query: Kuinka pitkä valtatie 4 on?

title: Valtatie 4

text: Valtatie 4 on Suomen halki Helsingistä Lahden, Jyväskylän, Oulun ja Rovaniemen kautta Utsjoelle johtava valtatie. Tie on yksi tärkeimmistä päätieyhteyksistä Suomessa ja pääyhteys Etelä- ja Pohjois-Suomen välillä. Tien pituus on 1295 kilometriä ja se on Suomen pisin valtatie. Vuoden 2012 alussa tiestä oli moottoritietä 16 eri kunnan alueella yhteensä 205 kilometriä ja moottoriliikennetietä viiden kunnan alueella yhteensä 39 kilometriä.

title: Valtatie 23

text: Valtatielle 4 Jyväskylän seudulle sekä valtatielle 6 sekä Valtatie 9 Joensuuhun tehdyt suunnitelmat koskevat myös valtatietä 23.

title: Liikennetelematiikka

text: Valtatiellä 5 Mäntyharjulla ja Valtatiellä 7 Sipoon Boxissa on kokeiltu myös vaihtuvia hirvivaroitusmerkkejä, mutta kyseiset liikennemerkit on tällä hetkellä jo poistettu käytöstä. Tällä hetkellä uusia vastaavanlaisia merkkejä ei ole suunnitteilla muuta kuin Valtatielle 6 Kouvolan ja Koskenkylän välille. Eurooppatiellä 18 Turun ja Kehä III:n välillä on käytössä sään, kelin ja liikennemäärän mukaan ohjautuvat vaihtuvat nopeusrajoitukset ja varoitusmerkit. Vastaavanlaisia järjestelmiä on viime vuosina rakennettu ainakin myös Valtatielle 3 Lempäälän ja Tampereen välille, Valtateille 4 ja 29 Kemin ja Tornion välille sekä Valtatielle 6 Lappeenrannan ja Muukon välille. Myös Valtatielle 5 Kuopion ja Siilinjärven välille rakennetaan vastaavanlainen järjestelmä vuosina 2013–2014. Uutena pidempänä kohteena järjestelmä otettiin vaiheittain käyttöön myös E18-tiellä Helsingin ja Haminan välillä uuden moottoritien valmistumisen yhteydessä vuosina 2013–2015. Lisäksi samanlaista järjestelmää on suunniteltu myös Valtatielle 4 Limingan ja Iin välille sekä Valtatielle 6 Koskenkylän ja Kouvolan sekä Muukon ja Imatran välille.

title: Moottoriliikennetie

text: Viime vuosina moottoriliikenneteiden kilometrimäärä on vähentynyt moottoriteiden rakentamisen vuoksi, Kemin kohta on mm. täydennetty moottoritieksi rakentamalla toinen ajorata olemassa olleen viereen. Syksyllä 2010 otettiin käyttöön uusi 21 kilometriä pitkä moottoriliikennetieosuus valtatie 4:n perusparantamisen yhteydessä Toivakan ja Jyväskylän Vaajakosken välillä. Liikenneturvallisuutta on parannettu rakentamalla siihen useita keskikaiteella varustettuja pitkiä ohituskaistaosuuksia.

title: Valtatie 17

text: Vuonna 2010 valtatie 17 liitettiin osaksi valtatietä 9. Syynä oli liikenne- ja viestintäministeriön tavoite tehdä valtateistä pitkiä maakuntia yhdistäviä liikenneväyliä. Valtatie 9 saatiin näin ulottumaan Turusta Niiralaan.

title: Valtatie 4 (Viro)

text: Valtatie 4 on Viron pohjois–etelä-suuntaisia pääväyliä. Se alkaa Tallinnasta ja kulkee Sauen, Märjamaan, Aren ja Pärnun kautta Latvian rajalle Häädemeesten kunnan Iklan kylään. Tie jatkuu Latvian puolella Riikaan. Valtatie on 192,3 kilometriä pitkä.

title: Valtatie 29

text: Valtatie 29 on Keminmaalta Tornioon johtava valtatie. Tie eroaa Keminmaalla Helsingistä Utsjoelle johtavasta valtatiestä 4. Torniossa tiestä eroaa valtatie 21 Kilpisjärvelle. Valtatie 29 päättyy Ruotsin rajalle, josta jatkuu eurooppatie E4 Sundsvallin ja Tukholman kautta Helsingborgiin.

title: Moottoritie

text: Lähes kaikki Suomen moottoritiet ovat 2+2-kaistaisia: Helsingin ja Tampereen seuduilla sekä Turussa, Lahdessa, Hyvinkäällä ja Akaassa on useampikaistaisia osuuksia. Lisäksi Kotkassa on rinnakkaisrampillinen osuus. Vain lain määrittelemät moottoritiet laskien levein osuus on kantatiellä 51 Espoossa, jossa rinnakkaisramppeineen tie yltää yhteensä 12 kaistaan. Rinnakkaisrampillisia osuuksia on vain Kantatiellä 51 Espoon Westendissä, Valtatiellä 3 Tampereen Lakalaivalla ja Valtatiellä 7 Kotkan Karhulassa. Rinnakkaisramppeja huomioon ottamatta leveimmät osuudet ovat valtatiellä 1 Espoon Leppävaarassa, valtatiellä 4 Helsingin Viikissä, kantatiellä 45 Helsingin Pakilassa ja Vantaan Tikkurilassa sekä kantatiellä 51 Espoosta Haukilahden ja Westendin välillä, jotka ovat kaikki 4+4-kaistaisia osuuksia. Rinnakkaisrampit on yleensä tarkoitettu erottamaan paikallisen ja pitkän matkan liikenteen sekoittumisalueet vilkkailla tieosuuksilla.

title: Valtatie 6 (Viro)

text: Valtatie 6 kulkee Valgan keskustasta Hummulin, Tõrvan, Karksi-Nuian, Abja-Paluojan, Tihemetsan ja Kilingi-Nõmmen kautta Pärnun eteläpuolelle Häädemeesten kunnan Reiun kylään valtatielle 4. Tie kulkee Valgan pohjoispuolella noin 10 kilometrin matkan aivan Latvian rajan tuntumassa. Valtatie on 124,8 kilometriä pitkä.

title: Seututie 133

text: Seututie 133 on Karkkilasta Vihdin Vihtijärvelle johtava seututie. Tie on päällystetty, kaksikaistainen ja noin 35 kilometriä pitkä. Tie palvelee Karkkilan yhteyksiä Hyvinkäälle ja valtatie 4:lle.

title: Valtatie 8 (Viro)

text: Valtatie 8 kulkee Tallinnasta Keilan kautta Paldiskiin. Valtatie on 47,2 kilometriä pitkä.

title: Lusi

text: Lusi on kylä Heinolassa. Se on paikka, jossa valtatie 5 alkaa erkanemalla valtatiestä 4. Kylä on jäänyt väylistä sivuun moottoritien valmistumisen jälkeen. Valtatie 5:n alussa on kolme kilometriä pitkä suora tieosuus, joka toimii Lusin varalaskupaikkana. Moottoritie Helsingin Koskelasta ulottuu Lusiin saakka.

title: Valtatie 4

text: Valtatie 13 ja Valtatie 4 parannellaan Äänekosken Huutomäen kohdalla eritasoliittymäksi[13], hanke valmistuu syksyllä 2018.

title: Valtatie 11 (Viro)

text: Valtatie 11 eli Tallinnan kehätie () alkaa valtatieltä 1 Tallinnan itäpuolelta Väosta ja kulkee Jürin, Sakun ja Sauen kautta Keilaan valtatielle 8. Tie yhdistää Tallinnasta lähtevät valtatiet numeroiltaan 1, 2, 4 ja 8. Valtatie on 38,2 kilometriä pitkä.

title: Oulu

text: Oulu on tärkeä liikenteellinen solmukohta. Sen kautta kulkee yksi Suomen pääväylistä, Helsingistä Utsjoelle kulkeva valtatie 4, joka on kaupungin kohdalla moottoritie, sekä eurooppatiet E8 ja E75. Oulusta alkavat Kuusamoon johtava valtatie 20 ja Kajaaniin johtava valtatie 22, ja Turkuun johtava valtatie 8 erkanee valtatie 4:stä Oulun eteläpuolella Limingassa. Kaupungin alueella Oulujoen ylittää viisi maantie-, yksi rautatie- ja kolme kevyen liikenteen siltaa. Kaupunkiseudun joukkoliikenteen järjestämisestä on vastannut vuoden 2015 alusta lähtien Oulun joukkoliikenne. Kaukoliikenteen yhteyksiä Oulun linja-autoasemalta on eri puolille Suomea.

title: Valtatie 5 (Viro)

text: Valtatie 5 kulkee Viron poikki Pärnusta Rakvereen. Se alkaa valtatieltä 4 ja kulkee Vändran, Türin, Paiden, Tapan, Kadrinan ja Rakveren kaupungin kautta Rakveren kunnan Sõmeruun valtatielle 1. Valtatie on 184,6 kilometriä pitkä.

title: Jyväskylän lentoasema

text: Kaukoliikenteen linja-autoja terminaalin edessä olevalle pysäkille kulkee harvoin ja suurin osa linja-autoliikenteestä kulkee valtatietä 4 pitkin. Lähimmät linja-autopysäkit sijaitsevat noin kilometrin päässä valtatie 4:n ja Lentoasemantien risteyksessä sekä noin neljän kilometrin päässä valtatie 4:n ja Tikkakoskentien risteyksessä. Jyväskylän paikallisliikenteen linjat tulevat Tikkakoskelle mutta eivät jatka lentoasemalle saakka. Tikkakosken keskustasta tai linja-autopysäkeiltä ei ole lentoasemalle kevyenliikenteenväylää ja reitti lentoasemalle kulkisi pitkin valtatie 4:n reunaa, joten käytännössä lähes kaikki lentoaseman henkilöliikenne hoidetaan yksityisautoilla, takseilla tai tilausajolinja-autoilla.

title: Valtatie 4

text: Heinolan jälkeen tie kulkee Sysmän itäosien kautta Hartolaan, Joutsaan, Toivakkaan ja edelleen Jyväskylään. Toivakan ja Kanavuoren välillä on 20 kilometriä pitkä moottoriliikennetieosuus.

title: Alinenjärvi

text: Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 800 metriä leveä ja sen pinta-ala on 44 hehtaaria. Se sijaitsee Nokian taajama-alueen länsipuolella Alisenjärvellä valtatie 11 eteläpuolella. Järven vesiallas on kaksiosainen. Keskellä järveä kaksi niemeä erottavat isomman läntisen altaan itäisestä altaasta. Altaiden välinen salmi on kivinen. Länsialtaassa on 30 metriä leveä saari ja itäaltaan etelärannassa sijaitsee pieni luoto. Järveen laskee viisi lyhyttä suo-ojaa, mutta tärkein tulo-oja on Ylisenjärven 400 metriä pitkä laskuoja. Se laskee järveen kohdassa, missä valtatie 11 sivuaa näkyvästi järven koillisrantaa. Järven oma laskuoja Laajanoja lähtee järven eteläpäästä ja juoksee luontaisesti mutkitelleen koko viiden kilometrin matkansa Nokian taajama-alueella. Oja alittaa monia katuja ja se muodostaa alajuoksulla pieniä patoaltaita ennen kuin se laskee Nokianvirtaan. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 252 vuorokautta.

title: Inkavaltakunnan tieverkosto

text: Inkavaltakunnan tieverkostossa oli teitä yhteensä 40 000 kilometrin verran. Siinä oli kaksi pohjois–eteläsuuntaista päätietä: rannikon valtatie ja vuoriston valtatie. Ylänkötie kulkee nykyisen Ecuadorin ja Kolumbian vastaisen rajan läheisyydestä Perun ylängön kautta Titicacajärven ohi nykyisen Argentiinan luoteisosaan. Rannikkotie kulkee puolestaan nykyisen Perun Tumbesista Atacaman aavikolle ja sieltä nykyisen Chilen Santiagoon. Ehkäpä vaikuttavin tien osa on Cuzcon ja Quiton välinen tie, jolla monet Inkavaltakunnan keskuksista sijaitsivat. Rannikkotie oli 4 000 kilometriä pitkä ja jopa seitsemän metriä leveä. Siitä lähti poikkiteitä Andien valtatielle ja lopulta laamapolkuja ylös vuoristoon.

title: Kantatie 59

text: Kantatie 59 oli vuosina 1938–1996 Heinolasta Päijänteen itäpuolelta Jyväskylään kulkenut kantatie. Se kulki muun muassa Hartolan ja Joutsan kautta. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa valtatie 4 siirrettiin kulkemaan Päijänteen itäpuolitse, jolloin kantatie 59 muuttui osaksi valtatietä 4 ja tieumero 59 poistettiin käytöstä. Samalla Päijänteen länsipuolitse Lahdesta Jämsään kulkenut entinen valtatien 4 osuus numeroitiin uudelleen valtatieksi 24.

title: Markkulan alikulkusilta

text: Silta ylittää kallioiden väliin jäävän laakson, jonka pohjalla oli silloinen valtatie 4 ja lisäksi maantie. Penkereelle tehty laakson ylitys olisi vaatinut valtatielle ja maantielle omat sillat. 1960-luvun lopulla sillanrakennustekniikka oli sen verran kehittynyttä, että laakson ylittävä siltavaihtoehto tuli harkittavaksi ja lopulta toteutettavaksi, koska sitä pidettiin maankäytön kannalta parempana. Erityisenä perusteluna pitkän ja korkean sillan rakentamiselle pidettiin maisemallisia syitä. Siltavaihtoehto oli myös alkuvaiheen laskelmien mukaan hieman halvempi.

title: Sähkömagneettinen säteily

text: Tunnetut sähkömagneettisten kenttien haitalliset vaikutukset, kuten hermostimulaatio tai kudosten lämpeneminen, esiintyvät vasta, kun kentänvoimakkuus tai tehotiheys ylittää tietyn kynnystason, eivätkä vaikutukset määräydy suoraviivaisesti ajan kuluessa kumuloituvasta annoksesta (aika × voimakkuus). Radiotaajuisia kenttiä koskevissa altistumisrajoissa aikatekijä on huomioitu määrittämällä kuinka pitkän aikavälin yli altistumisen keskiarvo lasketaan. Suurimmillaan tämä aikaväli on kuusi minuuttia. On selvää, että altistumisen biologiset seuraukset riippuvat myös siitä kuinka kauan altistuminen kestää, joten myös aika on eräs tekijä arvioitaessa altistumista pitkällä aikavälillä. Yleisesti altistuminen on kuvattava niin, että esitetään altistumisen voimakkuutta, vaihtelua ja kestoa kuvaavia tunnuslukuja [3].[4].

title: Padasjoki

text: Padasjoen halki kulkee Lahden ja Jämsän välinen valtatie 24 (entinen valtatie 4), josta erkanee Taulun alueella Hämeenlinnaan vievä kantatie 53. Valtatie 24 seuraa vanhaa valtatie 4:n reittiä. Alun perin 1938 käyttöön otetun numeroinnin mukainen "nelostie" kulki Helsingistä Hyvinkään, Padasjoen, Jämsän, Jyväskylän, Oulun, Kemin, Rovaniemen ja Ivalon kautta Petsamoon.

title: Valtatie 10 (Viro)

text: Valtatie 10 kulkee Länsi-Virossa Lääne-Nigulan Rististä valtatieltä 9 Lihulan kautta Virtsun satamaan ja lauttayhteyden jälkeen Muhun saaren poikki Saarenmaalle Kuressaareen. Valtatie on 143,7 kilometriä pitkä.

title: Interstate 4

text: Interstate 4 (l-4) on 212,92 kilometriä pitkä Interstate-valtatie Floridassa Yhdysvalloissa. Tie erkanee I-275:lta Tampasta ja liittyy I-95:iin Daytona Beachilla.

title: Valtatie 9 (Viro)

text: Valtatie 9 kulkee Länsi-Virossa Sauen kunnan Ääsmäestä valtatieltä 4 Haapsalun kautta Rohukülan satamaan, josta on lauttayhteys Hiidenmaalle. Valtatie on 81,0 kilometriä pitkä.

title: Valtatie 92 (Viro)

text: Valtatie 92 kulkee eteläisen Viron poikki Tartosta lähelle Pärnua. Tie alkaa Tarton kaupungin länsipuolelta valtatieltä 2, kulkee Võrtsjärven pohjoispuolitse ja Viljandin läpi ja päättyy valtatielle 6 Kilingi-Nõmmen itäpuolella. Valtatie on 122,8 kilometriä pitkä.

title: Valtatie 4

text: Lahdenväylää Helsingin Viikin kohdalla. Lahdenväylä Kehä I:n eritasoliittymän kohdalla. Valtatie 4 Heinolan kohdalla, taustalla Tähtiniemen silta. Uuden linjauksen tietöitä Vaajakoskella. Vaajakosken liikenneympyrä Vaajakosken moottoritie Valtatie 4 pohjoisen suuntaan Äänekosken eteläpuolella. Ouluntulli Kempeleen ja Oulun rajalla Limingan Haaransillan ja Iin Räinänperän välisellä moottoritieosuudella. Valtatie 4 Oulun Kontinkankaalla. Valtatie 4 Inarin Ukonjärvellä. Talvinen valtatie 4 Inarissa. Kuvassa Utsjoen keskustassa sijaitseva Saamen silta ja valtatien 4 päätepiste.

title: Oulun liikenne

text: Oulun kautta kulkee yksi Suomen pääväylistä, Helsingistä Utsjoelle johtava valtatie 4, joka on osa eurooppatietä E75 ja Oulun kohdalla myös eurooppatietä E8. Oulusta alkavat Kuusamoon johtava valtatie 20 ja Kajaaniin johtava valtatie 22, ja Turkuun johtava valtatie 8 erkanee valtatie 4:stä Oulun eteläpuolella Limingassa. Seudullisesti ja paikallisesti tärkeitä teitä ovat muun muassa Limingan Haaransillalta Kempeleen, Oulun ja Haukiputaan kautta Iin Räinänperälle johtava seututie 847, joka on osa entistä valtatie 4:ää ja entisen Ylikiimingin kunnan kirkonkylään johtava seututie 833. Poikkimaantie ja Raitotie muodostavat kaupungin sisäisen kehätien.


query: Kuka Konstantin Tsiolkovski oli?

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Konstantin Eduardovitš Tsiolkovski (; 17. syyskuuta (J: 5. syyskuuta) 1857 Iževskoje – 19. syyskuuta 1935 Kaluga) oli venäläinen lukion opettaja, joka kirjoitti ensimmäiset tieteelliset avaruuslentoja koskevat julkaisut 1800-luvun lopussa ja julkaisi teoriansa kirjoina 1920-luvun alkupuolella. Tsiolkovski on – etenkin Neuvostoliiton ja Venäjän – astronautiikan isä. Hän kehitti rakettien tehokkuutta kuvaavan lain, Tsiolkovskin lain, ajatuksen aurinkopurjehduksesta, hahmotteli avaruusaseman ja pohti tähtienvälisiä avaruusmatkoja. Hän oli erityisen aktiivinen myöhempinä vuosinaan: Tsiolkovski julkaisi kymmenenä viimeisenä elinvuotenaan yhteensä 58 kirjaa ja yli 500 tieteellistä julkaisua.[1]

text: Konstantin Tsiolkovskin kosmonautiikan valtionmuseo (venäjäksi Государственный музей истории космонавтики имени К.Э.Циолковского) on maailman vanhin avaruustekniikan museo. Se perustettiin 3. lokakuuta 1967 Kalugaan, missä venäläinen avaruusteknologian pioneeri Konstantin Tsiolkovski toimi 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa. Museon perustaminen oli Neuvostoliiton avaruusohjelman pääinsinöörin Sergei Koroljovin ansiota. Museorakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Boris Barkhin, Jevgeni Kireev, Natalija Orlova, Valentin Strogy ja Kirill Fomin. Rakennuksen peruskiven muurasi kosmonautti Juri Gagarin 13. kesäkuuta 1961.

title: Borovsk

text: Nykyään kaupungissa on mm. tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat kaupungin sen lähiseutujen lukuisat kirkot sekä kolmen kilometrin päässä Protvajoen rannalla sijaitseva Pafnutjevin luostari. Kaupungissa on asunut ja työskennellyt Venäjän astronautiikan isä Konstantin Tsiolkovski.

title: Avaruusasema

text: Venäläinen tutkija Konstantin Tsiolkovski laati ensimmäisen tieteellis-teknisen kuvauksen avaruusasemasta 1800-luvun lopulla.

title: Avaruuskilpa

text: Venäläinen Konstantin Tsiolkovski ja hänen jälkeensä itävaltalainen Eugen Sänger laativat ja julkaisivat 1920-luvulla toisistaan tietämättä avaruuslentojen tekniset perusteet. Saksan ja Neuvostoliiton rakettiharrastajat pyrkivät 1930-luvulta alkaen yhä suurempien rakettien valmistukseen.

title: Robert Goddard

text: Goddard kehitti rakettitekniikkaa toisena venäläisen Konstantin Tsiolkovskin jälkeen. Kielimuurin johdosta Tsiolkovskin tutkimuksia ei tunnettu lännessä ennen 1920-lukua.

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Vuonna 1873 Tsiolkovski muutti Moskovaan, missä hän asui yhteensä kolme vuotta. Moskovassa hän vietti paljon aikaa lukien Venäjän valtionkirjastossa (nykyinen nimi). Kirjastossa hän tutustui venäläiseen filosofiin Nikolai Fjodorovitš Fjodoroviin. Hän oli venäläisen kosmismin johtohahmoja. Tsiolkovski sai Fjodorovilta hänen työpaikkansa kirjastossa sekä pääsi osallistumaan yliopistojen luennoille. Noin 17-vuotiaana hän alkoi uneksia ensimmäisen kerran avaruusmatkailusta.[5] Jules Vernen romaanit inspiroivat häntä erityisen paljon, ja hän alkoi pian miettiä avaruusaluksen rakentamiseen liittyviä ongelmia. Tsiolkovskin unelma ei ollut ainoastaan päästä avaruuteen, vaan että avaruuteen muodostettaisiin toimivia yhteiskuntia.

title: Nesteraketti

text: Nestemäistä polttoainetta käyttävän raketin periaatteen ideoi ensimmäisenä venäläinen rakettiteoreetikko Konstantin Tsiolkovski vuonna 1903.

title: Hermann Oberth

text: Hermann Julius Oberth (25. kesäkuuta 1894 Hermannstadt, Itävalta-Unkari – 28. joulukuuta 1989 Nürnberg, Länsi-Saksa) oli transylvanialaissyntyinen (Transilvanian saksi) saksalainen fyysikko. Häntä pidetään Konstantin Tsiolkovski ja Robert Goddardin rinnalla rakettitekniikan ja astronautiikan edelläkävijänä.

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Tsiolkovski kirjoitti Vapaa avaruus () -käsikirjoituksen avaruuslennoista vuonna 1883. Se on kattava päiväkirjamainen kuvaus siitä, miten hän kehitteli teorioitaan. Vuonna 1895 hän sai valmiiksi teoksen Unelmia maasta ja taivaasta (ven. Грёзы о земле и небе). Vuonna 1903 hänen artikkelinsa Avaruuden tutkimus reaktiomoottoreiden avulla () julkaistiin venäläisessä tiedelehdessä. Hän testasi pienessä sentrifugissa torakoiden ja kanojen kiihtyvyyden kestoa jo 1870-luvun lopulla. Tässä vaiheessa hänen tutkimuksensa jo tähtäsi selvästi miehitettyihin avaruuslentoihin. Tunnetuin hänen teoreettisista oivalluksistaan on rakettien liikeyhtälö, jota kutsutaan Tsiolkovskin laiksi. Sen mukaan raketin saavuttama nopeus riippuu raketin tyhjämassan ja täyden massan välisestä suhteesta sekä raketin palokaasujen ulosvirtausnopeudesta.

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Tsiolkovski syntyi keskiluokkaiseen perheeseen Iževskojen kylässä, Rjazanin alueella vuonna 1857. Hänen isänsä Eduard Ignatijevitš Tsiolkovski oli puolalainen metsänvartija,[2] joka oli muuttanut paikkakunnalle kesäkuussa vuonna 1849. Tsiolkovskin äiti oli hyvin kouluttautunut venäläinen Marija Jumaševa. Tsiolkovski syntyi perheeseen viidentenä lapsena, yhteensä perheeseen syntyi 18 lasta.

title: Tsiolkovski (Kuun kraatteri)

text: Tsiolkovski on venäläisen rakettitekniikan teoreetikon Konstantin Tsiolkovskin mukaan nimetty kraatteri kuun maahan näkymättömällä puolella. Kraatterin tumma pohjan osa on törmäyksen jälkeen kuun sisuksista virrannutta laava, joka on jähmettynyt basalttimaiseksi kiveksi. Se on samanlaista kuin kuun "meret". Tumma alue ympäröi selvää keskushuippua, jollainen on syntynyt törmäyksen vastavaikutuksena tämän kokoluokan suureen kraatteriin. Tämän selvästi erottuvan kraatterin löysivät venäläiset Luna 3 -kuuluotaimen kuvista. Kraatterin läpimitta on 180 km, ja koordinaatit 20.4° S, 129.1° E.

title: Tsiolkovskin laki

text: Tsiolkovskin laki on venäläisen opettajan Konstantin Tsiolkovskin 1900-luvun alussa kehittämä rakettien liikeyhtälö.

title: Neuvostoliiton varhainen rakettitutkimus

text: Todellisena avaruustekniikan teorian edelläkävijänä pidetään venäläistä Konstantin Tsiolkovskia, joka muotoili rakettien perusyhtälöt ja toi esille nestemäistä polttoainetta käyttävän ja lopulta myös monivaiheraketin ajatuksen vuonna 1929. Tsiolkovski päätteli aivan oikein, että vety on tehokkain raketin ajoaine. Tsiolkovski hahmotteli summittaisia kaavakuvia rakettien rakenteiksi ja julkaisi ajatuksiaan muun muassa kirjoissaan 1920-luvulla, mutta Tsiolkovski ei kyennyt toteuttamaan ajatuksiaan käytännössä.

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Tsiolkovskij, K. E.| title = Paino katosi: fantastinen kuvaus| location = Leningrad| publisher = Kirja| year = 1935}} Citation error, replace with{{cite book| author = Tsiolkovski, K. E.| title = Kuussa: fantastinen kertomus| others = Translated by Tyyne Perttu| location = Petroskoi| publisher = Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike| year = 1958}}

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Tsiolkovski päätti hankkia itselleen opettajan pätevyyden. Hän sai nopeasti töitä Borovskista matematiikan opettajana ja muutti kaupunkiin. Tässä vaiheessa Tsiolkovski alkoi tutkia kuumailmapallon rakentamiseen liittyviä seikkoja, aerodynamiikkaa, filosofiaa sekä mahdollisuutta elää avaruudessa. Samoihin aikoihin Tsiolkovski ja paikallisen papin tytär Varvara Sokolova tutustuivat toisiinsa. Avioliiton he solmivat elokuussa vuonna 1880. Perheeseen syntyi kolme tytärtä ja neljä poikaa.[5]

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Luokka:Avaruustoiminta Luokka:Venäläiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Tsiolkovskilta on suomennettu vain kaksi tieteiskertomusta:

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Pian Konstantinin syntymän jälkeen perheen isän oli jätettävä työnsä Iževskojen kylässä ja muutettava muualle. Marraskuusta 1857 huhtikuuhun 1858 perhe asui Pronskissa. 10- tai 11-vuotiaana Tsiolkovski vilustui pahasti ollessaan kelkkamäessä laskettelemassa. Sairaus diagnosoitiin tuhkarokoksi ja hänen uskottiin jo kuolevan. Näin ei kuitenkaan käynyt, mutta sairauden takia hän kuuroutui. Tilanne oli kuitenkin erityisen vakava Tsiolkovskin tulevaisuuden kannalta, sillä opiskelu olisi erityisen hankalaa.

title: Konstantin Tsiolkovski

text: David Darlingin web-tietosanakirjassa Bookrags.comissa Informatics Internationalin sivuilla Mike Gruntman, Blazing the trail, AIAA, 2004, ISBN 1-56347-705-X

title: Avaruusturismi

text: Ensimmäiset haaveet "kuumatkailijoista" syntyivät 1800-luvun lopulla Jules Vernen Maasta kuuhun-romaanin ja Konstantin Tsiolkovskin tieteellisten julkaisujen kautta. 1950-luvulla science fiction -kirjallisuuden parissa avaruusmatkat olivat varsin suosittuja tarinoita.

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Vuonna 1892 Tsiolkovski sai uuden opetusviran Kalugan alueen pääkaupungista, Kalugasta. Hän toimi tässä virassa aina kuolemaansa saakka. Kalugan vuosina hänestä tuli laajasti tunnettu tiedemies. Hän julkaisi muun muassa teoksen Kosminen filosofia (ven. Космичєская философия), jossa hän pohtii ihmiskunnan tulevaisuutta, ja sitä kuinka ihmiset voisivat jättää Maan ja siirtyä muille planeetoille asumaan. Neuvostoliiton tiedeakatemian jäseneksi hänet valittiin vuonna 1919.[5]

title: Avaruusasema

text: Avaruusasema on keinotekoinen rakennekokonaisuus, joka antaa ihmiselle mahdollisuuden asua avaruudessa. Avaruusaseman keksi venäläinen Konstantin Tsiolkovski 1920-luvun alussa. Avaruusasemassa on useasti monia osia ja se koostuu moduuleista.

title: Kaluga

text: Tunnetuin kalugalainen on avaruusteknologian tutkija ja kehittäjä Konstantin Tsiolkovski, jonka kunniaksi kaupunkiin rakennettiin Tsiolkovskin valtiollinen avaruusmuseo vuonna 1967. Kaupungissa on myös taidemuseo ja historiallinen museo. Kulttuuri- ja kirkkohistoriallisiin nähtävyyksiin kuuluu myös useita 1700-luvulla rakennettuja kirkkoja.Kalugasta on rautatieyhteydet koilliseen Moskovaan, kaakkoon Tulaan, lounaaseen Brjanskiin ja luoteeseen Smolenskiin. Kahdesta kaupungin nimeä kantavasta päärautatieasemasta Kaluga-1 sijaitsee kantakaupungissa ja Kaluga-2 noin 10 kilometriä lännempänä Moskovasta Kalugan keskustan ohi Brjanskiin ja edelleen Valko-Venäjän Homeliin johtavan pääradan varrella.

title: Konstantin Tsiolkovski

text: Tsiolkovskin äiti kuoli poikansa ollessa 13-vuotias.[3] Kuolema sai hänet hakeutumaan omiin oloihinsa ja hän alkoi opiskella omatoimisesti matematiikkaa ja fysiikkaa.[4] Tsiolkovski keräsi kaikki tietonsa omatoimisesti. Kirjat, jotka hän luki, olivat peräisin koulun opettajilta tai hänen isänsä kirjastosta, jonka kaikki kirjat hän luki.[5] Omissa muistelmissaan Tsiolkovski toteaa, että kuuroudella oli suuri positiivinen vaikutus hänen elämäänsä: hän halusi osoittaa kaikille, että vammastaan huolimatta hän olisi muita ikäisiään etevämpi.

title: Neuvostoliiton avaruusohjelma

text: Venäläinen Konstantin Tsiolkovski oli nykyaikaisen avaruusmatkailun ensimmäisiä teoreettisia uranuurtajia. Raketteja ja avaruusmatkoja koskaeia tutkimuksia hän julkaisi 1800-luvun lopulta 1920-luvulle. Hän laati rakettitekniikan perusyhtälön, ideoi nesteraketin, aurinkopurjeen, avaruusaseman ja tähtienväliset lennot. Tsiolkovski päätteli aivan oikein, että tehokkain rakettipolttoaine on vety. Tsiolkovski oli aikaansa edellä. Eräs toinen avaruuslentojen ideoija oli Juri Kondratjuk, joka toi esille ajatuksen erillisestä kuumodulista.

title: Avaruushissi

text: Konstantin Tsiolkovski esitteli avaruushissin periaatteen vuonna 1895 kirjoittamassaan artikkelissa. Teoriaa kehitti Juri Artsutanov vuonna 1960 kirjoittamassaan artikkelissa. Avaruushissi on perinteisesti esiintynyt lähinnä tieteistarinoissa, kuten Arthur C. Clarken "Paratiisin suihkulähteissä", mutta tekniikan kehittymisen myötä sitä on tutkittu vakavammin.

title: Satelliitti

text: Vuonna 1903 venäläinen Konstantin Tsiolkovski (1857–1935) julkaisi koosteensa tutkimuksistaan Исследование мировых пространств реактивными приборами (""Kosmisen avaruuden tutkimus reaktiivisia laitteita käyttäen""). Se on ensimmäinen raketteja avaruusalusten laukaisuun käyttämistä käsittelevä tieteellinen julkaisu. Osa materiaalista oli julkaistu venäläisissä tieteellisissä lehdissä 1880-luvun lopulta alkaen. Tsiolkovski määritti Maan kiertoradalle pääsemiseen vaadittavan ratanopeuden, joka on noin 8 km/s. Hän päätyi lopputulokseen, että Maan kiertoradalle pääsy olisi mahdollista monivaiheisilla raketeilla, jotka käyttäisivät nestemäistä ajoainetta. Hän ehdotti nestemäisen vedyn ja nestemäisen hapen käyttöä, joka on edelleen paras käytössä oleva ajoaine. Elinaikanaan hän julkaisi yli 500 avaruuslentoihin liittyvää teosta mukaan lukien tieteisromaaneja. Töihin kuului myös ohjausraketeilla varustettujen rakettien, monivaiheisten rakettien, avaruusasemien, ilmalukkojen sekä avaruussiirtokuntien ruoan ja hapen tuottamiseksi tarkoitettujen suljettujen biologisten systeemien suunnitelmia.

title: Nopeuslisä

text: Nopeuslisä, delta-V eli raketin ajokyky lasketaan venäläisen Konstantin Tsiolkovskin 1800-luvun lopussa tai 1900-luvun alussa kehittämän rakettiyhtälön avulla.Ohessa niin sanottuja nopeuslisä-budjetteja.

title: Sergei Koroljov

text: Koroljov opiskeli ensin Kiovassa ja sitten Moskovassa lentokoneinsinööriksi. Hän suunnitteli ja rakensi ensimmäisen K-5-liitokoneensa jo 17-vuotiaana, vuonna 1924. Hän valmistui Moskovan teknillisestä korkeakoulusta (MVTU) vuonna 1929. Siellä hän suunnitteli SK-4-liitokoneen. Kuten moni muukin Neuvostoliiton raketti-insinööreistä, hän hylkäsi lentokoneiden suunnittelutyön Konstantin Tsiolkovskin avaruustekniikan kirjojen innostamana. Lokakuussa 1929 hän matkusti tapaamaan Tsiolkovskia ja keskusteli tämän kanssa stratosfääriin noususta (moottoroidulla) purjelentokoneella. Keskustelu Tsiolkovskin kanssa suuntasi Koroljovin tavoitteet uudelleen.


query: Milloin Gordianus I syntyi?

title: Gordianus I

text: Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus Africanus (n. 159 – 12. huhtikuuta 238[1]), usein Gordianus I, oli Rooman keisari vuonna 238. Hän oli keisari Gordianus II:n isä ja keisari Gordianus III:n äidinisä.[2] Hän toimi keisarina noin kolme viikkoa. Hän teki itsemurhan kuultuaan, että oli häviämässä Karthagossa ja että hänen poikansa Gordianus II oli kuollut.

title: Balbinus

text: Vuoden 238 tapahtumien kronologia on osoittautunut ristiriitaisten papyruksien ja piirtokirjoitusten takia poikkeuksellisen vaikeaksi määrittää. On esitetty, että Pupienuksen ja Balbinuksen hallituskausi alkoikin jo tammi-helmikuussa ja päättyi toukokuussa. Nykytutkijat ovat kuitenkin päässeet yhteisymmärrykseen asiasta, ja Robin Mc Mahon esittää seuraavat päivämäärät: 12. huhtikuuta Gordianus I ja Gordianus II saavat surmansa hallittuaan 20 päivää, 22. huhtikuuta Pupienus ja Balbinus julistetaan keisareiksi Roomassa, 24. kesäkuuta Maximinus ja hänen poikansa murhataan Aquileian edustalla ja 29. heinäkuuta Pupienus ja Balbinus murhataan.

title: Philippus Arabs

text: Myös persialainen versio tapahtumista on säilynyt. Naqsh-i-Rustamista, Persepoliin kaupungin pohjoispuolelta löydettiin vuonna 1939 kalliopiirtokirjoitus, jossa Persian kuningas Sapor I kertoo voittaneen roomalaiset taistelussa, jossa Gordianus sai surmansa.

title: Šapur I

text: Sodat Roomaa vastaan jatkuivat Šapurin valtakaudella, jolloin saavutettiin myös eräät suurimmista persialaisten roomalaisista ottamista voitoista. Rooman keisari Gordianus III johti vuonna 242 suurta sotaretkeä sasanideja vastaan ja roomalaisten onnistui vallata persialaisten tuolloin hallitsemat Antiokia, Carrhae ja Nisibis. Gordianus kirjoitti Rooman senaatille uhkaavansa voittojensa jälkeen jo Persian pääkaupunki Ktesifonia, mutta hän kuoli epäselvissä olosuhteissa sotaretkensä aikana. Useimpien lähteiden mukaan Gordianus päätyi Philippus Arabsin agenttien murhaamaksi. Persialaisissa lähteissä Gordianus sai puolestaan surmansa Misikoessa käydyssä taistelussa. Kaikissa lähteissä keisariksi nousseen Philippus Arabsinin mainitaan solmineen rauhan Šapurin kanssa. Länsi-Armenia liitettiin sodan jälkeen jälleen Persiaan. Šapur teki uuden sotaretken Roomaa vastaan vuosina 252–256, jolloin valloitettiin myös muu Armenia ja Georgia. Pojalleen Hormizdille Šapur antoi tittelin armenialaisten kuningas.

title: Pupienus

text: Vuoden 238 tapahtumien kronologia on osoittautunut poikkeuksellisen vaikeaksi ristiriitaisten papyruksien ja piirtokirjoitusten takia. On esitetty, että Pupienuksen ja Balbinuksen hallituskausi alkoikin jo tammi-helmikuussa ja päättyi toukokuussa. Nykytutkijat ovat kuitenkin päässeet yhteisymmärrykseen asiasta ja Robin Mc Mahon esittää seuraavat päivämäärät: 12. huhtikuuta Gordianus I ja Gordianus II saavat surmansa hallittuaan 20 päivää, 22. huhtikuuta Pupienus ja Balbinus julistetaan keisareiksi Roomassa, 24. kesäkuuta Maximinus ja hänen poikansa murhataan Aquileian edustalla ja 29. heinäkuuta Pupienus ja Balbinus murhataan.

title: Gordianus II

text: Gordianus II:n elämästä ennen keisariutta ei tiedetä paljoa. Hän syntyi noin vuonna 192, ja hänen samannimisen isänsä Gordianus I:n suku oli luultavasti kotoisin Vähästä-Aasiasta, ehkä Gordionin kaupungista. "Historia Augustan" mukaan Gordianus II:n äiti oli eräs Fabia Orestilla, mutta väite on myöhemmin todettu vääräksi.

title: Gordianus II

text: Gordianus I ja II matkustivat Karthagoon, ja viestinviejiä lähetettiin Roomaan senaatin puheille. Huhtikuun alussa se asettui tukemaan Gordianuksia, julisti Maximinuksen valtionviholliseksi ja mahdollisesti myös julisti edesmenneen keisari Severus Alexanderin jumalaksi. Gordianuksen tukijat myös murhasivat pretoriaanikaartin prefektin Vitalianuksen, joka oli uskollinen Maximinukselle ja joka olisi pystynyt tarvittaessa pidättämään koko senaatin ja mitätöimään sen määräykset. Kapinan nopeus ja tehokkuus ovat saaneet monet nykytutkijat epäilemään salaliittoa African provinssin senaattoreiden keskuudessa.

title: Gordianus I

text: Gordianus saattaa olla sama prokonsuli Antonius Gordianus, jolle Flavius Philostratus omistaa teoksensa Sofistien elämä. Philostratuksen mukaan Antonius Gordianus oli 100-luvulla eläneen sofisti Herodes Atticuksen jälkeläinen. Tämä on epätodennäköistä, mutta tutkijat ovat ehdottaneet, että Philostratuksen mainitsema henkilö on Gordianuksen poika Gordianus II, joka olisi mennyt naimisiin Herodes Atticuksen tyttärentyttären kanssa. On myös esitetty, että Philostratus ei olisi tarkoittanut "isällä" biologista isää vaan opettajaa, jolloin Gordianus I olisi nuoruudessaan opiskellut Herodes Atticuksen oppilaana.[2]

title: Gordianus III

text: Maaliskuun lopulla vuonna 238 African provinssissa nousi kapina keisari Maximinusta vastaan. Uusiksi keisareiksi julistettiin Gordianus I ja Gordianus II. He saivat kuitenkin surmansa hallittuaan vain noin kolme viikkoa. Tämän jälkeen Rooman senaatti, joka oli tukenut kapinaa, valitsi keskuudestaan senaattorit Marcus Clodius Pupienus Maximuksen ja Decimus Caelius Calvinus Balbinuksen keisareiksi. Kiivastuneet roomalaiset kuitenkin toivat vasta 13-vuotiaan Gordianus III:n tämän kotoa ja vaativat, että hänet nimitettäisiin caesariksi ja perijäksi. Senaatti hyväksyi tämän ja väkijoukko rauhoittui. Pian Maximinus murhattiin ja sisällissota päättyi mutta kolmen kuukauden hallintokauden jälkeen 29. heinäkuuta 238 pretoriaanikaarti murhasi Pupienuksen ja Balbinuksen ja julisti nuoren Gordianus III:n keisariksi.

title: Gordianus II

text: Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus Africanus (noin 192 – 12. huhtikuuta 238), yleensä Gordianus II, oli Rooman keisari vuonna 238. Hän oli keisari Gordianus I:n poika ja Gordianus III:n eno.

title: Pupienus

text: Huhtikuussa 238 African naapuriprovinssi Numidian maaherrana toiminut Capelianus kuitenkin hyökkäsi ja kukisti Gordianusten armeijan Karthagon lähellä käydyssä taistelussa. Gordianus II sai surmansa ja hänen isänsä Gordianus I teki itsemurhan. Samaan aikaan Maximinus oli koonnut armeijansa ja saapunut Pohjois-Italiaan. Senaatti päätti kuitenkin jatkaa kapinaa. Se valitsi näiden 20:n miehen joukosta Pupienuksen ja Decimus Caelius Calvinus Balbinuksen uusiksi keisareiksi. Ensimmäistä kertaa Rooman valtakunnassa oli kaksi täysin samanarvoista keisaria. Molemmat saivat arvonimen pater patriae () ja pater senatus ().

title: Gordianus III

text: Timesitheuksen seuraajaksi nimitettiin hänen kollegansa veli Marcus Julius Philippus. Rooman armeija ylitti Eufratin Misikhessä lähellä Ktesifonia ja kohtasi persialaiset. Rooman armeija lyötiin taistelussa ja epäselvissä olosuhteissa Gordianus III sai surmansa helmikuussa 244. Hän joko kuoli taistelussa, sen jälkeen saamiinsa vammoihin tai omat sotilaat murhasivat hänet. Tarkkaa syytä ei tiedetä. Philippusta, jonka roomalaiset sotilaat huusivat keisariksi, on syytetty Gordianuksen kuolemasta mutta hän saattoi olla syytön. Antiikin lähteet eivät ole yksimielisiä Gordianuksen kuoleman syystä. "Historia Augustan" ja Zosimoksen mukaan Gordianus kuoli ennen kuin hän pääsi Persiaan, Eutropius, Festus, Hieronymus ja Orosius luettelevat hänen voittonsa ja kertovat, että keisari murhattiin paluumatkalla. Epitome de Caesaribuksen mukaan Gordianus murhattiin juuri ennen Ktesifonia. Zonaraksen mukaan hän mursi reisiluunsa ja kuoli. Mesopotamiasta löydetyn kuningas Saporin muistokirjoituksen ("Res Gestae Divi Saporis") mukaan taas Gordianus kuoli taistelussa.

title: Gordianus III

text: Gordianus III syntyi Roomassa tammikuun lopulla vuonna 225. Hänen isänsä nimeä ei tiedetä mutta tämä kuului senaattorisäätyyn ja kuoli ennen vuotta 238. Gordianuksen äiti oli senaattori Marcus Antonius Gordianuksen, eli Gordianus I:n tytär ja Gordianus II:n sisar mutta hänenkään nimensä ei ole tiedossa. Näin ollen Gordianus III oli Gordianus I:n tyttärenpoika ja Gordianus II:n sisarenpoika. "Historia Augusta" kertoo Gordianus III:n vanhempien nimiksi Junius Balbus ja Maecia Faustina mutta nykyään ne on todettu vääriksi.

title: Gordianus II

text: Keisari Maximinus oli koko kautensa ajan sotinut armeijansa kanssa germaaneja vastaan pohjoisessa. Sota vaati kuitenkin runsaasti rahaa ja veroja oli täytynyt nostaa kustannusten kattamiseksi. Maximinus ei myöskään pitänyt senaattoreista ja uskoi heidän syyllistyneen moniin rikoksiin. Useita senaattoreita teloitettiin tai vangittiin ja heidän omaisuutensa takavarikoitiin. Maximinuksen suosio laski nopeasti, ja maaliskuun lopulla Thysdruksen kaupungissa African provinssissa oli levottomuuksia, joissa keisarillinen prokuraattori ja verojen kerääjä murhattiin. Peläten rangaistuksia surmaajat kääntyivät provinssin maaherran Gordianus I:n puoleen ja julistivat tämän keisariksi hänen vastalauseistaan huolimatta. Lopulta Gordianus I hyväksyi keisariuden, ja molemmat Gordianukset ottivat lisänimen Africanus. "Historia Augustan" mukaan Gordianus I ja II julistettiin julkisesti keisareiksi Thysdruksessa, mutta myöhemmin sama teos kertoo, että Gordianus II nimitettiin isänsä kanssahallitsijaksi Karthagossa vasta muutama päivä kapinan alun jälkeen. Herodianos ei mainitse Gordianus II:ta Thysdruksen kapinan yhteydessä mutta kertoo myöhemmin, että Rooman senaatti julisti molemmat Gordianukset keisareiksi heti saatuaan tietää kapinasta.

title: Gordianus III

text: Marcus Antonius Gordianus Pius (20. tammikuuta 225 – helmikuu 244), yleensä Gordianus III, oli Rooman keisari vuosina 238–244.

title: Gordianus II

text: "Historia Augusta" on tärkein lähde Gordianus II:n elämän ja uran rekonstruoimisessa, mutta siihen ei kuitenkaan aina voida täysin luottaa. Teoksen mukaan Gordianus II oli Severusten ajan kirjailijan Serenus Sammonicuksen samannimisen pojan oppilas, mutta nykytutkijoiden mukaan ei ole varmaa, oliko Sammonicus nuorempaa edes olemassa. "Historia Augusta" kertoo myös, että Gordianus II oli kvestorina keisari Elagabaluksen aikana ja preettorina sekä lisäkonsulina ("consul suffectus", eli astui virkaan keskellä vuotta) Severus Alexanderin kaudella. Näitäkään väitteitä ei voida luotettavasti varmistaa. Varmaa on ainakin se, että Gordianus II toimi lisäkonsulina Severus Alexanderin kauden lopulla tai Maximinus Thraxin kauden alussa. Noin vuonna 237 hän matkusti legaattina African provinssiin avustamaan provinssin maaherrana toiminutta isäänsä.

title: Maximinus Thrax

text: Vuoden 238 tapahtumien kronologia on osoittautunut ristiriitaisten papyruksien ja piirtokirjoitusten takia poikkeuksellisen vaikeaksi määrittää.[10] On esitetty, että Gordianusten kapina alkoikin jo tammikuussa ja päättyi samassa kuussa.[14][15] Nykytutkijat ovat päässeet yhteisymmärrykseen asiasta, ja Robin McMahon esittää seuraavat päivämäärät: 22. maaliskuuta Gordianus I ja Gordianus II julistettiin keisariksi Africassa, 1. tai 2. huhtikuuta Rooman senaatti hyväksyi Gordianusten keisariuden ja 12. huhtikuuta he saavat surmansa hallittuaan 20 päivää. 22. huhtikuuta Pupienus ja Balbinus julistetaan keisareiksi Roomassa ja 24. kesäkuuta Maximinus ja hänen poikansa Maximus murhataan.[2]

title: Legio II Adiutrix

text: II Adiutrix osallistui vuonna 213 sotaretkeen alemanneja vastaan ja vuosina 214-217 keisari Caracallan sotaan parthialaisia vastaan. Tämän jälkeen legioonan vaiheista tiedetään vähän, mutta 200-luvun puolivälissä Legio II Adiutrixin legioonalaiset pystyttivät patsaita Gordianus III:lle ja Claudius Gothicukselle, mikä viittaa siihen, että nämä keisarit liittyvät legioonaan jotenkin. Luultavasti Gordianus käytti legioonaa sodassa sassanideja vastaan vuonna 238, minkä jälkeen II Adiutrix osallistui Claudius Gothicuksen sotaretkeen visigootteja vastaan vuonna 269. Yksi legioonan joukko-osasto oli vielä Mogontiacumissa (Mainz) Constantius I Chloruksen aikana, minkä jälkeen legioona katoaa lähteistä.

title: Gordianus III

text: Vuosina 238–241 Rooman asioista huolehti alaikäisen Gordianuksen sijaan hänen neuvonantajansa. Uuden hallituksen esikuvana oli Severusten dynastia, etenkin sen viimeisen keisarin Severus Alexanderin aikakausi. Senaatin valtaa ja oikeuksia lisättiin. Uusia lakeja perustettiin turvaamaan yksittäisten ihmisten ja yhteisöjen oikeuksia ja vapautta. Provinssien maaherrojen valtaa rajoitettiin ja kansalaisten verotaakkaa koitettiin hillitä. Gordianus III esitettiin sivistyneenä filhelleeninä, kontrastina "raakaan" ja "barbaarimaiseen" Maximinukseen. Armeijan tuki varmistettiin lakkauttamalla Legio III Augusta, joka oli osallistunut Gordianus I:n ja II:n kapinan kukistamiseen, ja nimittämällä sotilastehtäviin uuden hallinnon tukijoita. Samaan aikaan sotilaiden oikeuksia lisättiin. Valtakunta oli kuitenkin edelleen ongelmissa. Kolikoiden arvometallipitoisuuksien vähentäminen aiheutti suurta inflaatiota. Tonavan alajuoksulla Moesia Inferiorin provinssin puolustuksesta vastannut Tullius Menophilus joutui tekemään epäedullisen rauhansopimuksen goottien kanssa. Itärajalla Persian kuningas Ardašir I hyökkäsi roomalaisten hallitsemaan Pohjois-Mesopotamiaan vuonna 236. Persialaiset valloittivat Dura-Europoksen huhtikuussa 239 ja vuonna 240 kaatui Hatra.

title: Gordianus I

text: Gordianus I syntyi noin vuonna 159. Hänen varhaisesta elämästään ei tiedetä paljoa, mutta epätavallinen cognomen "Gordianus" viittaa siihen, että hänen sukunsa olisi ollut kotoisin Vähästä-Aasiasta, ehkä Gordionin kaupungista.[3] Suku oli rikas mutta ei luultavasti kuulunut Rooman senaattorisäädyn eliittiin. Gordianuksen praenomen "Marcus" ja nomen "Antonius" taas viittaavat siihen, että hänen sukunsa olisi saanut Rooman kansalaisuuden Marcus Antoniukselta. Tiedetään, että eräs Sempronia Romana -niminen nainen, joka oli virkamies Sempronius Aquilan tytär, teetti Ankaraan piirtokirjoituksen kuolleen ja tuntemattomaksi jääneen miehensä muistoksi. Piirtokirjoituksen tarkkaa päivämäärää ei tiedetä, mutta naisen nimi viittaisi siihen, että hän olisi ollut Gordianuksen sukulainen, ehkä äiti tai isoäiti. Gordianuksella oli myös ainakin kaksi lasta: Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus, eli Gordianus II, ja tytär, joka oli Gordianus III:n äiti. Historia Augustan mukaan tyttären nimi oli Maecia Faustina ja Gordianuksella olisi ollut vielä toinenkin poika, mutta ei ole löytynyt todisteita, jotka tukisivat näitä väitteitä.[2][4]

title: Gordianus I

text: Historia Augustan mukaan Gordianus kirjoitti eeppisen runon, joka käsitteli Antoninus Piuksen ja Marcus Aureliuksen valtakausia. Tätä ei voida todistaa, mutta on mahdollista, että Gordianuksen uraa edistivät hänen retoriset ja kirjalliset taitonsa.[2]

title: Gordianus I

text: Gordianuksen poliittinen ura oli epätavallinen, sillä hänen sukunsa ei kuulunut senaattorien eliittiin. Britanniasta löytyneet piirtokirjoitukset osoittavat, että Gordianus toimi Britannia Inferiorin maaherrana vuonna 216. Vasta 60-vuotiaana hän sai kunnian olla konsulina, kun hänet nimitettiin lisäkonsuliksi (consul suffectus, eli astui virkaan keskellä vuotta) luultavasti keisari Elagabaluksen aikana. Gordianus saattoi myös uransa aikana toimia Syria Coelen ja Achaean provinssin maaherrana sekä komentaa Legio IV Scythicaa, joka oli sijoitettu lähelle Antiokiaa. Keisari Maximinus Thraxin kaudella vuonna 237 tai 238 noin 80-vuotias Gordianus nimitettiin African provinssin prokonsuliksi.[3][2]

title: Balbinus

text: Huhtikuussa 238 Gordianus II sai surmansa Karthagon edustalla käydyssä taistelussa, minkä jälkeen Gordianus I teki itsemurhan. Samaan aikaan Maximinus oli koonnut armeijansa ja saapunut Pohjois-Italiaan. Senaatti päätti kuitenkin jatkaa kapinaa. Se valitsi näiden 20 miehen joukosta Balbinuksen ja Marcus Clodius Pupienus Maximuksen uusiksi keisareiksi. Ensimmäistä kertaa Rooman valtakunnassa oli kaksi täysin samanarvoista keisaria. Molemmat saivat arvonimen pater patriae () ja pater senatus ().

title: Gordianus I

text: Ei tiedetä tarkalleen, mitkä provinssit tukivat Gordianuksia. Näyttää kuitenkin siltä, että monet sotilasyksiköitä sisältävät provinssit pysyivät uskollisena Maximinukselle. Näihin kuului myös African naapuriprovinssi Numidia, jonka maaherra Capelianus oli Maximinuksen kannattaja. Capelianus vihasi vanhempaa Gordianusta erään aikaisemman oikeusjutun vuoksi. Hän kokosi joukkonsa ja marssi Gordianuksia vastaan. African provinssissa ei ollut omaa armeijaa, mikä oli Gordianusten heikko kohta. Capelianuksella puolestaan oli hyvin varustettu ja kokenut armeija, johon kuului Legio III Augusta ja muita auxilia-yksiköitä. Gordianukset joutuivat käyttämään Karthagon nostoväkeä, jotka varustettiin terävillä työkaluilla, metsästysaseilla ja muilla improvisoiduilla aseilla ja haarniskoilla. Heistä ei kuitenkaan ollut vastusta Capelianuksen ammattisotilaille, ja Karthagon lähistöllä käydyssä taistelussa Gordianus II:n komentama nostoväkiarmeija tuhottiin ja nuorempi Gordianus sai surmansa. Kuultuaan taistelun lopputuloksesta Gordianus I hirttäytyi Karthagossa omaan vyöhönsä. Capelianus valloitti Karthagon, surmautti kaupungin johtomiehet ja antoi sotilaidensa ryöstää sen.[8] Gordianus I:n valtakausi oli kestänyt noin kolme viikkoa, Zonaraksen mukaan 22 päivää ja tuntemattoman, vuoden 354 kronikoitsijan mukaan 20 päivää.[2] Senaatti julisti pian Gordianus I:n ja II:n jumaliksi.[5]

title: Gordianus II

text: Vuoden 238 tapahtumien kronologia on osoittautunut poikkeuksellisen vaikeiksi ristiriitaisten papyruksien ja piirtokirjoitusten takia. On esitetty, että Gordianusten kapina alkoikin jo tammikuussa ja päättyi samassa kuussa. Nykytutkijat ovat päässeet yhteisymmärrykseen asiasta, ja Robin Mc Mahon esittää seuraavat päivämäärät: 22. maaliskuuta Gordianus I ja Gordianus II julistettiin keisariksi Afrikassa, 1. tai 2. huhtikuuta Rooman senaatti hyväksyi Gordianusten keisariuden ja 12. huhtikuuta he saavat surmansa hallittuaan 20 päivää.

title: Gordianus I

text: Keisari Maximinus oli koko kautensa ajan sotinut armeijansa kanssa germaaneja vastaan pohjoisessa. Sota vaati kuitenkin runsaasti rahaa, ja veroja oli täytynyt nostaa kustannusten kattamiseksi. Maxinus ei myöskään pitänyt senaattoreista ja uskoi heidän syyllistyneen moniin rikoksiin. Useita senaattoreita teloitettiin tai vangittiin ja heidän omaisuutensa takavarikoitiin. Maximinuksen suosio laski nopeasti, ja maaliskuun lopulla Thysdruksen kaupungissa African provinssissa oli levottomuuksia, joissa keisarillinen prokuraattori ja verojen kerääjä murhattiin. Peläten rangaistuksia surmaajat kääntyivät prokonsuli Gordianuksen puoleen ja julistivat hänet keisariksi hänen vastalauseistaan huolimatta. Lopulta Gordianus hyväksyi keisariuden ja otti lisänimen Africanus. Hän matkusti Karthagoon ja otti poikansa Gordianus II:n kanssahallitsijakseen.[5] Viestinviejiä lähetettiin Roomaan senaatin puheille. Huhtikuun alussa se asettui tukemaan Gordianuksia, julisti Maximinuksen valtionviholliseksi ja mahdollisesti myös julisti edesmenneen keisari Severus Alexanderin jumalaksi.[6] Gordianuksen tukijat myös murhasivat pretoriaanikaartin prefektin Vitalianuksen, joka oli uskollinen Maximinukselle ja joka olisi pystynyt tarvittaessa pidättämään koko senaatin ja mitätöimään sen määräykset. Kapinan nopeus ja tehokkuus ovat saaneet monet nykytutkijat epäilemään salaliittoa African provinssin senaattoreiden keskuudessa.[2][7]

title: Gordianus II

text: Ei tiedetä tarkalleen, mitkä provinssit tukivat Gordianuksia. Näyttää kuitenkin siltä, että monet sotilasyksiköitä sisältävät provinssit pysyivät uskollisena Maximinukselle. Näihin kuului myös African naapuriprovinssi Numidia, jonka maaherra Capelianus oli Maximinuksen kannattaja. Capelianus vihasi vanhempaa Gordianusta erään aikaisemman oikeusjutun vuoksi. Hän kokosi joukkonsa ja marssi Gordianuksia vastaan. African provinssissa ei ollut omaa armeijaa mikä oli Gordianusten heikko kohta. Capelianuksella puolestaan oli hyvin varustettu ja kokenut armeija, johon kuului Legio III Augusta ja muita auxilia-yksiköitä. Gordianukset joutuivat käyttämään Karthagon nostoväkeä, jotka varustettiin terävillä työkaluilla, metsästysaseilla ja muilla improvisoiduilla aseilla ja haarniskoilla. Heistä ei kuitenkaan ollut vastusta Capelianuksen ammattisotilaille, ja Karthagon lähistöllä käydyssä taistelussa Gordianus II:n komentama nostoväkiarmeija tuhottiin ja nuorempi Gordianus sai surmansa. Kuultuaan taistelun lopputuloksesta Gordianus I hirttäytyi Karthagossa omaan vyöhönsä. Capelianus valloitti Karthagon, surmautti kaupungin johtomiehet ja antoi sotilaidensa ryöstää sen. Gordianus II:n valtakausi oli kestänyt noin kolme viikkoa, Zonaraksen mukaan 22 päivää ja tuntemattoman, vuoden 354 kronikoitsijan mukaan 20 päivää. Senaatti julisti pian Gordianus I:n ja II:n jumaliksi.

title: Gordianus II

text: Gordianus II saattaa olla sama prokonsuli Antonius Gordianus, jolle Flavius Philostratus omistaa teoksensa "Sofistien elämä". Philostratuksen mukaan Antonius Gordianus oli 100-luvulla eläneen sofisti Herodes Atticuksen jälkeläinen. Tutkijat ovat ehdottaneet, että Gordianus II olisi ehkä mennyt naimisiin Herodes Atticuksen tyttärentyttären kanssa. On myös esitetty, että Philostratus ei olisi tarkoittanut "isällä" biologista isää vaan opettajaa. Jos nämä ovat totta, Gordianus II saattoi toimia Legio IV Scythican komentajana Antiokian lähistöllä ja Achaean provinssin maaherrana. Nykyään kuitenkin vain harvat tutkijat ovat hyväksyneet tämän teorian. Useimpien mielestä Philostratuksen mainitsema Gordianus oli isä Gordianus I.

title: Gordianus I

text: Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:200-luvun kriisi Luokka:Vuonna 159 syntyneet Luokka:Vuonna 238 kuolleet Luokka:Rooman keisarit Luokka:99.3 Yhteiskuntaelämän edustajat

title: Gordianus I

text: Vuoden 238 tapahtumien kronologia on osoittautunut ristiriitaisten papyruksien ja piirtokirjoitusten takia poikkeuksellisen vaikeaksi määrittää.[5] On esitetty, että Gordianusten kapina alkoikin jo tammikuussa ja päättyi samassa kuussa.[3][9] Nykytutkijat ovat päässeet yhteisymmärrykseen asiasta, ja Robin Mc Mahon esittää seuraavat päivämäärät: 22. maaliskuuta Gordianus I ja Gordianus II julistettiin keisariksi Africassa, 1. tai 2. huhtikuuta Rooman senaatti hyväksyi Gordianusten keisariuden ja 12. huhtikuuta he saavat surmansa hallittuaan 20 päivää.[1]


query: Kuka Mauno Koivuneva oli?

title: Mauno Koivuneva

text: Mauno Koivuneva (9. maaliskuuta 1904 Viipuri – 7. heinäkuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen vanhoillislestadiolainen pappi, Päivämiehen pakinoitsija Paimenpoika 1955–1978 ja Koiviston Viesti -lehden perustaja ja päätoimittaja.

title: Mauno Sartoviita

text:
Mauno Viitanen, taiteilijanimi Mauno Sartoviita (9. helmikuuta 1928 Pohjois-Pirkkala – 28. kesäkuuta 1988 Keuruu) oli suomalainen Haapamäellä asunut surrealistisia tauluja maalannut itseoppinut taidemaalari ja kirjailija. Hän oli mukana perustamassa vuonna 1966 Keuruun taiteilijaseuraa. Nimellä "Mauno Viitanen":
Nimimerkillä "W. C. Wegetarus":

title: Marttisjärvi

text: Marttisjärvi on Päivämies-lehteen "Paimenpojan kierroksilta" -pakinoita 1955 ja 1978 välillä kirjoittaneen Utajärven kirkkoherran Mauno Koivunevan pakinoissa usein mainittu kylä, jossa pidettiin vanhoillislestadiolaisten seuroja. Koivunevalla oli omia poroja alueella, jossa on myös Kälväsvaaran poroerotuspaikka.

title: Tosimiehiä

text: Merja ei ymmärrä, miksi Mauno on tyytymätön elämäänsä. Pariskunnallahan on kaikkea: 130 neliömetrin asunto ja runsaasti aineellista hyvää. Mauno alkaa pehmittää Merjaa, jotta tämä hyväksyisi maallemuuttoaikeet. Merja pitää Maunoa herraspoikana, joka silkkaa turhamaisuuttaan haluaa kokea niukkuutta maaseudulla. Maunon työpaikalla tehdään paraikaa organisatorisia muutoksia. Mauno on firman avainhenkilöitä, eikä johtoporras suhtaudu suopeasti hänen lähtöaikeisiinsa. Mauno pysyy kuitenkin päätöksessään ja Merjakin alkaa lämmetä hänen suunnitelmalleen.

title: Mauno Ahonen

text: Mauno Ahonen voi tarkoittaa:

title: Mauno Koivuneva

text: Mauno Koivunevan puoliso oli vuodesta 1936 lähtien sairaanhoitaja Toini Tellervo Aarne. Heille syntyi kaikkiaan viisi lasta vuosina 1936–1944.

title: Mauno

text: Mauno on suomalainen miehen etunimi. Maunon nimipäivä 19. elokuuta. Nimi on suomalainen muoto latinalaisesta nimestä Magnus, joka merkitsee suurta ja on ollut käytössä muun muassa Kaarle Suuren () lisänimenä. Nimen muunnelmia ovat mm. Maunu, lempinimi "Manu".

title: Mauno Koivuneva

text: Korhonen, Arvi (toim.): Utajärven vaiheita. Muistojulkaisu kirkon 200-vuotisjuhlaan. Utajärven seurakunta. Kauppakirjapaino Oy, 1962. Karjalainen, Elina: Jumalan viuhakkeet. Utajärven hauska pappi. Suomen Kuvalehti, nro. 50, 17.12.1971, s. 40–42. Kupsala, Jari: Yksilön elämäntarina ja maailmankuvalliset muutokset. Uskontoantropologinen tutkimus Mauno Koivunevasta. Pro gradu -tutkielma. Helsingin yliopisto, 1990.

title: Mauno Pelkonen

text:
Nuorukaisena Mauno Pelkonen harrasti aktiivisesti nyrkkeilyä ja voimistelua Kotkan Riennossa. Hän myös opiskeli viulunsoitto, joka myöhemmin vaihtui vain mandoliininsoitoksi laulun säestyksenä. Mauno Pelkonen tunnettiin myös musikaalisena ja kantavaäänisenä laulajana. Työnsä ohella hän julkaisi kolme romaania: nuorisokirjan Kalliosaarten salakuljettajat sekä kaksi tieteisromaania Valkoisten intiaanien arvoitus ja Missä on Paititin maa (Karisto).
Mauno Pelkonen asui viimeiset vuotensa vuonna 1955 valmistuneessa omakotitalossa Hämeenlinnan Aulangolla ja harrasti puutarhanhoitoa.
Hänen vaimonsa Kastehelmi Pelkonen, o.s. Manninen (1919–1991) oli ammatiltaan ompelija ja Hämeenlinnassa arvostettu vaativien ilta- ja kävelypukujen suunnittelijana ja tekijänä.
Mauno Pelkoselta jäi kolme lasta, joista vuonna 1942 syntynyt Antti Pelkonen jäi eläkkeelle Malmin kauppaoppilaitoksen matematiikanopettajan ja vararehtorin toimesta. Vuonna 1947 syntynyt Anna-Maija Eräkangas toimi ennen eläkkeelle pääsyään YLEn tv1:n draamaohjelmien tuottajana. Vuonna 1955 syntynyt Tiina Pelkonen työskentelee toimittajana ja tuottajana lehtitalo Unionimediassa. Mauno Pelkosella on kuusi lastenlasta ja kaksi lapsenlapsenlasta (vuonna 2011).

title: Mauno Rosendal

text: Mauno Rosendal (8. syyskuuta 1848 Hämeenkyrö – 21. lokakuuta 1917 Oulu) oli suomalainen kansanedustaja, herännäisjohtaja, kirjailija, poliitikko ja opettaja. Mauno (Magnus) Rosendalin vanhemmat olivat Eva Matilda Holmberg ja Adolf Fredrik Rosendal, Tampereen yläalkeiskoulun rehtori.

title: Juhani Suomi

text: Kekkos-teostensa jatkoksi Suomi käsitteli Suomen poliittista ajankuvaa Kekkosta tasavallan presidenttinä seuranneen Mauno Koiviston presidenttikaudella kolmiosaisessa kirjasarjassa. Sarjan ensimmäinen osa "Pysähtyneisyyden vuodet. Mauno Koiviston aika 1981–84" ilmestyi vuonna 2005. Toinen osa "Epävarmuuden vuodet. Mauno Koiviston aika 1984–1986" ilmestyi syyskuussa vuonna 2006. "Epävarmuuden vuosien" julkistamisen yhteydessä Suomi ilmoitti laittavansa ristiriitaisen vastaanoton saaneen kirjasarjansa ainakin toistaiseksi jäihin. Radiohaastattelussa hän piti ensimmäisen teoksen aiheuttamaa reaktiota ”tavattoman ylimitoitettuna” ja kertoi julkisuudelta piilossa tapahtuneen asiaan liittyen vielä ”paljon ikävämpiä” asioita. Sarjan kolmas osa "Kohti sinipunaa. Mauno Koiviston aika 1986-1987" ilmestyi vuonna 2008. Lisäksi hän on julkaissut laajan tutkimuksen Mannerheimin presidenttivuosista ja jo aikaisemmin suppeamman Risto Rytistä.

title: Mauno Rauramo

text: Mauno Rauramon pojan varatuomari, kanslianeuvos Mauno Heikki Rauramon poikia ovat Jaakko Rauramo, Ilkka Rauramo ja Anssi Rauramo. Mauno Rauramon toinen poika on professori Mauno Lauri Rauramo.

title: Mauno Koivuneva

text: Juhani Karanta: . Kirjastovirma, 2003 (viitattu 9.3.2009) (viitattu 9.3.2009) Seppänen, V. 2008. Paimenpojan kintereillä: Savotoilta seurapirtteihin 1955-1963. Omakustanne. Painopaikka: Oulun yliopistopaino. 451 s. ISBN 978-952-92-3723-4 Seppänen, V. 2009. Paimenpojan kintereillä: Marttiselta maailmalle 1964-1967. Omakustanne. Painopaikka: Oulun yliopistopaino. 492 s. ISBN 978-952-67163-0-5 Seppänen, V. 2010. Paimenpojan kintereillä: Täältä meiltä muualle 1968-1971. Omakustanne. Painopaikka: Oulun yliopistopaino. 495 s. ISBN 978-952-67163-1-2 Seppänen, V. 2011. Paimenpojan kintereillä: Rannoilta rajaseuduille 1972-1975. Omakustanne. Painopaikka: Uniprint Oy, Oulu. 501 s. ISBN 978-952-67163-2-9 Seppänen, V. 2012. Paimenpojan kintereillä: Viimeiset kierrokset 1976-1989. Omakustanne. Painopaikka: Uniprint Oy, Oulu. 197 s. ISBN 978-952-67163-3-6

title: Mauno Koivisto

text: Mauno Koiviston isä Juho Koivisto oli puuseppä ja äiti Hymni Koivisto (o.s. Eskola) ompelijatar. Perheeseen kuuluivat myös esikoinen Joel, sekä kuopus Mirjam. Hymni-äiti kuoli Maunon ollessa kymmenvuotias.[7]

title: Säyneisen kirkko

text: Vuonna 1936 Mauno Koivunevan tultua va. kirkkoherraksi ryhtyi hän nuoruuden innolla ajamaan kirkon rakennushanketta. Joka kylälle perustettiin työseura rahaston kartuttamiseksi ja henkilökohtaisesti Koivuneva teki työtä asian hyväksi juosten maaottelu-urheilijana kylillä ja sai koko seurakunnan innostumaan ja palavaksi asialle. Koivuneva käytti muun muassa graafista esitystä: Pahvitaululle oli tehty jokaisen kylän kohdalle pylväät, joita jatkettiin sitä mukaa kun varoja kertyi.

title: Mauno Koivuneva

text: Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vanhoillislestadiolaiset saarnaajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet

title: Roinilan talossa (elokuva)

text: Jossakin Etelä-Hämeessä viljavien vainioiden sylissä sijaitsee mahtava Roinilan maatila. Talon tytär Anna ja talon pehtori Mauno seurustelevat keskenään. Talon poika Eero on ihastunut edesmenneen Ojalan isännän kasvattityttäreen Elliin, joka on joutunut jättämään kotitilansa testamenttisotkun takia. Ojalaa hallitsee isännän veljenpoika Olli. Roinilan isäntä ja Mauno riitaantuvat. Olli taasen alkaa havitella Annaa likaisin keinoin. Ellin ja Eeronkin onni säröilee. Eero lähtee ottamaan selkoa Ojalan testamentin kohtalosta Meri-Matin kanssa, joka on Ojalan isäntävainaan sukua. Pitkän etsimisen jälkeen Eero ja Matti tapaavat tuomari Pettersonin, jonka hallussa on alkuperäinen testamentti, ja siinä Ojala määrää omaisuutensa Ellille. Tällä välin Maunon ja Annan välit ovat tulehtuneet entisestään, ja Mauno irtisanoutuu Roinilan pehtorin paikasta.

title: Sanginkylä

text: Sanginkylän Nuorisoseura perustettiin 26. maaliskuuta 1926 ja perustamisvuonna siihen liittyi 34 jäsentä. Seuraa ei saatu kuitenkaan kannattavaksi ja sen toiminta lakkasi jo viiden vuoden kuluttua. Utajärven Sangin Marttayhdistys perustettiin 1937, mutta senkin toiminta lakkasi sota-aikana. Yhdistys perustettiin uudelleen joulukuussa 1966 ja lopetettiin vuonna 1997. Vanhoillislestadiolaisten Rauhanyhdistys perustettiin Sangille maaliskuussa 1944. Yhdistys rakennutti toimitalon Puutturintien risteyksen lähelle Kokon talon naapuriin Vapon käytössä olleesta metsätyöparakista. Toimitalon vihkiäisseuroissa 1950 puhui Mauno Koivuneva, kaikkien tuntema Utajärven kirkkoherra ja Päivämies-lehden "Paimenpojan kierroksilta" –pakinoiden kirjoittaja.

title: Mauno Isola

text: Mauno Isola kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1910 ja aloitti sen jälkeen opinnot Helsingin yliopiston maatalous- ja metsätieteellisessä tiedekunnassa tähtäimessään agronomin tutkinto. Lupaavasti alkaneet opinnot keskeytyivät Maunon isän yllättävään kuolemaan vuonna 1914, jolloin pojan oli palattava kotiin ja otettava kotitilan johtaminen käsiinsä.

title: Mauno Koivuneva

text: Erotutkinnon Helsingin yliopiston teologisesta tiedekunnasta hän suoritti joulukuussa 1933, ja papiksi hänet vihittiin Viipurissa 3. tammikuuta 1934. Uransa aluksi Koivuneva hoiti lyhytaikaisia tehtäviä Viipurin hiippakunnassa. Vuonna 1936 hän siirtyi Viipuriin nuorisopapiksi, myöhemmin samana vuonna Säyneisen seurakunnan vt. kirkkoherraksi. Koivunevan ensimmäisiä töitä Säyneisissä oli kirkon rakennusrahaston kokoaminen. Kirkon rakennustyö alkoi toukokuussa 1939 ja jo saman kuun loppupuolella muurattiin peruskivi. Ensimmäinen jumalanpalvelus kirkossa pidettiin marraskuussa 1939, mutta samassa kuussa alkanut talvisota siirsi kirkon vihkimisen seuraavan vuoden elokuulle. Talvisodassa Koivuneva oli ensin rintamapappina, mutta haavoituttuaan hän palasi seurakuntatyöhön Säyneisiin. Hän kuitenkin hävisi Arvo Nivalle papin vaalissa syyskuussa 1942 ja joutui jättämään seurakunnan.

title: Säyneisen seurakunta

text: Vuonna 1920 sai seurakunta ensimmäiseksi kirkkoherrakseen pastori O. V. Heiskasen, joka hoiti virkaa syksyyn 1925 saakka. Kirkonkirjojen pito aloitettiin vuoden 1921 alusta ja kirkkoherra muutti asumaan seurakuntansa keskuuteen vappuna 1921, mistä alkaen katsotaan toiminnan täysin itsenäisenä seurakuntana alkaneen. Toisena viran väliaikaisena hoitajana oli J. Sinkkonen lyhyen ajan ja hänen jälkeensä kokenut koulumies Johannes Bäck. Syksystä 1927 vappuun 1931 oli va. viranhoitajana pastori Veikko Tenlén (myöh. Tena). Hänen jälkeensä tuli virkaa hoitamaan pastori E. V. Saunio ja vuodesta 1935 vuoteen 1936 lähetyssaarnajana pitkään toiminut Oskari Tylväs. Syyskuun alussa 1936 tuli va. kirkkoherraksi pastori Mauno Koivuneva. Vappuna 1943 virka vakinaistettiin ja kirkkoherraksi valittiin pastori Arvo Niva. Hän hoiti virkaa 11 vuotta ja viisi kuukautta.

title: Koiviston Viesti

text: Lehden perustaja ja ensimmäinen päätoimittaja oli Mauno Koivuneva.

title: Tosimiehiä

text: Mauno saa pelastettua elinkeinonsa pienviljelijänä ja Merjalle tarjotaan uusia kiinnostavia tehtäviä kansalaisopistossa. Ilmarin ja Lauran suhde on kariutua Ilmarin mustasukkaisuuteen, mutta ennen pitkää he päätyvät kahden kesken heinälatoon. Maunon entistä työpaikkaa kohtaa suru-uutinen, kun firman toimitusjohtaja Lars Usvala kuolee äkillisesti. Usvalan kuolema johtaa firman jälleen suuriin organisaatiomuutoksiin. Joosepin syntymäpäiviä vietetään kesäjuhlissa koko kylän voimin, Ilmari ajaa itsensä käsikähmään Lauraa aikoinaan havitelleen kilpakosijansa kanssa. Sandberg tulee tarjoamaan Maunolle tehtaanjohtajan paikkaa, mihin Maunon on äkkiseltään vaikea antaa vastaustaan: hän lähtee syöttämään hevosta. Loppukuvassa Mauno katselee tiluksiaan tyytyväisen oloisena.

title: Mauno Koivuneva

text: Säyneisistä Koivuneva siirtyi Koivistolle Suomenlahden pohjukkaan keväällä 1943. Rauhan tultua hän toimi niin sanottuna evakkopappina vuodesta 1945 vuoteen 1951 ja teki kiertomatkoja Koiviston evakkojen parissa. Hän oli myös perustamansa Koiviston Viesti -lehden päätoimittaja. Koivistolta Koivuneva siirtyi Pohjanmaalle Haapavedelle viralliseksi apulaiseksi vuosiksi 1951 ja 1952 ja sieltä edelleen Utajärven kirkkoherraksi vuonna 1953. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vasta vuonna 1971. Kirkkoherran työn ohella Koivuneva toimi vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen saarnamiehenä. Hän oli myös tunnettu poronhoitoharrastuksestaan ja toiminnastaan metsätyömiesten parissa savotoilla. Ehkä parhaiten hänet kuitenkin muistetaan Päivämies-lehteen Paimenpoika-nimimerkillä kirjoittaneena pakinoitsijana vuodesta 1955 alkaen vuoteen 1978 saakka.

title: Mauno Koivuneva

text: Mauno Koivuneva syntyi herännäishenkiseen kotiin Viipurissa. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Viipurin Suomalaisesta Lyseosta keväällä 1926 hän aloitti teologian opinnot Helsingin yliopistossa. Pappisopiskelujen loppuunsaattaminen viivästyi, koska Koivunevasta tuli SNLK:n poikatyön matkasihteeri vuonna 1929 ja SNMKY:n urheiluliiton sihteeri vuonna 1930. Tähän työhön hän sai vaikutteita kansainvälisestä NMKY:n toiminnasta, vierailtuaan mm. Tanskassa, Saksassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1920–1930-lukujen vaihteessa. Vaikka Koivuneva erosi tehtävistään jo 1930-luvun alussa, aikakirjoihin jäivät hänen omat urheilusaavutuksensa NMKY:ssä eli mestaruudet 1500, 5000 ja 10000 metrin juoksuissa vuosina 1929 ja 1930. Nyt hän sai lisäksi aikaa saattaa loppuun teologian opintonsa.

title: Mauno Koivuneva

text: Jäätyään eläkkeelle Koivuneva siirtyi ensin Oulunsaloon vuosiksi 1971–1979, sitten Nurmijärvelle 1979–1985 ja lopuksi Helsinkiin 1985–1989. Hän kuoli Helsingissä heinäkuussa 1989.

title: Tosimiehiä

text: Aarresta tulee firman uusi osastopäällikkö. Mauno puolestaan on ostanut Joosepin tilan ja harjoittelee maatalouteen liittyviä töitä. Maunon läksiäisiä vietetään miesten saunaillassa. Samaan aikaan Merja juhlii hillitysti Kristiinan kanssa ravintolassa. Katajat sopeutuvat hyvin maalaisyhteisöön, jonka ihmisiä he tuntevat jo ennestään. Maunolla on tosin vaikeuksia maalaistöiden omaksumisessa. On epävarmaa, saavatko Katajat tilansa kannattavaksi. Merja saa työtarjouksen kansalaisopistosta; häntä tullaan pyytämään näytelmäseuran vetäjäksi.

title: Mauno Manninen (poliitikko)

text: Mauno Manninen (s. 17. helmikuuta 1934 Kuusamo) on keskustalainen poliitikko. Manninen on koulutukseltaan kansakoulunopettaja ja ammatiltaan rehtori. Hän on ollut keskustan kansanedustaja vuosina 1973–1983 ja 1983–1987. Myös Mauno Mannisen veli Hannes Manninen on toiminut kansanedustajana sekä alue- ja kuntaministerinä.

title: Mauno Vannas

text: Mauno Vannas avioitui vuonna 1926 Sylvia Matilda Paateron kanssa. Heille syntyi kolme lasta, Maiju, Leea ja Severi Vannas. Vannas avioitui uudelleen vuonna 1952 Salme Fredrika Salomaan kanssa, jolla oli edellisestä avioliitostaan tyttäret Anja ja Maija sekä poika Antti. Maunolle ja Salmelle syntyi tytär Kaarina. Maija Vannas, Antti Vannas ja Kaarina Vannas opiskelivat silmätautien erikoislääkäreiksi. Antti Vannas kuoli vuonna 2006.

title: Mauno Koivisto

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Hauvonen, Risto| title = Koivisto Kekkosta kaatamassa: Mauno Koiviston nousu valtion johtoon lehdistön, muistelmien ja historiankirjoituksen kuvaamana| location = Helsinki| publisher = Paasilinna| year = 2015| isbn = 978-952-299-082-2}} Tellervo Koivisto, Seppo Lindblom, Jaakko Kalela, Olavi Arrakoski (toim.): Kyllä se siitä! Mauno Koiviston ensimmäiset kahdeksan vuosikymmentä. Tammi, 2003. (Mauno Koiviston 80-vuotisjuhlakirja.) ISBN 951-31-2829-6 Citation error, replace with{{cite book| author = Nars, Kari| title = Mauno – Optimistinen pessimisti| location = Helsinki| publisher = Standpoint Oy| year = 2017| isbn = 978-952-68782-0-1}}


query: Kenen kaksoissisar Leia Organa on?

title: Luke Skywalker

text: Luke Skywalkerin alkuperäinen nimi oli "Anakin Starkiller", ja hahmon ulkonäköä muutettiin useita kertoja. Yhdessä vaiheessa hahmon suunniteltiin olevan 60-vuotias harmaantunut sotasankari, myöhemmin jedimestari, ja naispuolinen.[3]

title: Luke Skywalker

text: Hän palaa Dagobahiin, missä kuolemaa tekevä Yoda vahvistaa Darth Vaderin Luken isäksi ja Obi-Wanin henki paljastaa Lukella olevan kaksoissisaren, jonka Luke itse tajuaa olevan Leia. Yoda sanoo ennen kuolemaansa, ettei Luke tarvitse enää koulutusta, mutta ei ole todellinen jedi, ellei kohtaa isäänsä. Obi-Wan uskoo, että Vader oli tuhottava Imperiumin mukana, mutta Luke uskoo isässään olevan vielä hyvää ja aikoo käännyttää hänet takaisin valoisalle puolelle.

title: Alderaan

text: Bail Antilles (? BBY – 32 BBY) Bail Organa (32 BBY – 1 BBY) Leia Organa (1 BBY – 0 BBY)

title: Leia Organa

text: Esiintyessään ensi kerran vuoden 1977 elokuvassa Tähtien sota, Leia Organa on Alderaanin prinsessa ja senaattori Galaktisen Imperiumin senaatissa. Darth Vader vangitsee hänet alukseltaan Tantive IV:ltä, missä hän toimii Kapinaliiton vakoojana. Vader vangitsee hänet ja vaatii Imperiumin voimakkaan aseen, Kuolemantähden, varastettuja piirustuksia. Leia oli kuitenkin piilottanut ne astromekaanikkodroidi R2-D2:n sisään, joka lähetettiin protokolladroidi C-3PO:n mukana läheiselle planeetta Tatooinelle etsimään jedimestari Obi-Wan Kenobi.

title: Leia Organa

text: Elokuvassa Star Wars: The Force Awakens Leia on kenraalina Vastarinnassa, Uuden tasavallan tukemassa järjestössä, joka vastustaa Imperiumin jäänteistä muodostunutta Ensimmäistä ritarikuntaa. Hän etsii Lukea, joka on kadonnut. Samasta syystä kuin miksi Luke oli kadonnut, Leia ja Han olivat erkaantuneet toisistaan. Heidän poikansa, Ben, joka oli myös yksi Luken jedioppilaista, oli kääntynyt Voiman pimeälle puolelle ja ryhtynyt yksinvaltias Snoken oppilaaksi nimellä Kylo Ren.

title: Tantive IV

text: "Uudessa toivossa" Leia Organa salakuljettaa tässä aluksessa Imperiumilta varastettuja Kuolemantähden piirustuksia ja aikoo matkustaa Tatooinelle pyytämään Obi-Wan Kenobia auttamaan Kapinaliittoa taistelussa Imperiumia vastaan. Mutta matkan aikana Imperiumin tähtihävittäjä seuraa heitä planeetan ylle. Aluksen joutuessa kaapatuksi, Leia piilottaa piirustukset R2-D2:n sisään ja käskee tätä viemään ne Kenobille. R2-D2:n ja C-3PO:n paettua alukselta pelastuskapselissa Tatooinen pinnalle, Imperiumin iskujoukot ja Darth Vader astuvat sisään alukseen. Vader kuristaa kapteeni Raymus Antillesin hengiltä ja ottaa aluksen muun miehistön sekä Leian vangiksi.

title: Kätketty linnake

text: "Kätketyn linnakkeen" teemat ja toteutus, kuten pakomatkalla oleva prinsessa ("prinsessa Yukia" vastaa prinsessa Leia Organa) ja päähenkilönä kaksi antisankaria ("Taheita" ja "Matakishia" vastaavat R2-D2 ja C-3PO), joiden näkökulmasta tarinaa kerrotaan, ovat suuresti vaikuttaneet George Lucasin "" henkilöhahmojen kehittämiseen ja filmatisointiin.

title: Tähtien sota (alkuperäinen elokuva)

text: Galaksi on ajautunut sisällissotaan, ja Kapinaliiton vakoojat ovat varastaneet suurimman tuhoaseen, Kuolemantähden, Galaktisen Imperiumin voimakkaasti aseistetun avaruusaseman, piirustukset. Kuolemantähden voima riittäisi tuhoamaan kokonaisen planeetan. Kapinallisten johtaja, prinsessa Leia Organa saa piirustukset käsiinsä, mutta Darth Vaderin johtamat Imperiumin joukot saavat hänet kiinni. Leia oli kuitenkin piilottanut piirustukset astromekaanikkodroidi R2-D2:n muistiin holograafisena tallenteena. R2-D2 pakenee ystävänsä protokolladroidi C-3PO:n mukana pakokapselissa heidän lähellään olevalle aavikkoplaneetalle nimeltä Tatooine.

title: Leia Organa

text: Valmistautuessaan viimeiseen taisteluun Imperiumia vastaan Endorissa, Luke paljastaa Leialle olevansa hänen kaksoisveljensä ja että Darth Vader on heidän isänsä. Aluksi Leia ei halua uskoa sitä, mutta tajuaa Luken puhuvan totta. Leia ja han johtavat kapinalliset viimeiseen taisteluun, samalla kun kapinallisten laivasto hyökkää toiselle Kuolemantähdelle. Leia haavoittuu lievästi, mutta auttaa kapinallisia ja näiden kanssa liittoutuneita ewokeja kukistamaan Imperiumin.[3]

title: Star Wars: The Force Awakens

text: Luke Skywalker, viimeinen jedi, on kadonnut. Galaktisen Imperiumin jäänteistä noussut Ensimmäinen ritarikunta pyrkii tuhoamaan sekä hänet että Uuden tasavallan. Heitä kuitenkin vastustaa Tasavallan tukema Vastarinta, jota johtaa Luken kaksoissisar, kenraali Leia Organa, joka yrittää myös selvittää Luken olinpaikan. Vastarinnan pilotti Poe Dameron tapaa aavikkoplaneetta Jakkulla vanhan miehen nimeltä Lor San Tekka saadakseen tältä kartan, joka johdattaisi Luken olinpaikkaan. Kylo Renin komentamat iskujoukot saapuvat kylään, tuhoten sen ja vangiten Poen. Poen astromekaanikkodroidi BB-8 pakenee kartan kanssa ja tapaa romunkerääjän nimeltä Rey. Voiman avulla Kylo saa selville kartan olevan BB-8:n hallussa. Ritarikunnan toimia liian julmina pitävä iskusotilas FN-2187 vapauttaa Poen, joka antaa hänelle nimen ”Finn”, ja he pakenevat TIE-hävittäjällä. He tekevät pakkolaskun Jakkulle ja Finn luulee olevansa ainut selviytyjä. Hän kohtaa Reyn ja BB-8:n, mutta ritarikunta tekee ilmaiskun heidän olinpaikkaansa. Kolmikko pakenee Jakkulta varastetulla aluksella, joka osoittautuu pian "Millennium Falconiksi".

title: Leia Organa

text: Näyttelijä Carrie Fisher kuoli äkillisesti 27. joulukuuta 2016, mutta kaikki hänen kohtauksensa elokuvaan The Last Jedi olivat tuolloin jo kuvattu.[4] Leia esiintyy kuitenkin Episodi IX:ssä jatko-osatrilogian aiemmista elokuvista pois jätettyä materiaalia käytettäen.[5][6]

title: Leia Organa

text: Tähtien sota: Episodi III – Sithin kostossa, Padmé Amidala odotti Anakin Skywalkerin lapsia Kloonisotien lopussa. Elokuvan lopussa Padmé synnyttää Polis Massan sairaalassa kaksoset Luken ja Leian. Padmé kuolee synnytyksen jälkeen, ja Alderaanin senaattori Bail Organa adoptoi hänet suojellakseen häntä keisari Palpatinelta. Expanded Universen mukaan Leian syntymänimi on "Leia Amidala Skywalker", mutta virallinen aikajatkumo ei ole vahvistanut tätä.

title: Leia Organa

text: Leia Organa on yhdysvaltalaisen elokuvaohjaaja George Lucasin luoma kuvitteellinen hahmo Tähtien sota -elokuvissa, jota näytteli Carrie Fisher.[1][2][3]

title: Leia Organa

text: Elokuvassa Star Wars: The Last Jedi Vastarinnan joukot evakuoivat itsensä D’Qarilta ja evakuoinnin jälkeen hän alensi Poe Dameronin komentajasta kapteeniksi, koska tämä oli käskemättä tuhonnut Ensimmäisen ritarikunnan Mandator IV -tähtitaistelulaiva Fulminatrixin ja siten aiheuttanut Vastarinnan kaikkien MG-100 StarFortress SF-17 -pommittajien tuhoutumisen. Kun Ensimmäinen ritarikunta jäljittää Vastarinnan ja tuhoaa komentoalus Raddusin komentosillan, jonka väki imeytyy avaruuteen, Leia pelastautuu Voiman avulla, mutta ajautuu heikkoon tilaan, minkä vuoksi vara-amiraali Amilyn Holdo ottaa Vastarinnan väliaikaisesti komentoonsa.

title: Leia Organa

text: Jedin paluussa, vuosi Pilvikaupungin tapahtumien jälkeen, Leia, Chewbacca, Lando, Luke, C-3PO ja R2-D2 matkaavat Tatoinelle pelastaakseen Hanin Jabba the Huttilta. Leia esittää palkkionmetsästäjää, joka luovuttaa Chewbaccan Jabballe. Aluksi hän tekee käytöksellään vaikutuksen Jabbaan, mutta vapautettuaan Hanin karboniitista Jabba tekee hänestä uuden orjatytön ja pakottaa käyttämään kultaisia ”bikineitä”. [3] Luken surmattua rancor-hirviö, Jabba aikoo heittää hänet, Hanin ja Chewbaccan kuolemaan sarlaccille. Naamioitunut Lando auttaa Luken, Hanin ja Chewbaccan pakoon. Leia puolestaan kuristaa Jabban ketjullaan kuoliaaksi, minkä jälkeen R2-D2 vapauttaa hänet. Luke tuhoaa huvipurren.[3]

title: Leia Organa

text: Imperiumin vastaiskussa on kulunut kolme vuotta Yavinin taistelusta. Leia Organa on muiden kapinallisten kanssa jääplaneetta Hothilla. Hän auttaa evakuoimaan tukikohdan Imperiumin joukkojen hyökätessä. Hän pakenee Hanin, C-3PO:n ja Chewbaccan kanssa Millennium Falconilla ja onnistuvat asteroidivyöhykkeellä torjumaan Imperiumin TIE-hävittäjät, mutta Falconin hyperajomoottori vaurioituu. Romanssi Leian ja Hanin välillä alkaa kukkia tämän jälkeen. He saapuvat Pilvikaupunkiin aluksen korjausta varten, mutta Lando Calrissian luovuttaa heidät Darth Vaderille, joka aikoo käyttää heitä syöttinä. Hania käytetään myös koekappaleena karboniittijäädytyksessä ja Leia tunnustaa sitä ennen tunteensa tälle. Vader luovuttaa Hanin palkkionmetsästäjä Boba Fettille.

title: Leia Organa

text: Leia tapaa jälleen Hanin ja Chewbaccan Takodanan taistelun päätyttyä. Vastarinnan kehittäessä suunnitelman ritarikunnan Tähdentappajatukikohdan tuhoamiseksi, Leia suostuttelee Hanin yrittämään käännyttää poikansa takaisin valoisalle puolelle. Leia itse jää taistelun ajaksi Vastarinnan tukikohtaan planeetta D’Qarille ja tuntee Hanin kuoleman Kylo Renin käsistä häiriönä Voimassa. Taistelun jälkeen R2-D2 herää ja BB-8:n avulla paljastaa Leialle ja muille Luken olinpaikan. Pian tämän jälkeen hän toivoo Voiman olevan Reyn kanssa, kun tämä lähtee Chewbaccan ja R2-D2:n kanssa Luken luokse.

title: Leia Organa

text: Luokka:Tähtien sodan hahmot Luokka:Kuvitteelliset prinsessat

title: Leia Organa

text: Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

title: Ensimmäinen ritarikunta

text: Elokuvassa "" Ensimmäinen ritarikunta hyökkää Kylo Renin ja kenraali Huxin johdolla D’Qarille pian Tähdentappatukikohdan tuhoutumisen jälkeen. Vastarinta onnistuu evakuoimaan koko tukikohtansa, mutta joutuu tähtihävittäjien saartamaksi. Poe Dameron tulee äkkipikaisesti johtaneeksi laivaston MG-100 StarFortress SF-17 -pommittajia tuhoamaan Mandator IV -luokan tähtitaistelulaiva "Fulminatrixin". Mutta kaikki pommittajat tuhoutuvat hyökkäyksessä. Myöhemmin Kylo Ren johtaa TIE-hävittäjien hyökkäystä Vastarinnan laivaston kimppuun TIE/vn-hävittäjällään. Hän epäröi Vastarinnan komentoalus "Raddusin" tuhoamista, koska hänen äitinsä Leia Organa oli siellä. Toiset lentäjät tuhoavat "Raddusin" komentosillan, tappaen lukuisat Vastarinnan johtajat, mukaan lukien amiraali Gial Ackbarin. Leia onnistuu Voiman avulla pääsemään takaisin alukseen, mutta hänen toipumisensa ajaksi vara-amiraali Amilyn Holdo toimii hänen sijaisenaan.

title: Jedin paluu

text: Luke Skywalker, prinsessa Leia, Lando Calrissian, Chewbacca, C-3PO ja R2-D2 aloittavat suunnitelman Han Solon pelastamiseksi hutt Jabbalta. Leia soluttautuu Jabban palatsiin palkkionmetsästäjänä ja Chewbacca vankinaan. Lando on jo soluttautunut palatsin vartijoiden joukkoon. Leia onnistuu vapauttamaan Hanin, mutta Leia saadaan kiinni ja hänet orjuutetaan. Pian myös Luke vangitaan ja hänet laitetaan eristettyyn tilaan kamppailemaan rancor-hirviötä vastaan. Luke selviää, mutta Jabba tuomitsee vangit teloitettavaksi sarlacc-hirviölle. Luke kuitenkin vapauttaa itsensä ja taistelee Jabban vartijoita vastaan uudella valosapelillaan. Leia kuristaa Jabban ja Han työntää sarlaccin kitaan Boba Fettin, palkkionmetsästäjän, joka toimitti Han Solon Jabballe. Leia ja Han palaavat muiden kapinallisten luo samalla kun Luke suuntaa Dagobahiin Yodan luokse. Iän murtama Yoda tekee kuolemaa, mutta ennen sitä hän vahvistaa Darth Vaderin todella olevan Luken isä, ja mainitsee myös viimeisten elinhetkiensä aikana ”toisen Skywalkerin”. Obi-Wan Kenobin henki paljastaa Lukelle, että Yodan mainitsema toinen Skywalker viittaa Luken biologiseen kaksoissisareen, jonka Luke ymmärtää olevan Leia. Obi-Wan kertoo Lukelle, että tämän tulee kohdata Vader viimeisen kerran Galaktisen Imperiumin tuhoamiseksi.

title: Leia Organa

text: Tähtien sodan alkuperäisessä trilogiassa hahmo oli Alderaanin prinsessa, Imperiumin senaatin jäsen ja Kapinaliiton tukija sekä Han Solon rakastajatar. Hän paljastui myöhemmin Luke Skywalkerin kaksoissisareksi sekä Anakin Skywalkerin ja senaattori Padmé Amidalan tyttäreksi. Esiosatrilogian lopussa, Padmén kuoltua synnytyksessä ja Anakinin käännyttyä Darth Vaderiksi, Alderaanin senaattori Bail Organa ja kuningatar Breha Organa adoptoivat Leian. Jatkotrilogiassa Leia on Vastarinnan kenraali ja johtaa taistelua Ensimmäistä ritarikuntaa vastaan. Lisäksi hänellä ja Hanilla on poika nimeltä Ben, joka kääntyi Voiman pimeälle puolelle ja otti itselleen nimen Kylo Ren.

title: Alderaan

text: Vaikka Alderaan oli pääosin demokraattinen yhdyskunta, sen hallitusmuoto oli perustuslaillinen monarkia. Kuningasperheen nimi oli Royal House of Organa, joka oli hierarkiassa korkeimman oikeuden lainsäädännöllisen korkeimman neuvoston yläpuolella. Kuningasperheen jäsenet saivat usein tittelikseen prinssi, puheenjohtaja ja varakuningas. Perinteisesti Alderaanin hallitsija toimii myös korkeimman neuvoston puheenjohtajana sekä Alderaanin senaattorina. Planeetan viimeinen hallitsija oli Bail Organa, hänen hallituskautensa päättyi Kuolemantähden tuhotessa planeetan. Tuolloin prinsessa Leia toimi Alderaanin senaattorina.

title: Tähtihävittäjä

text: Supertähtihävittäjä "Eclipse" on kloonikehossa palanneen Palpatinen lippualus "Dark Empire" -sarjakuvissa, ja esiintyy myös "in" lisäosassa "Forces of Corruption". Alus tuhoutui, kun Luke Skywalker ja Leia Organa Solo yhdistivät kykynsä Voimassa saadakseen Palpatinen Voimamyrskyn riistäytymään hallinnasta. "Eclipse II" palvelee Palpatinen lippualuksena sarjakuvassa "Empire's End". "Eclipsen" pienempi versio, "Sovereign"-luokan tähtihävittäjä, esiintyy Expanded Universen samalle ajalle sijoittuvassa materiaalissa.

title: Tantive IV

text: Tantive IV on kuvitteellinen avaruusalus George Lucasin "Tähtien sota" -elokuvissa. Vuoden 1977 alkuperäisessä "Tähtien sota" -elokuvassa (myöhemmältä nimeltään "Tähtien sota: Episodi IV – Uusi toivo") se oli ensimmäinen nähty alus ja Leia Organa oli siinä matkustajana.

title: Leia Organa

text: Leia perusti Endorin taistelun jälkeen Uuden Alderaanin, turvapaikan Alderaanin selviytyjille. Leia Organa Solo hallitsi sekä vanhaa että uutta Alderaanin järjestelmää itsensä ja lastensa muodostaman aatelissuvun kautta. Hänen biologisen isänsä, Anakin Skywalkerin, henki yritti ottaa yhteyttä Leiaan ja pyytää anteeksiantoa teoilleen. Leia oli aluksi pitkään katkera hänelle Imperiumin auttamisesta, mutta antoi anteeksi löydettyään isoäitinsä, Shmi Skywalkerin, päiväkirjan ja saatuaan lisätietoa isänsä menneisyydestä. Leia sai myös Lukelta jedikoulutusta ja synnytti myöhemmin Hanille kaksoset Jaina ja Jacen, sekä vielä myöhemmin pojan nimeltä Anakin. Jacenista tuli kuitenkin myöhemmin sithlordi nimeltä Darth Caedus.

title: Jabba the Hutt

text: Elokuvassa "Jedin paluu", palkkionmetsästäjä Boba Fett oli toimittanut Hanin Jabban palatsiin, minne Leia Organa, Lando Calrissian, Chewbacca, C-3PO ja R2-D2 soluttautuvat. Leia joutuu Jabban vangiksi, joka sitoo hänet kahleisiin. Leian orjuutuksen jälkeen, Luke saapuu ja yrittää tinkiä Hanin hengestä. Mutta Jabba tuomitsee Luken, Hanin ja Chewbaccan heitettäväksi sarlaccin kitaan. Luke pakenee R2-D2:n avulla ja kukistaa Jabban henkivartijat. Selkkauksen aikana Leia kuristaa ketjullaan Jabban hengiltä ja hän pakenee muiden kanssa.

title: Leia Organa

text: Toivuttuaan hän pysäyttää Poen kapinoinnin Holdoa vastaan. He evakuoituvat komentoalus Raddusin ja pakenevat pienillä U-55 -pelastusaluksilla mineraaliplaneetta Craitille, toivoen Ensimmäisen ritarikunnan vain menevän planeetan ohi ja voivansa itse kutsua Ulkokehän liittolaisiaan apuun. Mutta Vastarinta paljastuu, Craitin tukikohta joutuu hyökkäykseen kohteeksi eivätkä liittolaiset saavu auttamaan. Luken Voiman kautta luoma kuvajainen ilmestyy ja puhuu Leian kanssa ennen kuin menee pidättelemään Ensimmäistä ritarikuntaa. Kun Vastarinnan evakuointi planeetalta on valmis, hän ja Rey tuntevat Voiman kautta oikean Luken kuoleman Ahch-Tolla. Eloonjääneiden paetessa Millennium Falconilla, Leia uskoo, että kokemistaan menetyksistä ja Luken kuolemasta huolimatta Vastarinta nousee vielä uudelleen.

title: Leia Organa

text: Star Wars Legends -jatkumossa Leia on koulutettu jedimestari ja Uuden tasavallan valtionpäänainen. Hänellä on kolme lasta: Jaina Solo, Jacen Solo ja Anakin Solo.

title: Leia Organa

text: Teini-ikäinen versio prinsessa Leiasta teki esiintymisen Star Wars Rebelsin jaksossa "Prinsessa Lothalilla", esittäen Imperiumille tulleensa tekemään avustustyötä Lothalille, mutta aikoi todellisuudessa auttaa Ghostin ryhmää ja Ryder Azadia varastamaan Hammerhead-luokan risteilijöitä kapinallisille.[7] Kyseisessä jaksossa, hän suorittaa salaista tehtävää sarjan päähenkilöiden kanssa.[7]

title: Leia Organa

text: Myöhemmin Lando auttaa Leiaa, Chewbaccaa ja droideja pakenemaan. Chewbacca kuitenkin yrittää kuristaa Landon, eikä Leiakaan huoli hänen apuaan. Paon aikana hän aistii Luken olevan pulassa ja palaa pelastamaan hänet. Luke oli kohdannut valosapelitaistelussa Vaderin ja menettänyt toisen kätensä. Leia vie hänet sairaalaosastolle, missä Luke saa keinotekoisen käden.[2]


query: Missä ensimäinen ydinpommi räjäytettiin?

title: Ydinase

text: Käytännössä toimiviksi ydinaseet kehitettiin toisen maailmansodan aikana. Yhdysvallat aloitti vuonna 1939 Manhattan-projektin, jonka tuloksena atomipommit räjäytettiin Japanissa Hiroshimassa ja Nagasakissa elokuussa 1945.

title: Uraanihydridipommi

text:
Uraanihydridipommia tutkittiin Manhattan-projektin varhaisessa vaiheessa, mutta ajatuksesta luovuttiin keväällä 1944 kun opittiin että tällaisesta ydinpommista tulisi sangen tehoton. Ydinkokeet, joissa näitä aineita testattiin Operaatio Upshot-Knotholessa, osoittautuivat pettymyksiksi.
Näissä kokeissa räjäytettiin kaksi uraanihydridipommia: "Ruth" ja "Ray". Ydinräjähdykset olivat molemmat voimakkuudeltaan vain n. 0,2 kilotonnia TNT:tä, joten ne luokiteltiin suutareiksi. "Ruth" käytti tavallista H vetyä (protiumia) uraanihydridissä, kun taas "Ray" deuteriumia UD:ssa.

title: Ydinräjähteen rauhanomainen käyttö

text: Ohjelman seuraava ydinkoe tehtiin seuraavan vuoden heinäkuussa, kun 104 kilotonnin Sedan-pommi räjäytettiin Nevada Test Sitella. Kokeen tavoitteena oli tutkia ydinpommien käyttömahdollisuuksia suurissa maansiirtotöissä, kuten kanavien ja satamien kaivamisessa. Kokeen ydinräjähdyksellä siirrettiin 12 miljoonaa tonnia maa-ainesta, sen synnyttäessä samalla maailman suurimman ihmisen tekemän kraatterin. Kokeen sivuvaikutuksena syntyi tosin myös laaja laskeuma, joka satoi Nevadan ja Utahin osavaltioihin.

title: Mark 5 -ydinpommi

text: Mark 5 ydinpommi oli amerikkalainen varhainen ydinpommi, joka suunniteltiin 1950-luvun alkuvuosina ja joka oli palveluskäytössä vuodesta 1952 aina 1963 saakka. Se yhdessä samaan suunnitteluun pohjautuvat W5 ydintaistelukärjen kanssa oli maailman ensimmäisiä sarjatuotettuja ydinaseita, aikaisemman Mark 4 ydinpommin jälkeen.

title: Alppihiihto talviolympialaisissa 2014 – naisten pujottelu

text: 18-vuotiaasta Shiffrinistä tuli pujottelun olympiahistorian nuorin voittaja. Hänestä tuli myös nuorin yhdysvaltalainen alppihiihdon olympiamitalisti ja ensimäinen pujottelumitalisti sitten vuoden 1972 ja Barbara Cochranin.

title: Tsar-Bomba

text:
Tsar-Bomba (), kirjaimellisesti ”Tsaari-pommi”, oli neuvostoliittolainen kaikkien aikojen suurin ja voimakkain räjäytetty vetypommi Se räjäytettiin ydinkokeessa 30. lokakuuta 1961. Pommi tunnettiin suunnittelijoidensa keskuudessa koodinimellä Ivan (). Länsimaissa pommin tehokkuudeksi arvioitiin peräti 57 megatonnia, mutta venäläiset lähteet kertovat sen olleen ”vain” 50-megatonninen. Ero voi selittyä sillä, että 50 megatonnia oli suunniteltu teho, kun yhdysvaltalaiset puolestaan mittasivat todellista räjähdystä. Tsar-Bomban kerrotaan olleen suunniteltu jopa 100 megatonnin tehoiseksi, mutta tehoa päätettiin rajoittaa, koska siitä aiheutuva radioaktiivinen laskeuma olisi ollut suunnaton ja levinnyt suurimmin osin Neuvostoliiton omille alueille.
10. heinäkuuta 1961 Nikita Hruštšov antoi Neuvostoliiton johtaville ydinfyysikoille käskyn rakentaa ennennäkemättömän voimakas ydinpommi, joka olisi paljon tehokkaampi kuin yksikään Yhdysvaltain räjäyttämä ydinase. Tarkoituksena oli lähinnä suorittaa tieteellinen koe ja saada näyte Neuvostoliiton mahdista. Sotilaallisesti Tsar-Bomba oli kelvoton, koska Neuvostoliitolla ei ollut mitään mahdollisuutta kuljettaa näin suurikokoista asetta luotettavasti mihinkään kohteeseen.

title: Ydinräjähteen rauhanomainen käyttö

text: Suurvaltojen kolmen vuoden ydinkokeiden keskeytyksen päättyi syyskuussa 1961 Neuvostoliiton jatkettua ydinkokeitaan räjähdysteholtaan suurimmalla siihenastisella koesarjalla. Plowshare-ohjelman omat räjäytykset käynnistyivät jo saman vuoden joulukuussa, kun projekti Gnomen kolmen kilotonnin ydinpommi räjäytettiin maanalaisessa suolakerrostumassa Carlsbadissa, New Mexicon osavaltiossa. Gnome-kokeen tavoitteena oli tuottaa tietoa ydinräjähdyksen lämpövaikutuksista, isotooppituotannosta, neutronifysiikasta ja suolakerrostumien seismisistä ominaisuuksista.

title: Mark 6 -ydinpommi

text: Mark 6 -ydinpommi eli Mk 6 oli amerikkalainen varhainen ydinpommi, jota tuotettiin vuodesta 1951 alkaen vuoteen 1955 saakka ja joka oli palveluskäytössä vuoteen 1962. Se korvasi aikaisemmat Mark 4 -ydinpommit. Aseesta tehtiin kaikkiaan seitsemän eri suunnitteluversiota ja niitä tuotettiin kaikkiaan yhteensä 1 100 kappaletta.

title: Plutonium

text: Vuonna 1940 kaksi toisistaan riippumatonta ryhmää (Edwin McMillanin ja Philip H. Abelsonin ryhmä sekä Egon Bretscherin ja Norman Featherin ryhmä) ennustivat neptuniumin ja plutoniumin löytymisen. Joulukuussa 1940 Glenn Seaborgin johtama tutkimusryhmä pommitti uraanin isotooppia 238 deuteriumin ioneilla syklotronissa. Tästä syntyi neptuniumin isotooppia 238. He huomasivat, että syntynyt ydin hajosi β--hajoamisen kautta, jolloin syntyi uusi alkuaine, plutonium. Maaliskuussa 1941 tutkijat löysivät plutoniumin isotoopin 239, joka hajosi spontaanin fission kautta. Löytö pidettiin koko toisen maailmansodan ajan salassa. Syyskuussa 1942 plutoniumia eristettiin ja mitattiin ensimmäisen kerran. Manhattan-projektin aikana rakennetuissa Oak Ridgen kansallisessa laboratoriossa ja Hanford Sitessa valmistettiin plutoniumia. Vuonna 1945 yhdysvaltalaisilla oli useita kiloja radioaktiivista plutoniumia, joista he rakensivat kolme ydinpommia. 16. heinäkuuta 1945 räjäytettiin New Mexicossa ensimmäinen ydinpommi. Toisen maailmansodan aikana, 9. elokuuta Yhdysvallat pudotti Nagasakiin Fat Man-ydinpommin, jonka polttoaineena oli plutoniumia.[2][7][15]

title: Mark 39 -ydinpommi

text: Ase oli tekniikaltaan samankaltainen kuin aiempi Mark 15 -ydinpommi, josta se oli paranneltu versio. Sen räjähdysvoimakkuus oli 3,8 megatonnia.

title: Sakari Jurkka

text: Jurkan ensimäinen teatterirooli oli paimenpoikana Helsingin Kansanteatterin Sudenmorsian-näytelmässä. Hän oli kiinnitettynä mm. Tampereen Työväen Teatterissa, Intimiteatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa ja Kansallisteatterissa.Laahden kaupunginteatterin johtajana hän työskenteli vuodet 1972-1974.

title: Mark 39 -ydinpommi

text: Mark 39 ydinpommi tai Mk-39 oli 1950-luvulla käytössä ollut varhainen vetypommi. Sitä tuotettiin alkaen 1957 ja se oli palveluskäytössä aina vuoteen 1966 saakka.

title: Ydinräjähteen rauhanomainen käyttö

text:
Joulukuussa 1967 tehty Gasbuggy-koe oli ohjelman ensimmäinen viranomaisten ja yksityisten tahojen yhteistyönä toteutettu ydinkoe. Kokeessa selvitettiin ydinräjähdysten käyttömahdollisuuksia maakaasuteollisuuden kaasuntuotannon tehostamisessa.
Maaliskuussa 1968 tehdyssä Buggy-kokeessa kokeiltiin ydinaseiden käyttöä maansiirtotehtävissä rivimäisinä räjäytyksinä. Kokeessa räjäytettiin viisi erillistä 1,08 kilotonnin ydinpommia vaakasuorana linjana. Plowshare-ohjelman voimakkain ydinräjäytys tehtiin osana Flask-koetta, jossa räjäytettiin kolme eritehoista (105, 90 ja 40 kt) ydinpommia maansiirtokäytön tutkimiseksi.

title: Americans

text: "Americans" alkoi FX-kanavalla 30. tammikuuta 2013 ja päättyi 30. toukokuuta 2018. Sitä esitettiin yhteensä kuusi tuotantokautta. Suomessa viimeisen tuotantokauden ensimäinen jakso esitettiin 23. syyskuuta 2018 MTV3-kanavalla.

title: Mark 4 -ydinpommi

text: Mark 4:n räjähdysvoimakkuus oli 1, 3½, 8, 14, 21, 22, ja 31 kilotonnia, riippuen tarkasta aseen versiosta. Kaikkiaan pommeja tuotettiin 550 kappaletta. Sen syrjäytti Mark 6 -ydinpommi, joka oli rakenteeltaan samankaltainen mutta aseena paljon edistyneempi.

title: Avro Vulcan

text: Vulcanin alkuperäinen tehtävä oli ydinpommin kantaminen niin korkealla ja nopeasti, etteivät vihollishävittäjät tavoittaisi sitä. Tästä syystä koneessa ei ollut puolustusaseistusta ja ydinpommin välähdyksen suojaksi koneet oli maalattu valkoiseksi. Myöhemmin tehtävä muutettiin matalapommitukseksi ja väritys vaihtui naamiokuvioon.

title: B41

text: Kaikkiaan pommeja tuotettiin arviolta 500 kappaletta syyskuun 1960 ja kesäkuun 1962 välillä. Niiden vaiheittainen poisto palveluksesta alkoi jo 1963, kun niitä alettiin korvaamaan B53-ydinpommeilla. Viimeinen B41-ydinpommi poistui käytöstä 1976.

title: Andrei Saharov

text: Saharov työskenteli opiskelijana fyysikko Igor Tammin kanssa ja hänet värvättiin 1948 Neuvostoliiton ydinpommia kehittävään ryhmään. Neuvostoliiton ensimmäinen ydinpommi räjäytettiin 29. elokuuta 1949. Saharovin osuus oli ratkaiseva seuraavassa vaiheessa, vetypommin kehittämisessä. Ensimmäinen vetypommi räjäytettiin 1953. Samana vuonna Saharoville myönnettiin maan korkein arvonimi "sosialistisen työn sankari". Saharov uskoi Neuvostoliiton ydinaseen olevan välttämätön voimatasapainon saavuttamiseksi ja rauhan säilyttämiseksi. Hän puhui kuitenkin ydinkokeiden aiheuttamia ympäristötuhoja ja kilpavarustelua vastaan ja ydinvoiman rauhanomaisen käytön puolesta, jonka toivoi helpottavan riippuvuutta öljystä ja kaasusta.

title: Tom Clancy’s Splinter Cell: Double Agent

text:
Kun Fisher palaa JBA:n päämajaan, Dusfraisne antaa hänelle käskyn tappaa Lambert, jonka Washington on napannut hiiviskelemässä. Jos Fisher ampuu Lambertin sijasta Washingtonin, hän paljastuu terroristeille kaksoisagentiksi. Jos Fisher ampuu Lambertin, hän säilyttää JBA:n luottamuksen. Molemmissa ratkaisuissa Lambert pyytää, että Fisher deaktivoi ydinpommin JBA:n päämajan pohjakerroksessa. Jos Villablanca on elossa, hän päästää Fisherin hissillä pohjakerrokseen, koska hän ei halua Dusfraisnen laukaisevan pommia. Pohjakerroksessa Fisherille paljastuu, että Dusfraisne aikoo tuhota New Yorkin räjäyttämällä ydinpommin välittömästi. Fisher tappaa Dusfraisnen ja deaktivoi pommin. SWAT-yksikkö iskee JBA:n päämajaan, mutta jos Fisher pelasti risteilylaivan, Hamzan ja Lambertin tai vaihtoehtoisesti kaksi kolmesta kohteesta ja säilytti NSA:n luottamuksen 33 prosentin yläpuolella, hän välttää pidätyksen ja pakenee päämajasta. Lopputeksteissä kerrotaan uutislähetyksessä, että terrori-iskut ydinpommeilla on vältetty ja John Brown’s Armyn jäsenet, Ibn-Yussif ja kaikki muut terroristit on pidätetty, paitsi Carson Moss.
”Hyvässä” loppuratkaisussa on lopputekstien jälkeen ylimääräinen tehtävä, jossa Fisher eliminoi Mossin ja deaktivoi viimeisen ydinpommin Manhattanin edustalla.

title: Kasapanos

text: Talvisodan aikana huomattiin nopeasti, että 1-2 kg TNT:tä oli riittävä määrä vahingoittamaan telaketjuja pahasti, jos panos räjäytettiin panssarivaunun telan alla tai vieressä. Kuuden kilon kasapanos oli riittävä tuhotakseen jokaisen sodassa käytetyn panssarivaunun, mikäli se räjäytettiin panssarivaunun moottoritilan kannella.

title: Ydinräjähteen rauhanomainen käyttö

text: Ydinpommien rauhanomaisten käyttökohteiden tutkimus käynnistyi Yhdysvalloissa kesällä 1957 atomienergiakomission (AEC) käynnistettyä operaatio Plowshare -nimellä tunnetuksi tulleen tutkimushankkeen, jonka puitteissa selvitettiin ydinpommien käyttöä esimerkiksi maansiirtotehtävissä, öljy- ja kaivosteollisuudessa. Ydinpommeja esitettiin käytettäväksi esimerkiksi merenpinnan tasossa kulkevan Panaman kanavan rakentamiseen ja kallioleikkauksen räjäyttämiseen moottoritien oikaisua varten. Hankkeen puitteissa tutkittiin myös ydinräjähteiden käyttöä tekojärvien ja maanalaisten varastoluolien rakentamiseen, sekä palavien maanalaisten öljy- ja kaasulähteiden sammuttamiseen.

title: Jack Bauer

text: Toisella kaudella vaimonsa kuolemasta järkyttynyt Jack on eronnut CTU:n palveluksesta, kunnes terroristijohtaja Syed Ali uhkaa laukaista ydinpommin Los Angelesin keskustassa. Yhdysvaltain presidentiksi valittu David Palmer kutsuu Jackin töihin CTU:lle, minkä jälkeen Jack vangitsee Alin ja paikantaa ydinpommin. Pommi on kuitenkin ohjelmoitu räjähtämään, joten Jack päättää lennättää itsensä ja pommin lentokoneessa keskelle Mojaven autiomaata, jossa ydinräjähdys ei vaatisi ihmishenkien menetyksiä. Jackin työtoveri George Mason kuitenkin uhraa itsensä Jackin sijasta, minkä jälkeen CTU:n tutkimuksissa paljastuu, että ydinpommin toimitti terroristeille yhdysvaltalaisten liikemiesten salaliitto. Jack eliminoi salaliittolaisten johtajan Peter Kingsleyn.

title: Mark 6 -ydinpommi

text: Mark 13 -ydinpommi ja vastaava W13-ydinkärki olivat muuten samanlaisia kuin Mark 6, mutta niissä oli paranneltu 92:n sytyttimen imploosiojärjestelmä. Molemmat aseohjelmat kuitenkin keskeytettiin 1954, ja nämä aseet eivät päätyneet käyttöön.

title: Orion-projekti

text: Orion-projekti oli Yhdysvaltojen suunnitelma ydinpulssikäyttöisestä avaruusaluksesta. Suunnitelmana oli kiinnittää alukseen iskunvaimentimilla tukeva levy, jonka takana räjäytettäisiin noin sekunnin välein ydinpommeja. Tällaista alusta ei kuitenkaan rakennettu laskeumaongelmien ja ydinkoekieltosopimuksen vuoksi.

title: Nagasaki

text: Yhdysvallat pudotti ydinpommin Nagasakiin kolme päivää Hiroshiman ydinpommin jälkeen 9. elokuuta 1945. Ydinpommi tuhosi yli puolet Nagasakin rakennuksista ja tappoi arviolta 75 000 ihmistä. Noin 40 000 nagasakilaista vammautui.

title: Puntarikosken voimalaitos

text: Puun uitto voimalan kautta loppui vuonna 1976. Uitossa käytettiin Valmetin Jyväskylän Rautpohjan tehtaan 1958 valmistamaa ensimäinen nippunosturi, Sitten sotakorvaustuotteiden jälkeen. Nostokyky on siirtolaitoksella 17 tonnia ja se pystyi siirtämään 40 nippua tunnissa ylävedestä alaveteen.

title: Mark 4 -ydinpommi

text: Mark 4 ydinpommi oli amerikkalainen varhainen ydinpommi, jota tuotettiin vuodesta 1949 alkaen ja joka oli käytössä vuoteen 1953. Se oli maailman ensimmäinen sarjatuotettu ydinase.

title: Operaatio Ivy

text: Ivy-sarjan ensimmäinen koe, "Mike" oli ensimmäinen onnistunut täysikokoisen Teller-Ulam rakenteisen vetypommin räjäytys. Muista vetypommeista poiketen "Mikessa" käytettiin fuusiopolttoaineena nestemäistä deuteriumia, minkä jäähdytys vaati kalliin ja hankalan kryogeenisen järjestelmän. Pommi räjäytettiin Elugelab-saarella ja se tuotti 10,4 megatonnin räjähdystehon, mikä oli noin 500-kertainen verrattuna Nagasakiin pudotettuun pommiin. Pommin uraanipohjainen fissio-osa tuotti noin kahdeksan megatonnia sen räjähdystehosta synnyttäen samalla valtavan radioaktiivisen laskeuman. Räjähdyksen seurauksena koko Elugelabin saari tuhoutui ja paikalle jäi noin 1,9 kilometriä leveä ja 50 metriä syvä vedenalainen kraatteri. Onnistuneen kokeen seurauksena "Miken" pohjalta kehitettiin Mark 16 -ydinpommi, joka kuitenkin korvattiin pian kiinteäpolttoaineisilla pommeilla onnistuneen Castle Bravo -kokeen jälkeen.

title: Boeing B-52 Stratofortress

text: Yhdysvallat käytti Stratofortresseja 1950-luvulla strategisina pommikoneina, joiden tehtävä sodan syttyessä olisi ollut ydinpommien pudottaminen Neuvostoliittoon ja Itäblokin kohteisiin. Lokakuussa 1957 Kylmän sodan kuumetessa B-52:t määrättiin 15 minuutin hälytysvalmiuteen ydinpommein varustettuna. Kaksi vuotta myöhemmin Yhdysvaltain Strategic Air Command -yksikkö aloitti ilmapäivystyksen, joka tarkoitti että muutama ydinpommilastissa oleva B-52 oli koko ajan ilmassa. Kuuban ohjuskriisi lokakuussa 1962 nosti ilmapäivystyksen uudelle tasolle. Suuri osa B-52-laivastosta oli ilmassa ydinpommeilla aseistettuina. Kriisin lauettua päivysti taivaalla ympäri vuorokauden vain 12 konetta.

title: Operaatio Ranger

text: Kokeissa räjäytettiin yhteensä viisi ydinpommia, jotka olivat Mark 4 tai Mark 6 mallia. Kaikki räjäytykset olivat ilmaräjäytyksiä ja pommit pudotettiin Boeing B-50 Superfortress pommituskoneista.

title: Ydinräjähteen rauhanomainen käyttö

text: Ohjelman viimeinen ydinkoe, Rio Blanco tehtiin toukokuussa 1973. Kokeessa räjäytettiin kolme 33 kilotonnin ydinpommia samanaikaisesti samassa porausreiässä. Kokeessa tutkittiin Gasbuggy-kokeen tavoin ydinpommien käyttömahdollisuuksia maakaasuteollisuudessa.