query: Onko pussiahma uhanalainen eläin?

title: Pussiahma

text: Pussiahma on nykyään rauhoitettu, mutta 1800-luvulla siitä maksettiin tapporahaa, koska se teki usein tuhoja kanaloissa. Nykyään eläin on rauhoitettu, ja kanta alkoi jo elpyä, mutta pussiahma on uhanalaistunut viime vuosina voimakkaasti lajia koettelevan mystisen kasvaintaudin seurauksena. Pussiahman kasvoihin ilmaantuvat ja lopulta tappavat kasvaimet leviävät tehokkaasti puremien välityksellä eläinten kiistellessä ravinnon äärellä ja selvittäessä asemaansa ryhmän hierarkiassa. Lajia on jäljellä enää ainoastaan Tasmaniassa[4]. Lajin tiheän kannan alueilla (esimerkiksi Lake St. Clair - Bronte Park) jopa 90 prosenttia kannasta on tuhoutunut muutamassa vuodessa, ja jäljellä on enää jonkin verran nuoria yksilöitä.

title: Sivettikissat

text: Afrikansivettikissa ("Civettictis civetta") on noin 70 cm pitkä, johon tulee lisäksi 25 cm häntä. Sen turkki on väriltään harmaa ja siinä on tummanruskeita täpliä. Se tuoksuu myskiltä. Afrikkalaisen sivettikissan hieman suurempi sukulainen intiansivettikissa ("Viverra zibetha") elää Etelä- ja Itä-Aasiassa. Etelä-Intiassa elää malabarinisosivettikissa ("Viverra civettina"), joka on äärimmäisen uhanalainen.

title: Pussiahma

text: Pussiahmaa pidetään nykyään erittäin uhanalaisena lajina. Lajin lukumäärä on supistunut 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä 60 prosenttia kasvainsairauden takia. Niitä arvioidaan olevan jäljellä 20000 yksilöä, mutta eläimet kuolevat usein jo nuorena, 2–3-vuotiaina, ennen kuin ne ovat ehtineet lisääntyä.[10][11]

title: Pussiahma

text: Pussiahma elää nykyään vain Tasmaniassa,[1] mutta lajia esiintyi myös Manner-Australiassa ennen kuin dingot tulivat ja syrjäyttivät pussiahmat ja pussihukat muutama tuhat vuotta sitten. Laji suosii etenkin kuivia metsiä, mutta elää kaikenlaisissa metsäympäristöissä ja puuttuu vain vuoristoista. Sitä tavataan myös asutuksen lähellä.

title: Australian eläimistö

text: Pussihukka oli Australian pussipedoista suurin ja pussihukkien (Thylacinidae) heimon viimeinen laji. Viimeinen tunnettu pussihukka kuoli vankeudessa vuonna 1936.[12] Nykyisin maailman suurin elävä pussipeto on pussiahma. Se on kooltaan pienen koiran kokoinen ja osaa myös metsästää, vaikka onkin pääasiassa raadonsyöjä. Pussiahma kuoli mantereelta sukupuuttoon 600 vuotta sitten ja elää nykyään ainoastaan Tasmaniassa.[13] Pussinäätiä on neljä lajia, jotka ovat kaikki uhanalaisia.[14] Muita Dasyuridae-heimon pussipetoja kutsutaan toisinaan pussihiiriksi, ja monet niistä painavat alle sata grammaa. Länsi-Australian aavikolla elää kaksi lajia pussikontiaisia. Ne ovat harvinaisia, sokeita ja korvattomia lihansyöjiä, jotka viettävät valtaosan ajasta maan alla. Pussikontiaisista tiedetäänkin hyvin vähän.[15]

title: Simieninsakaali

text: Simieninsakaali on nykyään erittäin uhanalainen, ja sen kanta on enää noin 500 yksilöä. Kanta on jakautunut useisiin pienempiin populaatioihin. Suurin populaatio on Bale-vuorten kansallispuistossa, jossa elää noin 200 yksilöä. Toinen tärkeä elinalue on Simienin kansallispuisto, jossa elää 50–100 eläintä. Elinalueet ovat pienentyneet ihmisasutuksen levitessä.

title: Andienluhtakana

text: Andienluhtakana ("Rallus semiplumbeus") on erittäin uhanalainen eteläamerikkalainen rantakana. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji "semiplumbeus" elää hyvin pienellä alueella Kolumbian Andien itäosassa. Alalaji "peruvianus" elää mahdollisesti Perussa. Philip Lutley Sclater kuvaili lajin holotyypin Bogotásta vuonna 1856.

title: Jättihaimonni

text: Jättihaimonni ("Pangasianodon gigas") on äärimmäisen uhanalainen suurikokoinen kalalaji, joka elää Mekong-joessa Vietnamissa. Se voi kasvaa kolme metriä pitkäksi ja painaa 300 kiloa. Lajista on tullut uhanalainen liikakalastuksen takia.

title: Kolumbiansaku

text: Kolumbiansaku ("Penelope perspicax") on erittäin uhanalainen lintulaji, joka elää Kolumbiassa.

title: Pussipedot (heimo)

text: Pussipedot eli pienpussipedot ("Dasyuridae") on pussipetojen lahkoon ("Dasyuromorphia") kuuluva nisäkäsheimo, johon kuuluvat muun muassa pussihiiret, pussilumikot, pussikärpät, pussinäädät ja pussiahma. Heimon edustajat elävät Australiassa ja Uudessa-Guineassa. Pienin pussipeto on "Ningaui timealeyi" (2–9,4 g) ja suurin pussiahma (6–8 kg).

title: Pussiahma

text: Nuoret ovat ketteriä ja saalistavat usein puissa pieniä pussieläimiä ja lintuja. Aikuiset syövät pääosin raatoja ja ovat "terveyspoliiseja", jotka siivoavat raadot nopeasti. Eläin voi haistaa haaskan useiden kilometrien päästä. Raadosta jää yleensä jäljelle vain hiukan karvoja ja luunsiruja. Puoli tusinaa pussiahmaa jättää hevosenraadosta vain kallon ja häntäjouhet. Pussiahmat syövät mitä vain saavat, kuten hyönteisiä, lintuja, matelijoita ja pieniä pussieläimiä, mutta myös pieniä kenguruita. Pussiahma voi elää kahdeksanvuotiaaksi.

title: Valkogaselli

text: Valkogaselli (Gazella leptoceros) on gasellien sukuun kuuluva onttosarvinen. Se elää Saharan aavikolla Afrikassa. Valkogaselli oli aikaisemmin Saharan yleisin gasellilaji, mutta metsästyksen takia se on harvinaistunut ja sen levinneisyys on muuttunut hyvin laikuttaiseksi. Laji onkin erittäin uhanalainen.[1]

title: Pussipedot

text: Pussipedot ("Dasyuromorphia") on pussieläinlahko, johon kuuluvat melkein kaikki Australiassa elävät lihansyöjät, kuten pussinäädät, pussimuurahaiskarhu, uhanalainen pussiahma ja hiljattain sukupuuttoon kuollut pussihukka. Ainoat poikkeukset ovat kaikkiruokaiset pussimäyrät (lahko "Peramelemorphia") ja pussikontiaiset (lahko "Notoryctemorphia"). Pussipetolajeja elää myös Uudessa-Guineassa. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lahkon uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "australianpussipedot".

title: Costa Rica

text: Costa Ricassa elää kuusi uhanalaista kissaeläintä: jaguarundi, puuma, pitkähäntäkissa, tiikerikissa, oselotti ja jaguaari. Apinoihin kuuluvat uhanalainen panamansaimiri sekä kapusiiniapinat ja mölyapinat. Lepakkolajeista erikoisin on kaloja pyydystävä kalastajalepakko. Maassa elää kolme muurahaiskarhulajia: tamandua, isomuurahaiskarhu ja pikkumuurahaiskarhu. Rannikolla tavataan manaatteja.

title: Ubsunurin allas

text: Ubsunurin altaassa on kasvillisuudeltaan ja ilmastoltaan monenlaisia alueita: jäätiköitä, vuoristotundraa, subalpiinista niittyä, laajoja vuoristometsiä, metsäaroja, puuttomia aroja, puolikuivia autiomaita ja joillain seuduilla vaeltavia hiekkadyynejäkin. Vuorilla elää harvinainen, uhanalainen lumileopardi. Metsässä elää muun muassa ilveksiä, aavikolla aavikkorottia.

title: Välimeri

text: Fishbase-tietokannassa on listattuna 749 Välimeressä elävää kalalajia.[12] Meressä elää vakituisesti kahdeksan valaslajia, lisäksi kahdentoista lajin valaita nähdään vierailijoina. Kilpikonnalajeja on kaksi, liemikilpikonna ja valekarettikilpikonna ja yksi vierailija, äärimmäisen uhanalainen merinahkakilpikonna. Lisäksi Välimeressä elää yksi hyljelaji munkkihylje.[13]

title: Pussiahma

text: Toisaalta on olemassa alueita, joille sairaus (facial tumor disease) ei ole vielä levinnyt (esimerkiksi Narawntapun kansallispuisto). Pussiahmoja on myös 'turvassa' useissa villieläinpuistoissa ja eläintarhoissa. Tällä on suuri merkitys, sillä kasvaintaudin aiheuttajaa ei edelleenkään tunneta, huolimatta voimakkaasta panostuksesta sen tutkimukseen ja pussiahman kantojen seurantaan. Tasmanian tunnuseläintä ei haluttaisi päästää kuolemaan sukupuuttoon, mutta tämäkin mahdollisuus on nykytilanteessa olemassa.

title: Chiloé

text: Saarella elää äärimmäisen uhanalainen darwininkettu.

title: Corroboreenkonna

text: Corroboreenkonna on "Pseudophryne"-sukuun kuuluva, Australiassa tavattava lajikaksikko. Toinen lajeista, äärimmäisen uhanalainen "Pseudophryne corroboree" elää etelässä ja erittäin uhanalainen "Pseudophryne pengilleyi" pohjoisemmassa.

title: Njala

text: Njalojen vihollisia ihmisten lisäksi ovat isot petonisäkkäät ja vasoja vievät mm. kotkat ja paviaanit, joita njalat seuraavat kuivana kautena, paviaanien pudottaessa lehtiä maahan. Njalat ovat aina varuillaan: poikaset makaavat hiljaa ruohikossa kun emo on poissa. Njalat syövät ruohoa, lehtiä ja hedelmiä. Niiden elinikä on korkeintaan 16 vuotta. Laji ei ole uhanalainen ja se elää monella suojelualueella etenkin Etelä-Afrikassa, toisin kuin sen lähin sukulainen vuorinjala, joka elää Etiopiassa ja on uhanalainen.

title: Pussiahma

text: Pussiahma eli pussipiru (Sarcophilus harrisii) on pussieläimiin kuuluva australialainen pussipeto. Siitä käytetään joskus myös nimityksiä "Tasmanian tuholainen", "Tasmanian paholainen" ja "tasmanianpiru".

title: Pussiahma

text: Tämä pussiahmaa uhkaava DFTD-sairaus on varsin erikoinen tarttuva syöpä, joka on peräisin hermon aksonia ympäröivistä Schwannin soluista. Syöpäsoluissa on todettu olevan vain 13 kromosomia kun taas pussiahman terveissä soluissa niitä on 14. [5][6][7]. On tehty johtopäätös, jonka mukaan geeniterapiaa voisi kenties käyttää hoitona. [7] Tartuntaa edistää pussiahman biodiversiteetin lasku sillä mekanismilla, että evidenttien eläinten immuunipuolustus ei kykene erottamaan syöpäsoluja omasta kudoksesta.[8][9]

title: Siperiantiikeri

text: Siperiantiikeri elää Amurjoen lähistöllä itäisessä Siperiassa. Sillä on muita tiikereitä pidempi turkki. Se on erittäin uhanalainen ja vuonna 1940 arvioitiin, että niitä oli jäljellä enää vain noin 40 yksilöä, jotka vaelsivat laajoilla alueilla. Viimeisten arvioiden mukaan tiikereitä elää vapaana 480–520 yksilöä ja kanta on vahvistumassa hiljalleen. Siperiantiikerin reviiri voi olla tuhannen neliökilometrin laajuinen, ja niiden on usein vaikea löytää toisiaan paritteluaikana. Lajin yksilöitä elää vankeudessa paljon enemmän kuin luonnossa.

title: Kastelórizo

text: Kastelórizolla elää paljon erilaisia lintuja, käärmeitä ja sammakkoeläimiä. Merialueilla tavataan merisiilejä ja erilaisia kaloja. Kastelórizon pienillä sisäosien vesialueilla elää uhanalaisuusluokitukseltaan vaarantuneeksi luokiteltu "Lyciasalamandra luschani" -niminen salamanteri. Tätä salamanteria tavataan Euroopan unionin alueella ainoastaan Kastelórizolla ja kahdella muulla Kreikan saarella. Äärimmäisen uhanalainen munkkihylje ("Monachus monachus") puolestaan elää meren äärellä olevissa luolissa ja kallioisilla rannoilla. Euroopan unionin alueella munkkihyljettä tavataan noin sadassa paikassa.

title: Pussiahma

text: Pussiahma on suurin jäljellä oleva pussipeto. Se painaa noin 8–12 kilogrammaa ja on häntä mukaan luettuna noin 75 senttimetrin pituinen. Pussiahma on tukeva, pää on suuri sekä kaula vankka ja lyhyt. Pussiahma astuu koko jalkapohjallaan ja antaa karhumaisen vaikutelman, lisäksi sillä on rinnassa samanlainen valkoinen rintakuvio kuin esimerkiksi kauluskarhulla, ja sen turkki on muuten kiiltävän musta. Häntä on pitkä ja yläpuolelta karvainen, alhaalta paljas. Sekä etu- että takaraajat ovat hyvin vahvat. Takajaloista puuttuu ensimmäinen varvas. Pussiahman leuat ovat erittäin vahvat ja se murskaa niillä suuriakin luita. Hajuaisti on hyvä, mutta eläin näkee huonosti ja luottaakin hajuaistiinsa etsiessään ruokaa.

title: Jaava

text: Jaavalla elää yli 350 lintulajia ja 101 nisäkäslajia. Tunnetuimpia eläinlajeja on äärimmäisen uhanalainen jaavansarvikuono, joita elää enää ainoastaan Ujung Kulonin kansallispuistossa saaren länsiosassa. Muita Jaavalla tavattavia uhanalaisia nisäkäslajeja ovat muun muassa hopeagibboni, jaavansureli, kalastajakissa, vuorisusi, käsnäsika, bantengi, hidaslori, keltakurkkunäätä ja jaavanleopardi.[18]

title: Pussiahma

text: Pussiahma liikkuu pääasiassa öisin. Päivisin se nukkuu ontossa puussa, kallionkolossa tai vanhassa vompatinpesässä, jota se usein laajentaa ja voi kaivaa onkalon itsekin. Pesän lattian se päällystää heinillä ja lehdillä. Yöllä se tekee jopa 16 kilometrin lenkkejä.

title: Surukuku

text: Surukuku ("Lachesis muta") on iso Etelä- ja Keski-Amerikassa tavattava myrkkykäärme. Se kuuluu kyykäärmeiden heimoon ja on heimonsa kookkain edustaja. Se onkin purressaan yksi vaarallisimmista käärmeistä. Myrkky johtaa nopeasti kuolemaan, ellei uhri saa seerumiruisketta välittömästi. Surukuku on kuitenkin luonteeltaan laiska ja rauhallinen, eikä kovin helposti pure ihmistä. Surukuku on saanut kunnioitusta herättävän kokonsa ja vaarallisuutensa johdosta lempinimen "viidakon herra". Surukuku voi elää yli 20 vuotta. Brasilian koillisrannikolla elää erittäin uhanalainen alalaji "Lachesis muta rhombeata".

title: Bernardo O'Higginsin kansallispuisto

text: Puistossa elää erittäin uhanalainen chilenhirvi.

title: Kreikannahkiainen

text: Kreikannahkiainen ("Eudontomyzon hellenicus") on äärimmäisen uhanalainen nahkiaislaji. Se tunnetaan vain kahdelta valuma-alueelta Kreikasta, joista yhdestä sitä ei ole onnistuttu enää löytämään laajoissa tutkimuksissa. Se elää kylmävesilähteissä ja lähdepohjaisissa puroissa. Kreikannahkiainen lisääntyy joulukuussa ja tammikuussa. Se ei elä loisena eikä syö täysikasvuisena. Kreikannahkiaista uhkaa elinympäristön tuhoutuminen ja veden otto.


query: Mistä Neptuno -alus tilattiin?

title: Neptuno (1795)

text: José Romero y Fernández de Landan suunnittelema alus perustui San Ildefonso -luokasta saatuihin kokemuksiin, mutta Julién de Retamosa lisäsi alusten kelluvuutta. Alus tilattiin Ferrolista. Alus laskettiin vesille 1795 ja otettiin palvelukseen seuraavana vuonna.[1]

title: Montañés (1794)

text: Kesäkuussa 1805 aluksen päälliköksi tuli Francisco Alcedo ja alus liitettiin Alcalá Galdianon osastoon suojaamaan Cádizia mahdolliselta Britannian kuninkaallisen laivaston hyökkäykseltä. Trafalgarin taistelussa alus kuului Gravinan laivueen toiseen divisioonaan. Alcedo ja hänen sijaisensa Antonio Castaños saivat surmansa, jolloin aluksen päällikkyys siirtyi luutnantti Joaquin Gutiérrez de Rubalcavalle. Kaikkiaan aluksella sai surmansa 20 ja haavoittui 29 miehistönjäsentä. Alus valtasi takaisin "Santa Anan" ja "Neptunon" palaten Cádiziin yöllä 21. lokakuuta.

title: Neptuno (1795)

text: Alus taisteli seuraavan tunnin, jona aikana se menetti mesaanimastonsa ja takila vaurioitui pahoin. Valdésiin, joka oli jo haavoittunut taistelussa kahdesti, osui päähän ja niskaan kaatuvan mesaanimaston kappaleita vieden tajunnan. Hänet vietiin kannen alle hoidettavaksi, jolloin päälliköksi tuli ensimmäinen perämies Joaquin Somoza. Seuraavan tunnin aikana alus menetti etumaston yläosan ja päämaston takilan osia. Somoza haavoittui ja ensimmäinen luutnantti Antonio Miranda otti päällikkyyden. Alus laski lippunsa kello 17.10, jolloin se oli viimeinen antautunut alus. Aluksen tappioista on ristiriitaisia tietoja, mutta ne ovat kaikissa tapauksissa pienehköjä. Aluksella sai surmansa 38-42 ja haavoittui 42-47 miehistönjäsentä.[2]

title: HMS Marlborough (1855)

text: Alus tilattiin 29. kesäkuuta 1848 Portsmouthin telakalta 120-tykkisenä purjein varustettuna ensimmäisen luokan linjalaivana. Sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1850 ja työt aluksella keskeytettiin 1. joulukuuta 1851. Alus tilattiin 30. lokakuuta 1852 uudelleen Portsmouthista 131-tykkisenä potkuritaistelulaivana. Työt aloitettiin 9. kesäkuuta 1853 ja alus laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1855. Alus valmistui vuonna 1858, jolloin valmistuskustannukset olivat 208 052 puntaa sisältäen rungon 107 731, muutostyöt 4 498, Maudslay, Sons & Fieldin valmistaman höyrykoneen 51 120 ja varustamisen 28 333 puntaa.

title: Bahama (1780)

text: ALus lähti 1. helmikuuta 1797 Cartagenasta Córdoban laivaston, johon kuului 27 linjalaivaa, kaksitoista fregattia, priki ja pienempiä aluksia, mukana. Aluksen lävistäessä neljä päivää myöhemmin Gibraltarin salmen niin se lähetettiin Algeriin "Neptunon", "Terriblen" ja "Nuestra Senora de Guadaloupen" sekä tykkiveneiden kanssa. Palattuaan laivastoon Córdoba johti alukset Cádiziin.

title: Intrépido (1790)

text: Infernet miehistöineen halusi liittyä taisteluun ja siten hän kieltäytyi tottelemasta Dumanoirin käskyä vetäytymisestä. "Intrépideä" seurasi "Neptuno". "Intrépide" taisteli "HMS Leviathanin", "HMS African", "HMS Agamemnonin", "HMS Ajaxin", "HMS Orionin" ja "HMS Conqueororin" kanssa. Alus joutui laskemaan lippunsa noin kello viiden aikaan iltapäivällä. Alus oli vaurioitunut pahoin ja noin puolet sen miehistöstä oli saanut surmansa.

title: Neptuno (1795)

text: Alus lähti 1. helmikuuta 1797 Córdoban johtaman 27 linjalaivan, kahdentoista fregatin, prikin ja joukosta pienempiä aluksia muodostetun laivaston mukana merelle. Laivasto läpäisi Gibraltarinsalmen 5. helmikuuta. Córdoballa oli ohjeet noutaa Algecirasista tykkiveneitä pommittamaan Gibraltaria, suojata neljän urcan elohopeata kuljettanut saattue Málagasta Cádiziin ja sitten purjehtia Brestiin, jossa Ranskan laivasto odotti. Operaation alku meni helposti. Neptuno, Bahama ja Terrible sekä fregatti Nuestra Señora de Guadalupe erkanivat laivastosta noutamaan tykkiveneitä Algecirasista, jonne Bahama ja Neptuno jäivät muiden palatessa laivaston luokse.[1]

title: Neptuno (1795)

text: Vietettyään muutaman kuukauden satamassa, jota valvoi Britannian kuninkaallisen laivaston Nelsonin johtama saartolaivasto, Villeneuve päätti lähteä merelle lokakuun puolivälissä. Valdés valmisti Neptunon merelle lähtöön ja laivasto lähti 19. lokakuuta Cádizista. Alus oli viimeisenä laivaston purjehtiessa etelään. Brittilaivaston lähestyessä aamulla 21. lokakuuta Villeneuve muodosti taistelulinjan ja määräsi laivaston jatkamaan matkaansa kohti pohjoista, jolloin Neptunosta tuli kärkiosan ensimmäinen alus. Seuraavana oli Ranskan laivaston 74-tykkinen linjalaiva Scipion ja kärjen johtajaksi tuli siten aiemmin jälkijoukon johtajaksi määrätty kontra-amiraali Pierre Dumanoir le Pelley.[1]

title: Suffren-luokka (risteilijä)

text: Ensimmäinen alus tilattiin 1. marraskuuta 1925 Brestin laivastontelakalta, ja se nimettiin "Suffreniksi". Seuraava alus kuului vuoden 1926 laivasto-ohjelmaan, joka vahvistettiin 4. elokuuta 1926 annetulla lailla. Tilaus jätettiin samalle telakalle kuin aiemmin 1. maaliskuuta 1927. Vuoden 1927 laivasto-ohjelmassa oli varaus kolmannelle alukselle ja se tilattiin Brestistä. Luokan neljäs ja viimeinen alus tilattiin jälleen Brestistä 1. huhtikuuta 1929.

title: Neptuno (1795)

text: Neptunon jouduttua erilleen linjasta brittien iskettyä yhdistetyn laivaston taistelulinjan keskustaan ja perään, alus sai käskyn laskea tuuleen mahdollistaakseen linjan uudelleen rakentamisen. Alus joutui HMS African, joka saapui myöhässä taisteluun purjehtien taistelulinjan suuntaisesti kohti etelää, tuleen. Tulitus etäisyys kuitenkin piti vauriot vähäisenä. Dumanoir määräsi kello 14 etuosaston palaamaan ja aloittamaan purjehduksen kohti etelää tukeakseen keskustaa taistelussa. Dumanoir pyrki auttamaan Villeneuven lippulaivaa Bucentaurea. Dumanoiriin kuului Neptunon lisäksi neljä ranskalaista linjalaivaa Formidable, Scipion, Duguay-Trouin ja Mont-Blanc. Neptuno taisteli tiensä Bucentauren luokse, mistä Valdés toivoi voivansa vallata lippulaivan takaisin. Aluksen veneet olivat kuitenkin tuhoutuneet tykkitulessa estäen miehistön siirtämisen lippulaivaan. Neptuno joutui vaikeuksiin jouduttuaan erilleen HMS Minotaurin ja HMS Spartiaten liittyessä taisteluun.[1]

title: HMS Allington Castle

text: Alus tilattiin 24. lokakuuta 1941 Fleming and Fergusonilta Paisleystä Flower-luokan korvettina "HMS Amaryllis", mutta se tilattiin uudelleen 9. joulukuuta 1942 Castle-luokan korvettina "HMS Allington Castle". Sen köli laskettiin 22. heinäkuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 29. helmikuuta 1944. Alus valmistui vielä samana vuonna 19. kesäkuuta.

title: San Francisco de Asis (1767)

text: Alus lähti taistelua seuranneesta myrskystä huolimatta merelle 23. lokakuuta yhdessä kommodori Cosmao-Kerjulien'n laivueen mukana. Laivueen tehtävänä oli vallata takaisin menetettyjä aluksia. Sataman ulkopuolella länsiluoteisen tuulen puhaltaessa laivue valtasi takaisin "Santa Anan" ja "Neptunon". Myrsky pakotti kuitenkin "San Francisco de Asisin" laskemaan ankkurin. Raskaat myrskyaallot pieksivät jatkuvasti alusta ja aluksen ankkuri petti lopulta. Alus ajautui maihin Cádizinlahdella hajoten kappaleiksi.

title: Intrépido (1790)

text: Alus kuului 21. lokakuuta 1805 kontra-amiraali Pierre Dumanoir le Pelleyn laivueeseen Trafalgarin taistelussa päällikkönään Louis-Antoine Infernet. Dumanoir johti kuuden linjalaivan etuosastoa, jonka alukset olivat "Intrépiden" lisäksi "Scipion", "Duguay-Trouin", "Mont-Blanc" ja "Neptune" ja Espanjan laivaston "Neptuno". Horatio Nelsonin hyökkäys erotti etuosaston alukset muusta laivastosta jättäen ne tuulenpuolelle varsinaisesta taistelusta. Dumanoir ei heti seurannut Villeneuven määräystä taisteluun palaamisesta. Laivueen palattua alukset ampuivat ainoastaan joitakin laukauksia ennen irrottautumista taistelusta.

title: Neptuno (1795)

text: Vuonna 1805 Neptuno oli Ferrolissa päällikkönään Don Cayetano Valdés y Flores. Heinäkuun lopulla alus liitettiin yhdistyneeseen ranskalais-espanjalaiseen laivastoon, jonka komentajana oli vara-amiraali Pierre-Charles Villeneuve. Yhdistynyt laivasto oli vasta palannut Eurooppaan Länsi-Intiasta, minne se oli väistänyt lordi Nelsonin brittiläistä laivastoa. Yhdistynyt laivasto ei kuitenkaan kyennyt iskemään yhteenkään Karibian meren brittiläisiin siirtokuntiin. Yhdistynyt laivasto, joka pakeni Nelsonia, kohtasi paluumatkalla Cape Finisterren edustalla Robert Calderin johtaman laivaston.

title: Invincible-luokka (lentotukialus)

text: Ensimmäinen luokan aluksista "HMS Invincible" tilattiin 17. huhtikuuta 1973 Vickers Shipbuilding and Engineering yhtiöltä (VSEL) Barrow-in-Furnessin telakalta. Seuraava alus tilattiin 14. toukokuuta 1976. Luokan kolmas ja viimeinen alus tilattiin joulukuussa 1978.

title: FS Invincible (1861)

text:
Ranskan meriministeri tilasi 4. maaliskuuta 1858 kolme 900 nhp:n höyrykoneella varustettua panssarifregattia, joista kaksi tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja kolmas Lorientista. Aluksen nimeksi vahvistettiin 8. maaliskuuta "Invincible" Meriministeri hyväksyi 20. maaliskuuta Stanislas-Charles-Laur Dupuy de Lôme suunnitelmat uudeksi alukseksi. Köli laskettiin 1. toukokuuta 1858. Alukselle tilattiin höyrykone samalla kertaa kuin "Couronnelle" tulevan kanssa Mazelinelta, joka hyväksyi tilauksen 4. kesäkuuta. Höyrykone asennettiin kuitenkin "Napoléonille" ja alukselle tilattiin uusi höyrykone Forges et Chantiers de la Méditerranéelta, joka hyväksyi tilauksen 18. toukokuuta 1860. Alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1861 ja se otettiin palvelukseen 6. huhtikuuta 1861 ja uudelleen maaliskuussa 1862. Alus valmistui maaliskuussa 1863.
Alus osallistui syyskuusta marraskuuhun 1863 ironcladien koepurjehdukseen, minkä jälkeen palvelukseen otettu alus liitettiin Välimeren laivastoon. Laivaston mukana alus vieraili Brestissä elokuussa 1865 ollen satamassa vierailleen Britannian kuninkaallisen laivaston Kanaalin laivaston isäntänä. Muutamaa päivää myöhemmin alus osallistui Ranskan laivaston vastavierailuun Portsmouthiin, missä isäntänä oli Kanaalin laivasto. Ranskan ja Saksan sodassa 1870-1871 alus lähetettiin suojaamaan Saint Pierren ja Miquelon saaria kaappareilta.

title: HMS St. Jean d'Acre

text:
Sir Williams Symondsin suunnittelema alus tilattiin 19. helmikuuta 1844 Plymouthin telakalta Albion-luokan 90-tykkisenä toisen luokan linjalaivana, mutta työt keskeytettiin 18. joulukuuta jo ennen kölinlaskua. Kuninkaallisen laivaston pääsuunnittelijoiden Edyen & Wattsin suunnitelmat kaksikantisesta 101-tykkisenä aluksesta hyväksyttiin Amiraliteetissa 15. helmikuuta 1851.
Näiden suunnitelmien mukainen alus tilattiin vielä samana päivänä Devonportin telakalta. Sen köli laskettiin kesäkuussa, ja se laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1853. Alus valmistui 20. syyskuuta, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 143 708 puntaa.
Alus luokiteltiin 99-tykkiseksi toisen luokan alukseksi vuonna 1862 ja edelleen 81-tykkiseksi vuonna 1863. Alus myytiin 3 punnalla ja 12 shillingillä tonnista Castlelle romutettavaksi tammikuussa 1875, ja se hinattiin 19. syyskuuta Plymouthista. Alus romutettiin lokakuussa Charltonissa.

title: HMS Exmouth (1854)

text: Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1840 Plymouthin telakalta. Sen köli laskettiin 13. syyskuuta 1841. Työt aluksella keskeytettiin, ja alus tilattiin uudelleen Devonportin telakalta muuttuneiden suunnitelmien mukaisena 30. lokakuuta 1852. Muutostyöt potkurifregatiksi aloitettiin 20. kesäkuuta 1853, ja alus laskettiin vesille 12. heinäkuuta 1854. Alus varustettiin Devonportissa, ja se liitettiin laivastoon 15. maaliskuuta 1855. Sen valmistuskustannukset olivat 146 067 puntaa, joista 76 379 puntaa kului purjealuksen rungon valmistukseen. Maudslay, Sons and Fieldin toimittamaan höyrykoneeseen kattiloineen ja tarvittavine asennuksineen kului 24 620 puntaa.

title: Neptuno (1795)

text: Ranskalainen Julien Cosmao ja kommodori Enrique MacDonell lähtivät 23. lokakuuta Cádizista merelle muutamien taistelusta selvinneiden alusten kanssa vallatakseen aluksia takaisin. Osastoon kuului Ranskan laivaston linjalaivat Neptune, Indomptable ja Pluton sekä Espanjan laivaston Rayo ja San Francisco de Asis. Lisäksi fregatit Cornélie, Thémis, Hortense, Rhin ja Hermione sekä prikit Furet ja Argus lähtivät merelle. Fregattien häiritessä brittejä Hermione otti Neptunon hinaukseen samalla kun aluksella olleet sotavangit valtasivat aluksensa takaisin. Vangitut britit lähetettiin kannen alle pumppuihin, ja Neptuno laski ankkurin Cádizinlahdella. Yöllä myrsky jälleen voimistui. Neptunon ankkuri irtosi ja alus ajautui maihin.[2]

title: Neptuno (1795)

text: Alus liitettiin palvelukseen otettaessa amiraali José de Córdoba y Ramosin johtamaan Espanjan Välimeren laivastoon Cartagenaan. Pian tämän jälkeen Espanja liittoutui Ranskan tasavallan kanssa liittyen Ranskan vallankumoussotiin Englantia ja sen liittolaisia vastaan. Espanjan laivaston piti avustaa maihinnousussa Britteinsaarille.[1]

title: HMS Mashona

text: Alus tilattiin 19. kesäkuuta 1936 Vickers Armstrongilta Tynesidestä osana vuoden 1935 laivasto-ohjelmaa. Aluksen voimanlähteet tilattiin Parsons Maritime Steam Turbine Companyltä. Sen köli laskettiin 5. elokuuta 1936 ja alus laskettiin vesille 3. syyskuuta 1937. Alus valmistui vasta 30. maaliskuuta 1939, mikä johtui tykkitornien toimituksesta. Aluksen hinta oli tarjouksen perusteella 341108 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.[1]

title: Neptuno (1795)

text: Neptuno oli Espanjan laivaston vuonna 1795 vesille laskettu 80-tykkinen Montañés-luokan kaksikantinen linjalaiva.

title: HMS Exmoor (L61)

text: Alus tilattiin Parsons Marine Steam Turbines Companylta osana vuoden 1939 laivasto-ohjelmaa. Aluksen rungon valmistus tilattiin Vickers Armstrongin Tynesiden telakalta Newcastlesta. Sen köli laskettiin 8. kesäkuuta 1939 telakkanumerolla J4099 ja alus laskettiin vesille 25. tammikuuta 1940.

title: Neptuno (1795)

text: Seuranneessa taistelussa Calder valtasi kaksi alusta, minkä jälkeen Villeneuve irtautui taistelusta Ferroliin ja Corunnaan. Yhdistynyt laivasto lähti 9. elokuuta merelle ottaen mukaansa kaikki löytämänsä espanjalaisalukset mukaan lukien Neptuno. Villeneuve toivoi kohtaavansa Zacharie Allemandin johtaman Ranskan laivaston Rochefortin laivueen, mikä kuitenkaan ei toteutunut. Villeneuve vetäytyi joukkoineen Cádiziin.

title: Neptuno (1795)

text: Merijalkäväen luutnantin Thomas Reevesin johtama valtausmiehistö, johon kuului 48 merisotilasta HMS Minotaurilta, nousi Neptunon kannelle vastaanottamaan antautumisen. Valdés oli edelleen hoidettavana, joten Miranda siirrettiin Minotaurille luovuttamaan miekkansa Charles Mansfieldille. Reeves kuljetti Mirandan lisäksi 25 muuta espanjalaista Minotaurille, vangitsi loppumiehistön, lukitsi tuliaseet ja asetti vartion ruutivarastoon.[2]

title: Neptuno (1795)

text: Voimakas itätuuli esti Córdoban pääsyn Cádiziin ja laivasto hajaantui sataman länsipuolelle ennen kuin alukset kykenivät palaamaan rannikolle. Laivaston lähestyessä 14. helmikuuta Cádizia Sir John Jervisin johtama Britannian kuninkaallisen laivaston osasto havaitsi espanjalaiset Cabo de São Vicenten edustalla. Neptuno ei kuitenkaan osallistunut seuranneeseen taisteluun.[1]

title: FS Couronne (1861)

text: Audernetin alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta 4. maaliskuuta 1858 ja aluksen höyrykone tilattiin Mazelinelta, joka vahvisti tilauksen 4. kesäkuuta. Meriministeri hyväksyi Audernetin suunnitelmat 1. syyskuuta. Tilatun aluksen nimeksi vahvistettiin 24. syyskuuta "Couronne" ja köli laskettiin 14. helmikuuta 1859. Alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1861 ja se otettiin palvelukseen 11. lokakuuta sekä koeajojen jälkeen 2. helmikuuta 1862. Alus valmistui helmikuun lopulla.

title: HMS Spearhead

text: Alus myytiin marraskuussa 1948 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "NRP Neptuno". Alus myytiin romutettavaksi 1967.

title: Neptuno (1795)

text: Minotaur otti vaurioituneen aluksen hinaukseen ja aloitti seuraavana päivänä hylyn siirron pois taistelualueelta. Myrskyn noustua köysi katkesi jättäen Neptunon tuuliajolle ajautumaan matalikolle. Päämasto katkesi 22. lokakuuta murskaten peräkannen alla olleen kapteeninhytin ja hytissä nukkuneen Diego de Soton ja yhden vartiossa olleen brittiläisen merisotilaan. Päämaston katkettua alus oli mastoton ja miehistö pyrki nostamaan hätämaston ja estämään alusta kaatumasta.[2]

title: HMS Eglinton (L87)

text: Alus tilattiin 21. maaliskuuta 1939 Parsons Marine Steam Turbines Companylta osana vuoden 1939 laivasto-ohjelmaa. Aluksen rungon valmistus tilattiin Vickers Armstrongin Tynesiden telakalta Newcastlesta. Sen köli laskettiin 8. kesäkuuta 1939 telakkanumerolla J4091 ja alus laskettiin vesille 28. joulukuuta. Alus valmistui 28. elokuuta 1940.


query: Missä Maria Kirch syntyi?

title: Maria Margarethe Kirch

text: Maria Margarethe Kirch (o.s. Winckelmann) (25. helmikuuta 1670 Leipzig, Saksin vaaliruhtinaskunta – 29. joulukuuta 1720 Berliini, Preussi) oli saksalainen tähtitieteilijä ja aikansa ensimmäisiä tunnettuja tähtitieteilijöitä.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Ainoa joka tukia Maria Kirchia, oli akatemian johtaja Gottfried von Leibniz, joka oli pitkään kannustanut häntä ja oli järjestänyt hänen esittelynsä Preussin hovissa 1709, jolloin hän oli tehnyt hyvän vaikutuksen käsitellessään auringonpilkkuja. Edes Leibnizin tuki ei riittänyt kääntämään Akatemian päätä, vaikka Maria jäi ilman tuloja.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Vuonna 1716 Maria Kirchin pojasta Christfriedistä tuli Hoffmanin kuoleman jälkeen kuninkaallisen tiedeakatemian Berliinin observatorion johtaja, ja Mariasta ja hänen tyttärestään Christinestä tuli Christfriedin avustajia. Käydessään observatoriossa Akatemian jäsenet valittivat, että Maria Kirch otti liian suuren roolin, ja häntä vaadittiin käyttäytymään niin kuin avustajan kuuluu ja pysyttelemään taustalla. Maria kieltäytyi, ja hänet pakotettiin eroamaan, ja samalla hän joutui luopumaan asunnostaan, joka sijaitsi observatorion alueella.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Maria Kirch jatkoi työtä yksityisesti, mutta olosuhteiden vuoksi hän joutui luopumaan työstä tähtitieteen parissa. Hän kuoli Berliinissä 29. joulukuuta 1720. Hänen kolme tytärtään jatkoivat työtä hänen kuolemansa jälkeen ja auttoivat veljeään tämän tehtävässä johtavana tähtitieteilijänä.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Luokka:Saksalaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1670 syntyneet Luokka:Vuonna 1720 kuolleet

text: Itsenäinen evankelis-luterilainen kirkko (saksaksi: Selbständige Evangelisch-Lutherische Kirche on tunnustuksellinen luterilainen kirkkokunta Saksassa. Kirkon keskus on Hannoverissa. Se syntyi vuonna 1972 useiden tunnustuksellisten saksalaisten luterilaisten kirkkojen yhdistyessä. Se on Kansainvälisen luterilaisen neuvoston jäsen.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Gottfried Kirch antoi vaimolleen lisäopetusta tähtitieteessä, kuten oli antanut omalle sisarelleen ja monille muille. Vaikka naisella ei tuolloin ollut pääsyä yliopistoon, yliopistojen ulkopuolella tehtiin paljon työtä, eikä Gottfried itsekään ollut opiskellut yliopistossa.

title: Jaakko Wallenberg

text: Isä tuli Kyrönmaalle täyttämään Napuen taistelun aiheuttamaa miesvajausta. Hän avioitui vuonna 1718 Yryselän Waron Maria-lesken kanssa, joka kuoli jo seuraavana vuonna. Avioliitosta syntyi yksi tytär. Kun venäläisten vangitsema Marian Matti-veli pakeni ja palasi takaisin 1721, joutui Pietari luovuttamaan isännyyden hänelle. Pietari avioitui uudelleen 1720 Maria Heikintyttären kanssa ja muutti Isonkyrön Valtaalan Maunukselaan (omaksui talon nimen, kuten Pohjanmaalla oli pitkään tavallista). Maria kuoli 1752. Avioliitosta syntyi neljä lasta, joista toiseksi vanhimmasta, Matista, tuli Ala-Maunukselan talon isäntä. Pietari avioitui uudelleen Maria Tanttarin (Dantzar) kanssa, josta avioliitosta syntyi ainoastaan yksi lapsi, Jaakko Pietarinpoika. Pietari kuoli vain kaksi vuotta pojan syntymän jälkeen. Äiti eli vuoteen 1802.

title: Oliver Kirch

text: Kirch edusti juniori-ikäisenä SuS Legdeniä, SuS Stadtlohnia ja SpVgg Vredeniä. Ammattilaisurallaan hän on pelannut yhteensä 139 ottelua Bundesliigassa edustaen Borussia Mönchengladbachia, DSC Arminia Bielefeldiä, 1. FC Kaiserslauternia ja Borussia Dortmundia sekä 20 ottelua 2. Bundesliigassa edustaen Arminia Bielefeldiä (tilanne 12. helmikuuta 2015). Kirch on saavuttanut Borussia Dortmundissa Mestarien liigan toisen sijan kaudella 2012–2013 ja Saksan cupin toisen sijan kaudella 2013–2014.

title: Rathenow

text:
Rathenow on kaupunki Saksassa. Se on Brandenburgissa sijaitsevan Havellandin pääkaupunki. Sen väkiluku on 26 777 (2006) ja pinta-ala 105,68 km².
Rathenowissa on useita nähtävyyksiä, kuten vanhankaupungin St.-Marien-Andreas-Kirche. Kaupunki tunnetaan Saksassa myös optiikan alan teollisuuden merkittävänä keskuksena. Sen ystävyyskaupunkeja ovat Rendsburg (1990–) ja Złotów (1991–).

title: Gottfried Kirch

text: Gottfried Kirch (Kirche, Kirkius) (18. joulukuuta 1639 – 25. heinäkuuta 1710) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hän sai vuonna 1700 kuningas Fredrik I:ltä arvonimen "Astronom der in Berlin", joka samalla teki hänestä Berliinin observatorion johtajan.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Komeettaa ei kuitenkaan nimetty löytäjän, Maria Kirchin mukaan, kuten useimmat äskettäin löydetyt komeetat, vaan hänen miehensä otti siitä ansion itselleen, minkä hän ehkä teki pelosta, että asialle naurettaisiin, jos totuus paljastuisi. On kuitenkin todennäköistä, ettei Maria olisi voinut vaatia sitä omiin nimiinsä, koska hän julkaisi vain saksaksi, kun suositeltu kieli sen ajan saksalaisissa tiedepiireissä oli latina, mikä esti häntä julkaisemastaan töitään Saksan ainoassa silloisessa tieteellisessä aikakausjulkaisussa Acta Eruditorumssa. Gottfried myönsi totuuden löydöstä 1710, mutta komeetan nimeä ei muutettu.

title: Gimte

text: Gimte mainitaan ensimmäistä kertaa vuonna 970 nimellä "Gemmet". Vuonna 1006 paikkakunnalle rakennettiin Marien-Kirche-niminen kirkko, jonka tuhatvuotisjuhlia vietettiin vuonna 2007. 1960-luvulle saakka tukinuitto ja kalastus Weser-joella olivat Gimten pääelinkeinoja. Muita tulonlähteitä ovat olleet lisäksi puuteollisuus ja pellavanjalostus.

title: Maria Margarethe Kirch

text: 1712 Maria hyväksyi tukijakseen perheystävän Bernhard Friedrichin, Krosigkin paronin, joka oli innokas harrastelija-tähtitieteilijä, ja ryhtyi työskentelemään tämän observatoriossa. Hän koulutti poikansa ja tyttärensä avustajikseen ja jatkoi perheen tähtitieteellistä työtä kalenterien ja almanakkojen laatimiseksi ja havaintojen tekemiseksi.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Maria ja Gottfried työskentelivät yhdessä, vaikka Mariaa pidettiin lähinnä Gottfriedin avustajana, ei tasaveroisena tieteilijänä. He tekivät yhdessä havaintoja ja suorittivat laskutoimituksia tehdäkseen kalentereita ja efemeridejä. Vuodesta 1697 pariskunta alkoi merkitä muistiin säätietoja.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Marian isä oli luterilainen pappi. Hän antoi tyttärelleen opetusta jo pienestä pitäen, sillä hän oli sitä mieltä, että tytär ansaitsi samanlaisen koulutuksen kuin pojat. Isän kuoleman jälkeen opetusta jatkoi eno. Maria oli ollut kiinnostunut tähtitieteestä jo varsin nuorena, ja hän opiskeli itseoppineen tähtitieteilijän Christopher Arnoldin ohjauksessa, joka toimi maanviljelijänä Sommerfieldissä lähellä Liepzigiä. Maria Winckelmannista tuli Arnoldin epävirallinen harjoittelija, ja hän työskenteli myöhemmin Arnoldin avustajana ja asui tämän perheen kanssa.[1]

title: Leo Kirch

text: Leo Kirch (21. lokakuuta 1926 Fahr, kuuluu nyk. Volkachiin, Saksa – 14. heinäkuuta 2011 München, Saksa) oli saksalainen media-alan suuromistaja, jonka omistuksiin kuului parhaimmillaan muun muassa Axel Springer Verlag. Hän omisti nimeään kantavan Kirch-yhtymän ja Saksan ensimmäisen yksityisen satelliittikanavan Sat. 1 -televisiokanavan.

title: Messier 5

text: Messier 5 on pallomainen tähtijoukko Käärmeen tähdistössä. Sen löysi Gottfried Kirch yhdessä vaimonsa Maria Margarethen kanssa vuonna 1702. Charles Messier löysi kohteen itsenäisesti 23. toukokuuta 1764. William Herschel oli ensimmäinen, joka havaitsi kohteen muodostuvan yksittäisistä tähdistä.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Maria Kirch oli sitä mieltä, että hänen pyyntöönsä ei suostuttu, koska hän oli nainen. Sitä tukee jossakin määrin tieto, että Johann Heinrich Hoffmann, jolla ei juuri ollut kokemusta, nimitettiin hänen sijastaan hänen miehensä paikalle. Hoffmann ei pystynyt tekemään työtään kunnolla, eikä hänen onnistunut tehdä vaadittuja havaintoja, ja ehdotettiin jopa, että Maria Kirchistä tulisi hänen avustajansa.[1] Maria Kirch kirjoitti: Kuljen nyt ankaran autiomaan halki, ja koska ... vettä on vähän... maku on kitkerä. Berliinin tiedeakatemia kuitenkin hyväksyi hänet.[1]

title: Maria Margarethe Kirch

text: Vuonna 1711 hän julkaisi Die Vorbereitung zug grossen Opposition, hyvän vastaanoton saaneen pamfletin, jossa hän ennusti uuden komeetan. Sen jälkeen hän julkaisi pamfletin, jossa hän käsitteli Jupiteria ja Saturnusta, ja siinä oli jälleen sekaisin tähtitieteellisiä laskelmia ja astrologista aineistoa.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Arnoldin kautta Maria tutustui tähtitieteilijä, matemaatikko Gottfried Kirchiin, joka oli ajan maineikkaimpia saksalaisia tähtitieteilijöitä. 30 vuoden ikäerosta huolimatta he avioituivat 1692 ja saivat neljä lasta, jotka kaikki kulkivat vanhempiensa jalanjäljissä ja opiskelivat tähtitiedettä.[2]

title: Maria Margarethe Kirch

text: Maria Kirch jatkoi tärkeää työtään tähtitieteen parissa ja julkaisi saksaksi omissa nimissään, ja hänet huomioitiin asianmukaisesti. Hänen julkaisunsa, joihin kuuluivat hänen havaintonsa revontulista (1707), pamfletti Von der Conjunction der Sonne des Saturni und der Venus, joka käsitteli Auringon konjunktiota Saturnukseen ja Venukseen nähden (1709), ja Jupiterin ja Saturnuksen lähestyvä konjunktiota vuonna 1712, oli hänen viimeinen antinsa tähtitieteelle. Jälkimmäisessä oli sekä astrologisia että tähtitieteellisiä havaintoja, ja jotkut ovat sitä mieltä, että se painottuu astrologiaan.[2] Berliinin akatemian johtaja Alphonse des Vignoles on kuitenkin sanonut muistopuheessaan: "Madame Kirch laati horoskooppeja ystäviensä pyynnöstä, mutta aina vastoin omaa tahtoaan ja välttääkseen olemasta epäkohtelias suosijoitaan kohtaan."[1]

title: Gronau (Westfalen)

text: Nykyisen Gronaun alueella sijaitsevasta Epen kaupunginosasta varhaisin asiakirjamaininta on vuodelta 1188. Muinaisen Epen seurakunnassa oli kirkko, nykyinen St. Agatha - Kirche ja mahdollisesti vaatimaton maalaiskylä. Seurakunnan alue vastasi alkuaan osapuilleen nykyistä Gronaun kaupunkia ja se kuului Münsterin hiippakuntaan. Kreivi Balduin Steinfurtin kreivikunnasta hankki omistuksia Epestä vuonna 1365. Steinfurt ei kuulunut Münsterin hiippakuntaan. Kaupan myötä syntyi ensimmäinen asiakirjamaininta Gronausta. Balduin rakennutti pienen linnan "vihreälle tasangolle" - syntyi nimi Gronau, jonka ensimmäinen muoto oli Gronauwe (Grüne Aue, vihreä tulvatasanko). Ajan mittaan Gronaun linna (Gronauer Schloß) kasvoi ja sen ympärille muodostui asutusta.

title: Maria Leopoldina (Brasilia)

text: Marian vanhemmat olivat Frans I ja Maria Teresa. Hän sai hyvän koulutuksen, oli taitava kuvataiteissa ja osoitti kiinnotusta luonnontieteisiin. Hän meni naimisiin portugalilaisen prinssin kanssa edustajan välityksellä vuonna 1817 ja matkusti sitten aviomiehensä luokse Brasiliaan, mihin tämä oli paennut Napoleonin joukkoja. Aviomies osoittautui komeaksi mutta oppimattomksi, ja oli pettynyt kun Maria Leopoldina ei ollut kaunis. Pariskunta viihtyi kuitenkin yhdessä. Vuonna 1819 syntyi tytär Maria II, josta tuli Portugalin hallitsija. Lapsia syntyi lisää lähes joka vuosi. Vuonna 1825 syntyi Pedro II, joka seurasi isäänsä Portugalin hallitsijana. Maria Leopoldina kuoli keskenmenoon vuonna 1826.

title: Oliver Kirch

text: Oliver Kirch (s. 21. elokuuta 1982 Soest) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2014–2015 Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia. Kirch on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa.

title: Baijerin evankelisluterilainen kirkko

text: Baijerin evankelisluterilainen kirkko (saks. Evangelisch-Lutherische Kirche in Bayern, ELKB) on yksi Saksan Saksan yhdistyneen evankelis-luterilaisen kirkon kahdeksasta jäsenkirkosta. Se kuuluu myös Saksan evankeliseen kirkkoon (saks. Evangelische Kirche in Deutschland, EKD) yhtenä 22 jäsenestä. Kirkon pääpaikka on Münchenissä.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Krosigkin paronin kuoltua 1714 Maria muutti lyhyeksi aikaa Danzigiin erään matematiikan professorin assistentiksi. Vuonna 1716 hän sai työtarjouksen Venäjän keisarilta Pietari Suurelta mutta halusi kuitenkin jäädä Berliinin, jossa hän jatkoi kalenterien tekoa Nürnbergille, Dresdenille, Breslaulle ja Unkarille.

title: Maria Margarethe Kirch

text: 21. maaliskuuta 1702 ollessaan tekemässä säännöllisiä öisiä havaintojaan Maria löysi aiemmin tuntemattoman komeetan, niin sanotun "vuoden 1702 komeetan" (C/1702 H1), ja hän oli ensimmäinen nainen, joka teki sellaisen löydön.

title: Maria Margarethe Kirch

text: Kirchien kokoamaa tietoa käytettiin kalenterien ja almanakkojen tekoon, ja niistä oli hyötyä myös merenkulussa. Kuninkaallinen tiedeakatemia Berliinissä huolehti heidän kalenteriensa myynnistä. Kalentereissa oli tietoa kuun vaiheista, auringonlaskun ajankohdasta, auringonpimennyksistä ja auringon aseman suhteessa muihin planeettoihin.[1]

title: Maria Margarethe Kirch

text: Kun Kirch kuoli Berliinissä 25. heinäkuuta 1710, Maria Kirch halusi asettua miehensä paikalle tähtitieteilijänä ja kalenterintekijänä Kuninkaallisessa akatemiassa sanoen, että hän oli tehnyt siitä työstä suurimman osan miehensä sairastelun aikana, sillä siihen aikaan ei ollut poikkeuksellista, että vaimo jatkoi miehensä työtä. Akatemian neuvosto ei kuitenkaan suostunut siihen eikä ollut edes käsitellyt asiaa ennen kuin hän pyysi, sillä se oli haluton tekemään ennakkotapausta.


query: Missä J. V. Snellman kuoli?

title: J. V. Snellman

text: Johan (Juhana) Vilhelm Snellman (12. toukokuuta 1806 Tukholma, Ruotsi – 4. heinäkuuta 1881 Kirkkonummi, Suomen suuriruhtinaskunta) oli suomalainen filosofi, kirjailija, sanomalehtimies ja valtiomies, yksi vaikutusvaltaisimmista fennomaaneista 1800-luvun Suomessa. Hän vaikutti merkittävästi suomen kielen asemaan ja Suomen markan käyttöönottoon. Häntä pidetään Suomen kansallisfilosofina ja yhtenä tärkeimmistä kansallisista herättäjistä.

title: J. V. Snellman

text: Snellman opiskeli teologiaa sekä historiaa, kreikkaa, latinaa ja maailmankirjallisuutta sekä hieman myös fysiikkaa ja luonnontieteitä.[9] Snellman tovereineen tutustui Turun romantiikkaan liittyviin aatteisiin, mutta jättivät politikoinnin taka-alalle, koska Arwidsson oli erotettu virastaan vallankumouksellisten kirjoitustensa takia, eivätkä he halunneet samaa kohtaloa. Snellman sai Akatemiassa opiskellessaan pysyviä kansallisromanttisia vaikutteita, mutta romantikoista hän erosi siten, että häntä kiinnosti historian sijaan tulevaisuus sekä kansojen henkinen toiminta.[9]

title: Sininen Snellman

text: Sininen Snellman oli Oskar Nylanderin vuonna 1849 maalama J. V. Snellmanin muotokuva, joka tuhoutui Ostrobotnian tulipalossa vuonna 2008.

title: J. V. Snellman -palkinto

text: J. V. Snellman -palkinto on Helsingin yliopiston vuodesta 1981 lähtien vuosittain jakama palkinto ansiokkaasta tieteellisen tiedon välittämisestä. Vuonna 2015 palkintosumma oli 6 000 euroa.

title: J. V. Snellman

text: Snellman kuoli vuonna 1881, ja hänet haudattiin Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. Hauta sijaitsee korttelissa V6-12-10.[19] Agathon Meurmanin aloitteesta Suomen talonpoikaissääty päätti vuonna 1882 pystyttää Snellmanin haudalle muistomerkin. Arkkitehti Sebastian Gripenbergin suunnittelema koruton muistomerkki paljastettiin 1885. Siinä lukee pelkästään Snellmanin nimi ilman elinvuosia sekä sanat ”Suomen talonpoikaissäädyltä”.[20]

title: J. V. Snellman

text: Snellmanin päivää eli suomalaisuuden päivää vietetään 12. toukokuuta. Päivä on vakiintunut liputuspäivä. Vuonna 2006 vietettiin J. V. Snellmanin syntymän 200-vuotisjuhlaa.

title: John Snellman

text: John Snellmania ei pidä sekoittaa toiseen senaattoriin, joka on lähes kaima eli valtiomies Johan Vilhelm Snellmaniin (J. V. Snellman), joka käytti nimikirjoituksessaan muotoa Joh. Vilh. Snellman. John Snellman allekirjoitti pöytäkirjat nimellä J. Snellman. Senaattorit olivat kaukaista sukua keskenään ja tämäkin yhteinen esi-isä oli kaima eli Oulun tullinhoitaja Johan Snellman (1688–1759).

title: J. W. Snellman G:son

text: Snellman G:son sai kauppaneuvoksen arvon 1859. Hän oli Oulun kaupungin edustajana ns. tammikuun valiokunnassa 1862 ja mukana porvarissäädyn edustajana vuoden 1867 valtiopäivillä. Snellman kuului myös moniin senaatin perustamiin komiteoihin ja oli aktiivisessa kirjeenvaihdossa serkkunsa J. V. Snellmanin kanssa, saaden tältä muun muassa etukäteen tietoa Suomen markan käyttöönoton ajankohdasta. Vuonna 1880 hän oli yksi liberaalisen puolueen ohjelman allekirjoittajista.

title: J. V. Snellman

text: Snellman syntyi Tukholman satamassa Patience-laivalla vuonna 1806. Hänen isänsä oli ruotsinkielinen pohjalaismerikapteeni Christian Henrik Snellman ja äitinsä Maria Magdalena (o.s. Röring). He asuivat Södermalmin kaupunginosassa, jossa asui myös muita merimiehiä ja heidän perheitään.[1] Kun Suomi liitettiin Venäjään vuonna 1809, Snellmanin vanhemmat muuttivat Keski-Pohjanmaalle, Kokkolaan, joka tuolloin oli merkittävä kauppa- ja merenkulkukaupunki.[1] Kokkolassa Snellman vietti vuodet 1813–1816[2] veljiensä Christian Gerhardin ja Carl Augustin, sekä siskojensa Magdalenan, Marian ja Annan kanssa. Johan Vilhelmin äiti kuoli 34-vuotiaana vuonna 1814 kuudennen lapsensa Annan synnytykseen.[3]

title: Snellman-instituutti

text: Snellman-instituutti on yleishyödyllinen yhdistys, jonka toimipaikka on Kuopiossa. Toiminnassaan se keskittyy tieteenaloihin, joita J. V. Snellman harjoitti: historiatieteisiin, kirjallisuuden tutkimukseen ja jonkin verran myös taloustieteisiin ja filosofiaan.

title: J. V. Snellman

text: Useista yrityksistään huolimatta Snellman ei saanut Helsingin yliopistosta professuuria. Vuonna 1843 hän muutti Kuopioon, jossa hän otti vastaan nimityksen yläalkeiskoulun rehtoriksi.

title: J. V. Snellman

text: Snellman rahoitti opintojaan toimimalla kotiopettajana ympäri Suomea. Hän sai kokemusta opettamisesta, seurapiirien tapakulttuurista sekä ravitsevaa ruokaa, johon opiskelijoilla ei välttämättä ollut varaa. Hän harrasti väittelyä, šakinpeluuta ja huilunsoittoa.[12]

title: J. W. Snellman G:son

text: Johan Wilhelm Snellman G:son (Gerhardsson) (27. huhtikuuta 1809 Suomussalmi – 4. tammikuuta 1881 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut kauppaneuvos, sahanomistaja, laivanvarustaja ja tervaporvari, joka perusti Ouluun "J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen". Hänen serkkunsa oli J. V. Snellman.

title: Johan Jakob Nervander

text: Nervanderin läheisimpiin opiskelijatovereihin lukeutuivat muiden muassa J. V. Snellman ja J. L. Runeberg. He viettivät paljon aikaa niin ylioppilaiden opiskelun ulkopuolisissa riennoissa kuin vakavammissa yhteyksissäkin. Tästä todisteena ovat Nervanderin lähettämät kirjeet Snellmanille. Snellman ja Nervander olivat molemmat runoilijoita ja yhdessä he myös kirjoittivat runoja.

title: Suomen Kansallissosialistinen Työjärjestö

text: Jussi Leinon kanssa 1942 julkaisemassaan pamfletissa "Suomalainen kansallissosialismi" Snellman jakoi Suomen historian kolmeen ajanjaksoon. Ensimmäinen liittyi Kalevalaan, toinen uskonpuhdistukseen ja kolmas kansalliseen heräämiseen. Suomalaisen kansallissosialismin lähtökohtana Snellman piti kolmatta jaksoa, ja SKT julisti J. V. Snellmanin (Teon isoisä) ensimmäiseksi suomalaiseksi kansallissosialistiksi. Leinon mielestä varsinkin J. V. Snellmanin hegeliläiset vaikutteet loivat perustaa aatteelle. 1940-luvun alussa elettiin Snellmanin mukaan uutta "orgaanisen uudistumisen" vaihetta, joka sai alkunsa talvisodan kokemuksista, jotka loivat uudenlaisen kansalaisyhteiskunnan.

title: J. V. Snellman

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Jalava, Marja| title = J. V. Snellman: Mies ja suurmies| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2006| id = ISBN 951-31-3383-4}} Citation error, replace with{{cite book| author = Kallio, Lauri| title = J. V. Snellmans Philosophie der Persönlichkeit| location = Helsinki| publisher = Helsingin yliopisto| year = 2017| version = Diss| isbn = 978-951-51-3154-6| format = [ online version]}} Citation error, replace with{{cite book| author = Niiniluoto, Ilkka & Vilkko, Risto (toim.)| title = J. V. Snellman – filosofi ja valtio-oppinut| location = Helsinki| publisher = Suomen filosofinen yhdistys| year = 2006| id = ISBN 951-9264-61-2}} Citation error, replace with{{cite book| author = Patoluoto, Ilkka (toim.)| title = J. V. Snellmanin filosofia ja sen hegeliläinen tausta: Suomen filosofisen yhdistyksen järjestämä kansainvälinen kollokvio, Helsinki 4.–5.12.1981| location = Helsinki| publisher = Helsingin yliopisto| year = 1984| version = Helsingin yliopiston filosofian laitoksen julkaisuja 1/1984| id = ISBN 951-45-3355-0}}

title: J. V. Snellman

text: J. V. Snellmanin portaali, vapaasti luettavissa Helsingin yliopisto. Historiallinen sanomalehtikirjasto 1771–1890: Historiallinen sanomalehtikirjasto 1771–1890. Kirjasampo.fi. Kirjastot.fi. 375 humanistia 12.5.2015. Helsingin yliopisto.

title: J. V. Snellman

text: Snellman kykeni vaikuttamaan Kuopiostakin käsin koko maan asioihin. Näkyvimmässä osassa olivat hänen perustamansa sanomalehdet. Ne sisälsivät voittopuolisesti kansallismielistä valistusta ja yhteiskuntakritiikkiä. Yhdistävänä tekijänä oli vahva sivistyksellinen ote. Vuodesta 1844 Snellman julkaisi ruotsinkielistä Saima, sekä suomenkielistä Maamiehen Ystävä -viikkolehteä. Viranomaisten 1846 lakkauttaman Saima-lehden tilalle hän perusti lehden Litteraturblad för allmän medborgerlig bildning.

title: Anna Snellman-Kaila

text: Anna Lovisa Snellman-Kaila (o.s. Snellman; 18. toukokuuta 1884 Viipuri – 5. huhtikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Snellman-Kailan vanhemmat olivat J. V. Snellmanin poika, senaattori Anders Henrik Snellman, sekä Anna Maria Alfthan. Snellman-Kaila oli avioliitossa Eino Kailan kanssa, ja tästä liitosta heille syntyi vain yksi poika, suurlähettiläs ja pankinjohtaja Olli Kaila.

text: Aikakauslehtien Liiton J. V. Snellman -palkinto on Aikakauslehtien Liiton vuodesta 1981 lähtien myöntämä palkinto henkilölle, joka on ansiokkaasti toiminut aikakauslehdistön aseman ja arvostuksen puolesta. Palkinto on suuruudeltaan 2 000 euroa.

title: J. V. Snellman

text: Snellman halusi kohottaa Suomen kansallista tietoisuutta ja kulttuuria muun muassa julkaisemalla sanomalehtiä. Tammikuussa vuonna 1844, toimiessaan koulun rehtorina Kuopiossa, Snellman alkoi julkaista viikoittaista sanomalehteä Saima, joka oli ensimmäinen suomalainen poliittis-kulttuurinen lehti, jolla oli huomattavaa vaikutusta kulttuuriin. Lehti ilmestyi ruotsin kielellä ja oli suunnattu koulutetulle lukijakunnalle. Lehden sisältönä oli uutisia, kuulutuksia, runoja ja tarinoita, matkakertomuksia ja kirjallisuuskritiikkiä.

title: J. V. Snellman

text: Snellman aateloitiin vuonna 1866. Hän toimi aatelissäädyn edustajana valtiopäivillä vuosina 1867, 1872 ja 1877. Lauantaiseurasta syntyneen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran esimiehenä Snellman toimi vuosina 1870–1874.

title: J. V. Snellman

text: J. V. Snellmanin patsaat ja muistomerkit

title: J. V. Snellmanin kotimuseo

text:
J. V. Snellmanin kotimuseo on Kuopion keskusta-alueella, Väinölänniemen kaupunginosassa sijaitseva kotimuseo. Museossa on esillä J. V. Snellmanin (1806-81) perheen kotitaloa kalustuksineen ja esineistöineen. Snellman asui Kuopion vuosinaan (1845-49) pääsääntöisesti tässä talossa.
Kotimuseona toimiva aumakattoinen rakennus on valmistunut 1827 ja tunnettiin "Oppmanin talona". Se on rapattu hirsirakennus, jossa J.V. Snellman asui 1845-1849. Rakennus edustaa 1800-luvun puolivälin kuopiolaista säätyläisperheen asuintaloa. Snellman toimi Ylä-alkeiskoulun rehtorina Kuopiossa 1843-1849. Samoina vuosina hän toimitti suomenkielistä Maamiehen Ystävää ja ruotsinkielistä Saimaa sekä sittemmin Litteraturbladetia. Snellmanin kotitalo kunnostettiin vuonna 1981. Rakennus kuuluu osana "Kuopion Snellmanin puiston, tuomiokirkon ja puukorttelien" nimellä tunnettuun valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön (RKY) ja sijaitsee myös Kuopion kansallisen kaupunkipuiston alueella.

title: Nationalismi

text: 1830-luvulla julkisuuteen nousi nuori sivistyneistösukupolvi, johon kuuluivat Elias Lönnrot, J. L. Runeberg, J. V. Snellman ja Zachris Topelius. Heidän näkemyksensä mukaan kansallishengellä viitattiin etupäässä kansan tapojen ja kielen säilyttämiseen, kansanvalistukseen ja kansallisen korkeakulttuurin kehittämiseen. Nämä neljä miestä rakensivat seuraavina vuosikymmeninä määrätietoisesti suomalaista kansakuntaa ja valtiota luomalla kansallista filosofiaa, historiankirjoitusta, romaanitaidetta ja runoutta. Lönnrot kokosi suomalaisten kansalliseepoksen "Kalevalan". Snellman paneutui kirjoituksissaan Suomen suuriruhtinaskunnan valtiollisen aseman vahvistamiseen. Snellman-instituutti kutsuu J. V. Snellmania muun muassa kansakunnan ”rakentajaksi” ja ”käsikirjoittajaksi”.

title: J. V. Snellman

text: J. V. Snellmanin syntymän satavuotispäivän yhteydessä vuonna 1906 kirjailija Johannes Linnankoski kehotti suomalaistamaan vierasperäiset sukunimet. Toukokuun 12. päivänä 1906 julkaistussa Suomalaisen Virallisen Lehden lisälehdessä noin 24800 henkilöä ilmoitti suomalaistaneensa nimensä.[24] Samana päivänä perustettiin myös Suomalaisuuden liitto.[25]

title: LudoCraft

text: "Snellman-peli" on vuoteen 1822 sijoittuva, Oulun keskustan ja triviaalikoulut sisältävä virtuaaliympäristö, jossa pelaaja asettuu nuoren J. V. Snellmanin rooliin. Pelin kohderyhmänä on 7–15-vuotiaat nuoret, ja sen on tarkoitus toimia historiallisena oppimisympäristönä, jonka avulla välitetään tietoa J. V. Snellmanista. Peli oli osa J. V. Snellman 200 vuotta -juhlahanketta.

title: J. V. Snellman

text: Snellman aikoi papiksi ja panosti teologiaan opinnoissaan. Tutkinnon suorittanut sai ammatin ja viran suhteellisen lyhyessä ajassa. Snellman ei voinut kuitenkaan ilmoittautua pappistutkintoon, koska hän ei ollut vielä saavuttanut vaadittua 22 vuoden ikää. Opettajansa Johan Jakob Tengströmin vaikutuksesta hän vaihtoi pääaineekseen filosofian.[11]

title: Laila Snellman

text: Snellmanin isoisä Teo Snellman oli tunnettu vegetaristi ja hänen isoäitinsä Elsa Snellman oli taidemaalari. Snellmanin isoisän isoisä oli filosofi ja valtiomies J. V. Snellman.

title: Teo Snellman

text: Teo Kaarlo Snellman (28. huhtikuuta 1894 Tampere – 14. lokakuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen lähetystöneuvos, kääntäjä, kasvissyönnin edistäjä ja poliitikko. Vuosina 1940–1944 Snellman johti Suomen Kansallissosialistista Työjärjestöä. Snellman oli J. V. Snellmanin pojanpoika. Teo pitikin isoisäänsä Johan Vilhelmiä sekä Eino Leinoa, Väinämöistä ja Mikael Agricolaa Suomen ensimmäisinä kansallissosialisteina.

title: J. V. Snellman

text: Korhonen, Markus H.: J. V. Snellman -pienenä Oulussa, suurena historiassa. Oulun kaupunki, Oulu 2006. ISBN 952-5465-24-1. Citation error, replace with{{cite book| author = Lahtinen, Mikko| title = Snellmanin Suomi| location = Tampere| publisher = Vastapaino| year = 2006| id = ISBN 951-768-181-X}} Citation error, replace with{{cite book| author = Majamaa, Raija & Tiirakari, Leeni| title = J. V. Snellman: Valtioviisas vaikuttaja| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2006| version = Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1040| id = ISBN 951-746-678-1}} Savolainen, Raimo: Sivistyksen voimalla: J. V. Snellmanin elämä. Edita, Helsinki 2006. ISBN 951-37-4573-2 (sid.) Skyttä, Kyösti – Skyttä, Päivi: Tuntematon Snellman. Kirjayhtymä, Helsinki 1981. ISBN 951-26-2058-8 Virrankoski, Pentti: Suomen historia. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2001. ISBN 951-746-321-9 ja ISBN 951-746-342-1


query: Ketä pidetään islamin uskon perustajana?

title: Islam

text: Islam ( 'alistuminen'; vanha[1] nimitys muhamettilaisuus[2]) on monoteistinen abrahamilainen uskonto. Islamilaisen perimätiedon mukaan islam sai alkunsa Arabian niemimaalla profeetta Muhammedin ilmestyksien pohjalta vuonna 610.

title: Islam

text: Usko Jumalaan Usko enkeleihin Usko Jumalan lähettämiin kirjoihin Usko profeettoihin ja sanansaattajiin Usko tuomionpäivään ja ylösnousemukseen Usko kohtaloon

title: Naisen sukupuolielinten silpominen

text: Vaikka naisten ympärileikkausta pidetään yleensä nimenomaan afrikkalaisena heimoperinteenä ja vaikka sitä harjoittavat monissa Afrikan maissa myös ei-muslimit, tapa on pesiytynyt erityisesti islamilaiseen kulttuuriin ja se on osa islamin lainopillista perinnettä. Koraanissa käytäntöä ei mainita, mutta muutamissa haditheissa, esimerkiksi hanbalistisen fiqh-koulukunnan perustajan Ahmad ibn Hanbalin hadith-kokoelmassa, ("Ahmad Ibn Hanbal 5:75") esitetään, että ympärileikkaus olisi miehille välttämätöntä mutta naisille kunniallista. Tämä vastaa myös monia muiden sunnilaisen islamin lainopillisten koulukuntien edustajien näkemyksiä, ja jotkut oppineet pitävät käytäntöä pakollisena. Sunnalaisen islamin arvostetuin uskonnollinen korkeakoulu eli Al-Azharin yliopisto on julkaissut historiansa aikana sekä useita naisten ympärileikkausta puoltavia fatwoja että sitä vastustavia. Naisten ympärileikkausta on esitetty puoltavan myös yleisesti autenttisiksi katsoituissa ("Kutub al-Sittah") "hadith"-kokoelmissa "Sunan Abu Dawood" (41:5251), "Sahih Muslim" (3:684) ja "Al-Muwatta" (2:19:71).Monissa maissa, missä myös ei-muslimit tapaa harjoittavat, se on huomattavasti yleisempi muslimien keskuudessa, vaikka toisaalta joidenkin tutkimusten mukaan Keniassa (missä tapa ei ole erityisen yleinen) se näyttäisi olleen yleisintä katolilaisten ja protestanttien keskuudessa.

title: Persoonallisuuspsykologia

text: Behaviorismi uskoo ihmisen tai muun organismin olevan ulkopuolelta ohjautuva, eli organismin käyttäytyminen johtuu ympäristön vaikutuksesta. Behavioristisen persoonallisuuspsykologian perustajana pidetään John B. Watsonia. B. F. Skinner esitti keskeisen mallin organismin käyttäytymisestä ärsyke → reaktio -kytkentänä. Ympäristö antaa ärsykkeen ja ihminen reagoi siihen, jolloin voidaan analysoida ihmisen persoonallisuutta. Behavioristinen tutkimus on tiukkaa empirismiä.

title: Islamin pyhät kirjat

text: Islamin pyhät kirjat ovat muslimien mukaan Jumalan profeetoille lähettämiä kirjoja läpi ihmiskunnan historian. Nämä kirjat julistivat islamin lakeja. Usko kaikkiin ilmestyneisiin kirjoihin on yksi kuudesta islamin uskonkappaleesta ja muslimin täytyy uskoa kaikkiin pyhiin kirjoituksiin ollakseen muslimi. Muslimit uskovat, että Koraani lähetettiin, koska kaikki aikaisemmat pyhät kirjoitukset olivat joko muuttuneet tai kadonneet. Muslimien tulee kunnioittaa kaikkia aikaisempia kirjoituksia niiden alkuperäisessä muodossa.

title: Hezb-e-Islami

text: Vuonna 2002 Hekmatyarin johtama ryhmä Hezb-e-Islamista yritti syrjäyttää Yhdysvaltain tukeman Afganistanin johtajan Hamid Karzain. Sittemmin Hekmatyarin johtama ryhmä, josta käytetään nimitystä Hezb-e-Islami Gulbuddin (HIG), on irtautunut Hezb-e-Islamin poliittisesta siivestä, ja sitä pidetään nykyisin omana järjestönään.

title: Islamin profeetat

text: Pyhän kirjan saaneet profeetat tunnetaan Sanansaattajina (رسول, rasūl). Yksi näistä on islamin Jeesus, joka sai pyhän kirjan, evankeliumin (إنجيل, Injīl). Tosin islamissa uskotaan, että tämä aito evankeliumi on kadonnut ja että kristityt käyttävät siitä väärennettyä versiota.

title: Marokko

text: Nykyinen Marokon alue on ollut asutettu neoliittiselta kaudelta alkaen. Varhaiset asukkaat olivat pääasiassa berbereitä.[2] Rooman valtakunta valloitti nykyisen Marokon pohjoisosan viimeisellä vuosisadalla eaa., ja teki siitä Mauretania-nimisen provinssin. 600-luvulta lähtien alueelle levisi arabivalloittajia, joiden vaikutuksesta monet berberit kääntyivät islamin uskoon. Ensimmäinen paikallisvaltio oli Mauritanian berberikuningaskunta, joka sai alkunsa viimeistään 110 eaa. Islamilaisella ajalla ensimmäinen marokkolainen muslimivaltio oli Nekorin kuningaskunta, Rif-vuoristossa sijainnut emiraatti, jonka perustaja Salih ibn Mansur lähti pakoon Abbasidien valtaa ja perusti oman Idrisidien dynastiansa. Hän rohkaisi myös alueen berbereitä katkomaan siteensä Abbasideihin.[3]

title: Fethullah Gülen

text: Gülen syntyi Itä-Turkissa uskonnolliseen perheeseen, ja hänen isänsä oli imaami. Nuoruudessaan hän sai merkittävimpiä vaikutteita Said Nursilta, jonka oppeja hänen on tulkittu toteuttavan käytännössä. Gülen uskoo suufilaisuuden edustavan islamin uskon syvällisintä ydintä, ja hän on saanut vaikutteita tunnettujen mystikkojen, kuten Maulana Rumin ja Ibn Arabin, filosofiasta. Gülen on kirjoittanut useita filosofis-uskonnollisia teoksia, joissa hän käsittelee muun muassa nuorten kasvatusta, islamin uskon opetuksia ja suufilaisuuden peruskäsitteitä. Gülen on kirjoittanut artikkeleita islamilaista filosofiaa käsitteleviin julkaisuihin.

title: Beni-amerit

text: Beni-amerit ovat sunnalaisia muslimeja, vaikkakin he kääntyivät islamin uskoon vasta suhteellisen hiljattain. Arabilähetyssaarnaajat toivat islamin alueelle 1800-luvulla.

title: Gojoseon

text: Gojoseon tai Muinais-Choseon oli muinainen korealainen kuningaskunta. Lisäys "Go" (고, 古), tarkoittaa vanhaa, erottamaan sen muista Joseon-nimisistä kuningaskunnista. Korean myyttisenä perustajana pidetään jumalkuningas Dangunia, jonka uskotaan laskeutuneen taivaasta ja perustaneen Gojoseonin 2333 eaa. Vaikka sitä pidetäänkin vain myyttinä, niin kertomus Dangunista on ollut merkittävä rooli Korean kansallisen identiteetin muodostumiseen.

title: Islam Yhdysvalloissa

text:
Moorish Science Temple yhdisteli omaperäistä islamilaista ja nationalistista liikettä. Sen perustaja Drew Ali julistautui liikkeen profeetaksi ja kirjoitti sille oman versionsa Koraanista. Alin mukaan Yhdysvaltain mustat olivat aasialaisia maureja, joiden alkuperäinen uskonto oli islam ja äidinkieli arabia. Ali korosti uurastamisen, yrittäjyyden, raittiuden ja perheen merkitystä. Alin kuoltua vuonna 1929 liike hajosi, mutta liikkeen nimen pitänyt osa toimii edelleen.
Nation of Islamin perustaja Wallace Fard saarnasi, että mustat ovat jumalallinen rotu, jonka valkoiset, saatanallinen rotu, olivat ryöstäneet neljäsataa vuotta aiemmin Mekan pyhästä kaupungista ja orjuuttaneet. Islam oli mustien alkuperäinen uskonto, joka heidän tulee saada takaisin. Fard perusti Nation of Islamin instituutiot ja rakenteet kuten uskontokoulun. Liike yhdysvaltalaisti islamia muokkaamalla esimerkiksi rukouksista ja paastosta omanlaiset muunnelmansa. Se tavoitteli myös afroamerikkalaisten omaa valtiota Yhdysvalloissa ja saarnasi väkivaltaista oppia. Vaikka liikkeen jäsenmäärä ei koskaan ylittänyt sataatuhatta, sillä oli tärkeä merkitys afroamerikkalaisessa yhteydessä, sillä sen lehden "Muhammad Speaks" levikki oli 1960-luvulla parhaimmillaan jopa yksi miljoona. Liikkeen tunnetuimman puhemiehen Malcolm X:n aikana Nation of Islamista tuli huomattavin afroamerikkalaisten nationalistinen liike. Liike hiipui 1970-luvulta alkaen ja hajosi kahtia vuonna 1975. Louis Farrakhanin johtamana liike on lähentynyt skientologian kanssa.

title: Islamin suhtautuminen muihin uskontoihin

text: Islam suhtautuu negatiivisesti monijumalaisiin uskontoihin sillä islamin mukaan monijumalaisuus on suurin synti. "Kirjan kansat", eli kristinusko ja juutalaisuus, jotka on mainittu Koraanissa, ovat suvaittuja, mutta Koraani puhuttelee heitä ja kehottaa kääntymään islamin uskoon. Muslimin käännyttäminen ei ole hyväksyttävää.

title: Kalliomoskeija

text: Kalliomoskeija (, Qubbat As-Sakhrah, , Kipat Hasela) on Temppelivuorella Jerusalemissa sijaitseva islamilainen moskeija. Paikka on muslimeille tärkeä, koska perinteen mukaan islamin perustaja Muhammad nousi siellä taivaaseen. Moskeija on rakennettu vuosina 687–691.[1] Se on yksi varhaisimmista islamilaisen arkkitehtuurin merkkiteoksista[2], ja sitä pidetään Jerusalemin helpoimmin tunnettuna maamerkkinä.[3]

title: Ali (elokuva)

text: Yhtäkkiä kaikki Alin ystävät ja tukijoukot hylkäävät hänet, jopa Nation of Islam -järjestö, joka kieltää häntä enää harjoittamasta islamin uskoa. Ali kuitenkin päättää määrätietoisesti palata nyrkkeilyn maailmanmestariksi eikä lopeta islamin uskon harjoittamista. Sillä aikaa raskaansarjan maailmanmestariksi nousee Joe Frazier (James Toney), jonka Ali ilmoittaa voittavansa missä vain ja milloin vain. Hän matkustaa Philadelphiaan tapaamaan Frazieria ja ehdottaa tälle sopimusta: Frazier ilmoittaa haastavansa Alin titteliotteluun heti, kun Ali on voittanut Jerry Quarryn (Robert Sale) Georgiassa, jonka lait sallivat nyrkkeilyn ilman lupaa. Näin tapahtuu. Ali voittaa Quarryn, ja yleinen mielipide pakottaa korkeimman oikeuden perumaan Alin ottelukiellon. Nation of Islam ottaa Alin jälleen osaksi järjestöään, mutta sitä ennen Ali sanoo heille suoraan, mitä ajattelee tästä.

title: Islamin monimuotoisuus

text: Islamin monimuotoisuus on Jaakko Hämeen-Anttilan vuonna 1999 Gaudeamuksen kustantamana ilmestynyt kirja islamista. Kirja esittelee islamin vähemmän tunnettuja muotoja, kuten 12-šiialaisuuden, ismailiitit, bahai-uskon ja Pohjois-Amerikan islamilaiset liikkeet.

title: Islamin viisi peruspilaria

text: Šiialaisille uskon pilareina toimii kymmenen "uskon haaraa", jotka ovat:

title: Tariq Ali

text: CounterPunchissa julkaistussa artikkelissa Ali vastasi paavi Benedictus XVI:n islamiin kohdistamaan arvosteluun: "Tämä böömiläismies on veitsenterävä vanhoillinen pappi. Luultavasti hän tiesi, mitä sanoi ja miksi. Uusliberalistisessa maailmassa, jonka ongelmia ovat ympäristön tuhoutuminen, köyhyys, nälkä, lama, 'slummiplaneetalla' (käyttäen Mike Davisin havainnollista sanontaa) paavi päättää loukata kilpailevan uskon perustajaa. Muslimimaailman reaktio oli ennakoitavissa mutta masentavan riittämätön." Ali on kannattanut Skotlannin itsenäisyyttä ja kampanjoinut sen puolesta

title: Albaanit

text: Osmanit toivat mukanaan islamin uskon, johon osa albaaneista kääntyi. Jo tätä ennen albaanit olivat jakautuneet katolilaisiin pohjoisessa ja ortodokseihin etelässä. Islamin valtavirtaa edustaneen sunnalaisuuden lisäksi albaaneja kääntyi islamin bektashikoulukuntaan 1500-luvulta lähtien. Osmanien valtakunta alkoi heiketä ja 1800-luvulla ja albaanit alkoivat pelätä menettävänsä alueensa naapurikansojensa haltuun. 1800-luvulla alkoivatkin ensimmäiset suuremmat albaanien kapinat osmaneja vastaan. Yksi näistä oli niin sanottu Pizrenin liitto, joka kuitenkin kukistettiin muiden kapinoiden tavoin. 1800-lukua ja 1900-luvun alkua pidetään historiankirjoituksessa tärkeänä aikana albaanien kansallistunteen muodostumisen kannalta.

title: Islam

text: Islamin lain eli šarian uskotaan olevan Jumalan määräämä ja sellaisena muuttumaton, mutta koska uskonnollista lakia tulkisevat ihmiset, seuraa tästä tiettyä väljyyttä tulkinnan (fiqh) suhteen. Klassisen islamin piirissä tietty määrä opillista erimielisyyttä onkin katsottu välttämättömäksi osaksi oikeaoppista traditiota, ja sunnalaisen islamin neljä klassista lainopillista koulukuntaa (fiqh) ovat kaikki osa islamilaista ortodoksiaa.

title: Islamin uskonkappaleet

text: Islamin uskonkappaleita on kuusi ja niitä ovat usko yhteen kaikkivaltiaaseen Jumalaan, Jumalan enkeleihin, ilmestyksiin sekä profeettoihin, ylösnousemukseen ja tuomioon sekä kohtaloon. Näihin voidaan viitata termillä "īmān" (), "usko".

title: Unitarismi

text: Nykyisen Romanian alueella Transilvaniassa vaikutti unkarilaissyntyinen Ferenc Dávid (1520–1579), jota pidetään unitarismin perustajana. Unitaarista uskoa tunnustava Transsylvanian kuningas Janos Sigismund antoi 1568 Tordan valtiopäivillä julistuksen, jonka mukaan ”ketään ei saa rangaista uskonsa takia, koska usko on Jumalan lahja”. Tämä takasi laajan uskonvapauden. Kansalaisvapauden puolustamisesta tuli näin osa unitaarien perinnettä.

title: Zarathustra

text: Zarathustra tai Zoroaster (nykypersiaksi Zardošt) oli iranilainen profeetta ja zarathustralaisuuden perustaja. Zarathustraa pidetään tavallisesti historiallisena hahmona, mutta hänen elämästään tiedetään varmasti vain hyvin vähän. Zarathustralaiset uskonnolliset tekstit kuten Avesta saattavat olla jopa tuhat vuotta Zarathustraa nuorempia. Ne kuitenkin sisältävät tutkijoiden mukaan vanhempia elementtejä. Zarathustran luoma uusi usko muovautui jo olemassa olleesta perinteestä, ja zarathustralaisuudesta tuli Persian valtausko aina islamin leviämiseen saakka.

title: William James

text: Jamesia pidetään nykyaikaisen uskontopsykologian perustajana. James kirjoitti muun muassa amerikkalaisen psykologian perusteoksena pidetyn "The Principles of Psychology", joka ilmestyi vuonna 1890. Teoksillaan "The Will to Believe" (1897), "The Varieties of Religious Experience" (1902, suom. "Uskonnollinen kokemus"), "Pragmatism" (1907, suom. "Pragmatismi") ja "The Meaning of Truth" (1909) James loi maineen yhtenä aikansa merkittävimmistä filosofeista. William Jamesin vuonna 1896 pitämän esitelmän ”The Will to Believe” mukaan uskonnollinen usko on äärettömän riskin ottamista. Se on kuin vuorikiipeilijän hengenvaarallinen loikka, joka ei voi toteutua ilman vankkaa uskoa hypyn onnistumiseen.

title: Pensassika

text: Pensassika on yksi Afrikan pahimmista satotuholaisista. Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Malawissa sen uskotaan aiheuttavan enemmän vahinkoa maanviljelylle kuin minkään muun lajin. Pensselisian ohella myös pensassikaa pidetään taudinkantajana, joka levittää sairauksia ihmisten karjalle. Laji levittää mahdollisesti muun muassa afrikkalaista sikaruttoa, punkkitauteja ja "Trypanosoma"-suvun loisia. Viljelijät vainoavatkin pensassikoja laajalti, ja niitä tapetaan erityisissä eläinkantojen kontrollointiohjelmissa. Ihmiset metsästävät niitä myös toimeentulotarkoituksessa. Islamin vaikutus kuitenkin suojaa sikoja metsästäjiltä monissa Afrikan maissa. Myös joissain osissa Madagaskaria sianlihan käyttö on tabu.

title: Islamin kritiikki

text: Vuonna 1542 Luther luki Koraanin latinankielisen käännöksen. Hän tuotti sittemmin useita jyrkästi "muhammettilaisuutta" arvostelevia kirjoituksia. Luther piti muslimien uskoa paholaisen aseena sekä nimitti Muhammadia ”piruksi ja Saatanan esikoislapseksi”. Hän suhtautui kuitenkin välinpitämättömästi islamin harjoittamiseen: ”Annettakoon turkkilaisen uskoa ja elää kuten tahtoo, aivan kuten paaviuden ja valekristittyjen annetaan elää.” Luther vastusti Koraanin julkaisukieltoa, sillä hän halusi sen olevan saatavilla kriittistä tutkimusta ja valvomista varten.

title: Baškiirit

text: Baškiirit ovat keskiajalta lähtien seuranneet islamin uskoa. He kuuluvat pääasiassa sunnalaisen islamin hanafi-koulukuntaan. Kommunismin aikana uskon harjoittamista ei kannustettu, mutta 1990-luvulta lähtien sen harjoittaminen on elpynyt. Baškiirien alueilla on nykyisin noin 800 moskeijaa. Islamistiset ja suufilaiset koulukunnat ovat pyrkineet saamaan suuremman jalansijan baškiirien keskuudessa. Suurin osa baškiireista ei kuitenkaan ole kovin uskonnollisia ja uskonolla on vain pieni rooli päivittäisessä elämässä. Baškiireihin kuuluu myös pieni vähemmistö ortodoksisia kristittyjä ja heitä asuu lähinnä Tšeljabinskin alueella.

title: Kenneth E. Hagin

text: Kenneth E. Hagin (20. elokuuta 1917 McKinney, Texas, Yhdysvallat – 19. syyskuuta 2003 Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen karismaatikko ja helluntaisaarnaaja, jota pidetään Uskon sana (Word of Faith) -liikkeen perustajana sekä menestysteologian perustajana yhdessä E.W. Kenyonin kanssa.

title: Islamin historia

text: Muslimit valloittavat Egyptin ja Pohjois-Afrikan rannikkokaistaleen. Umaijadien dynastia jatkaa valloituksia eteenpäin. Rannikon länsiosan berberit hyväksyivät islamin uskon, mutta eivät arabihallintoa.

title: Martti Luther

text: Vuonna 1542 Luther luki Koraanin latinankielisen käännöksen.[20] Hän tuotti sittemmin useita jyrkästi arvostelevia kirjoituksia islamin uskosta, jota hän nimitti muhammettilaisuudeksi. Hän kirjoitti muslimien uskosta kiihkottomammin kuin juutalaisuudesta.[21] Vaikka Luther piti muslimien uskoa paholaisen aseena sekä nimitti Muhammadia ”piruksi ja Saatanan esikoislapseksi”,[22] hän suhtautui välinpitämättömästi islamin harjoittamiseen: ”Annettakoon turkkilaisen uskoa ja elää kuten tahtoo, aivan kuten paaviuden ja valekristittyjen annetaan elää.”[23] Luther vastusti Koraanin julkaisukieltoa, sillä hän halusi sen olevan saatavilla kriittistä tutkimusta ja valvomista varten.[24]

title: Imhotep

text: Imhotepia pidetään muinaisegyptiläisen lääketieteen perustajana.[5] Tätä kautta hänen uskotaan vaikuttaneen myös länsimaisen lääketieteen syntyyn, sillä "lääketieteen isäksi" kutsuttu Hippokrates opiskeli Imhotepin temppelissä.[6]


query: Missä Woodbridge Strong ”Woody” Van Dyke, Jr. syntyi?

title: W. S. Van Dyke

text: Woodbridge Strong ”Woody” Van Dyke, Jr. (21. maaliskuuta 1889 San Diego, Kalifornia – 5. helmikuuta 1943 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, mutta toimi myös näyttelijänä, käsikirjoittajana ja tuottajana.

title: W. S. Van Dyke

text: Yksityiselämässään Van Dyke oli naimisissa kaksi kertaa. Hän meni naimisiin näyttelijä Zina Ashfordin kanssa vuonna 1907, mutta he erosivat 13 aviovuoden jälkeen vuonna 1920.[7] Toisen avioliiton Van Dyke solmi Ruth Mannixin kanssa 26. helmikuuta vuonna 1935. He saivat kolme lasta. He olivat naimisissa kahdeksan vuotta Van Dyken kuolemaan saakka. Vapaa-ajallaan Van Dyke oli paljon mukana politiikassa.[8]

title: W. S. Van Dyke

text: Vuonna 1936 Van Dyke palasi yhteistyöhön Jeanette MacDonaldin ja Nelson Eddyn kanssa elokuvaan Rose Marie. Van Dyken seuraava elokuva San Franciscon maanjäristys (1936) sai vuonna 1937 kuusi Oscar-ehdokkuutta, joista musikaalidraama voitti yhden musiikista. Van Dyke sai elokuvasta toisen parhaan ohjauksen Oscar-ehdokkuuden, mutta ei taaskaan voittanut. Elokuvassa pääosia näytteli Clark Gable, Jeanette MacDonald, Spencer Tracy ja Jack Holt. Seuraavan elokuvan W. S. teki Barbara Stanwyckin ja Robert Taylorin kanssa, Hänen veljensä vaimo ja loppuvuodesta palasi yhteistyöhön Gablen ja Crawfordin kanssa uudestaan komediaan Iloisia veijareita sekä Powellin ja Loyn kanssa komedialliseen rikosmysteeriin ja Pettävä varjo -elokuvasarjan toiseen osaan Pettävän varjon seuraaja.

title: W. S. Van Dyke

text: Van Dyke oli Metro-Goldwyn-Mayerin monipuolisimpia ohjaajia: hän ohjasi draama-, western-, komedia-, rikos-, melodraama- ja musikaalielokuvia. Suurin osa Van Dyken ohjaamista elokuvista oli ilmestymisvuonaan vuoden suurimpia menestyselokuvia ja kassamagneetteja. Hän oli myös yksi MGM:n luotettavimmista ohjaajista, hän oli tehokas, joka sai elokuvat valmiiksi etuajassa ja alle budjetin.[2] Van Dyke sai Oscar-palkintoehdokkuuden parhaasta ohjauksesta elokuvista Pettävä varjo (1934) ja San Franciscon maanjäristys (1936).

title: Barry Van Dyke

text: Barry Wayne Van Dyke (s. 31. heinäkuuta 1951 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on usein näytellyt isänsä Dick Van Dyken kanssa. Hänet tunnetaan kenties parhaiten roolistaan sarjassa "", jossa hän esiintyi pääosassa isänsä kanssa. Heidän roolihahmonsa Mark (Dick) ja Steve Sloan (Barry) olivat myös isä ja poika.

title: W. S. Van Dyke

text: Vuonna 1926 Van Dyke allekirjoitti sopimuksen Metro-Goldwyn-Mayerin kanssa ja liittyi MGM:n ohjaajiin. Hän alkoi ohjata suurbudjettisia elokuvia A-luokan tähtien kanssa. Van Dyken alkuaikoina MGM:llä hän ohjasi 1920-luvun lopulla elokuvia Erämaan valloittajat (1927), jossa näyttelee naispääosaa Joan Crawford, Boksarikapina (1927), Valkoisia varjoja Etelämerellä (1928), joka voitti Oscar-palkinnon parhaasta kuvauksesta ja Etelämeren laulu (1929), jossa pääosaa esittää Ramon Novarro.

title: Dick Van Dyke

text: Richard Wayne ”Dick” Van Dyke (s. 13. joulukuuta 1925, West Plains, Missouri) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Suomessa hän tuli tunnetuksi suositussa 1960-luvun TV-ohjelmassaan "Dick Van Dyke Show". Hänen tunnetuimpia roolihahmojaan ovat tohtori Mark Sloan 1990-luvun tv-sarjassa "" sekä Perttu elokuvassa "Maija Poppanen".

title: Amy Van Dyken

text: Van Dyken valittiin Amerikan vuoden naisuimariksi vuosina 1995-1996.

title: Carl Reiner

text: Reiner tunnetaan musikaaleista, televisiosta ja elokuvista. Hänelle myönnettiin vuonna 1999 Amerikkalaisen huumorin Mark Twain -palkinto, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hänen julkaisemiensa kirjojen joukkoon lukeutuu muistelmateos "My Anecdotal Life: A Memoir" vuodelta 2004. Hänen vuonna 1958 julkaisemasta omaelämäkerrallisesta romaanista "Enter Laughing" sovitti Joe Stein menestyksekkään Broadway-näytelmän. Reinerin omien elämänvaiheiden pohjalta syntyi myös 1960-luvun menestynyt sitcom-sarja "The Dick Van Dyke Show", joka teki Van Dykesta ja hänen vastanäyttelijästään Mary Tyler Mooresta suuria tähtiä.

title: W. S. Van Dyke

text: Vuonna 1917 Van Dyke ryhtyi itsenäiseksi ohjaajaksi kun hänen uransa nousi nopeasti. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli mykkädraama The Land of Long Shadows. Tähän aikaan hän ohjasi monia western-elokuvia, mutta mukaan mahtui myös draamaa, komediaa ja seikkailua. Hän ohjasi muun muassa rikoselokuvan Naamioidun miehen salaisuus (1919) ja toiminnan Huimapää Jack (1920), jossa Van Dyke ohjasi raskaansarjan nyrkkeilijä Jack Dempsey'tä.

title: W. S. Van Dyke

text: Vuonna 1937 Van Dyke palasi yhteistyöhön Nelson Eddyn ja Eleanor Powellin kanssa musikaalidraamaan Rosalie. Van Dyke ohjasi Spencer Tracya, Gladys Georgea ja Franchot Tonea rikosdraamassa He antoivat hänelle aseen ja ohjasi Hollywoodin kirkkainta naistähteä Jean Harlow'ia tämän toiseksi viimeisessä elokuvassaan Nuori lurjus rakastuu. Seuraavana vuonna 1938 Van Dykeltä ilmestyi kaksi menestyselokuvaa: musikaali Laulavat sydämet ja elämäkerta -draama Marie Antoinette. Laulavat sydämet sai kolme Oscar-ehdokkuutta ja Marie Antoinette neljä. Laulavat sydämet -elokuvan pääosissa ovat Jeanette MacDonald ja Nelson Eddy ja Marie Antoinette -elokuvan pääosia esittävät muun muassa Norma Shearer, Tyrone Power, John Barrymore ja Gladys George. Vuonna 1939 Van Dyke ohjasi muun muassa Claudette Colbertin ja James Stewartin esittämän Vannon silmieni kautta ja Pettävä varjo -elokuvasarjan kolmannen osan Pettävän varjon uudet seikkailut.

title: W. S. Van Dyke

text: Woodbridge Strong Van Dyke II syntyi 21. maaliskuuta vuonna 1889 San Diegossa, Kaliforniassa. Hänen lakimies- ja tuomari-isänsä Woodbridge Strong Van Dyke, Sr. kuoli yhdeksän päivää ennen poikansa syntymää (joidenkin lähteiden mukaan syntymän jälkeisenä päivänä 22. maaliskuuta[3]).[4] Woodbridge lähti näyttelijä-äitinsä Laura Winstonin (1863–1951) matkaan lavoille ja aloitti näyttelijänuransa jo 3-vuotiaana vuonna 1892 esiintymään lavoilla vaudeville-näytöksissä. Hän teki debyyttinsä näytelmässä Damon and Pythias (1892). 14-vuotias W. S. muutti isoäitinsä luokse Seattleen, Washingtoniin vuonna 1903.[5] Teini-ikäisenä Van Dyke kouluaikana työskenteli tarjoilijana, myyntimiehenä, talonmiehenä ja rautatietyöläisenä[6] ja varhaisaikuisuudessa Van Dyke hyppi urasta uraan; hän työskenteli muun muassa kaivosmiehenä, merimiehenä ja sähköasentajana Meksikossa, kullankaivajana Alaskassa ja metsurina Washingtonin osavaltiossa, missä hän tapasi ensimmäisen vaimonsa. Vuonna 1907 W. S. liittyi äitinsä omaan teatteriyhtiöön Laura Winston Players.

title: W. S. Van Dyke

text: Van Dyke saapui Los Angelesin Hollywoodiin vuonna 1915 Zina-vaimonsa kanssa. Samana vuonna Van Dyke sai työn Charles Brabinin apulaisohjaajana tämän elokuvassaan Korppi (1915). Tämän jälkeen hän laati muutamia käsikirjoituksia ohjaaja Lawrence Windomille ja ohjaaja Arthur Bertheletille. Vuonna 1916 Van Dyke oli D. W. Griffithin apulaisohjaajana ja näyttelijänä tämän draamaelokuvassaan Suvaitsemattomuus (1916). Tämän jälkeen hän palveli merijalkaväessä. Van Dyke ylennettiin myöhemmin majuriksi ennen toista maailmansotaa.

title: Amy Van Dyken

text: Amy Van Dyken Rouen (15. helmikuuta 1973 Englewood, Colorado) on yhdysvaltalainen entinen uimari ja kuusinkertainen olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa olympiakullat 50 metrin vapaauinnissa ja myös Yhdysvaltojen joukkueen jäsenenä 4 × 100 m sekauintiviestissä ja -vapaauintiviestissä. Neljä vuotta myöhemmin Sydneyssä Van Dyken uusi kultansa viesteissä. Hän voitti urallaan kolme maailmanmestaruutta sekä kaksi hopeaa ja yhden pronssin.

title: Van Dyke Brooke

text: 49-vuotias Van Dyke Brooke aloitti elokuvaohjaajan- ja käsikirjoittajanuransa Vitagraph Studiosilla New Yorkissa vuonna 1908. Hän oli toiminut aiemmat vuosikymmenet arvostettuna näyttelijänä Detroitin teatterinäyttämöillä. Van Dyke teki ensiesiintymisensä elokuvissa vuonna 1909 ilmestyneessä "His First Girl" -lyhytelokuvassa. Van Dyken ensimmäinen ohjaustyö oli "" (1908). Hänestä tuli pian Vitagraphin kuuluisimpia ja arvostetuimpia ohjaajia.

title: Jerry Van Dyke

text: Jerry McCord Van Dyke (27. kesäkuuta 1931 – 5. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hän oli Dick Van Dyken nuorempi veli ja esiintyi myös veljensä komediasarjassa. Hän on esiintynyt sivurooleissa monissa televisiosarjoissa, muun muassa Middlessä sekä Coachissa, joista jälkimmäisessä hän esitti apulaisjalkapallovalmentaja Luther Van Damia (hän oli Emmy-ehdokkaana roolisuorituksestaan). Van Dyke kokeili myös pääroolin esittämistä 1960–luvun televisiosarjassa Äitini on auto (), jossa hän näytteli auton omistavaa poikaa (sarja sai huonon vastaanoton ja sitä on pidetty yhtenä huonoimmista tv–sarjoista). Van Dyken viimeinen tv–esiintyminen oli Middlessä vuonna 2015.

title: W. S. Van Dyke

text: Yli 25 vuotta kestäneen elokuvaohjaajanuransa aikana Van Dyke ohjasi melkein 90 elokuvaa, minkä lisäksi hän käsikirjoitti, tuotti ja näytteli. Van Dyke sairastui vakavasti loppuvuosinaan ja kuoli vuonna 1943.

title: Van Dyke Parks

text: Van Dyke Parks (s. 3. tammikuuta 1943) on monipuolinen yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä.

title: Smile (The Beach Boysin albumi)

text: Tärkeä osa Smilen syntyä oli Wilsonin tapaaminen laulaja-lauluntekijä Van Dyke Parksin kanssa. Wilson kutsui Van Dyke Parksin kirjoittamaan sanoituksia albumia varten keväällä 1966. Projektia kutsuttiin väliaikaisella nimellä "Dumb Angel". Kaksikko työskenteli tiiviisti ja tuotteliaasti. Huhtikuun ja syyskuun 1966 välisenä aikana syntyi yhteistyössä useita kappaleita kuten ”Surf's Up”, ”Heroes and Villains”, ”Wonderful”, ”Cabin Essence” ja ”Wind Chimes”. Kaikki nämä kappaleet kirjoitettiin kuuluissa hiekkalaatikossa, jonka Wilson oli hankkinut kotiinsa. Ensimmäisenä syntyi ”Heroes And Villains”. Levyn ylistetyin kappale ”Surf's Up” syntyi yhden yön aikana. Pet Soundsin sanoittaja Tony Asher kirjoitti alkuperäiset sanat ”Good Vibrationsiin”, mutta lokakuussa 1966 julkaistun hittiversion sanoituksen tekivät Brian Wilson ja Mike Love. Wilson pyysi Van Dyke Parksia kirjoittamaan uudet sanat kappaleeseen, mutta tämä kieltäytyi koska ei halunnut tulla mukaan jo meneillä olevaan projektiin.

title: W. S. Van Dyke

text: 1940-luvulla Van Dyke ehti tehdä kolmessa vuodessa vielä 12 elokuvaa. 1940-luvulla Van Dyke ohjasi MacDonaldia ja Eddyä elokuvissa Uusikuu (1940), Onnen unelma (1940) ja Olet kaikkeni (1942) ja Powellia ja Loyta romanttisessa komediassa Rakastan sinua taas (1940) ja neljännessä Pettävä varjo -elokuvassa Pettävä varjo kummittelee (1941). Van Dyke ohjasi Robert Montgomerya, Ingrid Bergmania ja George Sandersia trilleridraamassa Taivaan viha (1941). Van Dyken viimeiseksi ohjaustyöksi jäi sotadraama Päivä on koittava (1942). Elokuva teki viisivuotiaasta lapsinäyttelijä Margaret O'Brienista tähden yhdessä yössä.

title: Dick Van Dyke

text: Dick Van Dyke on näyttelijä Jerry Van Dyken (1931–2018) isoveli. Dickin poika Barry Van Dyke ja pojanpoika Carry Van Dyke ovat myös näyttelijöitä. Dick oli naimisissa Margie Willetin kanssa vuodesta 1948 vuoteen 1984, ja sai hänen kanssaan neljä lasta, joiden nimet ovat Christian, Barry, Carrie Beth ja Stacy. Myöhemmin hän oli avoliitossa Michelle Triolan kanssa vuoteen 2009 saakka.

title: W. S. Van Dyke

text: Loppuvuosinaan Van Dyke sairasti syöpää ja hän kärsi sydänvaivoista. Hän jaksoi ohjata vielä näihin aikoihin viimeisen elokuvansa Päivä on koittava. Van Dyke oli harras Kristillisen tieteen kannattaja, joten hän kieltäytyi loppukuukausinaan kaikesta sairaalahoidosta. Saatuaan viimeisen ohjaustyönsä valmiiksi, hän sanoi hyvästit vaimolleen, lapsilleen ja studiopomo Louis B. Mayerille ja teki itsemurhan 53-vuotiaana 5. helmikuuta vuonna 1943 kotonaan Los Angelesin Brentwoodin kaupunginosassa, Kaliforniassa. Van Dyken toiveesta Jeanette MacDonald ja Nelson Eddy lauloivat hänen hautajaisissaan. Van Dyke on haudattu Glendalen Forest Lawn Memorial Parkin hautausmaalle, Columbarium of the Sanctuaries -osaan suureen mausoleumiin.

title: Shane Van Dyke

text: Shane Thomas Van Dyke on Mary (Carey) Van Dyken ja näyttellijä Barry Van Dyken ("Airwolf", "Lemmenlaiva", "") poika ja viihdetaiteilija Dick Van Dyken ("The Dick Van Dyke Show", "Maija Poppanen", "Chitty Chitty Bang Bang", "Night at the Museum") pojanpoika.

title: W. S. Van Dyke

text: Vuosi 1934 oli Van Dykelle menestykäs. Hän ohjasi William Powellia ja Myrna Loyta kahdessa menestyselokuvassa: Kuolemaantuomittu ja Pettävä varjo. Pettävä varjo oli yksi vuoden 1934 menestyneimmistä kassamagneeteista ja sai vuonna 1935 neljä Oscar-ehdokkuutta: parhaan ohjauksen (Van Dyke), parhaan miespääosan (Powell), parhaan elokuvan (MGM) ja parhaan käsikirjoituksen (Goodrich ja Hackett) ehdokkuuden. Kuolemaantuomitussa näytteli "Hollywoodin kuninkaana" tunnettu Clark Gable, jota Van Dyke ohjasi Joan Crawfordin kanssa myöhemmin elokuvassa Ihana seikkailu (1934).

title: W. S. Van Dyke

text: Ohjaajanuransa aikana Van Dyke sai lempinimen "One-Take Woody" (suom. Yhden oton Woody); elokuviaan ohjatessa Van Dyke yritti saada jokaisen kohtauksen kuvattua (yhdellä otolla) nopeasti ja tehokkaasti.[1]

title: W. S. Van Dyke

text: Vuonna 1935 Van Dyke ohjasi kolme elokuvaa. Roy Del Ruthin kanssa Van Dyke ohjasi musikaalin Rakkauden sävel, jonka pääosissa ovat Jack Benny, Eleanor Powell ja Robert Taylor. Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta, joista se voitti yhden. Joan Crawfordia Van Dyke ohjasi draamakomediassa Se alkoi suudelmasta ja Jeanette MacDonaldia ja Nelson Eddyä Van Dyke ohjasi musikaalidraamassa Tuhma Marietta, joka voitti yhden Oscar-palkinnon musiikista.

title: Barry Van Dyke

text: Barry Van Dyke esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa vuonna 1961. Hänellä oli rooli yhdessä tilannekomedia "Dick Van Dyke Show"'n jaksossa. Hän esitti Steve Sloania "Diagnoosi: Murhassa" kahdeksan tuotantokauden ajan vuosina 1993–2001 sekä ohjasi ja käsikirjoitti joitakin sarjan jaksoja. Muita sarjoja, joissa hän on esiintynyt ovat muun muassa "Lemmenlaiva", "Magnum", "A-Team", "Murhasta tuli totta" ja "Remington Steele".

title: Shane Van Dyke

text: Shane Van Dyke (s. 28. elokuuta 1979) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja.

title: Amy Van Dyken

text: Van Dyken Rouen loukkaantui kesäkuun alussa 2014 vakavasti mönkijäonnettomuudessa. Hän lensi asfalttiin osuttuaan mönkijällä parkkipaikan reunakivetykseen, eikä tuntenut tämän jälkeen jalkojaan ja varpaitaan. Hänen perheensä antaman tiedotteen mukaan Van Dykenin selkäydin vaurioitui onnettomuudessa vakavasti.

title: W. S. Van Dyke

text: Van Dyke tunnetaan ehkä parhaiten William Powellin ja Myrna Loyn ohjaamisesta neljässä Pettävä varjo -elokuvasarjan elokuvassa: Pettävä varjo (1934), Pettävän varjon seuraaja (1936), Pettävän varjon uudet seikkailut (1939) ja Pettävä varjo kummittelee (1941); ja Jeanette MacDonaldin ja Nelson Eddyn ohjaamisesta kuudessa yhteisessä menestyselokuvassaan: Tuhma Marietta (1935), Rose Marie (1936), Laulavat sydämet (1938), Uusikuu (1940) (vain puolet elokuvasta; Robert Z. Leonard korvasi Van Dyken), Onnen unelma (1940) ja Olet kaikkeni (1942).