query: Milloin HMS Fury -alus valmistui?

title: HMS Fury (H76)

text: Alus tilattiin 17. maaliskuuta 1933 J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta. Sen köli laskettiin 19. toukokuuta ja alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1934. Alus valmistui 18. toukokuuta 1935.[1]

title: HMS Exmoor (L08)

text: Alus siirrettiin lokakuussa 5. Hävittäjälaivueen mukana itäiselle Välimerelle tukemaan Aegeanmeren saarten sotilasoperaatioita, joihin oli muodostunut sotilaallinen tyhjiö Italian antauduttua. Alus lähti 24. lokakuuta Aleksandriasta "HMS Auroran", "HMS Pathfinderin" ja "HMS Blencathran" kanssa vapauttaakseen "HMS Phoeben", "HMS Aldenhamin" ja "HMS Hursleyn" tuki tehtävistä. Alus oli 8. marraskuuta Aegeanmerellä etsimässä saksalaisia joukkoja kuljettavia aluksia. Seuraavana päivänä se siirtyi tuloksettoman etsinnän jälkeen Levithaan "HMS Furyn" ja "HMS Blencathran" kanssa.

title: HMS Inglefield

text: Erottuaan 12. maaliskuuta saattueesta alus siirrettiin Atlantin saattueiden suojaksi 3. Saattajaryhmän johtoalukseksi luoteisen reitin alueelle. Ryhmään kuului muun muassa saattuetukialus "HMS Biter". Alus siirrettiin jo 3. huhtikuuta 4. Saattajaryhmän johtoalukseksi. Ryhmän muina aluksina olivat "HMS Eclipse", "HMS Fury" ja "HMS Icarus". Alus suojasi 6. huhtikuuta ryhmän mukana saattuetta HX231.

title: HMS Blencathra

text: "HMS Blencathra", "HMS Fury" ja "HMS Exmoor" olivat 9. marraskuuta valvomassa Egeanmeren meriliikennettä Amorgasin edustalla. Alus lähti 13. marraskuuta Aleksandriasta Egeanmerelle tukemaan maajoukkoja. Se tulitti seuraavana päivänä Leroksella Alindanlahdella "HMS Pennin" ja "HMS Aldenhamin" kanssa saksalaisten asemia. Alus hinasi 19. marraskuuta liitopommin vaurioittaman "HMS Rockwoodin" Turkin aluevesiltä Aleksandriaan.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury palasi elokuun alussa Välimerelle ja se oli suojaamassa 10. elokuuta operaatio Pedestalia. Alus oli suojaamassa miinanraivaajia, kunnes palasi 17. elokuuta Englantiin. Alus suojasi 9. syyskuuta saattuetta PQ18, mutta se siirrettiin 17. syyskuuta suojaamaan palaavaa saattuetta QP14. HMS Fury purjehti 18. syyskuuta yhdessä HMS Impulsiven kanssa Huippuvuorille suojaten RFA Oligarchia takaisin saattueeseen. Kolmen aluksen osasto palasi saattueen QP14 luokse 19. syyskuuta. Alus siirrettiin suojaamaan yhdessä HMS Wheatlandin ja HMS Wiltonin kanssa risteilijä HMS Scyllaa ja saattuetukialus HMS Avengeria kasvaneen sukellusveneuhan vuoksi.

title: ORP Orkan

text: Alus suojasi 30. tammikuuta samoja aluksia "HMS Inglefieldin", "HMS Oribin" ja "HMS Obedientin" kanssa oltaessa palaavan saattueen RA52 kaukosuojausosastona. Kaukosuojausosasto erkani 2. helmikuuta saattueesta. Alus suojasi 21. helmikuuta saattuetta JW53 "HMS Eclipsen", "HMS Furyn", "HMS Impulsiven" ja "HMS Intrepidin" kanssa. Alus erkani 27. helmikuuta saattueesta RA53 risteilijä "HMS Scyllan" kanssa.

title: HMS Wrestler

text: "HMS Wrestler" liitettiin 19. toukokuuta operaatio Splicessa suojaamaan risteilijä "HMS Londonia", joka suojasi lentokoneita Maltalle kuljettaneita lentotukialuksia. Alus vapautui 22. toukokuuta Gibraltarille palattuaan operaatiosta. Alus siirrettiin 30. toukokuuta Gibraltarin saattajaosastoon, jonka muut alukset olivat hävittäjät "HMS Faulknor", "HMS Forester", "HMS Fury" sekä korvetti "HMS Fleur-de-Lys".

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury suojasi 17. huhtikuuta Norjassa ilmahyökkäyksessä vaurioitunutta risteilijää HMS Suffolkia Scapa Flowhun. Alus suojasi lentotukialuksia HMS Ark Royal ja HMS Glorious näiden toimittaessa ilmasuojaa Tromssan ympäristön joukoille.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury liitettiin maaliskuun puolessavälissä 4. Saattajaryhmään suojaamaan Atlantin saattueita. Alus suojasi huhtikuussa saattueita HX329, jolloin se esti sukellusveneiden toimintaa tehokkaasti, HX234 ja ONS5. Se suojasi toukokuussa 1. miinalaivalaivueen miinanlaskua pohjoiselle miinasululle ja suojasi saattuetta SC130. Alus siirrettiin telakalle huollettavaksi.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury suojasi 17. kesäkuuta Kotilaivastosta Välimeren laivastolle Sisilian maihinnousua varten lähetettyä osastoa. Osaston saavuttua määränpäähän alus siirrettiin suojaamaan joukkojenkuljetussaattueita. Se liitettiin 10. heinäkuuta maihinnousua suojaavaan osastoon.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury purjehti 5. kesäkuuta Solentista osana saattuetta J-1. Alus saapui sillanpään edustalle ja se siirtyi 6. kesäkuuta omalle tulitoiminta-alueelleen yhdessä HMS Venuksen kanssa. Alukset suorittivat tulivalmistelun Corseullesista länteen. Alus palasi Itäisen laivasto-osaston yhteyteen. HMS Fury suoritti 7.-20. kesäkuuta erilaisia tukitehtäviä ja suojasi saattueita alueellaan, kunnes se palasi Portsmouthiin tankattavaksi ja täydennettäväksi.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury ajoi 21. kesäkuuta sillanpäässä miinaan ja se jouduttiin ajamaan maihin. Alus nostettiin ja hinattiin Englantiin. Elokuussa tehdyissä tutkimuksissa todettiin aluksen olevan korjauskelvoton. HMS Fury siirrettiin syyskuussa poistolistalle ja myytiin BISCOlle, joka siirsi sen romutettavaksi TW Wardille Briton Ferryyn. Alus hinattiin romutettavaksi ja se saapui 18. syyskuuta Briton Ferryyn.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury siirrettiin heinäkuussa 8. Hävittäjälaivueen mukana Force H:hon Gibraltarille. Elokuussa alus suojasi saattueita Välimerellä ja syyskuussa se otti osaa operaatio Menaceen eli Vapaan Ranskan joukkojen siirtoon Dakariin. Alus taisteli yhdessä Australian laivaston risteilijän HMAS Australian ja hävittäjä HMS Greyhoundin kanssa Vichyn Ranskan laivaston hävittäjää L'Audacieuxia vastaan sytyttäen aluksen tuleen ja pakottaen sen ajamaan rantaan uppoamisen estämiseksi. HMS Fury partioi lokakuussa Länsi-Afrikan rannikolla ja se suojasi 9. lokakuuta Vapaan Ranskan joukkojen maihinnousua Kameruniin. Alus palasi marraskuussa Force H:hon.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury suojasi marraskuussa useita Maltan saattueita, joihin kuului myös operaatio Collarin kaukosuojaustehtävä osana Force H:ta. Alus osallistui Spartiventon taisteluun, jossa se suojasi HMS Renownia. Alus otti osaa tammikuussa 1942 operaatio Excessiin ja se suojasi 9. helmikuuta Genovan pommitukseen osallistunutta laivasto-osastoa. Alus oli maaliskuussa huollettavana Maltalla.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury suojasi seuraavaksi saattueita PQ16, QP12 ja QP17. Alus suoritti tuloksettoman hyökkäyksen sukellusvenettä U-456 vastaan yhdessä HMS Wiltonin ja HMS Lotusin kanssa.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury oli 23. maaliskuuta suojaamassa saattuetta PQ13 yhdessä risteilijä HMS Trinidadin ja hävittäjä HMS Eclipsen kanssa. Alus määrättiin 27. maaliskuuta etsimään saattueesta jääneitä, jolloin se ohjasi saattueeseen SS Haraplionin. Saattue joutui 28. maaliskuuta Saksan laivaston Narvik-luokan hävittäjien kohteeksi, jolloin alus avusti hyökkäyksen torjunnassa. Alus suojasi oman torpedonsa vaurioittamaa HMS Trinidadia Kuolan niemimaalle. HMS Fury hyökkäsi Saksan laivaston sukellusvenettä U-378 vastaan ilman tulosta. Alus viipyi Murmanskissa, kunnes se liitettiin 10. huhtikuuta palaavaan saattueeseen QP10. Alus suojasi samalla HMS Trinidadia sen palatessa Englantiin. HMS Trinidad upposi 15. huhtikuuta useiden ilmapommitusten jälkeen.

title: HMS Lance

text: Alus määrättiin kesäkuussa Greenockiin 11. saattajaryhmään Läntisen reitin alaisuuteen, missä se suojasi Atlantin saattueita yhdessä "HMS Gurkhan" ja "HMS Legionin" kanssa. Alus suojasi 22. kesäkuuta lentotukialus "HMS Furiousia" Gibraltarille "HMS Legionin" kanssa, kun lentotukialus kuljetti lentokonetäydennystä Maltalle operaatio Railwayssä. Alus saapui 25. kesäkuuta osaston mukana Gibraltarille, jossa lentokoneet siirrettiin lentotukialus "HMS Ark Royalille". "HMS Lance" suojasi seuraavana päivänä "HMS Ark Royalia", taisteluristeilijä "HMS Renownia" ja risteilijä "HMS Hermionea" toimitettaessa koneet "HMS Faulknorin", "HMS Foresterin", "HMS Furyn" ja "HMS Legionin" kanssa. Alus palasi 28. kesäkuuta osaston mukana Gibraltarille.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury suojasi huhtikuussa HMS Ark Royalia tukialuksen siirtäessä lentokoneita Maltalle. Alus oli jälleen toukokuussa suojaamassa saattueita osana Force H:ta, kun siirrettiin panssarivaunuja Pohjois-Afrikassa taistelevalle 8. Armeijalle Egyptiin. Force H määrättiin 24. toukokuuta osallistumaan Saksan laivaston taistelulaivan Bismarckin metsästykseen Atlantille. Bismarckin upottua HMS Fury määrättiin 8. Hävittäjälaivueen mukana etsimään saksalaisia tukilaivoja, joiden tehtävänä oli huoltaa Bismarckia merellä. Hävittäjälaivue pysäytti 23. kesäkuuta saksalaisen tukilaiva Alstertorin, jonka oma miehistö upotti ennen valtausta. Laivue palasi Gibraltarille. HMS Fury suojasi saattuetta 21. heinäkuuta operaatio Substancessa ja 24. syyskuuta operaatio Halberdissa.

title: HMS Intrepid (D10)

text: Alus suojasi 9. syyskuuta saattuetta PQ18 osana Force B:tä "HMS Milnen", "HMS Martinin", "HMS Meteorin", "HMS Faulknorin", "HMS Furyn" ja "HMS Impulsiven" kanssa. Se erkani 17. syyskuuta saattueesta liittyen palaavaan saattueeseen QP14. Alus suojasi 21. syyskuuta torpedoitua "HMS Somalia" hinannutta "HMS Ashantia". Se osallistui 24. syyskuuta uponneen "HMS Somalin" miehistön pelastamiseen.

title: HMS Fury (1911)

text: Alus tilattiin A. & J. Inglisiltä Pointhousesta. Sen köli laskettiin 3. maaliskuuta 1910 ja alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1911. Alus valmistui helmikuussa 1912.

title: HMS Jaguar (F34)

text: Alus saattoi 23. marraskuuta taisteluristeilijä "HMS Renownia" Atlantilta Gibraltarille. Se osallistui 25. marraskuuta "HMS Faulknorin", "HMS Firedraken", "HMS Furyn", "HMS Wishartin", "HMS Encounterin" ja "HMS Kelvinin" kanssa operaatio Collariin suojatakseen "HMS Renownia", "HMS Ark Royalia", "HMS Despatchia" ja "HMS Sheffieldiä". Alukset muodostivat operaation osasto B:n, jonka tehtävänä oli suojata täydennysten matka Sisiliankapeikkoon. Alus erkani 27. marraskuuta "HMS Kelvinin" kanssa "HMS Ark Royalin" saattueeksi, kun Italian laivaston taistelulaivat "Vittorio Veneto" ja "Guilio Cesare" ja niitä suojanneet seitsemän risteilijää ja 18 hävittäjää havaittiin. Alus ei osallistunut seuranneeseen Spartiventon taisteluun.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury oli Aigeianmerellä torjumassa saksalaisjoukkojen siirtoa. Alus kohtasi 7. lokakuuta saattueen yhdessä HMS Penelopen ja HMS Faulknorin kanssa, mutta osasto joutui 15. lokakuuta vetäytymään toistuvien ilmahyökkäysten vuoksi. Alus tulitti 15. marraskuuta Lerosta yhdessä HMS Exmoorin ja Puolan laivaston hävittäjän ORP Krakowiakin kanssa ja uudelleen seuraavana päivänä yhdessä HMS Aldenhamin ja HMS Pennin kanssa. Alus oli joulukuussa huollettavana Gibraltarilla, jolloin se samalla muutettiin saattajaksi. Alukselta poistettiin yksi nelituumainen tykki ja kolmen tuuman ilmatorjuntatykki, joiden tilalle asennettiin 20 millimetrin Oerlikonin ilmatorjuntatykkejä. Samoin aluksen syvyyspommien määrää lisättiin. HMS Fury palasi palvelukseen helmikuussa 1944 ja alus palasi maaliskuussa Scapa Flowhun, jossa se liitettiin 4. Tukiryhmään. Alus suojasi saattuetta HX231 ja avusti sukellusveneparven hyökkäyksen torjunnassa. Alus siirrettiin 13. toukokuuta osaksi Force J:tä operaatio Neptunessa Brittien maihinnousussa Ranskaan. Toukokuun lopun alus osallistui harjoituksiin. Alus liitettiin kesäkuussa tulitukiosasto E:hen tukemaan Brittien itäistä maihinnousualuetta.

title: HMS Vortigern

text: Alus suojasi 5. elokuuta Clydestä saattuetta WS2 "HMS Fortunen", "HMS Furyn" ja "HMS Watchmanin" kanssa paikallissuojauksena. Paikallissuojaus erkani 7. elokuuta saattueesta palaten Clydeen. Alus siirrettiin syyskuussa telakalle muutettavaksi lyhyen kantaman saattajaksi.

title: HMS Fury (H76)

text: Italian antauduttua HMS Fury oli saattamassa Italian laivastoa Maltalle antautumaan. Alus oli 12. syyskuuta suojaamassa Salernon maihinnousua.

title: HMS Fury (H76)

text: Toisen maailmansodan syttyessä HMS Fury oli laivueensa mukana sjoitettu Scapa Flowhon, mistä alus osallistui laivasto-osastojen suojaamiseen sekä sukellusveneidentorjuntapurjehduksiin. HMS Royal Oakin upottamisen jälkeen 14. lokakuuta 1939 alus siirrettiin Clydeen yhdessä Kotilaivaston alusten kanssa, kunnes Scapa Flown suojaa saatiin parannettua. Alus suojasi vuoden 1939 lopulla Kanadasta saapuvia saattueita. HMS Fury palasi vuoden 1940 alussa Scapa Flowhun.

title: HMS Heythrop

text: Alus suojasi 25. syyskuuta taistelulaivoja "HMS Prince of Walesia" ja "HMS Rodneytä" sekä risteilijöitä "HMS Edinburghia", "HMS Euryalusta", "HMS Kenyaa" ja "HMS Sheffieldiä" yhdessä "'HMS Cossackin", "HMS Furyn", "HMS Gurkhan", "HMS Lancen", "HMS Laforeyn", "HMS Lightningin", "HMS Oribin" ja "HMS Farndalen" kanssa. Osaston, Force A:n, tehtävänä oli suojata saattue Sisilian kapeikosta Maltalle operaatio Halberdissa. Saattue joutui 27. syyskuuta ilmahyökkäykseen, jolloin "HMS Rodneyyn" osui torpedo. "HMS Heythrop" siirrettiin Force X:ään, johon kuuluivat "HMS Cossack", "HMS Foresight", "HMS Forester", "HMS Fury", "HMS Laforey", "HMS Oribi", "HMS Zulu" ja "HMS Farndale". Force X suojasi risteilijöitä "HMS Edinburghia", "HMS Euryalusta", "HMS Hermionea", "HMS Kenyaa" ja "HMS Sheffieldiä" Force A:n vetäytyessä lännemmäksi.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury siirrettiin 9. toukokuuta yhdessä sisaralustensa HMS Fortunen ja HMS Foresightin kanssa Noreen taistelemaan Pohjanmerellä olevia Saksan laivaston E-veneitä ja miinalaivoja vastaan. Alus suoritti useita purjehduksia yhdessä risteilijä HMS Birminghamin kanssa ja se suojasi E-veneitä vastaan taistellessaan vaurioituneen hävittäjän HMS Kellyn paluun Tyneen.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury siirrettiin lokakuussa Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita ja se liitettiin marraskuussa erikoissaattajaosastoon Greenockissa. Alus palasi joulukuussa 8. Hävittäjälaivueeseen suojaamaan saattueita. HMS Fury oli tammikuussa 1942 huollettavana Humberin telakalla, missä aluksen ilmatorjunta-aseistusta lisättiin. Alus liittyi 15. helmikuuta laivueeseen Scapa Flowssa, jossa alus valmistautui Jäämeren saattueiden suojaamiseen. HMS Fury oli maaliskuussa saattueiden QP6 ja PQ12 kaukosuojausosastossa.

title: HMS Beaufort (L14)

text: Alus laski 21. lokakuuta Alindan lahteen joukkoja "HMS Furyn" kanssa, minkä jälkeen se tulitti Kosin satama-aluetta joutuen ilmahyökkäykseen. "HMS Beaufort", "HMS Aurora", "HMS Fury" ja "HMS Hurowrth" muodostivat 22. lokakuuta Nestle Forcen, jonka tehtävänä oli estää saksalaisten joukkojen siirrot. Alus partioi 26. lokakuuta partioimassa Rhodoksen kanavaa "HMS Faulknorin" ja "HMS Belvoirin" kanssa. Osasto makasi päivän valoisan osan ankkurissa Kosin lahdella.

title: HMS Fury (H76)

text: HMS Fury liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivaston 6. Hävittäjälaivueeseen, jonka mukana alus suoritti Espanjan sisällissodassa maihinnousun estämispartiointia Biskajan lahdella ja Välimerellä. Alus kuljetti 11. joulukuuta 1936 Windsorin herttuan Boulogne-sur-Meriin.


query: Mikä on Appalakkien korkein kohta?

title: Appalakit

text: Appalakkien korkein kohta on 2040metrin korkeuteen kohoava Mount Mitchell Pohjois-Carolinassa. Se on samalla Yhdysvaltojen korkein kohta Mississippijoen itäpuolella ja Pohjois-Amerikan itäosan toiseksi korkein kohta. Muita korkeita huippuja

title: Klopero

text: Klopero tai Kloperovuori on 193 metriä korkea mäki Koskuella, Kurikan eteläosassa lähellä Parkanon rajaa. Klopero on entisen Jalasjärven kunnan korkein kohta, ja se sijaitsee Ison Madesjärven koillisrannalla. Kloperon korkein kohta on noin 50 metriä Ison Madesjärven ja läheisen Vähän Madesjärven vedenpintaa ylempänä.

title: Halti

text: Suomen korkein kohta (1323,6m)[4] sijaitsee Haltin Haldičohkka-nimisen sivuhuipun rinteellä, Suomen ja Norjan rajapyykillä 303B (). Lähellä Suomen rajaa on Norjan puolella 1328,0metriä korkea kohta[4], jonka korkeutta on väärinkäsityksen vuoksi pidetty useissa teoksissa ja kartoissa Suomen korkeimman kohdan korkeutena vuodesta 1963 lähtien[5]. Tuota vanhemmissa teoksissa Suomen korkeimman paikan korkeus on ollut oikein, muun muassa Lapin opas vuodelta 1939 kertoo Suomen korkeimman huipun, Haltian, olevan 1324 metriä korkea.[6] Haldičohkkan korkein kohta on vähän kauempana Norjan puolella ja sen korkeus on 1331,0metriä[7]. Usein kerrotaan, että Halti on Suomen korkein tunturin huippu, vaikka näin ei tarkasti ottaen ole – Suomen korkein kohta ei näet ole tunturin huipulla. Suomen korkein tunturin huippu on Haltilta vajaa neljä kilometriä kaakkoon päin sijaitseva Ritničohkka (1317,1m).

title: Kanada

text: Maantieteellisesti Kanada voidaan jakaa kuuteen alueeseen: Kanadan kilpeen, sisämaan tasankoihin, Suurten järvien–Saint Lawrencen alankoon, Appalakeihin, Kordillieerehin ja arktisiin saariin.[3] Kanadan kilpi on vanha peruskallioalue, joka muodostaa noin puolet Kanadan pinta-alasta. Alue on muinaista kulunutta vuoristoa, joka ympäröi Hudsoninlahtea.[4] Kanadan kilven kaakkoispuolella on Suurien järvien ja Saint Lawrence -joen alue, joka ulottuu Ontarion eteläosista Quebecin lounaisosiin. Quebecin itäpuolella kohoavat Appalakit. Kanadan kilvestä lounaaseen on Kanadaan ulottuva Suurten tasankojen jatke. Länteenpäin mentäessä maa kohoaa.[5] Tasankojen länsipuolella onkin useista vuoristoista muodostunut Kordillieerit. Kalliovuoret kohoavat tasankojen länsipuolella, ja Yukonissa sijaitseva Kanadan korkein vuori Mount Logan (5959m) kuuluu Saint Eliasin vuoriin. Kanadan pohjoisosan muodostavat arktiset saaret, jossa on monia suuria saaria.[6]

title: Appalakkien reitti

text: Appalakkien reitti ("Appalachian Trail", "A.T.") on Yhdysvaltojen Appalakeilla kulkeva vaellusreitti. Reitin pituus on noin 2 200 mailia eli 3 500 kilometriä, ja se kulkee 14 osavaltion kautta. Sen pohjoinen päätepiste on Mainen osavaltiossa Mount Katahdin vuorella ja eteläinen Georgian osavaltiossa Springer Mountainin vuorella. Vuosittain vaellusreittiä käyttää noin 3 miljoonaa vaeltajaa. Reitin rakentaminen alkoi vuonna 1921 yksityishenkilöiden talkootyönä, ja se valmistui vuonna 1937.

title: Appalakit

text: Allegheny – osa Appalakkeja Adirondack – Appalakkien erillinen jatke Great Smoky Mountainsin kansallispuisto Gros Mornen kansallispuisto Laurentidit Kalliovuoret Appalakkien reitti

title: Kanadan maantiede

text: Appalakit ovat vanha ja kulunut vuoristo, jopa noin 380miljoonaa vuotta vanha. Merkittäviä vuoria Appalakeilla ovat esimerkiksi Mount Jacques-Cartier (Québec, 1268m) ja Mount Carleton (New Brunswick, 817m). Joissakin Appalakkien osissa elää kotoperäisiä eläimiä ja kasveja. Näiden alueiden epäillään olleen nunatakeja eli jäähän peittymättöneitä vuorenhuippuja viime jäätiköitymiskaudella. Appalakkeja peittävät monin paikoin lehtimetsät.

title: Wales

text: Walesin maasto on melko vaihtelevaa. Eteläosissa on tasaisia rannikkotasankoja, ja maan keski- ja pohjoisosissa on kukkula- ja vuoristoketjuja. Walesin selkärangan muodostaa pohjois–etelä-suuntainen ylätasanko. Siitä työntyy etelään Brecon Beacons, jonka korkein kohta Pen y Fan on 886 metriä korkea, ja luoteeseen Snowdonia, jonka korkein huippu Snowdon (1 085 metriä) on myös koko Walesin korkein kohta.

title: Portugali

text: Pohjoisessa maa on vuoristoista, sisämaassa on tasankoja. Etelässä maa on kumpuilevaa tasankoa ja alueella sijaitsee laajoja maatiloja.[2] Serra da Estrelan vuoristossa sijaitseva Torre kohoaa 1993 metrin korkeuteen ja on Manner-Portugalin korkein kohta. Portugalin korkein kohta Ponta do Pico sijaitsee kuitenkin Azoreilla ja kohoaa 2351 metrin korkeuteen.[4] Madeiran korkein vuori Pico Ruivo kohoaa 1862 metrin korkeuteen.[5] Portugalissa Lissabonin piirissä sijaitseva Cabo da Roca on Manner-Euroopan läntisin kohta.[6]

title: Appalakit

text: Appalakit syntyivät noin 400 miljoonaa vuotta sitten ensimmäisessä niistä mannerlaattojen törmäyksistä, jotka johtivat jättiläismanner Pangean syntyyn. Appalakit ovat osa samaa vuoriketjua kuin Anti-Atlasvuoret Marokossa; vuorten syntyaikana mantereet olivat yhdessä.

title: Appalakit

text: Kivihiiliesiintymiä kaivetaan sekä avolouhoksissa että kaivoskäytäviä pitkin. Appalakeilla on erityisen suosittu menetelmä, jossa kivihiilikerrostuma paljastetaan kokonaan räjäyttämällä koko vuoren huippu pois.[5] Menetelmä tuottaa suuria määriä sivukiveä, joka kasataan läheisiin laaksoihin.[6] Huippujen pois kaivamista on harjoitettu noin 40 vuoden ajan. Vuonna 2016 tehdyn tutkimuksen mukaan kaivostoiminta on tasoittanut Appalakkien keskiosia 40 prosentilla. Huippu on poistettu kaikkiaan yli 500 vuoresta.[7]

title: Himmeltindan

text: Himmeltindan on Skandeihin kuuluva vuori Vestvågøyn kunnassa, Norjan Lofooteilla. Sen korkein kohta on 964 metriä merenpinnan tasoa ylempänä ja on siten Vestvågøyan saaren korkein kohta.

title: Appalakit

text: Appalakit () on Pohjois-Amerikan itärannikon suuntaisena kulkeva vuorijono, joka ulottuu Saint Lawrencen lahdelta Alabamaan.[1] Hudsonjoki jakaa sen Pohjois- ja Etelä-Appalakkeihin.

title: Adirondack

text: Toisin kuin Appalakit, Adirondack ei muodosta yhtenäistä harjannetta, vaan koostuu erillisistä huipuista, joita on kaikkiaan yli sata, korkeudeltaan 370 –1 600 metriä. Korkein niistä on Mount Marcy, 1 628 metriä.

title: Taka-Keljo

text: Taka-Keljon mäistä korkein on 249 metrin korkuinen Pirttimäki. Sen huippu oli Jyväskylän maalaiskunnan korkein kohta ennen vuotta 1965, jolloin Taka-Keljo liitettiin maalaiskunnasta kaupunkiin. Jyväskylän kaupungin korkein kohta se oli vuodesta 1965 vuodenvaihteeseen 2008–2009. Tällöin Jyväskylän korkeimmaksi kohdaksi tuli siihen liitetyllä Korpilahdella sijaitsevan Uutelanmäen huippu.

title: Luikkionvuori

text: Luikkionvuoren pohjois- ja itärinne ovat jyrkkäreunaisia. Pohjoisreunassa on ylikalteva, pystysuora jyrkänne. Etelä- ja länsirinteet ovat loivempia. Korkein kohta kalliolla sijaitsee 54,3 metriä merenpinnan yläpuolella. Luikkionvuori on vanhan Naantalin (ennen vuoden 2009 kuntaliitoksia) toiseksi korkein kohta, kun taas korkein on 57,8-metrinen Venkavuori.

title: Amerikan maantiede

text: Pohjois-Amerikan toinen merkittävä vuoristo on Yhdysvaltojen itärannikolla sijaitseva ikivanha Appalakkien vuoristo, jonka korkein huippu, Mount Mitchell, on 2 037 metriä korkea. Tämän vuoriston ja rannikon välissä on laaja rannikkotasanko. Mantereen sisäosa koostuu alangoista ja tasangoista.

title: Pohjois-Amerikan maantiede

text: Mantereen itärannikolla kulkee Appalakit, joka on vanha vuorijono. Sen korkein kohta on Mount Mitchell (2 037 m). Vuoriston ja rannikon välissä on rannikkotasanko. Mantereen sisäosa koostuu valtavista tasangoista ja alangoista, ns. preeriasta. Jääkausien aikana suuret osa mannerta oli jäätiköiden peitossa, jotka ovat tehneet Kanadan ja Yhdysvaltojen alueiden sedimenttikerrokset.

title: Sussex

text: Wealdissa, lähellä Surreyn rajaa, sijaitsee Sussexin korkein kohta, Blackdown (305 m). Toinen korkea kohta on Forest Ridges (242 m).

title: Gros Mornen kansallispuisto

text: Puisto on saanut nimensä Newfoundlandin toiseksi korkeimmasta vuoresta, joka on 806 metriä korkea. Gros Morne kuuluu Long Range -vuoriketjuun, joka on Appalakkien erillinen jatke. Long Range on kulunut jäänne 1,2 miljardia vuotta vanhasta vuoristosta.

title: Ranska

text: Ranskan korkein kohta, Mont Blanc (4810 metriä), sijaitsee Alpeilla Ranskan ja Italian rajalla.[7] Mont Blanc on näkökulmasta riippuen Euroopan korkein kohta[8] tai ainakin kuuluu viiden korkeimman joukkoon[9]. Matalin kohta Ranskassa on kaksi metriä meren pinnan alapuolella oleva kohta Rhônejoen suistossa.[7]

title: Pohjois-Amerikka

text: Maanosan hallitseva vuorijono on Kordillieerit, joka ulottuu mantereen länsiosan läpi Alaskasta Keski-Amerikan kannakselle. Kordillieerit on nuori poimuvuoristo, joka kohosi Amerikan- ja Tyynenmenrenlaattojen kohdatessa. Kalliovuorilla ovat Pohjois-Amerikan korkeimmat vuoret, jotka yltävät yli neljän kilometrin korkeuteen. Yhdysvaltain itärannikon Appalakit on vanhempi vuoristo, ja se kohoaa korkeimmillaan kahteen kilometriin. Mantereen sisäosa koostuu tasangoista ja alangoista.[2] Keski-Amerikan vuoret ovat usein teräviä, ja etenkin Méxicon eteläpuolella ja Karibialla on useita aktiivisia tulivuoria.[3] Maanosan korkein kohta on Denali Alaskassa (6194 m) ja matalin Badwaterissa Kuolemanlaaksossa (−86 m).[1]

title: Aukštojas

text: Aukštojas on Liettuan korkein kohta. Valko-Venäjän rajan tuntumassa sijaitseva mäki on 294 metriä korkea. Aiemmin oletettiin että Juozapine Kalnas on Liettua korkein kohta. Vilnan Gediminasin teknillisen yliopiston vuonna 2004 tekemissä tarkemmissa tutkimuksissa selvisi että se on vain 292,7 metriä korkea. Noin puolen kilometrin päästä löytyi kukkula jonka korkeus on 293,84 metriä. Loppujen lopuksi Juozapine Kalnas ei ollut edes toiseksi korkein kukkula, vaan noin 10 kilometrin päässä sijaitseva Kruopine on 293,65 metriä korkea.

title: Heyggjurin Mikli

text: Heyggjurin Mikli on Skuvoyn saaren toiseksi korkein kohta Färsaarten keskiosissa. Se sijaitsee saaren eteläosassa ja on korkeudeltaan 391 metriä. Näin se on vain metrin matalampi kuin saaren korkein kohta Knúkur, 392 metriä.

title: Blue Ridge Mountains

text: Blue Ridge Mountains on vuorijono itäisessä Yhdysvalloissa. Se on osa Appalakkeja ja sijaitsee Georgian, Pohjois-Carolinan, Tennesseen, Virginian, Marylandin ja Pennsylvanian osavaltioiden alueella. Vuorijonon korkein huippu on Pohjois-Carolinan Mount Mitchell, joka yltää 2 037 metrin korkeuteen.

title: Mount Mitchell

text: Mount Mitchell on 2037metriä korkea, metsän peittämä vuori, joka on korkein huippu Appalakkien vuoristossa ja samalla korkein kohta Mississippijoen itäpuolisessa osassa Yhdysvaltoja.[1][2][3] Se syntyi prekambrikaudella, kauan ennen Kalliovuorten kohoamista, mutta miljoonia vuosia jatkunut eroosio on madaltanut ja pyöristänyt sen huippua.[3] Vuoren ympärillä levittäytyy 690 hehtaarin laajuinen Mount Mitchell State Park, jonka alppimetsät ovat ainutlaatuisia maailmassa.[2][3]

title: Mount Greylock

text: Mount Greylock on Massachusettsin osavaltion korkein vuori. Se on 1063 metriä korkea (3491 jalkaa), ja hallitsee sitä ympäröivän Berkshiren piirikunnan maisemaa. Kirkkaalla ilmalla vuoren voi nähdä 150 kilometrin päästä. Vuori kuuluu Appalakkien vuoristoon, ja sen kautta kulkee Appalakkien vaellusreitti. 1800-luvulla vuori inspiroi siellä vierailleita taiteilijoita ja kirjailijoita, kuten Moby Dickin kirjoittajaa Herman Melvilleä.

title: Yhdysvaltain maantiede

text:
Yhdysvaltain sisäosia halkoo lisäksi laaja Mississippijoen vesistö, joka on merkittävä liikenneväylä. Mississippi on purjehduskelpoinen Minneapolisiin asti, ja lisäksi jokijärjestelmästä on kanavayhteys Illinoisjoen kautta Suuriin järviin. Mississippin itäiset sivujoet, kuten Ohio ja Tennessee, ovat myös purjehduskelpoisia. Sen sijaan monet läntiset sivujoet ovat kausittaisia ja niissä on runsaasti hiekkasärkkiä, mitkä vaikeuttavat liikennöintiä. Esimerkiksi Missouri, joka on Mississippiä pidempi, saatiin liikennöintikuntoon vasta 1900-luvun puolivälissä patojen ja sulkujen avulla. Suuret järvet Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla muodostavat maailman suurimman makeavetisen vesistön. Järviin kuuluvat Yläjärvi, Huronjärvi, Michiganjärvi, Eriejärvi ja Ontariojärvi.
Appalakit erottavat itärannikon sisämaan tasangosta rannikon suuntaisina lähes koko Yhdysvaltojen pituisina. Ne ulottuvat Alabaman pohjoisosista Kanadan rajalle asti. Appalakit ovat jäänne vanhasta, paljon korkeammasta vuoristosta. Se jaetaan edelleen eri osiin, ja Blue Ridge Mountainsin alueella on sen korkein huippu, vähän yli 2 000 metriä korkea Mount Mitchell. Appalakien itäpuolelle jää Atlantin rannikkotasanko, joka ulottuu Cape Codista Meksikon rajalle. Cape Codista koilliseen rannikko on Appalakien vaikutuspiirissä. New Yorkista etelään tasanko levenee, ja sitä täplittävät monet estuaarit, joista suurin on Chesapeakenlahti.

title: Île Verte

text: Île Verte on Québecin provinssiin kuuluva kapea saari Saint Lawrencen estuaarissa. Se sijaitsee kahden kilometrin päässä estuaarin etelärannasta Saint-Georges-de-Cacounan ja L’Isle-Verten kuntien edustalla, Saguenayjoen suuta vastapäätä. Saari on suuntautunut Appalakkien myötäisesti lounaasta koilliseen, ja sen pituus on 12 kilometriä ja leveys enimmillään 1,8 kilometriä. Saaren luoteisranta on hyvin jyrkkä, ja sen korkein kohta kohoaa 60 metrin korkeuteen joen vedenpinnasta. Pieni väestö on keskittynyt saaren läpi kulkevan tien varrelle ja lounaassa sijaitsevaan Notre-Dame-de-l’Isle-Verten kylään.

title: São Tomén, Príncipen ja Annobónin kosteat alankometsät

text: Ekoalueen saaret ovat vuoristoisia, ja São Tomén korkein kohta Pico de São Tomé on 2 024 metrin korkeudessa merenpinnasta. Príncipen korkein kohta on 948 metrissä ja Annobónin 695 metrissä merenpinnasta. Toisen lähteen mukaan Annobónin korkein kohta on 613-metrinen. Saarten maaperä on suhteellisen hedelmällistä ja sitä onkin hyödynnetty plantaasiviljelyyn.


query: Kuinka monta sienilajia Suomessa kasvaa?

title: Sienet

text: Itiöemä on kotelosienten ja kantasienten suvullinen lisääntymisrakenne. Helposti näkyvänä osana itiöemä toimii sienilajin tunnistamisen menetelmänä. Suomessa on noin 2 000 eri sienilajia, joista ravinnoksi, ruokasieniksi sopii noin 200. Itiöemiä on useita erilaisia. Kantasienten itiöemän osat ovat jalka ja lakki. Lakin alapinnalla ovat pehmeät helposti irtoavat piikit, heltat tai pillit. Lakin päällä ja jalan tyvessä voi olla jäänteitä nuoren itiöemän ulkosuojuksesta. Jalan ympärillä oleva rengas on jäänne helttoja suojanneesta sisäsuojuksesta. Sienen malto koostuu rihmoista ja on siksi yleensä säikeistä. Mallossa voi olla maitiaisnestettä.

title: Sinihelttajauhikas

text: Sinihelttajauhikas ("Melanophyllum eyrei") on kupera, likaisenruskea sienilaji. Sienen heltat ovat harmaanvihreät. Jalka on lakin värinen ja jauheinen. Sieni kasvaa lehtimetsissä multamailla. Se on Suomessa erittäin harvinainen ja siitä tunnetaan vain yksi varma löytö.

title: 155 K 98

text: Tykkejä valmistettiin SIPRI:n mukaan Egyptin asevoimille 16 kappaletta.[7] Luku ei kerro, kuinka monta on valmistettu Suomessa ja kuinka monta Egyptissä, eikä sitä, kuinka monta on koottu Suomessa valmistetuista osista ja kuinka monen osat on valmistettu Egyptissä.

title: Usvakärpässieni

text: Usvakärpässieni ("Amanita lividopallescens") on kärpässieniin kuulava sienilaji. Se on lehtometsien laji, joka kasvaa haapojen seuralaisena. Suomessa laji on harvinainen ja sitä on tavattu muun muassa Turusta.

title: Jean Baptiste Bulliard

text: Bulliard määritti monia sienilajeja, joihin kuuluvat yleisimmät ruokasienemme. Koska Bulliardin kokoelmat eivät ole säilyneet, hänen piirroksensa ja maalauksensa näistä sienilajeista ovat usein ainoat alkuperäislähteet.

title: Myrkkymadonlakki

text: Myrkkymadonlakki ("Psilocybe cyanescens") on kupera tai laakealakkinen nahanruskea tai okranruskea sienilaji. Sen heltat sinertyvät kosketettaessa. Sen jalka on aluksi valkea ja vanhemmiten sinertyvä. Sienen malto on valkeaa. Sen heltat ovat harmaanruskeat tai tummanruskeat. Sieni kasvaa lahoavilla kasvinjätteillä tai puunjätteillä. Sitä ei esiinny Suomessa.

title: Nurmikirjoheltta

text: Nurmikirjoheltta ("Panaeolina foenisecii") on kirjohelttoihin kuuluva punaruskea, vanhemmiten violetiksi muuttuva sienilaji. Heltat ovat nuorella sienellä vaaleat, vanhemmilla kirjavat tai tummanruskeat. Jalka on vaaleanruskea. Sieni kasvaa laidunmailla ja nurmikoilla hyvin yleisenä koko Suomessa.

title: Metsämadonlakki

text: Metsämadonlakki ("Deconica phyllogena", aiemmin "Psilocybe phyllogena" syn. "P. rhombispora") on madonlakkeihin kuuluva ruskea tai vaaleanruskea sienilaji. Pinta on usein limainen. Sieni kasvaa havumetsissä harvinaisena koko Suomessa. Jalka on ruskea ja hyvin ohut. Metsämadonlakki ei ole ruokasieni.

title: Palonapalakki

text: Palonapalakki ("Loreleia postii" syn. "Gerronema postii") on kupera tai laakealakkinen kirkkaanoranssi sienilaji. Sen jalka on vaalean kellanoranssi. Malto on lakin värinen. Heltat ovat sienessä kellertävät. Sieni kasvaa kosteissa paikoissa ja turpeessa. Se ei ole ruokasieni. Laji on Suomessa harvinainen.

title: Tarhakaulussieni

text: Tarhakaulussieni ("Stropharia caerulea" syn."Stropharia cyanea") on kupera tai laakealakkinen limainen sinivihertävä sienilaji. Sen heltat ovat maitokahvin väriset. Jalka on vihreä tai sinivhreä. Jalan tyvessä on rihmastöjänteitä. Sieni kasvaa ravinteikkaalla maalla lehtimetsissä, rantalepikoissa ja puutarhoissa. Se on Suomessa melko yleinen.

title: Ukonkuukunen

text: Ukonkuukunen ("Lycoperdon utriforme", vanh. "Calvatia utriformis") on pallomainen valkoinen sienilaji, joka kasvaa Suomessa paikoitellen typpipitoisilla alueilla, kuten laitumilla. Laji on nuorena syötävä, mutta vanhemmiten pahan makuinen.

title: Pitkäjalkahaprakas

text: Pitkäjalkahaprakas ("Psathyrella multipedata") on kellomainen ja vanhemmiten kupera harmaan- tai kellanruskea sienilaji. Se kuuluu samaan heimoon kuin harmaamustesieni. Pitkäjalkahaprakkaan heltat ovat aluksi harmaanruskeat ja vanhemmiten purppuranruskeat. Sienen jalka on valkea. Se kasvaa kimppuina ruohikoilla ja lehtimetsissä. Se on Suomessa harvinainen.

title: Keltanapalakki

text: Keltanapalakki ("Lichenomphalia alpina" vanh. "Omphalina luteovitellina") on kupera tai laakea navallinen sienilaji. Lakki on keltainen. Sienen heltat ovat keltaiset tai kellanvalkoiset ja juomuiset. Sienen jalka on kellanvalkoinen tai keltainen, mutta lakkia vaaleampi. Sieni kasvaa humuksella ja matalassa sammalikossa tuntureilla. Se on pohjoinen laji Suomessa ja kasvaa "Botrydina vulgaris" -lajin seurassa.

title: Pantaukonsieni

text: Pantaukonsieni ("Lepiota ignivolvata") on pikku-ukonsieniin kuuluva kartiomainen tai laakea sienilaji. Sen lakki on punaruskea ja suomupeitteinen. Heltat ovat valkoiset tai kermanvalkoiset. Sieni haisee ja maistuu pahalle eikä ole ruokasieni. Se kasvaa lehtimetsissä Keski-Euroopassa. Sitä ei ole löydetty Suomesta.

title: Ruskovalmuska

text: Ruskovalmuska ("Tricholoma albobrunneum") on kastanjanruskea myrkyllinen sienilaji. Sienellä on valkoiset heltat ja niissä punaisiaä täpliä. Sienen jalka on punaruskea. Sieni kasvaa mäntykankailla, hiekkamailla ja teiden varsilla koko Suomessa. Sitä ei pidä sekoittaa syötäviin valmuskalajeihin.

title: Ketoukonsieni

text: Ketoukonsieni ("Lepiota oreadiformis") on pikku-ukonsieniin kuuluva kellomainen ja okranvärinen sienilaji. Sen heltat ovat valkoiset. Jalka on vaaleankeltainen ja siinä on heikko rengas. Ketoukonsieni kasvaa kedoilla ja tienvarsilla. Se on Suomessa melko harvinainen.

title: Oranssinapalakki

text: Oranssinapalakki ("Rickenella fibula") on kupera tai laakealakkinen nipukallinen oranssi sienilaji. Sen heltat ovat aluksi valkoiset ja vanhemmiten kellertävät. Sienen jalka on oranssinekltainen. Sieni kasvaa tienvarsien sammalikoissa ja kallioilla ja kosteiden paikkojen kuten soiden sammalikoissa ja ruohikoissa. Se on koko Suomessa yleinen.

title: Keltaryhäkäs

text: Keltaryhäkäs ("Cystoderma amianthinum") on okrankeltainen laakea ryhäkkäisiin kuuluva sienilaji. Sen heltat ovat valkoiset. Jalka on okrankeltainen. Sieni kasvaa havumetsien sammalikoissa ja kedoilla yleisenä koko Suomessa.

title: Silmänapalakki

text: Silmänapalakki ("Rickenella swartzii" syn. "Rickenella setipes") on kellomainen tai laakea navallinen tummanvioletti sienilaji. Sen heltat ovat valkoiset tai harmaat. Sienen jalka on kellanvalkoinen. Sieni kasvaa kosteissa metsissä sekä soiden laitamilla ja puronvarsilla. Se on Suomessa yleinen.

title: Myrkkyrisakas

text: Myrkkyrisakas ("Inocybe erubescens") on kalkkimailla viihtyvä tappavan myrkyllinen sienilaji. Sen tunnistaa helpoimmin vanhemmiten risaisiksi käyvästä lakista ja imelästä maanhajusta. Laji on Suomessa harvinainen, se kasvaa loppusyksystä kalkkimailla.

title: Kangaslohisieni

text: Kangaslohisieni ("Laccaria bicolor") on kupera tai laakealakkinen lohen- tai ruskeanpunainen sienilaji. Heltat ovat sienellä lohenpunaiset tai violetit. Jalka on lohen- tai ruskeanpunainen. Sieni kasvaa havumetsissä, metsäteiden reunoilla ja laitumien ruohikoissa. Se kasvaa koko Suomessa paikoittain. Kangaslohisieni kuuluu syötäviin sieniin.

title: Harmaakirjoheltta

text: Harmaakirjoheltta ("Panaeolus sphinctrinus") on kirjohelttasieniin kuuluva harmaanruskea tai harmahtava sienilaji. Heltat ovat harmaat, vanhemmiten kokonaan mustat. Jalka on muuta sientä vaaleampi. Psykoaktiivinen, psilosybiiniä sisältävä reunuskirjoheltta on harmaakirjoheltan lähisukulainen. Sieni kasvaa lannalla yleisenä koko Suomessa.

title: Nokilakki

text: Nokilakki ("Myxomphalia maura") on kupera, navallinen mustanruskea sienilaji. Sen heltat ovat aluksi vaaleat ja vanhemmilla sienillä ruskeatäpläiset. Jalka on musta tai harmaanruskea. Sieni kasvaa palopaikoilla ja paljaalla maalla puutarhoissa ja tienvarsilla. Se on Suomessa melko yleinen.

title: Kastanjahaprakas

text: Kastanjahaprakas ("Psathyrella laevissima" syn. "Psathyrella piluliformis") on kupera tai laakealakkinen tumman- tai kellanruskea sienilaji. Sen heltat ovat aluksi harmaanruskeat ja vanhemmiten ruskeanmustat. Sienen jalka on valkoinen ja tyvestä harmaanruskea. Sieni kasvaa ryhminä lahopuulla. Se on Suomessa harvinainen.

title: Kääpiölahorusokas

text: Kääpiölahorusokas ("Pluteus podospileus" syn. "P. minutissimus") on lahorusokkaisiin kuuluva kupera, mustanruskea ja samettilakkinen sienilaji. Sen heltat ovat aluksi valkoiset ja muuttuvat vanhemmilla sienillä punertaviksi. Jalka on vaalean tummasuomuinen. Rusokas ei ole ruokasieni. Se kasvaa laholla lehtipuulla multamailla. Se on Suomessa harvinainen.

title: Rahkakynsikäs

text: Rahkakynsikäs ("Tephrocybe palustris" syn. "Lyophyllum palustre") on kupera tai laakealakkinen harmaa sienilaji. Sen heltat ovat valkoiset tai harmahtavat. Jalka on vaalea, harmaa tai jopa rusehtava. Rahkakynsikäs kasvaa soilla rahkasammalen joukossa. Se on yleinen koko Suomessa.

title: Uurrepesäsieni

text: Uurrepesäsieni ("Cyathus striatus") on kartiomainen, valkean "kannen" peittämä sienilaji, jonka itiöemä muistuttaa linnunpesää. Sisäpinnaltaan se on harmaa. Sieni kasvaa lahopuulla tai multamaalla metsäalueilla ja puutarhoissa. Se on Suomessa melko harvinainen.

title: Posliinisieni

text: Posliinisieni ("Oudemansiella mucida") on kellomainen tai puolipallomainen limainen valkea sienilaji. Sen heltat ovat valkoiset. Sitkeä jalka on vaalea tai vaaleanharmaa. Posliinisieni kasvaa pyökinrungoilla jopa korkealla puissa, mutta myös pudonneilla oksilla. Posliinisieni on keskieurooppalainen laji eikä sitä esiinny Suomessa.

title: Pikkumaamuna

text: Pikkumaamuna ("Bovista plumbea") on pienikokoinen maamuniin kuuluva sienilaji. Se kasvaa avoimilla paikoilla kohtalaisen yleisenä koko Suomessa. Sen lähisukulainen on nurmimaamuna. Laji on nuorena syötävä mutta muuttuu vanhemmiten pahan makuiseksi.

title: Kuusenneulasnahikas

text: Kuusenneulasnahikas ("Gymnopus perforans" syn. "Micromphale perforans") on kellertävälakkinen nahikaslaji. Sen jalka on musta. Sieni kasvaa kuusen seuralaisena, ja sitä voi löytää jo alkukesästä. Laji ei ole ruokasieni. Se on Suomessa melko tavallinen kuusimetsien sienilaji.

title: Rakkosieni

text: Rakkosieni ("Nidularia deformis", syn. "Nidularia farcta") on pallomainen vaaleankellertävä sienilaji. Sienen itiöemä hajoaa kehittyessä ja paljastaa peridiolit, jotka ovat linssimäisiä ja aluksi vaaleita ja vanhmmiten rusehtavia. Sieni kasvaa lahoavilla kasvinjätteillä. Se on Suomessa melko harvinainen.


query: Milloin Espaniasta tuli demokraattinen?

title: Francisco Franco

text: Francisco Paulino Hermenegildo Teódulo Franco y Bahamonde (4. joulukuuta 1892 – 20. marraskuuta 1975) oli espanjalainen kenraali, joka toimi kansallismielisten armeijoiden ylipäällikkönä näiden voittoon päättyneessä Espanjan sisällissodassa ja sen jälkeen Espanjan diktaattorina 1939–1975. Hän johti 36 vuoden ajan äärioikeistolaista falangistihallitusta arvonimellä ”El Caudillo de España”. Espanjasta tuli demokraattinen Francon kuoltua.[1]

title: Aspergerin oireyhtymän ilmeneminen käytännössä

text: Aspergereilla saattaa olla myös vaikeuksia erotella puheesta äänteitä etenkin silloin, kun tilanteessa on taustahälyä tai keskustelukumppani artikuloi huonosti. Jotkut tukeutuvatkin puheen lukemiseen keskustelukumppanin huulilta. Puhelimessa puhuminen saattaa tällöin muodostua ongelmaksi, koska keskustelukumppanin huulet ovat näkymättömissä. Puhelimessa puhuminen saattaa tuntua vaikealta myös siksi, että on vaikea tietää, milloin on oma vuoro puhua tai milloin puhelu tulisi päättää. Monet aspergerit viestivätkin mieluiten kirjallisesti, kuten sähköpostin ja internetin välityksellä.

title: Kosovon demokraattinen liitto

text: Vuoden 2007 vaaleissa puolue tuli toiseksi saaden 27 paikkaa. Se tuli mukaan hallitukseen Demokraattisen puolueen kanssa.

title: Slovenian demokraattinen puolue

text: Puolueen edeltäjä oli Slovenian sosiaali-demokraattinen liitto, joka syntyi antikommunistisesta ammattiyhdistysliikkeestä 1980-luvun lopulla. Sen johtaja France Tomšič oli järjestänyt joulukuussa 1987 ensimmäiset lakot Sloveniassa seuraten Puolan Solidaarisuus-liikkeen esimerkkiä. Hän jätti puolueen pian sen perustamisen jälkeen loppuvuodesta 1989 Jože Pučnikille, joka oli maasta Länsi-Saksaan 1960-luvulla karkotettu toisinajattelija. Pučnikin johdolla puolueesta tuli Saksan, Itävallan ja Pohjoismaiden hyvinvointimallia kannattava sosiaalidemokraattinen puolue.

title: Infiniti

text: Euroopassa merkkiä myydään Kroatiassa, Tšekkisä, Ranskassa, Saksassa, Unkarissa, Italiassa, Luxemburgssa, Alankomailla, Puolassa, Romaniassa, Venäjällä, Serbiassa, Espaniassa, Sveitsissä, Turkissa, Ukrainassa sekä Yhdistyneissä kuningaskunnissa.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Etiopian demokraattinen kansantasavalta

text: Valtion auktoriteettia ei koetellut pelkästään aseistetut militantit, jotka oltiin liitetty Etiopiaan vuosikymmeniä ennen, vaan myös sisäiset vastarintaliikkeet. Etiopian demokraattinen kansantasavalta tuli tiensä päätökseen toukokuussa 1991, kun Mengitsu pakeni Etiopiasta, toisen puolueen saapuessa Addis Ababaan.

title: Milo Cawthorne

text: Milo Cawthorne (s. 1989) on uusiseelantilainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Ziggy Groverin roolista televisiosarjassa "".

title: Saksan demokraattinen tasavalta yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

text: Yksittäisissä lajeissa Saksan demokraattinen tasavalta saavutti kolmoisvoiton naisten 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1980 ja naisten seitsenottelussa vuonna 1983. Roomassa 1987 yksikään maa ei yltänyt kolmoisvoittoon, mutta DDR vei kaksoisvoiton miesten 50 kilometrin kävelyssä, naisten 100 metrin juoksussa, naisten 800 metrin juoksussa ja naisten kiekonheitossa – viimeksi mainitusta tuli myös neljäs sija, ja kolmoisvoitto jäi 62 senttimetrin päähän.

title: Alberto Cavalcanti

text: Vuonna 1934 Britannian postilaitoksen filmiosaston (GPO Film Unit) päällikkö ja brittiläisen dokumenttielokuvan pioneeriksi kutsuttu John Grierson kutsui Cavalcantin Lontooseen työskentelemään ja kouluttamaan hänen henkilökuntaansa äänielokuvien tuottamisessa. Hän oli mukana Griersonin tuotannoissa milloin käsikirjoittajana, milloin lavastajana, äänittäjänä, leikkaajana tai tuottajana. Kun Grierson siirtyi Kanadaan vuonna 1937, Cavalcantista tuli GPO Film Unitin johtaja hänen tilalleen.

title: Moloko Temo

text: Temo tuli vanhuusiällään sokeaksi, eikä omien sanojensa mukaan kyennyt enää muistamaan, milloin hän meni naimisiin tai milloin hänen lapsensa tarkkaan ottaen syntyivät.

title: Liettuan demokraattinen työväenpuolue

text: Liettuan demokraattinen työväenpuolue (, LDDP) oli liettualainen sosiaalidemokraattinen puolue, joka perustettiin Liettuan kommunistisen puolueen seuraajaksi joulukuussa 1990. Puolueen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Algirdas Brazauskas, josta tuli Liettuan toisen tasavallan ensimmäinen presidentti. Brazauskasin seuraajaksi tuli Adolfas Šleževičius, joka toimi myös pääministerinä. Šleževičiusin jouduttua eroamaan korruptiosyytteiden takia hänen seuraajakseen tuli Česlovas Juršėnas.

title: Demokraattinen puolue (Japani)

text: Demokraattinen puolue () oli vuosina 1998–2016 toiminut sosiaaliliberalistinen japanilainen poliittinen puolue. Puolue oli Japanin suurin oppositiopuolue ja edustajamäärältään maan toiseksi suurin puolue hallitsevan Liberaalidemokraattisen puolueen jälkeen. Vuonna 2016 puolue yhdistyi Japanin uudistuspuolueen ("Ishin no tō") kanssa, jolloin uuden puolueen nimeksi tuli edeltäjiensä nimistä yhdistetty "Minshintō", Demokraattinen uudistuspuolue. Englanninkielisenä nimenään uusi puolue jatkaa "The Democratic Party" -nimen käyttöä.

title: Serbia

text: Syyskuussa 2000 pidettiin vaalit, joissa virallisten tulosten mukaan Miloševićin hallituskoalitio sai niukan voiton. Välittömästi sen jälkeen kaupungit täyttyivät mielenosoittajista, jotka tukivat demokraattisen opposition Vojislav Koštunicaa. Milošević luopui vallasta 5. lokakuuta 2000, jonka jälkeen hallitusvaltaa piti kahdeksantoista puolueen demokraattinen oppositio (ДОС; DOS), jonka edustaja Koštunica nimitettiin presidentiksi. Koalitio voitti parlamenttivaalit joulukuussa 2000 ja pääministeriksi tuli Demokraattisen puolueen Zoran Đinđić. Milošević pidätettiin huhtikuussa 2001 ja Đinđić luovutti hänet tuomittavaksi Haagiin sotarikostuomioistuimeen. DOSin hallitus oli vallassa joulukuuhun 2003. Koalition välit huononivat muun muassa Miloševićin luovutuksesta johtuen ja Koštunican Serbian demokraattinen puolue lähti hallituksesta loppuvuodesta 2001, jonka jälkeen hallitusvastuussa olivat Demokraattinen puolue (DS) ja G17+. Pääministeri Đinđić salamurhattiin 12. maaliskuuta 2003.

title: Saksan demokraattinen tasavalta

text: Berliinin muuri murtui 9. marraskuuta 1989 Günter Schabowskin ilmoitettua televisiossa, että rajan voi vapaasti ylittää. Sen jälkeen mureni nopeasti myös koko DDR:n yhteiskuntajärjestelmä. Saksojen yhdistymisen ajatus voitti yritykset luoda demokraattinen DDR. Neuvotteluja käytiin Saksojen ja vanhojen toisen maailmansodan voittajavaltioiden kesken, ja yhdistymisen pelisäännöt sovittiin. DDR:ssä pidettiin 25. maaliskuuta 1990 monipuoluevaalit, joissa kysymys Saksojen yhdistymisestä nousi tärkeimmäksi vaaliteemaksi. Vaaleissa valittu parlamentti hyväksyi ensin Saksojen välisen valuuttaunionin ja sitten Saksan yhdistymisen. Se päätti myös, että Saksan liittotasavallan lainsäädäntö tuli voimaan myös DDR:ssä. Sopimus maiden yhdistymisestä tuli voimaan 3. lokakuuta 1990, jolloin DDR:n alue tuli osaksi Saksan liittotasavaltaa ja samalla myös Euroopan unionia.

title: Taalintehdas

text: Dahlin kylään rakennettiin aluksi vain masuuni ja itse raudan taonta tehtiin muualla. Tehtaan toimintaa haittasi milloin rahan puute, milloin hiilipula, ja tehdas oli usein pitkiäkin aikoja pysähdyksissä. [5] Vuonna 1724 tehdas tuli osaksi ruukkiketjua, johon kuuluivat myös Billnäsin, Fagervikin ja Skogbyn ruukit. Taalintehtaasta tuli itsenäinen osakeyhtiö 1885, jonka jälkeen tehdasta laajennettiin merkittävästi. 1860-luvulla tehdas sai luvan putlaus- ja valssilaitoksen perustamiseen ja siitä tuli Suomen suurin raudanvalmistuslaitos. Masuunien ohella Taalintehtaalla toimi valssilaitos, valimo, kettinkitehdas, naulatehdas ja höyrysaha. Uusi tehdas rakennettiin merikuljetusten helpottamiseksi Skeppsholmenin saarelle, josta kehittyi vähitellen Taalintehtaan teollisuuskeskus. [1]

title: Theodore Millon

text: Millon oli Liettuasta ja Puolasta Yhdysvaltoihin muuttaneiden juutalaisten vanhempien ainoa lapsi. Hänen esi-isänsä asuivat 1800-luvulla Valožynin kaupungissa, joka siihen aikaan kuului Venäjän keisarikuntaan. Millon suoritti tutkintoja niin amerikkalaisissa kuin eurooppalaisissakin yliopistoissa, ja hän kuului 15 vuotta suuren pennsylvanialaisen psykiatrisen sairaalan Allentown State Hospitalin johtokuntaan. Pian sen jälkeen hänestä tuli julkaisun "Journal of Personality Disorders" perustajiin kuulunut toimittaja ja International Society for the Study of Personality Disorders -seuran perustajiin kuulunut ensimmäinen puheenjohtaja. Hän oli Harvard Medical Schoolin ja Miamin yliopiston professori.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Milo Đukanović

text: Lokakuussa 2000 yhteistyö kuitenkin päättyi kun Milošević syrjäytettiin ja Zoran Đinđićin ja Vojislav Koštunican johtama DOS-koalitio (Serbian demokraattinen oppositio) otti vallan Belgradissa.

title: Saksan demokraattinen tasavalta

text: Läntisten valtojen miehittämät alueet yhdistyivät toukokuussa 1949 Saksan liittotasavallaksi (epävirallisesti Länsi-Saksaksi). Neuvostoliiton miehitysalueesta muodostettiin samana vuonna 7. lokakuuta Saksan demokraattinen tasavalta, DDR.[2] Samana päivänä kokoontui ensimmäistä kertaa uusi kansanneuvosto, myöhemmin Volkskammer, jonka pariksi valittiin eri osavaltioita edustava parlamentin toinen huone Länderkammer. Wilhelm Pieckista tuli ensimmäinen presidentti ja uutta hallitusta alkoi johtaa Otto Grotewohl.[4]

title: Novelli

text: Novelli ( ’uutinen’) on kirjallinen proosateos, joka esittää jonkin tapahtumasarjan tai tilanteen tiiviissä muodossa. Sen pituuden määrittäminen on hankalaa, eikä ole aina selvää milloin teosta tulisi kutsua pienoisromaaniksi ja milloin novelliksi. Klassisen määritelmän mukaan novelli on riittävän lyhyt luettavaksi yhdellä kertaa. Tavallisesti suomalainen novelli on noin 1 000 – 8 000 sanaa pitkä.

title: Erkki Kivijärvi

text: Kivijärvi tunnettiin myös pakinoitsijana. Helsingin Sanomien maanantaikirjeissä hän esitteli kepeän henkevään tyyliinsä milloin kirjallisuuden klassikoita, milloin Ruotsin elinkeinoelämää. Suomen Kuvalehteen hän kirjoitti taas nimimerkillä Bagheera ja neuvoi "Saako? Sopiiko?" -palstallaan tapakulttuurin taitoja: minkälainen kravatti piti missäkin puvussa olla ja mitä viinejä milloinkin tuli juoda.

title: Afganistanin demokraattinen tasavalta

text: Afganistanin demokraattinen tasavalta (dariksi جمهوری دمکراتی افغانستان, "Jumhūri-ye Dimukrātī-ye Afghānistān", paštuksi دافغانستان دمکراتی جمهوریت, "Dǝ Afġānistān Dimukratī Jumhūriyat"), vuodesta 1987 Afganistanin tasavalta (dariksi جمهوری افغانستان, "Jumhūrī-ye Afġānistān", paštuksi د افغانستان جمهوریت, "Dǝ Afġānistān Jumhūriyat"), oli valtio Keski-Aasiassa vuosina 1978–1992. Tänä aikana Afganistania hallitsi kommunistinen Afganistanin kansandemokraattinen puolue. Se tuli valtaan Mohammed Daud Khanin hallinnon syrjäyttäneessä Saur-vallankumouksessa.

title: Demokraattinen Kamputsea

text: Sihanouk oli Demokraattisen Kamputsean ensimmäisen valtionpäämies, vaikka hänellä olikin vain näennäinen valta. Virallisesti valtiosta tuli Demokraattinen Kamputsea 5. tammikuuta 1975, kun uusi perustuslaki hyväksyttiin. Huhtikuussa Sihanouk erosi, ja hänet asetettiin kotiarestiin. Khieu Samphan seurasi Sihanoukia valtionpäämiehenä, vaikka todelliset johtajat pysyivätkin piilossa vuoteen 1977. Pol Pot valittiin marraskuussa 1976 parlamenttiin, ja seuraavassa kuussa hänestä tuli pääministeri. Vasta syyskuussa 1977 Pol Pot kertoi viisituntisessa puheessaan Kamputsean kommunistisen puolueen olemassaolosta ja sen historiasta.

title: Yhdysvaltain demokraattinen puolue

text: Demokraattinen puolue katsoo periytyvänsä 1700-luvun lopun demokraattis-republikaanisesta puolueesta, joka vastusti keskusvaltaa ja ajoi osavaltioille mahdollisimman suuria toimivaltuuksia. Demokraattinen puolue perustettiin virallisesti vuonna 1828. Vuoden 1828 vaaleissa presidenttiehdokas Andrew Jacksonin joukot eivät jättäneet mitään sattuman varaan. Vaalikampanja oli vaalikiertueineen, mainoslauseineen ja -julisteineen ensimmäinen nykyaikaisena pidetty presidentinvaalikampanja. Jacksonin vastustajat väänsivät hänen nimestään pilanimen "Jackass" (”Aasi”), mutta Jackson käänsi senkin edukseen ja omaksui aasin osaksi kampanjansa kuvastoa. Myöhemmin aasista tuli koko demokraattipuolueen tunnus.

title: Milo O’Shea

text: Milo O’Shea (2. kesäkuuta 1926 Dublin – 2. huhtikuuta 2013 New York) oli irlantilainen näyttelijä. Hän aloitti uransa teatterissa, mutta siirtyi sittemmin elokuviin ja tuli tunnetuksi varsinkin televisiosarjasta "Me Mammy" (1968–1971).

title: Demokraattinen puolue (Italia)

text: Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa Demokraattinen puolue sai edustajainhuoneen vaaleissa 25,42 prosenttia äänistä ja senaatin vaaleissa 27,43 prosenttia. Puolue kuului keskusta-vasemmiston liittoumaan, jonka johdossa oli Bersani. Tästä liitoumasta tuli edustajainhuoneen suurin ryhmä ja senaatissa toiseksi suurin. Bersani erosi puolueen johdosta, kun kaksi hänen ehdokastaan Italian presidentiksi eivät olleet saaneet puolueen parlamenttiryhmältä riittävää tukea. Presidentiksi valittiin uudestaan puolueen ehdokas Giorgio Napolitano. Myös pääministeri Enrico Letta tuli Demokraattisesta puolueesta, kun puolue muodosti yhteishallituksen Silvio Berlusconin johtaman Vapauden kansa -puolueen kanssa. Toukokuussa 2013 Guglielmo Epifani valittiin "väliaikaiseksi" puoluesihteeriksi. Joulukuussa 2013 Matteo Renzi valittiin puolueen johtajaksi vaalissa, johon saivat osallistua myös muut kuin puolueen jäsenet. Äänestäneitä oli 2,5 miljoonaa ja Renzi sai 68 prosenttia äänistä. Helmikuussa 2014 puolue lopetti tukensa Lettan hallitukselle ja valitsi Renzin pääministeriksi. Demokraattinen puolue liittyi Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen täysjäseneksi 28. helmikuuta 2014.

text: Slovakian demokraattinen ja kristillinen liitto – Demokraattinen puolue (, SDKÚ-DS) on slovakialainen puolue. SDKÚ-DS on perustettu vuonna 2000. Ennen yhdistymistä Demokraattisen puolueen kanssa 21. tammikuuta 2006 se tunnettiin nimellä Demokraattinen ja kristillinen liitto (SDKÚ).

title: Suomettuminen

text: Suomessa suomettumisen ydinaikaa oli Kekkosen hallintokausi. Kekkosen ensimmäisellä presidenttikaudella alkanutta poliittista kehitystä Suomessa on myöhemmin kutsuttu suomettumiseksi. Tavallisesti suomettumisella tarkoitetaan sellaista poliittista kehitystä, jossa pieni demokraattinen maa alistuu suuremman, totalitaarisen naapurivaltion tahtoon. Myös etenkin 1960-luvun alkupuolen Noottikriisi ja 1968–1982 eli jakso Tšekkoslovakian miehittämisen jälkeisestä Brežnevin opin mukaisesta neuvostopolitiikan tarkistuksesta Mauno Koiviston tuloon presidentin sijaiseksi 1981 ja presidentiksi 1982 olivat yhä väkevää suomettumisen aikaa. Esimerkiksi Max Jakobson on pitänyt Suomen sisäpolitiikkaan 1980-luvun alkupuolelle saakka merkittävästi vaikuttaneen ministerineuvos Viktor Vladimirovin paluuta vuonna 1984 Neuvostoliittoon merkkitapauksena suomettumisen ajan vähitellen päättyessä. Mutta vielä 1985 Koivisto pyrki estämään Juho Kusti Paasikiven päiväkirjojen julkaisemisen ja lopullisesti suomettuminen alkuperäisessä merkityksessään päättyi vasta Neuvostoliiton hajoamiseen 1991. Suomalaisesta poliittisesta keskustelusta käsite ei kuitenkaan ole täysin hävinnyt 2000-luvullakaan, ja suomettuneisuuden tai "uussuomettumisen" käsitettä on käytetty milloin puhuttaessa Suomen suhteista Neuvostoliiton seuraajavaltio Venäjään, milloin Euroopan unioniin, milloin Yhdysvaltoihin.

title: Jemenin demokraattinen kansantasavalta

text: Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat tukahdutti kapinat väkivaltaisesti vuonna 1958. Seuraavana vuonna 1962 Yhdistynyt kuningaskunta perusti liittovaltion, josta tuli Etelä-Arabian federaatio eli Yhdistyneen kuningaskunnan protektoraatti. Lokakuussa 1963 puhkesi Radfanin vuoristossa kapina, jota johti marxilaisuuteen tukeutuva Kansallinen vapautusrintama (NLF), joka sai tukea Egyptiltä. Kilpaileva Miehitetyn Jemenin vapautusrintama (FLOSY), joka oli pääasiassa marxilaisen Kansallisen vapautusrintaman nationalistinen kilpailija, Arabiliitto tuki Miehitetyn Jemenin vapautusrintamaa. FLOSY:n ja NLF:n välille syttyi asellisia levottomuuksia ja kun Egyptin veti tukensa pois Jemenistä, sai NLF voiton ja Etelä-Arabian federaatio itsenäistyi 30. marraskuuta vuonna 1967 "Jemenin kansantasavaltana", joka oli Arabimaailman ainoa marxilaisuuteen perustuva valtio. Sen pääkaupungiksi tuli Aden. Myöhemmin nimeksi muutettiin Jemenin demokraattinen kansantasavalta.

title: August Bournonville

text: Nuoruuden Pariisin-opiskelujen jälkeen Bournonvillesta tuli Kööpenhaminaan Kuninkaallisen baletin tanssija. Vuosina 1830–1877 hän oli kuninkaallisen baletin koreografi, ja hän loi seurueelle yli 50 balettia, joita ihaillaan niiden elämänilon, keveyden ja kauneuden vuoksi. Hän loi tyylin, joka on täysin hänen omansa vaikka oli saanut vaikutteita pariisilaisesta baletista. Koreografina hän loi baletteja, joiden tapahtumaympäristönä oli milloin Tanska, milloin Italia tai Venäjä, jopa Etelä-Amerikka. Koreografioista on säilynyt vain pieni osa.


query: Onko Georg Magnus Sprengtporten luonnehdittu maanpetturiksi?

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Sprengtportenin asema Suomen historiassa on kiistelty ja ristiriitainen. Häntä on luonnehdittu niin maanpetturiksi kuin kansallissankariksikin. Sprengtportenia on yleisesti pidetty hankalana persoonana, joka suututti ihmisiä äkkiväärällä käytöksellään. Hän oli myös kunniankipeä ja kateellinen. Myös Sprengtportenin Suomen itsenäistymispyrkimysten motiiveista vallitsee epäselvyys: oliko kyseessä puhdas isänmaallisuus vai halu kostaa Ruotsin kuninkaalle ja päästä itse Suomen kenraalikuvernööriksi.[2]

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: 1700-luvun loppupuolella Suomessa oli kuningasvastaisia "perustuslaillisia patriootteja" ja kruunulle uskollisia "rojalisteja". Kustaa III:n itsevaltaiset olivat nostattaneet Suomessa aatelisrepublikaanista henkeä, joka oli saanut inspiraatiota muun muassa Voltairen, Helvétiuksen, de la Mettrien, Raynalin ja Rousseaun ajatuksista.[6]

title: Jakob Magnus Sprengtporten

text: Sprengtporten nimitettiin vuonna 1772 Suomenlinnan rakennustöiden johtajaksi, eli Augustin Ehrensvärdin seuraajaksi. Hän alkoi kuitenkin pian tuntea katkeruutta kuningasta kohtaan, sillä hän ei ollut mielestään saanut kykyjensä veroista työtä. Vuonna 1774 hän erosi tehtävistään. Vaikka Sprengtporten oli terävä-älyinen mies, alkoi hänen epäluuloinen ja omapäinen luonteensa tehdä hänestä vähitellen kelvottoman vastuullisiin virkoihin.

title: Jakob Magnus Sprengtporten

text: Jakob Magnus Sprengtporten (10. marraskuuta 1727 – 2. huhtikuuta 1786) oli suomalainen upseeri ja poliitikko. Hänellä oli merkittävä rooli Kustaa III:n vuonna 1772 tekemässä vallankaappauksessa.

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Pian Sprengtporten tuli kuitenkin siihen johtopäätökseen, ettei hänen palveluksiaan arvostettu. Vieraillessaan Venäjän keisarillisessa hovissa Pietarissa vuonna 1779 hänet toivotettiin lämpimästi tervetulleeksi, ja hänen tyytymättömyytensä Ruotsin kuningasta vastaan kasvoi edelleen.[5] Sprengtporten erosi Ruotsin armeijasta ja toimi kaksi seuraavaa vuotta Ranskassa, jossa hän tapasi Benjamin Franklinin ja ihastui syvästi tämän tasavaltalais- ja itsenäisyysaatteisiin, mutta Franklin piti Sprengtportenin pyrkimyksiä epärealistisina. Sprengtporten palasi Suomeen 1781.

title: Kustaa III:n vallankaappaus

text: Kapina Kristianstadissa alkoi 12. elokuuta, ja säädyt saivat siitä tiedon 17. elokuuta. Sprengtporten valtasi Viaporin 16. elokuuta ja pian hänen velipuolensa velipuolensa Georg Magnus Sprengtporten tuli pääkaupunkiin ilmoittamaan kaappausta suunnitelleille, että suunnitelma etenee Suomessa. Säätyvaltaa ylläpitänyt valtaneuvosto hahmotteli vastatoimia, mutta ei aloittanut niitä, koska kuningas vaikutti tietämättömältä. Etelä-Ruotsin kapinalliset saapuivat pääkaupunkiin 19. elokuuta. Samaan aikaan kuningas puhutteli Tukholmassa olevien asevoimien johtajia kehottamalla heitä nousemaan “aristokraattista monivaltaa” vastaan. Valtiopäivien salainen valiokunta kokoontui pohtimaan vastatoimia, mutta ei kyennyt tekemään niitä – eikä salainen valiokunta enää tämän jälkeen koskaan kokoontunut. Kaappaus onnistui, vaikka Sprengtporten myöhästyi. Hän sai asiasta tiedon Viaporiin 25. elokuuta ja saapui pääkaupungin liepeille noin 800 miehen voimin 4. syyskuuta. Kuningas palkitsi operaation toteuttaneet upseerit ylennyksin ja kunniamerkein. Useita myssypoliitikkoja vangittiin.

title: Kustaa III:n vallankaappaus

text: Jakob Magnus Sprengtporten oli pettynyt siihen, että hänen osuutensa operaatiossa jäi pieneksi. Hän erosi vuonna 1774 Kustaan palveluksesta, sillä hän inhosi hovielämää. Vielä pettyneempi oli hänen velipuolensa Georg Magnus Sprengtporten, jolla oli oma tehtävänsä operaatiossa, mutta joka ei kuitenkaan tullut palkituksi. Hän siirtyi myöhemmin Venäjän palvelukseen.

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Vainio-Korhonen, Kirsi| title = Sophie Creutzin aika: Aateliselämää 1700-luvun Suomessa| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2008| version = (keskeinen teema Creutzin suhde Sprengtporteniin)| id = ISBN 978-952-222-011-0}} Citation error, replace with{{cite book| author = Saarenheimo, Eero| title = Casanova ja Sprengtporten. Kirjastonhoitajan ja kenraalin yhteiset vuodet| location = Jyväskylä| publisher = Gummerus| year = 2006| id = ISBN 951-31-3571-3}} Citation error, replace with{{cite book| author = Ramel, Stig| title = Yrjö Maunu Sprengtporten. Maanpetturi ja patriootti| publisher = Otava| year = 2005| version = suom. Iiro Kuuranne| id = ISBN 951-1-19074-1}} Citation error, replace with{{cite book| author = Keskinen, Tuomas| title = Haavekuvani: Yrjö Sprengtportenin elämä 1740–1819| publisher = Otava| year = 1983| id = ISBN 951-1-07119-X}} Citation error, replace with{{cite book| author = Kuusi, Sakari| title = Yrjö Maunu Sprengtporten| publisher = Gummerus| year = 1971| id = ISBN 951-20-0642-1}} Citation error, replace with{{cite book| author = Koskinen, Yrjö| title = Yrjö Maunu Sprengtporten'ista ja Suomen itsenäisyydestä| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 1870}} Citation error, replace with{{cite book| author = Lappalainen, Wolke, Pylkkänen| title = Suomen sodan historia 1808–1809| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura / Karttakeskus| year = 2008 (suom.kiel.)| id = ISBN 978-951-593-197-9}}

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Seuraavana vuonna Sprengtporten liittyi Katariina II:n kutsusta Venäjän palvelukseen. Mukanaan hänellä oli kopiot kartoista ja puolustussuunnitelmista, joita hän oli valmistellut Savon prikaatin komentajana.[8] Vuosien 1788–1790 sodassa hän oli mukana Venäjän armeijassa sotimassa Ruotsia vastaan. Omaa joukko-osastoa Sprengtportenille ei annettu, vaan hän toimi eräänlaisena "poliittisena upseerina".

title: Jakob Magnus Sprengtporten

text: Sprengportenin loppuelämä oli onneton. Hänellä oli mielenterveysongelmia, ja kuninkaan lisäksi hän joutui riitoihin myös velipuolensa Georg Magnus Sprengtportenin kanssa.

title: Seestan kartano

text: Kartano muodostettiin Didrik von Essenille vuonna 1662 lahjoitetusta Vanhalan tilasta ja Siestan tilasta, jotka yhdistettiin Seestan ratsutilaksi vuonna 1683. Georg Magnus Sprengtporten asui kartanossa 1782–1790 ja hänen paettuaan Venäjälle Anjalan liiton jälkimainingeissa kartanon osti pakkohuutokaupassa 1791 kenraali Carl Gustaf Ehrnrooth (1744–1817).

title: Porrassalmen taistelu

text: Puolustajia komensi joukon virkaiältään vanhimpana upseerina Porin rykmentin eversti Jakob Karl Gripenberg. Hyökkääviä 6 000 venäläistä komensivat kenraalit Michelson, Rautenfelt ja Georg Magnus Sprengtporten, joka oli aikaisemmin toiminut Savon jääkäreitä komentavana everstinä Ruotsin armeijassa.

title: Benjamin Franklin

text: Myös suomalainen Georg Magnus Sprengtporten tuli Franklinin vaikutuspiiriin tämän Pariisin-vuosien aikana, ja onkin esitetty että tämän tasavaltalaiset aatteet ja itsenäisyyspuheet vaikuttivat Sprengtporteniin syvästi, omalta osaltaan sysäten liikkeeseen impulssin, joka myöhemmin johti Suomen autonomiaan ja lopulta itsenäisyyteen.

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Sprengtportenin muistokivet sijaitsevat Kuopion satamapuistossa (ennen Kuopion Tuhkaniemi). Taiteilija Jaakko Rönkkö suunnitteli vuonna 1993 Sprengtportenin perhepuistoksi nimetyn satamapuiston osan ja muistokiven, jossa lukee: Itsenäisyyden uranuurtaja, Suomen tasavallan ensimmäisen perustuslakiehdotuksen laatija Yrjö Maunu Sprengtporten 16.8.1740 – 13.10.1819. Satamatoimiston lähellä on toinenkin, Kuopion kadettipiirin vuonna 1980 paljastama muistokivi Sprengtportenin kunniaksi: Suomen ensimmäinen kadettikoulu aloitti toimintansa tällä paikalla Kustaa III:n käskystä 1.8.1780. Constantem decorat honor (myös Kadettioppilaskunnan motto). Kuopion kadettipiiri 1.8.1980.[12]

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Sprengtportenin isä oli Maunu Wilhelm Sprengtport, joka palveli majorina Hämeen-Uudenmaan rakuunissa, ja hän oli kokenut karoliini.[3]

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Keisari Paavali I tarvitsi jälleen Sprengtportenin palveluksia Napoleonin kanssa vuonna 1800 Maltan ritarikunnasta ja vankien vaihdosta käydyissä neuvotteluissa. Paavalin kuoleman jälkeen hän jäi jälleen hovin epäsuosioon, kunnes hänet kutsuttiin palvelukseen 1808 ennen sodan alkamista Ranskan kanssa. Sprengtporten laati Suomen sotaa varten Suomen valtaamiseksi ensimmäisen hyökkäyssuunnitelman, jota pienin muutoksin alettiinkin toteuttaa 21. helmikuuta 1808 alkaen talvihyökkäyksenä.

title: Sprengtporten

text: Sprengtporten oli ruotsalainen aatelissuku. Suvun perustaja oli saksalaissyntyinen everstiluutnantti Volmar Jakob Rolandt (k. 1688), joka aateloitiin Ruotsissa vuonna 1651 nimelle Sprengtport. Sprengtporten oli jo 1600-luvulla tunnettu sotilassuku, jonka jäsenet olivat vaikuttaneet varsinkin itäalueilla Varsinkin Georg Magnus Sprengtporten vaikutti suuresti Suomen historiaan.

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Hän ei ollut itse osallistunut Anjalan liittoon tai Liikkalan nootin valmisteluun, mutta rohkaisi Katariinaa tukemaan sitä. Sprengtportenin omat taivuttelut eivät tuottaneet tulosta Kustaan III:n kukistettua kapinayrityksen, eikä hän pystynyt sotimaankaan enää tehokkaasti haavoituttuaan pahasti Porrassalmen taistelussa 1789. Katariina II lahjoitti hänelle tuhat kultadukaattia, kartanon ja viisisataa maaorjaa.

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Noin vuoden 1783 aikoihin Sprengtporten alkoi väittää Ruotsin sortaneen Suomea samaan tapaan kuin Englanti sorti Amerikan siirtokuntia. Sprengtportenin mukaan Suomella ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin itsenäisyys tai liittyminen Venäjään, sillä Venäjä tavoittelisi Pietarin turvaamista ja Suomenlahden herruutta. Spekulaatiot Suomen asemasta olivat olleet yleisiä 1780-luvun alkupuolella. Epäilyt kohdistuivat Ruotsin halukkuuteen suojella Suomea ja myös suomalaisten uskollisuuteen Ruotsin kruunulle.[7]

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: 1. joulukuuta 1808 Sprengporten nimitettiin ensimmäiseksi Venäjän kenraalikuvernööriksi Suomeen kreivin arvolla.[5] Hän ei enää saavuttanut suomalaisten suosiota, vaan monet pitivät häntä maanpetturina. Tästä syystä Sprengtporten erosi kenraalikuvernöörin virasta jo seuraavana vuonna. Kreivi Sprengtporten ei koskaan introdusoinut sukuansa Suomen ritarihuoneeseen. Viimeiset kymmenen vuottaan hän vietti eläkkeellä ja kuoli lopulta epäsuosittuna ja unohdettuna Pietarissa.[11]

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Yrjö Maunu Sprengtporten liittyi armeijaan ja ylennettiin kapteeniksi Pommerin sodan aikana. Hän avusti veljeään vuoden 1772 vallankumouksessa. Vuonna 1775 hänet ylennettiin everstiksi ja vasta muodostetun Savon prikaatin komentajaksi. Sprengtporten koulutti upseereita aluksi omilla varoillaan Brahenlinnan virkatalossa Ristiinassa ja perusti vuonna 1779 Haapaniemen sotakoulun (Haapaniemen kadettikoulu, jonka nimi muutettiin vuonna 1812 Haapaniemen Kenttämittauskouluksi, aloitti toimintansa Kuopiossa 1. elokuuta 1780 ja 1. toukokuuta 1781 se sijoitettiin Haapaniemen tilalle Rantasalmen pitäjään[4]), jossa se toimi vuoteen 1819 saakka vallanpitäjän vaihdoksesta huolimatta. Sprengtporten otti käyttöön uuden, liikkuvan sodankäyntitavan, johon hän oli saanut vaikutteita Pommerin sodasta.[5] Hän myös opetteli suomen kielen.

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Valtiopäivillä 1786 hän vastusti avoimesti Kustaa III:n valtaa ja kävi venäläisten ministerien kanssa salaisia neuvotteluja ajatuksestaan irrottaa Suomi Ruotsista asevoimin. Sprengtporten kirjoitti perustuslakiehdotuksen itsenäiselle Suomen tasavallalle vuonna 1786.

title: Suomen itsenäistyminen

text: 1780-luvulla upseeri Georg Magnus (Yrjö Maunu) Sprengtporten suunnitteli Suomen itsenäistymistä Ruotsin valtakunnasta. Sprengtporten laati muun muassa itsenäiselle Suomelle ensimmäisen perustuslakiehdotuksen, joka olisi hyväksytty säätyvaltiopäivillä Suomen vapautumiskapinan yhteydessä, mutta joka jäi toteutumatta. Itsenäisyyssuunnitelmat kariutuivat viimeistään, kun Anjalan liiton kapinointi Ruotsin kuningasta vastaan epäonnistui.

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Sodan päätyttyä Sprengtporten ajautui epäsuosioon Ruotsin tuomittua hänet petturiksi ja Katariina II:n petyttyä Sprengtportenin kyvyttömyyteen kääntää suomalaiset puolelleen. Seuraavien viiden vuoden ajaksi 1793–1798 hän lähti Venäjältä ja vietti ajan Teplicessä, Böömissä, missä hän oli säännöllisessä yhteydessä kreivi Waldsteinin kirjastonhoitajana toimineen Giacomo Casanovan kanssa.

title: Carl Henrik Ehrenstolpe

text: Kun Suomen sota alkoi, Ehrenstolpe meni suomalaisen lähetyskunnan kanssa Pietariin päästäkseen hyviin väleihin venäläisten kanssa. Georg Magnus Sprengtporten nimitettiin sodan päätyttyä Suomen ensimmäiseksi kenraalikuvernööriksi ja tämän avulla Ehrenstolpe sai nimityksen Oulun läänin maaherraksi tammikuussa 1809.

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Georg (Göran) Magnus Sprengtporten (Suomessa usein myös muodossa Yrjö Maunu) (16. joulukuuta 1740 Gammelbackan kartano, Porvoo – 13. lokakuuta 1819 Pietari, Venäjä[1]) oli Ruotsin ja Venäjän politiikassa vaikuttanut kreivi. Hän on Suomen ensimmäisen kadettikoulun isä sekä autonomisen Suomen ensimmäinen mutta lyhytaikainen kenraalikuvernööri. Hän oli Jacob Magnus Sprengtportenin nuorempi veli. Historiassa Sprengtporten muistetaan ehkä ennen kaikkea tavoitteestaan luoda itsenäinen Suomen valtio Venäjän tuella. Sprengtporten kirjoitti ensimmäisen ehdotuksen itsenäisen Suomen perustuslaiksi.

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Ristiinassa alkaneen ja Haapaniemessä jatkuneen toimintansa perusteella Sprengtportenia on pidetty suomalaisen sotilaskorkeakoulutuksen perustajana.

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Luokka:Suomen kenraalikuvernöörit Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1740 syntyneet Luokka:Vuonna 1819 kuolleet

title: Georg Magnus Sprengtporten

text: Sprengportenin suomalaisiksi muokatut etunimet Yrjö Maunu on otettu käyttöön 1920–30-lukujen suomalaiskansallisessa historiankirjoituksessa.

title: Jakob Magnus Sprengtporten

text: Sprengtporten syntyi Siperiassa, missä hänen isänsä Magnus Wilhelm Sprengtport oli sotavankina vuodesta 1709. Perhe palasi Suomeen 1722.


query: Kuka on kehittänyt ensimmäisen pianon?

title: Piano

text: Pianon kehitys sai alkunsa dulcimer-tyyppisistä soittimista, joihin keskiajalta lähtien yritettiin lukuisia kertoja liittää koskettimisto ja koneisto. Tämän kehityksen tuloksena eriytyivät ensin klavikordi ja cembalo. Modernin pianon kehittäjänä ja jopa keksijänä pidetään italialaista Bartolomeo Cristoforia (1655–1731). Kolme hänen 1720-luvulla rakentamaansa soitinta on säilynyt, ja niiden koneiston toimintaperiaate on sama kuin modernissa konserttiflyygelissä. Cristofori kutsui rakentamiaan soittimia nimellä clavicembalo [tai gravicembalo] col piano e forte eli sananmukaisesti cembalo, jolla voi soittaa hiljaa () ja voimakkaasti () (cembalolla, toisin kuin pianolla, äänenvoimakkuus ei vaihtele sen mukaan, kuinka suurella voimalla koskettimia painetaan). Tämäntyyppisiä soittimia ryhdyttiin pian kutsumaan nimillä fortepiano, josta on tullut suomenkielinen nimitys piano. Pianon rakenne on Christoforin jälkeen merkittävästi kehittynyt. Tärkeitä merkkipaaluja ovat mm. valuraudasta valmistettu tukikehikko, jolloin soittimen kokoa ja kielten jännitystä voitiin huomattavasti lisätä, huovan käyttöönotto nahan sijaan vasaroiden päällysteenä sekä koneiston monet kehitysvaiheet. Kehityksen tuloksena pianon ääni on voimistunut ja tullut kantavammaksi.

title: Romantiikan musiikki

text: Kuuluisimmat varhaiset romantiikan aikakauteen luettavat säveltäjät olivat Weber, joka toi tyylin oopperoihinsa, ja Schubert, jonka lauluteokset ja sinfoniat vasta vähitellen tulivat tunnetuiksi. Seuraavaan säveltäjien aaltoon kuuluivat pianon mestarit Liszt ja Chopin, soitinnusta kehittänyt Hector Berlioz sekä klassismin romantiikassa säilyttänyt Felix Mendelssohn ja romantiikan säveltäjän perikuva Robert Schumann. He kaikki syntyivät 1800-luvun alussa ja olivat ensimmäisiä täysin romanttisen musiikin edustajia. Vielä 1840-luvulla romantiikan ohella vaikutti voimakkaana postklassismi ja hovimusiikki, mutta myöhemmin ne alkoivat väistyä lopullisesti vallitsevan tyylisuunnan tieltä.

title: Pianokonsertto nro 3 (Rautavaara)

text: Ensimmäinen osa alkaa sordinoitujen jousien pitkälinjaisena ja tyynenä mietiskelynä. Piano astuu näyttämölle pehmein impressionistisin soinnuin, jotka tuovat mieleen Debussyn. Musiikki yltyy rauhallisen alun jälkeen vähitellen romanttisen kiihkeään menoon, kunnes loppua kohti vetäytyy takaisin omaan salaperäiseen maailmaansa. Hitaan toisen osan alussa kuullaan yksi muunnelma em. ns. "unimotiivista". Pianon soolokadenssi osan keskivaiheilla johdattaa musiikin hetkeksi dramaattisempaan vaiheeseen, kunnes tunnelma jälleen tyyntyy. Finaali on konserton selkeästi vauhdikkain ja voimakasilmeisin osa. Siinä kuullaan myös groteskimpia sointitehoja vastakohtana kahden ensimmäisen osan unenomaiselle lyyrisyydelle. Teos huipentuu lopulta viulujen intensiivisen teemaan sekä pianon ja gongien massiivisiin sointuihin. Partituurin loppusivuilla musiikki vaimenee ""kuin etääntyvä näky, ehkä uni"", kuten säveltäjä kirjoitti kantaesityskommentissaan.

title: Karl Ekman (pianisti)

text: Ekman oli pitkään Suomen arvostetuin konserttipianisti ja etevä orkesterisolisti, joka aloitti ensimmäisenä Suomessa modernin pianotekniikan opetuksen. Hän avioitui 1895 sopraano Ida Morduchin kanssa. He tekivät lukuisia kiertueita kotimaassaan ja ulkomailla. Skandinavian lisäksi he esiintyivät aina Espanjassa ja Portugalissa saakka. Karl Ekman sovitti ja julkaisi kansanlauluja pianolle, viululle, lauluäänelle, sekakuorolle, mieskuorolle ja jousiorkesterille. Hän keräsi kansanlauluja ja kansanrunoja varsinkin Ahvenanmaalta. Lisäksi hän sovitti Bachin sävellyksiä pianolle, muun muassa 31 preludia ja fuugaa. Hän myös soitinsi orkesterille piano- ja urkusävellyksiä, joiden joukossa oli Sibeliuksenkin pianokappaleita.

title: Paul Tortelier

text: Tortelier sävelsi muun muassa konserton kahdelle sellolle ja orkesterille (1950), sarjan soolosellolle, sonaatin sellolle ja pianolle sekä "Israel-sinfonian". Hän on kehittänyt erityisen sellon kannattimen vähentääkseen soittajan rasitusta.

title: George Onslow

text: Tunnetuimpien ja arvostetuimpien jousikvartettojensa ja -kvintettojensa lisäksi hän sävelsi 10 pianotrioa, kolme pianokvintettoa, kvinteton pianolle ja puhaltimille, kaksi sekstettoa puhaltimille ja pianolle, septeton puhaltimille ja pianolle, noneton jousille ja puhaltimille, kuusi sonaattia viululle ja pianolle ja yhden sellolle ja pianolle.

title: Sumuvalkokangas

text: FogScreenin on kehittänyt suomalainen FogScreen Oy, joka esitteli laitteen ensimmäisen kerran vuonna 2002.

title: Paul von Jankó

text: Saksassa Bluthner, Kaps ja Ibach valmistivat Janko-pianoja. Briteissä Hopkinson valmisti ensimmäisen Janko-pianon 1888 ja Broadwood vähän sen jälkeen. Vaikka keksintöä pidettiin tärkeänä ja potentiaalisena, vain harvat olivat valmiita opettelemaan uuden sormituksen Vuosisadan vaihteessa oli selvää, ettei se korvaisi perinteistä koskettimistoa. Vain muutama soitin on säilynyt jälkipolville.

title: Tessa Virta

text:
Tessa Virta vietti lapsuuden Jyväskylässä aloittaen klassiset piano-opinnot 6-vuotiaana Dmitry Hintzen oppilaana konsertoiden säännöllisesti muiden lahjakkaiden oppilaiden, kuten Kirmo Lintisen, Tero Tavailan ja Ursula Lerberin kanssa. Klassisten piano-opintojen myötä tiet johtivat kuitenkin Helsinkiin Oulunkylän Pop/Jazz Konservatorioon, josta Virta valmistui vuonna 1996.
Ensimmäisen konserttikiertueensa Um Poeta Virta järjesti vuonna 2003 teemanaan etelä-amerikkalaisia sävelmiä, bossa novaa sekä omia sävellyksiä 13 hengen orkesterillaan. Tästä julkaistiin myös samanniminen albumi. Vuodet 2004–2006 kuluivat Sibelius-akatemian jazz-osastolla, josta Virta valmistui musiikin maisteriksi piano pääaineenaan. ”Vivo Brasil” -kiertueella vuonna 2005 mukana oli brasilialainen perkussionisti Celio de Carvalho.

title: James Hetfield

text: 9-vuotiaana Hetfield aloitti musiikin harrastamisen. Aluksi hän soitti pianoa, mutta pian piano vaihtui isoveljen rumpuihin ja sitten kitaraan. Tyylivaikutteita Hetfield ammensi sen aikaisilta idoleiltaan kuten Van Halenilta, AC/DC:ltä, KISSltä, Aerosmithiltä, Black Sabbathilta, Led Zeppeliniltä ja Thin Lizzylta. Ei mennyt kauankaan, kun Hetfield perusti ensimmäisen yhtyeensä nimeltä Obsession.

title: Talk Talk

text: Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia "The Party’s Over" ja "It’s My Life" ovat synthpopia. Albumilla "It’s My Life" syntetisaattoreita soittaa tuottaja Tim Friese-Greene. Vuonna 1986, kun kolmas albumi "The Colour of Spring" ilmestyi, Talk Talk oli luopunut syntetisaattoreista, jotka korvattiin muun muassa pianolla ja uruilla, joita soitti joukko eri muusikoita. Vuonna 1988, kun albumi "Spirit of Eden" ilmestyi, Talk Talk oli luopunut pop-formaatista ja kehittänyt omalaatuisen musiikkityylinsä, jota voi kuvailla progressiivisen rockin ja jazzin risteytykseksi. Samanlaista tyyliä kuullaan myös vuonna 1991 ilmestyneellä viimeisellä albumilla "Laughing Stock". Kuten kolmannella albumilla "The Colour of Spring", kahdella viimeisellä albumilla "Spirit of Eden" ja "Laughing Stock" kuullaan erilaisia soittimia eri muusikoiden soittamina. Talk Talk hajosi vuonna 1991.

title: Photograph (Ed Sheeranin kappale)

text: Ed Sheeran kirjoitti ”Photographin” vuoden 2012 toukokuussa yhdessä Snow Patrol -yhtyeen kosketinsoittaja ja kitaristi Johnny McDaidin kanssa. Sheeran oli ennen kappaleen tekoa keikkaillut Snow Patrolin lämmittelijänä yhtyeen Pohjois-Amerikan kiertueella. McDaid oli kehittänyt pianolla kolmen nuotin loopin, josta tuli ”Photographin” perusta. Kaksikko aloitti kappaleen kirjoittamisen Kansas Cityssa Sheeranin hotellihuoneessa, kun Sheeran hyräili kappaleen sanoituksen ensimmäisiä säkeitä ”Loving can hurt, loving can hurt” McDaidin kannettavalta tietokoneelta soineen pianoloopin päälle.

title: Milla Viljamaa

text: Viljamaa on toiminut opettajana mm. Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolla, mistä hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2007 pääaineenaan piano ja harmoni. Lisäksi hän on kehittänyt uudenlaista opetus- ja opiskelumateriaalia julkaisuina nimeltä Kansanmusiikkia pianisteille (2008) ja Kansanmusiikkia pianisteille -alkeet (2012).

title: Soldier of Fortune: Payback

text: Soldier of Fortune: Paypack on vuonna 2007 Cauldron HQ:n tekemä -pelin seuraaja. Toisin kuin kahdessa edellisessä Soldier of Fortune -pelissä, jotka oon kehittänyt Raven Software hyödyntämällä Quake 2 ja Quake 3 moottoreita, Paybackin on kehittänyt Cauldron HQ , käyttämällä Cauldronin omaa CloakNT moottoria, jota on käytetty aikaisemmin ensimmäisen persoonan räiskintäpelissä Chaser. Tämä peli on ensimmäinen peli sarjassa ja se julkaistiin Xbox 360: lle ja PlayStation 3:lle. Peli julkaistiin 14. marraskuuta 2007.

title: Rhodes

text: Vuonna 1959 Harold tapasi miehen nimeltä Leo Fender. Leo oli aikaisemmin kehittänyt Fender Stratocaster -sähkökitaran ja hänellä oli paljon tietämystä sähköisten soittimien kielten vahvistuksesta. Yhdessä nämä kaksi halusivat kehittää ennennäkemättömän sähköpianon. Yhteistyö ei ollut kovin hedelmällistä, sillä heidän näkemyksensä hyvästä äänestä poikkesivat merkittävästi toisistaan. Vuosien 1959 ja 1965 välillä he julkaisivat vain yhden sähköpianomallin, 32-koskettimisen Piano Bassin. Tänä aikana Harold kuitenkin jatkoi oman ajatuksensa kehittämistä ja rakensi 88-koskettimista sähköpianoa.

title: McCoy Tyner

text: Tynerin ollessa 13-vuotias koulukuorolainen hänen kampaajaäitinsä Beatrice ehdotti lahjakkaan tuntuiselle pojalle joko laulu- tai piano-opintoja. Poika valitsi pianon ja ryhtyi opiskelemaan Philadelphia Music Centerissä, vaikka isä ei niin innostunut ajatuksesta. Ensimmäisen vuoden Tyner kävi harjoittelemassa naapurien pianoilla, kunnes hänen äitinsä sai säästetyksi rahaa spinettiin, joka sijoitettiin äidin liikkeeseen. Tyner harjoitteli, ja äiti ja asiakkaat saivat kampaamosalonkiin taustamusiikkia. Kampaamossa Tyner piti harjoituksia myös 15-vuotiaana koulutovereidensa kanssa perustamalle rhythm and blues -yhtyeelle.

title: Hellas (piano)

text: Vuonna 1951 tehdas muutti Helsingistä Nurmijärven Rajamäelle, jonne valmistui uusi 11 000 neliömetrin laajuinen tehdas vuonna 1963. Vuoden 1967 Suomen markan devalvaation jälkeen käynnistyi Hellas-pianojen vientitoiminta 38 pianon toimituksella. Hellas-Pianon palveluksessa oli 1980-luvulla noin 250 työntekijää, ja pianoja valmistui noin 9 000 vuodessa. Viennin osuus oli parhaimmillaan noin 60 prosenttia. Vuonna 1985 avattiin Hyvinkäällä toinen tehdas, joka työllisti noin 30 henkilöä ja valmisti pianoja saksalaiselle Hohner-merkille. Hellas-piano Oy osti kotimaisen kilpailijansa Fazer Pianon vuonna 1989.

title: Dragon Slayer

text: Sarjan ensimmäisen pelin "Dragon Slayer" on kehittänyt Yoshio Kiya ja se on julkaistu vuonna .

title: Amadeus (Tenavat)

text: Amadeus esiintyi ensimmäistä kertaa sarjassa 30. toukokuuta 1951 ja ensimmäistä kertaa pianoa soittaen 24. syyskuuta 1951, vaikka hänet oli tuolloin kuvattu vasta vauvaksi. Amadeuksen piano ja Beethoven-innostus oli yksi ensimmäisiä toistuvia vitsejä sarjassa.

title: Yamaha Motor Company

text: Yamaha kehitti ensimmäiset moottorikelkat. Ensimmäisiä malleja oli esim. SRX440. Yamaha on myös kehittänyt ensimmäiset nelitahtiset moottorikelkat. Nelitahtimoottorilla olevat kelkat, esim. Phazer, Nytro ja RX-1, ovat myyneet hyvin. Muita nelitahtisten moottorikelkkojen valmistajia ovat muun muassa BRP ja Arctic Cat.

title: An Pierlé

text: An Pierlé, oikealta nimeltään An Miel Mia Pierlé, (s. 1974) on belgialainen pianisti ja laulaja-lauluntekijä. Hänellä on klassisen pianon koulutus, mutta hän kertoo inhonneensa tätä koulutusta. Hän on opiskellut antwerpeniläisessä Studio Herman Teirlinck -taidekoulussa, jota käydessään hän teki ensimmäisen sooloprojektin omilla lauluillaan, joita hän itse säesti pianolla. Belgiassa Pierlé tuli kuuluisaksi 1996 osallistuessa Humo's Rock Rallyyn omalla versiollaan kappaleesta Are Friends Electric.

title: Bert Kaempfert

text: Berthold Kämpfert syntyi Hampurissa vuonna 1923. Hän sai ensimmäisen pianonsa kuusivuotiaana jouduttuaan auto-onnettomuuteen ja saatuaan vahingonkorvauksista rahat instrumentin ostoon. Pianon lisäksi hän opetteli soittamaan klarinettia, saksofonia ja muita soittimia. Hän opiskeli Hampurin konservatoriossa.

title: Antti Hernesniemi

text:
Hernesniemi saanut nuorena piano-opetusta opettajinaan Aira Puhakainen, Sirkka Koskenala ja Esko Latva-Laturi. Myöhemmin musiikkitieteen opiskelun yhteydessä häntä opetti myös pianolehtori Sirkka Harjunmaa. Hän on opiskellut sävellystä Harri Vuoren opastuksella Helsingin yliopistossa sävellysseminaareissa vuosina 2002–2003 ja Lauri Kilpiön sävellyskurssilla Lappeenrannassa vuonna 2005. Hän on laulanut liediä ja esiintynyt muiden muassa pianisti Erkki Rännälin kanssa Lääketiedetapahtumassa vuonna 2010.
Hernesniemi on käytännön lääkärintyötä pitkään tehneenä, suomalaisia kansanparantajia perusteellisesti tutkineena ja tuki- ja liikuntaelinvaivojen hoitoa selvitelleenä kehittänyt pianistin käsi- ja muun kehovalmiuden lisäämiseksi erilaisia harjoitteita. Sellaisia on suomenkielisellä videolla "Take Care of Your Hands, Pianist!"

title: Billy’s Band

text: Yhtyeen perustaja, Vadim Novik on koulutukseltaan lastenlääkäri ja työskenteli Pietarin lastenlääketieteen akatemiassa, kunnes vuonna 1999 ajautui "The Boom Brothers" -nimisen rock-klubin johtajaksi. Yhtyeen ensimmäiset esiintymisen olivat tässä Novikin johtamassa klubissa. Novik soittaa yhtyeessä kontrabassoa, pianoa, banjoa ja toimii päävokalistina. Lisäksi hän säveltää yhtyeen kappaleet. Yhtyeen muut jäsenet ovat Andrei Ryžik (kitara, dobro), Anton Matezius (haitari, lyömäsoittimet) ja Mihail Židkih (saksofoni, piano).

title: Äänirautapiano

text: Äänirautapiano eli adiafoni on pianoa muistuttava kosketinsoitin, jonka sisällä pienet vasarat lyövät metallisuikaleita pianonkielten sijaan. Ensimmäisen mallin, ja nimen adiaphonon, kehitti Wienissä Schuster vuonna 1819. Sen kielet olivat suoria metallitankoja. Philadelphiassa asunut saksalaissiirtolainen Albert Schoenhut keksi vaihtaa tangot haarukkamaisiin äänirautoihin ja kutsui tuotostaan nimellä "adiaphon". Niiden piti säilyä virityksessä jopa paremmin kuin perinteisen pianon, mutta alkuperäinen viritys on yleensä varsin epämääräinen, eikä sitä ole helppoa muuttaa. Äänirautapianoista ei tullut suurta menestystä, mutta rakennetta on käytetty useissa leikkipianoissa. Halvemmissa malleissa ei ole lainkaan mustia koskettimia; vähimmillään koskettimia on kahdeksan, jolloin pianolla voi soittaa yhden oktaavin ilman ylennettyjä tai alennettuja säveliä. Kooltaan ne ovat yleensä alle puoli metriä leveitä.

title: Mika Pettersson (kemisti)

text: Professori Pettersson on tutkimustensa ohella kehittänyt erilaisia tutkimus- ja kuvantamismenetelmiä. Hänen tutkimusryhmänsä on kehittänyt niin sanotun CARS-teknologiaan (Coherent Anti-Stokes Raman Microscopy, CARS) perustuvan mikroskopialaitteiston, jolla on pystytty kuvantamaan yksittäisiä nanoputkia. Ryhmä on kehittänyt myös grafeenin muokkaamiseen sovellettavan menetelmän, joka perustuu lasersäteilytykseen. Soveltavan spektroskopian alalla Petterssonin ryhmä on kehittänyt Raman-spektrometrilaitteiston, jonka avulla pystytään tutkimaan kaasujen pitoisuuksia elintarvikepakkauksissa.

title: Johanna Hytti

text: Hytin instrumentteja ovat laulun lisäksi piano, harmoni, 2-rivinen haitari ja erilaiset kanteleet. Hytti toimii myös äänenkäytön ja -huollon opettajana ja on taustansa ansiosta erittäin monipuolinen laulunopettaja. Lisäksi Hytti on kouluttautunut synnytyslauluvalmentajaksi ja kehittänyt oman Voxmama-synnytyslaulukonseptin.

title: James Scott (muusikko)

text: James Scottin synnyinkaupungissa Neoshossa oli useita hotellien baareja ja saluunoita, joissa mustat muusikot viihdyttivät yleisöä. Eräs näistä oli John Coleman, joka opetti nuorta Scottia soittamaan pianoa . Colemanin antama opetus koostui 30 oppitunnista, jotka sisälsivät klassista pianonsoiton opetusta sekä opastusta soittotyyliin, joka sittemmin tultiin tuntemaan nimellä ragtime. Scott oppi soiton alkeita myös äidiltään. Soiton opiskelua vaikeutti se, ettei perhe omistanut pianoa, joten Scottin täytyi soittaa koulussa ja naapureiden luona. Perheen muutettua Kansasiin Scott pääsi soittamaan sukulaistensa omistamia poljettavia urkuja. Perhe otti sittemmin urut mukaansa palattuaan takaisin Neoshoon. Myöhemmin Scottin isä osti käytetyn pianon. Näihin aikoihin Scott laati ensimmäisen sävellyksensä .

title: Id Software

text: Commander Keen Episode 1: Marooned on Mars (1990) Episode 2: The Earth Explodes (1991) Episode 3: Keen Must Die (1991) Keen Dreams (1991) Episode 4: Secret of the Oracle (1991) Episode 5: The Armageddon Machine (1991) Episode 6: Aliens Ate My Baby Sitter (1991) Dangerous Dave in the Haunted Mansion (1991) Rescue Rover (1991) Rescue Rover 2 (1991) Hovertank 3D (1991) Catacomb 3D: A New Dimension (1992) uudelleenjulkaistu nimellä Catacomb 3-D: The Descent Catacomb Abyss (1992) Catacomb Armageddon (1992) uudelleenjulkaistu nimellä Curse of the Catacombs Catacomb Apocalypse (1992) uudelleenjulkaistu nimellä Terror of the Catacombs Wolfenstein 3D (1992) Spear of Destiny (1992) Doom (1993) The Ultimate Doom (1995) Doom II: Hell on Earth (1994) Master Levels for Doom II (1995) Final Doom (1996) Quake (1996) Mission Pack 1: Scourge of Armagon (1997) (kehittänyt Hipnotic Interactive, nyttemmin Ritual Entertainment) Mission Pack 2: Dissolution of Eternity (1997) (kehittänyt Rogue Entertainment) Quake II (1997) Mission Pack 1: The Reckoning (1998) (kehittänyt Xatrix Entertainment, nyttemmin Gray Matter Interactive) Mission Pack 2: Ground Zero (1998) (kehittänyt Rogue Entertainment) Quake III Arena (1999) Lisäosa: Team Arena (2000) Return to Castle Wolfenstein (2001) (kehittänyt Gray Matter Interactive, moninpeliosion Nerve Software) Wolfenstein: Enemy Territory (2003) (kehittänyt Splash Damage) Doom 3 (2004) Lisäosa: Resurrection of Evil (2005) (kehittänyt Nerve Software) Quake 4 (2005) (kehittänyt Raven Software) Enemy Territory: Quake Wars (2007) (kehittänyt Splash Damage) Rage (2011) Doom 4 (2016)

title: Frédéric Chopin

text: Op. 1: Ensimmäinen rondo, c-molli pianolle. 1825. Op. 2: Muunnelmia Don Giovanni -oopperan duetosta Là ci darem la mano. B-duuri pianolle ja orkesterille, 1827. Op. 3: Introduction et Polonaise brillante C-duuri pianolle ja sellolle, 1829. Op. 4: Sonaatti c-molli pianolle, 1828 Op. 5: Rondo à la Mazur F-duuri pianolle, 1828. Op. 6: Neljä masurkkaa pianolle, fis-molli, cis-molli, E-duuri, es-molli. 1830–1831. Op. 7: Viisi masurkkaa pianolle, B-duuri, a-molli, f-molli, As-duuri, C-duuri. 1830–1831. Op. 8: Trio g-molli pianolle, viululle ja sellolle, 1828–1829. Op. 9: Kolme nocturnoa pianolle, b-molli, Es-duuri, H-duuri. 1830–1831. Op. 10: Kaksitoista etydiä pianolle, 1828–1832. Op. 11: Pianokonsertto nro 1 e-molli pianolle ja orkesterille, 1830. Op. 12: Varitions brillantes Héroldin teemasta B-duuri pianolle, 1833. Op. 13: Fantasia A-duuri pianolle ja orkesterille puolalaisista sävelmistä, 1828. Op. 14: Krakowiak, konserttirondo F-duuri pianolle ja orkesterille. 1828. Op. 15: Kolme nocturnoa pianolle, F-duuri, Fis-duuri, g-molli. 1830–1833. Op. 16: Rondo Es-duuri pianolle, 1832. Op. 17: Neljä masurkkaa pianolle, B-duuri, e-molli, As-duuri, a-molli. 1832–1833. Op. 18: Valse brilliante Es-duuri pianolle, 1831. Op. 19: Bolero C-duuri pianolle, 1833. Op. 20: Ensimmäinen scherzo, h-molli pianolle. 1831. Op. 21: Pianokonsertto nro 2 f-molli pianolle ja orkesterille, 1829. Op. 22: Andante spianato et Grande Polonaise brillante Es-duuri pianolle ja orkesterille, 1831–1832. Op. 23: Balladi g-molli pianolle, 1831. Op. 24: Neljä masurkkaa pianolle, g-molli, C-duuri, As-duuri, b-molli. 1834–1835. Op. 25: 12 etydiä pianolle, 1832–1836. Op. 26: Kaksi poloneesia pianolle, cis-molli, es-molli. 1834–1835. Op. 27: Kaksi nocturnoa pianolle, cis-molli, Des-duuri. 1834–1835. Op. 28: 24 preludia pianolle, 1831–1839. Op. 29: Impromptu As-duuri pianolle, 1837. Op. 30: Neljä masurkkaa pianolle, c-molli, h-molli, Des-duuri, cis-molli. 1836–1837. Op. 31: Toinen scherzo, b-molli pianolle. 1837. Op. 32: Kaksi nocturnoa pianolle, H-duuri, As-duuri. 1836–1837. Op. 33: Neljä masurkkaa pianolle, gis-molli, D-duuri, C-duuri, h-molli. 1837–1838. Op. 34: Kolme valssia pianolle, As-duuri, a-molli, F-duuri. 1831, 1835, 1838. Op. 35: Sonaatti b-molli surumarsseineen pianolle, 1837-1839. Op. 36: Toinen Impromptu, Fis-duuri pianolle. 1839. Op. 37: Kaksi nocturnoa pianolle, g-molli, G-duuri. 1838–1839. Op. 38: Toinen balladi, F-duuri pianolle. 1836–1839. Op. 39: Kolmas scherzo, cis-molli pianolle. 1839. Op. 40: Kaksi poloneesia pianolle, A-duuri, c-molli. 1838–1839. Op. 41: Neljä masurkkaa pianolle, cis-molli, e-molli, H-duuri, As-duuri. 1839–1840. Op. 42: Valssi As-duuri pianolle, 1840. Op. 43: Tarantella As-duuri pianolle, 1841. Op. 44: Poloneesi fis-molli pianolle, 1840. Op. 45: Preludi cis-molli pianolle, 1841. Op. 46: Allegro de concert A-duuri pianolle, 1840–1841. Op. 47: Kolmas balladi, As-duuri pianolle. 1840–1841. Op. 48: Kaksi nocturnoa pianolle, c-molli, fis-molli. 1841. Op. 49: Fantasia f-molli pianolle. 1840-1841. Op. 50: Kolme masurkkaa pianolle, G-duuri, As-duuri, cis-molli. 1841. Op. 51: Allegro vivace. Kolmas impromptu, Ges-duuri pianolle. 1842. Op. 52: Neljäs balladi, f-molli pianolle. 1842. Op. 53: Kahdeksas poloneesi, As-duuri pianolle. 1843. Op. 54: Neljäs scherzo, E-duuri pianolle. 1843. Op. 55: Kaksi nocturnoa pianolle, f-molli, Es-duuri. 1843. Op. 56: Kolme masurkkaa pianolle, H-duuri, C-duuri, c-molli. 1843. Op. 57: Berceuse Des-duuri pianolle, 1843. Op. 58: Sonaatti h-molli pianolle, 1844. Op. 59: Kolme masurkkaa pianolle, a-molli, As-duuri, fis-molli. 1845. Op. 60: Barcarole Fis-duuri pianolle, 1845–1846. Op. 61: Poloneesi-fantasia As-duuri pianolle, 1845–1846. Op. 62: Kaksi nocturnoa pianolle, H-duuri, E-duuri. 1846. Op. 63: Kolme masurkkaa pianolle, H-duuri, f-molli, cis-molli. 1846. Op. 64: Kolme valssia pianolle, Des-duuri ("Minuuttivalssi"), cis-molli, As-duuri. 1846–1847. Op. 65: Sonaatti g-molli pianolle ja sellolle, 1845–1846. Op. 66: Fantasia-impromptu cis-molli pianolle, 1834. Op. 67: Neljä masurkkaa pianolle, G-duuri, g-molli, C-duuri, a-molli. 1835–1846. Op. 68: Neljä masurkkaa pianolle, C-duuri, a-molli, F-duuri, f-molli. 1827–1848. Op. 69: Kaksi valssia pianolle, As-duuri, h-molli. 1836, 1829. Op. 70: Kolme valssia, Ges-duuri, f-molli, Des-duuri. 1836, 1840/41, 1830. Op. 71: Kolme poloneesia pianolle, d-molli, B-duuri, f-molli. 1827–1828. Op. 72: Nocturno e-molli, 1827. Surumarssi c-molli, 1829. Kolme ecossaicea, D-duuri, G-duuri, Des-duuri, 1830. Kaikki pianolle. Op. 73: Rondo C-duuri kahdelle pianolle, 1828. Op. 74: 17 puolalaista laulua pianolle, 1829–1847. [1]