query: Missä Kuurinmaa sijaitsee?

title: Kuurinmaa

text: Kuurinmaa (, ) on nykyisen Latvian alueella sijainnut historiallinen maakunta, joka vuosisatojen saatossa kuului Liivinmaan liittoon, Puola-Liettuaan ja Venäjän keisarikuntaan. Kuurinmaa kattaa Latvian läntiset osat. Jos siihen lasketaan kuuluvaksi myös Zemgalen alue, sen koillisraja kulkee pitkin Väinäjokea. Alueen korkein kohta on vain 213 metriä meren pinnasta.

title: Neuvostotasavaltojen vaakunat

text: Koska Itämeri sijaitsee Latvian länsipuolella, voi Latvian SNT:n vaakunassa kuvatun nousevan auringon tulkita myös laskevaksi. Kuurinmaalta voi kuitenkin nähdä myös auringon nousevan Riianlahden ylle.

title: Kuurinmaan siirtomaat

text: Tobagon siirtomaahan muutti myös siirtolaisia Kuurinmaalta. Ensimmäiset heistä tulivat Tobagoon vuonna 1653. Heitä oli 212, mutta kaikki kuolivat vuoden kuluessa epäselvissä olosuhteissa. Vuonna 1656 saarelle saapui laiva "La Duchesse de Courlandie", jonka mukana oli 120 merimiestä ja 80 siirtolaisperhettä. Neljänä seuraavana vuonna saarelle tuli vielä kahdeksan laivaa ja 700 perhettä. Kuurinmaa menetti siirtomaansa myös Tobagossa 1650-luvun lopussa Pohjan sodan aikana. Kuurinmaan siirtomaakauden jäljiltä Tobagoon jäi kuurinmaalaisia paikannimiä, kuten esimerkiksi saaren suurin joki Courland River, joka laskee lahteen nimeltä Great Courland Bay.

title: Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunta

text: Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunta oli Kuurinmaalla ja Zemgalessa sijainnut herttuakunta, joka oli ensin Puola-Liettuan ja sittemmin Venäjän keisarikunnan alainen. Pienelle maalle epätavallisesti Kuurinmaan herttuakunnan onnistui hankkimaan jopa siirtomaita. Herttuakunta liitettiin Venäjään vuonna 1795, ja siitä tuli Kuurinmaan kuvernementti.

title: Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunta

text:
Kuurinmaan kauppa vilkastui etenkin herttua Jakobin valtakaudella. Hän teki kauppasopimuksia vuonna 1643 Tanskan, Ranskan ja Venetsian kanssa, sekä vuosina 1653 ja 1654 Hollannin ja Englannin kanssa. Kaupallisia agentteja ja konsuliasiamiehiä oli Amsterdamissa, Bordeaux'ssa, Haagissa, Hampurissa, Lissabonissa ja useissa muissa Euroopan suurkaupungeissa. Jakob perusti myös noin 70 teollisuuslaitosta, jotka sisälsivät muun muassa sahoja, olutpanimoita ja tiilenpolttamoita. Siirtomaa-aikana Gambiaan vietiin suolaa, terästä, paloviinaa ja muita tavaroita. Sieltä tuotiin kahvia, mausteita, helmiä, norsunluuta ja orjia. Orjat kuljetettiin ensin Kuurinmaalle ja sieltä edelleen Tobagoon, jossa he joutuivat työskentelemään sokeriplantaaseilla. Tobagossa tuotettiin sokerin lisäksi pippuria, kaakaota ja hedelmiä. Siirtomaatavaraa myytiin Kuurinmaalta edelleen Venäjälle, Liettuaan ja Ruotsiin.
Kuurinmaan herttuakunnan alueen alkuperäisväestöä olivat liiviläiset ja latvialaiset, joista latvialaiset olivat enemmistössä. Suurin osa heistä oli maaorjia. Heitä saatettiin myydä palkkasotureiksi muualle Eurooppaan, muun muassa Puolaan, Tanskaan, Hollantiin ja Ruotsiin. Alueella oli myös päivätöistä ja veroista vapautettu kansanryhmä, niin sanotut kuurilaisten kuninkaat. Hallitsevassa asemassa olivat saksalaiset, joiden lisäksi maassa oli puolalaisia, liettualaisia, ruotsalaisia, tanskalaisia ja hollantilaisia.

title: Liiviläiset

text: Kuurinmaan liiviläiset kuuluivat Kuurinmaan herttuakuntaan vuoteen 1795, jolloin Venäjän keisarikunta otti alueen haltuunsa. Vuonna 1859 syntyi liiviläisen Nika Schubergin johtamana kapina, kun Dundagan paroni vaati työvelvollisuutta ja rahavuokraa siitäkin huolimatta, että maaorjuus lakkautettiin Venäjällä. Venäjän sotaväki kukisti kapinan, ja siihen osallistuneet piestiin ja häädettiin mailtaan.[36] Tilalle tuli latvialaisia, jolloin latvian kieli sai jalansijan siihen asti eristyksissä olleessa Kuurinmaan kärjessä.[37]

title: Latvian juutalaiset

text: 1600-luvulla tapahtui myös juutalaisten muuttoa Saksasta edelleen Kuurinmaalle sekä Zemgaleen. Kuurinmaan herttuat suhtautuivat heihin suvaitsevaisesti sillä juutalaisilla oli yritteliäs maine. He muodostivat pian huomattavan vähemmistön, ja esimerkiksi Jelgavan kaupungissa joka kymmenes asukas oli juutalainen. Moisioiden omistajat suhtautuivat heihin vihamielisesti, ja he pyrkivät rajoittamaan näiden oikeuksia. Kuurinmaan kaupungeissa juutalaiset saivat asua vain tietyillä kaduilla, ja heitä painostettiin kääntymään kristityiksi ja saksalaistumaan. Kaupankäynti Riiassa oli juutalaisilta kielletty lukuun ottamatta niin sanottuja suojelujuutalaisia, joiden piti heidänkin maksaa korkeaa veroa asemastaan. Vuonna 1785 Katariina II antoi Kuurinmaan juutalaisille luvan muuttaa Vidzemen Slokan kaupunkiin, jonka asukkaina heillä oli oikeus käydä kauppaa Riiassa.[3]

title: Kuurinmaan kuvernementti

text: Kuurinmaan kuvernementti jakautui kymmeneen kihlakuntaan eli ujestiin. Suluissa ovat kihlakuntien samannimiset hallintokeskukset.

title: Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunta

text:
Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunta pystytettiin Saksalaisen ritarikunnan ja Liivinmaan liiton raunioille, jotka olivat hajonneet uskonpuhdistuksen ja sotien heikentämänä. Kuurinmaan ensimmäinen herttua oli Gotthard Kettler, joka oli myös Liivinmaan ritarikunnan viimeinen suurmestari. Kettler avioitui Mecklenburgin herttuan tyttären kanssa ja sai kaksi poikaa, Friedrichin ja Wilhelmin. Gotthardin kuollessa vuonna 1587 Friedrich oli 18-vuoden ikäinen ja Wilhelm 12-vuotias. Wilhelmin tultua täysi-ikäiseksi vuonna 1596 herttuakunta jaettiin kahtia siten, että Friedrich sai Zemgalen ja Wilhelm sai Kuurinmaan. Friedrich soti 1600-luvun alussa Puola-Liettuan puolella Ruotsia vastaan ja joutui luovuttamaan tälle osan Zemgalesta Altmarkin rauhassa vuonna 1629. Wilhelm oli puolueeton ja rakensi kauppasuhteita muun muassa Hollantiin ja Englantiin, sekä meni naimisiin Preussin herttuan tyttären kanssa. Kuurinmaan aateli ja Puolan kuningas Sigismund huolestuivat Wilhelmin vallan kasvusta ja syrjäyttivät tämän, jolloin herttuakunta yhdistyi uudelleen Friedrichin johdolla.
Friedrich kuoli lapsettomana ja valtaan nousi Wilhelmin poika Jakob Kettler. Jakob oli opiskellut muun muassa Hollannissa ja innostui siellä siirtomaista ja laivanrakennuksesta. Hän perusti Ventspilsiin telakan, jonne kutsuttiin hollantilaisia ja saksalaisia laivanrakentajia. Jakob osti Tobagon saaren 1640-luvulla ja vuonna 1651 James Islandin nykyisestä Gambiasta. Herttuakunta kärsi pahoin sodassa Ruotsia vastaan, herttuakunnan puolueettomuutta epäilevät ruotsalaiset vangitsivat Kaarle X:en johdolla Jakobin vuonna 1655 ja takavarikoivat maan laivaston. Jakob kuitenkin vapautettiin myöhemmin ja sissisota johti ruotsalaisten vetäytymiseen alueelta. Tilanne palautui entiselleen Olivan rauhassa. Sotaa seurasivat kuitenkin kulkutaudit, jotka tappoivat kolmasosan alueen väestöstä. Jakob kuoli vuonna 1698 ja valtaan nousi hänen poikansa Friedrich Wilhelm Kettler, joka oli tuolloin 6-vuotias. Hänen sijaishallitsijoinaan toimivat hänen äitinsä ja setänsä Ferdinand. Suuren Pohjan sodan aikana Venäjä miehitti maan muun Baltian ohella ja vaikka maa palautettiin muodollisesti Puolan laisuuteen Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721, se säilyi Venäjästä riippuvaisena. Friedrich Wilhelmin kuoleman jälkeen Pietari Suuri asetti herttuaksi Ernst Bironin. Bironin valtakaudella Venäjän vaikutusvalta maassa kasvoi voimakkaasti. Hän vietti paljon aikaa pois Kuurinmaalta Pietarin hovissa. Tämä johti siihen, että Jakob Kettlerin aikana heikentynyt aateli pääsi jälleen hallitsevaan asemaan. Seuraava hallitsija oli Puolan kuningas Fredrik Augustin poika Karl von Sachsen. Paikallinen aateli vierasti hänen katolilaisuuttaan ja hänen valtakautensa jäi lyhyeksi. Vuonna 1763 nousi valtaan Kuurinmaan viimeinen herttua, Peter von Biron. Bironin valtakauden lopussa maapäivät hyväksyivät maan liittämisen Venäjään vuonna 1795, kun paikalliselle aatelille oli ensin luvattu erioikeuksia Venäjän keisarikunnassa.

title: Kuurinmaan motti

text: Kuurinmaan motti () oli toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton Baltian offensiivin ja Operaatio Bagrationin seurauksena syntynyt motti, jossa Neuvostoliiton 1. Baltian rintaman joukot motittivat Saksan Pohjoisen armeijaryhmän joukot Kuurinmaalle, Latviaan 9. lokakuuta 1944. Armeijaryhmä uudelleennimettiin 25. tammikuuta 1945 Armeijaryhmä Kuurinmaaksi. Mottiin jäivät Saksan 16. ja 18. armeija. Motissa olleet joukot antautuivat sodan loputtua 22. toukokuuta 1945, jolloin siellä olleet 180 000 saksalaissotilasta joutui sotavankeuteen.

title: Kuurinmaa

text: Kuurinmaa on saanut nimensä muinaisesta kuurien eli kuurilaisten kansasta, joka puhui balttilaista kieltä. Viikinkiajalla alueella asui lättiläisiä, joilta virolaiset ja liiviläiset valloittivat Kuurinmaan rannikkoalueita.[1] Kuurinmaa kuului 1200-luvun alusta Saksalaiselle ritarikunnalle, joka hajosi uskonpuhdistuksen vaikutuksesta 1500-luvun alussa. Ritarikunnan raunioille perustettiin Liivinmaan liitto, joka kuitenkin hajosi 1555. Vuonna 1561 perustettiin Kuurinmaan herttuakunta, joka haki suojelua asettumalla Liettuan vasalliksi. Kuurinmaa kuului Puola-Liettualle vuoteen 1795, jolloin se liitettiin Venäjän keisarikuntaan Puolan kolmannessa jaossa, ja se muodosti Kuurinmaan kuvernementin. Siitä sekä Virosta ja Liivinmaasta käytettiin yhteisnimitystä Itämerenmaakunnat.

title: Latvia

text: Kuuluessaan Ruotsille oli Riika koko Ruotsin suurin kaupunki. Ruotsi menetti Liivinmaan ja Vironmaan Venäjälle suuressa Pohjan sodassa ja lopullisesti Uudenkaupungin rauhassa 1721. Puolan jaossa 1772 Venäjä sai myös Latgallian alueen ja Puolan kolmannessa jaossa 1795 Kuurinmaan. Sekä Liivinmaa että Kuurinmaa olivat vuoteen 1917 saakka Venäjän kuvernementteja, joista Liivinmaahan kuului myös nykyisen Viron eteläosa. Lisäksi nykyisen Latvian itäosa kuului Vitebskin kuvernementtiin. Teollisuuden lisääntymisen myötä latvialaisprovinssien talous koheni ja väestö lisääntyi nopeasti, niin että Liivinmaan kuvernementti ja Kuurinmaan kuvernementti olivat koko Venäjän imperiumin kehityksen kärjessä. Maatalousväestön olot heikkenivät kuitenkin aluksi maaorjuuden vuoksi. Maaorjuus lakkautettiin Liivinmaalla 1817, Kuurinmaalla 1819 ja Latgalliassa vasta 1861. Maakysymys ratkaistiin niin, että aatelisto säilytti omistusoikeutensa maaorjuuden loputtuakin. Maanosto-oikeuden maatalousväestö sai vasta 1863.

title: Latvia

text: Strategisesti tärkeä Kuurinmaa kiinnosti sekä Ruotsia että Puolaa, ja ne kävivät sen omistajuudesta sodan vuosina 1600–1629. Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunta jäi kuitenkin Puolan vasalliksi. 1600-luku oli Kuurinmaalle taloudellisen noususuhdanteen aikaa. Herttua Jakob Kettlerin valtakaudella (1642–1682) merenkulku ja kauppa kukoistivat jopa siinä määrin, että Kuurinmaa hankki siirtokunnat Gambiasta ja Tobagosta. Ne kuitenkin menetettiin Jakob Kettlerin kuoltua ja laivaston hajottua.

title: Ruhnun kunta

text: Ruhnu sijaitsee Riianlahden keskiosassa. Saarelta on matkaa Saarenmaalle runsaat 50 kilometriä ja Latvian Kuurinmaalle Kolkaan vajaat 40 kilometriä.

title: Armeijaryhmä Kuurinmaa

text: Armeijaryhmä Kuurinmaan komentajat:

text: Kuurinmaan ja Semigallian herttuakunta (1918) oli Kuurinmaan ja Semigallian herttuakunnan ajatuksen pohjalle perustettu valtio 8. maaliskuuta 1918, kun Saksan miehittämässä Latviassa baltiansaksalaista väestöä edustavat maapäivät ehdottivat Saksan keisari Wilhelm II:lle, että tämä ryhtyisi valtionpäämieheksi. Valtio lakkasi 7. joulukuuta 1918, kun saksalaiset sotilasviranomaiset luovuttivat alueen hallinnan juuri itsenäiseksi julistautuneelle Latvian tasavallalle.

title: Armeijaryhmä Kuurinmaa

text: Kuurinmaan armeijaryhmä syntyi 25. tammikuuta, kun Adolf Hitler nimitti vanhan pohjoisen armeijaryhmän Kuurinmaan armeijaryhmäksi, entisen keskustan armeijaryhmän pohjoisen armeijaryhmäksi ja armeijaryhmä A:n keskustan armeijaryhmäksi.

title: Armeijaryhmä Kuurinmaa

text: Kuurinmaan armeijaryhmä kävi kuusi suurta mottitaistelua 15. lokakuuta 1944 – 4. huhtikuuta 1945 välisenä aikana.

title: Kansallisen tunnustuksen risti

text: Ritarikunta perustettiin ensimmäisen kerran toukokuussa vuonna 1710 Liepājassa. Perustaja oli Kuurinmaan herttua Friedrich Wilhelm. Hän halusi perustaa ritarikunnan Kuurinmaan jälleenrakentamisen kunniaksi suuren Pohjan sodan jälkeen. Vuonna 1938 ritarikunnan perustamisen taustalla oli Kuurinmaan ja Zemgalen loistokkaan menneisyyden muisto. Vuonna 1938 ritarikunta perustettiin uutena ritarikuntana, ja sen linkki menneeseen Kuurinmaan ritarikuntaan on lähinnä symbolinen. Ritarikunnan toiminta lakkautettiin, kun Neuvostoliitto oli miehittänyt Latvian. Latvian ensimmäisen itsenäisyyden aikana kunniamerkki myönnettiin yli 3 900 henkilölle, joista 21 sai suurristin ja mitaliluokan merkkejä myönnettiin yli 2 100 henkilölle.

title: Kuurinmaan hiippakunta

text: Kuurinmaan hiippakunta (, ) on entinen kirkollinen valtio nykyisen Latvian länsiosassa Kuurinmaalla. Kuurinmaan hiippakunta perustettiin Liivinmaan ristiretken jälkeen. Hiippakunta oli kooltaan 4 500 neliökilometriä, ja se oli toiseksi pienin kirkollinen valtio Liivinmaan liitossa. Sen pääkaupunki oli Piltene. Liivinmaan sodassa 1559 hiippakunta päätyi Tanskan omistukseen ja vuonna 1585 Tanska myi sen Puola-Liettualle.

title: Baltian maat

text: 1500-luvulla Venäjä, Puola, Tanska ja Ruotsi kävivät pitkiä sotia Baltiasta. Näiden seurauksena Ruotsi voitti Vironmaan ja Liivinmaan, kun taas Kuurinmaa siirtyi Puola-Liettualle. Uudenkaupungin rauhassa 1721 Venäjä liitti itseensä Vironmaan ja Liivinmaan ja vuonna 1795 Puolan kolmannessa jaossa Liettuan ja siihen kuuluneen Kuurinmaan. Venäjän vallan aikana Virosta, Liivinmaasta ja Kuurinmaasta käytettiin yhteisnimitystä Itämerenmaakunnat.

title: Kuurinmaa

text: Vuonna 1897 Kuurinmaan kuvernementissa oli 674 437 asukasta. Heistä 79 prosenttia oli latvialaisia, 8,5 % saksalaisia, 1,7 % venäläisiä, 1 % puolalaisia ja 1 % liettualaisia. Suurimmat kaupungit olivat Libau (64 500 asukasta) ja Mitau (35 011 asukasta). 75 prosenttia väestöstä oli luterilaisia, loput ortodokseja ja katolisia. Kuurinmaalla oli myös pieni juutalainen yhteisö.

title: Latvian juutalaiset

text: Ensimmäiset siirtokunnat perustettiin Kuurinmaan hiippakunnan Pilteneen ja Aizputeen. Jo niitä ennen oli nykyisen Latvian alueella liikkunut yksittäisiä juutalaisia kauppiaita, mutta heidän pysyvä asumisensa alueella oli kiellettyä. Kuurinmaalle asettuneet juutalaiset osasivat saksaa ja jiddišiä, ja he olivat yleisesti ottaen sivistyneitä. 1600-luvulla Latgaleen muutti juutalaisia Valko-Venäjältä ja Ukrainasta pakoon vainoja. Latgalea silloin hallinneet puolalaiset sallivat heidän asettua aleelle ja tukivat juutalaisten elinkeinoja. Latgalen juutalaiset eivät olleet yhtä koulutettuja kuin Kuurinmaan, ja he puhuivat puolalaista hepreaa. Heidän kulttuurinen keskuksensa oli Vilna, jossa koulutettiin valtaosa rabeista.[3]

title: Kuurinmaan siirtomaat

text: Kuurinmaan siirtomaat olivat Kuurinmaan herttuakunnan kaksi pientä siirtokuntaa. Nykyisen Gambian Kunta Kintehin saarella oli kuurinmaalainen linnoitus ja Länsi-Intian Tobagossa siirtokunta.

title: Kuurinmaan kuvernementti

text: Kuurinmaan kuvernementti (, , ) oli vuosina 1795–1918 Venäjän keisarikunnan hallintoalue (kuvernementti). Kuurinmaan kuvernementti oli yksi keisarikunnan kolmesta Baltian alueen Itämerenmaakunnasta. Se kattoi entisen Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunnan, joka muodostui Kuurinmaasta ja Zemgalesta eli Väinäjoen eteläpuolisesta osasta Latviaa. Kuvernementin pääkaupunki oli Mitau (nykyiseltä nimeltään Jelgava). Nykyään kuvernementin entinen alue kuuluu pääosin Latviaan.

title: Liiviläiset

text: Viimeistään 1000-luvulla Baltian heimot järjestäytyivät muinaismaakunniksi, ja liiviläisten asuinalueet olivat vakiintuneet 1100-luvun alkuun mennessä. Liiviläisiä muinaismaakuntia olivat Liivinmaalla Livones Veinalenses, Idumeja, Metsepole ja Toreida sekä Kuurinmaalla Venema ja Ventava.[14] Pohjoisessa liiviläisten alueen on arvioitu rajoittuneen Salatsijoelle, idässä Lielvārden–Aizkrauklen linjalle ja etelässä Väinäjoelle. Pohjoisessa heidän naapureinaan olivat virolaiset, etelässä semgallit ja seelit ja idässä latgallit.[17] Kuurinmaalla liiviläisiä asui Riianlahden itärannalla Kuurinmaan pohjoiskärkeen saakka ja sieltä edelleen Ventspilsin ja Liepājan puoliväliin saakka 40–50km:n syvyydessä sisämaahan. Hajanaisemmin heitä asui Itämeren rannalla aina Memelin seuduille saakka.[18] 1100-luvulla tanskalainen arkkipiispa Absalon kävi kastamassa kuureja ja rakensi Kuurinmaan pohjoiskärkeen kirkon, mutta käännytettyjen määrä oli luultavasti hyvin pieni. Nykyisin paikalla on Kolkan kylä, jonka liivinkielisen nimityksen Kūolka arvellaan tarkoittavan samaa kuin suomen sana kolkka. 1000-luvulta peräisin olevassa Adam Bremeniläisen kronikassa mainitaan Eesti, Kuurinmaa, vepsäläiset ja merjalaiset mutta ei liiviläisiä. 1100-luvulla Nestorin kronikassa mainitaan suomensukuinen heimo nimeltä libj, Henrik Lättiläinen taas käytti Liivinmaan kronikassa liiviläisistä nimitystä livones. Sama nimi mainitaan teoksessa Livonian kaikuja 1290-luvulta.[17]

title: Liiviläiset

text: Liiviläisten esi-isien uskotaan tulleen asuinalueilleen Väinäjokea pitkin.[7][8] Rautakaudella ja keskiajalla liiviläiset asuttivat laajaa aluetta Latvian keski- ja pohjoisosista Väinä- ja Gaujajokien varsilla Vidzemen alueella. Myös Kuurinmaan pohjoiskärjessä asunut itämerensuomalainen väestö on myöhemmin yhdistetty liiviläisiin, vaikka vielä keskiajalla näin ei tehty. Kuurinmaan liiviläisestä väestöstä käytettiin nimitystä kuurit, jolla viitataan myös balttilaiseen kuurien heimoon; nimitystä käytettiin yleisesti kaikista Kuurinmaan asukkaista. Liiviläisten merkitystä heijastaa se, että koko Liivinmaa nimettiin keskiajalla heidän mukaansa.[7]

title: Armeijaryhmä Kuurinmaa

text: Armeijaryhmä Kuurinmaa () oli Saksan itärintaman armeijaryhmä, jonka puna-armeija saartoi Kuurinmaalle operaatio Bagrationin yhteydessä syksyllä 1944. Armeijaryhmä pysyi motitettuna sodan loppuun asti ja oli antautuessaan 9/10. toukokuuta 1945 suurin Saksan armeijan yhtenäisenä säilynyt sotilasyksikkö. Kuurinmaan armeijaryhmä koostui 16. ja 18. armeijasta.

title: Kuurinmaan siirtomaat

text: Kuurinmaalta vietiin Gambiaan suolaa, terästä, paloviinaa ja muuta tavaraa. Sieltä puolestaan saatiin muun muassa norsunluuta ja orjia. Orjat vietiin edelleen Tobagoon, jossa he työskentelivät pääasiassa sokeriplantaaseilla. Kuurinmaa menetti saaren vuonna 1659 hollantilaisille, ja kaksi vuotta myöhemmin se siirtyi Englannin omistukseen.

title: Kuurinmaan siirtomaat

text: Kuurinmaan herttuakunnan siirtomaat hankki sille sen herttua Jakob Kettler. Hän oli innostunut siirtomaista opiskellessaan Hollannissa. Jakob osti Tobagon saaren 1640-luvulla ja vuonna 1651 James Islandin (nyk. Kuntah Kinteh Island) nykyisestä Gambiasta. Jakob rakennutti Kuurinmaalle myös laivaston, joka käsitti 79 kauppa- ja 59 sotalaivaa. Kaikkiaan laivoissa oli 1 416 tykkiä, jotka valmistettiin Kuurinmaalla, kuten laivatkin.


query: Milloin PAF on perustettu?

title: Paf

text: Ålands Penningautomatförening eli Paf on Ahvenanmaalla kotipaikkaansa pitävä kansainvälinen rahapelejä järjestävä yhdistysmuotoinen arpajaislain 12 §:n[1] mukainen rahapeliyhteisö. Sillä on Ahvenanmaan maakuntahallituksen lupa järjestää rahapeliautomaatti-, kasino-, vedonlyönti- ja arpapelejä Internetissä, merillä ja Ahvenanmaalla. Paf perustettiin 31. lokakuuta 1966 ja pelitoiminta alkoi vuonna 1967.

title: Paf

text: Vuonna 1973 Paf aloitti pelitoiminnan merillä, Ahvenanmaalle rekisteröidyillä autolautoilla. Internetissä Paf alkoi tarjota palveluitaan vuonna 1999.

title: Paf

text: Paf järjestää joka toinen vuosi kansainvälisen Responsible Gaming Summit -konferenssin, jonka tarkoituksena on lisätä tietoa pelivastuusta ja vastuullisesta pelaamisesta. Konferenssi on suunnattu peliyrityksille, yhteistyökumppaneille tutkijoille, päätöksentekijöille ja muille peliteollisuuden parissa toimiville. 29.9.2015 järjestetty konferenssi oli järjestyksessään toinen. Ensimmäinen konferenssi järjestettiin vuonna 2013. [9]

title: Paf

text: Luokka:Rahapeliyhtiöt Luokka:Ahvenanmaalaiset yhdistykset

title: Lammainen

text: 1940-luvulla Harjavaltaan perustetun Outokummun kuparisulaton työntekijöiden asuinalueita suunniteltiin arkkitehti Alvar Aallon laatimassa Kokemäenjoenlaakson aluesuunnitelmassa Torttilan lisäksi myös Lammaisiin, mutta suunnitelmaa ei milloinkaan toteutettu.

title: Petteri Sihvonen

text: Sihvonen toimii kolumnistina "Hämeenlinnan Kaupunkiuutisissa" ja kirjoittaa blogia ahvenanmaalaisen Pafin verkkosivuilla.

title: Stenbergan linna

text: Albrektia seurannut kuningatar Margareeta I takavarikoi linnan, ja vuonna 1438 kruunu lahjoitti kartanon Maskunjokilaaksoon perustetun Armonlaakson (, ) birgittalaisluostarin haltuun. Reformaation myötä kartano peruutettiin jälleen luostarilta kruunulle vuonna 1556. Tarkalleen ei tiedetä, miloin linna on raunioitunut.

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Betfair

text: Betfair tarjoaa palveluitaan myös suomen kielellä. Suomessa kiistakapulana on ulkomaalaisten yhtiöiden oikeus markkinoida palveluitaan suomalaisille. Toistaiseksi asiasta on olemassa korkeimman oikeuden päätös ahvenanmaalaista Pafia vastaan, jonka mukaan Paf ei saa markkinoida palveluitaan Manner-Suomessa.

title: Paf

text: Pafin suurin toimiala ovat kasinopelit. Paf valmistaa itse osan verkossa pelattavista kasinopeleistään omistamansa EGET-yrityksen kautta ja tarjoaa myös muiden pelien valmistajien pelejä, kuten Net Entertainmentin, Play'n Go:n ja Microgamingin valmistamia peliautomaatteja. [2]

title: Paf

text: Elokuusta 2008 lähtien Paf on sponsoroinut Espanjan jalkapallon Primera Divisiónissa pelaavaa Atlético de Madridia. Osana yhteistyötä yritys toi joukkueen kesäkuussa 2009 Maarianhaminaan pelaamaan ystävyysottelun paikallista Veikkausliiga-joukkuetta IFK Mariehamnia vastaan.[3] Paf on myös IFK Mariehamnin taustalla toimivan osakeyhtiön toiseksi suurin omistaja.[4]

title: Club Atlético de Madrid

text: Seuran aikaisempi sponsori Columbia Pictures mainosti uutuuselokuviaan Atléticon paidoissa. Myös ahvenanmaalainen rahapeliyhdistys Paf on toiminut seuran sponsorina.

title: Paf

text: Paf on kehittänyt yhdessä vakuutusyhtiö Moderna Försäkringin kanssa pelivakuutuksen, jolla on tarkoitus ehkäistä ongelmapelaamista.[7] Syksyllä 2015 Paf aloitti yhteistyössä Tukholman yliopiston kanssa nelivuotisen tutkimusyhteistyön, jota Paf rahoittaa 320 000 eurolla. Tutkimus keskittyy erilaisiin nettiviestinnän keinoihin, joilla voidaan ennaltaehkäistä peliriippuvuutta ja ongelmapelaamista. Tutkimusta johtaa Tukholman yliopiston psykologian professori Per Carlbring. [8]

title: Paf

text: Keväällä 2015 Paf ja suomalainen hotelliyhtiö Sunborn avasivat Gibraltarilla Casino Sunbornin. [12]

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Gibson Les Paul

text: Seuraavana vuonna 1957 kitaroihin tuli humbucker-mikrofonit. Alkuperäiset Gibsonin mikrofonit tunnetaan nimellä "PAF" - "Patent Applied For". PAF-mikrofonit oli suunnitellut Seth Lover työskennellessään Gibsonilla 1955, ja niistä tuli pian standardi niin Gibsonilla kuin muissakin kitaranvalmistajayrityksissä.

title: Paf

text: Paf perustettiin vuonna 1966 Ahvenanmaalla. Perustajayhdistykset olivat Folkhälsan på Åland, Pelastakaa Lapset, Suomen Punainen Risti ja Dagens Barn -säätiö.[10]

title: Paf

text: Sisäministeri Kari Rajamäen mukaan Paf ei noudattanut oikeuden päätöstä, vaan jatkoi pelitoimintaa Ahvenanmaan ulkopuolisessa Suomessa. 14. joulukuuta 2005 sisäministeriö teki Pafista tutkintapyynnön keskusrikospoliisille.[16]

title: Taaleri

text: Vuonna 1991 Ahvenanmaan raha-automaattiyhdistys PAF pyrki laskemaan liikkeeseen taalariarvoisia kolikoita. Tarkoitus oli ilmeisesti ainakin käyttää niitä paikallisrahana virallisen rahan rinnalla, kuten eräissä muissa valtioissa on luvallista. Asiasta syntyi kohua, ja liikkeellelasku kiellettiin, koska Suomen ainoa laillinen rahayksikkö oli markka. ”Kolikot” sulatettiin Suomen Rahapajassa, mutta sovittiin kuitenkin, että PAF sai korvauksena 6 miljoonaa markkaa.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Tie 20 (Ahvenanmaa)

text: Tie ohittaa Mariebad-kylpylän, sekä Maarianhaminan itäsataman. Ne näkyvät keskustaan ajettaessa vasemmalla. Samaan suuntaan ajettaessa oikealle jää Pafin kasino.

title: Paf

text: Vuonna 2017 Paf myi aikaisemmin ostamansa Winga.it-peliyrityksen Leovegas-peliyhtiölle. [13]

title: Ahvenanmaan maakunta

text: Ahvenanmaalla toimii Ahvenanmaan raha-automaattiyhdistys Paf.[174]

title: Paf

text: Paf ja vedonlyöntiyhtiö Unibet aloittivat yhteistyön helmikuussa 2010.[5]

title: Paf

text: Vuonna 2015 Paf laajentui Italian markkinoille ostettuaan italialaisen Winga.it-peliyrityksen.[11]

title: Paf

text: Paf valittiin pelialan vastuullisimmaksi toimijaksi vuosittaisessa eGaming Review Operator Awards -tapahtumassa Lontoossa vuonna 2014.[14]

title: Paf

text: Määräyksen mukaan ahvenanmaalaisten on huolehdittava siitä, ettei Pafin pelejä voi pelata muista Suomen maakunnista kuin Ahvenanmaalta käsin.

title: Paf

text: Suomen korkein oikeus tuomitsi vuoden 2005 alussa Pafin arpajaislain rikkomuksesta, koska se on markkinoinut nettirahapelejä muissakin Suomen maakunnissa kuin Ahvenanmaalla. Veikkauksella on arpajaislain perusteella käytännössä monopoli rahapeleihin Suomessa Ahvenanmaan autonomista maakuntaa lukuun ottamatta.[15]

title: Paf

text: Riippumaton tuotonjakokomitea jakaa kaiken Pafin ylijäämän yleishyödyllisille yhdistyksille ja järjestöille sekä hyväntekeväisyyteen Ahvenanmaalla. Vuonna 2014 PAF jakoi erilaisia avustuksia ja lainoja yhteensä 21 miljoonan euron edestä.[6]

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.


query: Missä Fernando de Rojas syntyi?

title: Fernando de Rojas

text: Fernando de Rojasin elämänvaiheet tunnetaan huonosti, vain muutamien vähäisten lähteiden pohjalta. Rojas syntyi juutalaisuudesta kristinuskoon kääntyneeseen perheeseen Toledon Montalbánissa. Hänen syntymäajastaan ei ole varmaa tietoa; lähteistä riippuen Rojasin syntymä ajoitetaan yleensä vuosien 1465-76]] väliselle ajalle. Aikalaisdokumenteissa Rojas mainitaan konversoksi, mutta ei tiedetä, tarkoitetaanko tällä nimenomaan Rojasin kääntymistä vai hänen sukunsa juutalaista alkuperää yleensä.[3] Syntyperä ei välttämättä tarkoittanut estettä elämässä etenemiselle, ja Rojasin perhe oli ollut oikeutettu alhaisaateliseen hidalgon titteliin kolmen sukupolven ajan.[3] Espanjan inkvisitio piti kuitenkin juutalaiskäännynnäisiä tarkasti silmällä, minkä vuoksi he olivat alituiseen alttiita salajuutalaisuussyytteille. [4]

title: Fernando de Rojas

text: Celestinan suorasukaista realismia on usein varhaisemmissa yhteyksissä paheksuttu. Kuitenkin juuri tämä sievistelystä ja kiertelystä paljaaksi riisuttu ihmiskuvaus tekee kirjan hahmoista uskottavia ja inhimillisiä. Teoksen vahvin ja omintakeisin puoli on nimenomaan pelkkien repliikkien kautta muotoutuvassa elävässä luonnekuvauksessa. Siinä missä ylemmän luokan jäsenet puhuvat hienostuneesti ja Caliston tapauksessa suorastaan koomisen kirjallisesti, alempien luokkien puheenparsi on rehevää ja värikästä. Espanjalaisen proosadialogin piirissä Fernando de Rojasia pidetäänkin alansa ensimmäisenä todellisena mestarina. [2]

title: Yulimar Rojas

text: Rojas saavutti kultaa vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista tuloksella 14,41. Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta Rojas saavutti hopeaa tuloksella 14,98. Hän voitti maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 tuloksella 14,91. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän voitti kultaa tuloksella 14,63.

title: Fernando de Rojas

text: Rojas opiskeli lakia Salamancan yliopistossa, mistä hän valmistui vuoden 1498 tienoilla.[1] Opiskeluaikanaan hän kirjoitti Celestinan varhaisimman version. Teos julkaistiin alun perin nimellä "Comedia de Calisto y Melibea". Seuraavaan painokseen Rojas muutti "comedian" (tässä yhteydessä merkityksessä "näytelmä") antiikin esikuvien mukaan "tragicomediaksi". Kansan suussa teosta alettiin piankin kutsua sen eniten mielenkiintoa herättävän henkilön, parittajana toimivan noita-akka Celestinan mukaan. Myöhemmissä painoksissa ryhdyttiin noudattamaan samaa käytäntöä. Teos käsittelee alkuperäisten nimihenkilöidensä välille kehittyvää rakkaussuhdetta. Alkupään usein alatyylinen komiikka saa teoksen mittaan yhä synkempiä sävyjä, kunnes tarina lopulta päättyy traagisesti.

title: Fernando de Rojas

text: Calisto ja Melibea kohtaavat öisessä puutarhassa, mutta muurin toisella puolella paikalle saapuvat Arúsan ja Elician palkkaamat murhamiehet ja hyökkäävät Caliston mukaan ottamien palvelijoiden kimppuun. Calisto lähtee auttamaan väkeään, suistuu alas tikapuilta ja kuolee. Kun Melibea saa kuulla Caliston menehtyneen, hän kertoo kaiken isälleen ja hyppää sen jälkeen korkeasta tornista kuolemaansa.

title: Fernando de Rojas

text: Vuoden 1507 tienoilla Rojas perheineen muutti Talavera de la Reinan kaupunkiin, missä Rojas toimi lakimiehenä. Vuonna 1525 inkvisitio nosti syytteen salajuutalaisuudesta Rojasin appea vastaan, ja Rojas toimi tämän puolustusasianajajana. Hän onnistui voittamaan jutun inkvisitiota vastaan, ja syytteistä Álvaro de Montalbánia vastaan luovuttiin. 1530-luvulla Rojas valittiin Talavera de la Reinan kaupunginjohtajaksi.[1] Hän toimi virassaan kuolemaansa saakka 1541. Rojasin testamentti paljastaa hänen keränneen laajan yksityiskirjaston. Tieteelliset teokset hän jätti perinnöksi lakimiehen uralle lähteneelle vanhemmalle pojalleen ja kaunokirjalliset hän testamenttasi vaimolleen; näistä tiedoista voidaan päätellä, että perheen sivistystaso oli ajan mittakaavassa erittäin hyvä.

title: Víctor Manuel Pérez Rojas

text: 7. marraskuuta 2001 Pérez Rojas sai nimityksen San Fernando de Apuren hiippakunnan piispaksi.

title: Fernando de Rojas

text: Fernando de Rojasin elinaikana kaikki Celestinan painokset ilmestyivät vailla tekijänsä nimeä. Rojas oli kuitenkin piilottanut nimensä teoksen esipuheessa olevaan akrostikon-muotoiseen runoon. Esipuheessaan hän kertoo "löytäneensä" ensimmäisen näytöksen tekstin viettäessään lomaa ystäviensä luona ja kirjoittaneensa sen inspiroimana ensimmäisen painoksen 15 muuta näytöstä seuraavien parin viikon aikana. Rojas arvailee alkusanoissaan ensimmäisen näytöksen tekijää, mutta jättää kysymyksen avoimeksi. Nykyisin ollaan useimmiten sitä mieltä, että Rojas johdattaa lukijan huomiota tarkoituksellisesti poispäin omasta tekijyydestään. [2]

title: Fernando de Rojas

text: 1500-luvun alkupuolella teoksesta julkaistiin lukuisia perättäisiä, täydentyviä painoksia. Alkuperäinen 16 näytöksen mittainen tarina laajeni lopulta 21-näytöksiseksi. Tyyliltään omintakeista Celestinaa on kuvailtu näytelmäksi, runonäytelmäksi, dialogimuotoiseksi romaaniksi, näytelmäromaaniksi; siitä on käytetty myös teoksen poikkeuksellista muotoa alleviivaten nimitystä "omalajinen" (ageneric).[5] Vaikka teosta ei Rojasin elinaikana esitettykään, useimmat nykypäivän tutkijat luokittelevat sen pääasiallisesti näytelmäksi. Celestina oli luultavasti Rojasin ainoaksi jäänyt kaunokirjallinen teos. Sen vaikutus jälkimaailmaan on joka tapauksessa ollut huomattava.[6]

title: Fernando de Rojas

text: Pian Rojasin valmistumisen jälkeen osa hänen sukulaisistaan joutui syytteisiin salajuutalaisuudesta.[3] Monille juutalaiskäännynnäisille oli tuohon aikaan tyypillistä avioitua perinteisesti kristityksi tiedettyihin sukuihin, mutta Rojas vei poikkeuksellisesti vihille konversoperheen tyttären Leonor Álvarez de Montalbánin. Pari sai neljä poikaa ja kolme tytärtä. [1]

title: Fernando Pereira de Freitas

text: Fernando ”Fernando Brobró” Pereira de Freitas (18. heinäkuuta 1934 Rio de Janeiro – 10. helmikuuta 2006 Niterói) oli brasilialainen koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

title: Fernando de Rojas

text: Gutenberg-projektissa (espanjaksi)

title: Gonzalo Rojas

text: Rojas oli hiilikaivostyöläisen seitsemäs poika. Myöhemmin hänestä tuli Santiago de Chilessä ilmestyvän Antarctica-lehden toimittaja ja opettaja Valparaisoon.

title: José Rojas

text: Rojas on edustanut koko ammattilaisuransa ajan kasvattajaseuraansa Universidad de Chileä, lukuun ottamatta lainasopimusta Independienteen vuonna 2006.

title: José Rojas

text: José Manuel Rojas Bahamondes (s. 23. kesäkuuta 1983 Talagante, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän edustaa chileläistä Universidad de Chileä ja on pelipaikaltaan puolustaja.

title: Fernando de Rojas

text: Celestina kohosi suureen suosioon jo Rojasin elinaikana. 1500-luvun mittaan teoksesta otettiin ainakin 60 painosta, ja sille eri kirjoittajat laativat sille kuusi erilaista jatko-osaa. Yllättävää kyllä, teoksen seksuaalinen suorasukaisuus ja amoraalinen pessimismi eivät häirinneet Espanjan inkvisitiota, joka tyytyi ainoastaan siistimään teoksesta yksittäisiä papiston vastaisiksi miellettyjä kohtia.[7]

title: Gonzalo Rojas

text: Gonzalo Rojas Pizarro (20. joulukuuta 1917 Lebu, Chile – 25. huhtikuuta 2011 Santiago de Chile Chile) oli chileläinen runoilija. Hänen tuotantonsa kuuluu yhä jatkuvan 1900-luvun latinalaisen avantgarde-kirjallisuuden perinteeseen.

title: Fernando de Abreu

text: Fernando de Abreu Ferreira, käytetään usein nimeä Fernando de Abreu, (s. 3. lokakuuta 1984 São Paulo, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hänellä on myös Italian kansalaisuus.

title: Roberto Rojas

text: Vuonna 1989 Rojas pelasi vuoden 1990 MM-kisojen karsintaottelussa Brasiliaa vastaan Rio de Janeirossa. Noin 70 minuutin kohdalla yleisöstä ammuttiin ilotulite kentälle, josta Rojas kaatui maahan. Myöhemmin videolta nähtiin että raketti ei osunut Rojasiin, vaan hän itse kaatui maahan ja teki partaterällä viillon kasvoihinsa. Vilppiyrityksen vuoksi Chile tuomittiin ottelun häviäjäksi ja suljettiin rangaistuksena myös vuoden 1994 MM-kisoista. Rojas sai joukkueen valmentajan ja lääkärin tavoin tilanteesta elinikäisen peli- ja toimitsijakiellon josta hänet armahdettiin anomuksesta vuonna 2001. Rojas on sittemmin toiminut valmentajana.

title: La Celestina

text: "La Celestina" perustuu Fernando de Rojasin romaaniin, Espanjan kirjallisuuden merkkiteokseen "Celestina" ("Tragicomedia de Calisto y Melibea" tai "La Celestina") vuodelta 1499. Romaanin pohjalta Gerardo Vera ja Rafael Azcona tekivät sovituksen, josta Azcona laati elokuvan käsikirjoituksen. Francisco Rico oli tekemässä käsikirjoituksen dialogia. Andrés Vicente Gómez oli elokuvan tuottajana. Elokuva sai seitsemän Goya-ehdokkuutta.

title: Entre rojas

text:
"Entre rojas" sijoittuu vuoden 1974 Madridiin ja kertoo nuoresta Lucíasta (Penélope Cruz), joka tuomitaan kymmeneksi vuodeksi vankilaan yhteydestään poliittiseen militanttiin, joka on Francisco Francon diktaatuuria vastaan. Vankilassa Lucía joutuu elämään erilaisten naisten, niin intellektuellien kuin murhaajienkin, kanssa.
"Entre rojasin" kuvaukset alkoivat 18. toukokuuta 1994 ja päättyivät 15. syyskuuta 1994. Elokuvan kuvauspaikkana oli Yeseríasin entinen vankila Madridissa, Espanjassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Fernando Colomo Producciones Cinematográficas S.L. ja Lucas Ediciones S.A.. Elokuvan tuottamiseen osallistui myös Antena 3 Televisión.

title: Entre rojas

text: Entre rojas on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Azucena Rodríguezin ohjaama espanjalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Penélope Cruz, Cristina Marcos ja María Pujalte. Elokuvan käsikirjoittivat Azucena Rodríguez, Myriam De Maeztu ja Mercedes de Blas sekä tuottivat Fernando Colomo ja Beatriz de la Gándara.

title: Octavio Antonio Beras Rojas

text: Beras Rojas syntyi Octavio Beras Zorrillan ja Teresa Rojas Santanan kolmesta lapsesta vanhimpana. Hän opiskeli Santo Domingossa ja vuonna 1926 Roomassa, josta joutui terveyssyistä palaamaan kotimaahansa. Hän sai pappisvihkimyksen Santo Domingon arkkihiippakunnassa 13. elokuuta 1933, ja hänet nimitettiin saman arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi sekä Euchaitaen titulaariarkkipiispaksi 2. toukokuuta 1945. Piispaksi konsekroinnin suoritti 12. elokuuta Manuel Arteaga y Betancourt, jota avustivat Enrique Pérez Serantes ja Aloysius Joseph Willinger.

title: Fernando de Rojas

text: Rojas, Fernando de Rojas, Fernando de Luokka:Vuonna 1541 kuolleet Luokka:Syntymävuosi tuntematon

title: Fernando de Rojas

text: Celestina onnistuu kääntämään Melibean pään, ja nuoret alkavat tapailla toisiaan salassa. Celestina yrittää pitää Calistolta saamansa palkkion itsellään, ja tästä vihastuneina Sempronio ja Pármeno surmaavat hänet riitelyn tuoksinassa. Palvelijat tekevät kauhuissaan itsemurhan, kun heitä tullaan hakemaan hirtettäviksi Celestinan murhasta syytettyinä. Sempronion ja Pármenon tyttöystävät, Celestinan ilotyttöinä työskentelevät Areúsa ja Elicia päättävät kostaa miesten kuoleman Calistolle ja Melibealle.

title: Miguel de Cervantes

text: Madridissa Cervantesilla oli suhde naimisissa olleen näyttelijätär Ana Franca de Rojasin kanssa. Suhteesta syntyi Cervantesin ainoa tytär Isabel de Saavedra vuonna 1584. Cervantes tunnusti tyttären omakseen ja Ana Francan kuoltua 1599 Isabel muutti isänsä luo asumaan.

title: Fernando de Rojas

text: Esipuhe paljastaa tekijän olleen kiinnostunut luonnontieteistä. Aikalaisekseen poikkeuksellisella tavalla hän vetääkin yhteyksiä viettien vallassa toimivien ihmisten, sekä eläinten käyttäytymisen ja luonnonilmiöiden välille. Yleisesti ottaen voidaan havaita, että Celestina on lukeneen ja kulttuurinsa syvästi tunteneen miehen tekoa.

title: Fernando Higueras

text: Fernando de Higueras Díaz (1930 – 30. tammikuuta 2008) oli espanjalainen arkkitehti. Hän syntyi Madridissa. Hän valmistui vuonna 1959 Madridin arkkitehtikoulusta ja vuonna 1961 hän sai yhdessä Rafael Moneon kanssa kansallisen arkkitehtuuripalkinnon projektistaan taiteen restaurointikeskukseksi Madridissa.

title: Fernando de Rojas

text: Celestinan varsinainen juoni on suhteellisen yksinkertainen. Tarina etenee fragmentaarisesti, pelkästään henkilöiden replikoinnin varassa. Karannutta metsästyshaukkaansa etsiskelevä aatelisnuorukainen Calisto tapaa vahingossa rikkaan ja ylhäisen Melibean tämän puutarhassa. Calisto rakastuu silmittömästi, mutta Melibea torjuu hänen lähentelynsä. Caliston epärehellinen palvelija Sempronio käyttää tilaisuutta hyväkseen ja ehdottaa Calistolle, että tämä käyttäisi hyväkseen noidan mainetta nauttivan vanhan parittajaeukko Celestinan apua. Sempronio lupautuu järjestämään tapaamisen ja sopii salassa jakavansa Calistolta saamansa tuotot Celestinan kanssa. Yhdessä parivaljakko houkuttelee juoneen mukaan myös Caliston toisen palvelijan, vastahakoisen Pármenon. Pármeno pyrkii aluksi toimimaan isäntänsä parhaaksi, mutta saadessaan järkipuheidensa vastineeksi vain vihanpuuskia ja halveksuntaa isännältään, hän liittyy katkeroituneena salaliittolaisiin.

title: Fernando de Rojas

text: Fernando de Rojas (k. huhtikuussa 1541, Talavera de la Reina, Toledo) oli espanjalainen kirjailija. Hänet tunnetaan tiettävästi ainoaksi jääneestä teoksestaan Celestina, jonka varhaisin versio julkaistiin vuonna 1499. Teosta pidetään usein espanjalaisen keskiajan viimeisenä ja renessanssin varhaisimpana teoksena.[1] Celestinaan viitataan usein professori Marcelino Menéndez Pelayon sanoin merkittävimpänä espanjalaisena teoksena heti Don Quijoten jälkeen. Eurooppalaisesta kirjallisuudesta puhuttaessa se on toistuvasti rinnastettu muun muassa Shakespearen näytelmätuotantoon. [2]


query: Montako osavaltiota Saksassa on?

title: Saksan osavaltiot

text: Saksa on liittotasavalta, joka koostuu kuudestatoista osavaltiosta. Saksan kielellä osavaltion virallinen nimitys on Land eli maa, joskin usein käytetään epävirallista (lakiteknisesti virheellistä) nimitystä Bundesland (liittomaa). Kolme maata käyttää nimitystä vapaavaltio (Freistaat): Baijeri (vuodesta 1919), Saksi (vuodesta 1990) ja Thüringen (vuodesta 1994). Lisäksi kaksi kaupungista muodostuvaa osavaltiota eli kaupunkivaltiota (Stadtstaat) viittaa nimessään hansaan: vapaa ja hansakaupunki (Freie und Hansestadt) Hampuri (vuodesta 1806) sekä vapaa hansakaupunki (Freie Hansestadt) Bremen (vuodesta 1806).

title: Saksan keisarikunnan liittoneuvosto

text: Liittoneuvostossa olivat edustettuina Saksan keisarikunnan 25 osavaltiota. Osavaltioiden edustajien määrä ja sen mukainen äänimäärä oli määrätty Saksan keisarikunnan perustuslaissa. Osavaltioiden edustajat äänestivät osavaltiohallitusten antamien määräysten mukaan, joten heillä oli siis imperatiivinen mandaatti. Puhetta liittoneuvostossa johti Saksan keisarikunnan valtakunnankansleri.

title: Nordrhein-Westfalen

text: Nordrhein-Westfalen (lyhenteenä NRW) on Saksan osavaltio maan länsi- ja luoteisosassa. Nordrhein-Westfalen rajoittuu Belgiaan, Alankomaihin sekä Saksan osavaltioihin Ala-Saksi, Hessen ja Rheinland-Pfalz. Osavaltiossa asui 17 890 100 ihmistä vuoden 2016 lopussa. Se on asukasluvultaan Saksan suurin ja pinta-alaltaan neljänneksi suurin osavaltio (34 080 km²). Nordrhein-Westfalenin pääkaupunki on Düsseldorf.

title: Schaumburg-Lippe

text: Kun monarkia vuonna 1918 lakkautettiin tuli Schaumburg-Lippestä Saksaan kuuluva tasavalta; nimeltään Schaumburg-Lippen vapaavaltio (saks. Freistaat Schaumburg-Lippe). Schaumburg-Lippe oli nyt Weimarin tasavallan osavaltio. Natsien noustua valtaan 1933 osavaltion demokraattinen järjestelmä purettiin. Saksan hävittyä Toisen maailmansodan, Schaumburg-Lippe joutui osaksi Brittien miehitysvyöhykettä. Britit päättivät yhdistää Schaumburg-Lippen Preussiin kuuluneen Hannoverin maakunnan sekä osavaltioiden Braunschweigin vapaavaltion ja Oldenburgin vapaavaltion kanssa yhdeksi Ala-Saksin osavaltioksi. Näin Schaumburg-Lippe lakkasi olemasta oma itsenäinen yksikkönsä 1. marraskuuta 1946. Schaumburg-Lippen alue kuuluu pääosin nykyisin Ala-Saksin Schaumburgin piirikuntaan.

title: Saksan osavaltiot

text: Koska Saksa on federalistinen valtio, osavaltioilla on laaja itsemääräämisoikeus.[1] Jokaisella osavaltiolla on oma lainsäädäntö ja perustuslaki sekä oma vaaleilla valittu parlamentti, maapäivät (Landtag). Osavaltion hallitusta (Landesregierung) johtaa pääministeri (Ministerpräsident). Liittovaltion tasolla osavaltioita edustaa liittoneuvosto (Bundesrat), jossa osavaltiot ovat edustettuina asukaslukuihinsa suhteutettuina.

title: Saksan hallintopiirit

text: Hallintopiiri () on neljässä Saksan osavaltioissa käytössä oleva aluehallinnon muoto. Se on Saksassa osavaltioiden jälkeen suurin hallinnollinen yksikkö. Hallintopiirit on edelleen jaettu piirikuntiin () tai piirikuntiin kuulumattomiin kaupunkeihin, eli niin kutsuttuihin piirivapaisiin kaupunkeihin (). Hallintopiirejä hallinnoi piirihallitus ().Ensimmäiset hallintopiirit luotiin Preussin kuningaskunnassa vuosina 1808–1816. Kuningaskunta jaettiin tuolloin 25 hallintopiiriin. Samankaltaisia yksiköitä luotiin myöhemmin muuallakin Saksan keisarikunnassa. Saksissa hallintopiirit kantoivat tuolloin nimeä "Kreishauptmannschaft", Baijerissa ja Württembergissä käytettiin nimitystä "Kreis". Natsi-Saksassa nimitykset samankaltaistettiin ja siitä lähtien niistä on käytetty nimitystä "Regierungsbezirk". Hallintopiirit Rheinland-Pfalzin osavaltiossa lakkautettiin vuonna 2000, Saksi-Anhaltissa vuonna 2004, Ala-Saksissa vuonna 2005 ja Saksissa vuonna 2012.

title: Kayin (osavaltio)

text: Kayin on osavaltio Myanmarissa. Osavaltion itäpuolella on Thaimaa, koillisessa Kayahin osavaltio sekä lännessä Bagon alue ja Monin osavaltio. Osavaltion pinta-ala on 30 383 km² ja pääkaupunki Hpa-an.

title: Saksi (alue)

text: Nykyisin Saksaan kuuluu Saksin osavaltio, mutta se sijaitsee pääosin eri alueella kuin historiallinen Saksi. Saksassa on myös Saksi-Anhaltin ja Ala-Saksin osavaltiot.

title: Mecklenburg-Etu-Pommeri

text: Mecklenburg-Etu-Pommeri () on Saksan osavaltio maan pohjoisosassa, Itämeren rannikolla. Lännessä sen rajanaapuri on Schleswig-Holstein, lounaassa Niedersachsen (Ala-Saksi), etelässä Brandenburg ja idässä Puola. Osavaltioon kuuluu myös saaria Itämerellä, merkittävimpinä Rügen, Hiddensee, Usedom ja Poel. Osavaltiolla on pinta-alaa 23200 km², ja siellä on 1,6 miljoonaa asukasta, mikä tekee siitä Saksan harvimmin asutun osavaltion. Pääkaupunki on Schwerin, mutta satamakaupunki Rostock on asukasluvultaan yli kaksi kertaa niin suuri. Mecklenburg-Etu-Pommeri kärsii suurista muuttotappioista. 25 suurimmasta kunnasta ainoastaan kaksi on muuttovoittoisia ja kaikki kaupungit ovat muuttotappioisia.

title: Saksan jälleenyhdistyminen

text: Yhdistyminen on ollut Saksalle taloudellinen taakka, joka on johtanut talouskasvun hidastumiseen. Saksan demokraattisen tasavallan teollisuuden kilpailukyky oli huono, monia valtioyrityksiä lakkautettiin ja syntyi joukkotyöttömyyttä, joka on uusien osavaltioiden alueella noin 20 prosenttia. Sadattuhannet työikäiset ovat muuttaneet vanhoihin osavaltioihin työn perässä, mikä on aiheuttanut ongelmia väestörakenteessa. Uusien osavaltioiden jälleenrakentamiseen ohjataan edelleen vuosittain noin sata miljardia euroa liittovaltion varoja.

title: Saksan liittopäivät

text: Liittopäivien edustajat valitsevat liittokanslerin, joka on liittohallituksen päämies. Liittopresidentin puolestaan valitsee niin sanottu liittokokous, johon kuuluu kaikki liittopäivien jäsenet ja yhtä monta edustajaa osavaltioista. Liittopäivät valitsee lisäksi muun muassa puolet perustuslakituomioistuimen tuomareista.

title: Saksin kuningaskunta

text: Vuoden 1918 jälkeen Saksi oli osavaltio Weimarin tasavallassa mutta päätyi natsi-Saksan jälkeen Neuvostoliiton miehittämäksi. Saksan demokraattinen tasavalta purki osavaltion 1952, mutta Saksan jälleenyhdistyttyä vuonna 1990 Saksin osavaltio palautettiin ja se on nyt yksi Saksan osavaltioista (liittomaista).

title: Saksa

text: Saksan liittotasavallan perustamisen jälkeen lakkautettuja osavaltioita ovat Baden, Württemberg-Baden ja Württemberg-Hohenzollern, jotka vuonna 1952 yhdistettiin nykyiseksi Baden-Württembergin osavaltioksi.[45] Osavaltioista pinta-altaan suurin on Baijeri, joka muodostaa viidesosan Saksan pinta-alasta. Väkiluvultaan suurin osavaltio on kuitenkin 18 miljoonan asukkaan Nordrhein-Westfalen. Bremen on sekä pinta-alaltaan että väkiluvultaan pienin osavaltio.[46]

title: Regionalbahn

text: Regionalbahn-junaliikenne on nykyään osavaltioiden tilaamaa. Liikenteenharjoittajana toimii monissa tapauksissa Saksan kansallisen rautatieyhtiön Deutsche Bahnin tytäryhtiö DB Regio, mutta yksityiset yritykset (esim. Veolia Transport) ovat myös saaneet liikennettä hoitaakseen.

title: Valtiopäivätalo (Saksa)

text: Valtiopäivätalon sisätilat oli koristeltu erittäin loisteliaasti. Koristelussa toistuivat heraldiset symbolit, jotka toivat esiin Saksan koostumisen monista pienvaltioista, Saksan eri osia kuvaavat maalaukset sekä kuuluisia saksalaisia kuvaavat veistokset. Rakennuksessa oli istuntosali sekä valtiopäiville että eri osavaltioiden edustajista koostuvalla liittoneuvostolle, lisäksi siellä oli valiokuntien istuntosaleja, lukusali, kirjasto ja oleskelutiloja. Valtiopäivien arkisto tuli piankin koostumaan miljoonista niteistä. Niteitä voitiin toimittaa lukusaliin erittäin modernin pneumaattisen hissijärjestelmän avulla. Rakennuksessa oli myös oma generaattori. Näin siitä tuli Saksan ensimmäinen täysin sähköistetty parlamenttirakennus.

title: Bremen (osavaltio)

text: Bremen (viralliselta nimeltään "Bremenin vapaa hansakaupunki", ) on sekä väkiluvultaan että pinta-alaltaan Saksan pienin osavaltio. Se koostuu kahdesta erillisestä alueesta Ala-Saksin sisällä: varsinaisesta Bremenin kaupungista ja Pohjanmeren rannalla olevasta Bremerhavenin satamakaupungista. Niitä yhdistää joki Weser ja erottaa Ala-Saksin osavaltion alue. Bremenin ydinalue on siis enklaavi ja Bremerhaven tälle eksklaavi. Koko Bremenin osavaltion pinta-ala on 404 neliökilometriä. Asukkaita siellä on noin 670 000. Osavaltion pääkaupunki on Bremen.

title: Saksan demokraattinen tasavalta

text: Saksan demokraattinen tasavalta käsitti Saksan nykyisten Brandenburgin, Mecklenburg-Etu-Pommerin, Saksin, Saksi-Anhaltin ja Thüringenin osavaltioiden alueet sekä Itä-Berliinin. Vastaavat osavaltiot olivat olemassa myös Saksan demokraattisen tasavallan alkuvuosina, mutta vuonna 1952 ne lakkautettiin ja maa jaettiin viiteentoista hallinnolliseen piirikuntaan. Ne saivat nimensä pääkaupunkiensa mukaan. Uudelleen Saksan itäiset osavaltiot perustettiin vasta Saksan yhdistymisen yhteydessä vuonna 1990.

title: Plauen

text: Plauen on kaupunki Saksin osavaltiossa, itäisessä Saksassa, lähellä Baijerin osavaltiota ja Tšekin rajaa. Se on noin 65 000 asukkaallaan Saksin viidenneksi runsasväkisin kaupunki. Se on myös niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikuntaan.

title: Saksan osavaltiot

text: Saksan nykyiset osavaltiot perustettiin suurelta osin vasta 1940-luvun jälkipuoliskolla, ja ne vastaavat vain osittain aikaisempia Saksan keisarikunnan ja Weimarin tasavallan aikaisia osavaltioita. Esimerkiksi silloisen Preussin alueet ovat nykyisin jaettuna monien osavaltioiden kesken. Saksan nykyiset osavaltiot muodostettiin vuosina 1945–1947 toisessa maailmansodan neljän liittoutuneen eli Yhdysvaltain, Neuvostoliiton, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan yhteisen sotilashallinnon päätösten mukaisesti. Vuonna 1949 Saksan läntisillä miehitysvyöhykkeillä olleet osavaltiot yhdistyivät Saksan liittotasavallaksi. Badenin, Württemberg-Badenin ja Württemberg-Hohenzollernin osavaltiot yhdistettiin vuonna 1952 nykyiseksi Baden-Württembergin osavaltioksi. Saarland oli aluksi puoliautonominen ja liittyi vasta vuonna 1957 liittotasavaltaan. Saksan demokraattisen tasavallan alueella olleet viisi osavaltiota korvattiin vuonna 1952 neljällätoista piirillä. Hieman ennen Saksan jälleenyhdistymistä vuonna 1990 Saksan demokraattiseen tasavaltaan muodostettiin uudelleen osavaltiot, jotka sitten yhdistyivät liittotasavaltaan. Tällöin myös Berliinistä muodostettiin yksi liittotasavallan osavaltioista. Sodan jälkeen kaupunki oli ollut virallisesti neljän vallan miehityksessä, mutta käytännössä se oli jakautunut Itä-Berliiniin ja monin tavoin jo epävirallisesti osavaltioksi luokiteltuun Länsi-Berliiniin.

title: Taisteluni

text: Toisen maailmansodan jälkeen liittoutuneiden miehityshallinto kielsi kirjan saksankielisen laitoksen myynnin Saksan alueella, mutta monissa muissa maissa julkaistiin myöhemminkin uusia käännöksiä. Hitlerin kuoltua teoksen tekijänoikeudet katsottiin siirtyneiksi hänen muun omaisuutensa tavoin Baijerin osavaltiolle, mikä vahvistettiin lokakuussa 1948 annetulla baijerilaisen tuomioistuimen takavarikkopäätöksellä. Kirjaa ei ole myöhemmin ollut varsinaisesti kielletty Saksassa, mutta oikeuksienhaltijan tahdosta uusia painoksia ei julkaistu toisen maailmansodan jälkeen. Kirjan vanhojen painosten myyntiä ei ole valvottu.

title: Prignitz

text: Prignitz on piirikunta, joka sijaitsee Brandenburgin osavaltiossa, Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on noin 2 123 neliökilometriä ja asukasluku 78 799 (2012). Sen pääkaupunki on Perleberg. Prignitzin piirikunta rajautuu pohjoisesta myötäpäivään lueteltuna Ludwigslust-Parchimin piirikuntaan Mecklenburg-Etu-Pommeriin osavaltiossa, Ostprignitz-Ruppinin piirikuntaan, Stendalin piirikuntaan Saksi-Anhaltin osavaltiossa, sekä Lüchow-Dannenbergin piirikuntaan Ala-Saksin osavaltiossa.

title: Mon (osavaltio)

text: Mon on osavaltio Myanmarissa. Osavaltion itäpuolella sijaitsee Kayinin osavaltio, lännessä Andamaanienmeri, pohjoisessa Bagon alue ja kaakkoispuolella Tanintharyin alue. Osavaltion pinta-ala on 12 155 km², rantaviivaa sillä on noin 570 kilometriä. Osavaltion alueella on useita pieniä saaria. Osavaltion pääkaupunki on Mawlamyaing. Muita suurempia kaupunkeja ovat Kyaikkami, Kyaikto, Martaban, Mudon ja Thaton. Osavaltion nimi juontuu mon-kansasta, joka on yksi alueella asuvista etnisistä ryhmistä.

title: Selfkant

text: Selfkantin yhteistyökaupunkeja ovat List Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Görlitz Saksin osavaltiossa ja Oberstdorf Baijerin osavaltiossa. Kuntia yhdistää niiden sijainti Saksan äärimmäisissä pisteissä.

title: Schleswig-Holstein

text: Schleswig-Holsteinin virallisia kieliä ovat saksa, alasaksa, tanska ja friisi. Alasaksa on osavaltion historiallinen kieli, mutta sitä puhutaan yhä monissa paikoissa osavaltion alueella. Tanskalainen vähemmistö asuu enimmäkseen osavaltion pohjoisosassa, friisit Pohjanmeren rannikolla ja läheisillä saarilla.

title: Baden (osavaltio)

text: Vuonna 1945 luotiin Etelä-Badenin ("Südbaden") hallintoalue osaksi Ranskan miehitysvyöhykettä Saksassa. Alueesta käytettiin virallista nimitystä Etelä-Baden vuoden 1946 joulukuun 2. päivään saakka, jolloin nimi vaihdettiin pelkäksi Badeniksi. Osavaltion perustuslaki hyväksyttiin kansanäänestyksessä 22. toukokuuta 1947. Alueesta tuli yksi Saksan liittotasavallan osavaltioista liittotasavallan perustamisen yhteydessä 23. toukokuuta vuonna 1949. Badenin osavaltio sekä Württemberg-Badenin ja Württemberg-Hohenzollernin osavaltiot yhdistettiin Baden-Württembergin osavaltioksi 25. huhtikuuta 1952.

title: Saksi (alue)

text: Vuoden 1918 jälkeen Saksi oli osavaltio Weimarin tasavallassa mutta päätyi natsi-Saksan jälkeen Neuvostoliiton miehittämäksi. Saksan demokraattinen tasavalta purki osavaltion 1952, mutta Saksan jälleenyhdistyttyä vuonna 1990 Saksin osavaltio palautettiin ja se on nyt yksi Saksan osavaltioista.

title: Euro

text: Muissa euromaissa kahden euron erikoiskolikoiden aiheina on ollut muun muassa merkittäviä tapahtumia ja henkilöitä. Saksassa on monien vuosien päähän ulottuva ohjelma, jonka mukaan joka vuosi julkaistaan yhtä Saksan osavaltiota ja sen historiallista rakennusta tai rakennelmaa kuvaava erikoiskolikko.[35]

title: List

text: Listin yhteistyökaupunkeja ovat Selfkant Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Görlitz Saksin osavaltiossa ja Oberstdorf Baijerin osavaltiossa. Kuntia yhdistää niiden sijainti Saksan äärimmäisissä pisteissä. Yhteistyöjärjestön nimi on Zipfelbund.

title: Natsi-Saksa

text: Keisarillinen Saksa koostui eri kuningas- ja ruhtinaskunnista, joita johti Preussin kuningaskunnan kuningas Saksan keisarina. Weimarin tasavallan aikana ruhtinaskunnat muuttuivat osavaltioiksi, joilla edelleen oli varsin laaja itsehallinto. Mutta jo 31. maaliskuuta 1931 osavaltioiden maapäivät hajotettiin ja määrättiin uudestaan muodostettavaksi valtiopäivävaalien tulosten mukaisesti. Viikkoa myöhemmin jokaiseen osavaltioon nimitettiin valtakunnanmaaherra, jolla oli valta hajottaa maapäivät.[5] Tasan vuosi Hitlerin valtaantulon jälkeen, 30. tammikuuta 1934, säädettiin lisäksi laki, jolla osavaltioiden edustukset lakkautettiin, niiden itsehallinto-oikeudet siirrettiin valtakunnalliselle tasolle ja osavaltioiden hallitukset alistettiin valtakunnan hallitukselle.[6]

title: Valtakunnanneuvosto (Saksa)

text: Valtakunnanneuvosto koostui Saksan osavaltioiden hallitusten nimeämistä edustajista. Osavaltioiden hallitukset voivat lähettää valtakunnaneuvostoon hallituksen jäseniä tai nimittää heille edustajia. Poikkeuksena oli vain osavaltioista suurin, Preussi, jonka edustajista vain puolet oli osavaltion hallituksen nimeämiä, toisen puolen nimittivät osavaltion hallintoalueiden eli provinssien edustajat. Osavaltioiden edustajien määrä riippui osavaltion asukasmäärästä, kuitenkin niin, että jokaisella osavaltiolla oli neuvostossa edustus eli vähintään yksi ääni. Suurilla osavaltioilla oli yksi edustaja aina 700.000 asukasta kohden (ennen vuotta 1921 miljoonaa asukasta kohden). Preussin valtuutettujen määrää rajasi säännös, jonka mukaan yhdellä osavaltiolla ei saanut olla enempää kuin 2/5 (= 40 %) äänistä.


query: Mikä oli Gioachino Rossini ensimmäinen sävellys?

title: Gioachino Rossini

text: Vuonna 1808 Rossinille myönnettiin Bolognan konservatorion palkinto kantaatistaan Il pianto d'Armonia sulla morte di Orfeo ja kaksi vuotta myöhemmin, 18-vuotiaana, hänen ensimmäinen oopperansa La Cambiale di Matrimonio sai kantaesityksensä Venetsiassa.[2] Vuosina 1810–1813 Rossini tuotti useita oopperoita Venetsiassa, Milanossa, Ferrarassa ja Roomassa mutta kaikki muuttui 1813 hänen kymmenennen oopperansa Tancredin ja sen hurjan suosion myötä. Jotkut melodiat oopperasta nousivat niin suosituiksi, että niitä lauloivat niin gondoljeerit Venetsiassa kuin yleisöt oikeussaleissa.

title: Bel canto

text: Tyypillisin bel canto -oopperoiden aika lienee 1800-luvun alkupuoli, vaikka itse termi tuli yleiseen käyttöön vasta 1800-luvun puolivälissä. Tämän bel canton huippukauden säveltäjänimet ovat Gioachino Rossini, Gaetano Donizetti ja Vincenzo Bellini, myöhemmin traditiota kehittivät omaan suuntaansa muun muassa Giuseppe Verdi, Giacomo Puccini, Ruggero Leoncavallo ja Pietro Mascagni.

title: Gioachino Rossini

text: Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1792 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Gioachino Rossini

text: Seuraavien vuosien aikana Rossini jatkoi oopperoiden säveltämistä Venetsiassa ja Milanossa, mutta varsinkin joidenkin näistä vastaanotto ei tyydyttänyt Rossinia – Italialainen Algeriassa oli kuitenkin hyvin suosittu. Vuonna 1815 hän vetäytyi kotiinsa Bolognaan. Napolilainen impressaari Barbaja lähestyi häntä ja tarjosi sopimusta, jonka mukaan Rossini tulisi Napoliin kehittämään paikallisten teattereiden, San Carlon ja del Fondon, musiikillista suuntaa säveltämällä niille kummallekin oopperan vuodessa.

title: Gioachino Rossini

text: Kuusi osaa hänen Stabat Materistaan sävellettiin 1832, loput vasta 1839, vuonna jolloin hänen isänsä kuoli. Vuodesta 1832 kuolinvuoteensa 1868 Rossini sävelsi hyvin vähän ja tästä syystä hänen elämäkertansakin voi vaikuttaa selvästi kahteen erilliseen vaiheeseen jakautuneelta. Isabella Colbran kuoli 1845. Yhteiskunnallisten levottomuuksien johdosta Rossini jätti Bolognan 1847, samana vuonna jona hän nai toisen vaimonsa, Olympe Pelissier’n. Asuttuaan jonkin aikaa Firenzessä Rossini 1855 asettui Pariisiin. Siellä hänen asunnostaan tuli sikäläisen taiteellisen elämän tärkeä keskus.

title: Gioachino Rossini

text: Vuonna 1807 nuori säveltäjänalku hyväksyttiin isä P. S. Mattein tunneille opiskelemaan kontrapunktia ja hieman sen jälkeen Bolognan konservatorioon Cavedagnin sellotunneille. Rossini kehittyi nopeasti sellonsoitossa, mutta Mattein konservatiiviset näkemykset kontrapunktista ohjasivat häntä ajattelemaan sävellystyöstä vapaammin. Rossinin taitoa orkestroinnin saralla on pidetty tuloksena hänen työstään Haydnin ja Mozartin kvartettojen ja sinfonioiden sovittamisesta. Mozartin musiikille omistautumisensa vuoksi hänet tunnettiinkin Bolognassa lempinimellä Il Tedeschino (’pikku saksalainen t. saksankielinen’).

title: Gioachino Rossini

text: Gioachino (myös Gioacchino) Antonio Rossini (29. helmikuuta 1792 Pesaro, Italia – 13. marraskuuta 1868 Pariisi, Ranska) oli italialainen säveltäjä. Hänet muistetaan erityisesti taitavana oopperoiden säveltäjänä.[1] Rossini sävelsi ensimmäisen oopperansa 18-vuotiaana (1810). Rossinin tuotteliainta aikaa olivat vuodet 1815–1823. Hän sävelsi viimeisen oopperansa, Wilhelm Tellin (Guillaume Tell), vuonna 1829. Sen jälkeen hän sävelsi vielä muun muassa kirkkomusiikkia. Rossini oli 1800-luvun ensimmäisen puoliskon johtava italialainen oopperasäveltäjä ja vaikutti merkittävästi oopperamusiikin kehitykseen.

title: Gioachino Rossini

text: Ivanhoé (Koonnut Antonio Pacini) (1826) Robert Bruce (koonnut Louis Niedermeyer) (1846)

title: Gioachino Rossini

text: La boute fantastique, baletti, sovitus (1919)

title: Gioachino Rossini

text: Rossinista on jäänyt jälkipolville useita tarinoita liittyen hänen luonteeseensa ja elämäänsä. Hänen on usein sanottu säveltäneen tunnetuimman teoksensa, Sevillan parturin hyvin lyhyessä ajassa, koska, kuten tavallista, hän oli myöhässä määräajasta. Jotkut lähteet mainitsevat sävellysajaksi viikon, toiset kaksi viikkoa – joka tapauksessa mestariteoksena pidetyn oopperan säveltämiseen kului huomattavan vähän aikaa. Hän sävelsi makuuhuoneessaan yllään vain aamutakkinsa. Huvittuneisuutta herätti, että Rossini oli säveltänyt Parturin parta koko tämän ajan ajamattomana. Säveltäjä huomautti tähän, että parran ajamiseksi hänen olisi ollut poistuttava talostaan eikä ooppera olisi valmistunut määräaikaan mennessä.

title: Italia

text: Italia on klassisen oopperan syntypaikka.[59] Siellä vaikuttivat Giacomo Puccini, Gioachino Rossini, Gaetano Donizetti ja Vincenzo Bellini.[60] Milanon La Scala on ollut aina maailman tunnetuimpia oopperataloja, ja monet Giuseppe Verdin oopperoista on kantaesitetty siellä. 2000-luvulla myös Torinon Teatro Regio, missä Puccinin La bohème sai ensiesityksen 1896, on noussut arvossaan.[61]

title: Gioachino Rossini

text: Messa di gloria (1820) Stabat Mater (1842) Petite Messe solennelle (1864)

title: Gioachino Rossini

text: Muutamat vanhemmat napolilaiset säveltäjät kuten Zingarelli ja Paisiello eivät katsoneet nuoren säveltäjän nousevaa tähteä hyvällä, mutta heidän täytyi niellä kiukkunsa kun ooppera Elisabetta regina d'Inghilterra ensiesitettiin hovissa. Pääosan lauloi uransa huipulla ollut sopraano Isabella Colbran, Rossinin tuleva vaimo. Elisabetta oli ensimmäinen ooppera, missä säveltäjä korvasi recitativo seccon jousikvarteton säestämällä resitatiivilla sekä kirjoitti ornamentaatiot itse sen sijaan, että olisi jättänyt ne laulajien päätettäviksi. Seuraavan vuoden alussa Roomaan tuotetussa Sevillan parturissa Cesare Sterbinin Beaumarchais’n tekstin pohjalta kirjoittama libretto oli sama kuin Paisiellon aikaisemmassa oopperassa Il Barbiere Siviglia (la precauzione inutile), joka oli nauttinut suosiota Euroopassa jo neljännesvuosisadan. Paisiellon kannattajat olivat hyvin suutuksissaan Rossinin Parturin nähdessä päivänvalon, mutta eivät voineet mitään sen valtavalle suosiolle.

title: Gioachino Rossini

text: Free scores by Gioacchino Rossini at the International Music Score Library Project (IMSLP) Mutopia Project

title: Gioachino Rossini

text: Vuonna 1822 Rossini ja Isabella Colbran menivät naimisiin. Samana vuonna hän itse ohjasi Tuhkimon Wienin-tuotannon. Tämän jälkeen hän palasi Bolognaan. Prinssi Metternich kutsui hänet kuitenkin Veronaan eikä Rossini voinut vastustaa kutsua. Veronassa Rossini ystävystyi muun muassa François-René de Chateaubriand’n kanssa.

title: Otello (Rossini)

text: Otello ossia Il moro di Venezia on Gioachino Rossinin säveltämä lyyrinen ooppera. Se on toinen siinä sarjassa, jonka Rossini sävelsi Napolin oopperaa varten. Se sai ensi-iltansa 4. joulukuuta 1816 Napolin Teatro del Fondossa. Libreton teokseen kirjoitti Francesco Berio di Salsa, ja tarina perustuu suoraan Shakespearen tragediaan "Othello". Mutta kuten tuolloin oli tapana, se sijoitettiin omalle aikakaudelle.

title: Gioachino Rossini

text: Rossini syntyi musikaaliseen perheeseen Pesarossa, Adrianmeren rannikolla. Hänen isänsä soitti trumpettia ja käyrätorvea ja työskenteli teurastamojen tarkastajana. Äiti puolestaan oli laulaja.[1] Vanhempien johdolla Gioacchinon musiikkiharrastus alkoi varhain ja jo kuusivuotiaana hän soitti triangelia isänsä yhtyeessä.

title: Italian kulttuuri

text:
Italia on klassisen oopperan syntypaikka. Siellä vaikuttivat Giacomo Puccini, Gioachino Rossini, Gaetano Donizetti ja Vincenzo Bellini.
Milanon la Scala on ollut aina maailman tunnetuimpia oopperataloja, ja monet Giuseppe Verdin oopperoista on kantaesitetty siellä. 2000-luvulla myös Torinon Teatro Regio, missä "La bohème" sai ensiesityksen 1896, on noussut arvossaan.

title: Gioachino Rossini

text: Gioacchino Rossini kuoli talossaan Passyssä 13. marraskuuta 1868. Hänet haudattiin Père-Lachaisen hautausmaalle Pariisiin. Vuonna 1887 hänen maalliset jäännöksensä siirrettiin Firenzen Basilica di Santa Croceen, jossa ne tänäkin päivänä lepäävät.

title: Gioachino Rossini

text: Sonate a quattro jousisoittimille (1804) Péchés de villeise pianolle (1855)

title: Gioachino Rossini

text: Toinen tarina kertoo erään impressaarin käynnistä Rossinin kotona. Hän löysi säveltäjän sängystään säveltämästä. Edes katsomatta tulijaan tämä pyysi häntä noukkimaan lattialle pudonneen sivun. Kun hän teki työtä käskettyä ja nosti partituurilehden lattialta, Rossini ojensi hänelle sivun, jonka oli juuri saanut valmiiksi ja pyysi impressaarin mielipidettä siitä, kumpi niistä oli parempi. Miehen vastatessa epävarmasti niiden olevan identtisiä Rossini totesi, että oli ollut helpompaa kirjoittaa uusi kuin nähdä vaivaa noustakseen sängystä ja etsiäkseen pudonnut paperi.

title: Semiramide (Rossinin ooppera)

text: Semiramide on kaksinäytöksinen Gioachino Rossinin säveltämä ooppera, jonka libreton on kirjoittanut Gaetano Rossi. Libretto pohjautuu Voltairen tragediaan ”Semiramis”, joka puolestaan perustuu legendaan Babylonin Semiramiista ().

title: Gioachino Rossini

text: Rossinin musiikkiin perustuvat pastissioopperat:

title: Gioachino Rossini

text: Rossini oli ensimmäinen, joka poisti oopperoistaan säestämättömän resitatiivin, tehden niistä siten ”jatkuvia” musiikkiteoksia alusta loppuun. Hän myös kirjoitti paljon koristeluja valmiiksi partituuriin. Laulajien koulutukseen ja ammattitaitoon hänen aikanaan kuului kuitenkin improvisointi ja joitakin näistä aikalaisten ns. kadensseista on säilynyt näihin päiviin. Hänen musiikkinsa suosio kuitenkin perustui ennen kaikkea sen melodisuuteen. ”Antakaa minulle ostoslista ja teen siitä musiikkiteoksen”, hän sanoi kerran. Mieleenpainuvien melodioitten rakentaminen olikin Rossinille helppoa.

title: Gioachino Rossini

text: Seuraavana vuonna hän matkusti lontoolaisen teatterin managerin kutsusta Lontooseen. Matkalla kuulua säveltäjää suuresti juhlittiin Pariisissa. Lontoossa hän sai upean vastaanoton ja hänet esiteltiin myös Englannin kuninkaalle Yrjö IV:lle. Vuonna 1824 hänestä tuli Pariisin Théatre Italienin musiikillinen johtaja ja tuon pestin päätyttyä Rossinista tehtiin kuninkaan hovisäveltäjä.

title: Gioachino Rossini

text: Rossini palasi Bolognaan vuonna 1829. Hänen äitinsä oli kuollut kaksi vuotta aikaisemmin ja hän halusi viettää aikaa isänsä kanssa. Rossinin suunnitelmat muuttamisesta takaisin Pariisiin mutkistuivat, kun heinäkuun vallankumouksen myötä kuningas Kaarle X joutui luopumaan vallasta. Faustia uuden oopperan aiheeksi suunnitellut Rossini kuitenkin palasi Pariisiin marraskuussa 1830.

title: Gioachino Rossini

text: Jonkin aikaa hänen kuolemansa jälkeen Giuseppe Verdi ehdotti, että italialaiset muusikot kokoontuisivat säveltämään Rossinin kunniaksi requiemin ja alkoi itse työskennellä libera men parissa. Teos valmistui seuraavana vuonna, mutta sitä ei esitetty kertaakaan Verdin elinaikana. Messa per Rossini sai ensimmäisen esityksensä lopulta Stuttgartissa vuonna 1988.

title: Gioachino Rossini

text: Rossini asui Bolognassa erään teurastajan hoivissa samalla kun hänen isänsä soitti trumpettia teatteriyhtyeissä ja äitinsä lauloi. Hän oli kolme vuotta herra Prinettin opetuksessa, opetellen cembalonsoittoa. Viinanmyynnillä itsensä elättänyt Prinetti soitti cembaloa vain kahdella sormella ja välillä nukahti seisaaltaan, joten kriittinen nuori oppilas ei kyennyt suhtautumaan tähän vakavasti.

title: Gioachino Rossini

text: Gioacchino Rossinin viimeinen ooppera oli vuonna 1829 kantaesitetty Wilhelm Tell, jonka musiikkia leimaa säveltäjän jo kehittämien ja paljon käyttämien musiikillisten konventioiden poissaolo.

title: Gioachino Rossini

text: Angelo Tesei oli hänen seuraava opettajansa,[2] ja tämän luona Rossini oppi lukemaan musiikkia, säestämään pianolla ja laulamaan. Kymmenen vuoden iässä hän lauloi kirkkokuorossa soolo-osuuksia. Kolmetoistavuotiaana, vuonna 1805, hän lauloi paikallisessa teatterissa näytelmässä Camilla – tämä oli oleva hänen ainoa julkinen esiintyminen laulajana. Rossini oppi myös isänsä tavoin soittamaan trumpettia.


query: Miten luonnonsuojelualue voi olla yksityinen?

title: Luonnonsuojelu

text: Muita luonnonsuojelualueita voidaan perustaa kunnan, yhteisön ja yksityinen omistamalle maalle maanomistajan hakemuksesta tai suostumuksella ympäristökeskusten päätöksellä.

title: Sopajärvi

text: Sopajärvi on yksi Myrskylän järvistä. Se kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan, LVO 010024. Se on yksityinen luonnonsuojelualue, YSA 201066. EUNIS EEA:n tunnus on 195486 Vuodelta 2004 olevan YSA-päätöksen mukaan pesimälajiston säännöllisesti pesiviksi linnuiksi härkälintu, kaulushaikara, laulujoutsen, ruskosuohaukka, luhtahuitti, kurki, naurulokki, pikkulokki. Muita pesimälintuja päätöksen perustelujen mukaan ovat lapasorsa, heinätavi ja punasotka.

title: Paskolammi (Ylöjärvi, Viljakkala)

text: Alue on vuonna 2007 rauhoitettu yksityinen luonnonsuojelualue, jonka raja seuraa tiiviisti lammen rantoja ja jonka pinta-ala on 5 hehtaria. Se on perustettu yhdessä Harhalanlampeen ja Alhonlahden-Lippaanlahden suojelualueiden kansa tukemaan toisiaan lintujärvinä. Alueella sijaitsee joitakin rantaluhtia, joissa viihtyvät esimerkiksi ruokokerttunen, satakieli ja taivaanvuohi.

title: Kintterönsuon aarnimetsä

text: Kintterönsuon aarnimetsä on luonnonsuojelulailla (20.12.1996/1096 muu luonnonsuojelualue: yksityinen luonnonsuojelualue, luonnonsuojelu yksityiselle kuuluvalla alueella 24 §) perustettu luonnonsuojelualue Hollolassa. Sen pinta-ala on kolme hehtaaria. Se sijaitsee osittain Kintterönsuolla ja sen länsipuolella, Messiläntien itäpuolella Televisiotien risteyksen pohjoispuolella. Kintterönsuo, joka ei pääosiltaan kuulu Kintterönsuon aarnimetsään, on korpirämettä ja isovarpuista rämettä.

title: Yövartijavaltio

text: Yksityinen omistusoikeus mahdollistaa myös tekijänoikeudet, koska teoksen luojan voidaan katsoa omistavan oikeudet siihen tai tekijänoikeuksien voidaan katsoa olevan osa fyysistä omistusoikeutta. Yksityinen omistusoikeus merkitsee, että esimerkiksi varkaus, ryöstö, kiristys ja petos ovat kiellettyjä. Poikkeuksena tästä monet katsovat, että yövartijavaltio voi kuitenkin verottaa kansalaisiaan toimintansa rahoittamiseksi ja siten vähentää yksityistä omistusoikeutta.

title: Yksityinen elinkeinonharjoittaja

text: Yksityinen elinkeinonharjoittaja voi tehdä kirjanpidossaan toimintavarauksen.

title: Santalankorpi

text: Santalankorven Natura-alue muodostuu kahdesta osasta: pohjoisemmasta Sandkärristä ja eteläisemmästä Luhtakorvesta. Sandkärr on suurimmaksi osaksi kangaskorpea, jossa on paikoin avoimempaa nevaa. Luhtakorpi on enimmäkseen lehtomaista turvekangasta. Seutu oli laitumena, niittynä ja peltona 1950-luvulle asti. Luhtakorven niittyjä on niitetty säännöllisesti 1990–2000-luvuilla ja aluetta on ennallistettu. Luhtakorven eteläosassa on Henriksbergin suo, puolen hehtaarin kokoin yksityinen luonnonsuojelualue.

title: Suomen lailla määrittelemättömät luonnonsuojelualueet

text: Yksityiset, kunnat tai seurakunnat voivat suojella luontoa omistusoikeutensa perusteella ilman lainsäädäntöäkin eikä suojelusta luopuminen edellytä toimenpiteitä. Usein kuitenkin on mahdollista, että yksityinen hakee omistamalleen alueelle luonnonsuojelua Suomen luonnonsuojelulain perusteella, jolloin suojelusta tulee lakisääteinen velvoite, josta voi saada valtiolta haittakorvauksia. Tällöin kysymys on jo virallisesta luonnonsuojelualueesta, joka on yksityisessä omistuksessa ja joka kuuluu "muihin luonnonsuojelualueisiin".

title: Markku Kuitunen

text: Professori Kuitusen tutkimus on keskittynyt ympäristötieteen alalle. Hän on tutkinut, miten ympäristövaikutuksia voi arvioida ja miten niitä voi hallita. Hän on syvällisesti perehtynyt erilaisiin ympäristö- ja maisemaekologian sekä luonnonsuojelubiologian kysymyksiin. Hän on selvittänyt, millaisia valintakriteerejä luonnonsuojelussa käytetään ja miten erilaiset menetelmät valitaan. Muita hänen keskeisiä alojaan ovat olleet maankäytön suunnittelu, ympäristöasenteet sekä paikkatietosovellukset.

title: Harhalanlammi

text: Harhalanlammi on yksityinen luonnonsuojelualue, joka perustettiin vuonna 2007. Alueen pinta-ala on 19,5 hehtaaria ja se on perustettu tukemaan kahden muun suojelualueen Paskolammin ja Alhonlahden-Lippaanlahden lintujärvikokonaisuutta. Rannat muodostavat vaikeakulkuisia ja monimuotoisia rantaluhtia, jossa viihtyvät esimerkiksi ruokokerttunen ja satakieli.

title: Tammiston luonnonsuojelualue

text: Alueella on tehty luonnonhoidon toimenpiteitä ainakin vuodesta 1916, jolloin siitä tehtiin yksityinen suojelualue. Tammien, metsälehmusten, vaahteroiden ja pähkinäpensaiden kasvuedellytyksiä on parannettu poistamalla varjostavaa puustoa. Nykyisinkin luonnonhoidon tavoitteena on säilyttää alueen jalopuumetsiköt ja pähkinäpensaslehdot samoin kuin avonaiset kalliokedot. Maisemaa voimakkaasti muuttavien vieraslajien, kuten lupiinin ja palsamipihdan, leviäminen suojelualueelle pyritään estämään.

title: Kokemus

text: Eräiden filosofisten teorioiden mukaan on olemassa tietoa, jota ei mitenkään voi saada pelkällä teoreettisella opiskelulla, vaan jonka tietäminen vaatii kokemusta. Esimerkiksi ihminen, joka ei koskaan ole nähnyt värejä, ei teorian mukaan voi tietää, miltä punainen näyttää. Tähän tiedon puutteeseen ei auta, vaikka hänellä olisi "kaikki mahdollinen" teoreettisesti opiskeltava fysikaalinen tieto "kaikesta", esimerkiksi siitä, miten valon fotonit vaikuttavat verkkokalvon soluihin ja miten aivot reagoivat, ja miten värien nimityksiä kielessä käytetään. Vain kokemalla punaisen fysikaalisen maailman kautta, siten että oma keho reagoi valoon, voi teorian mukaan ymmärtää miltä punainen näyttää. Tämä kuuluisa argumentti on alun perin filosofi Frank Jacksonin keksintöä. Se yrittää perustella, että teoreettisesti ymmärrettävissä fysikaalinen oleva maailma ei ole kaikki mitä on, vaan sen ulkopuolella on asioita, joista voi saada tietoa, nimittäin kvalioita.

title: Vilkaharju

text: Vilkaharju on viimeisen jääkauden aikana syntynyt luode-kaakkosuuntainen harju. Vilkaharju sijaitsee kokonaan Sulkavan kunnassa ja on maisemallisesti, geologisesti ja metsäluonnoltaan maakunnallisesti merkittävä harjualue. Vilkaharju muutettiin Mikkelin lääninhallituksen päätöksellä luonnonsuojelualueeksi, Sulkavan seurakunnan hakemuksesta vuonna 1978. Vilkaharjun luonnonsuojelualue on Sulkavan seurakunnan yksityinen luonnonsuojelualue ja kuuluu myös Natura 2000 -alueisiin. Alueella tulenteko, telttailu ja muu leiriytyminen on kielletty.

title: Krunnien saaristo

text: Saaristo kuuluu Krunnien luonnonsuojelualueeseen, joka on yksityinen Maakrunni-säätiön hallinnoima suojelualue. Saaret rauhoitettiin virallisesti vuonna 1956, mutta ne ovat olleet epävirallisesti rauhoitusalueena vuodesta 1937 saakka.

title: Storforsen

text: Storforsenin yhteyteen kosken molemmin puolin on perustettu luonnonsuojelualue. Alueen kasvisto, luonnonkauneus, kulttuurihistoria ja geologinen kokonaisuus on katsottu suojelemisen arvoisiksi. Eräs suojelualueen tärkeimmistä nähtävyyksistä on ihmisen luoma, niin kutsuttu Kuollut putous (). Alue syntyi, kun kosken yksi uoma suljettiin uittotoiminnan helpottamiseksi. Kuolleen putouksen alueella voidaan tutkia, miten vesi on muokannut kallioperää muodostaen muun muassa lukuisia hiidenkirnuja. Luonnonsuojelualueelle pääsy on tehty matkailijoille helpoksi ja myös liikuntarajoitteiset ihmiset pääsevät aina kosken äärelle saakka.

title: Suvirannan luonnonsuojelualue

text: Suvirannan luonnonsuojelualue on yksityinen Natura 2000 -alueisiin kuuluva luonnonsuojelualue Haminassa Vilniemen luoteisrannalla. Alue rajautuu Haminanlahteen. Luonnonsuojelualueen pinta-ala 54 hehtaaria. Suojelualueen opastaulun mukaan pinta-ala on noin 58 ha, josta vesialuetta noin 17 ha.

title: Iso-Valkee

text: Järvi on osa Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualuetta. Järvi rantoineen on pääosin Someron kaupungin omistuksessa, ja sen vesienhoitoa varten on tehty hoitosuunnitelma vuonna 2006. Järven ja sen ympäristön luonnonarvot ovat huomattavia, ja vuonna 2014 järven länsirannat käsittävälle Natura-alueen osalle Someron kaupungin maalla muodostettiin Someron kaupungin omistama yksityinen luonnonsuojelualue.

title: Yksityinen elinkeinonharjoittaja

text: Yksityinen elinkeinonharjoittaja voi muuttaa yrityksensä myös osakeyhtiöksi. Yksityisen elinkeinonharjoittajan elinkeinotoimintaa eli yksityisliikettä ei voi suoraan jatkaa osakeyhtiömuotoisena, vaan on perustettava osakeyhtiö. Myös osakeyhtiöksi muuttamisessa y-tunnus muuttuu. Osakeyhtiöksi muuttamisessa yksityisliike voidaan sijoittaa uuteen osakeyhtiöön apporttina.

title: Yhtiömuoto

text: Yksityinen elinkeinonharjoittaja eli ns. "toiminimiyrittäjä" ei ole yhtiö, vaan luonnollinen henkilö eli ihminen. Yksityinen elinkeinonharjoittaja voi halutessaan käyttää erityistä toiminimeä. Tällöinkään kyseessä ei ole yhtiö. Toiminimi ei siis ole yhtiömuoto.

title: Euroopan ihmisoikeustuomioistuin

text: Jokainen sopimusvaltio tai yksityinen valittaja voi valittaa EIT:een, jos kokee ihmisoikeussopimuksessa turvattujen oikeuksiensa tulleen loukatuksi. EIT:ssa osapuolina ovat aina valtio ja yksityinen valittaja, eikä toista yksityistä vastaan voi nostaa kannetta. Kaikki asiakirjat ja tuomiot ovat julkisia. Tuomioistuimen työkielet ovat ranska ja englanti, mutta kukin voi laatia valituksen omalla kielellään.

title: Kauklahti

text: Kauklahden Lasilaaksossa sijaitsee myös upea luonnonsuojelualue, Fiskarsinmäen luonnonsuojelualue, jonka lintutornista voi havainnoida Espoonlahden runsasta linnustoa.

title: Yksityinen elinkeinonharjoittaja

text: Yksityinen elinkeinonharjoittaja voi käyttää toiminimenään omaa nimeään tai jotain muuta hyväksyttävää nimeä. Toiminimessä on käytännössä usein sana "Toiminimi" tai lyhenne "Tmi" tai "T:mi", ruotsiksi "Fma" tai "Firma". Tämä ei kuitenkaan ole pakollista.

title: Särkkä (Naantali)

text: Särkän saari on kuulunut Maskun seurakunnalle vuosisatoja, mahdollisesti jo ajalta jolloin Maskun seurakunta oli osa Naantalin luostaria. Maskun seurakunta suojeli Särkän saaresta 11 hehtaaria vuonna 2016, jolloin perustettiin yksityinen luonnonsuojelualue, jonka maapohjan omistus säilyi seurakunnalla. Suojelu toteutettiin Etelä-Suomen metsien monimuotoisuuden toimintaohjelma Metso-ohjelmalla.

title: Luonnonsuojelualue

text: Luonnonsuojelualue on alue, jonka käyttöä on rajoitettu, koska tarkoitus on turvata luonnon monimuotoisuutta. Luonnonsuojelualue voi olla luonnonpuisto, puisto tai muu alue. Luonnonsuojelualueiden erityiset säännöt ja rajoitukset varmistavat tiettyjen eliölajien ja koko puiston säilymisen, kuten esimerkiksi tarkasti merkityt kulkureitit tai polut sekä usein myös pyöräilykielto alueella.

title: Yksityinen elinkeinonharjoittaja

text: Yksityinen elinkeinonharjoittaja on työttömyysturvassa aina itse yrittäjä. Suomessa sekä palkansaajat että yrittäjät voivat kuulua työttömyyskassaan, joka maksaa työttömyyden aikana ansiosidonnaista työttömyyspäivärahaa. Itsenäinen ammatinharjoittaja tai yrittäjä voi työttömyyden kohdatessa saada työttömyysturvaa perusturvana Kelan kautta tai ansioturvana työttömyyskassan kautta. Jos on työllistynyt päätoimisesti yrittäjänä, voi saada Kelan päivärahaa yritystoiminnan päätyttyä. Ammatinharjoittaja voi parantaa lakisääteistä työttömyysturvaansa liittymällä yrittäjien työttömyyskassaan. Näitä ovat Ammatinharjoittajien ja yrittäjien työttömyyskassa AYT ja Suomen yrittäjien työttömyyskassa SYT.

title: Luonnonsuojelualue

text: Luonnonsuojelualueiden rajoitukset vaihtelevat suuresti eri maissa. Esimerkiksi Afrikassa on riistansuojelualueita (game reserve) joissa myös metsästys on sallittua tietyin rajoituksin. Pohjoismaissa kansallispuistot ovat valtion maata, luonnonreservaatit voivat olla yksityismaallakin. Alueita luodaan paitsi luontoarvojen, myös virkistyskäytön turvaamiseksi. Englannissa kansallispuistot ovat hyvin laajoja, niihin voi sisältyä kokonaisia kyliä, ja kauneusarvot ja virkistys ovat niissä pääosassa.

title: Taskila

text: Kaupunginosassa sijaitsevat mm. Oulun kaupungin puutarha taimistoineen sekä jäteveden puhdistamo. Meren rannalla sijaitsee Letonniemen yksityinen luonnonsuojelualue. Nykyinen niemi oli aiemmin saari nimeltään "Piispanletto", joten alue tunnetaan molemmilla nimillä.

title: Myrkky (kylä)

text: Kylän lähistöllä on hyvin vähän järviä ja lampia, ja ne ovat pieniä. Lähin järvi on Kristiinankaupungin puolella, kilometrin verran Pikku-Myrkystä länsiluoteeseen sijaitseva Pikkujärvi, jonka rannalle on helppo patikoida. Myrkkyä erottaa Pikkujärvestä yli 70 metrin korkuinen Järvimäki, jonka huipuista suurin osa kuuluu Karijoen kuntaan. Huomattavasti kauempana Pikkujärven takana, Närpiön kunnan alueella, sijaitsee Bredmossträsket-niminen lampi, jota ympäröi Bredmossenin yksityinen luonnonsuojelualue.

title: Bengtsår

text: Saaren lounaisosassa on vuonna 1995 perustettu yksityinen luonnonsuojelualue, 17 hehtaarin kokoinen Bengtsårin tammilehto.

title: Maanluonto

text: Kaikki tilat Suomessa olivat joko sellaisia, joihin yksityinen ei voinut saada omistusoikeutta, eli "kruununluontoisia tiloja", taikka sellaisia, joita yksityinen voi omistusoikeudella hallita eli "yksityisluontoisia tiloja".


query: Milloin Jaana Bamford väitteli tohtoriksi?

title: Jaana Bamford

text: Jaana Bamford opiskeli biotieteitä Helsingin yliopistossa ja valmistui sieltä genetiikka pääaineenaan filosofian kandidaatiksi 1982.[2][1] Tohtoriksi Bamford väitteli Helsingin yliopistossa 1991.[2]

title: Bamfordin rautatieasema

text: Bamfordin rautatieasema on rautatieasema Bamfordin kylässä Derbyshiressä. Se sijaitsee Hope Valley Linen varrella.

title: Patrick Bamford

text: Bamford oli erittäin lahjakas myös koulussa. Hänelle tarjottiin jopa stipendiä arvostettuun yhdysvaltalaiseen Harvardin yliopistoon, mutta hän kieltäytyi, sillä hän halusi panostaa jalkapallouraansa. Bamford osaa soittaa myös pianoa, viulua ja saksofonia.

title: Patrick Bamford

text: Bamford edusti Irlannin alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta vuonna 2010. Hän sai tähän mahdollisuuden isovanhempansa, joka on syntynyt Irlannissa, kautta. Bamford on kuitenkin edustanut Englantia alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaissa.

title: Jaana Bamford

text: Professorina Bamford osallistui kahden toimikauden ajan Suomen Akatemian nimeämien huippututkimusyksiköiden tutkimustyöhön. Vuosina 2006–2011 hänen tutkimusryhmänsä toimi Virologian huippututkimusyksikössä.[1] Yksikkö toimi Helsingin ja Jyväskylän yliopistojen yhteistyönä.[1] Sen johtajana toimi akatemiaprofessori Dennis Bamford.[4] Virologian yksikkö teki monitieteistä perustutkimusta: tutkimusmenetelmissä yhdistyivät genetiikka, rakennebiologia, biokemia, biofysiikka ja mikrobiologia.[5] Yksikön keskeinen tavoite oli selvittää bakteereja ja arkkeja infektoivien virusten rakennetta ja toimintaa.[5] Tutkimustyön apuna käytettiin niin kutsuttuja malliviruksia.[5]

title: Jaana Bamford

text: Professori Bamfordin pääasiallinen tutkimusintressi molekyylibiologina oli virusten rakenne, kokoaminen, genetiikka ja evoluutio. Hän johti näitä teemoja tutkinutta tutkimusryhmää kuolemaansa asti. Bamford oli aloittanut virustutkimuksen jo 1990-luvulla. Hän oli yhtenä tutkijana mukana tutkimuksessa, jossa osoitettiin, että flunssaa aiheuttavan adenoviruksen varhainen kantamuoto oli olemassa jo varhain maapallon kehityshistorian alkukaudella.[6] Tutkimuksen tulokset julkaistiin vuonna 1999 Cell-lehdessä (”Last Universal Common Ancestor and its contemporary viruses”; suom. Viimeinen yhteinen esi-isä ja senaikaiset virukset).[6]

title: Jaana Bamford

text: Professori Bamfordin asiantuntemusta hyödynnettiin monissa tieteellisissä luottamustehtävissä. Muiden tehtäviensä ohella hän organisoi muun muassa kolme tieteellistä konferenssia.[9] Bamford oli vuosina 2007–2009 Suomen Akatemian biotieteiden ja ympäristöntutkimuksen tieteellisen toimikunnan jäsen.[10] Hänet valittiin toimikunnan jäseneksi myös seuraavalle toimikaudelle 2010–2012.[11] Lopulta hän oli toimikunnan varajohtaja.[9] Bamford oli myös kansallisen tohtorikoulutusohjelman bioinformatiikan ja rakennebiologian (Informational and Structural Biology, ISB) ohjaaja.[12]

title: Dennis Bamford

text: Dennis Bamford (s. 1948) on mikrobiologian professori Helsingin yliopiston bio- ja ympäristötieteellisessä tiedekunnassa. Hän tekee tutkimustyötä Biotekniikan instituutissa. Professori Bamford tutkii työryhmineen virusten rakennetta ja evoluutiota. Hän johtaa Helsingin ja Jyväskylän yliopiston yhteistä Virologian tutkimuksen huippuyksikköä. Professori Bamford on toiminut akatemiaprofessorina vuosina 2002–2007 ja 2012–2016.

title: Bamford–Stevens-reaktio

text: Bamford–Stevens-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa aldehydistä tai ketonista muodostettu tosyylihydratsoni hajoaa muodostaen alkeenin. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran William Randall Bamford ja Thomas Stevens Stevens vuonna 1952 ja reaktio on nimetty heidän mukaansa. Bamford–Stevens-reaktio on hyvin yleisesti käytetty menetelmä muun muassa luonnonaineiden kokonaissynteesissä.

title: Jaana Toivari-Viitala

text: Jaana Toivari-Viitala (16. toukokuuta 1964 Loviisa – 12. toukokuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen egyptologi. Hän valmistui egyptologiasta maisteriksi Helsingin yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi Leidenin yliopistossa Alankomaissa. Toivari-Viitala oli Helsingin yliopiston egyptologian vastuuhenkilö ja Leidenin yliopiston Deir-el Medina Data Base Projectin tutkija.

title: Patrick Bamford

text: Patrick James Bamford (s. 5. syyskuuta 1993 Grantham) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Norwich Cityä lainalla saman sarjan Chelseasta. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Bamford on hyökkääjä.

title: Erkki Salonen

text: Salonen väitteli Helsingin yliopistossa valtiotieteen tohtoriksi vuonna 1970 kulttuurisosiologian alalta ja toimi sittemmin 1970–1980-luvulla alan dosenttina Jyväskylän yliopistossa. Hän toimi "Ylioppilaslehden" päätoimittajana vuosina 1947–1949. Sen jälkeen hän oli perustamassa "Mitä missä milloin" -vuosikirjaa sen ensimmäisenä päätoimittajana 1949–1956 ja tämän jälkeen Suomen kulttuurirahaston yliasiamiehenä 1957–1980. Hän sai kunniaprofessorin arvon vuonna 1980.

title: Jaana Bamford

text: Biologisten vuorovaikutusten tutkimusyksikkö pyrki perustutkimuksen avulla löytämään myös hyödyllisiä tieteellisiä sovelluksia. Ilmastonmuutoksen myötä kaloja tappava Flavobakteeri on käynyt ärhäkämmäksi ja aiheuttaa isoja tappioita kalankasvattajille.[7] Bamfordin ryhmän tutkimuksissa kaloja tappavien bakteerien sekaan laitettiin bakteriofageja, ja kalojen kuolleisuus väheni. Tutkimuslajeina tutkimuksessa käytettiin aluksi seeprakalaa ja myöhemmin lohta. Hankkeen tavoitteena oli vähentää kalanviljelylaitoksilla tapahtuva antibioottien käyttöä, kun ne voidaan korvata bakteriofageilla.[7]

title: Jaana Bamford

text: Jaana Bamford ryhmineen työskenteli vuodesta 2012 toimineessa Biologiset vuorovaikutukset -tutkimusyksikössä.[1] Bamfordin tutkimustyö yksikön puitteissa liittyi virusten biologisten vuorovaikutuksien selvittämiseen. Hänen tutkimustyönsä kyseisen teeman parissa jäi kesken, kun hän menehtyi äkillisesti 1. toukokuuta 2016.

title: Jaana Bamford

text: Bamfordin akateeminen ura Helsingin yliopistossa alkoi vuonna 1980.[2] Hän työskenteli siellä erilaisissa tutkimus- ja opetustehtävissä vuoteen 2000 asti.[2] Helsingin yliopiston dosentti hän oli vuodesta 1994.[2] Sittemmin hän työskenteli Suomen Akatemiassa nuorempana ja vanhempana tutkijana. Sen jälkeen hänet nimitettiin 2005 yliopistonlehtoriksi Helsingin yliopistoon 2005.[1]

title: Jaana Bamford

text: Alkuvuodesta 2006 lähtien Bamford toimi molekyylibiologian professorina Jyväskylän yliopistossa.[2] Hänen mukanaan Jyväskylän yliopistoon tuli uusia tutkimusaloja ja -aiheita virustutkimuksen eli virologian alalle. Hänen professorikautensa alussa solu- ja molekyylibiologian tutkimusmenetelmiä (mikroskopiakuvantaminen) Jyväskylässä kehitettiin hankkimalla 2006 yliopiston nanotiedekeskukseen uusi konfokaalimikroskooppi.[3] Tulevina vuosina erilaisia mikroskooppilaitteita hankittiin vielä lisää.

title: Jaana Bamford

text: Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet

title: Jaana Sandström

text: Jaana Sandström on väitellyt 2001 tohtoriksi aiheenaan strateginen johdon laskentatoimi Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa. Sandström aloitti yliopiston palveluksessa 1991 laskentatoimen lehtorina.

title: Jaana Bamford

text: Vuonna 2010 Bamfordille myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarimerkki.[13]

title: Jaana Bamford

text: Jaana Bamford oli monipuolinen kirjoittaja. Tieteellisten artikkeleiden lisäksi hän kirjoitti tutkimusaiheistaan kirjoja tai yksittäisiä lukuja muiden toimittamiin kirjoihin. Näitä toimitusteoksissa julkaistuja osioita kertyi kaikkiaan 17 kappaletta.[9] Hän oli muun muassa yksi kirjoittaja FT Michael J. Russellin toimittamassa teoksessa Origins, Abiogenesis and the Search for Life. Hän oli myös kansainvälisen Journal of Marine Science -lehden toimittaja.[9]

title: Jaana Bamford

text: Bamford tutki pitkään virusten rakennetta. Ennen professorikauttaan hän tutki muun muassa bakteriofageja eli bakteereja infektoivia ja niissä loisivia viruksia.[2] Rakennetutkimuksen avulla on esimerkiksi pystytty osoittamaan, että virukset voivat muiden eliölajien tavoin muodostaa eri kehityslinjoja, joilla kuitenkin on yhteinen kantaisä.[2] Tämä todistettiin, kun ihmisessä infektioita aiheuttavan adenoviruksen ja bakteeria infektoivan PRD1-viruksen kuoriproteiinien kolmiulotteinen rakenne määritettiin röntgenkristallografian avulla.[2] Tuloksista havaittiin, että molempien virusten kuoriproteiinien rakenne noudattaa samaa periaatetta.[2] Niillä oli siis yhteinen kantamuoto. Myöhemmin on voitu osoittaa, että samankaltainen rakenne on myös muun muassa levää, amebaa ja arkkia isäntänään käyttävillä viruksilla.[2] Nämä eri tyyppiset virukset ovat muuttuneet isäntäeliön kehityksen mukana, mutta niiden kuorirakenteen proteiini on pysynyt muuttumattomana.[2] Virkaanastujaisluennossaan 2006 professori Bamford arveli, että virusten kuoren rakenne on kehittynyt niin optimaaliseksi, että se ei enää muutu evoluution vaikutuksesta.[2]

title: Jaana Bamford

text: Jaana Bamford (19. maaliskuuta 1955 – 1. toukokuuta 2016)[1] oli suomalainen molekyylibiologi ja professori. Hän työskenteli Jyväskylän yliopistossa molekyylibiologian professorina vuodesta 2006.

title: Jaana Bamford

text: ResearchGate.net Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

title: Patrick Bamford

text: Bamford on Nottingham Forestin kasvatti. Hän edusti seuran Mestaruussarjassa pelaavaa ykkösjoukkuetta vuodet 2011-2012 pelaten kaksi ottelua. Tammikuussa 2012 Bamford siirtyi Valioliigan Chelsea FC:n riveihin. Marraskuussa 2012 Bamford siirtyi lainalle Ykkösliigan Milton Keynes Donsiin, jossa hän pelasi tammikuuhun 2014 mennessä 37 ottelua tehden 18 maalia. Kevätkauden 2014 Bamford oli lainassa Mestaruussarjan Derby Countyssä. Kauden 2014-2015 Bamford oli lainassa jälleen Mestaruussarjassa, nyt Middlesbrough FC:ssä, jossa hän pelasi 39 ottelua tehden 17 maalia ja kauden jälkeen hänet valittiin Mestaruussarjan parhaaksi pelaajaksi.

title: Jaana Bamford

text: Jaana Bamford & Biotekniikan neuvottelukunta: Geenitekniikka Suomessa. Edita, 1997. Michael J. Russell (toim.): Origins, Abiogenesis and the Search for Life. Cosmology.com, 2010. ISBN 0982955219

title: Patrick Bamford

text: Heinäkuussa 2015 Bamford siirtyi lainalle Valioliigan Crystal Palace FC:hen. Lainan piti kestää koko kauden ajan, mutta joulukuussa Bamford pyysi itse lainasopimuksen purkamista vähäiseksi jääneen peliajan vuoksi. Hän pelasi Crystal Palacen paidassa ainoastaan kuusi valioliigaottelua ilman maaleja.

title: Jaana Bamford

text: Jaana Bamford oli naimisissa ja hänellä oli yksi tytär.[1] Vapaa-ajallaan hän harrasti mökkeilyä, kalastusta ja ruoanlaittoa.[1]

title: Jaana Bamford

text: Helsingin yliopiston julkaisutietokannan mukaan Bamford on julkaissut noin 56 vertaisarvioitua kansainvälistä tiedeartikkelia arvostetuissa tieteellisissä aikakauslehdissä (muun muassa Cell ja Nature).[8] Tieteellisten artikkeleiden kokonaismäärä oli 65 kappaletta.[9]

title: Dennis Bamford

text: Professori Dennis Bamford on ansioitunut tutkijakouluttaja ja hän on ohjannut yli 30 väitöskirjatyötä. Seitsemän Bamfordin väitöskirjaoppilasta on sittemmin nimitetty professoreiksi.

title: Jaana Bamford

text: Kansallisten luottamustoimien lisäksi hänellä oli kansainvälisiä luottamustehtäviä. Bamford oli muun muassa Amerikan mikrobiologisen yhdistyksen (American Society for Microbiology) jäsen.[9]