query: Milloin Jamaika itsenäistyi?

title: Jamaika

text: Jamaika sai osittaisen itsehallinnon vuonna 1944. Saari sai vähitellen omaa päätäntävaltaa, vuonna 1958 siitä tuli osa brittiläistä Länsi-Intian federaatiota ja se itsenäistyi lopulta vuonna 1962. Ensimmäinen pääministeri oli Jamaica Labour Partyn (JLP) Alexander Bustamante.[11]

title: Jamaikan maantiede

text:
Jamaikalla on enemmän eläimistöä, kuin monilla muilla Karibian saarilla, mutta eläimet ovat enimmäkseen pienikokoisia.
Jamaikalla elää yli 252 erilaista lintulajia. Kaikkiaan lintulajeja on tavattu 326. Näistä 28 tavataan vain Jamaikalla, joista yksi on Jamaikan kansallislintu, kolibrilaji jamaikanpyrstökolibri ("Trochilus polytmus"). Se on yksi maailman pienimmistä linnuista. Jamaikalla asustaa myös useita eri sammakkolajeja, harvinainen keltainen käärme, useita etanalajeja, lepakoita ja liskoja. Saarella ei tavata suuria nisäkkäitä, mutta siellä elää marsun sukulaislaji jamaikanhutia "Geocapromys brownii".

title: Länsi-Intian federaatio

text: 1950-luvulla luonnonvaroilla rikastuvat Jamaika ja Trinidad alkoivat pian etääntyä federaatiosta. Jamaika alkoi pian vastustaa liittovaltion toimia koskien erästä Jamaikan myöntämää toimilupaa öljy-yhtiölle ja vuonna 1959 se vei läpi ehdotuksen, joka riisti federaatiolta suoran verotusoikeuden ja vähensi sen päätäntävaltaa yksittäisten jäsenten taloudesta. Vuonna 1960 tuolloin oppositiossa ollut Alexander Bustamante alkoi vaatia eroa federaatiosta ja Norman Manleyn hallinto järjesti asiasta kansanäänestyksen syyskuulle 1961. Kananäänestys päättyi Jamaikan eroon. Jamaikan erottua federaatiosta lähti myös Eric Williamsin johtama Trinidad. Britannia päätti lakkauttaa federaation vuonna 1962.

title: Jamaikan siirtomaa

text: Jamaikan tiedetään olleen Englannin siirtomaana joko vuodesta 1655, jolloin Englanti valtasi saaren Espanjalta tai vuodesta 1670, jolloin Espanja virallisesti luovutti Jamaikan Englannille. Jamaika oli tämän jälkeen Britannian siirtomaana vuodesta 1707 ja kruununsiirtomaana vuodesta 1866 vuoteen 1958, jolloin siitä tuli osa Britannian ylivallan alaista, lyhytaikaiseksi jäänyttä Länsi-Intian liittovaltiota. Vuonna 1962 liittovaltio hajosi ja Jamaika itsenäistyi.

title: Jamaikan lippu

text: Jamaikan lippu on Jamaikan tunnus, joka otettiin käyttöön maan itsenäistymispäivänä 6. elokuuta 1962.

title: Jamaikanenglanti

text: Jamaikanenglanti on Jamaikalla puhuttava englannin kielen murre. Siinä on vaikutteita sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa puhuttavista murteista, mutta sitä kirjoitetaan useimmiten brittienglannin tavoin. Jamaikanenglanti on eri asia kuin Jamaikan kreoli. Jamaikan englannissa on kuitenkin useita lainasanoja Jamaikan kreolienglannista.

title: Brittiläinen Länsi-Afrikka

text: Vuonna 1954 Kultarannikko sai luvan itsehallintoon Britannialta ja vuonna 1957 itsenäistyi Brittiläisen Länsi-Afrikan valtioista ensimmäisenä, nimellä Ghana. Nigeria itsenäistyi vuonna 1960. Sierra Leone oli jo itsehallinnollinen vuoteen 1958 mennessä ja itsenäistyi vuonna 1961. Gambia itsenäistyi Brittiläisen Länsi-Afrikan maista viimeisenä, vuonna 1965.

title: Jamaikan maantiede

text: Jamaikan levein kohta kulkee itä-länsisuunnassa ja on 233 kilometriä ja pohjois-eteläsuunnassa 80 kilometriä. Jamaikan pinta-ala on 10 991 neliökilometriä. Etäisyys Jamaikan pääkaupungista, Kingstonista, Helsinkiin on noin 8910 kilometriä.

title: Rawaki

text: Toisin kuin monilla muilla Tyynenmeren saarilla, Rawakilla ei tiettävästi ole milloinkaan ollut asutusta. Saaren löysi kapteeni John Palmer 23. helmikuuta 1824. Yhdysvallat julisti ottavansa saaren haltuunsa Guano Islands Actin nojalla 14. maaliskuuta 1859. Saaren guanoesiintymiä hyödynnettiin vuoteen 1871, jolloin saari hylättiin. Yhdysvallat mitätöi julistuksensa Tarawan sopimuksessa, joka toimeenpantiin vuonna 1983. Vuonna 1889 britit olivat julistaneet saaren protektoraatikseen. Vuoden 1937 maaliskuusta lähtien se oli Gilbert- ja Ellicesaarien siirtokunnan lainsäädännön alainen. Kun Kiribati itsenäistyi vuonna 1979, Yhdysvallat luopui muodollisista vaatimuksistaan saarta kohtaan ja se liitettiin osaksi Kiribatin valtiota.

title: Wes Morgan

text: Englannissa syntynyt ja koko ikänsä asunut Morgan sai edustaa maajoukkuetasolla Englannin lisäksi myös Jamaikaa, sillä hänellä on sukujuuria tuossa maassa. Debyyttinsä Jamaikan jalkapallomaajoukkueessa Morgan teki syyskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Panamaa vastaan. Hän kuului Jamaikan joukkueeseen vuoden 2015 Copa Américassa ja Gold Cupissa, joista jälkimmäisessä Jamaika saavutti hopeaa.

title: Jamaikan maantiede

text: Maustepippuri esiintyy luonnonvaraisena Jamaikalla, missä sitä myös viljellään runsaasti vientiin. Jamaikan lähisaarillakin maustetta esiintyy jonkin verran, mutta ei lainkaan yhtä runsaasti. Tiettävästi Jamaika on ainoa paikka, jossa kasvin viljely on onnistunut niin, että sitä riittää vientiin asti. Jamaika tuottaa vuosittain noin 10 000 tonnia maustepippuria.

title: Jääli

text: Vuoteen 1865 saakka paikallishallinto oli maaseudulla järjestetty kirkkopitäjiin, mikä tarkoitti sitä, että kirkolliset ja maalliset asiat päätettiin kirkkoherra johtamissa pitäjänkokouksissa, joissa kullakin veroa maksavalla isännällä oli äyrimääränsä mukainen äänivalta. Alun perin Kiiminki kuului Iin pitäjään, mutta saavutti osittaisen itsenäisyyden 1781, jolloin kuningas antoi suostumuksensa Alakiimingin kappeliseurakunnan perustamiseen. Alakiimingin eli nykyisen Kiimingin seurakunta itsenäistyi täysin 1858. Jäälistä Kiimingin seurakunta osti vuonna 1890 kahden tynnyrinalan palstan uudeksi hautausmaaksi ja rakensi seurakuntakodin Laivakankaalle vuonna 1977. Seurakunta ja kunta erotettiin toisistaan vuoden 1865 asetuksella ja kuntana Kiiminki perustettiin vuonna 1867. Kunnan nimen käyttö oli horjuvaa, puhuttiin milloin Alakiimingistä milloin Kiimingistä, mutta 1880 alkaen Kiiminki vakiintui kunnan nimeksi.[3]

title: Jamaika

text: Jamaikalla on enemmän eläimistöä kuin monilla muilla Karibian saarilla, mutta eläimet ovat enimmäkseen pienikokoisia. Jamaikalla elää yli 252 erilaista lintulajia. Kaikkiaan lintulajeja on tavattu 326.[13] Jamaikan kansallislintu, jamaikanpyrstökolibri (Trochilus polytmus)[12] on yksi saaren 28 kotoperäisestä lintulajista.[13] Se on yksi maailman pienimmistä linnuista. Jamaikalla asustaa myös useita eri sammakkolajeja, harvinainen keltainen käärme, useita etanalajeja, lepakoita ja liskoja. Saarella ei tavata suuria nisäkkäitä, mutta siellä elää marsun sukulaislaji, hutioihin kuuluva Geocapromys brownii.[14]

title: Turks- ja Caicossaaret

text: Saaret olivat osa Bahaman siirtokuntaa vuoteen 1848 saakka, jolloin asukkaat halusivat niistä itsenäisen siirtokunnan, joka liitettiin 1873 Jamaikan alaisuuteen. Vuonna 1959 saari sai vihdoin oman kuvernöörinsä, ja kun Jamaika itsenäistyi elokuussa 1962, Turks- ja Caicossaarista tuli Britannian erillisalue.

title: Jamaikan jääkiekkoliitto

text: Jamaikan jääkiekkoliitto on Jamaikalla toimiva jääkiekkoliitto, joka vastaa Jamaikan kansainvälisestä jääkiekkotoiminnasta. Vuonna 2013 Jamaikalla oli vain 20 rekisteröityä pelaajaa ja yksi jäähalli.

title: Jamaikan maantiede

text: Jamaikan saarella kasvaa yli 3 800 erilaista kukkivaa kasvia, kuten 200 erilaista orkidea-lajia. Monia Jamaikalla kasvavista kasveista ei löydy mistään muualta maailmassa. Tunnetuimpia saarella kasvavia puulajeja ovat mahonki ja sininen mahonki ("Hibiscus elatus"), joka on myös Jamaikan kansallispuu.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Jamaika

text: Vuosisatoja sitten Jamaikalle saapuneet eurooppalaiset toivat saarelle mukanaan useita uusia kasveja, kuten sokerin, sitruskasveja, banaanin ja kookospähkinän. Jamaikan saarella kasvaa yli 3800 erilaista kukkivaa kasvia, kuten 200 erilaista orkidealajia. Monia Jamaikalla kasvavista kasveista ei löydy mistään muualta maailmassa. Tunnetuimpia saarella kasvavia puulajeja ovat mahonki ja sininen mahonki (Hibiscus elatus), joka on myös Jamaikan kansallispuu.[12]

title: Jamaikan jalkapallomaajoukkue

text: Jamaikan jalkapallomaajoukkue, kutsumanimeltään "The Reggae Boyz", on Jamaikan kansallinen joukkue, jota hallinnoi Jamaikan jalkapalloliitto. Suurin osa menestyneistä jamaikalaispelaajista tulee Englannista, joko jamaikalaista syntyperää, tai jamaikalaista sukujuurta.

title: Jamaikan maantiede

text: Jamaikan maantiede käsittelee Jamaikan saaren ja saarivaltion maantiedettä.

title: Jamaika

text: Jamaikan alkuperäiset asukkaat olivat arawak- eli taino-intiaaneja, jotka antoivat saarelle nimeksi Xaymaca eli lähteiden saari. Ensimmäisenä eurooppalaisena Jamaikalle saapui Kristoffer Kolumbus vuonna 1494 toisella matkallaan Atlantin yli. Espanja piti Jamaikaa siirtomaanaan vuosina 1509–1655 ja perusti saarelle kaakao- ja kahviplantaaseja. Saarelle tuotiin mustia orjia Afrikasta. Vuonna 1655 Englanti valtasi Jamaikan espanjalaisilta ja teki siitä siirtomaansa. 1700-luvun aikana Jamaika kehittyi brittiläisen imperiumin tärkeimmäksi sokerin tuottajaksi ja Karibian orjakaupan keskukseksi. Orjakaupan kieltämisen jälkeen sokeriplantaasien työvoimaksi tuotiin intialaisia ja kiinalaisia työntekijöitä. Orjuus lakkautettiin 1830-luvulla, virallisesti 1834 ja lopullisesti 1838. Entisistä orjista tuli pientilallisia, joiden elinolot olivat surkeita. Vuonna 1865 puhkesi talonpoikaiskapina, joka kukistettiin verisesti.[11]

title: Krimin kaanikunta

text: Vuodesta 1427 Devlet Berdi ja hänen veljensä Hacı Giray ajoivat kaanikunnan itsenäistymistä, minkä ordan kaani kielsi. Puolalaiskronikan mukaan Hacı Giray joutui pakenemaan välillä Liivinmaalle, josta tataarien lähetystö kävi hakemassa hänet hallitsijakseen. Ei ole tarkkaa tietoa siitä, milloin kaanikunta todella itsenäistyi, mutta vuonna 1441 painetussa kolikossa oli jo Hacı Girayn nimi. Muodollisesti hänen kerrotaan perustaneen valtaistuimensa elokuussa 1449. Häntä tukivat Osmanien valtakunnan sulttaani Murad II ja Puola-Liettuan kuningas Kasimir Jagiellon.[3]

title: Island Records

text: Tuolloin ei Jamaikalla juurikaan ollut omaa äänilevytuotantoa joten hänellä oli käytänöllisesti monopoli siellä. Blackwell toi reggaeen esiin joka oli maailmalle silloin kokonaan uusi genre. Hän toi esiin Bob Marleyn kaltaiset supertähdet. Blackwell siirsi yhtiönsä Yhdistyneen kuningaskuntaan kun Jamaika itsenäistyi vuonna 1962. Vuonna 1963 Blackwell tuotti My Boy Lollipop jonka lauloi Millie ska-versiona. Siitä tuli maailman laajuinen hitti seuraavana vuonna

title: Jamaikan historia

text:
Jamaikan alkuperäiset asukkaat olivat arawak- eli taino-intiaaneja, jotka antoivat saarelle nimeksi "Xaymaca" eli lähteiden saari. Ensimmäisenä eurooppalaisena Jamaikalle saapui Kristoffer Kolumbus vuonna 1494 toisella matkallaan Atlantin yli. Espanja piti Jamaikaa siirtomaanaan vuosina 1509–1655 perustaen saarelle kaakao- ja kahviplantaaseja. Saarelle tuotiin mustia orjia Afrikasta. Vuonna 1655 Englanti valtasi Jamaikan espanjalaisilta ja teki siitä siirtomaansa. 1700-luvun aikana Jamaika kehittyi brittiläisen imperiumin tärkeimmäksi sokerin tuottajaksi ja Karibian orjakaupan keskukseksi. Orjakaupan kieltämisen jälkeen sokeriplantaasien työvoimaksi tuotiin intialaisia ja kiinalaisia työntekijöitä. Orjuus lakkautettiin 1830-luvulla, virallisesti 1834 ja lopullisesti 1838. Entisistä orjista tuli pientilallisia, joiden elinolot olivat surkeita.
Vuonna 1865 puhkesi talonpoikaiskapina, joka kukistettiin verisesti.

title: Jamaikan dollari

text: Jamaikan dollari (valuuttakoodi JMD) on vuodesta 1969 lähtien ollut Jamaikan virallinen rahayksikkö. Jamaikan dollarin symbolina käytetään yleensä dollarimerkkiä, $, mutta toisinaan käytetään esitystä J$ tai JA$, valuutan erottamiseksi muista dollareista. Jamaikan dollari jakautuu 100 senttiin.

title: Anguilla

text: Saariryhmä, johon kuuluivat Anguilla sekä Saint Kitts sekä Nevis oli Englannin ja myöhemmin Britannian siirtomaa nimellä Saint Christopher-Nevis-Anguilla vuoteen 1958. Silloin se liitettiin Länsi-Intian federaatioon, johon kuuluivat myös muun muassa Trinidad ja Tobago sekä Jamaika. Tämä liitto kaatui kuitenkin 1962 itsenäistymättä. Saint Christopher-Nevis-Anguilla jatkoi epävakaata olemassaoloaan. Anguilla irtaantui tästä liitosta 1980, Saint Kitts ja Nevis itsenäistyi omana valtionaan 1983 ja Anguilla jäi Britannian merentakaiseksi alueeksi.

title: Caymansaaret

text: Kun Jamaika itsenäistyi vuonna 1962, Caymansaaret päätti pysyä suoraan brittihallinnon alaisuudessa kruununsiirtomaana.

title: Jamaikan maantiede

text: Jamaika kuuluu trooppiseen valaistusvyöhykkeeseen. Koska Jamaika sijaitsee lähellä päiväntasaajaa, aurinko lämmittää ja valaisee melko tasaisesti ympäri vuoden, joten alueella ei ole suuria vuodenaikojen välisiä vaihteluja. Aurinko paistaa lähes kohtisuoraa maanpintaan nähden. Läheisyys päiväntasaajaan aiheuttaa myös sen, että päivä ja yö, eli valoisan ja pimeän ajan pituus päivässä, ovat alueella molemmat 12 tuntia. Yö ja päivä vaihtuvat nopeasti ja niiden välinen hämäräaika jää lyhyeksi. Jamaikan aikavyöhyke on UTC−5. Jamaikalla ei ole käytössä kesäaikaa. Eroa Suomen aikaan on miinus seitsemän tuntia ja kesäaikaa noudattaessa miinus kahdeksan tuntia. Jamaikan aika on koko vuoden sama kuin Yhdysvaltojen itärannikon aika.

title: Jamaikan historia

text: Jamaika sai osittaisen itsehallinnon vuonna 1944. Saari sai vähitellen omaa päätäntävaltaa, vuonna 1958 siitä tuli osa brittiläistä Länsi-Intian liittovaltiota ja se itsenäistyi lopulta vuonna 1962.

title: Juliet Cuthbert

text: Cuthbert edusti Jamaikaa olympialaisissa neljä kertaa, vuosina 1984, 1988, 1992 ja 1996. Vuonna 1984 Los Angelesissa hän selviytyi 100 metrin juoksussa välieriin ja oli mukana pikaviestissä kahdeksanneksi sijoittuneessa Jamaikan joukkueessa. 1988 Soulissa Cuthbert oli 100 metrillä seitsemäs, viestissä Jamaika jäi ulos finaalista. Vuonna 1992 Barcelonassa hän otti hopeaa sekä 100 että 200 metrin juoksussa ja oli mukana myös viestissä, joka päättyi Jamaikan osalta keskeytykseen finaalissa. Vuoden 1996 olympialaisissa Atlantassa Cuthbert oli 200 metrillä seitsemäs, 100 metrillä välierissä sekä mukana voittamassa pronssia Jamaikan pikaviestijoukkueen mukana.


query: Missä Sampo-Rosenlew Oy perustettiin?

title: Sampo-Rosenlew

text: Sampo-Rosenlew Oy (lausunta [- ruːsːenleːv]) on keskisuuri teollisuusyritys, joka perustettiin vuonna 1991 yritysoston myötä Timo Prihtin ostettua liiketoiminnan. Teollinen toiminta tuotantotiloissa on alkanut vuonna 1853, jolloin Oy W Rosenlew Ab perheyritys aloitti toimintansa. Yrityksen päätuotteen, leikkuupuimurin valmistus alkoi Porin tehtaalla vuonna 1957.[1]

title: Sampo-Rosenlew

text: Konsernin kotipaikka on Porissa, jossa sijaitsee sen suurin tuotantoyksikkö. Porissa valmistetaan leikkuupuimureita ja metsäharvestereita, teollisuuspesukoneet myytiin pois 2012. Lisäksi yritys suorittaa metalliteollisuuden alihankintatöitä. Konserniin kuuluu lisäksi Jyväskylässä toimiva Sampo Hydraulics Oy. Se valmistaa maailmanlaajuiseen myyntiin hydraulimoottoreita sekä rotaattoreita.

title: Sven-Erik Rosenlew

text: Valmistuttuaan hän työskenteli aluksi Tyrvännössä sijainneen Suontaan kartanon tilanhoitajana vuoteen 1939 saakka. Vuosina 1936–1939 Rosenlew toimi myös Oy Rosenlew Ab:n maanviljelysosaston päällikkönä. Yhtiön johtajaksi isänsä Erik Rosenlewin rinnalle hänet nimitettiin 1940 vastuualueenaan paperi- ja selluloosateollisuus.

title: Rosenlew-museo

text: Rosenlew-museo on Porin Aittaluodossa sijaitseva museo. Se esittelee pysyvässä perusnäyttelyssään Porissa vuosina 1853-1987 toimineen Rosenlewin sukuyhtiön ("W. Rosenlew & Co", myöhemmin W. "Oy W. Rosenlew Ab") historiaa, toimintaa ja tuotantoa.

title: Rosenlewin Urheilijat -38 (jalkapallo)

text: RU-38 perustettiin Porissa vuonna 1938 Oy W.Rosenlew Ab:n urheiluseuraksi. Seuran lajivalikoimaan kuului alusta alkaen myös jalkapallo. Sarjatoimintaan seura osallistui ensimmäistä kertaa kuitenkin vasta sotavuosien jälkeen 1947, jolloin edustusjoukkue pelasi kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Maakuntasarjassa.

title: Sampo-Rosenlew

text: Sampo-Rosenlew Oy oli osakkaana vuonna 2005 perustetussa Sampo Components Oy:ssa. Yritys valmisti metallirakenteita sekä komponentteja metalliteollisuudelle. Sampo Componentsin toimipaikka ja tuotanto olivat Nakkilassa, Satakunnassa. Joulukuussa 2016 Sampo-Rosenlew Oy myi koko Sampo-Components Oy:n osakekannan nakkilalaiselle San-Meta Oy:lle. Tuotantotilat ja osa työntekijöistä siirtyivät San-Meta Oy:n palvelukseen. [1]

title: Mandatum Life

text: Mandatum Henkivakuutusosakeyhtiön koko osakekannan omistaa pörssiyhtiö Sampo Oyj. Pörssiyhtiö Sampo Oyj muodostettiin vuonna 2000, kun vakuutusyhtiö Sampo Oyj ja Leonia Oy (entinen Postipankki) yhdistyivät Sampo-Leoniaksi. Konsernin palveluvalikoimaan kuuluivat aluksi pankkipalvelut ja pitkäaikaissäästämiseen liittyvät palvelut, kuten sijoitusrahastot ja henkivakuutussäästäminen, investointipankkitoiminta ja vahinkovakuutukset. Konserniin kuuluivat alkuvaiheissa muun muassa If Vahinkovakuutusyhtiö (vuoteen 2001 Vakuutusyhtiö Sampo), Vakuutusosakeyhtiö Henki-Sampo, Sampo Pankki ja Mandatum Omaisuudenhoito Oy sekä Mandatum Pankkiiriliike Oy. Sampo Rahastoyhtiö markkinoi ensimmäisenä Suomessa erilaisia rahastoja vakuutuksiin liitettäväksi. Sammon liiketoiminta-alueet ovat vahinko- ja henkivakuutusliiketoiminta. Vuonna 2007 Sampo myi Sampo Pankki -konsernin Danske Bank A/S:lle. Konsernin hallituksen puheenjohtajana toimii Björn Wahlroos. Kari Stadigh aloitti konsernijohtajana 8.4.2009. Mandatum Lifen toimitusjohtaja Petri Niemisvirta on Sampo Oyj:n johtoryhmän jäsen.

title: Sampo Rosenlew Comia

text: Sampo Rosenlew Comia on Porilaisen Sampo-Rosenlewin pienien ja keskisuurien leikkuupuimureiden mallisarja. Pienemmät Comia mallit korvasivat pitkään tuotannossa olleet 2000-sarjan leikkuupuimurit vuonna 2011. Suuremmat Comia mallit korvasivat 3000-sarjan leikkuupuimurit. Se koostuu 5 eri mallista joista pienen kokoluokan leikkuupuimurieita ovat: Comia C4, Comia C6, Comia C8 ja kokoluokan suuremmat ovat: Comia C10 ja Comia C12. Comia C4:ssä on neljä kohlinta ja C6:ssa ja C8:ssa viisi kohlinta. Isommissa C10 ja C12 on kuusi kohlinta. Comia malleja valmistetaan myös John Deeren väreissä Euroopan markkinoille.

title: Porin nuorkauppakamari

text: Sampo-Rosenlew Oy

title: Sampo-Rosenlew

text: Maaliskuussa 2016 uutisoitiin intialaisen monialajätti Mahindra Groupin suuren, Forbes Global 2000 -listatun tytäryhtiön Mahindra & Mahindran ostavan 35 prosentin osuuden suomalaisesta leikkuupuimurivalmistaja Sampo-Rosenlewistä ja aloittavan tuotannollisen yhteistyön suomalaisyrityksen kanssa.[6]

title: Sampo-konserni

text: Tanskalainen pankkikonserni Danske Bank ilmoitti marraskuussa 2006 ostavansa Sampo-konsernin pankkitoiminnan eli Sampo Pankin tytäryhtiöineen yhteensä 4,05 miljardin euron kauppahintaan. Kauppaan sisältyivät muun muuassa Mandatum Omaisuudenhoito Oy, Mandatum Pankkiiriliike Oy sekä Sampo Pankin tytärpankit Baltian maissa ja Venäjällä.[8] Yrityskauppa sai lopullisen vahvistuksensa helmikuussa 2007.[9] Sampo Pankin myyminen oli Suomen taloushistorian suurin käteisellä tehty yrityskauppa.[10] Pankkitoiminnan myynnistä saamansa varat Sampo käytti pankkikonserni Nordean osakkeiden ostoon. Sammon omistus Nordean osakkeista ylitti 20 prosentin rajan joulukuussa 2009 ja saman vuoden lopulla Nordeasta tuli Sammon osakkuusyhtiö. Nykyisin Sampo-konserni on Nordean suurin omistaja hieman yli 21 prosentin omistusosuudellaan.

title: Porin Konepaja

text: 1970-luvun alussa Porin Konepajan toiminnot oli jaettu neljään eri yksikköön; kotitalouskonetehtaaseen, maatalouskonetehtaaseen, valimoon sekä prosessi- ja lämpötekniseen tehtaaseen. Rosenlewin toiminta jatkui vuoteen 1987 saakka, jolloin yhtiö sulautettiin osaksi Rauma-Repolaa. Kodinkoneiden valmistus siirtyi myöhemmin ruotsalaisen Electroluxin haltuun, joka lopetti tuotannon vuonna 1998. Valimotoimintaa on vuodesta 1988 jatkanut Componenta Pori. Vanhan maatalouskonetehtaan tiloissa toimii nykyään Sampo-Rosenlewin leikkuupuimureita valmistava tehdas.

title: Antti-Teollisuus

text: 1970-luvulla tuotevalikoima kasvoi, kun se alkoi valmistaa Oy W. Rosenlew Ab:n Sampo-piikkiäkeitä ja Wihuri-Yhtymä Oy:n Teijo-kuivureita. Vuonna 1977 Antti-Teollisuus hankki Viurila-kuivureiden valmistusoikeuden.

title: Rosenlew

text: Puimuriliiketoiminta myytiin vuonna 1991 Timo Prihtin omistamalle Sampo-Rosenlew Oy:lle ja pakkausteollisuus vuonna 2001 saksalaisomisteiselle Rosenlew-RKW:lle. Samana vuonna Rosenlew Kodinkoneet siirtyi Electroluxille.

title: Sampo-Rosenlew

text: Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Pori

title: Sampo-Rosenlew

text: Oman tuotemerkkinsä ohella Sampo-Rosenlew on valmistanut suomalaisia leikkuupuimureita muun muassa amerikkalaiselle John Deerelle (Deere & Company); vuonna 2015 tämä edusti noin kymmentä prosenttia Sampo-Rosenlewin noin 1400 leikkuupuimurin tuotannosta.[4] Sampo-Rosenlewin jakelu muissa Euroopan maissa siirtyi paria vuotta aiemmin John Deerelle. Samalla Pohjoismaiden jälleenmyyjänä toiminut amerikkalainen Agco luopui 10 prosentin omistuksestaan Sampo-Rosenlewissä.[5][4]

title: Gustav Rosenlew

text: Gustav Erik Wilhelm Rosenlew (s. 1929) on suomalainen diplomi-insinööri. Hän oli Oy Rosenlew Ab:n toimitusjohtaja 1969–1977 ja pääjohtaja vuodesta 1977. Hänen pääjohtajakautensa kesti siihen saakka, että yritys myytiin 1987 hänen selkänsä takana Rauma-Repolalle.

title: RKW Finland

text: Vuodenvaihteessa 2000–2001 saksalainen RKW osti Porin tehtaan UPM-Kymmeneltä, jolloin perustettiin uusi yhtiö Rosenlew RKW Finland Oy. Vuonna 2012 yrityksen nimeksi muutettiin konsernin yhtenäisen käytännön mukaisesti RKW Finland Oy.

title: Sven-Erik Rosenlew

text: Sven-Erik Theodor Wilhelm Rosenlew (28. joulukuuta 1902 Helsinki – 30. heinäkuuta 1963 Helsinki) oli Oy Rosenlew Ab:n toimitusjohtaja. Koulutukseltaan hän oli filosofian maisteri.

title: Sampo-Rosenlew

text: Teollisuuspesukoneiden suunnittelu ja valmistus aloitettiin 1993 tukemaan kausiluonteista leikkuupuimurimyyntiä. Pian pesukoneista muodostui oma tuoteryhmänsä.[1] Teollisuuspesukoneiden liiketoiminta myytiin vuonna 2011 suomalaiselle Aqua Clean Oy:lle. Vuonna 1996 yritys esitteli ensimmäisen Sampo-Rosenlew metsäharvesterimalli SR1046:n.[1]

title: Kiinteistömaailma

text: Kiinteistömaailma perustettiin keväällä vuonna 1990 nimellä PSW Kiinteistömaailma Oy ja sen perustajaosakkaina olivat Postipankki, silloinen vahinkovakuutusyhtiö Sampo ja tietotekniikkayhtiö West Invest. Myöhemmin omistajuus siirtyi kokonaan Sampo Pankille ja siitä edelleen Danske Bankille.

title: Sampo-Rosenlew

text: Sampo-Rosenlewin valmistamien puimureiden myynti, huolto ja varaosamyynti siirtyvät Agrimarketilta vuoden 2013 aikana Valtran vastuulle.[2] Sampot ovat olleet S-ketjun myynnissä 1970-luvulta asti.[3]

title: Mahindra & Mahindra

text: M&M on kertonut pyrkivänsä lisäämään maatalouskoneiden tarjontaansa aiempaa laaja-alaisemmaksi. Tähän liittyen uutisoitiin maaliskuussa 2016 valmistusyhteistyön aloittamisesta suomalaisen leikkuupuimurivalmistaja Sampo-Rosenlewin kanssa. M&M ilmoitti samalla ostavansa 35 prosentin osuuden Sampo-Rosenlewistä.

title: Pori

text: Porin kaupunki (5 136) Satakunnan sairaanhoitopiiri (3 599) Satakunta-konserni (1 150) Enersense International (481) Huntsman P&A Finland Oy/Venator (450) Technip Offshore Finland Oy (449) Sampo-Rosenlew Oy (400) Ruskatalojen Palveluyhdistys ry (365) Luvata Pori Oy (351) Länsirannikon Koulutus Oy (320) Satakunnan ammattikorkeakoulu Oy (293) Pori Energia (245) Aurubis Finland Oy (244) Porin ev.lut. seurakuntayhtymä (216)

title: Cimcorp

text: 1980-luvulla Rosenlew Oy hankki omistukseensa elektroniikkayrityksen nimeltä A-elektroniikka, joka valmisti sahoille tukkimittareita. A-elektroniikka fuusioitiin silloiseen Rosenlew Automatioon. Tukkimittarien valmistus lopetettiin ja alettiin kehittää konenäköjärjestelmää. Kehitystyö lopetettiin pian ja elektroniikkaosaaminen yhtiöstä loppui. Vuonna 1984 silloinen Rosenlew Automation perusti Yhdysvaltain Chicagoon tytäryrityksen Rosenlew Automation Inc. hoitamaan kaupankäyntiä Yhdysvaltain markkinoille. Tytäryritys kuitenkin lakkautettiin muutaman vuoden kuluttua.

title: Silta (yritys)

text: Vuonna 2000 Suomen valtio, Keskinäinen eläkevakuutusyhtiö Varma-Sampo (nyk. Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma), Teollisuusvakuutus Oy (nyk. Sampo Oyj) ja Novo Group Oyj (nyk. CGI Suomi) päättivät perustaa henkilöstöhallinnon palveluita tuottavan yrityksen. Uusi yritys muodostettiin laajentamalla Varma-Sammon tytäryhtiön, eläkepalveluita tuottavan Eläkepalvelu Oy:n toimialaa liittämällä siihen toimintoja ja palveluja Novo Group Oyj:stä ja Valtiokonttorista. Silta Oy perustettiin vuonna 2001, ja se ryhtyi tuottamaan palkkahallintopalveluita yksityiselle ja julkiselle sektorille sekä eläkepalveluita yrityksille, eläkesäätiöille ja eläkekassoille. Perustamisen yhteydessä Siltaan siirtyi Eläkepalvelun täysin omistama henkilöstörahastopalveluita hoitanut Rahastopalvelu RP Oy ja henkilöstöriskien kartoituspalveluita hoitanut, Eläkepalvelun osittain omistama SV Benefic Oy.

title: Wilhelm Rosenlew

text: Liike-elämän lisäksi Wilhelm Rosenlew kunnostautui Porin kunnallispolitiikassa. Hän istui Porin kaupunginvaltuustossa 17 vuotta toimien joitakin jaksoja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Rosenlew oli vaikuttamassa siihen, että Poriin perustettiin ruotsinkielinen yhteiskoulu Björneborgs svenska samskola. Hän myös tuki ruotsinkielisiä sanomalehtiä, kuten Björneborgs Tidningiä, joka oli jonkin aikaa Rosenlew-yrityksen omistuksessa.

title: Sisu-nestemoottori

text: Partekin ostettua Multiliftin myös Sisun omistama 40 prosentin osuus myytiin Partekille. Myöhemmin valmistus siirrettiin Valmetin hammaspyörätehtaan yhteyteen Jyskään, johon perustettiin Valmet Hydraulics Oy -niminen yritys. Tämän jälkeen tehtaan omistajaksi päätynyt Metso myi tehtaan Sampo Rosenlew-konepajakonsernille vuonna 2003.

title: Sampo-Rosenlew

text: Sampo-Rosenlewin SR2010 -leikkuupuimuri. Sampo Rosenlewin 3085 Superior-puimuri (2011). Sampo-Rosenlewin Comia C8 -leikkuupuimuri (Jyväskylä, 2013).

title: Rosenlew

text: Oy W. Rosenlew Ab (lausunta [- ruːsːenleːv -]) oli vuonna 1853 Porissa perustettu monialainen perheyritys, jonka toiminnot on myyty eri yrityksille 1900-luvun loppupuolella.


query: Kuinka leveä Puula -järvi on?

title: Puula

text: Järven pinta-ala on 33100 hehtaaria eli 331 km². Se on 47 kilometriä pitkä ja 32 kilometriä leveä, mutta järven yleisilme on monista saarista ja lahdista johtuen rikkonainen. Järven yli kulkee luode-kaakko-suuntaisena saarijono, joka alkaa Hirvensalmen Malvanniemestä ja päättyy Kangasniemen Puulansalmeen. Sen lounaispuolelle jää Karttuunselkä eli Karttuu, ja sen koillispuolelle jää Simpiänselkä eli Simpiä.[2][1]

title: Puula

text: Puulan tilavuus on 3060 miljoonaa m³ eli 3,06 km³. Järven keskisyvyys on 9,2 metriä ja suurin syvyys on 69 metriä.[2]

title: Puula

text: Luokka:Mäntyharjun reitti Luokka:Mikkelin järvet Luokka:Hirvensalmen järvet Luokka:Kangasniemen järvet Luokka:Joutsan järvet Luokka:Suomen maakuntajärvet Luokka:Melontapaikat ja -reitit

title: Viherinkosken kalliomaalaukset

text: Läheinen Puula laski jo kivikaudella vetensä Sysmän reittiä pitkin Päijänteeseen. Vuosina 1831−54 yhdistettiin Puulavesi Kissakosken kanavalla Mäntyharjun reittiin , joka alensi Puulaa 2,5 metriä ja syntyi erilliset järvet Viheri, Suontee ja Jääsjärvi. Samalla Puulan laskusuunta Päijänteeseen tyrehtyi ja sen vedet päätyivät Mäntyharjun reitille. Viherinkosken vedet tulevat Suonteesta ja laskevat Viheriin. Veden määrä on luonnollisesti vähentynyt Kissakosken kanavaa edeltäneistä ajoista.

title: Puula

text: Puulan rantojensuojelualueeseen kuuluu noin 500 saarta ja pari niemeä järven itäosissa. Suojelualueen koko on 166 km².[4]

title: Puula

text: Simpiän koillispuolelle työntyy Viljakkalansaaren ja Lapinsalon ohitse Sammakkoselkä ja Lapinsalonselkä, joiden pohjoispuolella aukeaa aluksi Vuojaselkä. Se on kymmenen kilometriä pitkä ja pari kilometriä leveä. Sillä on pitkiä lahtia ja Vaimosniemen takana työntyy vielä pohjoiseen 13 kilometriä pitkä lahti, jonka päässä sijaitsee Ruovedenselkä ja Kangasniemen kirkonkylä.[1]

title: Puula

text: Järven länsipuolella ja Kaiskonselän länsirannalla sijaitsee Hahlavuoren kalliomaalaus.

title: Puula

text: Puula [1][2] (myös Puulavesi) on Etelä-Savossa Hirvensalmella, Joutsassa, Kangasniemellä ja Mikkelissä sijaitseva järvi. Puula valittiin Etelä-Savon maakuntajärveksi vuonna 2011. Puulaan on Suonsalmen välityksellä yhteydessä järveen Ryökäsvesi-Liekune, jonka vedenpinnan korkeus on samalla tasolla.[2][1][3]

title: Vaskuunjärvi

text: Järven pinta-ala on 150 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä. Se on 5,6 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Järven todellinen leveys on kuitenkin pienempi, sillä järvi on muodoltaan kaareva. Levein kohta löytyy Selkäsaarien kohdalta, missä se on 600 metriä leveä. Järvi on muualla paljon kapeampi ja Särkänsaaren eteläpuolella järvi kapenee 70 metriä leveäksi salmeksi, missä järvi on selvästi leveämpi salmen molemmilla puolilla. Järvi on myös katkaistu lakkautetun Haapamäki–Pori-radan rautatiepenkereellä 800 metriä järven eteläpäästä. Tätä järvenosaa kutsutaan Kivilahdeksi. Järven pohjoispäätä kutsutaan Louonlahdeksi ja järven keskikohdalla Tarhavuoren molemmilla puolilla on lahdet, joista toinen on Pitkälahti.

title: Puula

text: Järven rantaviivan pituus on 1777 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 972 kilometriä. Rannat ovat pääsääntöisesti metsämaata, mutta myös peltomaata ja suota esiintyy hieman. Kangasniemen keskustaajama sijaitsee järven koillisosassa Ruovedenselän ääressä ja Läsäkosken kylä Vuojaselän rannalla. Otava, joka on kylänä Mikkelin kaupunginosa, sijaitsee Puulan kaakkoisosassa Kotalahden perällä. Järven itärantoja seuraa valtatie 13, joka yhdistää Kangasniemen Mikkeliin. Seututie 616, joka yhdistää Joutsan Kangasniemeen, oikaisee rikkonaisen järven läpi. Sen sijaan seututie 431, joka haarautuu edellisestä Kälässä, vie Hirvensalmelle ja Otavalle järven etelärantoja seuraten.[2][1][5]

title: Eväjärvi (järvi)

text:
Järven pinta-ala on 890 hehtaaria eli 8,9 neliökilometriä. Se on 8,4 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Järvi ei käytännössä ole aivan näin leveä muuta kuin järven kapeassa eteläpäässä,
jossa lounaaseen päin työntyi 2,0 kilometriä pitkä lahti Kilvenvesi. Kilvenvesi on yhteydessä järven pääosan eteläiseen lahteen 30 metriä leveän Kilvensalmen kautta. Eteläinen lahti on neljä kilometriä pitkä, mutta 800 metriä leveä. Lahti on Eväjärven kylän alueella. Järvenselkää kutsutaan Kolhinseläksi ja tämä on ollut myös järven toinen nimi.

title: Mieskonmäki

text: Mieskonmäki on yksi Joutsan kunnan kylistä. Kylä sijaitsee Joutsan koillispuolella Hirvensalmelle vievän tien varrella Puulan ja Suonteen järvien välissä. Asukkaita kylällä on on noin 260 ja asuttuja talouksia noin 100. Kesäasuntoja on noin 300. Kylällä toimii 1-6 luokkien opetusta antava Mieskonmäen koulu. Paikallisia yhteisöjä ovat muiden muassa Mieskonmäen kyläseura, joka syntyi vuonna 2007 Mieskonmäen kyläyhdistyksen ja Mieskonmäen Maa- ja kotitalousseuran yhdistyessä, sekä Mieskonmäen vesiosuuskunta. Kyläseuran omistuksessa on seurantalo Sulon talo, jota käytetään perhejuhliin ja paikallisiin tapahtumiin. Puulan rannalla sijaitsee Koiviston uimaranta.

title: Puula

text: Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähialueeseen (14.923) järvi kuuluu.[10]

title: Korpijärvi-Verijärvi

text: Korpijoen valuma-alue, missä järvi sijaitsee, on vesistöalueensa latva-alueita. Vesistöalue saa kaiken veden sadantana ja ne laskevat Korpijokea myöten Puulaan (94,7 metriä mpy.). Tyrynjoki laskee Korpijärveen Pohjasuon turvetuotantoalueen kuivatusvedet.

title: Nummijärvi (Lohja)

text: Järven pinta-ala on 150 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä. Se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee kallioisen ylänköalueen kalliomurrosten pohjalla ja murrokset tekevät järvestä mutkikkaan ja sokkeloisen. Suurin järvenselkä on Torpinselkä, joka on 1,1 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvenselältä työntyy länteen kolme pientä lahtea Kortsuonlahti, Kakarlahti ja Ruisniemenlahti. Muu osa järveä muodostuu pitkistä lahdista ja saarien ja niemien väleistä. Järven eri osia yhdistää toisiinsa salmi, joka jää Äijänniemen ja Numijärven kylältä kurottavan niemen väliin. Se on vain hieman yli 200 metriä leveä ja jakaa järven kahteen erilaiseen osaan. Eteläosa haarautuu salmelta kolmeen suuntaan. Kaakon suunnassa sijaitsee Kylänlahti, josta haarautuu etelään Herniemenlahti. Salmesta etelään sijaitsee leveä Harakorvenlahti, jonka lahdensuu on vain 75 metriä leveä. Lounaaseen työntyy Raatosaaren taakse kapea lahti, jossa sijaitsee järven luusua.[2][1][3]

title: Synsiö

text: Synsiä eli Synsiö on keskikokoinen järvi Etelä-Savon Kangasniemellä. Synsiä on Puulan kalastusalueen pohjoisosassa sijaitseva lievästi tummavetinen, karu ja matala järvi. Synsiänjärvi on moreenipohjainen. Se jakautuu kahteen järvialtaaseen: Haahkalanselkään ja Synsiään. Synsiästä vedet laskevat Kokkoniemenjokea Iso-Kaihlaseen ja siitä edelleen Puulan luoteisosaan, Sätkynselälle. Synsiään laskevat järvet ovat Iso-Siikajärvi ja Ylänne, jotka ovat karuja ja tummavetisiä. Järvireitillä on runsaasti järvitaimenen lisääntymiseen soveltuvia virtavesiä.

title: Valkjärvi (Hausjärvi)

text: Järven pinta-ala on 103 ha ja se on 2,0 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Järven suuri selkä on kilometrin pitkä ja leveä, mutta sen keskellä sijaitsee suuri Isosaari. Järven luoteispäässä länteen työntyy kilometrin pituinen haarautuva lahti, jonka lahdensuu on 50 metriä leveä. Sen pohjoinen lahdenpohjukka on nimeltään Valkjärvenlahti ja eteläinen haara Kylmälahti. Järven lounaispäässä sijaitsee Pihonlahti, jonka lahdensuu on yli 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 10,3 kilometriä. Saaria on kolme. Isosaari on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Luoteisen lahden suulla sijaitsee kaksi pikkusaarta, joista suurempi on nimeltään Pikkusaari. Järven rantaviivan pituus on 10,6 kilometriä, josta saarille kuuluu toista kilometriä. Järveen laskee kolmelta rannalta jyrkkiä rantoja. Lahtien väliin jäävä Metsolanmäki kohoaa 40 metrin korkeuteen, ja Keijuniemi ja Tervamäki ovat matalampia ja pienempiä. Järvellä on rannoilla ja saaressa viisi maatilaa ja lähes 60 vapaa-ajan asuntoa. Järven ympäri kiertävät tiet. Järven itärannassa sijaitsee kunnan omistama Valkjärven leirialue .

title: Puula

text: Puula syntyi Itämeren Yoldia-vaiheen aikana, kun se kuroutui itsenäiseksi järveksi. Puulan jälkeen kuroutuivat vielä Päijänne ja Saimaa, jotka nykyisin ympäröivät Puulaa. Puula laski Sysmän reitin kautta Päijänteeseen. Reitti alkoi Puulan Siikaveden lahdesta, jossa Kälän kylässä virtaa peräkkäin kapeat Pirtinjoki ja Kälänjoki ja jotka laskevat Suonteeseen. Reitin vedet jatkoivat Suonteen keskivaiheille, jossa ne laskivat Viherinkoskesta Viheriin nykyisen Joutsan kirkonkylän lähellä. Sen jälkeen se jatkaa Jääsjärvestä Hartolassa olevaa moniosaista Tainionvirtaa myöten Päijänteeseen.[6][7]

title: Puula

text: Luettelo Suomen sadasta suurimmasta järvestä

title: Puula

text: Simpiästä luoteeseen sijaitsee laajan vesialueen saaristo, jota on vaikea hahmottaa. Saarten välissä sijaitsevat Pauninselkä, Hälönselkä, Piipanselkä, Haukkaselkä ja Konnanselkä. Konnanselältä pohjoiseen työntyy vielä kuusi kilometriä pitkä lahti, joka aukeaa Särkiseläksi. Simpiästä pohjoiseen sijaitsee kuusi kilometriä pitkä lahti, johon kuuluu Hianselkä. Merkittävä vaikutus järven rakenteeseen on Väisälänsaarella, joka on 13 kilometriä pitkä ja kuusi kilometriä leveä. Se sijaitsee järvialueen itäosassa ja sen länsipuolelle jää monilukuinen saaristo. Väisälänsaaren kaakkoispuolella sijaitsee Eteläselkä, josta pääsee Väisälänsaaren taakse Vanhosalmeen ja kaakkoispuolelle Pääskyselälle. Pääskyselän järvenosa on kymmenen kilometriä pitkä ja siitä alkaa sokkeloinen yli 15 kilometriä pitkä reitti eteläisimpään Heposelkään ja Kotalahteen, missä sijaitsee Otava. Väisälänsaaren eteläpuolella sijaitsee viisi kilometriä pitkä Pääskysaari ja pohjoispuolella kuusi kilometriä pitkä Viljakkalansaari ja lyhyempi Lapinsalo. Näiden takaa kulkee suojainen reitti Eteläselältä Lampisalonselälle, joka on 23 kilometriä pitkä.[1]

title: Puula

text: Järven lasku-uoma on tulkinnasta riippuen joko Suonsalmi, joka laskee Puulan Ryökäsvesi-Liekuneen. Tällä on kuitenkin vedenpinta samalla tasolla kuin Puulalla. Toisaalta Liekune laskee Kissakosken kanavaa myöten Vahvajärveen, josta vedet jatkavat Pyhäveden valuma-alueen (14.97) läpi.[10]

title: Järvenlasku

text: Päijänteen pintaa laskettiin 1830-luvulla noin 1,2 metriä perkaamalla Kalkkistenkoskea. Puulaa laskettiin 1854 kaivamalla Kissakosken kanava Mäntyharjun reittiin. Kaiken kaikkiaan pinnaltaan joskus laskettuja järviä on runsasjärvisessä ja korkeuseroiltaan pienessä Suomessa hyvin runsaasti. Joskus kuitenkin varhaisempina vuosikymmeninä viljelysten kuivaamiseksi tehty järven pinnan lasku on myöhemmin saattanut osoittautua järven veden laadun kannalta ongelmalliseksi. Näin on käynyt esimerkiksi Uskelanjoen vesistöön kuuluvalla matalalla ja savipohjaisella Halkjärvellä Somerolla, vaikka järvi saakin runsaasti hapekasta pohjavettä viereisistä harjuista.[3] Myös Satakunnassa Pyhäjärven liiallinen järvenlasku tuottaa ongelmia sen kunnostamisessa.

title: Ähtärinjärvi

text: Järven pinta-ala on 3 988 hehtaaria eli 39,9 neliökilometriä. Se on 28,2 kilometriä pitkä ja 4,8 kilometriä leveä. Pitkällä järvellä on neljä kapeikkoa. Yksi on Autionsalmi, joka sijaitsee Salmenkylässä. Se on kapeimmillaan vain 10 metriä leveä ja sen taakse jää lahtimainen järvenosa Ruokonen. Leveämpi kapeikko sijaitsee Suninkylän kohdalla ja kolmas etelämpänä Räntälänkylän kohdalla. Suninkylän Huutosalmen yli on rakennettu perngertie, jonka keskellä sijaitsee 50 metriä leveä silta-aukko. Salmi olisi muuten ollut alle 300 metriä leveä. Räntälänkylän kapeikko on yli 500 metriä leveä. Eteläosassa Oinonniemen kaventama salmi on 400 metriä leveä. Myös Ähtärinsalmi voisi olla yksi järven kapeikoista Väliveteen, mutta siinä kulkee järvien välinen raja. Järvellä on neljä merkittävää lahtea. Pohjoisin niistä on luonnollisesti Ruokonen, mutta yksi sijaitsee Ähtärinrannan edustalla. Se jää Hakimonniemen, Ollikkalanniemen ja -saaren taakse suojaan. Itä-Ähtärissä sijaitsee Mytkänlahti ja neljäs lahti sitä vastapäätä vastarannassa Karvaniemen vieressä.

title: Puula

text: Järvessä on laskettu olevan 1659 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 12334 ha, mikä on noin 27 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 14 on yli neliökilometrin, 304 yli hehtaarin suuruisia, 1284 yli aarin ja loput 57 ovat alle aarin kokoisia.[2]

title: Puula

text: Puula ja sen itäpuolella oleva Kyyvesi muodostavat melontareitistön. Alueella on suuria ja haastavia järvenselkiä, joissa melontataidot punnitaan. Naarajärveltä alkava reilun sadan kilometrin mittainen Naarajoki–Kyyvesi–Puula-melontareitti päättyy Puulalle. Molemmilla järvillä on useita kohtuullisesti varusteltuja rantautumispaikkoja. Melojien kannattaa tehdä reittisuunnitelmat joko Puulan itä- tai länsipuolelle, koska Simpiän ja Karttuun selkien ylitys on tuulisella säällä haasteellista.[9]

title: Puula

text: Puulan eteläpuolella sijaitsevat seuraavat järvet. Malvanniemessä sijaitsee Matslampi (14 ha) ja Pöyryn pohjoispuolella erikoisen muotoinen Pitkälampi (12 ha). Lännempänä Kohovuorenselkään laskevat yhdessä Pauninlampi (14 ha) ja Valkealampi (10 ha). Puulansalmesta pohjoiseen työntyvään lahteen laskevat seuraavat järvet. Kuivalampi (23 ha) laskee Lihvanselkään, Kuvasjärvi (103 ha) Lapinselkään sekä Valkeislampi (23 ha) ja Istrualanlampi (35 ha) Puulansalmeen.[1][10]

title: Puula

text: Järven vedenpinnan korkeus on 94,7 metriä mpy. Puula laskee Suonsalmen kautta Liekuneeseen ja siitä Kissakosken avokanavaa pitkin Vahvajärveen. Järvi on säännöstely vuodesta 1964 Kissakosken voimalaitoksen tarpeisiin siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 94,37 metriä ja 94,85 metriä mpy.[1]

title: Puula

text: Alueen kallioperä on suurimmaksi osaksi pehmeää ja vaaleaa granodioriittia, joka on karkeakiteistä kiveä. Järven veden aallot ja tavien jäät ovat haurastuttaneet vedenalaisten kivien pintaa ja se on Puulan syntymän ajasta asti erodoitunut kohtuullisen paljon. Rapautuneet kivipinnat paljastuivat vuonna 1854, kun järven vedenpinta alkoi laskea. Nykyään tunnetaan lähes sata raukki-kiveä tai kalliota.[4][8]

title: Mäntyharjun reitti

text: Mäntyharjun reitti on järvireitti Kymijoen vesistössä Etelä-Savon ja Kymenlaakson maakuntien alueella. Se sijaitsee Kymijoen vesistön läntisen pääosan eli Päijänteeseen laskevien reittien ja Vuoksen vesistön välissä. Järvireitin suurin järvi on Puula, mutta reitin alueella on kaikkiaan 1 700 järveä. Reitti laskee Pyhäjärveen, joka on viimeinen suuri järvi Kymijoen yläjuoksun varrella ensimmäisen Salpausselän pohjoispuolella. Täällä reitin osuus Kymijoen kokonaisvesimäärästä on noin 13 % ja keskivirtaama 33 m³/s. Vesistön koskialueista on 16 % suojeltuja. Vuohijärven itäpuolella sijaitsee Repoveden kansallispuisto.

title: Puula

text: Puulan lähialueella on 188 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat seuraavat noin 40 järveä. Puulan itäpuolella sijaitsee seuraavia järviä. Heti Santaranjärven pohjoispuolella on järvialue, joista Pesäjärvi (167 ha), Luotijärvi (77 ha), Kolmipohja (29 ha), Käärmelampi (17 ha) ja Säynätjärvi (12 ha) ovat suurimmat. Santaranjärven eteläpuolella sijaitsevat muun muassa Osonlampi (47 ha) ja Hiisilampi (17 ha), jotka laskevat yhdessä Vanhosalmeen. Näiden eteläpuolella sijaitsee Valkjärvi (16 ha), joka laskee Pääsysaaren vastapuolella olevaan salmeen. Samaan salmeen laskevat myös Pieni-Montonen (28 ha), Iso-Montonen (61 ha), Kirvesjärvi (24 ha) ja Viitalampi (11 ha). Otavan lounaspuolelle laskevat Myllylampi (10 ha) ja Pitkäjärvi (15 ha) yhdessä Heposelän Vihakkalanlahteen. Hepolahteen laskee myös Säynetlampi (26 ha).[1][10]


query: Mikä on venaläisten osuus Viron väestöstä?

title: Viron venäläiset

text: Viron venäläiset ovat Viron toiseksi suurin etninen ryhmä. Viron venäläisiä on noin 340000.[1] Heistä noin 90 000 on Venäjän kansalaisia, ja noin 90 000 vailla minkään valtion virallista kansalaisuutta[2][3].

title: Helsingin maantiede

text: Vuodenvaihteessa 2011/2012 vieraskielisten (joiden äidinkieli on muu kuin suomi tai ruotsi) osuus Helsingin väestöstä oli 11,5 prosenttia. Suurimmat vieraskielisten ryhmät olivat venäjänkieliset (14 532), vironkieliset (9 065) ja somalinkieliset (6 843). Näihin kolmeen ryhmään kuului 45 prosenttia kaupungin vieraskielisistä. Vuonna 1990 vieraskielisten osuus oli ollut 1,3 prosenttia ja vuonna 2000 5,4 prosenttia. Muiden kuin Suomen kansalaisten osuus kaupungin väestöstä oli vuodenvaihteessa 2011/2012 8 prosenttia.

title: Viron evankelis-luterilainen kirkko

text: Vaikka kirkko kattaa nykyisin vain pienen osan väestöstä, ennen neuvostoaikoja se oli olennainen osa yhteiskuntaa ja siihen kuului 82 prosenttia virolaisista. Virolaiset eivät ole tunteneet kirkkoa omakseen. Viron itsenäistyessä se oli saksalaisuuden viimeisiä linnakkeita. Esim. 1922 lähes puolet luterilaisesta papistosta oli saksalaisia, kun saksalaisen vähemmistön osuus koko väestöstä oli alle kaksi prosenttia. Koko 1920-luvun luterilaisen kirkon elämää häiritsivät virolaisen ja saksalaisen papiston konfliktit. Keskeinen opillinen kiista käytiin 1920-luvulla siitä, miten pitäisi suhtautua luterilaisten tunnustuskirjojen sitovuuteen.

title: Suomi

text: Ulkomailta Suomeen muuttaneiden osuus väestöstä on EU-maiden pienimpiä, vaikka se onkin noussut merkittävästi vuoden 1990 jälkeen. Nelisen prosenttia maan väestöstä on muiden maiden kansalaisia, heistä suuri osa on Viron tai Venäjän kansalaisia.[129] Pääosa muiden maiden kansalaisista asuu pääkaupunkiseudulla ja muissa suurissa kaupungeissa. Suomesta muutetaan eniten muihin EU-maihin.[130] Ruotsi on ollut perinteisesti suomalaisen maastamuuton suosituin yksittäinen kohdemaa; 1960- ja 1970-lukujen taitteessa massiivinen Ruotsiin muutto pienensi Suomen väkilukua.[131]

title: Etninen segregaatio

text: Pääkaupunkiseudun ulkopuolella Turusta on tullut Suomen suurin ulkomaalaistaustaisten keskittymä. Turussa väestönkasvua on 2000-luvulta lähtien pitänyt yllä juuri maahanmuutto ja nettomaahanmuuton suhteellinen osuus väestönkasvusta onkin ollut Helsingin luokkaa, vaikka määrällisesti Helsinkiin muuttaakin maahanmuuttajia paljon Turkua enemmän. Turussa vieraskielisten kaupunkilaisten osuus väestöstä on noussut nopeasti sitten 1990-luvun. Vuonna 1990 vieraskielisten osuus oli vain 0,8% turkulaisista, kun vuonna 2008 se oli jo 6,7%. (Rasinkangas 2013, 110–111.) Esimerkiksi Turun Varissuolla vieraskielisten osuus väestöstä oli vuonna 1999 alle 20%, mutta vuoteen 2011 tultaessa jo lähes 40%. Turussa alueellisten erojen kasvuun onkin tullut mukaan yhä vahvemmin etninen ulottuvuus eroja tuottavana tekijänä. Rasinkankaan mukaan se on kaikkein voimakkaimmin eroja tuottava tekijä, vaikka vieraskielinen väestö on levittäytynyt kaupungin alueelle aiempaa laajemmin. (Mt., 172, 174.)

title: Zou (Benin)

text: Vuoden 2013 väestönlaskennassa departementin väkiluku oli 851 580, joista 407 030 oli miehiä ja 444 550 naisia. Naisten osuus oli 52,20 prosenttia. Maaseudulla asui väestöstä 67,00 prosenttia, kun taas kaupunkien osuus väestöstä oli 33,00 prosenttia. Työvoiman osuus departementin väestöstä oli 275 249 joista 50,10 prosenttia oli naisia. Kotitalouksia, joissa ei ollut koulutusta oli 60,70 prosenttia ja talouksien osuus, joissa oli kouluikäisiä lapsia oli 72,90 prosenttia.

title: Petsamon luterilainen seurakunta

text: Vuonna 1921 luterilaisten osuus Petsamon väestöstä oli noin 40 prosenttia. Petsamoon muutti 1920- ja 1930-lukujen aikana runsaasti väestöä muualta Suomesta. He olivat pääasiassa luterilaisia ja niinpä luterilaisten osuus kunnan väestöstä oli jo noin 75 prosenttia vuonna 1940.Petsamossa ehti reilun 20 vuoden aikana toimia kymmenen kirkkoherraa.

title: Ahvenanmaan väestö

text: Ahvenanmaan väestö oli vuonna 2008 27 456 henkeä, jotka asuvat yhteensä 65 saarella. Ruotsinkielisten osuus väestöstä on 92,0 %. Naisten osuus maakunnan väestöstä on 51 %. Ulkomaalaisia oli vuonna 2008 2 06 henkeä. Maakunnan väestöstä noin 40 % asuu Maarianhaminassa. Ahvenanmaalla on voimassa kotiseutuoikeusjärjestelmä ("hembygdsrätt"). Henkilöllä tulee olla kotiseutuoikeus, ennen kuin on mahdollista omistaa kiinteää omaisuutta saarella, äänestää maakuntapäivävaaleissa tai harjoittaa elinkeinoa.

title: Etobicoke

text: Vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella Etobicoke–Lakeshoren ja Etobicoke Centren väestö eroaa jonkin verran Etobicoke Northin väestöstä. Etobicoke Northin väestö ei ole yhtä varakasta ja korkeasti koulutettua kuin muilla alueilla. Maahanmuuttajien osuus on siellä peräti 60 prosenttia ja suurimpia siirtolaisryhmiä ovat intialaiset, jamaikalaiset ja guyanalaiset. Etobicoke–Lakeshoren ja Etobicoke Centren alueella maahanmuuttajien osuus on vain noin 40 prosenttia ja väestön alkuperä on pääosin eurooppalainen. Kristityt ovat suurin uskonnollinen ryhmä Etobicoken kaikilla alueilla; tosin Etobicoke Northissa heidän osuutensa on pienempi kuin muualla ja hindut, muslimit ja sikhit muodostavat merkittävän uskonnollisen vähemmistön. Etobicoke–Lakeshoressa ja Etobicoke Centressä on kristittyjen ohella myös paljon uskonnottomia.

title: Ateistien osuus väestöstä

text: BBC:n Isossa-Britanniassa vuonna 2004 tekemässä kyselyssä uskonnottomia oli 40 % väestöstä. Samana vuonna tehdyn YouGov-kyselyn mukaan uskonnottomia oli 35 %, epävarmoja 21 %. Kyselyssä miehet ja nuoret olivat keskimäärin uskonnottomampia kuin naiset ja vanhempi osuus väestöstä.

title: Papilloomavirukset

text: Arviot papilloomaviruksen esiintyvyydestä väestössä vaihtelevat huomattavasti (välillä 14–90%) riippuen mittaustavasta.[2] Sellaisten henkilöiden osuus väestöstä, joilla on jossakin vaiheessa elämäänsä ollut minkä tahansa alatyypin HPV-infektio, on luonnollisesti huomattavasti suurempi kuin sellaisten henkilöiden osuus, joilla mittaushetkellä on korkean riskin alatyypin aiheuttama infektio.

title: Latvian sosialistinen neuvostotasavalta

text: Lopputuloksena muutaman vuosikymmenen kuluttua lähes jokainen latvialainen osasi venäjää, mutta Latvian venäläisistä vain 10-15 % osasi latviaa. Venäläisten osuus väestöstä Latviassa kasvoi suuremmaksi kuin Virossa tai Liettuassa, jotka pystyivät paremmin puolustamaan omien kieltensä asemaa.

title: Etnokratia

text: Etnokratia on tilanne, jossa tietyn etnisen ryhmän edustajat pitävät hallussaan suhteessa enemmän paikkoja valtion hallituksissa ja muissa päätäntäntäelimissä kuin ryhmän todellinen osuus väestöstä ja käyttävät siten asemaa oman ryhmänsä suosimiseen tai jopa muiden ryhmien syrjimiseen. Muun muassa Viroa, Latviaa ja Israelia on syytetty etnokratiasta.

title: Kirkosta eroaminen Suomessa

text: Kirkosta eroaminen on laskenut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon jäsenmäärää merkittävästi. Uskontokuntiin kuulumattomien määrä on huomattavasti kasvanut. Valtaosa eronneista ei ole liittynyt muihin uskonnollisiin yhdyskuntiin. Vuoden 2017 lopussa evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuului 70,9 % väestöstä, kun osuus vuonna 1950 oli 95 % ja 85 % vuonna 2000. Uskontokuntiin kuulumattomia oli 26,3 % väestöstä, eli noin 1,5 miljoonaa henkilöä. Ortodoksiseen kirkkokuntaan kuului 1,1 % väestöstä; osuus on pysynyt samana yli 20 vuoden ajan.

title: Ranua

text: Kunnan ikärakenne (2013) on melko edullinen verrattuna muihin Lapin maakunnan kuntiin ja koko Suomeen siinä suhteessa, että lasten ja nuorten (0–14-vuotiaiden) osuus väestöstä on 19,5 prosenttia eli noin viidennes. 15–64-vuotiaita on väestöstä 58,8 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 21,8 prosenttia. Lapsia ja nuoria, mutta myös vanhuksia, on siis suhteellisesti enemmän kuin muualla Suomessa keskimäärin.[13] Tulevaisuuden ennusteet näyttävät kuitenkin synkemmiltä: lasten ja nuorten osuus väestöstä pienenee ja vanhusten kasvaa. Väestön ikääntyminen on ongelma koko Suomessa.

title: Vantaa

text: Vantaalla asui ihmistä. Vantaalaisista noin puolet on syntyperäisiä pääkaupunkiseutulaisia. Vantaan väestöstä oli vuonna 2000 oli syntyperäisiä vantaalaisia 26,4 prosenttia, vuoden 2015 alussa osuus oli 27,5%. Helsingissä syntyneiden osuus oli tuolloin laskenut 19,6 prosenttiin ja Espoossa syntyneitä on muutama prosentti väestöstä. Ulkomailla syntyneiden osuus on kolminkertaistunut 2000-luvulla 4,2 prosentista (vuonna 2000) jo 12,8 prosenttiin (2015).[19]

title: Baltian maat

text:
Baltian maiden elinkeinorakenne on samankaltainen. Alkutuotannon osuus bruttokansantuotteesta on kaikissa maissa 3–4 prosenttia, teollisuuden osuus 15–30 prosenttia ja palveluiden osuus 70–80 prosenttia. Teollisuustuotannon osuus on suurin Virossa ja pienin Latviassa. Vuodesta 2004 vuoteen 2014 palveluiden osuus kansantuotteesta on kasvanut ja kahden muun sektorin osuus on laskenut.
Baltian maat ovat tehneet yhteistyötä keskenään ja myös Pohjoismaiden kanssa. Yhdessä ne muodostavat Baltoskandian alueen. Baltian maat kuuluvat muun muassa Itämeren merellisen ympäristön suojelukomissioon. Baltian politiikka on ollut oikeistojohtoista, mutta konservatiivien lisäksi myös sosiaalidemokraatit ja vihreät ovat menestyneet kohtalaisen hyvin 2000-luvulla. Virossa johtava puolue on oikeistoliberaalinen Reformipuolue, Latviassa keskustaoikeistolainen Yhtenäisyys ja Liettuassa Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue. Baltian maista jokainen kuuluu Natoon.

title: Malin väestö

text: Valtaosa väestöstä asuu maaseudulla. Kaupunkikuntien osuus on 22,5 ja yli 5 000 asukkaan taajamien 35,0 prosenttia. Yli puolet kaupunkiväestöstä asuu Bamakossa. Kaupunkiväestön osuus on kasvanut tasaisesti vuoden 1976 16,8 prosentista.

title: Virolaiset

text: Neuvostomiehitys kesti vain vuoden ja saksalaiset valloittivat maan toisessa maailmansodassa. Osa virolaisista palveli saksalaisten joukoissa ja osa pakeni maasta, kun puna-armeija eteni takaisin Viroon vuonna 1944. Vuosien 1940–1944 välisenä aikana 150 000 virolaista joko joutui vankileireille, kyyditettiin tai kaatui rintamalla. Vuonna 1949 yli 20 000 virolaista kyyditettiin Siperiaan. Maatalous pakkokollektivisoitiin ja talonpojat asettuivat kolhooseihin. Samaten neuvostoaikana Viroon muutti paljon asukkaita muualta Neuvostoliitosta ja virolaisten suhteellinen osuus maan väestöstä laski huomattavasti. Neuvostoajan lopulla 1980-luvulla tehtiin neuvostojärjestelmässä uudistuksia, mutta tästä huolimatta Neuvostoliitto lopulta romahti ja Viro julistautui itsenäiseksi vuonna 1991. Itsenäisyyden jälkeen etnisten virolaisten osuus Viron väestöstä on kasvanut Neuvostoaikana maahan tulleiden kansallisuuksien muuttaessa muualle. Vuonna 2000 maan väestöstä virolaisia oli 68,3 % kun se vuonna 1989 oli vain 61,5 %.

title: Israel

text: Israel on ainoa valtio maailmassa, jossa enemmistö väestöstä on juutalaisia. Israelin väestöstä 77,7 % on eri alueilta lähtöisin olevia juutalaisia, joista suurimman ryhmät ovat Euroopassa tai Yhdysvalloissa syntyneet (32,1 %), Israelissa syntyneet (20,8 %) ja Afrikassa syntyneet (14,6 %). Arabien osuus väestöstä on 18,5 %. Muiden ryhmien osuus on 4,3 % väestöstä. Israelilaisista on uskonnoltaan juutalaisia 76,2 %, muslimeja 16,1 % ja kristittyjä 2,1 %. Uskonnoltaan druuseja on 1,6 % väestöstä. Druusit luokitellaan etnisesti usein arabeiksi, mutta he yleensä eivät pidä itseään arabeina, vaan omana ryhmänään.[35][36]

title: Belize

text: Belizessä oli kesäkuussa 2017 maan tilastokeskuksen mukaan 387 879 asukasta. Etnisesti suurin osa väestöstä on sekoittunutta. Suurin etninen ryhmä on eurooppalaisten ja mayojen jälkeläiset eli mestitsit. Heitä on väestöstä vuoden 2015 tilastojen mukaan noin 43 prosenttia, ja he asuttavat erityisesti Belizen harvaanasuttua sisämaata. Siellä on myös suurin osa Belizen mayoista, joiden osuus väestöstä on 12 prosenttia. Rannikon keskiosia hallitsevat puolestaan afrikkalaista ja brittiläistä sukua ovat kreolit, joiden osuus väestöstä on 29 prosenttia. Erityisesti rannikon eteläosissa asuu garifunoja eli intiaanien ja afrikkalaisten jälkeläisiä, joita on noin kuusi prosenttia väestöstä. Muihin ryhmiin (arabeja, kiinalaisia, intialaisia sekä eurooppalaisperäisiä) kuuluu 10 prosenttia väestöstä.

title: El Salvador

text: Vuoden 2017 tilastojen perustella El Salvadorin asukkaista 39 prosenttia oli katolisia. Katolisten osuus on ollut selvässä laskussa, sillä vielä vuonna 1996 heitä oli 67 prosenttia väestöstä. Evankelikaanien osuus on noussut vuoden 1996 15 prosentista vuoden 2017 28 prosenttiin. Muita uskontoja oli 2 prosenttia ja 1 prosentti väestöstä ei kertonut vakaumustaan. Uskonnottomia väestöstä on 30 prosenttia ja heidän osuutensa on ollut viimevuosina selvässä kasvussa.

title: Viro

text: Valtaosa Viron vakinaisista asukkaista on nykyisin Viron kansalaisia: uudelleenitsenäistymisen jälkeen vuonna 1992 Viron kansalaisten osuus asukkaista oli 68 prosenttia, mutta vuonna 2015 jo yli 84 prosenttia. Ilman kansalaisuutta olevien osuus on vähentynyt vuoden 1992 32 prosentista 6 prosenttiin vuonna 2015. Venäjän kansalaisia asui Virossa joulukuussa 2015 noin 91000.[83]

title: Viron sosialistinen neuvostotasavalta

text: 1980-luvun lopulle tultaessa virolaisten osuus maan väestöstä oli romahtanut 1930-luvun lähes 90 prosentista noin 60 prosenttiin. Samaan aikaan etnisten venäläisten osuus oli kasvanut noin 20 prosenttiyksiköllä. Viron väestö kuitenkin kokonaisuudessaan kasvoi. Suurimpana syynä oli Moskovan keskushallinnon valitsema politiikka, jossa haluttiin kiihdyttää venäläisten muuttoa Baltian maihin.

title: Ateistien osuus väestöstä

text: Useiden tutkimusten mukaan Ruotsi on maailman uskonnottomimpia maita. Davien (1999) mukaan 85 % ruotsalaisista ei usko jumalaan. Eurostatin vuoden 2010 kyselyssä 18 % ruotsalaisista uskoi jumalan olemassaoloon, 45 % uskoi jonkinlaiseen henkeen tai voimaan ja 34 % ei uskonut mihinkään jumalaan, henkeen tai voimaan. Tämä tekisi Ruotsista Euroopan unionin kolmanneksi ateistisimman maan Viron ja Tšekin jälkeen. Vuonna 2001 tehdyn väestölaskennan mukaan 59 % väestöstä oli uskonnottomia, 32,2 % uskovia ja 8,8 prosenttia ei vastannut kysymykseen.

title: Viron historia

text: 1980-luvulla Moskovan keskushallinto pyrki venäläistämään neuvostotasavaltaa voimakkaasti. 1980-luvun lopulla virolaisten osuus maan väestöstä oli romahtanut 1930-luvun lähes 90 prosentista noin 60 prosenttiin. Vuonna 1988 Mihail Gorbatšovin pääsihteerikaudella vaihtui myös Viron kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri. Uusi pääsihteeri oli kansallismielinen Vaino Väljas.

title: Suomenruotsalaiset

text: Ruotsinkielisten suhteellinen osuus Suomen väkiluvusta on menneinä aikoina ollut huomattavasti nykyistä suurempi. On arvioitu, että vuonna 1610 ruotsinkielisiä oli Suomessa noin 70 000, mikä oli peräti noin 17–18 % koko maan väestöstä. Tämä on varhaisin ajankohta, jonka suhteen ruotsinkielisten määrästä on esitetty arvio. Vuonna 1880 osuus oli noin 14,3 %. 1970-luvun alkupuolella ruotsinkielisiä oli 302 000 henkeä, joka oli silloin noin 6,5 % väestöstä. Osassa Suomen sisämaakaupungeistakin oli aikaisemmin kaupungin kokoon nähden suuri ruotsinkielinen vähemmistö, mm. Mikkelin asukkaista oli 1800-luvulla ruotsinkielisiä peräti 27 %. Suomenruotsalaisten suhteellinen osuus Suomen väestöstä on ollut ainakin 1880-luvulta lähtien laskussa, vaikkakin absoluuttinen määrä nousi vuoteen 1940 asti. 1950- ja 1960-luvuilla maastamuutto vähensi huomattavasti ruotsinkielisten osuutta. 1970-luvulta lähtien suomenruotsalaisten absoluuttinen määrä ja suhteellinen osuus Suomen väestöstä ovat laskeneet hitaasti (302 000–289 596).

title: Liettuan sosialistinen neuvostotasavalta

text: Liettuan kommunistisen puolueen johto pyrki hillitsemään Liettuan sosialistisen tasavallan teollistamista, jotta sinne ei olisi muuttanut työläisiksi ja toimihenkilöiksi väkeä muualta Neuvostoliitosta. Tämän vuoksi Baltian itsenäistyessä uudelleen venäjänkielisten osuus Liettuan väestöstä oli vain 8%, minkä vuoksi Liettuan täydet kansalaisoikeudet voitiin myöntää koko väestölle asettamatta venäjänkieliselle väestölle samanlaisia kansalaisuusehtoja kuin Latviassa ja Virossa, joissa venäjänkielisten osuus oli moninkertainen.

title: Yhdysvaltain väestö

text: Yhdysvaltain väestöstä 14 % oli latinoja vuonna 2005. Mikäli nykyiset kehityssuunnat jatkuvat, vuoteen 2050 mennessä latinojen osuus nousee 29 %:in ja kaikkien valkoisten osuus laskee 47 %:in. Ei-latinoiden valkoisten absoluuttinen määrä nousee, mutta heidän osuutensa laskee. Maahanmuuttajien osuus koko väestöstä nousee 12 %:sta 19 %:in.

title: Viro

text: Ideologisen taistelun tehostamiseksi Viron kommunistisen puolueen pääsihteeriksi nimitettiin 1978 Karl Vaino. Vuoden 1980 Moskovan kesäolympialaisten eräitä tapahtumia, kuten purjehdus järjestettiin Tallinnassa.[44] Moskovan keskushallinto pyrki venäläistämään neuvostotasavaltaa. 1980-luvun lopulle tultaessa virolaisten osuus maan väestöstä oli romahtanut 1930-luvun lähes 90 prosentista noin 60 prosenttiin.

title: Vantaa

text: Vuoden 2015 alussa Vantaalla puhuttiin äidinkielenä suomen, ruotsin ja saamen lisäksi 112 eri kieltä.[23][25] Yleisimmät äidinkielet suomen ja ruotsin jälkeen ovat olleet 2000-luvulla venäjä, viro ja somali. Vuodenvaihteen 2014/2015 kielitilastosta käy ilmi, että sekä viron että venäjän kielten osuudet olivat ohittaneet ruotsin, joka oli nyt neljänneksi puhutuin äidinkieli. Vuodentaitteessa 2014/2015 Vantaalla asui 30263 henkilöä, joiden äidinkieli ei ollut mikään kolmesta kotimaisesta kielestä. Vieraskielisten yhteenlaskettu väestöosuus (14,4%) on Suomen suurin, vaikka Helsingissä (osuus 13,5 %) ja Espoossakin (13,2 %) vieraskielistä väestöä on runsaasti.[25]


query: Milloin Arto Heikki Merisalo nousi julkisuuteen?

title: Arto Merisalo

text: Arto Heikki Merisalo[1] (s. 1. heinäkuuta 1965 Ruovesi) on suomalainen kiinteistöjohtaja ja entinen liikemies sekä yritysjohtaja. Hän on tunnettu kiinteistö- ja rakennusliiketoiminnan vaikuttaja sekä yhteiskunnallinen taustavaikuttaja, joka on saanut useita tuomioita talousrikoksista. Merisalo nousi julkisuuteen toukokuussa 2008 alkaneen vaalirahoituskohun yhteydessä, jossa hänen sekä yhteistyökumppaneidensa yhtiöt antoivat merkittäviä lahjoituksia poliitikoille ja puolueille. Hän on ollut esillä Suomen Keskustaan ja Kokoomukseen liittyvissä vaalirahoitusasioissa monessa yhteydessä. Merisalo on ollut erityisen paljon julkisuudessa vuoden 2006 tasavallan presidentin vaalien ja vuoden 2007 eduskuntavaalien vaalirahoitukseen liittyen. Merisaloa kuvataan erääksi Suomen parhaimmin liike-elämässä ja politiikassa verkostoituneeksi henkilöksi.

title: Arto Merisalo

text: Arto Merisalo vangittiin 20. elokuuta 2009 epäiltynä törkeästä velallisen epärehellisyydestä liittyen hänen toimintaansa Nova Kiinteistökehityksen toimitusjohtajana.[5]

title: Pekka Lind

text: Lind on myös Nova Groupin toimitusjohtaja Arto Merisalon juristi.

title: Arto Merisalo

text: Arto Merisalo oli 1996-2001 mukana myös liikekiinteistöjä välittäneessä Kanrak-Group-yhtiössä.[3] Yhtiön konttoriverkosto laajeni Merisalon vetämänä nopeasti Helsingin lisäksi Kotkaan, Kuopioon, Lahteen, Ouluun, Tampereelle ja Turkuun.[5] Yhtiö oli Suomen johtavia toimitilavälitysyhtiöitä. Merisalo oli itse yksikönjohtajana ensiksi Kanrak Toimitilapalvelut Oy:ssä, myöhemmin Kanrak-Group Oy:ssä[6], jonka asuntopalveluyhtiö Kanrak-Yhtiöt Oy:stä tuli myöhemmin Nova-Asunnot Oy, yksi Nova Groupin tytäryhtiöistä.[7]

title: Arto Merisalo

text: Elämäkertakirjan kirjoittaminen on ollut Arto Merisalolla työn alla keväästä 2012 lukien ja se työ jatkuu, julkaisuajankohtaa Arto Merisalo on halunnut siirtää vuodeksi 2018-2019. Merisalo julkaisee blogia Uusi Suomi -lehden verkkosivuilla.[2]

title: Ruovesi

text: Heikki Asunta (1904–1959), kirjailija Mikko Asunta (1911–2005) kansanedustaja Kosti Elo (1873–1940), teatterinjohtaja Akseli Gallen-Kallela (1865–1931), taidemaalari Jorma Gallen-Kallela (1898–1939), taiteilija Juha Hernesniemi (s. 1947), neurokirurgian professori, ylilääkäri Siimes Kanervio (1880–1918), toimittaja ja suomentaja Pertti Korppoo (1937–2009), sahateollisuusmies Väinö Luutonen (1889–1974), näyttelijä Arto Merisalo (s. 1965), Nova Kiinteistökehitys Oy:n toimitusjohtaja, vaalirahoittaja Aukusti Mäkipeska (1812–1887), talonpoikaissäädyn puhemies valtiopäivillä Raaka-Arska (s. 1958), muusikko, roudarilegenda Petteri Salminen (1955–1985), muusikko Usko Seppi (1908–1968) kansanedustaja

title: Arto Merisalo

text: SYK-Yhtiöitä rahoitti muun muassa Iisalmen Osuuspankki, joka välitti ulkomaista niin sanottua interbankrahaa.[2] Tämäntyyppiset lainat johtivat myöhemmin devalvaation myötä pankkikriisin syntyyn. SYK-Yhtiöt ajautui konkurssiin, alkuvuonna 1987 jonka selvittelyn tuloksena Merisalo ja hänen silloinen yhtiökumppaninsa Carl Waissi tuomittiin petoksista ja ehdottomaan vankeuteen ja huomattaviin korvauksiin useiden vuosien oikeudenkäyntien jälkeen vuonna 1995.[3]

title: Jippu

text: Jipun isä on oopperalaulaja Jorma Elorinne, ja hänen kauttaan musiikki on ollut mukana Jipun elämässä jo pienestä pitäen. Hänen veljensä on Villemarkus Elorinne. Arto Merisalo on Jipun kasvatti-isä. Jippu sai esikoislapsensa miesystävänsä Sami Putikan kanssa lokakuussa 2014. Pari avioitui poikansa kastejuhlassa.

title: Arto Merisalo

text: Vuonna 1997 Merisalo ja hänen omistamansa Expo-Unito-yhtiö olivat perustamassa sohvatehdasta Haapamäelle, Keuruun kaupunkiin. Merisalo yritti houkutella myös kaupunkia sijoittamaan rahaa tehtaaseen. Hän suoritti tuolloin vielä vankeusrangaistusta aiemmista talousrikoksistaan ja kaupunginvaltuuston silloinen puheenjohtaja Lauri Oinonen (kesk.) kävi tapaamassa Merisaloa vankilassa. Sekä Oinonen että Keuruun tuolloinen kaupunginjohtaja ajoivat Merisalon Expo-Unito-yhtiön hanketta voimakkaasti. Valtuusto kuitenkin hylkäsi yhteistyön huonekalutehtaan kanssa Merisalon rikoshistorian paljastuttua.[4]

title: Arto Merisalo

text: Merisalo toimi avustajana ja freelance-toimittajana 1981–1984 muun muassa K-M-V-, Keskisuomalainen- sekä Puumies-lehdissä. Vuosina 1983–1985 hän oli sahateollisuuden kone- ja laitetoimittajayhtiöiden sekä konepajayhtiöiden markkinointi- ja johtotehtävissä, syksystä 1985 vuoteen 1987 yrityskauppakonsulttina. Mersalo muutti vuonna 1987 Etelä-Pohjanmaalle Ähtäriin, toimien vuosina 1988–1992 sekä perheen yhtiöiden parissa, Vääräkosken kartanon isäntänä että samanaikaisesti kiinteistö- ja sijoitusjohtajana noin 150 miljoonan euron kiinteistösalkun omistaneen etelä-pohjalaistaustaisen yksityishenkilön yritysten palveluksessa. Vuonna 1993 hän muutti Espooseen, toimien 1993–1995 yritysjohdon ja yrityskaupan konsulttina, 1996–1998 huonekalukaupan ja -teollisuuden konsulttina ja markkinointijohtajana Expo-Unitolla ja Suomi-Soffalla. Merisalo toimi myös samaan aikaan vuosina 1996–2001 Kanrak Toimitilapalvelut Oy:n yksikönjohtajana.[2]

title: Arto Merisalo

text: Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Talousrikolliset Luokka:Suomalaiset rikolliset

title: Arto Merisalo

text: Iltalehti.fi. 2.11.2009. Viitattu 23.12.2013. Rinne, Pekka: Talouselämä. 5.9.1986. Viitattu 30.7.2009. Rantanen, Miska: (Internet Archive) Helsingin Sanomat. 21.8.2009. Viitattu 28.8.2009. Eronen, Jussi: 2.6.2008. MTV.fi. Viitattu 23.12.2013. Rainisto, Sami: Talouselämä. 15.12.2000. Viitattu 2.10.2009. Kauppalehti. 2.3.2000. Viitattu 2.10.2009. Sahiluoma, Veijo: Kauppalehti. 11.3.2009. Viitattu 2.10.2009. Yle Uutiset. 18.4.2012. Viitattu 18.4.2012. HS. Viitattu 17.5.2012. Aija Roivas. Viitattu 30.7.2009. Kiitos ystäville, toimittaja Marja Pettersson, Helsingin Sanomat, kuukausiliite 03/2015, Vaalirahoittaja, dokumentti, YLE, toimittaja Arvo Tuominen, Arto Merisalo Linkedin Arto Merisalo Facebook Arto Merisalon CV Helsingin hovioikeuden tuomio kesäkuu 2013 Jarmo Korhonen, Tammi 2015, Maan Tapa

title: Arto Merisalo

text: Merisalo ja 5 muuta Novan avainhenkilöä tuomittiin huhtikuussa 2012 Helsingin käräjäoikeudessa. Merisalon alioikeudessa eli käräjäoikeudessa saama tuomio muodostui törkeistä velallisen epärehellisyysrikoksista, törkeistä kirjanpitorikoksista, törkeästä lahjuksen antamisesta, lahjuksen antamisesta, rekisterimerkintärikoksesta sekä kirjanpitorikoksesta. Näistä alioikeuden tuomio oli kuusi vuotta ehdotonta vankeutta. Merisalo valitti saamastaan tuomiosta hovioikeuteen ja kanteli vangitsemistuomiosta hovioikeuteen, mutta hovioikeus hylkäsi vangitsemiskantelun.[10]

title: Sampsa Kataja

text: Vuonna 2007 Kataja sai eduskuntavaalikampanjaansa 54 200 euroa Satakunnan tulevaisuus 2011 -yhdistykseltä. Hän kertoi, ettei täsmällisesti tiennyt, ketkä yhdistystä ovat rahoittaneet. Nova Groupin toimitusjohtaja Arto Merisalo kertoi Katajan kiittäneen häntä henkilökohtaisesti saamastaan vaalituesta jo huhtikuussa 2007, mutta Kataja kiisti tunteneensa Merisaloa vielä tuolloin. Merisalo väitti Katajan yrittävän peitellä suhteitaan vaalirahoittajiin.

title: Arto Merisalo

text: Yhteiskunnallisen vaikuttamisen osalta Merisalo joutui julkisuuteen vaalirahakohun alettua toukokuussa 2008. Hän oli mukana muutamien julkisuudessakin esillä olleiden yrittäjäystäviensä (Kyösti Kakkonen, Lauri Juntunen, Seppo Saastamoinen, Toivo Sukari ja Harri Toivainen) kanssa Kehittyvien Maakuntien Suomi ry:n (KMS) toiminnassa taustavaikuttajana. Merisalo joutui kesäkuussa 2010 valitun Keskustan silloisen puoluejohdon aikana eräänlaiseen ristiriitaan Mari Kiviniemen, Timo Laanisen ja muun Keskustan niin sanoutun liberaalijohdon kanssa. Tämä ristiriita ei koske nykyistä puheenjohtaja Juha Sipilää ja hänen 2012 alkanutta kauttaan. Arto Merisalo pettyneenä Kokoomuksen ja silloisen pääministerin Harri Holkerin politiikkaan vuoden 1988 alussa liittyi Ähtärissä asuessaan Suomen Keskustaan[2], päätti hän kertomansa mukaan, ettei ole enää jatkossa vaihtamassa puoluetta.

title: Nova Group

text: Nova Kiinteistökehitys Oy:n toimitusjohtaja oli Arto Merisalo. Hänen vaimonsa Aija Merisalo oli toinen firman omistajista. Nova Groupin pääala oli maankäyttö ja rakentamisen asiantuntijapalvelut eli kaavoitus- ja maankäyttösopimusten hierominen kuntien kanssa.[6] Toivo Sukari ja Kyösti Kakkonen olivat Nova Kiinteistökehityksen suurasiakkaita.[7] 2012 huhtikuussa Arto Merisalo tuomittiin käräjäoikeudessa kuuden vuoden vankeusrangaistukseen ja Tapani Yli-Saunamäki 3,5 vuoden vankeusrangaistukseen. Tuomiot tulivat törkeistä velallisen epärehellisyysrikoksista, törkeistä kirjanpitorikoksista, törkeästä lahjuksen antamisesta, lahjuksen antamisesta, rekisterimerkintärikoksesta sekä kirjanpitorikoksesta. Nova-konsernin katsottiin käräjäoikeudessa aiheuttaneen viiden miljoonan euron suuruiset vahingot velkojille.[8]

title: SSR Group

text: Syksyllä 2016 Yle uutisoi, että SSR Group on tehnyt yhteistyötä Nova Groupista tunnetun liikemies Arto Merisalon kanssa. Keväällä 2017 SSR Group kertoi tehneensä vuokralaisten hankintaan liittyvää yhteistyötä konsulttiyritys Sadepisaran kanssa, jossa Merisalo on työskennellyt. Yhteistyö on konsulttiyrityksen kanssa on päättynyt.

title: Arto Merisalo

text: Arvo Tuominen teki Ylen Dokumenttiprojekti-sarjaan Merisalosta dokumentin "Vaalirahoittaja", joka esitettiin elokuussa 2014.[6] Yle siirsi dokumentin esittämisen huhtikuun 2014 lopusta yli eurovaalien johtaja Riitta Pihlajamäen päätöksin, jota päätöstä laajasti kummasteltiin. Dokumentilla oli kaikkineen yli 700000 katsojaa.[2]

title: Arto Merisalo

text: Sen sijaan Helsingin hovioikeus käsitteli ja hylkäsi kaikki Merisalon, Ilkka Kanervan, Toivo Sukarin ja Kyösti Kakkosen saamat nk. poliittiset syytteet ja osan Merisalon talousrikossyytteistä kesäkuussa 2013 sekä alensi samalla Merisalon rangaistuksen 4 vuoden 6 kuukauden tuomioksi josta Merisalo kärsi puolet eli 2 vuotta 3 kuukautta. Arto Merisalo vapautui vankilasta sunnuntaina 22.12.2013 päästen 6 kuukauden koevapauteen ja lopullisesti hän vapautui 22.06.2014 jolloin vankeusrangaistus oli sovitettu. Merisalo vietti fyysisesti 21 kuukautta Vantaan ja Jokelan tutkintavankiloissa sekä Vanajan vankilan Ojoisten avovankilayksikössä. Merisalon mukaan tutkintavankeus oli kaksi kertaa rankempaa kuin varsinainen vankeus.[11]

title: Nova Group

text: Nova Group rakensi Rovaniemelle kelkkatehtaan, jonka rahoittajana toimi Kuntien eläkevakuutus. Tehtaan avajaisiin 5.5.2008 osallistuivat Mauri Pekkarinen ja Nova Kiinteistökehitys Oy:n toimitusjohtaja Arto Merisalo.[9] Vuonna 2009 Kuntien eläkevakuutuksen rahoituksesta ja kytköksistä poliitikkoihin nousi kohu. Helsingin Sanomien haastattelemien kiinteistöasiantuntijoiden mukaan tehdasta kaupiteltiin sijoittajille Suomessa ja Euroopassa, mutta siitä kieltäydyttin ylihintaisena.[10] Hanke ei kiinnostanut siksikään, että mukana oli Nova Group ja talousrikoksista tuomittu Arto Merisalo[11]

title: Arto Merisalo

text: Merisalon laajemmin uutisoitu hanke oli yritysryhmä nimeltä SYK-Yhtiöt. Talouselämä-lehti julkaisi 5. syyskuuta 1986 artikkelin tuolloin 21-vuotiaasta liikemiehestä. SYK-Yhtiöiden tarkoituksena oli koota yhteen konsultteja, jotka eri puolella maata toimivat yritysjärjestelyjen parissa. Kysymyksiä herätti kuitenkin se, että mukana oli myös tuomittuja talousrikollisia ja Merisalolla itselläänkin oli maksuhäiriöitä. Yhtiöllä oli suuret toimitilat Tampereella Keskustorin varrella ja Helsingissä Forumin kauppakeskuksessa.[3]

title: Arto Merisalo

text: Vuosina 2002–2009 Merisalo toimi Nova-konsernin eri yhtiöissä yksikönjohtajana, liiketoimintajohtajana sekä vuosina 2007–2009 kiinteistökehitysyhtiön toimitusjohtajana. Merisalo toimi kiinteistökehittäjänä ja rakennutti vuosien 1998–2011 aikana runsaan 450 miljoonan euron arvosta yli 50 hehtaaria erilaisia kaupan, logistiikan ja tuotannon sektoreiden kiinteistökehityskohteita eri puolille Suomea. Näiden hankkeiden kautta maakuntiin syntyi yli 4000 työpaikkaa. Syyskesästä 2008 huhtikuulle 2012 Arto Merisalo toimi Suomen Toimitilapalvelut Oy:n toimitusjohtajana ja toimitilakonsulttina. Syksystä 2009 toukokuuhun 2010 Merisalo oli Motonetin perustajan, ekonomi Lauri Juntusen, Virsseli Oy Toimitilapalveluissa kiinteistökehitysjohtajana. Toukokuusta 2010 huhtikuun alkuun 2011 Merisalo toimi Kanrak Oy:n senior partnerina ja huhtikuusta 2011 saman vuoden loppuun Hansa Deal Oy:ssä kiinteistökehityspalvelut -sektorin toimialajohtajana. Merisalo siirtyi tämän jälkeen STTP Oy:n toimitusjohtajaksi ja toimitilakonsultiksi, kunnes lähti 19. huhtikuuta 2012 suorittamaan saamaansa vankeusrangaistusta.[2]

title: Arto Merisalo

text: Merisalo vapautui vankilasta 23. joulukuuta 2013. Hän oli aloittanut syyskuussa 2013 vanhan ystävänsä Juha Kärkkäisen omistamassa tavarataloyhtiö J.Kärkkäinen Oy:ssä lehtiuudistusprojektissa, jossa yhtiö lopetti erilaisten kohujen kohteeksi joutuneen Magneettimedia-lehden julkaisun, jonka korvasi uusi, ensimmäistä kertaa joulukuussa 2013 julkaistu KauppaSuomi. Uudesta lehdestä on tullut Suomen suurin kerran viikossa ilmestyvä ilmaisjakelulehti noin 366000 kappaleen leviikillään, ja yli 1,1 miljoonalla lukijallaan. Lehtiprojektista Merisalo siirtyi helmikuussa 2014 J.Kärkkäinen-konsernin ja sen tytäryhtiöiden kiinteistöjohtajaksi,[2] toimien päätoimen ohessa Juha Kärkkäisen omistaman konsulttiyhtiö Sadepisara Oy:n senior advisor -tehtävässä.

title: Arto Merisalo

text: Vuonna 2008 Merisalo perusti silloisen työnantajansa Nova Groupin kanssa Suomen Toimitilapalvelut Oy -nimisen yrityksen. Novan mentyä konkurssiin Merisalo lunasti Suomen Toimitilapalvelut Oy:n kokonaan omakseen. Jukka Laaksovirran jouduttua eroamaan Destia Oy:n toimitusjohtajan tehtävistä vuonna 2009 taloudellisten väärinkäytösepäilyjen takia (Laaksovirta sai syytteen kuudesta eri luottamusaseman väärinkäytöstä. Sekä käräjä- että hovioikeus kuitenkin vapauttivat Laaksovirran kaikista syytteistä) Merisalo rekrytoi Laaksovirran Suomen Toimitilapalvelut Oy:n neuvonantajaksi. Tämän yhtiön liiketoiminta päättyi keväällä 2012 kun Merisalo sai tuomion Nova -jutusta. Jukka Laaksovirta siirtyi samalla kansainvälisen kaupan ja öljykaupan konsultiksi.

title: Arto Merisalo

text: Viime vuosina Arto on nähty otsikoissa useimmiten elämässä läpikäytyihin mahalaskuihin (konkursseihin) ja niihin kytkeytyviin oikeudenkäynteihin liittyen. Yrittäjänä hän on omissa liiketoiminnassaan siis kokenut pariin kertaan täydellisen "mahalaskun" eli konkurssin ja läpikäynyt pitkät vuosien oikeusprosessit, joiden seurauksena hän on saanut talousrikostuomioita.[2]

title: Nova Group

text: Nova Group oli merkittävin vuoden 2007 eduskuntavaalien ehdokkaiden tukija. Yritys tuki Kehittyvien maakuntien Suomi -yhdistystä (KMS) 145 000 eurolla (36 %). Toimitusjohtaja Arto Merisalon luottojuristi Pekka Lind oli myös KMS:n puheenjohtaja.[6][13] KMS:n sihteeri Timo Töykkä teki Nova Groupin lehteä.[14] Nova Kiinteistökehitys Oy:n toimitusjohtaja Arto Merisalo kiisti 5.6.2008, että Nova Groupilla olisi liiketoimissa yhteyksiä poliitikoihin.[15]

title: Arto Merisalo

text: Expo-Unito olikin jo konkurssikypsä. Verottaja haki yrityksen konkurssiin vuoden 1997 lopussa maksamattomien verojen vuoksi. Yhtiön toimintaan liittyvien rikosten poliisitutkinta ja oikeuskäsittely kestivät useita vuosia. Merisalo tuomittiin törkeästä petoksesta Espoon käräjäoikeudessa vuonna 2004 ja Helsingin hovioikeudessa vuonna 2007 lyhyisiin ehdollisiin vankeusrangaistuksiin. He myös maksoivat konkurssipesälle ja velkojille määrätyt vahingonkorvaukset. [4]

title: Arto Merisalo

text: Arto Merisalo on ollut naimisissa kerran (1988-1995), hänen entinen puolisonsa on Aija Merisalo. Aija ja Arto Merisalolla on yksi tytär. Laulaja-lauluntekijä Jippu on Aija Merisalon kasvattitytär.[7]

title: Arto Merisalo

text: Arto Heikki Merisalo syntyi Ruovedellä, Etelä-Pohjanmaan ja Pohjois-Hämeen vanhalla rajalla, kesällä 1965 kasvaen siellä paikallislehti- ja sahateollisuuspiireissä. Hänen isoisänsä oli sahayhtiö Kotvio Oy:n sahanjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja sekä Ruovesi-lehden päätoimittaja. Merisalon isä toimi Kotvio Oy:n metsätyönjohtajana ja hoiti perheen metsäomaisuutta. Kouluaikanaan Arto Merisalo oli mukana muun muassa tukioppilastoiminnassa ja kouluneuvostossa, minkä lisäksi hän oli aktiivinen paikallisessa järjestötoiminnassa. Merisalo osallistui vapaapalokuntatoimintaan vuoteen 1986.[2]

title: Arto Merisalo

text: Liiketoimien ohessa Merisalo on ollut mukana sekä eri kristillisten järjestöiden taustatoiminnoissa että politiikan taustakulisseissa. Hengellisellä puolella hän on toiminut sekä kirkon, että nk. vapaiden suuntien sektorilla, mm. helluntailiikkeessä. Vuosina 1998-2016 Merisalo kuuluu evankelisluterilaisen kirkon herätysliikkeistä herännäisiin, eli körtteihin. Uuden Suomen bloginsa esittelytekstissä Arto Merisalo luonnehtikin itseään Paavo Ruotsalaismaiseksi karismaattiseksi körtiksi.[2]


query: Mistä Tapio Wirkkala tunnettiin?

title: Tapio Wirkkala

text: Tapio Veli Ilmari Wirkkala (2. kesäkuuta 1915 Hanko – 19. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen muotoilija ja kuvanveistäjä. Wirkkalaa pidetään Suomen uudenaikaisen taideteollisuuden johtavana hahmona. Suomalaisen taideteollisuuden sodanjälkeistä kultakautta aina 1960-luvulle asti onkin kutsuttu ”Wirkkalan kaudeksi”.[1]

title: Iittala (yritys)

text: Vuonna 1946 pääjohtajana toiminut Antero Järvinen antoi suunnittelijoille mahdollisuuden ottaa vastuuta Iittalan tulevasta suunnasta. Se kannatti Tukholman muotoilukilpailussa, missä kilpailutöinä oli paitsi hiekkapuhallettuja ja kaiverrettuja teoksia myös kaiverrus Iittalan Göran Hongellin suunnittelemiin maljakoihin. Tapio Wirkkala voitti ensimmäisen palkinnon, ja 2. ja 3. sija menivät Kaj Franckille. Wirkkala ja Franck saivat vapaat kädet taidelasin muotoiluun Iittalan lasitehtaalla. Kaj Franckin ja Tapio Wirkkalan tekemän työn myötä suhtautuminen lasiin muuttui. Kirkkautta ja valon taittumista alettiin arvostaa uudella tavalla.

title: Ilmari Wirkkala

text: Wirkkalan puoliso oli Selma Vanhatalo, ja heidän poikansa olivat hautausmaiden suunnittelijana ja lasitaiteilijana tunnettu Tauno Wirkkala ja muotoilija Tapio Wirkkala.

title: Emma (taidemuseo)

text: Vuonna 2003 perustettu Tapio Wirkkala Rut Bryk säätiö vaalii Rut Brykin ja Tapio Wirkkalan taiteellista perintöä. Säätiön ja Emman kesken solmittiin talletussopimus, jonka perusteella museon hallintaan siirtyi yli 3000 säätiön omistamaa esinettä. Mukana on taideteoksia, taideteollista esineistöä, prototyyppejä sekä arkistoaineistoa. Marraskuussa 2015 Espoon kaupunki, EMMA – Espoon modernin taiteen museo ja Tapio Wirkkala Rut Bryk säätiö solmivat sopimuksen säätiön kokoelman sijoittamisesta pysyvästi näyttelykeskus WeeGeen tiloihin. Kansainvälisestikin kiinnostava ja harvinainen kokonaisuus avautuu yleisölle, kun Emman muotoilun esittämiselle omistettu laajennus avautuu marraskuussa 2017.

title: Tapio Wirkkala

text: Wirkkala oli monipuolinen taiteilija, joka käytti materiaaleinaan lasia, puuta, posliinia, metallia ja muovia. Hänen varhaiset veistoksensa olivat muun muassa sotien jälkeisiä kaatuneiden muistomerkkejä. Vaikka Wirkkala tunnettiin erityisesti muotoilijana, hän tutustui jo 1940-luvun lopulla lentokonevaneriin, josta tuli hänen veistostensa päämateriaali. Hän oli myös tunnettu näyttelyarkkitehti ja graafinen suunnittelija.[4]

title: Emma (taidemuseo)

text: Tapio Wirkkalan ja Rut Brykin taiteellinen perintö on uskottu vuonna 2003 perustetun Tapio Wirkkala Rut Bryk säätiön tehtäväksi ja talletettu Emmaan. WeeGee-talon aulassa sijaitsevassa Wirkkala-kabinetissa on pysyvästi nähtävillä valikoima kokoelmasta.[4]

title: Rut Bryk

text: Bryk oli naimisissa Tapio Wirkkalan kanssa. He saivat kaksi lasta: Sami Wirkkala (s. 1948) ja Maaria Wirkkala (s. 1954). Sami on sisustusarkkitehti ja Maaria nykytaiteilija. Taiteilijaparin perintöä vaalii Tapio Wirkkala Rut Bryk Säätiö, joka talletti vuonna 2011 hallussaan olevan kokoelman Espoon modernin taiteen museo Emmaan. Kokoelmasta on pysyvä pienoisnäyttely näyttelykeskus Weegeessä.

title: Emma (taidemuseo)

text: Vuonna 2017 Emma avaa 1000 m2:n laajennuksen Tapio Wirkkala Rut Bryk säätiön kokoelmalle ja arkistolle sekä nykymuotoiluun keskittyville näyttelyille. Katseluvaraston ja vaihtuvien näyttelyiden kesken jakautuvan, Aukioksi nimetyn tilan suunnittelijoina toimivat Johanna Brummer ja Heini-Emilia Saari (Studio Wanderlust). Tapio Wirkkala Rut Bryk säätiön kokoema on pysyvästi esillä Emmassa katseluvarastona. Alun perin taiteilija-muotoilijapariskunnan omistuksessa ollut kokoelma ja arkisto on laaja, se käsittää yli 5000 esinettä, mallia, piirustusta, luonnosta, prototyyppiä sekä valokuvaa. Mukana on Brykin ja Wirkkalan työskentelyyn ja uraan liittyvän materiaalin lisäksi paljon henkilökohtaista esineistöä, ja kuvia pariskunnan matkoilta ja elämän varrelta.[6]

title: Tapio Wirkkala

text: Tapio Wirkkalan mukaan on nimetty Tapio Wirkkalan puisto Helsingin Arabianrannassa.

title: Tapio Wirkkala

text: Wirkkala toimi Taideteollisen oppilaitoksen taiteellisena johtajana ja opettajana vuosina 1951–1954. Iittalan lasitehtaan muotoilijana ja taiteellisena johtajana hän toimi 1960-luvulla. Italialaiselle Veninin tehtaalle hän suunnitteli lasia ja posliinia, samoin saksalaiselle Rosenthalille 1960-luvulla.[4]

title: Tapio Wirkkala

text: Wirkkalan syntymän satavuotisjuhlan kunniaksi järjestetään vuoden 2015 aikana näyttelyitä muun muassa Ateneumin taidemuseossa, Designmuseossa ja Suomen lasimuseossa. Toukokuussa 2016 Espoon modernin taiteen museo Emmassa avautuu näyttely Rut Brykin töistä.[9]

title: Tapio Wirkkala

text: Työskennellessään teollisena muotoilijana Kankaan paperitehtaalla Wirkkala teki vuonna 1960 paperikoneen parimetrisen pienoismallin, joka löytyi vuonna 2011 sattumalta tehdasrakennuksesta, joka oli siirtynyt Jyväskylän kaupungin omistukseen. Keski-Suomen museo luetteloi ja kerää pienoismalliin liittyvän aineiston. Pienoismallin tarkoitus ei ole tiedossa.[5]

title: Tapio Wirkkala

text: Wirkkala suunnitteli Tapio-lasiston vuoden 1954 Milanon triennaaliin. Asiakkaiden toivomuksesta vuonna 1983, pari vuotta ennen kuolemaansa, Wirkkala täydensi sarjaa suunnittelemalla siihen karahvin. Wirkkala oli suunnitellut Iittalan lasitehtaalle aikaisemminkin karahveja. Vuonna 1962 tuotantoon olivat tulleet karahvit, joilla ei ollut mitään erityistä nimeä, vain tuotantonumero. Tällaisia olivat karahvit numero 2512 ja 2513 sekä 2515 ja 2516. Näitä karahveja ei enää valmisteta, mutta Tapio-karahvi on edelleen tuotannossa.[7]

title: Oras Group

text: 1960-luvulla alettiin panostaa muotoiluun Tapio Wirkkalan kanssa, hän suunnitteli Orakselle 1967 kaksiotehanan, josta vain sekoitushanan W-kahva pääsi tuotantoon asti, sillä Wirkkalaa ei tohdittu neuvoa teknisissä yksityiskohdissa. Yritys oppi, että hanoja varten tarvitaan teollinen muotoilija.

title: Iittala (yritys)

text: Suomalainen muotoilu menestyi muutenkin hyvin 1950-luvulla, ja esimerkiksi Milanon triennaalissa vuonna 1951 Suomi voitti 25 palkintoa. Tapio Wirkkala sai kolme Grand Prix -palkintoa, ja Timo Sarpaneva palkittiin hopeamitalilla. Vuonna 1954 Wirkkala sai jälleen Grand Prix -palkinnon. Heti seuraavassa Milanon triennaalissa Timo Sarpaneva sai Grand Prix -palkinnon vuonna 1957.

title: Tapio Wirkkala

text: Vuonna 1933 Wirkkala pääsi Taideteollisuuskeskuskouluun koristeveistolinjalle, jossa hän opiskeli 1933–1936. Taideteollisuuskeskuskoulua kävivät samaan aikaan Ilmari Tapiovaara, Armi Ratia ja Birger Kaipiainen. Jatkosodassa Tapio Wirkkala palveli upseerina Äänisen Rannikkoprikaatissa ja voitti muistomerkinsuunnittelukilpailussa I palkinnon, 12 vuorokauden loman suunniteltuaan Äänisen Rannikkoprikaatin kaatuneiden aseveljien muistoksi pystytettävän patsaan[3]. Kaipiainen esitteli Taidehallin klubilla vuonna 1944 Wirkkalalle kollegansa Rut Brykin. Kaipiainen oli mukana myös Kolin-matkalla, jonka aikana Wirkkala ja Bryk kihlautuivat. Taiteilijapari avioitui vuonna 1945. He saivat kaksi lasta, Sampsa (Sami) Tuomas syntyi vuonna 1948 ja Maaria Piritta vuonna 1954. Lapsetkin ovat taiteellisesti lahjakkaita: Sampsa on sisustusarkkitehti ja Maaria taiteilija.[1]

title: Lohikosken kirkko

text: Kirkko on päätytorninen tiilikirkko. Kirkossa on päälaivan lisäksi lehteri. Kirkon suunnittelijana toimi arkkitehti Ilmari Wirkkala, jonka käsialaa ovat myös alttaritaulu "Tulkaa minun Isäni siunatut" sekä lehterin kaiteen kristillisiä symboleita kuvaavat maalaukset. Saarnatuolissa on kuvanveistäjä Tapio Wirkkalan veistos "Jeesus siunaa lapsia". Kirkossa on kuorissa vuonna 1981 hankitut Hans Heinrichin urkurakentamon valmistamat kahdeksanäänikertaiset urut. Lohikosken kirkossa pidetään messu noin kerran kuukaudessa.

title: Tapio Wirkkala

text: Wirkkala on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle samalle paikalle puolisonsa Rut Brykin kanssa.[6]

title: Tapio Wirkkala

text: Wirkkala oli Milanon triennaalin moninkertainen voittaja. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1955 ja akateemikon arvo vuonna 1972. Wirkkalan ja hänen vaimonsa Rut Brykin taiteellista perintöä vaalii Tapio Wirkkala Rut Bryk Säätiö.[2] Vuonna 2011 TWRB Säätiö talletti tuhansia esineitä sisältävän kokoelmansa Espoon modernin taiteen museolle. Museossa on kokoelmasta pysyvä, vuosittain vaihtuva pienoisnäyttely näyttelykeskus Weegeen aulassa, Wirkkala-kabinetiksi nimetyssä tilassa.

title: Tapio Wirkkala

text: Wirkkala syntyi Hangossa 1915. Hän kävi kuusi luokkaa Töölön yhteiskoulua. Isä Ilmari Wirkkala oli hautausmaa-arkkitehti, äiti Selma (o.s. Vanhatalo) harrasti puunveistoa. Myös sisar Helena Korvenkontio ja veli Tauno Wirkkala olivat taiteilijoita.[1]

title: Tapio Wirkkalan puisto

text: Tapio Wirkkalan puisto on design-puisto Helsingin Arabianrannassa. Puisto on nimetty muotoilija Tapio Wirkkalan mukaan. Puisto avattiin 22. lokakuuta 2012 ja se on yksi Helsingin kaupungin omista World Design Capital Helsinki 2012 -hankkeista. Puiston avasi Helsingin apulaiskaupunginjohtaja Pekka Sauri.

title: Tapio Wirkkala

text: Lapin Puukko Ky valmisti vuosina 1977–1978 kolmea erilaista Wirkkalan puukkomallia. Kaksi niistä oli ponsikahvaisia, mallit Wirkkalan ponsipuukko ja Wirkkalan väistinponsipuukko, sormisuojalla ja ilman. Molempia valmistettiin saman verran, 2800 kpl, eli yhteensä 5600 kpl.[8]

title: Tapio Wirkkala

text: Wirkkala valmistui 1936 koristeveistäjäksi Taideteollisuuskeskuskoulun veisto-osastolta. Alkuvaiheessa hän toimi myös mainospiirtäjänä. Sota keskeytti lupaavasti alkaneen veistäjän- ja piirtäjäntyöt. Iittalan lasitehtaalle avautui työpaikka vuonna 1946, kun Wirkkala voitti tehtaan taidelasisarjan suunnittelukilpailun. Seuraavana vuonna tuli voitto Suomen Pankin uusien setelien suunnittelukilpailussa.[1]

title: Juvan kirkko

text: Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on kuvanveistäjä Ilmari Wirkkalan suunnittelema teos, jonka muodostavat graniittinen kaariportti ja sen veistokset. Veistokset ovat Tapio Wirkkalan suunnittelemat. Muistomerkki on paljastettu vuonna 1955.

title: Asko

text: Asko-keräilyhuonekaluja saattaa löytää eritasoisista huutokaupoista ja antiikkiliikkeistä. Korkeimpia hintoja on saatu Eero Aarnion pallotuoleista, Ilmari Tapiovaaran kalusteista ja Tapio Wirkkalan vaneripöydistä. Pallotuolien hinnat ovat olleet muutamasta tuhannesta eurosta aina 10 000 puntaan kappaleelta (noin 12 000 €) ja Wirkkalan vaneripöydät sekä Tapiovaaran Crinolette noin 6 000 euroa kappaleelta. Askon kalusteita on myyty muun muassa Christie’s ja Sotheby’s-huutokauppakamareissa. Phillips de Pury & Company New Yorkissa on myynyt Askoa useampaan otteeseen.

title: Tapio Wirkkala

text: Wirkkala suunnitteli käyttöesineitä muun muassa Ahlström Oy:lle, Airamille, Kultakeskus Oy:lle, Lapin puukolle ja Orakselle. Hän suunnitteli muun muassa vuonna 1951 Milanon IX triennaalin Suomen osaston, joka palkittiin grand prix’llä. Wirkkala toimi useiden muidenkin taideteollisuusnäyttelyiden näyttelyarkkitehtina. Vuonna 1956 hän suunnitteli Suomen lasiteollisuuden 275-vuosinäyttelyn, vuonna 1961 Ornamon 50-vuotisnäyttelyn ja vuonna 1979 Suomen Käsityön Ystävien 100-vuotisnäyttelyn. Suomen lasimuseon tilat hän suunnitteli vuonna 1981.[4]

title: Tapio Wirkkala

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Matiskainen, Heikki (toim.)| title = Tapio Wirkkala: Lasin ja hopean runoilija – A Poet in Glass and Silver| location = Riihimäki| publisher = Suomen lasimuseo| year = 2013| version = Näyttely Suomen lasimuseossa 17.5.–31.12.2013| isbn = 978-952-5571-52-3}}

title: Tapio Wirkkala

text: Wirkkala suunnitteli useita klassikoksi nousseita esineitä, kuten Kantarelli-maljakon, seteleitä Suomen Pankille sekä Koskenkorva- ja Finlandia-vodkapullot. Erityisen tunnetuiksi ovat tulleet Wirkkalan Iittalalle suunnittelemat lasiastiat. Suosituin näistä on ehkä Ultima Thule -sarjan lasisto.[2]

title: Iittala (yritys)

text:
Tapio Wirkkala (1915–1985),
suunnitteli seteleitä, grafiikkaa, veistoksia, huonekaluja, koruja ja lasiesineitä. Hänen monipuolisuutensa muotoilijana on synnyttänyt yli 400 lasiastiaa ja taide-esinettä. Wirkkala oli lahjakas lasisuunnittelija, ja hänen yhteistyönsä lasityöläisten kanssa loi uusia tekniikoita ja pysyviä taidokkaita muotoiluesineitä.
Muotoilutöitä Iittalalle: "Finestra" (1946), "Pitsi" (1947), "Kantarelli" (1951), "Viinirypäle"/"Päärynä" (1947), "Kalvolan kanto" (1948), "Jääpala" (1951), "Jäävuori" (1951), "Tokio" (1954), "Tapio" (1954), "Marsalkansauva "(1954), "Rondo" (1957), "Romantica" (1960), "Paadrin" (1960), "Jäänsärkijä" (1968).
Tuotteet, jotka ovat yhä Iittalan tuotannossa: "Kantarelli", "Gaissa," "Ultima Thule," "Tapio".
Palkinnot: Kantarelli, Viinirypäle/Päärynä, Varsanjalka, Kalvolan kanto, Tunturi, Jäkälä, Jääpala (1951); Jäävuori – Milanon triennaali (1951); Tokio, Tapio, Marsalkansauva – Milanon triennaali (1954); Tiima, Rondo – Milanon triennaali (1957); Romantica (1960); Paadrin Jää – Milanon triennaali (1960); Jäänsärkijä, Ultima Thule: kulho – Milanon triennaali (1968); Lunning-palkinto (1951); Pro Finlandia -mitali (1955); Prinssi Eugen -mitali (1980).

title: Maaria Wirkkala

text: Maaria Wirkkalan isä Tapio Wirkkala on kuuluisa suomalainen muotoilija ja kuvanveistäjä. Äitiä, Rut Brykiä, pidetään puolestaan yhtenä keskeisimmistä suomalaisen modernin keramiikkataiteen uudistajista. Maarian isoveli, vuonna 1948 syntynyt, Sampsa ”Sami” Tuomas Wirkkala toimii sisustusarkkitehtina.