query: Missä baletti keksittiin?

title: Baletti

text: Baletti syntyi Italian ja Ranskan hoveissa, joissa hoviväen perussivistykseen kuulunut tanssitaito oli eräs tapa erottautua tavallisesta kansasta. Edelleenkin baletissa on teknisen taituruuden ohella tärkeää tyylillinen oikeaoppisuus, joka saavutetaan vain nuorena aloitetulla tiukalla koulutuksella. Asiaan vihkityneet pystyvät tanssijan tyylistä erottamaan, minkä koulukunnan oppien mukaan hänet on koulutettu. Tärkeimpiä niistä ovat ranskalainen, italialainen, venäläinen ja englantilainen koulu. Intohimoisia baletinharrastajia kutsutaan baletomaaneiksi (balletomane).

title: Romantiikka

text: Baletissa vallitsi 1830–1850-luvuilla romanttinen tyylisuuntaus. Sille olivat tyypillisiä taruolennoista tai eksoottisista maista kertovat tarinat. Romantiikan aikana myös naistanssijoiden rooli korostui ja omaksuttiin uusi emotionaalisesti latautunut tanssityyli. Romanttisen baletin suuria keksintöjä olivat ballerinojen varvastanssin muuttuminen taiteelliseksi tehokeinoksi ja kaasuvalojen käyttö näyttämötehosteena. Kuuluisimpia romanttisen baletin teoksia on Giselle, jonka sävelsi Adolphe Adam. Romanttinen baletti vakiinnutti ballerinan esiintymisasuksi valkoisen tiukkamiehustaisen hihattoman, pohjepituisen tyllihameen (tutu), sukkahousut ja balettitossut. Tanskassa on vielä nykyään säilynyt lähinnä romanttista balettia muistuttava Bournonville-tyyli.

title: Ahti Sonninen

text: Sonnisen läpimurtoteos oli 1952 valmistunut baletti "Pessi ja Illusia". Yrjö Kokon kirjaan perustuvan baletin tilasi Alfons Almi balettikiertuettaan varten. Myöhemmin balettia esittivät myös Suomalainen Ooppera (nyk. Suomen Kansallisooppera) ja Tukholman Kuninkaallinen Ooppera. Esitysmääriltään "Pessi ja Illusia" on menestynein suomalainen baletti. Sitä esitettiin vuosina 1952–1955 noin 150 kertaa, ja siitä tehtiin myös televisioversio. Sonninen on säveltänyt myös baletit "Ruususolmu" (1956) ja "SE" (1972), radio-oopperan "Merenkuninkaan tytär" (1949), ja kaksi muuta oopperaa: suomalaiskansallisen "rituaalioopperan" "Karhunpeijaiset" (1968) sekä meriaiheisen "Haavruuvan" (1971).

title: Juhani Teräsvuori

text: Teräsvuori aloitti 1960 perustetulla Suomen kansallisoopperan ensimmäisellä baletin poikaluokalla ja sai kiinnityksen Kansallisoopperan balettiin vuonna 1966. 1968–1969 hän tanssi solistina Göteborgin baletissa, palasi välillä Suomeen ja siirtyi 1971 Leningradiin ja sieltä Moskovaan, jossa hän suoritti Bolshoin balettikoulussa pedagogin tutkinnon. Sen jälkeen hän palasi Kansallisoopperaan viideksi vuodeksi apulaisbalettimestariksi. Sitten hänet kutsuttiin Norjaan balettimestariksi ja sieltä jälleen Göteborgiin vuosiksi 1987–1991 baletin johtajaksi ja balettimestariksi. Italiassa hän toimi Arena di Veronan/ Teatro Liricon baletin apulaisjohtajana vuosina 1991–1994. Sen jälkeen hän on kiertänyt opettajana monissa baleteissa.

title: Baletti

text: Itse loistavana tanssijana Bournonville säilytti baleteissaan miestanssijoiden aseman, ja edelleenkin tanskalainen koulu tuottaa vahvoja miestanssijoita. Ranskalaisen koulun virtuositeetin lisäksi Bournonville hyödynsi vaikutteita kansantansseista, joihin hän oli matkustellessaan tutustunut. Hän oli Kuninkaallisen baletin kantava voima toimiessaan niin tanssijana, opettajana kuin ohjelmiston luojana. Hän teki yli 50 balettia, kuten oman versionsa La Sylphidestä sekä baletin Napoli, jossa näkyy hänen tapansa kuvata tavallista maalaiskansaa baletin keinoin.

title: Baletti

text: Erityisesti venäläinen baletti on tunnettu saavutuksistaan, sillä maalla on pitkät tanssiperinteet ja baletti on siellä arvostettua. Muita tärkeitä balettimaita ovat Ranska, Britannia ja Yhdysvallat. Tanskassa on säilynyt omaleimainen Bournonville-traditio, joka on perua romantiikan ajan baletista. Aiemmin baletti oli eurooppalainen ilmiö, mutta on nykyään levinnyt kaikkialle maailmaan. Perinteisten vanhojen teosten ohella balettiryhmien ohjelmistoissa on modernimpaa tyyliä edustavia nykybalettiteoksia ja toisaalta nykytanssigenreen kuuluvien koreografien töitä. Itse asiassa tarkkaa rajaa näiden tyylien välille onkin vaikea vetää.[1] Suomessa ainoastaan Suomen Kansallisoopperan yhteydessä Helsingissä toimivalla Kansallisbaletilla on ohjelmistossaan perinteisiä klassisia balettiteoksia. Kansallisbaletti on perustettu vuonna 1921.

title: Maria Tallchief

text:
Palattuaan New Yorkiin 1947 Tallchief aloitti Ballet Societyn ballerinana ja tanssi lähes jokaisessa Balanchinen baletissa. Monien roolien suunnittelussa otettiin huomioon Tallchiefin tekniikka ja taiteellisuus, ja hänestä tulikin Balanchinen ballerinojen esikuva. Balanchinen Tallchiefiä varten koreografioimia baletteja olivat muun muassa "Tulilintu", "Joutsenlampi", "Pähkinänsärkijä", "Sylvia Pas de Deux", "Allegro Brillante", "Pas de Dix" ja "Scotch Symphony". Tallchiefin suosio räjähti erityisesti hänen Igor Stravinskyn "Tulilinnussa" tekemän roolinsa jälkeen.
Tallchief tanssi New York City Ballet’ssa vuoteen 1965, vaikka esiintyi välillä myös muissa seurueissa ja Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvassa "Meren jumalatar". Ballet Russe de Monte Carlon listoilla hän tanssi vuosina 1954–1955. Hän sai tuolloin palkkaa 2 000 dollaria viikossa, enemmän kuin kukaan toinen tanssija siihen aikaan. American Ballet Theatreissa Tallchief tanssi 1960–1962, jolloin hän todisti, että osaa esiintyä sekä dramaattisissa että abstrakteissa rooleissa. Tallchief esiintyi myös muun muassa Chicagon baletissa, San Franciscon baletissa, Tanskan kuninkaallisessa baletissa ja Hampurin baletissa. Eläkkeelle hän jäi vuonna 1966.

title: Baletti

text: Ranskassa Serge Lifar, Djagilevin Baletin viimeinen miestähtitanssija, johti vuosia Pariisin Oopperan balettia. Hänen rinnalleen nousi uusia kapinallisia, jotka perustivat omia ryhmiään, kuten Roland Petit ja Maurice Béjart. Tanskan Kuninkaallinen Baletti modernisoi treenausmetodiaan ja ohjelmistoaan 1950-luvulla samalla taistellen perinteensä säilyttämisen puolesta. Ruotsissa Kurt Joossin kouluttama Birgit Cullberg perusti oman, ei niin klassisen, ryhmänsä samalla, kun sikäläinen Kuninkaallinen Baletti haki uutta intoa ulkomaisista opettajista ja koreografeista. Saksassa baletti ei ollut koskaan ollut kovin voimakas ja siellä turvauduttiin tuontikoreografeihin kuten eteläafrikkalaiseen John Crankoon Stuttgartin Baletissa. Rudolf Nurejev loikkasi Neuvostoliitosta länteen ja hänet kiinnitettiin Englantiin Royal Ballet'hin, jolle hänen tulonsa antoi pirirstysruiskeen. Englantilainen tyyli levisi myös Kanadaan, kun Celia Franca lähti sinne johtamaan Kanadan Kansallisbalettia 1951 jättäen näin Ninette de Valois'n.

title: Baletti

text: 1738 sai ranskalainen balettimestari Jean-Baptiste Landé luvan aloittaa Talvipalatsissa balettikoulun hoviväen lapsille. Ulkomaisten opettajien ja vierailevien tanssijoiden johdolla toimimisen perinne jatkuikin venäläisessä baletissa aina 1917 vallankumoukseen saakka. Opettajina toimivat niin Didelot, Perrot kuin Saint-Léon, ja esiintymään tulivat Taglioni ja Elssler. Merkittäväksi koreografiksi nousi – niin ikään ranskalainen – Marius Petipa, joka pitkään joutui työskentelemään edeltäjiensä varjossa. Heidän assistenttinaan hän kuitenkin keräsi vankan ymmärryksen koreografian teosta ja pääsi vihdoin johtavaksi balettimestariksi 1870. Hänen tehtävänään oli tuottaa uusi baletti jokaisen näytäntökauden alkajaisiksi – ja baletteja hän onkin tehnyt yli 40, joiden lisäksi uustuotantoja vanhoista esityksistä sekä baletteja oopperaan.

text: Valko-Venäjän kansallisooppera ja -baletti eli täydelliseltä nimeltään "Valko-Venäjän tasavallan kansallinen akateeminen suuri ooppera ja baletti" (, ) on vuonna 1933 toimintansa aloittanut, Valko-Venäjän pääkaupunki Minskistä kotoisin oleva kansallisooppera ja -baletti. Kansallisoopperan ja -baletin pohjana oli tuolloin toiminut Valkovenäläinen ooppera- ja balettistudio.

title: Punaiset kengät

text: Samaan aikaan Lermontov palkkaa myös nuoren tanssijan Vicki Pagen, joka saa baletin pääosan, koska baletin primadonna päättää mennä naimisiin. Julian ja Vicki työskentelevät yhdessä ja rakastuvat toisiinsa. Baletti tekee Vickistä tähden. Lermontov, joka on myös salaa rakastunut Vickiin, pakottaa Julianin lähtemään balettiseurueesta. Vicki lähtee hänen kanssaan. Lermontov kieltää Vickiä esittämästä ”Punaiset kengät” -balettia. Vicki jää työttömäksi. Julian ja Vicki menevät naimisiin ja Julianista tulee kuuluisa säveltäjä.

title: Tulilintu (baletti)

text: Baletin tilasi ja sen aiheen valitsi alun perin Djagilev, joka suunnitteli ohjelmistoa venäläisen seurueensa toiseksi esityskaudeksi. Vuoden 1909 ensimmäisen kauden aikana seurue oli esittänyt sekä venäläisiä oopperoita että baletteja, mutta oopperat olivat tulleet liian kalliiksi ja ajaneet Djagilevin lähes konkurssiin, joten hän päätti keskittyä toisella kaudella balettiin. Venäläiskansallista – ja siten ranskalaiseen yleisöön eksotiikallaan vedonnutta – musiikkia tuottaneet venäläiset säveltäjät eivät olleet juuri säveltäneet baletteja, joten Djagilevin oli tilattava uusia sävellystöitä.

title: Spartacus (baletti)

text: Spartacus on armenialaisen Aram Hatšaturjanin 2. helmikuuta 1954 valmistunut baletti. Baletti kertoo Spartacuksesta, joka johti orjakapinaa vuosina 73 eaa.–71 eaa.

title: Prinsessa Ruusunen (baletti)

text: Prinsessa Ruusunen () on Pjotr Tšaikovskin säveltämä kolmiosainen, prologin sisältävä baletti, joka sain ensi-iltansa Pietarin Mariinski-teatterissa vuonna 1890. Baletti on toinen Pjotr Tšaikovskin baleteista. Baletin juonen käsikirjoitti Ivan Vsevoložski ja se perustuu Charles Perrault'n satuun Prinsessa Ruusunen ("La Belle au bois dormant"). Alkuperäisen koreografian suunnitteli Marius Petipa.

title: Baletti

text: Romanttisen baletin ihanteet ja ranskalaisen koulun tyylin omaksui tanskalainen August Bournonville (s. 1805 Kööpenhaminassa) opiskellessaan uransa alkuaikoina Pariisissa kuuluisan tanssijan ja opettajan Auguste Vestris'n johdolla. Palattuaan Tanskaan hän näiden oppien pohjalta loi omaperäisen koreografisen tyylin ja harjoittelumetodin Tanskan kuninkaalliselle baletille, jonka hän otti johtoonsa 1830. Hänen tavoitteenaan oli nostaa sekä ryhmän että koko tanssiammatin arvostus uudelle tasolle. Baletti kehittyi Tanskassa syrjäisen asemansa johdosta irrallaan eurooppalaisista muotivirtauksista. Siellä on nykyäänkin säilynyt tyyli, josta parhaiten saa käsityksen, millaista romanttinen baletti aikoinaan oli.

title: Ulf Gadd

text: Ulf Gadd (8. kesäkuuta 1943 – 11. kesäkuuta 2008 Bali, Indonesia) oli ruotsalainen balettitanssija ja koreografi. Hän kuului Ruotsin kuninkaalliseen balettiin, ja 1965 hänet nimitettiin solistiksi. Vuonna 1970 hän perusti oman baletin Conny Borgin kanssa. Hänen merkittävimpiä balettejaan on "Ihmeellinen mandariini", jonka ovat ottaneet ohjelmistoonsa muun muassa Berliinin oopperabaletti ja American Ballet Theatre. Göteborgin baletin ensitanssijaksi ja balettimestariksi hänet valittiin 1972, sen johtajaksi 1976.

title: Karakteritanssi

text: Karakteritansseiksi kutsutaan baletin liikekieleen sopiviksi mukaeltuja kansantanssiosioita, joita on usein balettiteoksissa. Karakteritanssi on siis eri maiden kansantansseja baletin liikekielelle muunnettuna – tai näkökulmaa vaihtaen balettia, johon on lainattu kansantanssin liikkeitä ja piirteitä. Karakteritanssi kuuluu osaksi perinteistä venäläistä klassisen baletin koulutusta ja useissa traditionaalisissa balettiteoksissa on pitkiä tanssikohtauksia eri maiden tansseista. Näissä ei yleensä käytetä varvastossuja tai tutu-hameita, vaan erilaisia kenkiä, saappaita ja kansallispuvuista mukailtuja asuja.

title: Baletti

text: Baletti syntyi Italiassa renessanssin kukoistuksen aikaan 1400-luvulla.[5] Alussa baletti oli hoviväen huvittelu- ja seurustelumuoto ja hyvä tanssitaito kuului aatelisen perussivistykseen – monien muiden taitojen ohella. Tältä ajalta ovat peräisin ensimmäiset käsikirjoitukset, joissa ajan tanssimestarit kuvaavat sekä tanssin perusaskelia että ”järjestämiään” tansseja. Domenico da Piacenza teki omassa kirjassaan ensimmäisen kerran erottelun danzan ja ballon välille. Danzassa musiikin rytmi pysyy samanlaisena, mutta ballossa rytmit vaihtelevat.[7] Baletti kehittyi tanssimestarien järjestämiksi tanssispektaakkeleiksi, joita hoviväki esitti toisilleen. Niissä yhdistyivät tanssi, musiikki ja laulu. Esittävän tanssin ja seuratanssin ero oli niissä häilyvä, sillä tanssijat olivat hoviväkeä ja tanssit muistuttivat ajan seuratansseja. Ensimmäiset teatterit rakennettiin balettia varten vuonna 1580. Niissä vähemmän tärkeät katsojat seurasivat esitystä ylhäältä parvilta, mutta päävieraat samalta tasolta esiintyjien kanssa välillä jopa osallistuen tanssiin.

title: La Sylphide

text: La Sylphide on kaksinäytöksinen romanttinen baletti. Baletista on ollut kaksi versiota, joista säilyneen koreografian on tehnyt tanskalainen balettimestari August Bournonville (1805–1879) Tanskan kuninkaalliselle baletille vuonna 1836. Se on maailman vanhin säilynyt baletti.

title: George Balanchine

text: Tanssijantyönsä ohella hän opiskeli Pietarin konservatoriossa. Vaikka Balanchine joutui toteamaan, ettei hänestä koskaan tulisi merkittävää säveltäjää, intensiiviset musiikkiopinnot osoittautuivat hyödyllisiksi hänen urallaan ja antoivat etulyöntiaseman muihin koreografeihin nähden. Tärkeän pohjan Balanchinen työlle muodostaa hänen saamansa täydellinen klassisen baletin koulutus, jonka aikana hän oppi kunnioittamaan sen traditiota ja saavutti kaikkien sen tekniikan osa-alueiden hallinnan. Marius Petipan baleteilla, jotka muodostivat Mariinskin ohjelmiston perustan, on ollut tärkeä vaikutus Balanchineen. Petipalta hän on perinyt ihastuksen klassiseen tanssin sen itsensä vuoksi sekä käsityksen baletista ensisijaisesti mielihyvän antajana katsojalle. Balanchinen baleteissa nämä periaatteet toteutuvat kuitenkin selvästi nykyaikaisella tavalla mm. ilman kehystarinaa. Myös balettia uudistamaan pyrkineellä Mihail Fokinilla – ehkä eniten hänen juonettomalla Chopiniana-teoksellaan – on ollut vaikutuksensa Balanchinen kehitykseen koreografina.

title: Suomen Kansallisooppera ja -baletti

text: Suomen kansallisoopperaa ja -balettia ylläpitää Suomen kansallisoopperan ja -baletin sr. (entiseltä nimeltään Suomen Kansallisoopperan säätiö).

title: Baletti

text: Bolšoi-baletti (Moskova) Mariinski-teatterin baletti – Kirov-baletti (Pietari) Pariisin Oopperan baletti Royal Ballet (Lontoo) Englannin Kansallisbaletti Tanskan kuninkaallinen baletti American Ballet Theatre New York City Ballet San Francisco Ballet

title: Peer Gynt (baletti)

text: Peer Gynt on baletti, jonka koreografian loi John Neumeier. Libretto perustuu löyhästi Henrik Ibsenin näytelmään, mutta Neumeier ei käyttänyt Edvard Griegin tunnettua näyttämömusiikkia, vaan musiikin balettiin sävelsi Alfred Schnittke. Baletissa on kolme näytöstä. Teos kantaesitettiin sen tilanneessa Hampurin valtionoopperassa vuonna 1989

title: Suomen Kansallisooppera ja -baletti

text: Kansallisoopperan säätiön nimi muutettiin 1. joulukuuta 2015 Suomen kansallisooppera ja -baletti sr:ksi. Vuonna 2015 Kansallisoopperan ja -baletin järjestämiin esityksiin ja muihin tilaisuuksiin osallistui noin 298 000 kävijää. Radioituja, televisioituja, elokuvateattereissa välitettyjä sekä eri kanavien kautta suoratoistettuja esityksiä seurasi 790 500 katsojaa ja kuulijaa Suomessa ja ulkomailla. Vuonna 2016 Kansallisooppera ja -baletti teki yleisöennätyksen 317 000 katsojalla eri tilaisuuksissa.

title: Baletti

text: Keisarillisella baletilla oli teatterit sekä Moskovassa että Pietarissa. Kaupunkien yleisöjen mieltymykset poikkesivat toisistaan: Pietari oli tsaarin hallintokaupunki, jossa balettia arvostettiin ja vaadittiin siltä aristokraattista puhdasoppisen akateemista tyyliä. Moskovassa haluttiin dramaattisempaa otetta. Tämä sama tyyliero on edelleen nähtävissä Pietarilaisen Mariinski-baletin ja Moskovan Bolšoin välillä.

title: Gajane

text: Hatšaturjan sävelsi "Gajanen" vuosina 1940–1942 Leningradissa toimineelle Kirovin baletille. Ensiesitys oli Permissä (silloinen Molotov) 9. joulukuuta 1942. "Gajanen" pohjana toimi Hatšaturjanin muutamaa vuotta aiemmin Jerevanin oopperan tilauksesta säveltämä baletti "Onni", jonka ensiesitys oli ollut lokakuussa 1939 Moskovassa. "Sapelitanssin" ei alkujaan pitänyt kuulua teokseen, mutta Hatšaturjan sävelsi sen viime hetkellä ensi-illan harjoitusten aikana, kun Kirovin baletin johtaja toivoi balettiin yhtä ylimääräistä numeroa ennen loppuhuipennusta.

title: Michal Krčmář (balettitanssija)

text: Krčmář on opiskellut Prahan tanssikonservatoriossa 2001–2009 ja osallistunut Daria Klimentovan mestarikurssille Prahassa 2006. Suomessa hän sai tähtitanssijan tittelin 2015. Hän on tehnyt vierailuja muun muassa Japaniin, Venäjälle ja Kolumbiaan sekä kotimaansa Prahan valtionoopperan balettiin 2012. Ennen kiinnitystään Kansallisoopperan balettiin hän on työskennellyt solistitanssijana Böömin baletissa ja Prahan valtionoopperan baletissa.

title: Bostonin baletti

text: Nissinen on vuodesta 2001 uudistanut menestyksekkäästi Bostonin baletin imagoa ja ohjelmistoa. The Boston Globe -lehti kirjoitti, että ”Bostonin baletin muodonmuutos on on yksi vuosikymmenen suurimmista taidejutuista”. Vuodesta 2009 Bostonin baletti on esiintynyt The Boston Opera House -oopperatalossa.

title: Isadora Duncan

text: Taidetanssi länsimaissa Duncanin aloitellessa uraansa oli melkeinpä yksinomaan balettia. 1800-luvun alkupuolella oli syntynyt romanttinen balettityyli, jolloin naisten merkitys tanssissa kasvoi ja keksittiin myös varvastossut ja varpailla tanssiminen. Sukupuolten välinen tasa-arvo tanssissa rikkoutui ja miehille jäi vain ballerinoja avustava rooli. 1800-luvun puolivälissä baletti alkoi taantua ja päätyi Länsi-Euroopassa lopulta revyy-teattereiden ajanvietteeksi. Amerikassa balettia nähtiin lähinnä vierailevien ballerinojen esiintymisissä, mitään omaa tanssitaidekulttuuria ei oikein ollut vielä kehittynyt. Tanssi oli balettia ja sitä osasivat italialaiset, ranskalaiset, venäläiset, mutteivät amerikkalaiset. Venäjästä tuli baletin uudistumisen ja kehityksen keskuspaikka. Siellä muiden muassa Marius Petipa yhdisti ranskalaisen eleganssin ja tyylin italialaiseen virtuoosiseen tekniikkaan. Baletti ei kuitenkaan enää ollut suuren yleisön laji, eikä muuta tanssia revyiden ulkopuolella juuri ollut.

title: Jorma Elo

text: Jorma Elo työskenteli alkuun vapaana koreografina. 2006 hänet kutsuttiin Boston Balletin koreografiksi (Resident Choreographer). Vuoteen 2012 mennessä hän on tehnyt yli 50 tanssiteosta. Osa niistä on uusia koreografioita tunnettuihin balettimusiikkeihin ja librettoihin, kuten Igor Stravinskin "Pulcinella", osa täysin uusia, muun muassa Sibeliuksen musiikkiin. Hän on myös puvustanut teoksiaan ja suunnitellut niiden valaistuksia ja lavastuksia. Bostonin baletin ohella Elo on tehnyt koreografioita muun muassa Wienin valtionoopperan baletille, Stuttgartin baletille, New York City Balletille, American Ballet Theatrelle ja Tanskan kuninkaalliselle baletille. Keväällä 2012 hän valmistaa uutta teosta Bolšoin baletille.

title: August Bournonville

text: Nuoruuden Pariisin-opiskelujen jälkeen Bournonvillesta tuli Kööpenhaminaan Kuninkaallisen baletin tanssija. Vuosina 1830–1877 hän oli kuninkaallisen baletin koreografi, ja hän loi seurueelle yli 50 balettia, joita ihaillaan niiden elämänilon, keveyden ja kauneuden vuoksi. Hän loi tyylin, joka on täysin hänen omansa vaikka oli saanut vaikutteita pariisilaisesta baletista. Koreografina hän loi baletteja, joiden tapahtumaympäristönä oli milloin Tanska, milloin Italia tai Venäjä, jopa Etelä-Amerikka. Koreografioista on säilynyt vain pieni osa.


query: Mikä oli Škoda yhtiön nimi ennen kuin se muutettiin Škodaksi?

title: Škoda Auto

text: Škoda-yhtymän (Škodovy závody) perusti Emil von Škoda Plzeňissä vuonna 1859. Škoda kasvoi 1800-luvulla Itävalta-Unkarin suurimmaksi teollisuusyritykseksi. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Škoda siirtyi autoteollisuuteen ja alkoi valmistaa lisenssillä ranskalaisia Hispano-Suiza-autoja. Vuonna 1924 Škoda osti Mladá Boleslavissa toimineen autovalmistajan, Laurin & Klementin.

title: Škoda 14Tr

text: Vuonna 1996 alettiin valmistaa vähän hienompia Škoda 14Tr -johdinautoja, jotka pohjautuvat alkuperäiseen malliin. Uudemmat julkaisumallit eli M-mallit olivat varustettu Medcom-elektroniikalla, minkä vuoksi ne eivät olleet enää tyristorisäätöisiä. Škoda 14Tr -johdinauton modernimpi versio eli M-malli käyttää nimeä Škoda 14TrM. Malli onkin ulkoasultaan hieman modernimpi, esimerkiksi ulkopuolella johdinauton etuikkunan ja keulan yläpuolella on elektroninen näyttötaulu. Kyseinen malli oli liikenteeseen hankittavaksi kalliimpi kuin alkuperäinen Škoda 14Tr.

title: Škoda Octavia

text: Škoda Octavia koki kevyen kasvojenkohotuksen syksyllä 2000. Uudistuksia olivat kirkaslasiset ajovalot, muhkeampi etupuskuri, hieman pyöristetty etusäleikkö sekä takana uudet valot ja puskuri. Kokonaisuutena ulkonäölliset muutokset olivat kuitenkin erittäin pieniä. Ohjaamossa mittaristoa muutettiin hieman helppolukuisemmaksi. Takaistuimella oli nyt keskipaikalla kolmipisteturvavyö ja pääntuki. Ahtaita polvitiloja saatiin suurennettua 22 millimetriä pienillä muutoksilla.

title: Škoda Kamiq

text: Škoda Kamiq on Škodan tuleva pieni crossover-tyyppinen automalli, joka esitellään Geneven autonäyttelyssä keväällä 2019. Se perustuu samalle MQB A0 -pohjalevylle kuin esimerkiksi Škoda Scala ja Volkswagen T-Cross.

title: Škoda Rapid (2012)

text: Škoda Rapid on Škodan vuodesta 2012 lähtien valmistama alemman keskiluokan automalli, joka korvasi Octavian tämän noustessa luokkaa ylemmäs. Rapidin lähes identtinen sisarmalli on SEAT Toledo. Mallin seuraajaksi esiteltiin vuoden 2018 lopulla Škoda Scala.

title: Emil Škoda

text: Autonvalmistaja Škoda Auton nimi juontuu myös Emil Škodasta.

title: Škoda Karoq

text: Škoda Karoq on Škodan vuodesta 2017 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka korvasi Škoda Yetin. Malli esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2017.

title: Škoda Rapid (1984)

text: Škoda Rapid on Škodan vuosina 1984–1990 valmistama takamoottorinen coupé-korinen automalli. Se korvasi edeltäneen Škoda Garden, jota oli myyty Saksassa Rapid-nimisenä.

title: Škoda

text: Yritys valmistaa johdinautomalleja Škoda 24Tr, Škoda 27Tr ja Škoda 30Tr, joista ensimmäinen ja viimeinen ovat pituudeltaan 12 metriä ja keskimmäinen 18 metriä. Kaikki mallit ovat matalalattiaisia. Vanhemmat mallit, kuten Škoda 9Tr (1961-1983) ja Škoda 14Tr (1980-2004), menestyivät hyvin.

title: Škoda Kamiq (Kiina)

text: Škoda Kamiq on Škodan vuodesta 2018 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, jota myydään vain Kiinan markkinoilla. Se esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä keväällä 2018. Kamiq perustuu samalle pohjalevylle kuin Škoda Rapid.

title: Škoda Garde

text: Škoda Garde on Škodan vuosina 1981–1984 valmistama takamoottorinen coupé-korinen automalli. Se korvasi edeltäneen Škoda 110 R -mallin ja seuraajaksi tuli Škoda Rapid. Saksassa Gardea myytiin Škoda Rapid -nimisenä.

title: Škoda 14Tr

text: Škoda 14Tr -mallin jälkeen valmistettiin Škoda 17Tr Karosa -johdinautoja. Kyseinen malli on Škoda 14Tr -mallin virallinen seuraaja. Niitä valmistettiin vain 20 kappaletta Ostravaan ja muutama kappale Debreceniin. Mallin nivelversio eli 18Tr-mallin projekti jäi toteuttamatta. Malli pohjautuu Karosa-linja-automalleihin. Karosa oli Tshekin yhtiö, joka valmisti linja-autoja vuosina 1960-2013. Vuosina 1995-2004 valmistettiin Škodan ensimmäinen matalalattiainen Škoda 21Tr -johdinauto. Škoda 24Tr Irisbus -johdinautoja alettiin valmistaa vuodesta 2004 lähtien. Tähän saakka viimeisin virallinen Škoda-johdinauto on Škoda 31Tr SOR -niveljohdinauto SOR-elektroniikalla 2010-luvun alkupuolelta. Vuodesta 2015 lähtien valmistetut Ikarus Tr187 Škoda -niveljohdinautot on varustettu Škodan elektroniikalla. Ne ajaavat tällä hetkellä vain Budapestissa ja Szegedissä.

title: Škoda Auto

text: Suomen Koneliike ylläpiti vuosina 1953–1963 suomalaista Škoda-kilpatallia, joka oli lajissaan Suomen ensimmäinen. Tallin kuljettajista nimekkäin oli Esko Keinänen, joka voitti vuoden 1961 Monte Carlo -rallissa Škodalla luokkansa ja saavutti yleiskilpailussa kuudennen sijan.[13] Henkilöautojen tuontisäännöstelyn purkaminen vuonna 1962 merkitsi Škodalle ja muille itäeurooppalaisille automerkeille markkinaosuuden pienentymistä. Vuonna 1965 markkinoille tullut takamoottorinen Škoda 1000 MB ei saavuttanut suomalaisissa autonostajissa erityisempää vastakaikua edullisesta hankintahinnastaan huolimatta.[10] Vuoden 1969 lopussa Škodia oli rekisterissä noin 19000 kappaletta, mutta vaikka 1970-luvun aikana rekisteröitiin lähes 17000 uutta Škodaa, merkkiä oli vuoden 1979 lopussa rekisterissä vain reilut 15000 autoa. Myyntiä ei juuri auttanut edes Škodan menestys taloudellisuuskilpailuissa.[14] Vuonna 1985, jolloin oli tullut kuluneeksi 80 vuotta Škoda-autojen valmistuksen alkamisesta, markkinoille tuli juhlamalli 120 LSX, jossa oli perusmallia runsaampi varustelu.[15] Vuoden 1988 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli 25353 Škoda-henkilöautoa, jolloin se oli 17. yleisin henkilöautomerkki.[16] 1990-luvun alussa Škoda oli viimeinen Suomessa markkinoilla ollut takamoottorinen henkilöauto. Škodaa pidettiin edullisena käyttöautona, jonka ongelmina olivat kuitenkin heikohko lämmityslaite ja alttius harmillisille pikkuvioille.[17]

title: Škoda Rapid (Intia)

text: Škoda Rapid on Škodan vuodesta 2011 lähtien Intian markkinoille valmistama pieni sedan-korinen automalli, joka on uudelleennimetty Intiassa myytävä Volkswagen Vento (Polo Sedan). Nimestään huolimatta se on eri malli kuin Euroopassa myytävä Škoda Rapid.

title: Korpivaara (yritys)

text: Korpivaara & Halla edusti aluksi Fordia ja General Motorsia, mutta alkoi 1920-luvulla myydä Studebaker-merkkisiä henkilö-, kuorma- ja linja-autoja sekä Brockway-merkkisiä kuorma- ja linja-autoja. Yhtiö toimi myös Firestone-rengasyhtiön Suomen edustajana, kunnes renkaiden maahantuontia siirtyi 1932 hoitamaan tytäryhtiö Firestone Rengastukku Oy. Vuonna 1936 Korpivaara alkoi tuoda maahan saksalaisia Adler-autoja ja vuonna 1938 tšekkiläisiä Škoda-autoja, mutta molempien tuonti katkesi toisen maailmansodan sytyttyä. Studebakerin edustus säilyi Korpivaaralla vuoteen 1966 saakka, jolloin merkin valmistus lopetettiin. Yhtiön nimi muutettiin Korpivaara Oy:ksi vuonna 1947. Vuodesta 1958 lähtien yhtiön pääkonttori sijaitsi Helsingin Kamppiin rakennetussa Autotalossa.[1]

title: Škoda Auto

text: Sodan jälkeen Škoda-yhtymä kansallistettiin ja jaettiin eri yhtiöiksi toimialoittain. Škodan henkilöautopuolesta muodostettiin AZNP Mladá Boleslav. Kirjainlyhenne AZNP tulee sanoista Automobilové závody, národní podnik, eli autotehdas, kansan omistama. Yhtiöön liitettiin myös Jawan Kvasinyssa sijainnut autotehdas.

title: Škoda Auto

text: Škoda 422 (1929) Škoda 633 (1931) Škoda Popular (1934) Škoda Rapid (1934) Škoda 1101/1102 (1946) Škoda 1200 (1952) Škoda 440/445/450 (Spartak, 1955) Škoda 1000MB/1100MB (1964) Škoda 100/110 (1969) Škoda 105/120 A-sarja (1976) Škoda 105/120/130 M-sarja (1983) Škoda Favorit (1987) Škoda Felicia (1959, 1995) Škoda Forman (1993) Škoda Octavia (1959, 1996) Škoda Fabia Škoda Kamiq (2019–) Škoda Kamiq (Kiina, 2018–) Škoda Karoq (2017–) Škoda Kodiaq (2016–) Škoda Pick-up Škoda Praktik Škoda Roomster Škoda Scala (2018–) Škoda Superb Škoda Yeti

title: Škoda

text: Vuonna 1989 tapahtuneen järjestelmänmuutoksen jälkeen Škoda muutettiin valtionyrityksestä yksityiseksi osakeyhtiöksi. Markkinoita alettiin hakea SEV-maiden ulkopuolelta, ja tuotannossa päätettiin keskittyä raideliikennevälineiden valmistukseen ja kunnostukseen, jota pidettiin yrityksen vahvimpana ydintoimialana.

title: Škoda Roomster

text: Škoda Roomster on Škoda vuosina 2006–2015 valmistama tila-automalli. Se esiteltiin maaliskuussa 2006 Geneven autonäyttelyssä. Syksyllä 2006 Škoda esitteli Roomsteriin perustuvan pienen pakettiauton nimeltä Škoda Praktik. Keula ja ohjaamo B-pilariin asti muistuttaa pitkälti Roomsteria, mutta takapenkit on korvattu yhtenäisellä tavarankuljetustilalla.

title: Václav Klement

text:
Vuonna 1905 yhtiö aloitti tekemään autoja ja vuonna 1907 yhtiötä laajennettiin, rekisteröitiin pörssiin ja moottoripyörien valmistus lopetettiin.
Vuonna 1925 Laurin & Klement -yhtiö liittyi Pilsner Škoda -konserniin ja tehtaan nimeksi vaihdettiin Laurin & Klement - Škoda, myöhemmin vain Škoda, joka valmisti hyvin menestyviä ajoneuvoja ja siitä tuli yksi suurista brandinimistä, arvostettu maailman laajuisesti, Tšekin tasavallan historiassa. Václav Laurin piti paikkansa teknisenä johtajana. Vuonna 1991 Škoda-tehtaasta tuli osa Volkswagen Groupia.

title: Škoda 105 ja 120

text: Škoda 120 kaatui 15 km/h nopeudessa ruotsalaisen Teknikens Värld -lehden "hirvenväistötestissä", eli samassa kokeessa, missä Mercedes Benzin A-sarjalainen kaatui vajaat 20 vuotta myöhemmin – kuitenkin suuremmalla nopeudella. Škodan maahantuoja kielsi sen olevan mahdollista, ja koe uusittiin TV-kameroiden edessä. Kaatuminen toistui täsmälleen samalla tavalla kuin aiemminkin. Škodan kaarrekäyttäytymistä hillittiin muuttamalla rengaskokoa ja jousitusta, mutta tapauksen jälkeen takamoottoriset Škodat eivät käyneet erityisen hyvin kaupaksi Ruotsissa.

title: Škoda 110 R

text: Škoda 110 R:n tuotanto lopetettiin vuonna 1980 ja seuraavana vuonna esiteltiin sen korvaaja Škoda Garde, joka pohjautui vastaavasti uusiin Škoda 105/120 -malleihin.

title: Plzeň

text: Valdštejn-Vartenberkin aatelisperhe perusti Plzeňissä teollisuusyrityksen vuonna 1859. Kymmenen vuotta myöhemmin sen osti Emil Škoda jonka nimi säilyi konsernilla nykypäiviin asti. Ennen ensimäistä maailmansotaa Škoda valmisti tykkejä ja työllisti 35000 henkeä Plzeňin alueella. Tehtaat vaurioituivat pahoin toisessa maailmansodassa. Kommunistivallan aikana yritys kansallistettiin, 1989 siitä tuli osakeyhtiö.

title: Škoda Fabia

text: Škoda Fabia on Škodan vuodesta 1999 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Škoda Felician.

title: Škoda (täsmennyssivu)

text: Škoda on myös seuraavien henkilöiden nimi

title: Škoda 14Tr

text: Škoda 14Tr -johdinauto on kulmikas, kaksiakselinen, korkealattiainen ja tyristorisäätöinen standardi johdinauto. Siinä on kolme ovea (joissain yksittäisissä malleissa kaksi ovea) ja ikkunoissa isot suorakaiteenmuotoiset ikkunaluukut. Nahka- tai kangaspäällysteiset istumapaikat ovat ajosuuntaa kohti. Etuosassa on kulmikkaat ajovalot.Kylmän sodan aikana Škodan tehtaan valmistamien ovaalinmuotoisten Škoda 7Tr, 8Tr ja 9Tr -johdinautojen jälkeen oli aika siirtyä Škodan tehtaalla pikkuhiljaa vähän uudempiin malleihin. Niin lopulta valmistui Škoda 14Tr, jonka ensimmäiset prototyypit oli valmistettu jo 1970-luvulla. Škoda 14Tr -johdinauton edeltäjä Škoda 9Tr on ovaalinmuotoinen ja pyöreälamppuinen. Niitä valmistettiin kaksi- ja kolmiovisina. 9Tr-mallia on käytetty myös Norjan Bergenissä. 9Tr-mallin ensimmäiset prototyypit valmistettiin jo 1950-luvulla ja mallia valmistettiin virallisesti vuosina 1961-1983. 9Tr-mallin nivelversio eli 10Tr-mallin projekti jäi toteuttamatta, vaikka mallia suunniteltiin 1950-luvulla. T 11 Karosa -johdinauto oli vain kokeiltiin yksittäisissä johdinautokaupungeissa ja mallin runko pohjautui Karosa-linja-automalliin. 13Tr-mallin projekti jäi toteuttamatta, kun 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa dieselbussia pidettiin Euroopassa kätevämpänä joukkoliikennevälineenä. Myöhemmin 1970-luvun lopussa 14Tr-mallin projektityöt jatkuivat, kunnes vuonna 1980 ensimmäiset viralliset mallit otettiin käyttöön Keski- ja Itä-Euroopassa. Ihan ensimmäinen Škoda-johdinautomalli Škoda 1Tr valmistettiin vuonna 1936. 1970- ja 1980-luvulla valmistetut Sanos-johdinautot olivat varustettu Škodan elektroniikalla.

title: Škoda 450

text: Škoda 450 on Škodan vuosina 1957–1964 valmistama pienehkö avoauto. Auton tekniikka ja alusta perustuvat Škoda 440:n tekniikkaan. Vuosina 1959-64 auton mallinimi oli Felicia.

title: Škoda Yeti

text: Škoda Yeti on tšekkiläisen Škoda Auton vuosina 2009–2017 valmistama 5-ovinen ja 5-paikkainen crossover-auto. Auto esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2009. Yeti sai seuraajakseen Škoda Karoqin.

title: Škoda Felicia

text: Škoda Felicia on Volkswagen Group -konserniin kuuluvan, tšekkiläisen Škodan vuosina 1995–2000 valmistama henkilöauto. Se on kehitetty Škoda Favoritista. Felicia on ensimmäisiä Škodan yhteistyössä Volkswagenin kanssa kehittämiä autoja. Škoda valmisti yhteensä 1 416 939 Feliciaa.

title: Škoda 105 ja 120

text: Škoda 105/120 on Škodan vuonna 1976 esittelemä mallisarja. Sarja korvasi sitä edeltäneen 100/110-sarjan. Kuten edeltäneessäkin sarjassa, mallinumerot juontuvat moottorien iskutilavuuksista. Britanniassa mallista käytettiin nimeä "Estelle". Ranskassa 105-malli myytiin poikkeuksellisesti nimellä 1050, sillä Peugeot oli rekisteröinyt nimiinsä kaikki kolminumeroiset mallikoodit, joiden keskimmäinen numero on 0.


query: Missä Fidel Castro syntyi?

title: Fidel Castro

text: Fidel Alejandro Castro Ruz ( ääntäminen) (13. elokuuta 1926 Birán, Kuuba – 25. marraskuuta 2016[1] Havanna, Kuuba) oli Kuuban pitkäaikainen presidentti ja Kuuban kommunistisen puolueen pääsihteeri, joka johti Kuubaa vuosina 1959–2008. Castro oli maan pääministeri vuodesta 1959 vuoteen 1976, jolloin hänestä tuli valtioneuvoston puheenjohtaja eli presidentti. Castro nimitettiin kommunistisen puolueen ensimmäiseksi sihteeriksi vuonna 1965, minkä jälkeen maa muutettiin yksipuoluevaltioksi. Hän oli yksi maailman pisimpään yhtäjaksoisesti vallassa olleita valtiojohtajia. Presidenttinä hän oli myös asevoimien ylipäällikkö.

title: Fidel Castro

text: Vuonna 2006 Fidel Castron omaisuudeksi arvioitiin 700 miljoonaa euroa. [29] Castro on haalinut rikkauksia myös lähipiirilleen ja järjestänyt Kuuban talouden täysin komentoonsa. [30]

title: Alina Fernández

text: Alina Fernández Revuelta (s. 19. maaliskuuta 1956, Havanna, Kuuba) on kuubalaissyntyinen radiojuontaja ja luennoitsija. Hän syntyi Havannassa 1956 Fidel Castron ja Natalia Revueltan aviottomasta suhteesta. Fernándezista tuli Kuubassa äänekäs Castron arvostelija. Hän yritti loikata Kuubasta useita kertoja, mutta onnistui vasta vuonna 1993. Saatuaan turvapaikan Yhdysvalloista hän alkoi luennoida Kuubasta ja kirjoitti kokemuksistaan kirjan "Alina. Memorias de la hija rebelde de Fidel Castro".

title: Scarface – arpinaama

text: Scarface oli alun perin tarkoitus kuvata Floridassa, mutta se sai paljon kritiikkiä kuubalaiselta yhteisöltä, joka vastusti useita elokuvan näkökulmia. He muun muassa vastustivat kuubalaisten kuvaamista huumekauppiaiksi ja vaativat käsikirjoituksen muuttamista Fidel Castroa vastustavaksi, esimerkiksi muuttamalla Tony Montana Fidel Castron vakoojaksi. Pitkien neuvotteluiden päätteeksi tuottajat kieltäytyivät vaatimuksista sanoen elokuvan keskittyvän kokaiiniin eikä Castron politiikkaan. Varmistaakseen kuvausryhmän turvallisuuden ja välttääkseen mahdollisia ongelmia, kuvaukset siirrettiin Los Angelesiin.

title: Fidel Castro

text: Neuvostoliitossa Kuuban vallanvaihdos ei aluksi herättänyt juuri lainkaan huomiota, koska Moskovan näkemyksen mukaan Latinalaisessa Amerikassa tapahtui tämän tästä vallankaappauksia, joissa oikeistolainen diktaattori vaihtui toiseen. Neuvostoliitolla ei ollut Kuubassa edes edustustoa. Moskovassa suhtauduttiin Fidel Castroon jopa hieman epäillen, koska tämän isä oli varakas maanomistaja, jonka palveluksessa oli liki 500 työntekijää. Yhdysvaltain päätös lopettaa sokerin ostot Kuubasta sai Fidel Castron kääntymään sosialististen maiden puoleen ja hän lähetti veljensä Raúlin hakemaan apua Moskovasta. [18] Neuvostoliiton varapääministeri Anastas Mikojan saapui Kuubaan 6. helmikuuta 1960, ja Castro solmi kauppasopimuksen Neuvostoliiton kanssa. Mikojan vakuuttui Kuuban kehittymisestä "oikeaan" suuntaan: "Ensimmäinen valtio, joka omaksuu sosialismin ilman puna-armeijan apua!" [19] Neuvostoliitto sitoutui ostamaan Kuuban päävientituotetta, sokeria ja toimitti koneita, lannoitteita ja öljyä. Castro halusi Kuuban olevan taloudellisesti riippumaton Yhdysvalloista. Yhdysvaltain presidentti Eisenhower määräsi 17. maaliskuuta propagandakampanjan Castron syrjäyttämiseksi.[17]

title: Huber Matos

text: 20. lokakuuta 1959 Matos lähetti Castrolle toisen kirjeen, jossa tarjoutui eroamaan virastaan ja syytti Fideliä "vallankumouksen hautaamisesta". Kaksi päivää myöhemmin Castro lähetti Camilo Cienfuegosin Camagüeyhin pidättämään Matosin. Seuranneen tapaamisen aikana Cienfuegosin ja Matosin välillä, jotka olivat hyviä tuttuja jo vallankumoussodan ajoilta, Matos varoitti nuorta kumppaniaan siitä, että Castro on saattanut lähettää tämän Matosin luokse siinä toivossa, että Matosille uskolliset joukot saattaisivat tappaa Cienfuegosin. Nuoresta vallankumoussankarista oli tullut Havannan valtauksen jälkeen erittäin suosittu, ja Matosin järkeilyn mukaan olisi Castrolle eduksi eliminoida mahdollinen vallanhaastaja. Fidel Castro lensi itsekin Camagüeyhin, jossa pitämässään puheessa syytti Matosia "maanpetoksen suunnittelusta". Matos ja useita hänelle uskollisia upseereita vietiin Havannan La Cabañan vankilaan odottamaan oikeudenkäyntiä.

title: Fidel Castro

text: 15. huhtikuuta Kuuban neljää lentokenttää pommitettiin A-26 Invader -koneilla.[17] Yhdysvaltain uusi presidentti Kennedy peruutti viime hetkellä jatkopommitukset, jotka olisivat luultavasti tuhonneet koko Kuuban ilmavoimat. Kaksi päivää myöhemmin 17. huhtikuuta noin 1400 yhdysvaltalaisten kouluttamaa kuubalaista pakolaista teki epäonnistuneen maihinnousun Sikojenlahdella. Hyökkäys oli CIA:n rahoittama ja harjoittama sotilaallinen yritys kaataa Fidel Castron hallitus, mutta epäonnistunut hyökkäys vain lujitti Castron asemaa Kuubassa. Epäonnistuminen oli vakava arvovaltatappio vain muutaman kuukauden presidenttinä toimineelle Kennedylle. 19. huhtikuuta Castro julisti vallankumouksen olleen sosialistinen.[17]

title: Fidel Castro

text: Fidel Castro oli naimisissa kaksi kertaa. Hän nai filosofian opiskelija Mirta Díaz-Balartin 12. lokakuuta 1948, mutta avioliitto päättyi eroon 1955. Heillä oli yksi poika, Fidel "Fidelito" Castro Díaz-Balart. Rikkaasta perheestä olevan vaimonsa mukana Castro pääsi tutustumaan Kuuban eliitin elämäntyyliin. Mirta ja Fidelito lähtivät Kuubasta vuonna 1954, kun Mirta erosi Castrosta. Fidelito opiskeli 1970-luvulla ydinfysiikkaa Neuvostoliitossa ja meni naimisiin venäläisen naisen kanssa. Hän palasi myöhemmin takaisin Kuubaan, jossa johti maan ydinenergiakomissiota 1980–1992. Fidelito teki itsemurhan vuoden 2018 helmikuussa Kuubassa.[8] Mirta muutti Espanjaan ja nai Castron vihamiehen Emilio Núñez Blancon. Hän palasi Kuubaan heinäkuussa 2006 tapaamaan sairastunutta Castroa, samaan aikaan kun hänen oma aviomiehensä kuoli.[9]

title: Raúl Castro

text: Raúl Castro hoiti maan presidentinvirkaa 31. heinäkuuta 2006 lähtien Fidel Castron luovutettua suolistoleikkaukseen joutuessaan tilapäisesti veljelleen presidentin, ylipäällikön sekä pääsihteerin tehtävät. Kuuban kansalliskokous valitsi Raúl Castron presidentiksi 24. helmikuuta 2008.

title: Camilo Cienfuegos

text: Camilo Cienfuegos Gorriarán (6. helmikuuta 1932 – 28. lokakuuta 1959) oli kuubalainen vallankumouksellinen, joka syntyi Calabazar de Saguassa. Hän osallistui aktiivisesti maanalaiseen toimintaan Kuuban presidenttiä Fulgencio Batistaa vastaan ja hänellä oli merkittävä rooli Kuuban vallankumouksessa. Hän oli tärkeimpiä ja suosituimpia vallankumousjohtajia Fidel Castron, Raúl Castron ja Che Guevaran rinnalla.

title: Fidel Castro

text: 31. heinäkuuta 2006 Fidel Castro luovutti presidentin velvollisuutensa väliaikaisesti veljelleen Raúl Castrolle jouduttuaan leikkaukseen. Lokakuussa 2007 hän varoitti, että hän ei ehkä enää palaa toimeensa, sillä hänellä "on velvollisuus luovuttaa valta nuoremmille" [2]. 19. helmikuuta 2008 Castro ilmoitti kirjeessään virallisesti luopuvansa presidenttiydestä ja armeijan ylipäällikkyydestä.[3][4][5] Hänen seuraajakseen Kuuban kansalliskokous valitsi Raúl Castron 24.2.2008. Eronsa jälkeen Fidel Castro oli enimmäkseen poissa julkisuudesta eikä hän osallistunut esimerkiksi Kuuban sosialistisen vallankumouksen 50-vuotisjuhlallisuuksiin tammikuussa 2009.

title: Kuuban vallankumous

text: Kuuban vallankumous () kukisti Kuubaa hallinneen diktaattori Fulgencio Batistan hallinnon ja nostatti valtaan heinäkuun 26. päivän liikkeen johtaja Fidel Castron. Vallankumousta seurasi Kuuban lähentyminen Neuvostoliiton kanssa ja maan välien katkeaminen Yhdysvaltojen kanssa. Fidel Castro hallitsi Kuubaa aina vuoteen 2008 saakka.

title: Kuuban vallankumous

text: Joulukuussa 1956 Fidel Castro, Raúl Castro ja Che Guevara nousivat 79 muun aktivistin kanssa Meksikossa Granma-nimiselle alukselle, joka kuljetti heidät Kuubaan Orienten maakuntaan. Maissa Echeverrían joukot pyrkivät häiritsemään armeijan toimintaa, mutta armeija sai silti vihiä maihinnoususta. Armeijan ja aktivistien välillä käytiin yhteenotto, josta pakoon pääsivät paikallisten avulla vain Fidel, Raúl ja Che yhdeksän muun kanssa. Selvinneet pakenivat Sierra Maestran vuorille hallituksen uutisoidessa samaan aikaan kaikkien kapinallisten saaneen surmansa. Helmikuussa 1957 New York Times-lehden toimittaja kirjoitti Castron joukoista artikkelin, jonka julkaisun jälkeen Castron joukkoihin saapui uusia jäseniä. Kapinaliike oli erityisen suosittu Orientessa, jossa pientalonpoikien ja maatyöläisten asema oli keskimääräistä heikompi. Kapinoitsijoihin liittyi myös monia naisia.[5]

title: Fidel Castro

text: 31. heinäkuuta 2006 Fidel Castro luovutti hallintovastuun tilapäisesti veljelleen Raúl Castrolle jouduttuaan suolistoleikkaukseen.[34] Suolistoleikkauksen jälkeen Castro vakuutti olevansa kunnossa, mutta toipuminen vie aikaa.

title: Ignacio Ramonet

text: Vuonna 2006 Ramonet julkaisi kirjan "Fidel Castro: Biografía a dos Voces". Tämä kirja on julkaistu Ramonet’n ja Fidel Castron välillä käytyjen keskustelujen pohjalta.

title: Fidel Castro

text: Neuvostoliiton pääministeri Aleksei Kosygin ehdotti Suomen presidentille Urho Kekkoselle syyskuussa 1978, että Suomen olisi syytä kutsua Fidel Castro vierailulle. Kekkonen ei kuitenkaan innostunut asiasta eikä Kosyginin ehdotus koskaan edennyt Suomen ulkoministeriöön.[27] Kuuban pääkaupungissa Havannassa pidettiin syyskuussa 1981 Parlamenttienvälisen liiton (IPU) kokous, jonka yhteydessä Pohjoismaiden valtuuskunnat järjestivät kokouksen kunniavieraana olleelle Castrolle vastaanoton Ruotsin Havannan-suurlähetystössä. Tällöin Suomen valtuuskuntaa johtanut eduskunnan puhemies Johannes Virolainen innostui kutsumaan Castron vierailulle Suomeen, mikä aiheutti närkästystä muiden pohjoismaiden valtuuskuntien jäsenissä.[28] Loppujen lopuksi Fidel Castron vierailu Suomessa ei koskaan toteutunut. Ulkoministeriön virkamiehenä työskennelleen professori Juhani Suomen mukaan syynä oli se, että Kuuba ei ollut Suomelle sen enempää poliittisesti kuin kaupallisestikaan mitenkään tärkeä kumppani ja että Castron vierailu Suomessa olisi edellyttänyt myöhemmässä vaiheessa Suomen presidentin vastavierailua Kuubassa.[27]

title: Fidel Castro

text: Castro ei mennyt uudelleen naimisiin, mutta eli Dalia Soto del Vallen kanssa. Heille syntyivät pojat Ángel, Antonio, Alejandro, Alexis ja Alex. Fidel Castrolla on yksi tytär Alina Fernández Revuelta, joka asuu Espanjassa. Castron muut lapset Fidelitoa lukuun ottamatta eivät ole olleet julkisuudessa.[10]

title: Juanita Castro

text:
Juanita Castro otti osaa Kuuban vallankumoukseen ostamalla aseita 26. heinäkuuta -liikkeelle, joka vastusti Fulgencio Batistan hallintoa. Juanita Castro liittyi Kuuban vallankumouksen jälkeen kommunistisen puolueen jäseneksi. Juanita Castro työskenteli Kuubassa CIA:n laskuun. Hän välitti viestejä ja oli yhteyshenkilönä vuosina 1961–1964. Hän kertoi muun muassa uusien neuvostojoukkojen tulosta ennen ohjuskriisiä. Vuonna 1964 hän matkusti Raúl Castron auttamana Méxicoon sisarensa Enma Castron luokse ja loikkasi sieltä Yhdysvaltoihin. Hän piti Miamissa apteekkia 30 vuotta. Juanita Castro on tavannut veljensä viimeksi 1964, ja erityisen huonoissa väleissä hän on oli kovan linjan veljensä Fidelin kanssa.
Vuonna 1998 Juanita haastoi Fidel Castron aviottoman tyttären Alina Fernándezin oikeuteen Espanjassa, jossa tämä asui. Kyse oli Fernándezin elämäkerrasta "Alina. Memorias de la hija rebelde de Fidel Castro". Espanjalainen oikeus vaati Fernándezia ja tämän kustantajaa Plaza & Janesia maksamaan 45 000 dollaria Juanita Castrolle, jonka roolia Kuubassa kirjassa kuvataan loukkaavasti. Teoksen englanninkielisestä versiosta "Castro's Daughter: An Exile's Memoir of Cuba" on poistettu loukkaavat kohdat.

title: Fidel Castro

text: Fidel Castroa ei kastettu ennen kuin vasta hänen ollessaan kahdeksanvuotias, mikä johti muiden lasten pilkkaan. Hänen isänsä erosi ensimmäisestä vaimostaan Fidelin ollessa 17-vuotias ja nai Fidelin äidin. Isän tunnustettua lapsensa Fidel sai sukunimen Castro ja otti samalla keskimmäisen nimen Alejandro luettuaan Aleksanteri Suuresta.

title: Fidel Castro

text: Castro syntyi maanviljelijäperheeseen sokeriplantaasilla Biránissa lähellä Mayaría vanhassa Orienten maakunnassa. Hänen isänsä Ángel Castro y Argiz oli espanjalainen emigrantti, joka kohosi kovalla työllä suhteellisen menestyvään asemaan. Hänen äitinsä Lina Ruz González oli kotiapulainen ja hänen isänsä oli tuolloin naimisissa Maria Luisa Argotan kanssa.

title: Fidel Castro

text: Fidel Castro pysyi johdonmukaisesti sosialismin tiellä, mutta ennen kaikkea hänen ulkopoliittista ideologiaansa leimasi anti-imperialismi. Hän tuki monia oikeamieliseksi katsomiaan vapaustaistelijoita erityisesti latinalaisessa Amerikassa ja Afrikassa, jotka yleisemmin taistelivat Yhdysvaltojen tukemaa osapuolta vastaan. Hän osoitti sympatioitaan myös muun muassa USA:n mustien ihmisoikeusliikkeitä kohtaan. Toisaalta Castro oli yhteyksissä myös sitoutumattomiin maihin solmimalla suhteita Intiaan, Kanadaan ja Jugoslaviaan.

title: Kuuba

text: Kuuban johtajana vuosina 1959–2008 toimi Fidel Castro. Hän luovutti vuodesta 1976 hallussaan olleet presidentin tehtävät väliaikaisesti veljelleen Raúl Castrolle kesällä 2006 jouduttuaan sairaalahoitoon. Talvella 2008 Fidel Castro luopui julkisista viroistaan, ja seuraajaksi presidenttinä valittiin veli Raúl.[56] Fidel Castron luovuttua vallasta helmikuussa 2008 Kuuban kansantaloutta on hieman avattu. Kuubalaisilla on oikeus hankkia aiemmin säädeltyä viihde-elektroniikkaa ja tietokoneita sekä matkustusrajoituksia on höllennetty.[14] Vuonna 2009 Kuuba hyväksyttiin jälleen Amerikan valtioiden järjestön jäseneksi.

title: Huber Matos

text: Kesäkuussa 1959 Fidel Castron (silloin Kuuban pääministeri) ja presidentti Manuel Urrutian välille syntyi erimielisyyksiä, jotka johtivat molempien irtisanoutumiseen virastaan. Vähän myöhemmin Castro kuitenkin otti virkansa uudelleen vastaan ja nimitti uudeksi presidentiksi Osvaldo Dorticósin. Tämä ja aiemmat huolestuttavat nimitykset ja tapahtumat saivat Huber Matosin jättämään kirjallisen eroanomuksensa Castrolle. Kesäkuun 26. päivänä hän ja Castro tapasivat Havannan Hilton-hotellissa (nykyään "Habana Libre"), jota Fidel käytti asuinpaikkanaan, ja josta käsin Kuubaa käytännössä johdettiin. Vallankumousjohtaja oli sangen hyvällä päällä, koska yli miljoona ihmistä ja tuhansittain talonpoikia oli kokoontunut pääkaupunkiin juhlimaan uuden maalain läpimenoa.

title: Huber Matos

text: Huber Matos tutustui Fidel Castroon yhteisen tuttavan, Celia Sanchezin, kautta. Aluksi hän toimi Heinäkuun 26. päivän liikkeen yhdysmiehenä "llanolla" (kaupunkiin soluttautuneena, jonka vastaparina oli "sierra" - vuoristossa toimiva haara). Paljastuttuaan hän vältti pidätyksen pakenemalla maasta. Hän liittyi vallankumousarmeijaan 1958 toimittamalla lentokonelastillisen aseita Sierra Maestran vuoristoon, jonne hän lensi pakopaikastaan Costa Ricasta. Hän taisteli Kuuban sisällissodassa vallankumouksellisten puolella Fidel Castron rinnalla nousten "comandanteksi" (majuriksi) ja sai ansioistaan Kuuban vallankumouksen sankarin arvon, mutta hänen suhtautumisensa Castroon muuttui tämän saatua vallan käsiinsä tammikuussa 1959.

title: Fidel Castro

text: Ikääntyvän Fidel Castron terveydentila oli spekulaation kohteena. Vuonna 2005 CIA väitti Castron sairastavan Parkinsonin tautia ja myöhemmin syöpää.

title: Fidel Castro

text: Castro järjesti tukijoineen, mukaan lukien veljensä Raúl, 26. heinäkuuta 1953 sotilaallisen iskun Moncadan kasarmialueelle, Batistan suurimpaan Santiago de Cuban ulkopuolella sijainneeseen varuskuntaan. Myös Céspedesin varuskuntaan Bayamossa hyökättiin hämäyksenä. Isku epäonnistui, ja 60 kapinallista 135:stä sai surmansa. Castro ja ryhmän muut selviytyneet jäsenet pakenivat Sierra Maestran vuoristoon. 1. elokuuta 1953 Castro ja hänen veljensä saatiin kiinni. Heitä ei ohjeiden mukaan teloitettu kiinni saataessa. Fidel Castron äiti, joka rukoili samaa afrikkalaisperäistä jumalaa kuin Batista, pyysi, ettei hänen poikiaan teloitettaisi ja lupasi rukoilla Batistan puolesta. Batista heltyi ja suostui, että Fidel ja Raúl Castroa ei teloitettaisi. Hän teki saman virheen myöhemminkin, jonka takia moni hänen sotilaistaan menetti henkensä.

title: Kuuban historia

text: Ainekset Kuuban vallankumoukseen olivat valmiit. Havannan miljonäärit olivat Keski- ja Etelä-Amerikan rikkaimpia valtaosan Kuuban kansasta ollessa köyhiä ja lukutaidottomia. Ensimmäinen aseellinen yritys tehtiin 26. heinäkuuta 1953, josta päivämäärästä tuli myöhemmin vallankumousliikkeen nimi. Armeijan tukikohtaan Santiago de Cubassa hyökkäsi 119 kapinallista. Heistä 55 jäi kiinni ja teloitettiin. Fidel Castro pääsi pakenemaan, mutta antautui vapaaehtoisesti saatuaan takuut pääsystä oikeusistuimen eteen. Vangitsija, luutnantti Sarria, passitti Castron pikateloituksen sijasta vankilaan ja sai itse maksaa teosta vankeudella. Castro vapautti hänet päästyään valtaan. Castron suvulla oli suhteita Batistan hallintoon, mitä kautta Fidel sai pelastettua nahkansa.

title: Granma (lehti)

text: Lehdessä julkaistaan tärkeimmät viralliset uutiset ja tiedotukset. Lisäksi se julkaisee mielipiteitä ja maaliskuusta 2007 lähtien heinäkuussa 2006 sairastuneen ja poissa julkisuudesta olleen Fidel Castron "Reflexiones del Compañero Fidel" (aiemmin "Reflexiones del Presidente Fidel Castro") -kolumnia.

title: Fidel Castro

text: Zoé Valdés: Fidelfiktio ("La ficción Fidel"). ISBN 9789525974027. Ivan Rotta & Co. 2012 Serge Raffy: Fidel

title: Fidel Castro

text: Castro haudattiin 4. joulukuuta 2016. Kuuba on kieltänyt muistopatsaat, paikkojen ja katujen nimeämisen ja muut huomionosoitukset Castron mukaan tämän omasta toivomuksesta.[37]


query: Mistä Daniel Bernoulli tunnetaan?

title: Daniel Bernoulli

text: Daniel Bernoulli (8. helmikuuta 1700 – 17. maaliskuuta 1782) oli alankomaalaissyntyinen matemaatikko ja fyysikko, joka tunnetaan parhaiten työstään fluidimekaniikan ja tilastotieteen parissa (Hydrodynamica, 1738).[1] Hän löysi niin sanotun Bernoullin lain, jonka mukaan fluidin virtausnopeuden kasvaessa paine alenee eli dynaamisen ja staattisen paineen summa on vakio. Hän voitti kymmenen kertaa Pariisin akatemian vuosittain jakaman palkinnon muun muassa tutkimuksistaan kineettisen kaasuteorian, vuoroveden ja värähdysliikkeen parissa.[2] Matematiikassa hän löysi niin sanotut Besselin funktiot ja tutki Nicolaus II -veljensä kanssa Pietarin paradoksia.

title: Jakob Bernoulli

text:
Bernoullin tunnetuin kirja on todennäköisyyslaskentaa käsittelevä "Ars Conjectandi".
Siinä hän muun muassa esitti ensimmäisen matemaattisesti täsmällisen muotoilun periaatteelle, joka nykyisin tunnetaan suurten lukujen lakina. Teos kuitenkin julkaistiin vasta vuonna 1713, kahdeksan vuotta tekijänsä kuoleman jälkeen eikä sen vuoksi saanut sille kuuluvaa asemaa todennäköisyyslaskennan kehittymisessä. Bernoulli oli työstänyt suurimman osan todennäköisyyslaskentaideoistaan jo 1680-luvulla.

title: Daniel Bernoulli

text: Luokka:Alankomaalaiset fyysikot Luokka:Alankomaalaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1700 syntyneet Luokka:Vuonna 1782 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Atomiteoria

text: Sveitsiläinen fyysikko Daniel Bernoulli julkaisi vuonna 1738 teoksen nimeltä Hydrodynamica, joka oli pohja kineettisen kaasuteorian synnylle. Bernoullin mukaan kaasut koostuvat pienistä hiukkasista, jotka ovat koko ajan liikkeessä sekä törmäilevät jatkuvasti toisiinsa. Bernoullin mukaan kaasujen paine johtuu nimenomaan rakenneosasten keskinäisistä törmäyksistä sekä näiden törmäyksistä astian seinämiin, ja kaasun lämpötila riippuu vastaavasti näiden liikkuvien hiukkasten nopeudesta. Teoria tuli kuitenkin yleisesti hyväksytyksi vasta seuraavalla vuosisadalla.

title: Johann Bernoulli

text: Vuonna 1695 Bernoulli sai professorin viran Hollannissa Groningenin yliopistossa. Hänen poikansa, joista tuli myös matemaatikkoja, syntyivät siellä. Hollannin vuosinaan Johann Bernoulli joutui kiistoihin veljensä Jacob Bernoullin kanssa, sekaantui Leibnizin ja Newtonin väliseen erimielisyyteen, oli syytettynä uskonnollisesta harhaoppisuudesta ja menetti tyttärensä taudeille. Johann Bernoulli muutti perheineen takaisin Sveitsiin, missä hän sai tuberkuloosiin menehtyneen veljensä viran Baselin yliopistossa. Hän oli arvostettu tiedemies, monet yliopistot yrittivät houkutella häntä professorikseen, ja hänestä tuli Pariisin, Berliinin, Lontoon, Pietarin ja Bolognan tiedeakatemioiden jäsen. Hänen hautakivessään lukee "Oman aikansa Arkhimedes".

title: Jakob Bernoulli

text: Bernoulli tunnetaan myös latinankielisen lausahduksen ”Eadem mutata resurgo” (suom. ”Nousen jälleen muuttuneena ja silti ennallani”) kehittäjänä. Lentävä lause viittasi alun perin logaritmiseen spiraaliin, jonka Descartes esitteli ensimmäisenä. Lausahdus on kirjoitettu Bernoullin hautakiveen.

title: Daniel Bernoulli

text: Yliopisto-opinnot Baselissa alkoivat Daniel Bernoullin kohdalla 13-vuotiaana pääaineina filosofia ja logiikka. Kandidaatin tutkinto päättyi vuonna 1715 ja maisterin arvon hän sai vuotta myöhemmin. Intohimo matematiikkaa kohtaan oli kuitenkin syttynyt filosofian opiskelun ohessa ja laskentataitoja hän oppi isältäänsä ja isoveljeltäänsä. Isä halusi pojastaansa edelleen kauppiasta, mutta Daniel oli asian suhteen täysin vastakkaista mieltä. Ajan päästä Johannin ajatukset uran suhteen heltyivät, mutta matemaatikkoa hän ei pojastaansa halunnut. Hän sai poikansa opiskelemaan lääketiedettä yliopistossa vetoamalla rahan puutteeseen. Lääketieteen opiskelemisen hän aloitti Baselissa, mutta vuodet 1718–19 menivät Heidelbergissä ja Strasbourgissa opiskellen. Baseliin Bernoulli palasi vuonna 1720 viimeistelemään tohtorin tutkintonsa. Opinnot päättyivät jo seuraavana vuonna Dissertatio inauguralis physico-medica de respiratione -väitöstyön myötä.[5] Väitöstyötäänsä varten Bernoullin isä opetti pojalleensa kineettisen energian teoriaa ja energian säilymisestä. Bernoulli sovelsi tätä lääketieteeseen ja tuli kirjoittaneeksi hengityksen mekaniikasta.

title: Daniel Bernoulli

text: Bernoulli halusi isänsä tapaan itselleensä akateemisen uran. Hän siis haki Baselin yliopistosta kahta professuuria, anatomian ja biologian. Valinnat tehtiin arpomalla, ja epäonnekseensa Bernoullia ei valittu kumpaisenkaan virkaan. Vähän ajan kuluttua yliopistosta vapautui logiikan professorin virka, jota Bernoulli lähti hakemaan. Kuten aiemminkin, virka valittiin arpomalla, eikä onni ollut Bernoullin puolella. Epäonnistumisiensa vuoksi hän lähti Venetsiaan hankkiakseen lisätaitoja lääketieteen saralta. Tarkoituksena oli vielä opiskella Padovassa, mutta sairastelu Venetsiassa muutti suunnitelmia. Venetsian aikoina Bernoulli uurasti matematiikankin parissa, minkä seurauksena hän julkaisi Christian Goldbachin avustamana ensimmäisen matemaattisen työnsä Exercitationes vuonna 1724. Työnsä ensimmäisessä kappaleessa hän tutkii todennäköisyyttä ja seuraavassa nesteiden virtausta. Kiinnostus nesteiden virtausta kohtaan lienee syntynyt hänen lääketieteellisten, veren virtaamisen, tutkimusten pohjalta. Kolmennessa kappaleessa Bernoulli käsitteli Ricattin differentiaaliyhtälöitä. Neljännessä ja viimeisessä kappaleessa käsitellään geometrisia ongelmia.[4]

title: Johann Bernoulli

text: Bernoulli opiskeli Baselin yliopistossa lääketiedettä, lähti sitten Beneveen ja myöhemmin Pariisiin, jonka matemaatikkopiireissä hän tutustui Guillaume de l’Hôpitaliin. L’Hôpital ihaili Bernoullia, joka ymmärsi Leibnizin kehittämiä laskentamenetelmiä, ja palkkasi Bernoullin opettamaan itseään. Opetus jatkui myöhemmin kirjeenvaihdon muodossa. L'Hôpital julkaisi myöhemmin matematiikan oppikirjoja, ja häneen nimiinsä kirjattu L’Hôpitalin sääntö on itse asiassa Bernoullin kehittämä - asia, joka harmitti Bernoullia suuresti.

title: Le Sagen gravitaatioteoria

text: Jo vuonna 1690 Fatio oletti, että hiukkasten tasaiseen pintaan aiheuttama työntävä voima on kuudesosa siitä mikä se olisi, jos kaikki hiukkaset osuisivat siihen kohtisuorasti. Fatio todisti tämän ehdotuksensa määrittämällä voiman, jonka aiheuttavat tiettyyn pisteeseen zz osuvat hiukkaset. Hän johti kaavan "p=ρvzz/6". Tämä ratkaisu on hyvin samanlainen kuin Daniel Bernoullin kineettisessä kaasuteoriassaan vuonna 1738 esittämä kaava "p=ρv/3". Tämä oli ensimmäinen kerta, jolloin kineettisen teorian kanssa analoginen ratkaisu esitettiin - kauan ennen kuin kineettisen kaasuteorian perusteet esitettiin. Bernoullin antama arvo on kuitenkin kaksi kertaa nin suuri kuin Fation, mikä Zehen mukaan aiheutui siitä, että Fatio oletti hiukkasten liikemäärän muutoksen törmäyksessä olevan niiden massan ja nopeuden tulo, "mv", vaikka jos törmäys on kimmoinen, liikemäärän muutos on kaksinkertainen, "2mv". Fation tulos olisi oikea vain täysin kimmottomien törmäysten tapauksessa. Fatio yritti käyttää ratkaisuaan, paitsi gravitaation, myös kaasujen käyttäytymisen selittämiseen. Hän yritti rakentaa lämpömittarin, joka osoittaisi ilmamolekyylien liiketilan ja siten arvioisi lämpötilan. Kuitenkaan Fatio, toisin kuin Bernoulli, ei samastanut lämpöä ilmahiukkasten liikkeeseen - hän käytti toista fluidia, joka aiheuttaisi tämän ilmiön. Ei myöskään tiedetä, vaikuttiko Fatio Bernoulliin vai ei.

title: Lemniskaatta

text:
Vuonna 1694 Johann Bernoulli tutki erästä Leibnitzin aikaisemmin esittämää isokrooniprobleemaa ja siinä yhteydessä tarkemmin myös edellä mainittua Cassinin käyrän erikoistapausta, jota nykyisin sanotaan Bernoullin lemniskaataksi. Se voidaan analyyttisesti määritellä yhtälön
kuvaajaksi. Myös Johann Bernoullin veli Jakob Bernoulli tutki samaa käyrää samana vuonna, kuitenkaan kiinnittämättä huomiota siihen, että se oli Cassinin käyrän erikoistapaus, ja antoi sille nimen lemniskaatta.

title: Bernoullin laki

text:
missä
Kokoonpuristumattomuusoletus on useimpiin tarkoituksiin melko hyvin voimassa virtausnopeuden ollessa pienempi kuin 0,3Ma (ks. Mach-luku). Tätä suuremmilla virtausnopeuksilla on syytä käyttää kokoonpuristuvan virtauksen Bernoullin yhtälöä.
Bernoullin laki on nimetty hollantilais-sveitsiläisen matemaatikko Daniel Bernoullin mukaan, vaikkakin periaatteen oli ymmärtänyt aiemmin muun muassa Leonhard Euler.

title: Daniel Bernoulli

text: Bernoulli oli tyytymätön elämäänsä Pietarissa, minkä takia hän halusi muuttaa pois kaupungista, kuten oli jo aiemmin ajatellutkin. Nuorempi veli Johann II Bernoulli oli samaan aikaan Pietarissa, ja yksissä tuumin he lähtivät sieltä kierrellen Danzigissa, Hampurissa, Alankomaissa ja Pariisissa kunnes vuonna 1734 he palasivat kotikaupinkiinsa.[4] Baselissa asuessaan Bernoulli lähetti Pariisin akatemialle tähtitieteellisen tutkimuksen, jolla hän havitteli Pariisin akatemian suurpalkinnon voittamista. Hän joutui ikävään tilanteeseen, sillä myös hänen isänsä havitteli palkintoa. Akatemia julisi molemmat palkinnon voittajiksi, mutta se ei Johann Bernoullille riittänyt. Se merkitsi sitä, että hänen poikansa olisi yhtä hyvä kuin hän itsekin. Isän ja pojan välinen suhde katkesi eikä Bernoulilla ollut enää mitään asiaa tulla käymään isänsä luona.[4]

title: Daniel Bernoulli

text: Bernoulli syntyi Yhdistyneisiin provinsseihin kuuluneessa Groningenin kaupungissa vuonna 1700. Hänen isänsä oli matemaatikko Johann Bernoulli ja äiti oli Drothea Falkner. Johann-isän ja Jakob-sedän lisäksi hänen isoveljestäänsä Nicolaus II:sta ja pikkuveljestäänsä Johann II:sta tuli matemaatikko. Danielin uravalinta ei sen sijaan ollut päivänselvä. Johann Bernoulli yritti patistaa keskimmäistä poikaansa valitsemaan liikemiehen uran, aivan kuten hänen oma isänsä oli aiemmin tehnyt.[4]

title: Suurten lukujen laki

text: Italialainen matemaatikko Gerolamo Cardano (1501–1576) väitti ilman todistusta, että empiiristen tilastojen pätevyydellä on taipumus kasvaa otoskoon kasvaessa. Tämä väite muotoiltiin sittemmin suurten lukujen laiksi. Jakob Bernoulli todisti suurten lukujen lain erikoistapauksessa, joka koskee kaksiarvoisia satunnaismuuttujia. Häneltä kesti yli 20 vuotta kehittää väitteelle riittävän täsmällinen matemaattinen todistus, jonka hän julkaisi teoksessaan "Ars Conjectandi" vuonna 1713. Hän nimitti sitä "kultaiseksi teoreemaksi", mutta nykyisin se tunnetaan Bernoullin lauseena. (Sitä ei pidä sekoittaa Jakob Bernoullin veljenpojan, Daniel Bernoullin mukaan nimettyyn Bernoullin lakiin fysiikassa.) Vuonna 1837 S. D. Poisson kuvaili tulosta tarkemmin ja antoi sille nimen "suurten lukujen laki" (). Tämän jälkeen tulos tunnettiin molemmilla nimillä, mutta "suurten lukujen laki" on yleisemmin käytetty.

title: Bernoullin luku

text: On kaksi eri tapaa määritellä Bernoullin luvut. Määritelmät eroavat vain luvun "B" kohdalla: "B" on joko - tai . Ensimmäisessä tapauksessa on kysymyksessä ensimmäiset Bernoullin luvut ja jälkimmäisessä toiset Bernoullin luvut. Koska Bernoullin luvut, joiden indeksi on pariton ja suurempi kuin 1 ovat nollia, käsitellään monesti vain lukuja "B", joita joissakin teksteissä merkitään harhaanjohtavasti "B", kun itse asiassa tarkoitetaan lukua "B". Tämä voi johtaa sekaannuksiin; mikäli on tarpeellista käyttää vain lukuja "B", voi käyttää vaihtoehtoista merkintää formula_2.

title: Jakob Bernoulli

text: Jakob Bernoulli (27. joulukuuta 1654 Basel, Sveitsi – 16. elokuuta 1705 Basel), tunnetaan myös nimillä Jacob, Jacques ja James Bernoulli, oli sveitsiläinen matemaatikko ja tiedemies. Hän oli matemaatikko Johann Bernoullin vanhempi veli.

title: Bernoullin jakauma

text: Bernoullin jakauma tai Bernoulli-jakauma on dikotomisen kokeen lopputuloksen jakauma. Se on nimetty sveitsiläisen matemaatikon Jakob Bernoullin mukaan.

title: Bernoullin luku

text: Bernoullin luvut ovat rationaalilukujono, jolla on suuri merkitys lukuteoriassa. Ensimmäiset Bernoullin luvut ovat:

title: Kineettinen kaasuteoria

text: Kineettinen kaasuteoria pohjautuu ns. ideaalikaasuun, joka on matemaattinen malli kaikista kaasuista. Sveitsiläinen fyysikko, Daniel Bernoulli, julkaisi vuonna 1738 teoksen nimeltä "Hydrodynamica", joka oli pohja kineettisen kaasuteorian synnylle. Bernoullin mukaan kaasut koostuvat pienistä hiukkasista, jotka ovat koko ajan liikkeessä sekä törmäilevät jatkuvasti toisiinsa. Bernoullin mukaan kaasujen paine johtuu juuri rakenneosasten keskinäisistä törmäyksistä sekä törmäyksistä astian seinämiin, ja lämpötila johtuu vastaavasti rakenneosasten värähtelystä. Bernoullin teoriaa ei hyväksytty suoraan, osaksi koska energiaperiaatetta ei ollut vielä keksitty eikä tuon ajan fyysikoille ei ollut täysin selvää, miten rakenneosasten törmäykset voisivat olla täysin kimmoisia.

title: Bernoullin luku

text: Sveitsiläinen matemaatikko Jakob Bernoulli (1654-1705) oli ensimmäinen, joka huomasi yksittäisen lukujonon, joka tarjoaisi tavan muodostaa yleisen kaavan potenssisummille. Ensimmäinen julkaisu Bernoullin luvuista on Bernoullin hänen kuolemansa jälkeen, vuonna 1713 julkaistussa Ars Conjectandissa. Kuvan otteessa kirjasta näkyy sivun alemmassa puoliskossa Bernoullin löytämä kaava. Bernoulli käyttää merkintöjä A, B C ja D modernin merkintätavan mukaisista luvuista B, B, B ja B. Lausekkeessa c·c−1·c−2·c−3 esiintyvät pisteet ovat erottamassa kertolaskun termejä c, c-1, c-2 ja c-3; eivät kertomerkkejä. Modernia termejä käyttäen kyseessä on siis laskeva kertoma. Myöskään kertomamerkintää ei vielä tuolloin käytetty. Integraalisymboli on peräisin Leibniziltä, joka käytti sitä merkitsemään summaa.

title: Friedrich Bessel

text: Friedrich Wilhelm Bessel (22. heinäkuuta 1784, Minden – 17. maaliskuuta 1846, Königsberg (nykyinen Kaliningrad) ) oli saksalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko. Hänet tunnetaan erityisesti Besselin funktioiden tutkimuksesta, jotka nimestä huolimatta keksi Daniel Bernoulli. Tähtitieteen alueella Besselin merkittävin saavutus oli ensimmäisen tähden, 61 Cygnin, parallaksin mittaaminen. Hän myös oletti, että Siriuksella ja Procyonilla on näkymättömiä taivaankappaleita seuralaisinaan ja että Uranuksen ulkopuolella on vielä yksi planeetta, mitkä seikat sittemmin on oikeiksi todettu.

title: Daniel Bernoulli

text: Daniel kuului Bernoulli-sukuun, jonka jäsenet olivat vaikutusvaltaisessa asemassa 1600- ja 1700-luvuilla eurooppalaisissa tiedepiireissä. Bernoulli tutki matematiikan ja fysiikan ohella lääketiedettä, biologiaa, fysiologiaa, tähtitiedettä ja meritiedettä.[3]

title: Daniel Bernoulli

text: Exercitationes nosti hänen maineensa matemaatikkona uudelle tasolle, ja Pietarin yliopistosta tarjottiin vuoden 1725 lopulla matematiikan professuuria. Samalla hänen isoveljelleensä tarjottiin samaisesta paikasta matematiikan professuuria ja näin molemmat veljekset matkustivat kohti Venäjää. Aiemmin Venetsiassa Bernoulli oli kehittänyt tiimalasia eteenpäin. Keksintönsä ansiosta tiimalasin hiekan tippuminen pysyi vakaana laivan ollessa kovassa myrskyaallokossakin. Hän lähettii keksintönsä Pariisin akatemialle, joka palkitsi hänet vuosittain jaettavalla palkinnolla.[4]

title: Venäjän tiedeakatemia

text: Venäjän tiedeakatemia on järjestäytynyt toisaalta 13 tieteenalakohtaiseen osastoon, toisaalta kolmeen maantieteelliseen haaraosastoon valtion itäosissa (pääosaston lisäksi) ja 15 alueelliseen tiedekeskukseen valtakunnan länsiosassa (vuonna 2019). Alueelliset tiedekeskukset ovat eri alojen tutkimuslaitosten alueellisia ja paikallisia yhteenliittymiä valtakunnan länsi- ja eteläosissa. Pietari Suuri perusti Tiedeakatemian senaatin päätöksellä 28. tammikuuta 1724 Pietariin. Tiedeakatemian varhaisia jäseniä olivat mm. Leonhard Euler, Anders Lexell, Christian Goldbach, Nicholas II Bernoulli, Daniel Bernoulli, Caspar Friedrich Wolff, Joseph-Nicolas Delisle, Georg Wolfgang Kraft ja Gerhard Friedrich Müller.

title: Johann II Bernoulli

text: Johann II Bernoulli (myös "Jean", 18. toukokuuta 1710 Basel, Sveitsi – 17. heinäkuuta 1790 Basel, Sveitsi) oli sveitsiläinen matemaatikko, fyysikko ja asianajaja. Hän oli matemaatikko Johann Bernoullin kolmesta pojasta nuorin. Johann II:n isoveljet olivat Nicolaus II Bernoulli (1695–1726) ja Daniel Bernoulli (1700–1782), matemaatikoita hekin.

title: Odotettu hyöty

text: Ensimmäisenä odotetun hyödyn hypoteesin esitti kirjallisessa muodossa Daniel Bernoulli 1783. Hän käytti sitä Pietarin paradoksin ratkaisemiseen. John von Neumann ja Oskar Morgenstern esittivät vuonna 1944 odotetun hyödyn teorian formaalisti, jonka vuoksi käytetään myös nimitystä von Neumann–Morgenstern -hyöty.

title: Le Sagen gravitaatioteoria

text: Daniel Bernoulli oli mieltynyt Le Sagen mallin ja hänen omien, kaasujen luonnetta koskevien ajatusten samankaltaisuuteen. Kuitenkin Bernoulli itse oli sitä mieltä, että hänen oma kineettinen kaasuteoriansa oli vain spekulaatiota, ja samoin hän piti Le Sagen teoriaa hyvin spekulatiivisena.

title: Guillaume de l’Hôpital

text: Hän kirjoitti maailman ensimmäisen differentiaalilaskennan oppikirjan, joka julkaistiin vuonna 1696. L’Hôpital ihaili Johan Bernoullia, joka ymmärsi Leibnizin kehittämiä laskentamenetelmiä, ja palkkasi Bernoullin opettamaan itseään. Opetus jatkui myöhemmin kirjeenvaihdon muodossa. Kirjeenvaihto löytyi vuonna 1922 ja osoittaa, että kirjan pääasiallinen sisältö, myös L’Hôpitalin sääntö on itse asiassa Bernoullin kehittämä. L'Hôpital kuitenkin korjasi useita Bernoullin tekemiä virheitä, kuten väitteen että 1/x:n integraali on äärellinen. Bernoulli esitti vaatimuksia tekijänoikeudestaan vasta L'Hôpitalin kuoleman jälkeen, koska pelkäsi tämän vaativan maksamiaan palkkioita takaisin. Hänen vaateitaan ei juuri uskottu ennen kirjeenvaihdon löytymistä.

title: Daniel Bernoulli

text: Elämä Pietarissa sujui hyvin kunnes kahdeksan kuukauden kaupungissa elon jälkeen Nicolaus kuoli kuumeeseen. Veljen menettäminen oli Bernoullille erittäin rankka kokemus, ja hän halusikin muuttaa takaisin Sveitsiin. Bernoullin isä onnistui järjestämään töitä työttömänä olleelle oppilaalleen Leonhard Eulerille Pietariin. Eulerin ja Bernoullin yhteinen aika Pietarissa (1727–1733) oli Bernoullin elämän tuottoisinta aikaa. Yhdessä he tutkivat muun muassa värähtelyä. Pietarin vuosinaan hän kirjoitti myös neisteiden liikettä käsittelevän magnus opuksensa, Hydrodynamica. Teosta ei kuitenkaan julkaistu ennen vuotta 1738. Teoksen kymmenennessä kappaleessa Bernoulli tutkii kineettisen kaasuteorian alkeita ja onnistui johtaa peruskaavat kaasuille. Samalla hän loi pohjan Van der Waalsin yhtälölle.[4]


query: Mikä Sukkanauharitarikunta on?

title: Sukkanauharitarikunta

text: Sukkanauharitarikunta () on englantilainen, Edvard III:n vuonna 1348 perustama kunniaritarikunta. Sen tunnuslause on ranskaa Honi soit qui mal y pense (häpeä sille, joka tästä pahaa ajattelee). Ritarikunnan jäsenyys suodaan erittäin harvoille ja sen voi myöntää ainoastaan monarkki, jonka lisäksi ritarikunnassa on vain 24 täysivaltaista jäsentä.[1] Heidän lisäkseen ritarikuntaan voi kuulua joitakin muita jäseniä, jotka ovat yleensä oman ja muiden maiden kuninkaallisia. Ritarikunta on Englannin arvostetuin, ja vanhin olemassa oleva kunniaritarikunta.

title: Edward Heath

text: Heath jäi pois parlamentista vuonna 2001, jolloin hän sai Sukkanauharitarikunnan jäsenyyden. Heath oli myös taitava muusikko. Hän johti Lontoon sinfoniaorkesteria ja Royal Liverpool Philharmonic Orchestraa. Hän purjehti kilpaa ja oli Britannian joukkueen kapteenina vuoden 1971 Admiral's Cupissa.

title: Sukkanauharitarikunta

text: Myönnettävät arvonimet ovat Knight Companion (KG) ja Lady Companion (LG).

title: Windsor (suku)

text: Windsor on Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsijasuku. Se on osa Saksi-Coburg-Gotha-sukua, joka vuorostaan on osa vanhaa saksalaista Wettinin hallitsijasukua. Ensimmäisen maailmansodan ja silloisen saksalaisvastaisuuden myötä kuningashuoneen alkuperäinen saksalaistyylinen nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa, joka tulee kuninkaallisen perheen omistamasta Windsorin linnasta. Saksalaisperäinen nimi oli tullut suvulle kuningatar Viktorian avioliiton kautta. Hän oli naimisissa prinssi Albertin kanssa, joka oli Saksi-Coburg-Gothan herttuan poika. Nimi muutettiin Yrjö V:n aikana, joten hänet voidaan lukea kuuluvaksi kumpaankin hallitsijasukuun. Hänen kaukainen esi-isänsä, Englannin kuningas Edvard III, joka tunnetaan sukkanauharitarikunnan perustajana, tunnettiin nimellä Edvard III Windsorilainen. Hän eli keskiajalla ennen ruusujen sotia.

title: Paul (Jugoslavian sijaishallitsija)

text: Hän avioitui Kreikan ja Tanskan prinsessan Olgan kanssa vuonna 1923. Tuleva Britannian kuningas Yrjö VI, silloinen Yorkin herttua, oli häissä best maninä. Prinssi Paulin suhde Britanniaan oli muutenkin läheinen, sillä prinsessa Olgan sisar Marina avioitui myöhemmin Yorkin herttuan veljen Kentin herttua Georgen kanssa, joka oli Paulille läheisimpiä ystäviä. Hän kuului Britanniassa ollessaan huonomaineisiin Bullingdon-klubiin, johon kuului myös hänen kälynsä mies Kentin herttua George. Hänet nimitettin brittiläisen sukkanauharitarikunnan jäseneksi vuonna 1939.

title: Victor Bruce Elgin

text: Victor Elginin isä oli Kanadan kenraalikuvernöörinä ja lyhyen aikaa Intian varakuninkaanakin toiminut James Bruce, Elginin 8. jaarli. Hänen isoisänsä oli diplomaatti Thomas Bruce, Elginin 7. jaarli. Elgin kävi Etonin poikakoulua sekä Oxfordin Balliol Collegea ja peri 1863 isänsä jaarlin arvon. Sukunsa tavoin hän tuki liberaaleja ja toimi hovin varainhoitajana sekä yleisten töiden ministerinä William Gladstonen lyhytikäisen hallituksen aikana 1886. Vuonna 1894 Elgin nimitettiin Intian varakuninkaaksi. Hänen kautenaan Intiaa koettelivat taloudellisesti niukat ajat, ruttoepidemiat, nälänhädät, rajaselkkaukset ja sisäiset levottomuudet. Elgin jätti virkansa vuonna 1899 ja hänet nimitettiin sukkanauharitarikunnan jäseneksi.

title: Margaret Thatcher

text: Thatcher julisti pääministeriyden jälkeen toimivansa vielä innolla parlamentissa ihanteidensa eteen ja niin hän tekikin. Hän vastusti erityisesti vallan keskittämistä Brysseliin. Seuraavissa vaaleissa (1992) Thatcher ei enää asettunut ehdolle. Tavan mukaan hänestä tehtiin tuolloin paronitar ja hän siirtyi parlamentin (vähemmän vaikutusvaltaiseen) ylähuoneeseen. Hän oli myös sukkanauharitarikunnan jäsen.

title: Keith Holyoake

text: Pääministerikautensa jälkeen Holyoake palasi toimimaan parlamentissa. Vuonna 1975 hän osallistui aktiivisesti Robert Muldoonin voitokkaaseen vaalikampanjaan ja nimitettiin hallitukseen uudella muodollisella nimikkeellä "Minister of State". Vuosina 1977–1980 Holyoake toimi Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörinä, vaikkei virkaan yleensä ollut tapana nimittää aktiivipoliitikkoja. Hänelle on muiden arvonimien lisäksi myönnetty Sukkanauharitarikunnan jäsenyys ainoana Uudessa-Seelannissa asuvana.

title: William Pitt nuorempi

text: Vuoden 1790 vaaleissa hallitus sai enemmistön ja Pitt jatkoi pääministerinä. Vuoden 1791 "Constitutional Act" jakoi Quebecin provinssin kahteen osaan: ranskankieliseen Ala-Kanadaan ja englanninkieliseen Ylä-Kanadaan. Ylä-Kanada Suuren järvien pohjoispuolella sai englantilaisen lain ja instituutio, kun taas Ala-Kanada pysyi ranskalaisena. Yrjö III nimitti 1792 Pittin Viiden sataman linnanvoudiksi ("Lord Warden of the Cinque Ports"). Kuningas tarjosi hänelle myös Sukkanauharitarikunnan jäsenyyttä, josta Pitt kieltäytyi ehdottaen kunnian myöntämistä veljelleen.

title: Edvard III

text: Edvard III tunnetaan myös sukkanauharitarikunnan perustajana. Vuonna 1348 Salisburyn kreivitär pudotti tanssiessaan sukkanauhansa. Kuningas poimi sen ylös, kiinnitti nauhan omaan reiteensä ja sanoi: "Honi soit qui mal y pense" ("hävetköön, ken siitä pahaa ajattelee"). Arvovaltainen ritarikunta syntyi ja motto on säilynyt näihin päiviin asti.

title: Sukkanauharitarikunta

text: Ritarikunnan jäseniä ovat tai ovat olleet entinen pääministeri John Major, Mount Everestin valloittanut Sir Edmund Hillary ja entinen pääministeri Margaret Thatcher. Nykyisiä ulkomaisia sukkanauharitareita ovat esimerkiksi Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaa, entinen Alankomaiden kuningatar Beatrix ja Norjan kuningas Harald V.

title: Sukkanauharitarikunta

text: – Ritarikunnan virallinen kotisivu.

title: Kunniaritarikunta

text: 1300-luvulla alkoi Eurooppaan syntyä myös maallisia ritarikuntia, joihin kuninkaat kutsuivat aatelismiehiä jäseniksi. Nämä olivat osa vallankäyttöä. Varhaisin ja ehkä tunnetuinkin näistä oli Sukkanauharitarikunta Englannissa. Muita tunnettuja maallisia ritarikuntia olivat Kultaisen taljan ritaristo Burgundissa sekä valakialainen Lohikäärmeen ritarikunta. Maalliset ritarikunnat edustivat aristokraattista romantiikkaa ja mystiikkaa, jonka avulla hallitsijat yrittivät luoda tiiviitä henkilökohtaisia siteitä itsensä ja aateliston välille.

title: George Pratt

text: Pratt istui Toryen edustajana maansa parlamentissa vuosina 1821–1830 ja 1831–1832. Hänestä tehtiin Sukkanauharitarikunnan ritari vuonna 1846 ja Brecknockshiren lordiluutnantti vuonna 1865.

title: Henrik IV (Englanti)

text: Henrik oli häntä edeltäneen kuningas Rikhard II:n serkku. Hänen isänsä oli Juhana Gent, Edvard III:n poika ja Rikhardin setä. Henrik syntyi Bolingbroken linnassa Lincolnshiressa, mistä juontuu hänen alkuperäinen nimensä Henry Bolingbroke. Hän ja Rikhard olivat lapsuudessaan leikkitovereita ja heidät hyväksyttiin yhdessä sukkanauharitarikuntaan vuonna 1377.

title: Juhana II (Ranska)

text: Kuningas, joka halusi lähentää aatelistoa henkilöönsä, matki Sukkanauharitarikunnan perustaneen Englannin Edvard III:n esimerkkiä. Juhana II perusti Neitsyt Marian kunnian ritarikunnan (Chevaleria à l’honneur de Notre-Dame), jota yleisesti kutsutaan Tähden ritarikunnaksi.

title: Edmund Hillary

text: Hillarylle myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikomentajan (KBE) arvo 16. heinäkuuta 1953, ja Sukkanauharitarikunnan ritari (KG) hänestä tuli 23. huhtikuuta 1995. Uudessa-Seelannissa Sir Edmund oli Uuden-Seelannin ritarikunnan jäsen ("Order of New Zealand, ONZ") vuodesta 1987 lähtien. Uudessa-Seelannissa hänen mukaansa on nimetty lukuisia katuja, kouluja ja järjestöjä.

title: Mary Boleyn

text: Catherine Carey (n. 1524 – 15. tammikuuta 1568). Anna Kleveläisen ja Katariina Howardin hovineito. Oli naimisissa puritaani sir Francis Knollysin kanssa ja serkkunsa Elisabet I:n hovinainen. Yksi hänen tyttäristään, Lettice Knollys, oli Leicesterin jaarli Robert Dudleyn toinen vaimo. Dudley tunnettiin Elisabet I:n suosikkina. Henry Carey, Hunsdonin ensimmäinen paroni (4. maaliskuuta 1526 – 23. heinäkuuta 1596). Kuningatar Elisabet I aateloi hänet kruunajaistensa jälkeen ja nimitti hänet sukkanauharitarikuntaan. Hänen kuolinvuoteellaan Elisabet tarjosi hänelle myös Ormonden jaarlin titteliä, jota hän oli kauan tavoitellut, mutta hän kieltäytyi kunniasta.

title: Anthony Eden

text: Vuonna 1950 Anthony ja Beatrice Eden erosivat viimein ja Eden nai 1952 Churchillin veljentyttären, Lady Clarissa Spencer-Churchillin (s. 1920). Vuonna 1953 Eden joutui sarjaan leikkauksia, joista huolimatta hän ei koskaan tullut täysin kuntoon. Vuonna 1954 hänet nimitettiin Sukkanauharitarikuntaan.

title: Robert Salisbury

text: Salisbury palasi Benjamin Disraelin hallitukseen 1874 Intian ministeriksi. Hänen välinsä Disraeliin paranivat ajan myötä, vaikka hän aluksi suhtautui epäilevästi tämän juutalaiseen taustaan. Vuonna 1878 Salisbury seurasi lordi Derbya (entisen pääministerin poika, 15. Derbyn lordi) ulkoministerinä juuri sopivasti edustaakseen Britanniaa Berliinin kongressissa. Saavutuksistaan neuvotteluissa hän ja Disraeli saivat kuningatar Viktorialta Sukkanauharitarikunnan jäsenyyden, korkeimman mahdollisen arvonannon.

title: Winston Churchill

text: Työväenpuolueen hävittyä vuoden 1951 vaalit Churchillistä tuli jälleen pääministeri.[25] Vuonna 1953 hänelle myönnettiin kaksi suurta kunnianosoitusta; Sukkanauharitarikunnan jäsenyyden lisäksi hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto ”historiallisen ja elämäkerrallisen kuvauksen hallinnasta samoin kuin loistavista puheista inhimillisten arvojen puolustajana”.[28] Saman vuoden kesäkuussa aivohalvaus halvaannutti hänen kehonsa vasemman puolen. Churchill piti 10.lokakuuta 1953 puolueensa vuosikokouksessa puheen, jossa hän korosti idän ja lännen välisen konferenssin järjestämisen olevan tärkeää.[29] Hän erosi terveyssyistä 5.huhtikuuta 1955, mutta säilytti virkansa Bristolin yliopiston kanslerina. Seuraavien vuosien aikana hän kirjoitti ja lopulta julkaisi neliosaisen teoksen History of the English Speaking Peoples. Vuonna 1956 saksalainen Aachenin kaupunki myönsi hänelle Karlspreis-palkinnon hänen ajatuksestaan Euroopan Yhdysvalloista. Vuonna 1959 Churchill peri arvonimen Father of the House (pisin yhtäjaksoinen toiminta alahuoneen edustajana) ollen pisimpään yhtäjaksoisesti palvellut kansanedustaja – vuodesta 1924. Hän säilytti asemansa vuonna 1964 tapahtuneeseen alahuoneesta eroamiseen asti. Vuonna 1963 Churchill kutsuttiin Yhdysvaltojen kunniakansalaiseksi.[30]

title: William Cavendish (Devonshiren 6. herttua)

text: Cavendish peri Herttuan arvon, kahdeksan kartanoa ja yli 800 neliökilometrin maaomaisuuden. Hänet nimitettiin erityislähettilääksi Venäjälle tsaari Nikolai I:n kruunajaisiin. Cavendishista tuli Sukkanauharitarikunnan jäsen vuonna 1827.

title: Fredrik II (Tanska)

text: Frederik tavoitteli puolisokseen ensin Englannin kuningatarta Elisabet I:tä, Skotlannin Maria Stuartia ja Lothringen-suvun Renataa - laihoin tuloksin. Elisabet kuitenkin löi Fredrikin Sukkanauharitarikunnan jäseneksi.

title: Elisabet II

text: Hallitsijan asemassaan Elisabet myöntää kunniamerkkejä, ritarikuntien jäsenyyksiä ja aatelisarvoja. Elisabet myöntää jäsenyyden esimerkiksi Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan, Sukkanauharitarikuntaan ja Ansioritarikuntaan. Arvonimen saajien lista julkaistaan kahdesti vuodessa: hallitsijan virallisena syntymäpäivänä kesäkuussa ja uutena vuotena. Hallitsija tai hänen valtuuttamansa sijainen (Walesin prinssi Charles tai prinsessa Anne) myöntää arvonimen seremoniassa Buckinghamin palatsissa.

title: Ritari

text: 1300-luvulla alkoi Eurooppaan syntyä myös maallisia ritarikuntia, joihin kuninkaat kutsuivat aatelismiehiä jäseniksi. Varhaisin ja ehkä tunnetuinkin näistä oli Sukkanauharitarikunta Englannissa. Muita tunnettuja maallisia ritarikuntia olivat Kultaisen taljan ritaristo Burgundissa sekä valakialainen Lohikäärmeen ritarikunta. Maalliset ritarikunnat edustivat aristokraattista romantiikkaa ja mystiikkaa, jonka avulla hallitsijat yrittivät luoda tiiviitä henkilökohtaisia siteitä itsensä ja aateliston välille. Nykyisin maalliset ritarikunnat elävät lähinnä erilaisten kunniamerkkien nimissä (esimerkiksi Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta).


query: Missä Ernest Shackleton kuoli?

title: Ernest Shackleton

text: Sir Ernest Henry Shackleton CVO,OBE (15. helmikuuta 1874 Kilkea, Irlanti – 5. tammikuuta 1922 Etelä-Georgia) oli brittiläinen tutkimusmatkailija. Shackleton tunnetaan parhaiten Endurance-laivalla 1914–1916 tekemästään tutkimusretkestä Etelämantereelle.

title: Ernest Shackleton

text: Vuonna 1920 Shackleton ilmoitti haluavansa takaisin antarktisille seuduille. Hänen tavoitteenaan oli Etelämantereen ympäripurjehdus Quest-laivalla. Matkaan lähdettiin Lontoosta syyskuussa 1921. Shackletonin terveys alkoi horjua ja Riossa hän sai sydänkohtauksen, mutta kieltäytyi tutkimuksista ja matka jatkui etelään. Laiva saapui Etelä-Georgian saarelle 4. tammikuuta 1922. Shackleton sai sydänkohtauksen ja kuoli 5. tammikuuta kello 2.50 Questillä, joka oli ankkurissa saarella. Tutkimusmatkailijan ruumis haudattiin omaisten toivomuksesta Etelä-Georgian Grytvikeniin. Hänen viimeiset sanansa olivat: "Sinä haluat minun aina luopuvan jostakin. Mistä toivot minun nyt luopuvan?"[6]

title: Ernest Shackleton

text: Seuraavan parin vuoden ajan Shackleton makseli Nimrodin matkan velkoja, saneli best-sellerin ja muutti Nimrodin maksulliseksi museoksi.[4]

title: Etelämanner

text: Tämän jälkeen Ernest Shackleton yritti ylittää Etelämannerta, mutta toinen hänen laivoistaan, Endurance, juuttui jäihin, ja miehistö joutui palaamaan takasin kokien vaiheikkaan seikkailun, kulkien ja asuen muun muassa jäälautoilla, saaressa ja veneissä myrskyn keskellä. Myöhemmin ensimmäisen maailmansodan vielä kestäessä australialainen geologi Douglas Mawson koki elämänsä seikkailun, kun joutui vaeltamaan nälkäisenä satoja kilometrejä takaisin tutkimusasemalle, sen jälkeen kuin suurin osa tarvikkeista oli menetetty yhden miehen ja reen pudottua railoon. Alussa matkaa tehtiin koirien avulla, mutta ne syötiin yksi toisensa jälkeen. Mawsonin toveri Mertz sairastui pahoin, menetti järkensä ja kuoli paluumatkalla. Mawson oli itsekin pudota railoon.

title: Ernest Shackleton

text: Shackleton lähti Antarktiksen ylitysretkelle Endurance-laivalla 8. elokuuta 1914. Etelä-Georgian saarelta retkikunta lähti eteenpäin 5. joulukuuta. Laiva juuttui jäähän 18. tammikuuta 1915 ja haaksirikkoutui 27. lokakuuta, jolloin retkikunta siirtyi jään päälle. Jäiden rikkoontuessa 9. huhtikuuta 1916 retkikunta siirtyi pelastusveneisiin ja onnistui pääsemään pienelle Elefanttisaarelle Etelämantereen pohjoisosaan 15. huhtikuuta. Kuusi miestä mukaan lukien Shackleton lähti 24. huhtikuuta 1287 kilometrin mittaiselle avunhakumatkalle Etelä-Georgian saarelle pienellä James Caird -nimisellä pelastusveneellä. Saarelle päästiin 10. toukokuuta, mutta tämän jälkeen saari piti vielä ylittää, jotta päästiin sen itärannan valaanpyyntiasemalle, jonne Shackleton saapui 20. toukokuuta. Tämän jälkeen Shackleton pyrki pelastamaan Elefanttisaarelle jääneen miehistönsä, mutta yritykset epäonnistuivat jäiden vuoksi. Vasta 30. elokuuta 1916 chileläinen avomerihinaaja Yelcho onnistui pääsemään Elefanttisaarelle ja toi haaksirikkoiset Punta Arenasiin.[5]

title: Dulwich College

text: Dulwich College on itsenäinen poikakoulu Dulwichissa Kaakkois-Lontoon lähiössä, Isossa-Britanniassa. Näyttelijä Edward Alleyn perusti sen vuonna 1619. Ernest Shackleton kävi siellä koulun.

title: Ernest Rutherford

text: Ernest syntyi Spring Grovessa Uudessa-Seelannissa 30. elokuuta 1871.[1] Ernestin isä, James Rutherford, ja äiti, Martha Thompson, olivat molemmat muuttaneet 1800-luvun puolivälissä vanhempiensa kanssa Uuteen Seelantiin, isä James 4-vuotiaana Skotlannista ja äiti Martha 13-vuotiaana Englannista.[1] [2] [3] Ernest syntyi keskiluokkaiseen perheeseen. Eri lähteiden mukaan hänen isänsä toimi elämänsä aikana maanviljelijänä ja pellavamyllärinä sekä piti omaa sahaa, jossa nuori Ernest myös paljon työskenteli.[1] [2] [3] [4] [5] [6] [7] Ernestin ympärillä pyörikin ahkeria työläisiä joilla oli hyvät tekniset taidot. Lisäksi hänen isänsä korjasi ja huolsi erilaisten myllyjen koneita ja osia. Hänen äitinsä oli opettaja, joka opetti itse kaikki lapsensa lukemaan ja kirjoittamaan. Lapsia Rutherfordin perheeseen syntyi 12, viisi tyttöä ja seitsemän poikaa. Ernest oli neljäs lapsi ja toiseksi vanhin poika. Ernestin veljistä kolme kuoli jo lapsina, yksi syntyessään ja kaksi hukkui surullisesti yhteisellä perheretkellä. Tämä johti Ernestin äidin masentumiseen, josta hän ei elämänsä aikaan koskaan toipunut.

title: Ernest Thompson Seton

text: Ernest Evan Thompson syntyi skotlantilaisten vanhempien perheeseen Englannissa. Perheeseen syntyi kymmenen poikaa ja yksi tyttö, joka kuoli jo kuusivuotiaana. Ernest oli järjestyksessä kahdeksas poika. Perhe muutti Kanadaan (Lindsay, Ontario) vuonna 1866 isä Joseph Thompsonin menetettyä omaisuutensa laivanomistajana. Hänestä ei ollut maanviljelijäksi ja perhe muutti vuonna 1870 Torontoon, jossa hän ryhtyi kirjanpitäjäksi. Ernest kävi peruskoulunsa Torontossa.

title: Ernest Shackleton

text: Shackleton liittyi Robert Falcon Scottin retkikuntaan elokuussa 1901. Matka tehtiin Discovery-laivalla McMurdonsalmeen Etelämantereelle. Tavoitteena oli päästä etelänavalle. Scott, Shackleton ja tohtori Edward Wilson lähtivät matkaan yhdeksällätoista rekikoiralla ja viidellä reellä. Retkikunta saavutti 82. leveysasteen ja 17' minuuttia. Shackleton kärsi matkalla keripukista ja häntä oli kuljetettava reellä.[2]

title: Shackleton (Kuun kraatteri)

text: Shackleton on Kuun etelänavalla sijaitseva kraatteri. Se on nimetty tutkimusmatkailija Ernest Shackletonin mukaan.

title: Ernest Shackleton

text: James Caird -säätiö perustettiin vaalimaan Shackletonin saavutusten muistoa vuonna 1994. Säätiön presidenttinä on toiminut Shackletonin nuorin poika, Edward Shackleton. Alexander Shackleton pojantytär on toiminut säätiön presidenttinä vuodesta 1995. Shackletonin Etelänavan ylitysretkestä on kuvattu vuonna 2002 kaksiosainen televisioelokuva, jonka on ohjannut Charles Sturridge ja pääosassa tutkimusmatkailijana Kenneth Branagh.

title: Etelänavan valloitus 1911

text: Scottin tarkoitus ei ollut, että hevoset ja moottorireet selviäisivät retken yli, vaan niiden oli tarkoitus auttaa retkikuntaa ainoastaan alkuvaiheessa. Scott oli vakaasti sitä mieltä, että retken viimeinen osuus olisi joka tapauksessa suoritettava ryhmän omin voimin. Hänen mukaansa koirat veisivät naparetkeltä hohdon eikä niiden kanssa taitettua matkaa voinut mitenkään verrata siihen, että miehet vetivät itse raskaita rekiään. Scott käytti samoja menetelmiä kuin mitä Ernest Shackleton oli käyttänyt Nimrodin tutkimusretkellään vuonna 1908–1909, vaikka Shackletonin retkikunta oli selvinnyt hädin tuskin hengissä. Scott otti kyllä mukaan myös koiria, mutta jätti ne hyödyntämättä vetojuhtina.

title: Inaccessible

text: Inaccessible on eteläisellä Atlantilla sijaitseva saari, joka on nimensä mukaisesti vaikeapääsyinen. Saari sijaitsee lähellä Tristan da Cunhan saarta, joka on mahdollisesti maailman syrjäisin asuttu paikka. Inaccessiblellä sijaitsee ainoastaan tutkimusmatkailijoiden mökki, pysyvää asutusta ei ole. Saaren löysivät hollantilaiset vuonna 1652. Brittiläinen tutkimusmatkailija Ernest Shackleton poikkesi saarella vuonna 1922. Toisen maailmansodan aikana saarta yritettiin asuttaa. Saari kuuluu Britannian hallinnoimiin alueisiin ja se on merkittävänä luontokohteena Unescon maailmanperintölistalla.

title: Ernest Shackleton

text: Retkikunnan ryhmä, jonka tehtävänä oli ollut asettaa varastoja Rossinmeren puolelle Aurora laivalla, oli joutunut myös pulaan. Shackleton palasi takaisin Etelämantereelle kokoamaan retkikuntansa viimeiset rippeet. Englantiin hän palasi lopulta toukokuussa 1917. Tämän jälkeen Shackleton teki nopeatempoisen luentomatkan Yhdysvaltoihin. Palattuaan Englantiin keskelle ensimmäistä maailmansotaa Shackleton haki vapaaehtoisena armeijaan, koska hän ymmärsi palveluksen olevan ehto tulevien yritysten rahoittamiseksi. Hallitus ymmärsi hänen julkisuusarvonsa ja lähetti hänet Etelä-Amerikkaan houkuttelemaan Argentiinaa ja Chileä mukaan sotaan ympärysvaltojen puolelle. Shackleton lähti Buenos Airesiin lokakuussa 1917 ja palasi takaisin Englantiin huhtikuussa 1918. Hän yritti edelleen päästä asepalvelukseen, mutta lopulta hän päätyi Huippuvuorten kautta Murmanskiin, jossa hänen tehtävänään oli "arktisesta kuljetuksesta vastaava miehistöupseeri".[6]

title: Ernest Shackleton

text: Nimrodin tutkimusmatka oli Shackletonin ensimmäinen itsenäinen. Shackleton onnistui järjestämään rahoituksen retkelle alkuvuodesta 1907. Elokuussa 1907 Shackletonin Nimrod alus lähti kohti etelämannerta. Mukana retkellä oli yhdeksän koiraa ja viisitoista ponia. Vain kahdeksan ponia saatiin asemapaikalle eri syistä, loput jouduttiin teurastamaan jo satamassa. Lopuistakin poneista neljä kuoli jo asemapaikalla: jäljelle jäi neljä ponia.[3]

title: Ernest Shackleton

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Caroline Alexander| title = Endurance: Shackletonin legendaarinen Antarktiksen retki| others = Translated by Tapio Pekola| publisher = Otava| year = 1999| isbn = 951-1-16156-3| accessdate = 3.1.2015}}

title: James Caird (vene)

text: James Caird oli 23 jalkaa (6,86 m) pitkä pelastusvene. Se oli yksi "Endurance"-laivan pelastusveneitä, ja sillä tutkimusmatkailija Ernest Shackleton ja viisi muuta retkikunnan jäsentä onnistuivat purjehtimaan 800 mailia (1300 km) Elefanttisaarelta Etelä-Georgian saarelle 24. huhtikuuta – 10. toukokuuta 1916. Pelastusvene sai nimensä tutkimusretkeä rahoittaneen James Cairdin mukaan.

title: Discoveryn etelänaparetkikunta

text: Discoveryn etelänaparetkikunta oli englantilaisten ensimmäinen suuri naparetki Etelämantereelle 1901–1904. Retken tarkoituksena oli tehdä erilaisia tieteellisiä tutkimuksia. Tutkimusretkeä johti Britannian laivaston kapteeni Robert Falcon Scott. Retkellä oli mukana myös myöhemmin kuuluisaksi tullut Ernest Shackleton. Matkan aikana tehtiin ensimmäiset pitkät rekiretket eteläisellä napamantereella ja lauttajäällä. Scott, Wilson ja Shackleton kävivät 82. leveysasteen eteläpuolella ja kulkivat yli 1 500 kilometriä muun muassa jäässä olevien railojen, vetokoirien sairastumisen, lumisokeuden ja keripukin vaivatessa.

title: São Pedro ja São Paulo

text: Charles Darwin kävi täällä vuonna 1832 ensimmäisellä osuudella hänen matkan HMS "Beagle" ympäri maailmaa. Darwin luetteli kaikki eläimet ja huomasi että saarilla ei ole yhtään kasvia tai edes jäkälää. Darwin löysi kaksi lintua, suuren ravun ja joukon hyönteisiä jotka elivät lintujen höyhenistössä, pesässä tai ulosteissa. Darwinista tuntui, että täällä voi nähdä, miten elämä levisi uusille alueille. Darwin huomasi, että nämä pienet saaret eivät ole vulkaanisia, vaan syntyneet mannerliikuntojen seurauksena. Toinen kuuluisa saaristossa vieraillut henkilö oli Ernest Shackleton matkallaan Etelämantereelle.

title: Ernest Shackleton

text: Shackleton syntyi Irlannissa ja hänen isänsä oli lääkäri. Hän asui lapsena vähän aikaa Dublinissa ennen kuin hänen vanhempansa muuttivat pysyvästi Englantiin. Perheeseen kuului kaksi poikaa ja kahdeksan tytärtä. Shackleton kävi koulun Dulwich Collegen sisäoppilaitoksessa. Ernest lähti 16-vuotiaana brittiläisen kauppalaivan palvelukseen. Hän toimi muun muassa laivan perämiehenä ja luutnanttina. Shackleton avioitui Emily Dormannin kanssa 1904.[1]

title: Ernest Shackleton

text: Shackleton lähti lokakuun 29. päivänä 1908 Kap Roydsin tukikohdasta Great Ice Barrierin jäätiköltä neljän ponin ja kolmen miehen kanssa (Frank Wild, tohtori Eric Marshall ja luutnantti Jameson Adams). Ponit osoittautuivat virheratkaisuksi; matkan edistyessä ne ammuttiin yksi kerrallaan niiden voimien loppuessa, paitsi viimeinen, Socks: se putosi joulukuun alussa jäähalkeamaan. Retkikunta saavutti kuitenkin 88. leveysasteen ja 23' minuuttia ja pääsivät vain 160 kilometrin päähän etelänavasta, mutta heidän täytyi kääntyä takaisin muonavarojen loppumisvaaran vuoksi. Englantiin palaamisen jälkeen Shackleton sai aatelisarvon ja hänestä tuli kansallissankari.[3]

title: Ernest Shackleton

text: Luokka:Brittiläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Naparetkeilijät Luokka:Shackletonin Etelämantereen ylitysretki Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet

title: Etelämanner

text: Englantilaiset tutkivat Etelämannerta voimaperäisesti Discovery-laivalla saapuneella retkikunnalla vuosina 1901–1904. Retkellä olivat mukana myöhemmin kuuluisaksi tulleet Robert Scott ja Ernest Shackleton. Perustetusta tukikohdasta tehtiin jäätikölle monta kauas ulottunutta retkeä. Scott ja Shackleton koettivat valloittaa etelänapaa vuonna 1902, mutta eivät päässeet pitkällekään, kun miehet sairastuivat ja vetokoirat kuolivat. Retken takia Shackleton ja Scott riitaantuivat ja erosivat, ja Shackleton yritti vuonna 1908 etelänavalle päästen vain 108 kilometrin päähän siitä.

title: Len Shackleton

text: Shackleton kuoli Grange-over-Sandsissä sydänkohtaukseen 28. marraskuuta 2000.

title: Edgeworth David

text: Vuonna 1907 Ernest Shackleton kysyi Davidia mukaan retkikuntaansa Etelämantereelle. David sekä hänen entiset oppilaansa Douglas Mawson ja Leo Cotton liittyivät Shackletonin retkikuntaan joulukuussa 1907. Maaliskuussa 1908 David johti tutkimusmatkan aikana ryhmää, joka onnistui tekemään ensimmäisen nousun Mount Erebuksen huipulle. Shackleton antoi tämän jälkeen Davidille tehtäväksi johtaa magneettiselle etelänavalle yrittävää ryhmää. David, Mawson ja nuori skottilääkäri Alistair Mackay pääsivät ensimmäisinä ihmisinä magneettiselle etelänavalle. He tekivät navalle neljän kuukauden matkan, jonka aikana he taivalsivat yhteensä 1250 kilometriä. David saavutti Etelämantereen-tutkimusmatkan ansiosta kansansuosiota Australiassa.

title: Etelänaparetkien sankariaika

text: Englantilaiset Robert Falcon Scott ja Ernest Shackleton olivat mukana Etelämantereelle suunnatussa tieteellisessä Discovery-laivalla tehdyssä retkikunnassa vuosina 1902-1904. Miehet rakensivat talvehtimismajan Mount Erebus -vuoren lähelle, tekivät tieteellisiä tutkimuksia sekä kävivät jonkin matkan päässä Rossin lauttajäällä ja napaylängölläkin. Scott ja Shackleton riitaantuivat etelään suunnatulla retkellä ja niin heidän tiensä erosivat. Shackleton yritti Etelänavalle vuonna 1908 nousten napaylängölle pitkin Beardmoren jäätikköä. Mutta Shackleton käytti vetovälineinä poneja, ei koiria, eikä sen takia päässyt etelänavalle asti. Koiriin oli petytty, kun ne Discoveryn retkellä kuolivat huonon ravinnon takia. Poneihin uskottiin, koska ne tulivat toimeen Siperian pakkasessa ja vetivät raskaita kuormia. Mutta ponit kuolivat retkellä, kun eivät kestäneet Antarktiksen oloja. Miehet palasivat pahoin nälkiintyneinä takaisin. Toisaalla toinen retkikunnan haara kävi magneettisella etelänavalla. Englantilaisten retket olivat tuskaisia, koska englantilaiset vierastivat hiihtämistä ja nimenomaan koirien käyttöä.

title: Ernest Shackleton

text: Shackletonin hauta on suosittu turistien matkakohde Grytvikenissä Etelä-Georgiassa. RRS Ernest Shackleton -niminen laiva on nimetty hänen kunniakseen. Shackletonin muistokirjasto on Scottin napa-alueiden tutkimuksen instituutissa () Cambridgen yliopistossa.

title: Beardmorejäätikkö

text: Jäätikön löysi brittiläinen tutkimusmatkailija Ernest Shackleton vuoden 1908 Antarktis-tutkimusmatkallaan. Shackleton näki jäätikön ensi kertaa noustuaan Mount Hopen huipulle, ja piti sitä valtatienä navalle. Shackleton nousi tätä loivaa, runsasrailoista vuoristojäätikköä pitkin ylös mannerjäätikön päälle. Jäätikkö on nimetty skottilaisen Sir William Beardmoren mukaan, joka rahoitti erilaisia tutkimusmatkoja. Myös etelänavalla käynyt, mutta paluumatkalla menehtynyt naparetkeilijä Robert Falcon Scott kulki meno- ja paluumatkan Beardmoren jäätikön kautta.

title: Kokaiini

text: Myöhäisviktoriaanisella ajalla kokaiinin käyttö esiintyi kirjallisuudessa paheena, esimerkiksi Sherlock Holmes käytti "cucaiinia" suonensisäisesti kertomuksessa "Neljän merkki" (1890). Vuonna 1909 Ernest Shackleton otti "Forced March" (pikamarssi) -nimisiä kokaiinitabletteja Antarktikselle, samoin kuin kapteeni Robert Falcon Scott epäonnistuneelle etelänaparetkelleen seuraavana vuonna.

title: Ernest Shackleton

text: Sodan jälkeen Shackleton saneli loppuun Endurancen tutkimusmatkasta kertovan South-kirjan, joka julkaistiin vuonna 1919. Shackleton joutui luopumaan kaikista oikeuksistaan teokseen maksaakseen velkojaan. Näin Shackleton oli varaton ja vailla ansiotyötä.[6]