaan ja pakeni sittemmin maan Ranskan lähetystöön. Kun tieto teloituksista levisi raivostunut väkijoukko tunkeutui lähetystöön, presidentti raahattiin kadulle ja hakattiin kappaleiksi. Kaupungin satamassa oli Yhdysvaltalainen sota-alus, jonka päällikkö lähetti ilman erillisiä ohjeita merijalkaväkensä kaupungin kaduille aloittaen näin lähes 20 vuotta kestäneen miehityskauden Haitissa. Yhdysvaltalaiset ottivat haltuunsa maan tullilaitoksen, internoivat saksalaiset ja takavarikoivat heidän omaisuutensa. Haitin kongressi valitsi presidentiksi Yhdysvaltojen kannattaman mulatti Philippe Sudré Dartiguenaveen. Vuonna 1916 otettiin käyttöön monia haitilaisia orjuudesta muistuttanut pakkotyövelvollisuus eli corvée, jota sovellettiin lähinnä tienrakennukseen. Haiti julisti myös sodan Saksalle vuonna 1918 Yhdysvaltojen ohjeistuksesta. Samana vuonna tuli voimaan uusi perustuslaki, joka kasvatti presidentin valtaa kongressin kustannuksella. Laki salli nyt myös ulkomaalaisten maanomistuksen Haitissa ja tuolloin sovittiin myös Yhdysvaltojen miehityksen päättymisvuodeksi 1936. Maanomistuslain myötä Yhdysvaltalaiset investoinnit maassa kasvoivat nopeasti. Haiti Sugar Company eli HASCO sai suuria maa-alueita usein siitäkin huolimatta, että niiltä karkotettiin pientalonpoikia.[1]