query: Mitä ikonoklasmi tarkoittaa?

title: Ikonoklasmi

text: Ikonoklasmi eli kuvakielto tai kuvainraasto on uskonnollisten tai muiden kuvien, symbolien ja muistomerkkien tuhoamista tai niiden esittämisen kieltämistä. Ikonoklasti on henkilö, joka turmelee kuvia, kuvainraastaja.[1]

title: Ikonoklasmi

text: Tutkijat ovat päätelleet ikonoklasmin päättyneen siksi, että vaikka kuvat ja patsaat oli poistettu kirkoista, ikoneja oli säilynyt runsaasti kodeissa. Kuvat olivat suosittuja ja ne katsottiin myös tehokkaiksi keinoiksi harjoittaa jumalanpalvelusta.

title: Kuva

text: Kaikki eivät suhtaudu kuviin myönteisesti. Ikonoklasmi, joka tarkoittaa kuvainraastoa tai kuvien esittämisen kieltämistä, on tapahtunut silloin tällöin historian kuluessa eri kulttuureissa. Se ei ole harvinaista myöskään nykyajan yhteiskunnassa, koska kuvissa saattaa olla vahva ideologinen merkitys. Viimeinen laajamittainen ikonoklasmi tapahtui Afganistanissa ääri-islamilaisen Taliban-ryhmän toimesta ennen heidän valtansa kukistumista vuonna 2001. Myös Pohjois-Euroopan protestantismin traditioon liittyy kuvakielteisyyttä.

title: Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa

text:
Toinen ikonoklastinen kausi alkoi v. 813, kun keisariksi nousi Leo V Armenialainen. Keisarin ensimmäinen ikonien puolustajia vastaan suunnattu toimenpide oli patriarkka Nikeforoksen erottaminen. Hänen tilalleen asetettiin ikonoklastinen teologi Teodotos. Jälleen munkit olivat pääosassa ikonien puolustajina. Konstantinopolin Studionin luostarin arkkimandriitta Theodoros Studites ilmoitti keisarille, ettei hänen valtaoikeuksiinsa kuulu sotkeutua kirkon asioihin. Keisari Leo V kutsui koolle
toisen ikonoklastisen kirkolliskokouksen Konstantinopoliin v. 815. Ikonoklasmista tehtiin jälleen Bysantin valtiokirkon virallinen oppi. Ikonien puolustajien vainot alkoivat jälleen. Esimerkiksi edellä mainittu kirkkoisä Theodoros Studites vangittiin. Vainot kuitenkin päättyivät äkillisesti v. 820, kun keisarillisen henkivartioston upseeri Mikael ”Änkyttäjä” murhautti keisarin.

title: Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa

text: Ikonoklasmin eli ikonien vastustajien opin ollessa vallalla Bysantissa tehtiin monessa suhteessa kulttuurinen ja uskonnollinen täyskäännös aikaisempiin vuosisatoihin verrattuna. Äärimmäisestä loisteliaisuudesta ja monimuotoisuudesta yritettiin kovin ottein palata alkuseurakunnan ja juutalaisuuden ajan yksinkertaisuuteen ja oppien ”puhtauteen”.

title: Ikonoklasmi

text: Vastakohta ikonoklasmille Bysantin yhteydessä on ikonolatria eli kuvainpalvonta, jota yleisessä mielessä kutsutaan myös idolatriaksi. Uskonnollisia kuvia arvostavat ja kunnioittavat ovat ikonoduuleja eli kuvain kunnioittajia. Ikonoklastien motiivit voivat olla joko uskonnollisia tai poliittisia. Laajassa mielessä ikonoklasmi koske myös muita kuin uskonnollisia kuvia. Uskonnollinen perustelu ikonoklasmille on usein se, että halutaan estää kuvainpalvonnan tai idolatrian syntyminen, jota esimerkiksi joissakin kristinuskon suuntauksissa on pidetty taikauskon piiriin kuuluvaksi. (katso Idoli eli jumalankuva)

title: Irene (Bysantin keisarinna)

text: Samana vuonna Konstantinopolin patriarkka Paulus sairastui ja pyysi eroa virastaan. Ennen kuolemaansa Paulus tuomitsi ikonoklasmin, jota hän oli aina salaa vastustanut. Irene tahtoi siviilihallinnossa työskentelevän Taraosiosin ryhtyvän uudeksi patriarkaksi. Tarasios vastusti aluksi nimitystä esittäen, että hän ei ollut pätevä patriarkan virkaan. Tarasios suostui, kun päätettiin kutsua koolle kirkolliskokous, joka tekisi lopullisen päätöksen ikonoklasmista.

title: Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa

text: Ortodoksisen hengellisen taiteen kannalta ikonoklastinen riita oli tärkeä tapahtuma. Ikonoklasmin päättäneessä vuoden 842 Konstantinopolin kirkolliskokouksessa tehtiin joitakin myönnytyksiä myös ikonoklasteille. Liian aistillisina pidetyt muun muassa imettävää Jumalanäitiä esittävät ikonit kiellettiin, patsaat kiellettiin ja ikonimaalareiden työtä ohjaamaan muodostettiin tarkka ohjesääntö eli ikonikaanon. Siinä määritellään tarkkaan, minkä näköisiä maalattujen henkilöiden tulee olla, minkälaisia värejä saa käyttää ja niin edelleen. Myös kirkkojen koristelusta annettiin tiukat ohjeet. Luostariliike vahvistui entisestään ikonoklasmin jälkeen, ja sen vaikutusvalta hengellisessä elämässä saavutti yhä suuremmat mittasuhteet. Oikean opin noudattamista alettiin valvoa entistä tarkemmin kirkossa.

title: Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa

text: Bysantin keisarikunnassa vallitsi ikonoklasmi vuosina 730-842. Ensimmäisen ikonoklastisen kauden lasketaan alkaneen vuonna 730 ja toisen 813. Kuvien vastustaminen vallitsi voimakkaimmin valtakunnan itäosissa. Kirkkojen mosaiikkeja, seinämaalauksia, ikoneja ja pyhäinjäännöksiä tuhottiin. Ikoneja kunnioittavia munkkeja, nunnia ja maallikoita vangittiin, kidutettiin ja surmattiin. Ikoneja puolustavat pääsivät kuitenkin kiistassa voitolle ja yli sata vuotta jatkunut ikonoklasmi päättyi. Kuvakiistalla oli pitkäaikaiset vaikutukset myöhemmin jakautuneisiin idän ja lännen kirkkoihin.

title: Ikonoklasmi

text: Protestanttisen reformaation aikana esiintyi ikonoklasmia. Jotkut reformaattorit, varsinkin Andreas Karlstadt, Ulrich Zwingli ja Jean Calvin rohkaisivat uskonnollisten kuvien tuhoamista vedoten kymmeneen käskyyn, joissa kielletään idolatria ja epäjumalankuvat. Veistoksia ja kuvia tuhottiin sekä spontaaneissa yksittäisissä hyökkäyksissä, että luvattomissa ikonoklastisissa mellakoissa. Hollanniksi kuvien tätä tuhoamista kutsutaan sanalla Beeldenstorm. Useimmiten kuvia siirsivät pois kuitenkin viranomaiset rauhallisesti uskonpuhdistuksen jälkeisissä Euroopan kaupungeissa ja seuduilla.

title: Konstantinopoli

text: 700-luvulla ikonoklasmi riivasi Bysantin valtakuntaa. Keisari Leo III määräsi vuonna 726 tuhottavaksi ikonien ohella myös keisarillisen palatsin sisäänkäynnin yllä sijainneet Jeesusta esittäneet patsaat. Syvästi uskovaiset kansalaiset vastustivat tätä, mutta suuria määriä ikoneja ja muita kuvia tuhottiin. Vuonna 787 ikonoklasmi loppui keisarinna Irenen ansiosta.

title: Ikonoklasmi

text: Ikonoklasmia on esiintynyt eri syistä johtuen useissa eri historian vaiheissa. Tavallisimmin esitetty esimerkki ikonoklasmista on Bysantin valtakunta, jossa 700- ja 800-luvuilla ikonoklastit halusivat tuhota uskonnollisia patsaita ja kuvia eli ikoneja, joita he pitivät Raamatun kieltäminä jumalankuvina.[1] Tämä oli luultavasti osittain islamin vaikutusta, koska islamin kuvakielto esiintyi samoina aikoina ja sen vaikutus oli suuri myös kristillisillä alueilla.

title: Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa

text: Ikonoklasmin katsotaan alkaneen viimeistään v. 730, kun keisari Leo III Isaurilainen antoi vähäaasialaisten piispojen tukemana julistuksen jossa ikonien kunnioittaminen ja rukoileminen kiellettiin. Julistuksessa määräystä perustellaan mm. vanhatestamentillisella määräyksellä, jossa Jumalaa kielletään kuvaamasta, sekä epäjumalanpalveluksen vaaralla.

title: Ikoni

text: Ikonografia tarkoittaa taidehistoriallista vertailevaa tutkimusta, jossa pyritään selvittämään taideteoksen aihe, idea, alkuperä ja kehitys. Ikonologia on kuvan yleismerkityksen tulkintaa sen yhteydessä historiaan ja kulttuuriin. Ikonoklasmi tarkoittaa kuvien kieltämistä. Pyhien kuvien esittämisestä oli suuria riitoja esimerkiksi Bysantin keisarikunnassa vuosina 730-842.

title: Ikonoklasmi

text: Historian kuluessa on esiintynyt myös osittaista ikonoklasmia. Esimerkiksi antiikin Egyptin hallitsijan patsaalta saatettiin hakata nenä irti tahallaan, koska tällä tavalla veistoksen esittämän henkilön aisteja ajateltiin voitavan vahingoittaa ja näin tuhota kuvattu henkilö.

title: Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa

text: Kuvakielteisyydestään huolimatta ikonoklastit eivät suinkaan vihanneet taidetta. Ikonien, seinämaalausten ja mosaiikkien sijaan he koristelivat kirkot erilaisilla kukkia, lintuja ja eläimiä kuvaavilla ornamenteilla. Kristillisistä symboleista sallittiin vain risti. Ikonien puolustajien voittaessa ikonoklastien kirkkojen koristelu yleensä tuhottiin, mutta joitakin on ilmeisesti myös säilynyt. Istanbulin Pyhän Irenen kirkossa ja Tessalonikan Hagia Sofian kirkossa on säilynyt jälkiä ikonoklasmin ajan koristelusta. Lisäksi Naksoksen saarella ja Peloponnesoksen niemimaalla on kappelit, joiden koristelu on säilynyt samanlaisena ikonoklasmin ajoilta saakka.

title: Bysantin taide

text: Keisari Justinianuksen hallituskaudella ja sen jälkeisellä ajalla 530–720 Bysanttiin liitettiin suurin osa vanhaa Rooman valtakuntaa. Kauppa ja taide-elämä kukoisti. Islaminuskoiset arabit valloittivat Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän alueet vuoteen 642 mennessä. Tähän aikaan sattui kuvariidan eli ikonoklasmin aika (730–843) Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa jakautuu kahteen vaiheeseen.

title: Ikonoklasmi

text: . Kauppinen, Teija: .

title: Ikonoklasmi

text: Huolimatta uskonnollisesta kiellosta tuhota tai muuntaa jumalanpalvelukseen liittyviä rakennuksia, jotkut valloituksia tehneet muslimiarmeijat ovat käyttäneet moskeijoina paikallisia temppeleitä ja jumalanpalvelushuoneita. Esimerkiksi Hagia Sofia Istanbulissa muutettiin moskeijaksi vuonna 1453. Useimmat ikonit poistettiin, ja loput peitettiin kipsillä. 1920-luvulla Hagia Sofia muutettiin museoksi. Mosaiikkien restaurointi alkoi 1932, ja siitä vastasi amerikkalainen Byzantine Institute. Dramaattisempia muslimien ikonoklasmeja on tavattu eri puolilla Intiaa, jossa hindujen ja buddhalaisten temppeleitä on hävitetty ja niiden tilalle on rakennettu moskeijoita, esimerkiksi Qutubin rakennuskokonaisuus.

title: Ikonoklasmi

text: Bysantin aikana ikonoklasmista tuli ankaran poliittisen väittelyn aihe. Ensimmäinen ikonoklastinen kausi eli kuvariita alkoi keisari Leo III:n aikana kun hän kielsi Jeesusta ja pyhimyksiä esittävien ikonien käytön. Kuvariita päättyi Seitsemännen ekumeenisen kirkolliskokouksen jälkeen vuonna 787. Kirkolliskokous päätti, että kuvia sai kumartaa ja suudella, mutta ei osoittaa niille jumalallista kunnioitusta.

title: Ikonoklasmi

text: Ensimmäinen muslimien ikonoklasmi tapahtui vuonna 630, jolloin tuhottiin Kaabassa Mekassa sijainneet arabien jumalia esittäneet patsaat. On kuitenkin myös perimätieto siitä, että Muhammed säilytti freskon Jeesuksen äidistä Mariasta ja Jeesuksesta. Kaaban teon tarkoituksena oli lopettaa idolatria, joka muslimien näkökulmasta oli luonteenomaista jahiliyalle.

title: Ikonoklasmi

text: Katolisuuden perinteessä kuvien käyttö kirkoissa on perinteisesti värikästä ja runsasta. Ortodoksikirkoissa taas ikonien asema on keskeinen ja niitä esitetään runsaasti. Suomen ortodoksisen kirkon internetsivuilla todetaan ikonoklasmista, että se oli ”ikoneita vastustavien harhaoppi”.[11]

title: Irene (Bysantin keisarinna)

text: Seitsemäs ekumeeninen kirkolliskokous avattiin syyskuussa 786 Konstantinopolissa. Irene ja Tarasios olivat kuitenkin aliarvioineet ikonoklastit. Heidän joukossaan oli suuri osa armeijan komentajista, jotka yhdistivät ikonoklasmin aikaisempiin sotavoittoihin. Kirkolliskokous loppuikin mellakkaan, kun sotilaat valtasivat kirkon, jossa kokousta pidettiin. Irene ja Konstantinos VI joutuivat pakenemaan kirkosta keisarilliseen palatsiin. Irene ryhtyi voimakkaisiin toimiin ja päätti lakkauttaa koko ammattiarmeijan ("tagmata"). Armeija käskettiin koolle Malaginassa, Vähässä-Aasiassa, jossa se yleensä kokoontui ennen sotaretkiä arabeja vastaan. Siellä sotilaille maksettiin palkka ja heidät erotettiin tehtävistään. Heidän vaimonsa ja lapsensa karkotettiin Konstantinopolista. Poistettuaan näin vaikutusvaltaisimmat ikonoklastit armeijan johdosta Irene nimitti omia suosikkejaan heidän tilalleen. Kirkolliskokous pääsi nyt uudestaan alkamaan, tällä kertaa Nikeassa. Kokous päätti lopettaa ikonoklasmin ja ikonien kunnioittaminen sallittiin jälleen. Ikonoklasmin vastustajat vertasivat seitsemättä kirkolliskokousta vuoden 325 kokoukseen ja Konstantinosta ja Ireneä itseensä Konstantinus Suureen ja hänen äitiinsä Helenaan.

title: Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa

text:
Bysantin ikonoklasmin vaikutukset heijastuivat myös länteen. Ikonoklasmia vastustaneita munkkeja pakeni suurin joukoin Italiaan. Heidän joukossaan
oli useita ikonimaalareita. Roomaan paavit käyttivät heidän ammattitaitoaan ja maalauttivat freskoja ja teettivät mosaiikkeja kirkkoihinsa. Tältä ajalta peräisin ovat Roomassa mm. St. Prasseden, St. Maria in Domnican ja St. Cecilian kirkkojen mosaiikit. Tuolloin idän ja lännen kirkot eivät vielä olleet eronneet, ja siksi Rooman paavit seurasivat Bysantin kirkon tapahtumia hyvin tarkkaan. Paavi Gregorius II kirjoitti Konstantinopolin patriarkalle kirjeen, jossa hän nuhteli häntä ”pyhien kuvien häpäisemisestä.” Paavi Gregorius III julisti v. 731 ikonoklastit pannaan. Ikonoklastinen riita syvensi idän ja lännen kirkkojen eroja, ja näin ehkä osaltaan myötävaikutti kirkkojen myöhemmin tapahtuneeseen eroamiseen.

title: Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa

text: Tutkittaessa ikonoklastien ja ikonien puolustajien kannattajakuntaa eri yhteiskuntaluokkia vasten voidaan heti havaita selviä eroja. Ikonoklasmia kannattivat erityisesti ylemmät yhteiskuntaluokat: ylemmät papit, piispat, sotilaat ja aateliset. Ikonien puolustajien kannatus sen sijaan oli suurinta etenkin alemman papiston, maaseutuväestön ja kuten edellä jo mainittiin, munkkien keskuudessa. On hyvin ymmärrettävää että oppimattomalle ja lukutaidottomalle maaseutuväestölle ikonien ja pyhimysten kunnioittaminen oli hyvin tärkeää, ja että he pitivät siitä lujasti kiinni. Samoin on ymmärrettävää että sivistyneemmälle ja koulutetummalle yläluokkalaiselle ”rahvaan” karkea ikonien kunnioittaminen varmasti muistutti epäjumalanpalvelusta.

title: Bysantin valtakunta

text: Keisarinna Irenen vaikutuksesta Nikaiassa pidetty seitsemäs ekumeeninen kirkolliskokous päätti vuonna 787, että ikoneja saa kunnioittaa, mutta ei palvoa. Keisari Leo V palautti ikonoklasmin uudelleen voimaan vuonna 813, koska kuvakiellon katsottiin olevan sodissa saavutettujen voittojen taustalla.[17] Theodora II salli ikonit vuonna 843 patriarkka Methodioksen tuella, ja kirkolliskokous vahvisti Nikean ekumeenisen kirkolliskokouksen päätöksen.[10] Ikonoklasmi sekä paavi Nikolaus I:n ja patriarkka Fotioksen välinen kiista syvensivät entisestään idän ja lännen kirkkojen eroa.

title: Ikonoklasmi

text: Jotkut muslimilahkot jatkavat ikonoklasmin toteuttamista, ja islamissa on ollut paljon kiistoja viimeaikaisesta ja ilmeisesti yhä jatkuvasta Mekan wahhabistiviranomaisten historiallisten rakennusten tuhoamisesta (jotka eivät sinänsä ole kuvia), joiden he pelkäävät olleen idolatrian kohteita tai muuttuvan sellaisiksi.[9][10]

title: Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa

text: Lisäksi on nähtävissä, että Bysantin keisarikunnan hyvin voimakkaan luostariliikkeen ja valtion sekä valtionkirkon välillä oli suuria jännitteitä. Luostarit olivat rikkaita ja mahtavia, ja niiden mahti varsinkin maaseudulla oli suuri. Monet kuuluisat luostarien johtajat saattoivat arvostella Konstantinopolin patriarkkaa tai jopa itseään keisaria. Usein luostarien tulot saattoivat perustua johonkin yksittäiseen ihmeitätekevään ikoniin tai pyhäinjäännökseen, jota pyhiinvaeltajat tulivat kaukaakin rukoilemaan. Ikonoklasmin aikana kuvien lisäksi myös pyhimysten kunnioittaminen ja pyhäinjäännökset kiellettiin ja luostareita suljettiin. Suuntaamalla tällä tavoin isku luostarien talouteen keisari ja patriarkka yrittivät lujittaa otettaan uskonnon alueella.

title: Bysantin kirkko

text: 700-luvulla ja 800-luvun alussa Bysantin valtakunnassa vallitsi ikonoklasmin eli kuvainraaston virtaus, joka tuomittiin lopulta harhaoppina. Ikonoklasmi käynnistyi keisari Leo III:n (keisarina 717–741) valtakauden myötä, kun tämä kielsi ikonit ja niille osoitetun kunnioituksen. Myös Konstantinos V (keisarina 741–775) omaksui ikonoklastisen kannan kautensa loppupuolella. Eräänä syynä ikoneja vastustavan kannan syntyyn oli islamin nousu ja arabien menestyksekkäät valloitukset: bysanttilaiset saattoivat ajatella kuvia vastustaneiden muslimien tekevän siis jotakin oikein. Luonnonmullistukset, kuten Santorinin tulivuorenpurkaus vuonna 726, lisäsivät ajatusta, että Bysanttia rangaistaan jonkin asian tähden.

title: Ikonoklasmi

text: Ikonoklasmia saattavat toteuttaa eri uskontojen harjoittajat, mutta usein se on seurausta saman uskonnon eri lahkojen välisistä erimielisyyksistä. Bysantin kaksi kuvariitaa olivat epätavallisia, koska niissä pääasiassa väiteltiin kuvien käytöstä, eikä kiista ollut seurausta laajemmista näkemyseroista. Kristinuskossa ikonoklasmi on ollut tavallisesti seuraus kymmenen käskyn sananmukaisesta tulkinnasta, jossa kielletään epäjumalankuvien tekeminen ja palvonta. Raamatussa toisena käskynä on kielto jumalankuvien valmistamiseen.


query: Milloin Henrik VIII syntyi?

title: Henrik VIII

text: Henrik VIII (28. kesäkuuta 1491 – 28. tammikuuta 1547) oli Englannin kuningas ja Irlannin hallitsija (myöhemmin kuningas) vuosina 1509–1547. Hän oli Tudor-suvun toinen monarkki ja seurasi valtaistuimelle isäänsä Henrik VII:tä.

title: Arthur (Walesin prinssi)

text: Arthur Tudor, Walesin prinssi, (19. tai 20. syyskuuta 1486 – 2. huhtikuuta 1502) oli Englannin kuninkaan Henrik VII:n ja Yorkin Elisabetin vanhin lapsi ja kruununperillinen. Arthur kuitenkin kuoli ennen isäänsä, joten hänestä ei koskaan tullut kuningasta. Henrik VII:n kuoltua kruunu siirtyi Arthurin nuoremmalle veljelle, josta tuli Henrik VIII.

title: Henrik VIII

text: Kesäkuussa 1540 Henrik nai Katariina Howardin. Henrik oli viidenteen vaimoonsa syvästi rakastunut, mutta mestautti tämän 1542, kun Katariina oli ollut uskoton. Kuningas masentui tapauksen johdosta syvästi. Katariina oli kuollessaan vain kahdeksantoista vuoden ikäinen.

title: Henrik VIII

text: Vuonna 1543 Henrik VIII meni naimisiin Katariina Parrin kanssa. Avioliitto päättyi 1547 Henrikin kuolemaan.

title: Benedictus VIII

text: Kuten edeltäjänsä Benedictus VI:n, hänenkin vastustajansa oli vastapaavi Gregorius, joka pakotti Benedictuksen VIII:n pakenemaan Roomasta. Hänet palautti valtaan Saksan Henrik II Pyhä, jonka Benedictus VIII kruunasi keisariksi vuonna 1014.

title: Greenwich

text: Placentian palatsi oli Henrik VII:n pääasiallinen asuinpaikka. Siellä syntyivät hänen poikansa Henry (myöhemmin kuningas Henrik VIII) ja Edmund Tudor, Somersetin herttua. Henrik suosi Greenwichiä lähellä sijainneen Elthamin palatsin, aikaisemmin tärkeimmän kuninkaanpalatsin sijasta. Hän laajensi Greenwichin palatsia ja siitä tuli hänen pääasiallinen asuinpaikkansa Lontoossa, kunnes Whitehall Palace 1530-luvulla rakennettiin. Henrik VIII meni Greenwichissä naimisiin ensin Katariina Aragonialaisen, myöhemmin Anna Kleveläisen kanssa, ja siellä syntyivät kuningattaret Maria ja Elisabet I. Hänen poikansa Edvard VI myös kuoli siellä 15-vuotiaana.

title: Anna Kleveläinen

text: Anna syntyi syyskuun 22. päivänä 1515 Düsseldorfissa, Kleven herttuakunnan hallitsijan Johannes III:n (k. 1538) perheeseen. Sittemmin hänen veljestään Vilhelm IV:stä tuli Kleven, Jülichin ja Bergin herttua, joka tunnettiin nimellä ”Vilhelm Rikas”. Annan vanhempi sisar Sybille oli naimisissa Saksin vaaliruhtinas Juhana Fredrikin kanssa, joka johti Saksan protestanttista liittoumaa ja tunnettiin protestantismin puolustajana. Anna Kleveläisen veli Vilhelm oli itse katolinen, mutta politiikan myötä perheestä tuli sopivia liittolaisia Henrik VIII:lle reformaation jälkimyllerryksessä, ja kuningas Henrik VIII:n kansleri Thomas Cromwell kannusti suuresti herraansa avioitumaan Kleven prinsessan kanssa. Taiteilija Hans Holbein lähetettiin maalaaman Anna Kleveläisestä muotokuvaa, ja Henrik VIII ihastui lopputulokseen. Oli tavallista, että hovimaalarit imartelivat mallejaan maalatessaan merkittävien henkilöiden muotokuvia. Kun Henrik VIII lopulta tapasi morsiamensa, hän ei kuitenkaan pitänyt tämän ulkonäöstä. Joskus on väitetty Hans Holbeinin maalanneen piiloon Annan rokonarvet, mutta Holbein oli myöhemminkin kuninkaan suosiossa, eikä kuningas tunnu syyttäneen häntä mistään.

title: Gustaf Ignatius

text:
• Aune Kyllikki syntyi Vaasassa 29.IV 1900 ja kuoli 6.IV 1988 Helsingissä. Vihittiin 4.I 1923 Kuopiossa. Puoliso jalkaväenkenraali Ilmari Armas Eino Martola syntyi 12.V 1896 Raahessa ja kuoli 5.II 1986 Helsingissä. Lapset: Anneli Kyllikki Matilda *16.I 1924 Helsinki, Hellevi Aune Elisabeth * 4.X 1932 Helsinki, Inkeri Anna Kristiina *13.X 1934 Helsinki.
• Kirsti Tellervo syntyi Helsingissä 1.VII 1903 ja kuoli Hyvinkäällä 30.VI 1992. Vihittiin 7.VI 1923 Kuopiossa. Puoliso diplomi-insinööri Artur Wilhelm Stén syntyi 11.I 1890 Hausjärvellä ja kuoli 27.XII 1957 Hyvinkäällä. Lapset: Robert Artur (Pertti) *17.X 1925 Kuopio, Lauri Kustaa *11.X 1926 Kuopio ja † siellä 12.X 1926, Tellervo * ja †2.IV 1928 Kuopio, Seppo Gustaf *2.VII 1929 Helsinki, Matti Antero *27.VII 1931 Helsinki, Ilkka Ilmari *26.II 1940 Hyvinkää, Risto Olavi *22.VIII 1941 Hyvinkää, Heikki Ossi *17.VII 1946 Hyvinkää.
• Karl Eero Gustaf syntyi Vaasassa 15.I 1906 ja kuoli Raumalla 23.III 1981. Varatuomari, pankinjohtaja. Vihittiin 13.VII 1930 Porvoon pitäjässä. Ensimmäinen puoliso Gurli Ignatius syntyi 7.VIII 1907 Helsinki ja kuoli 15.X 1991 Helsingissä. (Gurlin äidin, Wera Mauryn o.s. Stenberg, kuoltua, tämän sisko Gurli miehensä kenraali Hannes Ignatiuksen kanssa adoptoivat hänet.) Vihittiin toiseen avioon Raumalla 17.X 1947. Toinen puoliso Liisa Irene Martinkari syntyi 15.VI 1918 Raumalla, jossa edelleen asuu. Lapset: (1) Toivo Hannes Kustaa Eeronpoika *19.IV 1931 Helsinki, (1) Eero Veikko *14.I 1934 Kuopio, †12.VII 2004 Kustavi, (1) Gurli Kyllikki Kristiina *18.XI 1938 Pori †16.VIII 1955 Sveitsissä, (2) Tytti Liisa Irene *30.X 1952 Rauma.
• Katri Liisa syntyi Vaasassa 11.XII 1911 ja kuoli 9.VIII 1996 Helsingissä. Vihittiin 28.XII 1935 Kuopiossa. Puoliso fil. maist., lähetystöneuvos Karl Henrik (Heikki) Brotherus syntyi 1.IV 1909 Helsingissä ja kuoli siellä 30.X 1985. Lapset: Karen Marja Helena *23.XII 1936 Kööpenhamina, Tapani Kaarle Heikinpoika *12.VI 1938 Kööpenhamina, Matti Kustaa Hei- kinpoika *17.IX 1942 Helsinki, Heikki Robert Heikinpoika *9.IV 1944 Tukholma † 29.V 1964 Espanja.

title: Henrik II Pyhä

text: Toisin kuin Henrik II:n edeltäjät Otto II ja Otto III, hän keskittyi hallinnossaan enemmän Alppien pohjoispuolisten alueitten asioihin, eikä hän vaikuttanut edeltäjiensä lailla paavin valintaan, mikä oli nyt lähes täysin italialaisen aateliston käsissä. Paavi Benedictus VIII:n valinta 1012 oli hajottanut Italian aateliston rivejä, ja uusi paavi suhtautui Henrik II suopeasti. Henrik II perusti Bambergin hiippakunnan ja Benediktus VIII vahvisti perustamisen ja tarjosi samalla keisarin arvoa Henrikille.

title: Henrik VIII

text: Vuonna 1540 Henrik nai Anna Kleveläisen. Henrik oli kuitenkin pettynyt Annan ulkomuotoon ja olemukseen, joten Henrik erosi tästä jo samana vuonna.

title: Henrik VIII

text: Henrik syntyi Greenwichissä Placentian palatsissa (myöhempi nimi Greenwichin palatsi) Henrik VII:n ja Yorkin Elisabetin kolmantena lapsena ja toisena poikana. Äidin puolelta hänen isovanhempansa olivat kuningas Edvard IV ja Elisabet Woodville. Edvard IV polveutui Edvard III:n toisesta pojasta Lionelista ja neljännestä pojasta Edmundista.

title: Maria Tudor (Ranskan kuningatar)

text: Maria oli ollut onneton avioliitossaan Ludvigin kanssa, sillä hän lienee jo ollut rakastunut Suffolkin ensimmäiseen herttuaan Charles Brandoniin. Tammikuun 1515 lopulla Henrik VIII lähetti herttuan Ranskaan hakemaan Maryä takaisin Englantiin. Pariskunta avioitui salaa 3. maaliskuuta. Periaatteessa avioliitto oli maanpetos, sillä Brandon oli nainut kuninkaallisen prinsessan ilman kuninkaan suostumusta. Henrik VIII vihastui, ja hänen neuvostonsa oli sitä mieltä, että Brandon pitäisi vangita tai teloittaa. Koska kardinaali Wolsey puuttui tilanteeseen ja Henrik oli kiintynyt sekä sisareensa että Brandoniin, pariskuntaa rangaistiin vain raskailla sakoilla. Heidät vihittiin virallisesti 13. maaliskuuta 1515 Greenwichin palatsissa.

title: Henrik VIII

text: Isän puolelta Henrikin isoisä oli Edmund Tudor, joka oli Henrik VI:n velipuoli, koska hänen isänsä Owen Tudor oli nainut Henrik V:n lesken Valois’n Katariinan. Henrikin isoäiti oli lancasterilainen Lady Margaret Beaufort, joka polveutui Edvard III:n pojan Juhana Gentin aviottomasta, myöhemmin laillistetusta pojasta.

title: Paavius uudella ajalla

text: Samoihin aikoihin uskonpuhdistuksen leviämisen kanssa vuonna 1534 Englannin parlamentti käytännössä erotti maan kirkon katolilaisuudesta tunnustamalla kuninkaan olevan ”Englannin kirkon korkein maallinen päämies”. Paavin vallasta luopumisen takana oli pääosin kuningas Henrik VIII, joka vielä hallituskautensa alkuvaiheessa oli ollut paavin tukija ja esimerkiksi kannattanut katolilaista oppia seitsemästä sakramentista. Paavi olikin myöntänyt kuningas Henrikille aikanaan "defensor fidei" -nimisen arvon (”uskon puolustaja”). Englantilaisen uskonpuhdistuksen taustalla olivat Henrik VIII:n toiveet erota vaimostaan Katariina Aragonialaisesta, mihin paavi Klemens VII ei kuitenkaan suostunut. Henrik VIII reagoi kieltoon irtaannuttamalla Englannin kirkon katolilaisuudesta, mikä synnytti anglikaanisen kirkon.

title: Henrik VIII

text: Henrik VIII:n valtakaudella Englanti kävi lukuisia tarpeettoman kalliita ja suurilta osin Englannin kannalta tappiollisia sotia Manner-Euroopassa. Sodat vahingoittivat Englannin taloutta, mutta toisaalta juuri näiden sotien vuoksi Henrik sijoitti runsaasti Englannin laivastoon; hänen valtakaudellaan se laajeni viidestä sotalaivasta noin viiteenkymmeneen, minkä vuoksi Henrikiä on pidetty myös Englannin laivaston ”isänä”. Valtakautensa myöhempinä vuosina Henrik söi valtavasti ja hänestä tuli erittäin ylipainoinen ja hänen terveytensä kärsi. Lopulta hän kuoli viisikymppisenä.

title: Henrik VIII

text: Tulehtuneet suhteet Katariinan kotimaahan Espanjaan ja Henrikin halu saada miesperillinen johtivat lopulta siihen, että Henrik halusi erota vaimostaan. Wolsey ei kuitenkaan kyennyt saamaan paavillista suostumusta asialle, sillä keisari Kaarle V:n vallan alle joutunut Klemens VII ei voinut hyväksyä avioeroa. Henrik VIII karkotti Wolseyn, joka kuoli matkalla Yorkista Lontoon Toweriin 29. marraskuuta 1530. Marraskuun 1529 ja toukokuun 1532 välisenä aikana pidettiin parlamentin istuntoja, joissa papiston etuoikeuksia vähennettiin – kuningas yritti painostaa näin paavia suostumaan avioeroon. Vuonna 1532 Act of Annates lopetti osan paavin keräämistä tuloista.

title: Henrik VIII

text: Ei ole kuitenkaan varmoja todisteita siitä, että Henrik VIII olisi sairastanut Cushingin oireyhtymää.

title: Henrik VIII

text: Syypääksi Henrikin muutokseen menestyksekkäästä hallitsijasta hirmuvaltiaaksi on pitkään epäilty kuppaa, jota hän sairasti koko aikuisikänsä. Brittiläinen arkeologi ja historiantutkija Robert Hutchinson pitää kuitenkin todennäköisenä, että Henrik VIII sairasti harvinaista Cushingin oireyhtymää. Tässä oireyhtymässä yhteisenä piirteenä on lisämunuaisen kuorikerroksesta erittyvän kortisoli-hormonin liikatuotanto ja siitä aiheutuvat oireet.[3]

title: Charles Brandon

text: Charles Brandon avioitui Marian kanssa yksityisesti 3. maaliskuuta 1515 välttääkseen avioliitosta aiheutuvia poliittisia hankaluuksia. Periaatteessa avioliitto oli maanpetos, sillä Charles oli nainut kuninkaallisen prinsessan ilman kuninkaan suostumusta. Henrik VIII ei pitänyt asiasta, ja hänen neuvostonsa oli sitä mieltä, että Brandon pitäisi vangita tai teloittaa. Kardinaali Wolsey puuttui kuitenkin tilanteeseen ja Henrik oli kiintynyt sekä sisareensa että Brandoniin, joten pariskuntaa rangaistiin vain raskailla sakoilla. Lisäksi asiaan on saattanut vaikuttaa se, että Henrik VIII halusi saada käsiinsä Marian kuolleen aviomiehen Ludvigin Marialle jättämät jalokivet ja kultaisen pöytäkaluston, jotka hän luultavasti sai kiitokseksi myönnettyään virallisen avioliittoluvan.

title: Henrik VIII

text: Henrik VIII nousi valtaistuimelle isänsä kuoltua 22. huhtikuuta 1509. Yhdeksän viikkoa myöhemmin hän nai Katariina Aragonialaisen. Katariina synnytti Henrikille kuusi lasta, joista henkiin jäi ainoastaan nuorin, tytär Maria.

title: Elisabet I

text:
Elisabet syntyi Greenwichin palatsissa 7. syyskuuta 1533. Hänen isänsä Henrik VIII oli odottanut saavansa kauan kaivatun miespuolisen kruununperijän. Hänen toiveensa ei toteutunut, sillä kuningatar Anna Boleyn synnytti tyttövauvan, ja prinssin syntymää juhlistavat turnajaiset ja kulkueet peruttiin. Elisabet nimettiin isoäitinsä Yorkin Elisabetin mukaan. Elämänsä ensimmäiset kolme kuukautta Elisabet eli Greenwichissä äitinsä kanssa, minkä jälkeen hän sai oman taloutensa Hatfieldiin. Palveluskuntaan kuului myös hänen sisarpuolensa Maria, jolta oli viety kuninkaalliset arvonimet ja joka tunnettiin nyt virallisesti äpäränä.
Elisabet I oli ainoa hengissä säilynyt Henrik VIII:n lapsi tämän avioliitosta Anna Boleynin kanssa. Elisabet I kasvatettiin protestantiksi ja hyvin sivistyneeksi; hän osasi puhua ja kirjoittaa kuutta kieltä: englantia, latinaa, kreikkaa, ranskaa, italiaa ja espanjaa. Nuoruudessaan Elisabet vieraili harvoin hovissa. Hän piti kuitenkin yhteyttä nuorempaan velipuoleensa Edvardiin latinankielisin kirjein. Heitä yhdisti protestanttinen usko. 1543 Elisabet palautettiin sisarpuolensa kanssa kruununperimysjärjestykseen Edvardin jälkeen. 1546 Elisabet palasi hoviin opiskelemaan uuden äitipuolensa Katariina Parrin valvonnassa. Henrik VIII kuoli 28. tammikuuta 1547, ja valtaistuimelle nousi hänen poikansa Edvard VI. Elisabet lähetettiin isänsä kuoleman jälkeen asumaan Katariina Parrin luokse Chelseaan. Katariina avioitui pian Thomas Seymourin kanssa. Seymourin käytös nuorta Elisabetia kohtaan oli kaikkea muuta kuin isällistä ja aiheutti ikäviä huhupuheita varsinkin talon palveluskunnan keskuudessa. Episodi osaltaan johti myöhemmin Thomas Seymourin teloittamiseen vuonna 1549. Tätä aiemmin kuolemansairas ja raskaana oleva Katariina oli lähettänyt Elisabetin pois taloudestaan.

title: Anna Boleyn

text: Henrik VIII pommitti Annaa kymmenillä rakkauskirjeillä. Usein ajatellaan, että Henrikin ihastus Annaan sai hänet etsimään keinoa mitätöidä ensimmäinen avioliittonsa. On kuitenkin todisteita siitä, että Henrik on voinut yhtä hyvin päättää lakkauttaa avioliittonsa Katariina Aragonialaisen kanssa vain siitä syystä, ettei tämä ollut synnyttänyt hänelle poikaa. Henrik uskoi poikaperillisen olevan välttämätön, jotta Tudorin hallitsijasuku ei sammuisi. Tudorit olivat nousseet valtaan vasta hänen isänsä Henrik VII:n myötä tämän voitettua Bosworthin taistelun vuonna 1485.

title: Henrik VIII

text: Kuningas Henrik VIII oli viimeisinä vuosinaan erittäin ylipainoinen, sillä hän ahmi ruokaa jatkuvilla juhla-aterioilla. Kuninkaan on myös kerrottu kärsineen keripukista eli C-vitamiinin puutteesta, koska hän söi lähes yksinomaan lihaa, ja lisäksi hän joi valtavasti alkoholijuomia. Ylipainon seurauksena kuninkaan liikkuminen hankaloitui, ja hänen jalkojensa verenkierto heikkeni johtaen lopulta märkivään säärihaavaan. Henrikille nousi korkea kuume, hän houraili ja kuoli lopulta 28. tammikuuta 1547. Vihamiehet väittivät Jumalan rankaisseen kuningasta. Henrik haudattiin Windsorin linnaan Pyhän Yrjön kappeliin vaimonsa Jane Seymourin rinnalle. Kuollessaan kuninkaan on arvioitu painaneen jopa 178 kiloa[2].

title: Henrik VIII

text: Henrik VIII tunnetaan myös intohimoisena uhkapelurina. Nuoruudessaan hän menestyi urheilussa, erityisesti keskiaikaisessa tenniksessä. Hän oli myös taitava muusikko, kirjailija ja runoilija. Lisäksi hän osallistui lukuisien merkittävien rakennusten, muun muassa Westminster Abbeyn, rakennuttamiseen ja laajentamiseen.

title: Henrik VIII (näytelmä)

text: Henrik VIII () on William Shakespearen näytelmä, jonka aiheena on Englannin kuningas Henrik VIII. Näytelmä ajoitetaan useimmiten vuoteen 1613, jolloin se esitettiin Globe-teatterissa.

title: Henrik III (Englanti)

text: Henrik syntyi vuonna 1207 kuningas Juhanan ja Isabella Angoulêmelaisen vanhimpana poikana. Juhanan kuoltua vuonna 1216 vasta yhdeksänvuotias Henrik kruunattiin hätäisesti Gloucesterissa. Paronit, jotka olivat aiemmin kannattaneet Ranskan prinssi Ludvigia (myöhempi kuningas Ludvig VIII) Juhanaa vastaan, näkivät nopeasti Henrikin olevan parempi vaihtoehto. Henrik III:sta tuli näin Englannin ensimmäinen lapsikuningas sitten normannien valloituksen vuonna 1066.

title: Henrik VIII

text: Vuonna 1501 Henrik osallistui isoveljensä Arthurin ja Katariina Aragonialaisen häihin. Vihittävät olivat tuolloin 15- ja 16-vuotiaita. Aviopari muutti Walesiin, kuten kruununperillisellä ja hänen vaimollaan oli tapana, mutta Arthur sai infektion ja kuoli. Näin vain 11-vuotiaana Henrikistä tuli kruununperillinen, ja pian tämän jälkeen hänestä tehtiin Walesin prinssi.

title: Henrik VIII

text: Henrik VII halusi säilyttää liiton (sekä suuret myötäjäiset) Espanjan kanssa ja päätti, että nuorempi Henrik nai Arthurin lesken Katariinan. Tämä ei kuitenkaan ollut mahdollista ilman paavin lupaa. Katariinan äidin Isabella Katolilaisen painostuksesta paavi Julius II myönsikin paavillisella bullalla avio-oikeuden. Näin vain 14 kuukautta Arthurin kuoleman jälkeen Katariina ja Henrik kihlautuivat. Vuoteen 1505 mennessä Henrik VII kuitenkin menetti mielenkiintonsa Espanjaa kohtaan, ja nuori Walesin prinssi pakotettiin julistamaan, että kihlaus on järjestetty ilman hänen suostumustaan.

title: Henrik VIII

text: Henrik VIII on kuuluisa kuudesta avioliitostaan sekä siitä, että hänellä oli ehkä enemmän valtaa kuin yhdelläkään muulla englantilaisella monarkilla. Hänen tavoitteensa saada avioero ensimmäisestä vaimostaan johti Englannin ja katolisen kirkon välirikkoon, itsenäisen Englannin kirkon perustamiseen ja luostareiden lakkauttamiseen ja oli siten ensimmäinen vaihe Englannin uskonpuhdistuksessa. Hänen valtakaudellaan Wales liitettiin pysyväksi osaksi Englannin valtakuntaa.

title: Edvard VI

text: Edvard syntyi Hampton Courtin palatsissa Richmond upon Thamesin boroughissa Lontoossa. Hänen isänsä oli kuningas Henrik VIII ja äitinsä tämän kolmas vaimo Jane Seymour, joka kuoli 12 päivää synnytyksestä lapsivuodekuumeeseen. Joskus on epäilty Seymourin kuolleen keisarinleikkaukseen, mutta siitä ei ole todisteita. Synnyttyään Edvardista tuli automaattisesti Cornwallin herttua, muutama päivä myöhemmin Walesin prinssi. Kuusivuotiaaksi asti häntä hoitivat pääasiallisesti lapsenhoitaja ja palvelijat, myöhemmin otti hoitovastuun hänen äitipuolensa Katariina Parr.


query: Milloin Katariina Howard syntyi?

title: Katariina Howard

text: Katariina Howard (englanniksi Catherine Howard, s. 1520–1525, k. 13. helmikuuta 1542) oli Englannin kuningas Henrik VIII:n viides vaimo (vuosina 1540–1542), [1] joka muistetaan joskus miehensä kuvauksesta “ruusu vailla piikkiä”. Hänen syntymäaikansa ja -paikkansa eivät ole tiedossa (joskus hänen sanotaan syntyneen vuonna 1521 todennäköisesti Lontoossa). Hänen isänsä oli lordi Edmund Howard, Norfolkin 2. herttuan köyhä nuorempi poika. Katariina Howard ja Henrik VIII vihittiin 28. heinäkuuta 1540 Oatlandsin palatsissa Surreyssa lähes välittömästi sen jälkeen, kun kuninkaan avioliitto Anna Kleveläisen kanssa oli mitätöity. Katariina teloitettiin kahden avioliittovuoden jälkeen syytettynä maanpetoksesta.

title: Katariina Howard

text: On olemassa toinenkin muotokuva, jonka sanotaan esittävän Katariinaa, nimittäin vesivärein maalattu miniatyyri (ks. ylhäällä). Muotokuvaa esittävän naisen vaatteiden ja miniatyyrin tekotavan perusteella se on jäljitetty Katariinan lyhyelle kuningatarkaudelle. Muotokuvan naisella on hämmästyttävän samankaltaiset korut kuin Jane Seymourilla tämän virallisessa muotokuvassa, ja arkistojen mukaan jalokivet kuuluvat kruunulle. Koruja ei ole myöskään luovutettu aarrekammiosta kenellekään muulle. Toinen mahdollisuus muotokuvan naisen henkilöllisyydeksi on Henrik VIII:n skotlantilainen sisarentytär lady Margaret Douglas, skottien kuningatar Marian anoppi. On lähes varmaa, että muotokuva ei esitä Katariina Howardia vaan Henrikin kälyä Elizabeth Seymour-Cromwellia, mutta yllä esitetty miniatyyri esittää mahdollisesti Henrikin epäonnista viidettä kuningatarta.

title: Henrik VIII

text: Kesäkuussa 1540 Henrik nai Katariina Howardin. Henrik oli viidenteen vaimoonsa syvästi rakastunut, mutta mestautti tämän 1542, kun Katariina oli ollut uskoton. Kuningas masentui tapauksen johdosta syvästi. Katariina oli kuollessaan vain kahdeksantoista vuoden ikäinen.

title: Katariina Howard

text: Luokka:Tudor-suku Luokka:Englannin kuninkaalliset Luokka:1520-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1542 kuolleet

title: Katariina Howard

text: Katariina Howard oli lordi Edmund Howardin ja Joyce Culpepperin kymmenes lapsi. Hänen sisaruksiaan olivat (eivät aikajärjestyksessä) Ralph, George, Henry, Mary, Isabel, Margaret, Joyce, Charles ja Thomas. On vaikea sanoa tarkalleen, milloin Katariina syntyi, mutta hänen on arvioitu syntyneen vuonna 1521 tai vuosien 1520 ja 1525 välisenä aikana. Hän oli Norfolkin 3. herttuan veljentytär sekä Anna Boleynin ja Mary Boleynin serkku, joista ensimmäinen oli ollut Henrik VIII:n vaimo teloitukseensa saakka vuonna 1536 ja jälkimmäinen kuninkaan rakastajatar.

title: Sidney Howard

text: Howard oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli näyttelijä Clare Eames, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1922. Liitosta syntyi tytär Jennifer (1925), jonka huoltajuuden Howard sai pariskunnan erotessa vuonna 1928. Howard meni uusiin naimisiin vuonna 1931 kapellimestari Walter Damroschin tyttären Leopoldine "Polly" Blaine Damroschin kanssa. Heille syntyi kolme lasta: Sidney (1933), Walter (1935) ja Margaret (1938).

title: Katariina Howard

text: Katariina vangittiin, ja häntä pidettiin Syon Housessa Middlesexissä talven 1541. Häneltä riistettiin kuningattaren arvonimi 22. marraskuuta. Thomas Culpepper ja Francis Dereham teloitettiin Tyburnissa 8. joulukuuta 1541 – edellisen kaula katkaistiin, mutta jälkimmäinen hirtettiin ja hänen sisälmyksensä poistettiin, mikä oli rangaistus maanpetoksesta. Tavan mukaan heidän päänsä pantiin näytille London Bridgelle. Katariinan sukulaisia pidätettiin ja teljettiin Toweriin lukuun ottamatta hänen setäänsä Norfolkin herttuaa, joka oli pysynyt tarpeeksi etäällä skandaalista.

title: Dwight Howard

text: Howard syntyi Dwight senior ja Sheryl Howardin perheeseen, jolla oli vahva urheilutausta. Hänen isänsä on liikunnanohjaaja Southwest Atlanta Christian Academyn yksityiskoulussa, jossa on yksi Yhdysvaltojen parhaista koripallo-ohjelmista. Hänen äitinsä taas pelasi Morris Brown Collegen naisten koripallojoukkueessa. Howard on ollut lapsuudestaan lähtien hurskas kristitty.

title: Katariina Howard

text: Kesällä 1541 Henrik VIII ja Katariina kiersivät Englantia, ja kaikenlaisia valmisteluja tehtiin raskauden varalta, mikä osoittaa pariskunnan seksielämän olevan ilmeisesti aktiivista. Kun Katariinan avioliiton ulkopuolinen suhde eteni, hänen tekosensa Lambethissa tunteneet alkoivat pyytää häneltä palveluksia. Kuningatar nimitti heistä monia talouteensa vaientaakseen heidät. Kaikkein tuhoisin oli hänen päätöksensä nimittää Henry Manox muusikkojensa joukkoon ja Francis Dereham yksityissihteerikseen.

title: Katariina Howard

text: Teloitustaan edeltävänä iltana Katariina harjoitteli tuntikausia sitä, kuinka panisi päänsä teloituspölkylle. Hän käyttäytyi kuolinpäivänään rauhallisesti, mutta näytti kalpealta ja järkyttyneeltä, ja häntä oli autettava kiipeämään mestauslavalle. Hän nimitti puheessaan rangaistustaan ”ansaituksi ja oikeamieliseksi”, pyysi armoa sukulaisilleen ja ihmisiä rukoilemaan sielunsa puolesta. Hänen kaulansa katkaistiin nopeasti yhdellä iskulla, ja hänet haudattiin läheiseen St Peter ad Vinculan kappeliin, minne myös hänen serkkunsa Anna Boleyn oli haudattu. Henrik VIII ei ollut läsnä teloituksessa.

title: Clint Howard

text: Clinton Evan Howard syntyi Burbankissa Kaliforniassa, ja hänen vanhempansa olivat näyttelijät Rance Howard ja Jean Speegle Howard. Lisäksi hänellä oli vanhempi veli, näyttelijä-ohjaaja Ron. Howard kävi Robert Louis Stevenson Elementary -koulua.

title: Anna Boleyn

text: Boleynit eivät olleet ylhäisintä aatelia, ja heillä oli ollut vaikutusvaltaa vasta neljän sukupolven ajan. Anna Boleynin isä oli avioitunut vaikutusvaltaiseen Howardin sukuun. Anna Boleyn oli kuitenkin aristokraattista syntyperää: hänen esi-isiinsä kuului muun muassa Lontoon pormestari, herttua, jaarli, kaksi ylhäissyntyistä naista sekä ritari. Anna Boleyn oli ehdottomasti ylhäissyntyisempi kuin kaksi muuta Henrik VIII:n vaimoa, Jane Seymour ja Katariina Parr. Hän oli myös Henrikin viidennen vaimon, lady Katariina Howardin serkku.

title: Katariina Howard

text: Viktoriaaninen kirjailija Agnes Strickland oli sitä mieltä, että Katariina oli syytön häntä vastaan esitettyihin syytöksiin. Useimmiten ja erityisesti amerikkalainen historioitsija Lacey Baldwin Smithin kirjassa hänet kuvattiin “hedonistiseksi” ja ”nuorisorikolliseksi”. Alison Weir kuvasi vuonna 1991 ilmestyneessä kirjassaan häntä ”tyhjäpäiseksi ja kevytkenkäiseksi”. Muut elämäkertojat ovat suhtautuneet hänen sympaattisemmin. Ymmärtäväisemmin vailla syytöksiä häntä kuvaavat Antonia Fraser ja feministi Karen Lindsey.

title: Katariina Howard

text: Vaikka esisopimus kihlauksesta Katariinan ja Francis Derehamin välillä olisi valitettavasti lakkauttanut Katariinan kuninkaallisen avioliiton, se olisi myös antanut Henrikille mahdollisuuden mitätöidä nopeasti avioliitto ja karkottaa Katariina hovista. Karkotettu Katariina olisi joutunut häpeään ja menettänyt varallisuutensa, mutta hän olisi välttänyt Anna Boleynin kauhean kohtalon. Hän kielsi kuitenkin jyrkästi esisopimuksen ja sanoi, että Francis Dereham oli pakottanut hänet.

title: Katariina Parr

text: Katariina syntyi noin vuonna 1512 joko Parrissa, St Helensissä, Kendalin linnassa tai Blackfriarsissa Lontoossa. Hänen isänsä oli sir Thomas Parr Kendalin Westmorlandista ja hänen äitinsä Maud Green. Kendalissa uskotaan, että Katariina syntyi itse Kendalin linnassa. Katariinalla oli kaksi sisarusta, veli William Parr, Northamptonin 1. markiisi, ja sisar Anne Parr, joka meni myöhemmin naimisiin Pembroken 1. jaarlin William Herbertin kanssa.

title: Michael Howard

text: Howard syntyi Swansean lähistöllä Walesissa. Hänen isänsä oli romanianjuutalainen maahanmuuttaja, mistä juontaa Howardin alkuperäinen sukunimi Hecht. Perheen sukunimi muutettiin englantilaisempaan kieliasuun Michaelin ollessa kuusivuotias.

title: Katariina Howard

text: Vuosisatojen ajan erään Hans Holbeinn nuoremman muotokuvan uskottiin olevan ainoa olemassa oleva muotokuva Katariinasta. (Muotokuvan omistaa Lontoon National Portrait Gallery ja sen nimi on “Tuntematon nainen, jota pidettiin aiemmin Katariina Howardina”.) Nykyään historioitsijat eivät usko muotokuvan esittävään Katariinaa. Antonia Fraser on esittänyt muotokuvan naisen olevan Jane Seymourin sisar Elizabeth Seymour-Cromwell. Nainen (ja erityisesti hänen leukansa) muistuttaa suuresti Jane Seymouria ja lisäksi hän on pukeutunut lesken vaatteisiin, mitä Katariinalla ei koskaan ollut tilaisuutta käyttää, mutta Elizabeth Seymourilla oli. Muotokuvan naisen iäksi annetaan 21 vuotta, mihin Katariina ei koskaan yltänyt. Jos hyväksymme varhaisimman ehdotetun syntymäajan (vuonna 1520 tai 1521), Katariina olisi täyttänyt 21 vuotta vuoden 1541 tai 1542 lopulla, jolloin hän oli joko vankina tai kuollut.

title: Katariina Howard

text: Suhde loppui vuonna 1538, kun Katariina ihastui Francis Derehamiin. Heistä tuli rakastavaisia, ja he kutsuivat toisiaan ”mieheksi” ja ”vaimoksi”. Dereham myös antoi Katariinan huolehtia sellaisista vaimon velvollisuuksia kuin omien rahojensa säilyttämisestä ollessaan matkoilla. Monet Katariinan huonetovereista tiesivät suhteesta, joka päättyi vuonna 1539, kun leskiherttuatar sai tietää siitä. Siitä huolimatta Katariina ja Dereham saattoivat erota aikomuksenaan mennä naimisiin miehen palattua Irlannista, mitä kutsuttiin tuohon aikaan ”esisopimukseksi”.

title: Katariina Howard

text: Katariina pysyi vankina siihen saakka, kunnes parlamentti hyväksyi 21. tammikuuta 1542 kunnian ja omaisuuden menetystä koskevan lakiehdotuksen, jonka mukaan maanpetosaikomuksen rangaistus oli kuolema. Se ratkaisi Katariinan oletetun esisopimuskihlauksen ongelman ja teki hänestä väistämättä syyllisen, koska kuningattaren aviorikos oli maanpetos. Katariina vietiin Toweriin 10. helmikuuta 1542. 11. helmikuuta Henrik allekirjoitti lakiehdotuksen, joka astui samalla voimaan. Katariina määrättiin mestattavaksi seitsemältä aamulla 13. helmikuuta.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Katariina Howard

text: Katariina ja Henrik avioituivat 28. heinäkuuta 1540, samana päivänä kun Henrikin lordikansleri ja luotettu Thomas Cromwell teloitettiin. Avioliitto julkistettiin 8. elokuuta.

title: Tudors

text: Neljäs tuotantokausi keskittyy Henrikin "myrskyävään suhteeseen kahden viimeisen vaimonsa, Katariina Howardin ja Katariina Parrin kanssa, sekä hänen ajautumiseensa hulluteen."[11]

title: Katariina Howard

text: Maalarit maalasivat yhä Jane Seymourin kuningasta esittäviin kuviin, koska Henrik VIII piti tätä yhä arvossa tämän annettua hänelle pojan. Useimmat kopioivat Hans Holbein nuoremman muotokuvaa, koska se oli ainut kokovartalomuotokuva. Sitä vastoin Katariina Howardin mestauksen jälkeen jopa Howardin suku poistatti hänen muotokuvansa suvun muotokuvagalleriasta, koska Henrik ei koskaan antanut kuningattarelleen anteeksi. Kukaan ei uskaltanut maalata hänen muotokuvaansa hänen kuolemansa jälkeen.

title: Katariina Howard

text: Niinpä Katariina oli kaikista Henrikin vaimoista saanut vähiten koulutusta, vaikka hän osasikin lukea ja kirjoittaa, toisin kuin useimmat englantilaisnaiset tuohon aikaan. Häntä kuvataan usein iloiseksi ja eloisaksi, mutta ei koskaan oppineeksi tai hurskaaksi, ja puolihuolimaton kasvatus leskiherttuattaren taloudessa johti romanssiin musiikkiopettaja Henry Manoxin kanssa vuoden 1536 tienoilla, kun Katariina oli kahdestatoista viiteentoista vuoden ikäinen. Manox ja Katariina kielsivät kumpikin myöhemmin täyttäneensä suhteensa, mutta heidän seurustelustaan tiedettiin yleisesti Lambethin palatsissa. Katariina myönsi kuitenkin aviorikosoikeudenkäynnissään olleensa Manoxin kanssa jonkinlaisessa seksuaalisessa kanssakäymisessä: ”Mannoxin imartelun ja kauniiden vakuuttelujen ansiosta minä, koska olin vasta nuori tyttö, annoin hänen monituisia kertoja koskettaa ruumiini salaisia osia, mitä minä en olisi rehellisesti saanut sallia eikä hän pyytää.” (Frasier, s. xxx).

title: Fjodor Orlov

text: Vuonna 1775 Orlov vetäytyi eläkkeelle. Hän ei milloinkaan mennyt naimisiin, mutta sai viisi lasta, jotka Katariina laillisti ja aateloi.

title: Katariina Howard

text: Jean Plaidy (1993): The Rose Without a Thorn: The Wives of Henry VIII. Romaani. Jessica Smith (1972): Katherine Howard. Karen Lindsey (1999): Divorced, Beheaded, Survived: Feminist Reinterpretation of the Wives of Henry VIII. David Starkey (uusi painos 2004): Six Wives: The Queens of Henry VIII. Alison Weir (1991): The Six Wives of Henry VIII. Antonia Fraser (1990): The Six Wives of Henry VIII. Lacey Baldwin Smith (1961): A Tudor tragedy: The life and times of Catherine Howard.

title: Howard Hughes

text: Howard Robard Hughes II syntyi Texasin Humblen kaupungissa 24.joulukuuta vuonna 1905 Howard Robart Hughes vanhemman (1869–1924) ja Allene Stone Ganon (1883–1922) lapseksi. Howard ja Allene olivat menneet vihille Dallasissa 24.toukokuuta 1904.

title: Thomas Howard (Norfolkin 3. herttua)

text: Hän toimi oikeuden puheenjohtajana niin Anne Boleynin kuin tämän veljen Georgen, eli oman sisarentyttärensä ja –poikansa, oikeudenkäynneissä ja tuomitsi kummatkin kuolemaan. Myöhemmin hän järjesti veljentyttärensä Katariina Howardin ja kuninkaan välisen lemmensuhteen, joka johti avioliittoon ja lopulta Katariinan mestaukseen.

title: Katariina Howard

text: Varakkuudestaan ja vaikutusvallastaan huolimatta Katariina ei juuri pitänyt avioliitostaan. Hän ei ollut raskaana naimisiin mennessään, ja hänen aviomiehensä oli jo iäkäs ja ylipainoinen. Vuoden 1541 alussa hän aloitti kevytmielisen romanssin Henrikin hovimies Thomas Culpepperin kanssa. Heidän tapaamisensa järjesti yksi Katariinan hovinaisista, lady Rochford eli Jane Boleyn, Annan ja Mary Boleynin veljen Georgen leski. On epäselvää, syyllistyivätkö Katariina ja Culpepper koskaan aviorikokseen, mutta heidän suhteensa oli niin pitkä ja kiihkeä, että sen on täytynyt olla heille merkittävä.

title: Thomas Howard (Norfolkin 3. herttua)

text: Hänen isänsä oli Thomas Howard, Norfolkin toinen herttua ja äitinsä Elisabeth Tilney. Hänen sisarensa oli Elisabeth Howard, Henrik VIII:n toisen vaimon ja sisarentyttärensä Anna Boleynin ja tämän sisarusten Thomaksen ja Maryn äiti. Hänellä oli myös ainakin yksi veli, Edward Howard. Myös Henrik VIII:n viides vaimo Katariina Howard oli hänen veljentyttärensä.


query: Mikä on Suomen kanta armenian kansanmurhan tunnustamisessa?

title: Armenialaisten kansanmurha

text: Suomen suhtautuminen kansanmurhan tuomitsemiseen on ollut pidättyväinen. Vuonna 2005 presidentti Tarja Halonen laski seppeleen uhrien muistoksi ollessaan valtiovierailulla Armeniassa, mutta väisti armenialaistoimittajien kysymykset kansanmurhasta.[38]

title: Aleksanteri Ahola-Valo

text: Synnyinmaansa historian kannalta mielenkiintoisen episodin todistajaksi hän on kertonut joutuneensa vuoden 1917 viimeisenä päivänä, jolloin olisi ollut ystävänsä luona Smolnassa ja nähneensä sattumalta miten ”pyttypäiset” miehet kävivät tapaamassa Leniniä, joka hyvin koruttomasti ja nopeasti allekirjoitti jonkin asiakirjan Smolnan käytävällä. Vasta myöhemmin Suomessa Ahola-Valolle olisi selvinnyt, että Lenin tuolloin allekirjoitti Suomen itsenäisyyden tunnustamisen. Svinhufvudin mukaan suomalainen delegaatio kuitenkin odotteli itsenäisyyden tunnustamista merkitsevän asiakirjan saamista turkit päällä ja lakit käsissä ja sen toimitti heille allekirjoitettuna toimistopäällikkö Bontsh-Brujevitsh. Lenin saatiin paikalle kättelemään suomalaisia vasta myöhemmin.

title: Armenialaisten kansanmurha

text: Munkki Serafim: Ortodoksi.net. Jan Löfström: Kirja-arvostelu teoksesta Karlsson, Klas-Göran: De som är oskyldiga i dag kan bli skyldiga i morgon: det armeniska folkmordet och dess efterbörd. Atlantis, 2012. (Agricolan kirja-arvostelut, 21.1.2013). Antero Leitzinger: Kirja-arvostelu teoksesta Seppälä, Serafim: Armenian kansanmurhan perintö. LIKE, 2011 (Agricolan kirja-arvostelut, 13.12.2012). Citation error, replace with{{cite book| author = Grigoris Balakian| title = Armenialainen Golgata. Muistelmat kansanmurhan vuosilta 1914–1916| location = Helsinki| publisher = Basam Books| year = 2015| version = Suomennettu englanninkielisestä laitoksesta Armenian Golgotha. A Memoir of the Armenian Genocide, 1915-1918 (alkuteoksen ensimmäinen osa)| id = ISBN 978-952-260-338-8| accessdate = 11.1.2016}} — joukkotuho varjostaa Turkin ja Armenian suhteita.

title: Suomalainen jalkapalloilu 2006

text: Marraskuussa maajoukkue kohtasi vielä Armenian Finnair Stadiumilla Helsingissä. Jälleen yllättävän tiukaksi käynyt ottelu päättyi Mika Nurmelan osuman turvin niukkaan 1-0 -voittoon. Täydet kolme pistettä nostivat Suomen lohkon kärkipaikalle talvitauolle mentäessä. Nämä karsinnat vaikuttivat alkuun Suomen kannalta melko lupaavilta, mutta joukkue hyytyi kuitenkin karsintojen neljännelle sijalle, Puolan ja Portugalin mennessä lohkovoittajana ja lohkokakkosena kisoihin ja Serbian tullessa kolmanneksi. EM-karsinnat jatkuvat Suomen osalta maaliskuussa 2007.

title: Serj Tankian

text: Tankian on tehnyt myös paljon töitä, jotta Turkki tunnustaisi vuonna 1915 tapahtuneen Armenialaisten kansanmurhan. Tankian esiintyi muun muassa kertojaäänenä Diran Noubarin dokumentissa Armenia, A Country under Blockade (2005), joka kertoi Turkin laittoman saarron vaikutuksista Armeniaan.

title: Armenialaisten kansanmurha

text: Armenialaisten etninen puhdistus vuonna 1915 on vielä nykyaikanakin merkittävä poliittinen kysymys. Esimerkiksi Turkilla ja Armenialla ei ole virallisia diplomaattisuhteita, mikä tosin on seurausta siitä, että Armenia miehittää osaa Azerbaidžanista. Asia hiertää myös Turkin EU-jäsenyyden etenemistä, sillä Euroopan parlamentti on määritellyt kansanmurhan tunnustamisen yhdeksi Turkin EU-jäsenyyden ehdoksi. Toisaalta taas Euroopan komissio ei ole hyväksynyt Euroopan parlamentin ehdotusta, ja on jättänyt kansanmurhan tunnustamisen pois Turkin jäsenyysehdoista. EU-komissaari Olli Rehn on muistuttanut kansainvälistä yhteisöä siitä, että Turkin ja Armenian poliittiselle tasapainolle olisi nykyään edullisinta, mikäli molemmat maat keskittyisivät väliensä parantamiseen.

title: Jean Kambanda

text: Ruanda-tuomioistuin tuomitsi syyskuussa Kambandan elinikäiseen vankeuteen kansanmurhasta, salaliitosta kansanmurhan suorittamiseksi, kansanmurhaan yllyttämisestä, osallisuudesta kansanmurhaan ja rikoksista ihmisyyttä vastaan. Kambanda pyörsi kuitenkin tunnustuksensa vedoten siihen, että hänet oli pakotettu tunnustamaan, ja vaati muutosta tuomioon. Vetoomostuomioistuin vahvisti tuomioistuimen päätöksen ja totesi Kambandan olleen täysin tietoinen tunnustamisensa seurauksista. Kambanda oli pidätettynä Tansaniassa, mistä hänet siirrettiin kärsimään tuomiotaan Maliin Bamakon keskusvankilaan.

title: Bysantin–sassanidien sota (603–628)

text: Herakleios sai aikaan rauhansopimuksen avaarien kanssaan suurta rahasummaa vastaan. Näin hän pystyi siirtämään armeijansa Vähään-Aasiaan. Koko vuoden 622 Herakleios koulutti uutta armeijaansa teemoissa. Armeija koostui nyt suurelta osin ratsuväestä ja ratsastavat jousiampujat olivat ilmeisesti Herakleioksen mielestä erittäin tärkeä osa armeijaa. Bysantin armeija siirtyi syksyllä Armeniaan kiertäen persialaiset, jotka joutuivat jättämään valtaamansa alueet Vähässä-Aasiassa seuratessaan bysanttilaisten armeijaa. Kun armeijat lopulta kohtasivat Armeniassa, oli Bysantin menestys täydellinen ja Herakleios karkotti persialaiset Armeniasta. Vähä-Aasia vapautui persialaisten vaikutusvallasta ja Herakleois tunkeutui persialaisten sydänmaille Mesopotamiaan asti.

title: Armenialaisten kansanmurha

text: Länsimaisten historioitsijoiden kesken vallitsee yksimielisyys siitä, että armenialaisten etninen puhdistus on tapahtunut tosiasia. Erimielisyyttä on siitä, täyttävätkö tapahtumat kansanmurhan tunnusmerkit. Vaikeaksi tapahtumien kulun tutkimisen tekee se, että Armenian arkistot ovat suljettuja, kun taas Turkin arkistot ovat auki historian tutkijoille. Kummallekin maalle asia on poliittisesti hyvin arka. Turkki ei ole tunnustanut kansanmurhaa, ja sen oikeusistuimissa on nostettu syytteitä kansanmurhasta kirjoittaneita tutkijoita ja kirjailijoita vastaan sillä perusteella, että nämä "loukkaavat turkkilaisuutta".

title: Tsitsernakaberd

text: Tsitsernakaberd () on Jerevanissa, Armenian pääkaupungissa oleva kansanmurhan muistomerkki ja museo. Muistomerkki on rakennettu vuonna 1967 ja sen yhteydessä palaa ikuinen tuli.

title: Stanford J. Shaw

text: Stanford Jay Shaw (5. toukokuuta 1930 – 16. joulukuuta 2006) oli yhdysvaltalainen historioitsija, joka tunnetaan Osmanien valtakuntaa, Turkin juutalaisia ja Turkin tasavallan varhaista historiaa käsittelevistä teoksistaan. Hänet tunnetaan myös yhtenä Armenian kansanmurhan kieltäneistä akateemikoista.

title: Armenian historia

text:
Armenialaisten kansallistunne alkoi viritä 1800-luvun puolivälissä kansainvälisten vaikutteiden myötä. Armenian delegaatio osallistui Berliinin kongressiin vuonna 1878, kun Euroopan maat neuvottelivat ottomaanien valtakunnan alueiden kohtalosta. Älymystön liberaalina demokratialiikkeenä alkanut itsenäisyysliike alkoi houkuttaa sosialismiin suuntautuneita jäseniä. Osa halusi yhdistää Venäjän ja Turkin armenialaisalueet yhdeksi itsenäiseksi Armeniaksi, osa taas tavoitteli kummallekin alueelle autonomiaa.
Armenialaisten kasvava eurooppahenkisyys huolestutti turkkilaisia. Anatoliaan muutti kurdeja ja Kaukasukselle turkinsukuisia muslimeita, ja armenialaiset alkoivat olla vähemmistönä entisillä kanta-alueillaan. Vuonna 1895 Ottomaanien epäluuloisuus johti hallituksen määräyksellä 300 000 armenialaisen surmaamiseen. Suuri osa Anatoliassa asuvista armenialaisista tapettiin tai joutui pakenemaan kotiseudultaan turkkilaisten aiheuttamassa armenialaisten kansanmurhassa.

title: Turkki

text: Turkin sekulaaristen perinteiden vuoksi jotkin alueen maat ovat perinteisesti suhtautuneet maahan epäilevästi. Jännitteitä on syntynyt erityisesti Turkin ja sen suurimman naapurimaan Iranin välille.[59] Kylmän sodan päättymisen jälkeen Turkki on aktiivisesti rakentanut suhteitaan Itä-Euroopan ja Keski-Aasian entisiin kommunistisiin valtioihin. Tämä on konkretisoitunut moniin kaksipuolisiin investointeihin ja muuttoliikkeeseen näiden maiden ja Turkin välillä.[60] Suhteet Turkin naapurimaahan Armeniaan ovat kuitenkin yhä kireät armenialaisten kansanmurhan vuoksi. Kiistoja on aiheuttanut myös Armenian ja sen turkkilaiskieltä puhuvan naapurin Azerbaidžanin Vuoristo-Karabahista käymä sota.[61] Turkin hallituksen virallisen kannan mukaan nuorturkkilaisten toimet, jotka johtivat arviolta satojen tuhansien–yli miljoonan armenialaisen pakkosiirtoihin ja kuolemaan osmanien valtakunnan hajotessa, eivät muodosta kansanmurhaa. Hallituksen mukaan kuolemat johtuivat armenialaisten sisäisistä konflikteista, taudeista ja nälänhädästä.[24] Turkin ja Armenian välinen raja on edelleen suljettu.

title: Viron sosialistinen neuvostotasavalta

text: Suomen virallisen kannan mukaan Viron itsenäisyys jatkui 1940–1991 pakolaishallituksen muodossa, minkä vuoksi Suomen ei tarvinnut tunnustaa Viron tasavaltaa 1991 uudelleen, vaan 1920 tapahtuneen tunnustamisen olemassaolo oli riittävä peruste diplomaattisuhteiden solmimiseksi jälleen. Kanta tukee epäsuorasti Viron virallista kantaa. Suomella ei kuitenkaan ole virallista kantaa Viron historiankirjoitukseen. Suomi oli kuitenkin solminut Neuvostoliiton kanssa valtiosopimuksia, joissa mainittiin ”Viron SNT” tai ”Eestin SNT”.

title: Georgian demokraattinen tasavalta

text: Vuonna 1920 Neuvosto-Venäjän aiheuttama uhka kasvoi. Valkoisen armeijan hävittyä puna-armeija eteni Kaukasusta kohti, ja tilanne Georgiassa kiristyi. Tammikuussa Neuvostohallitus ehdotti Georgialle, Armenialle ja Azerbaidžanille liiton muodostamista Etelä-Venäjän ja Kaukasuksen alueen valkoisia armeijoita vastaan. Demokraattisen tasavallan hallitus kieltäytyi kaikista sotilasliitoista, viitaten puolueettomuuspolitiikkaansa, mutta ehdotti poliittisten neuvottelujen aloittamista maiden välisistä suhteista, toivoen tämän johtavan Georgian itsenäisyyden tunnustamiseen Moskovassa. Venäjän johtajien Georgian kieltäytymistä kohtaan lausumaa ankaraa kritiikkiä seurasivat paikallisten kommunistien yritykset järjestää suuria hallituksenvastaisia mielenosoituksia. Ne eivät kuitenkaan onnistuneet.

title: Stanford J. Shaw

text: Hänen aviopuolisonsa Ezel Kural Shaw osallistui teoksen "History of the Ottoman Empire and Modern Turkey" kirjoittamiseen. Teosta on arvosteltu laajasti asiavirheistä ja poliittisen kannan ottamisesta erityisesti osmanien ajan viimeisen vuosisadan ja Armenian kansanmurhan kohdalla. Shawit muun muassa esittivät, ettei kansanmurhaa olisi tapahtunut, vaan Osmanien valtakunta päinvastoin teki kaikkensa suojellakseen pakkosiirtämiään armenialaisia, joita puolestaan Shawit syyttivät "perusteettomien joukkomurhatarinoiden keksimisestä". Monet muut Osmanien valtakuntaan ja Turkin historiaan erikoistuneet historioitsijat, kuten Colin Imber, Speros Vryonis ja V. L. Ménage ovat arvostelleet Shawia Turkin historian valkopesemisestä.

title: Vastine

text: Vastaukseen voi sisältyä asiaväite, prosessiväite tai tunnustaminen. Asiaväitteitä ovat näyttöväite, oikeusväite ja vastatosiseikka. Asiaväitteen esittämällä vastaaja pyrkii siihen, että tuomioistuin hylkäisi kanteen. Prosessiväitteen tekemisellä hän pyrkii estämään tuomioistuinta ottamasta kannetta lainkaan tutkittavakseen. Tunnustamisella vastaaja tunnustaa jonkun kantajan esittämän oikeustosiseikan eli toisin sanoen myöntää, että kantajan esittämä kannetta tukeva väite pitää paikkansa.

title: Robert Kotšarjan

text: Kotšarjan jatkoi neuvotteluja Azerbadžanin İlham Əliyevin kanssa Vuoristo-Karabahin tilanteesta. Hän ei kuitenkaan kannata ETYJin kehittelemää rauhansuunnitelmaa. Hän on ehdottanut yhteistyön tiivistämistä IVY:n maiden kanssa ja yhtenäistänyt Vuoristo-Karabahin ja Armenian taloutta ja koulutusta. Kotšarjanin hallitus on vaatinut Turkkia tunnustamaan armenialaisten kansanmurhan 1915.

title: Arshile Gorky

text:
Arshile Gorky (Vostanik Manoug Adoian, ; 15. huhtikuuta 1904 Khorgom, Osmanien valtakunta – 21. heinäkuuta 1948 Sherman, Connecticut, Yhdysvallat) oli armenialaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut taidemaalari. Gorky tunnetaan maalauksistaan, joissa hän muisteli lapsuuttaan ja nuoruuttaan Armenian kansanmurhan aikoihin.
Gorkyn vaikutus abstraktin ekspressionismin syntyyn oli merkittävä. Hän omaksui surrealististen taidemaalareiden biomorfisia muotoja, mutta vapautui myöhemmin niistä korostamalla itse maalausprosessia, lyyrisiä värejä ja henkilökohtaista sisältöä. Lähestymistavallaan väriin ja muotoon hän pystyi viestimään katsojalle Armenian kansanmurhan tuskallisia lapsuudenkokemuksiaan, sekä kadotettua kotimaataan kohtaan tuntemiaan miellyttäviä ja nostalgisia tunteita. Gorkyn työ kuvastaa myös New Yorkin kulttuuriympäristöä 1940-luvulla ja sotien jälkeistä eksistentialistista filosofiaa. Se julisti elämän järjettömyyttä samalla kun se vetosi ihmisten vastuuseen luoda oma merkityksensä, jonka Gorky toteutti luomalla kauneutta henkilökohtaisesta tragediastaan.
Gorky syntyi Länsi-Armeniassa Van-järven rannalla olevassa kylässä. Hän kuvasi varhaisinta lapsuuttaan onnelliseksi. Noin kymmenvuotiaasta asti hän joutui kokemaan Armenian kansanmurhan. Perheen isä oli muuttanut Yhdysvaltoihin ja hän oli äitinsä hoidossa. Hän vaelsi Vanista jalkaisin äitinsä ja sisarensa kanssa Jerevaniin. Siellä sisarukset todistivat äitinsä nälkäkuoleman. Paettuaan ensin Istanbuliin, Gorky emigroitui Yhdysvaltoihin vuonna 1920.

title: Armenian dram

text: Armenian dram (, tunnus դր, lyhenne AMD) on Armenian virallinen rahayksikkö. Yksi "dram" jakautuu 100 "lumaan". Sana ""dram"" tarkoittaa suomeksi "rahaa". Ennen "dramia" Armeniassa oli käytössä Armenian rupla.

title: Armenia

text: Osmanien valtakunnan viimeisinä vuosina suuri osa Anatoliassa asuvista armenialaisista tapettiin tai joutui pakenemaan kotiseudultaan turkkilaisten aiheuttamassa armenialaisten kansanmurhassa. Valtaosa länsimaisista historioitsijoista ja armenialaiset pitävät kuolemia valtion masinoimina joukkomurhina, mutta Turkki ja hyvin harvat länsimaiset tutkijat näkevät tapahtumat sisällissodan, tautien ja nälänhädän yhteistuloksena. Uhriluku asettuu suurimmassa osassa arvioista 600 000:sta aina 1,5 miljoonaan henkeen. Uhrien muistoja kunnioitetaan perinteisesti 24. huhtikuuta. Armenia ja monet maailman valtiot ovat kampanjoineet aktiivisesti tapahtumien tunnustamiseksi kansanmurhana, ja muiden muassa Ranska on pitänyt yhtenä Turkin EU-jäsenyyden edellytyksenä kansanmurhan tunnustamista.

title: Armenialaisten kansanmurha

text: Seppälä, Serafim: Armenian kansanmurhan perintö, Pystykorvakirja, Suomen rauhanpuolustajat, Like kustannus Oy, Helsinki, 2011 ISBN 978-952-01-0589-1 Seppälä, Serafim: Vaienneita ääniä. Kunnianosoitus kadonneelle kulttuurille. Kirjapaja, Helsinki, 2015 ISBN 978-952-288-090-1

title: Suomen itsenäistyminen

text: Urho Kekkonen käytti Leninin roolia Suomen itsenäisyyden tunnustamisessa hyödykseen 1959 yöpakkasten aikana, kun hän piti Leningradissa puheen, jossa muisteli tätä tapahtumaa. Tällä hän saattoi vihjailla, että Suomen itsenäisyys on pyhä asia, johon myöhempien johtajien ei pidä kajoaman.

title: Armenian vallankumouksellinen liitto

text: Puolueella on merkittävä vaikutusvalta kansainvälisesti ulkoarmenialaisten keskuudessa, joita asuu mm. Yhdysvalloissa, Ranskassa ja Libanonissa. Puolue on ajanut voimakkaasti armenialaisten kansanmurhan kansainvälistä tunnustamista.

title: Herakleios

text: Herakleios sai aikaan rauhansopimuksen avaarien kanssaan suurta rahapalkkiota vastaan. Näin hän pystyi siirtämään armeijansa Vähään-Aasiaan. Koko vuoden 622 Herakleios koulutti uutta armeijaansa teemoissa. Armeija koostui nyt suurelta osin ratsuväestä ja ratsastavat jousiampujat olivat ilmeisesti Herakleioksen mielestä erittäin tärkeä osa armeijaa. Bysantin armeija siirtyi syksyllä Armeniaan kiertäen persialaiset, jotka jättivät valtaamansa alueet ja seurasivat keisarin armeijaa. Kun armeijat kohtasivat Armeniassa, Bysantin menestys oli täydellinen.

title: Armenialainen Golgata

text: Armenialainen Golgata () on armenialaisten kansanmurhan silminnäkijäkuvaus vuosilta 1914–1916. Teoksen on kirjoittanut Armenian kirkon pappismunkki Grigoris Balakian (1876-1934). Hän kirjoitti tekstin Ranskassa ja se julkaistiin armeniaksi vuonna 1922. Laaja teos ilmestyi kaksiosaisena, ja vuoden 2015 suomennos kattaa vain sen alkuosan..

title: John Dolmayan

text: Dolmayan syntyi heinäkuun 15. päivänä vuonna 1973 Libanonissa. Dolmayanin perhe oli aikoinaan lähtenyt Armeniasta ottomaani-imperiumin kansanmurhan ja valtavien pakkosiirtojen seurauksena, mutta toisin kuin Johnin tuleva bändikaveri Serj Tankianin isoisä, joka oli muuttanut Yhdysvaltoihin, Johnin molemmat isovanhemmat olivat päättäneet jäädä Libanoniin, jossa he kasvattivat Johnin vanhemmat. John on kertonut että noin kolmen vuoden iässä hän oli itkenyt yksin yöllä sängyssään ja hänen vanhempansa olivat ottaneet hänet viereensä nukkumaan. Muutaman minuutin kuluttua seinän läpi pamahti luoti, joka porautui Johnin sänkyyn. Johnin isä ei aikonut menettää poikaansa sellaisissa oloissa. Kaksi viikkoa myöhemmin he lähtivät maasta.

title: Armenian historia

title: Kaste

text: Suurin erimielisyys nykyään vallitsee siitä, onko kastettavan ensin tunnustettava kristillinen uskonsa vai voidaanko myös tunnustamiseen kykenemättömiä sylivauvoja kastaa. Myös se on kiistanalaista onko kasteella ratkaiseva merkitys pelastumisen kannalta tai onko sillä pelastava vaikutus, jota on mm. puolusteltu "joka uskoo ja kastetaan" -kohdalla sekä kritisoitu ristin ryövärin kohdalla, jossa Jeesus sanoo hänelle "tänä päivänä pitää sinun oleman minun kanssani paratiisissa", kun ryöväriä ei oletettavasti oltu kastettu.

title: Luettelo Armenian kaupungeista

text:
Tämä on luettelo Armeniassa sijaitsevista kaupungeista. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan maassa oli tuolloin 49 kaupunkia.
Oheinen taulukko listaa Armenian kaupungit vuoden 2011 väestönlaskennan mukaisessa suuruusjärjestyksessä (de jure asukasluku). Lisäksi on kerrottu asukasluku kymmenen vuotta varhaisemmassa väestönlaskennassa. Maakuntakeskukset on esitetty vahvennettuna. Armenian aluehallinnon paikallistasolla on yhdeksän kaupunkikuntaa. Kaupunkikunnista on kerrottu keskuskaupungin asukasluku ja suluissa koko kaupukikunnan asukasluku (kylineen). Kaupunkien suomeen translitteroitu nimimuoto on alustava ja saattaa paikoin vaatia korjausta. Alle 10 000 asukkaan kaupunkien tiedoista on kirjattu vasta osa.


query: Onko Huhtikuun 9. päivän tragedia kansallinen vapaapäivä?

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: Huhtikuun 9. päivän tragedia () viittaa tapahtumiin Tbilisissä, Georgian sosialistisessa neuvostotasavallassa 9. huhtikuuta 1989, kun puna-armeija hajotti neuvostovastaisen mielenosoituksen tappaen 20 henkeä ja haavoittaen lukuisia muita. 9. huhtikuuta muistetaan nykyään Georgiassa "kansallisen yhtenäisyyden päivänä" (), joka on kansallinen vapaapäivä.

title: Viron itsenäisyyspäivä

text: Viron tasavalta ilmoitti palauttavansa itsenäisyytensä 20. elokuuta 1991, kun Neuvostoliitossa oli käynnissä kommunistien epäonnistunut vallankaappausyritys. Itsenäisyyden palauttamisen päivää ("Taasiseseisvumispäev" tai "Iseseisvuse taastamise päev") vietetään 20. elokuuta, joka myös on kansallinen vapaapäivä.

title: Maaliskuun 1. päivän liike

text: Maaliskuun 1. päivän liike (kor. 삼일운동, "sam-il undong") oli Korean miehityskaudella käynnistynyt korealaisten itsenäisyyttä kannattanut liike japanilaisia miehittäjiä vastaan vuonna 1919. 1. maaliskuuta alkaneiden mielenosoitusten tarkoituksena oli saavuttaa kansainvälistä huomiota ja saada Japani luopumaan Koreasta kansainvälisen painostuksen kautta. Kun kansainvälistä tukea ei kuitenkaan saatu, japanilaiset saattoivat tukahduttaa liikkeen väkivaltaisesti. Liikkeen tukahduttaminen vaikutti kuitenkin edelleen kansallistunteen ja japanilaisten vastaisuuden kasvuun. Nykyisin 1. maaliskuuta on kansallinen vapaapäivä sekä Pohjois-Koreassa, että Etelä-Koreassa.

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: 10. huhtikuuta, protestina edellisen päivän tapahtumia vastaan, Tbilisi ja muu Georgia menivät lakkoon ja maahan julistettiin 40 päivän suruaika. Ihmiset toivat paikalle valtavan määrän kukkia. Mielenosoitukset jatkuivat julistetusta hätätilasta huolimatta.

title: Suomen itsenäisyyspäivä

text: Laajemmin joulukuun 6. päivää on vietetty itsenäisyyspäivänä vuodesta 1919 lähtien. Valtioneuvosto määräsi päivän tuolloin vapaapäiväksi valtion virastoissa, kouluissa ja tuomioistuimissa. Vuonna 1929 päivä säädettiin lailla yleiseksi palkalliseksi vapaapäiväksi. Vuonna 1937 säädettiin laki itsenäisyyspäivän viettämisestä yleisenä juhla- ja vapaapäivänä. Sen mukaan itsenäisyyspäivän tuli olla palkallinen vapaapäivä tai siitä on maksettava korotettua palkkaa, kuten sunnuntaityöstä, jos ei ole mahdollista antaa vapaapäivää.

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: 20 henkeä, pääasiassa nuoria tyttöjä ja vanhoja naisia, kuoli ja yli 4000 henkeä loukkaantui myrkkykaasun sekä pamppujen ja lapioiden iskujen aiheuttamien vammojen vuoksi.[3] Aseistariisutut miliisit yrittivät evakuoida paniikkiin joutuneita ihmisiä, mutta opposition journalistien salaa kuvaama video näyttää, että sotilaat eivät sallineet lääkärien auttaa loukkaantuneita, ja sotilaat hyökkäsivät myös ambulanssien kimppuun.[4] Videolle saatu kuva panssarivaunua tikulla hakkaavasta nuoresta miehestä muodostui Georgian neuvostovastaisen liikkeen symboliksi.[5]

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: 9. huhtikuuta vuonna 1991, tragedian toisena vuosipäivänä, Georgian tasavallan korkein neuvosto julisti Georgian itsenäiseksi Neuvostoliitosta 31. maaliskuuta 1991 järjestetyn kansanäänestyksen tulosten mukaisesti.

title: Etelä-Afrikka

text: Etelä-Afrikan lainsäädännön mukaan tapauksissa, jossa kansallinen vapaapäivä osuu sunnuntaille, sitä seuraava maanantai on yleinen vapaapäivä.[119]

title: José Rizal

text: Euroopassa opiskellessaan Rizal oli näkyvin uudistusten puolestapuhuja Filippiineillä Espanjan siirtomaa-aikana. Häntä pidettiin virheellisesti Espanjan vastaisen kapinan aloittajana, mikä johti Rizalin teloitukseen 30. joulukuuta 1896. Filippiineillä päivä on nykyään kansallinen vapaapäivä. Vuotta myöhemmin italialainen anarkisti Michele Angiolillo murhasi Espanjan pääministerin Antonio Cánovas del Castillon ja kertoi yhdeksi syyksi Rizalin teloituksen.

title: Saksan jälleenyhdistyminen

text: Saksan jälleenyhdistyminen () tapahtui 3. lokakuuta 1990, kun Saksan demokraattisen tasavallan (Itä-Saksa, DDR) osavaltiot liittyivät Saksan liittotasavaltaan (Länsi-Saksa). Saksan yhtenäisyyden päivä (Tag der Deutschen Einheit) on Saksan ainoa liittovaltion säätämä kansallinen vapaapäivä.[1] Nimitystä ”jälleenyhdistyminen” käytetään erotukseksi vuonna 1871 tapahtuneesta Saksan yhdistymisestä Saksan keisarikunnaksi.

title: Kansainvälinen naistenpäivä

text: Kansainvälinen naistenpäivä on virallinen juhlapäivä useissa maissa. Perinteen mukaan miehet kunnioittavat äitejään, vaimojaan, tyttöystäviään, työtovereitaan ja muita läheisiä naisia kukilla tai muilla pienillä lahjoilla. Jossain maissa päivällä on yhtä vankka asema kuin äitienpäivällä. Sosialistisissa maissa kansainvälinen naistenpäivä oli kansallinen vapaapäivä, aukiolleilla työpaikoilla ja yleisesti miehet muistivat naisia ruusuilla ja järjestämällä erilaista ohjelmaa. Vastaava ”miestenpäivän” juhla järjestettiin Puna-armeijan päivänä 23. helmikuuta.

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: Protestit saavuttivat huippunsa 4. huhtikuuta 1989, kun kymmenet tuhannet georgialaiset kokoontuivat hallituksen rakennuksen eteen Rustavelis gamzirilla Tbilisissä. Mielenosoittajat, joita johti itsenäisyyskomitea (Merab Kostava, Zviad Gamsakhurdia, Giorgi Tšanturia, Irakli Bathiašvili, Irakli Tsereteli nuorempi ja muut), järjestivät rauhanomaisen mielenosoituksen ja nälkälakkoja, vaatien abhaasiseparatistien rankaisemista ja Georgian itsenäisyyden palauttamista. Paikalliset kommunistiviranomaiset menettivät tilanteen hallinnan pääkaupungissa eivätkä kyenneet enää hallitsemaan mielenosoitusta.

title: Koninginnedag

text: Koninginnedag eli kuningattaren päivä on kansallinen vapaapäivä Alankomaissa. Sitä juhlitaan 30. huhtikuuta. Päivänä juhlitaan kuningatar Beatrixin syntymäpäivää. Kuningatar Beatrix on itse syntynyt 31. tammikuuta, mutta juhlapäivä on pysynyt 30. huhtikuuna, mikä oli Beatrixin edeltäjän, hänen äitinsä Julianan syntymäpäivä.

title: Freedom day

text: Freedom day () on eteläafrikkalainen juhlapäivä, joka juhlistaa maan ensimmäisiä vapaita ja demokraattisia vaaleja vuonna 1994. Päivää vietetään 27. huhtikuuta, ja se on kansallinen vapaapäivä Etelä-Afrikassa.

title: Martin Luther Kingin päivä

text: Martin Luther King Day on Yhdysvalloissa kansallinen vapaapäivä, joka on omistettu kansalaisoikeustaistelija Martin Luther King, Jr. muistolle. Päivää vietetään tammikuun kolmas maanantai, koska se on maanantai joka sattuu lähimmäksi Kingin syntymäpäivää (15. tammikuuta). Ronald Reagan allekirjoitti muistopäivän laiksi vuonna 1983 ja sitä vietettiin ensimmäisen kerran 20. tammikuuta 1986.

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: Huhtikuun 9. päivän tragedia radikalisoi Georgian neuvostovaltaa vastustavan opposition. Muutamaa kuukautta myöhemmin snt:n korkeimman neuvoston 17.–18. marraskuuta pidetyssä kokouksessa tuomittiin virallisesti Georgian demokraattisen tasavallan miehitys ja liittäminen Neuvosto-Venäjään vuonna 1921.

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: Neuvosto-Georgian hallitus erosi tapahtumien johdosta. Moskova väitti mielenosoittajien hyökänneen ensin, ja että sotilaiden täytyi vastata heidän hyökkäykseensä. Ensimmäisessä neuvostokongressissa (touko–kesäkuu 1989) Mihail Gorbatšov kiisti kaiken vastuunsa ja syytti tapahtumista armeijaa. Paljastukset liberaalissa neuvostomediassa ja perestroikaa kannattavan edustajan Anatoli Sobtšakin komission löydökset, jotka kerrottiin toisessa neuvostokongressissa joulukuussa 1989, johtivat noloon tilanteeseen Neuvostoliiton kovan linjan edustajille ja tapahtumiin osallistuneelle armeijan johdolle.

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: Huhtikuun 8. päivän iltana kenraalieversti Igor Rodionov, Transkaukasuksen sotilaspiirin komentaja, käski joukkonsa liikkeelle. Hetkiä ennen neuvostojoukkojen hyökkäystä Georgian patriarkka Ilia II puhui mielenosoittajille, ja pyysi heitä lähtemään Rustavelis gamzirilta ja hallituksen rakennuksen lähistöltä alueen lähelle ilmestyneiden neuvostopanssarivaunujen tuoman vaaran vuoksi. Mielenosoittajat kieltäytyivät hajaantumasta. Paikalliset georgialaiset miliisiyksiköt riisuttiin aseista juuri ennen operaatiota. 9. huhtikuuta kello 3.45 neuvostotankit ja joukot kenraali Aleksandr Lebedin komennuksessa ympäröivät mielenosoittajien alueen. Joukot saivat kenraalieversti Rodionovilta käskyn hajauttaa mielenosoittajat kadulta käyttäen kaikkia mahdollisia keinoja.[1]

title: Viron itsenäisyyspäivä

text: Viron itsenäisyyspäivä on 24. helmikuuta, jolloin juhlitaan Viron tasavallan perustamisjulistusta (viroksi "Manifest kõigile Eestimaa rahvastele", suom. "Manifesti kaikille Vironmaan kansoille"), jonka Viron maapäivien pelastuskomitea julkaisi helmikuun 23. päivän iltana 1918 Pärnussa. Seuraavana päivänä 24. helmikuuta julistus painettiin ja julkaistiin Tallinnassa, jolloin siitä tuli myös virallinen. 24. helmikuuta on Virossa kansallinen vapaapäivä.

title: Panaman kanavan historia

text: Tapahtumista sai alkunsa Marttyyrien päivä, joka tunnetaan Panamassa nimellä Día de los Mártires. Päivä on edelleen kansallinen vapaapäivä Panamassa.[3]

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: Muistomerkki tragedian uhreille avattiin tapahtumapaikalla 23. marraskuuta vuonna 2004.

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: 10. huhtikuuta neuvostohallitus antoi lausunnon, jossa se syytti mielenosoittajia aiheutuneista levottomuuksista ja julkisen turvallisuuden vaarantamisesta. Seuraavana päivänä Georgian televisio näytti väkivaltaisesti kuolleiden 19 naisen ruumiit, osoittaen neuvostosotilaiden toimineen äärimmäisen julmasti ja että menehtyneiden naisten kasvoja oli vaikea tunnistaa kasvojen vammojen ja päähän kohdistuneiden iskujen vuoksi. Neuvostohallitus syytti mielenosoittajia 20 henkilön kuolemasta, ja väitti mielenosoittajien talloneen toisiaan paniikissa heidän vetäytyessään sotilaiden tieltä.[5] Tästä huolimatta Anatoli Sobtšak, neuvostokongressin jäsen, aloitti parlamentaarisen tutkimuskomission huhtikuun 9. päivän tapahtumista. Tutkimuksen valmistumisen jälkeen komissio tuomitsi puna-armeijan toimet. Komission raportti teki sotilaallisen voimankäytön mielenosoittajia vastaan Neuvostoliitossa vaikeammaksi. Sobtšakin raportti esitti yksityiskohtaisen kertomuksen rauhanomaisia mielenosoittajia vastaan käytetystä väkivallasta ja suositti tapahtumiin syyllisten sotilashenkilöiden asettamista syytteeseen.[2]

title: Georgian vuoden 1978 mielenosoitukset

text: Monet pitävät huhtikuun 1978 mielenosoituksia Georgian kansallisliikkeen uuden vaiheen alkuna. Liike johdatti maan lopulta laajamittaiseen vastarintaan neuvostohallintoa vastaan 1980-luvun lopulla ja Georgian itsenäisyysjulistukseen 9. huhtikuuta 1991. Vuodesta 1990 lähtien huhtikuun 14. päivää on juhlittu "georgian kielen päivänä". Vaikka päivä ei olekaan virallinen vapaapäivä, sen aikana muistellaan yleensä vuoden 1978 tapahtumia ja kansakunnan saavutuksia edellisenä vuonna opetuksen ja tutkimuksen aloilla.

title: ANZAC-päivä

text:
Australiassa päivää pidetään merkittävänä kansallisena juhlapäivänä, ja se on kansallinen vapaapäivä. Päivän aikana aamunkoitteessa, jolloin Gallipolin maihinnousu alkoi, pidetään juhlajumalanpalveluksia. Myöhemmin päivällä suurimmissa kaupungeissa sotaveteraanit osallistuvat seremoniallisiin marsseihin. Varsinaisia virallisempia juhlaseremonioita vietetään ympäri maan sotamuistomerkeillä.
Uudessa-Seelannissa Anzac-päivä on ollut kansallinen vapaapäivä vuodesta 1921. Juhlallisuuksia vietetään samaan tapaan kuin Australiassa. Sotaveteraanit marssivat aamunkoitteessa sotamuistomerkeille, joilla pidetään lyhyt jumalanpalvelus. Myöhemmin päivällä järjestetään sotilasparaateja, johon myös puolustusvoimat osallistuvat. Paraatit päättyvät muistomerkeille, jossa esitetään puheita ja muistelmia.

title: Vappu

text: Nimi vappu tulee 700-luvulla eläneestä baijerilaisesta abbedissa Valburgista. Vappua on juhlittu keskiajalta lähtien – myös Suomessa – 1. toukokuuta, joka on Valburgin pyhimykseksi julistamisen päivä. Sen mukaisesti päivä on myös Vapun ja Valpurin nimipäivä. Nykyään päivä ei ole kirkollinen juhlapäivä, vaikka onkin yleinen vapaapäivä, mutta aikoinaan samaksi päiväksi sattui myös apostolien Filippuksen ja Jaakobin muistopäivä. Ruotsissa ja myös siihen kuuluneessa Suomessa se oli useiden muiden apostolien muistopäivien tavoin pyhäpäivä ennen vuotta 1774. Katolisessa kirkossa heidän muistopäivänsä on nykyään 3. toukokuuta..

title: Maaliskuun 1. päivän liike

text: Tappioon päättynyt maaliskuun 1. päivän liike loi omalta osaltaan uudenlaista kansallistuntoa myös niihin korealaisiin, jotka eivät olleet aiemmin juuri kiinnostuneita politiikkaan osallistumisesta. Japanilaisten kovakätiset tukahduttamistoimet lisäsivät japanilaisvastaisuutta. Korealaiset jatkoivat aseellista vastarintaa korean ja Mantšurian välisellä rajaseudulla ja vuonna 1919 ulkomailla vaikuttaneet korealaiset perustivat Korean "väliaikaisen hallituksen". Nykyisin 1. maaliskuuta on kansallinen vapaapäivä sekä Pohjois-Koreassa, että Etelä-Koreassa.

title: Songkran

text: Songkran () on vanhan ajanlaskun mukainen thaimaalainen uudenvuodenjuhla, jota vietetään edelleen 13–15. huhtikuuta vuoden kuumimpaan aikaan ennen sadekauden alkamista. Songkrania kutsutaan myös "vesijuhlaksi", ja sen viettoon kuuluvat olennaisesti karnevaalimainen, riehakas käytös ja vesisota, jolloin ohikulkijat kastellaan vedellä. Sosiaaliset tabut ja luokkarajat lievenevät songkranin ajaksi. Songkran on virallinen kansallinen vapaapäivä Thaimaassa.

title: Huhtikuun 9. päivän tragedia

text: Luokka:Georgian historia Luokka:1989 Luokka:Verilöylyt Luokka:Mielenosoitukset ja levottomuudet Georgiassa

title: Australian ja Uuden-Seelannin armeijakunta

text: Gallipolin taistelusta muodostui Australiassa ja Uudessa-Seelannissa kansallinen legenda, ”ANZAC-myytti”, joka korostaa ANZAC-joukkojen erilaisuutta muihin brittiarmeijan sotilaisiin verrattuna. Myytin mukaan Gallipolin tappio oli erityisesti Australian ja Uuden-Seelannin tragedia, jonka aiheuttivat korkeat brittiupseerit. Armeijakunnan perinteitä vaalitaan näissä maissa ANZAC-päivänä 25. huhtikuuta eli Gallipolin maihinnousun vuosipäivänä.

title: Hari Merdeka

text: Toinen Malesiassa vietettävä kansallinen juhla on Malesian päivä, joka on Malesian liittovaltion perustamispäivän vuosipäivä 16. syyskuuta 1963. Tuolloin Malaija, Pohjois-Borneo, Sarawak ja Singapore yhdistyivät Malesian liittovaltioksi. Myös Malesian päivä on maassa yleinen vapaapäivä.


query: Milloin Helsingin kansankirjasto perustettiin?

title: Helsingin kaupunginkirjasto

text: Helsingin kansankirjasto perustettiin 7. lokakuuta 1860. Aloitteen kirjaston perustamiseksi teki ja varat keräsi Helsingin Rouvasväenyhdistys (Fruntimmersföreningen i Helsingfors). Se oli 1800-luvulle tyypillinen yläluokkainen hyväntekeväisyysyhdistys, jonka toiminnan tavoitteena oli "kristillinen huolenpito kaupungin köyhimpien kansanluokkien naisista ja lapsista".[2] Kirjaston avulla haluttiin sivistää työväkeä ja tarjota sille rakentavia vapaa-ajanviettotapoja. Kirjastohankkeen varsinaiset puuhamiehet olivat opettaja Helene Simelius sekä yhdistyksen sihteerit, kirjailija Zacharias Topelius ja professori Frans Ludvig Schauman.

title: Kansankirjasto

text: Kansankirjastoja edelsivät papiston kirkonkirjastot ja lukuseurojen kirjastot, joita alkoi esiintyä Suomessa 1700-luvun lopulla. Lisäksi oli yksityishenkilöiden pitämiä kirjastoja. Edellä mainittujen kirjastojen toiminta ei kuitenkaan juurikaan ulottunut suomenkieliseen rahvaaseen.

title: Mäntsälä

text: Mäntsälään perustettiin kansankirjasto 1840-luvulla. Kirkkoherra Abraham Ehnroos vaikutti kirjaston perustamiseen ja hänen testamenttinsa avulla Mäntsälään perustettiin ensimmäinen kansakoulu 1870-luvulla. Mäntsälään perustettiin oppikoulu vuonna 1945 ja lukio vuonna 1954.

title: Kansankirjasto

text: Ensimmäisenä oppimattomalle kansalle suunnattuna kansankirjastona pidetään vapaaherra Rabbe Gottlieb Wreden perustaman Anjalan Regina-koulun kirjastoa. Koulu perustettiin vuonna 1802 ja kirjasto luultavasti hieman sen jälkeen – ensimmäiset maininnat kirjaston lainausmaksuista löytyvät koulun tilikirjasta vuodelta 1808. Kirjaston käyttö ei kuitenkaan ilmeisesti ollut kovin vilkasta ja Regina-koulun kirjastoa pidetäänkin merkittävänä lähinnä siksi, että se on ensimmäinen tunnettu kansankirjastoyritys. Regina-koulun kirjasto oli kuitenkin aikaansa edellä, koska kului kauan, ennen kuin se sai seuraajia. Ennen vuotta 1845 perustettiin Regina-koulun kirjaston lisäksi vain neljä muuta: Tampereen Lainakirjastoseura sekä Weckströmin (Pohjan pitäjä), Sadelinin (Hammarland) ja ilmeisesti Europaeuksen (Ylinen) kirjastot.

title: Rovaniemen kaupunginkirjasto

text: Rovaniemen kirjasto perustettiin 9. huhtikuuta 1860. Kirjaston nimi oli Rovaniemen pitäjänkirjasto. Vuonna 1911 kirjasto järjestettiin uudelleen ja se sai uudet säännöt ja uuden nimen: kirjaston nimeksi tuli Rovaniemen pitäjän kansankirjasto. Kun Rovaniemen kauppala ja maalaiskunta erosivat vuonna 1928 omiksi kunnikseen, kirjasto jakautui kahdeksi kantakirjastoksi (Rovaniemen kauppalankirjastoksi ja Rovaniemen maalaiskunnan kirjastoksi).

title: Uusikaarlepyy

text: Pohjanmaan ensimmäinen koulu, Uudenkaarlepyyn triviaalikoulu, perustettiin vuonna 1641, mutta se siirrettiin Vaasaan vuonna 1684. Suomen toinen ruotsinkielinen kansakoulunopettajaseminaari perustettiin Uuteenkaarlepyyhyn vuonna 1873 ja se lakkautettiin vuonna 1973. Vuonna 1919 aloitti toimintansa kaupungin oppikoulu ja vuonna 1920 Suomen ensimmäinen ruotsinkielinen kristillinen kansankorkeakoulu. Oman kirjaston Uusikaarlepyy sai vuonna 1814 ja siitä tuli yleinen kansankirjasto vuonna 1865. Kaupungin oma lehti Österbottniska Posten aloitti ilmestymisensä Anders Svedbergin toimittamana vuonna 1884.

title: Suomalaisen kansakoulun ystävät

text: Yhdistys perustettiin Suomalaisen klubin vuosikokouksessa 6. huhtikuuta 1889, ja 24. toukokuuta senaatti vahvisti sen säännöt. Säännöissä yhdistys määritteli tehtäväkseen edistää suomenkielisten kansakoulujen perustamista sekä toimia kansansivistyksen hyväksi muillakin tavoin, kuten kansankirjastoja perustamalla, kirjallisuutta levittämällä ja luentoja pitämällä.

title: Tolmatši

text: Vuonna 1830 Tolmatšiin rakennettiin nykyäänkin toimiva kivinen Herran ilmestyksen kirkko. Ensimmäinen alkeiskoulu perustettiin vuonna 1840. Vuonna 1887 paikallinen opettaja Anastasija Tolmatševskaja laati karjalais-venäläisen aapisen "Rodnoje karelskoje", jonka tarkoituksena oli helpottaa karjalaislasten opetusta. Vuonna 1899 avattiin kansankirjasto. Toisen asteen oppilaitos perustettiin kylään vuonna 1913.

title: Kansankirjasto

text: Useat kansansivistyksen asialla olleet henkilöt julkaisivat 1800-luvun alkupuolella kirjoituksia, joissa kannatettiin kansankirjastojen perustamista. Suomen kansankirjastoliikkeen isänä pidetään kuitenkin Juho Pynnistä, viipurilaista kauppapalvelijaa, joka kehotti kirjastojen perustamiseen lehtikirjoituksin 1840-luvun puolivälissä. Kirjoitukset, joita jälkipolvet ovat nimittäneet ”Pynnisen herätyshuudoksi”, saivat osakseen suurta mielenkiintoa suomenkielisissä lehdissä, toisin kuin muiden aiemmin samaa asiaa ajaneiden. Ilmeisesti kansallisen herätyksen vaikutuksesta kirjastoaate alkoi saada vastakaikua. Pynninen ryhtyi myös käytännön toimiin kirjaston perustamiseksi. Hän perusti Viipuriin vuonna 1846 kirjaston, joka oli melko pienestä kävijämäärästä huolimatta toiminnassa vuoteen 1861 asti, jolloin Viipuriin perustettiin yhteinen kaupunginkirjasto.

title: Helsingin kaupunginkirjasto

text: Vuonna 1876 Kansankirjaston johtokunta päätti tarjota kirjastoa Helsingin kaupungille. Kaupunginvaltuusto päätti kokouksessaan 28. maaliskuuta 1876 ottaa kirjaston kaupungin hallintaan. Koska kirjasto jo valmiiksi toimi kaupungin rahoilla, suuria muutoksia toiminnassa ei tapahtunut. Kaupungin haltuun siirtyessään Kansankirjaston vuotuinen lainausmäärä oli noin 15 000 lainaa ja sen kokoelmiin kuului yli 2000 nidettä.

title: Kansankirjasto

text: Alkuinnostuksen jälkeisessä kansankirjastojen toiminnan hiipumisessa tapahtui ratkaiseva käänne, kun vuonna 1874 perustettu Kansanvalistusseura ryhtyi kansankirjastojen valtakunnalliseksi yhdyssiteeksi ja otti kansankirjastojen toiminnan hoitaakseen vuosisadan viimeisellä neljänneksellä. Siitä huolimatta, että kansankirjastoliike pyrki erilleen muusta kansanvalistustyöstä, juuri Kansanvalistusseuran hoidossa kirjastoliike voimistui ja kasvoi niin, että sen myöhemmät kehitysvaiheet olivat mahdollisia. Kansanvalistusseura alkoi jakaa kansankirjastoille säännöllistä avustusta vuonna 1896, mikä nosti kansankirjastotyön tasoa huomattavasti 1890-luvulla.

title: Vylgort

text: Vuonna 1846 kylään perustettiin kirkkokoulu ja seuraavana vuonna rakennettiin uusi kivikirkko (nykyään raunioina). Vuonna 1870 avattiin zemstvon poikakoulu ja vuonna 1887 tyttökoulu. Vuonna 1896 perustettiin kansankirjasto. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, metsästystä, käsityöammatteja tai kävivät muualla ansiotöissä. Vuonna 1935 Vylgortista tuli Syktyvdinin piirin keskus.

title: Kansankirjasto

text: Edellä mainittujen seikkojen ansiosta kansankirjastoja perustettiin alussa vilkkaimmin Viipurin läänissä. Vuoteen 1850 mennessä Suomessa perustettiin 19 pitäjänkirjastoa, joista kahdeksan Viipurin lääniin. 1850-luvulla uusia kansankirjastoja syntyi jo melko nopeasti, mutta todellisena kansankirjastojen perustamisen vuosikymmenenä voidaan pitää 1860-lukua, jolloin perustettiin 242 kansankirjastoa. Silloin saivat myös alkunsa useat Suomen kaupunginkirjastoista. Vuoteen 1875 mennessä kansankirjastoja oli perustettu yhteensä jo 436 kirjastoa.

title: Helsingin kaupunginkirjasto

text: Kun Kansankirjasto oli päätynyt kaupungin haltuun, sille ryhdyttiin suunnittelemaan omaa taloa. Rahallista apua kaupunki sai Helsingin Anniskeluyhtiöltä. Anniskeluyhtiö oli yksityinen osakeyhtiö, jolle oli myönnetty yksinoikeus alkoholin myyntiin Helsingissä, ja jonka tarkoituksena oli käyttää voittovarojaan työväestön sivistämiseen ja raitistamiseen. Se lahjoitti 1877 kaupungille suurimman osan vuotuisista tuloistaan, yli 60000 silloista markkaa, kansankirjaston rakentamista varten. Uutta kirjastoa varten hankittiin tontti Kaartinkaupungin kaupunginosasta, Rikhardinkadun ja Korkeavuorenkadun kulmasta, ja rakennuspiirustukset tilattiin arkkitehti Theodor Höijeriltä. Kansankirjasto pääsi muuttamaan Rikhardinkadulle syksyllä 1882.

title: Kurikan kirjasto

text: Kurikan kirjasto on perustettu kansankirjastojen perustamisen vuosikymmenenä, 1860-luvulla. Silloin Suomeen perustettiin 242 kirjastoa. Tarkalleen ottaen Kurikan kirjasto perustettiin 1863. Kirjaston ensimmäiset 60 kirjaa hankki Kappalainen Fredrik Johan Leidenius, ja ne olivat pääasiassa uskonnollisia. Kirjaston alkuperäinen sijoituspaikka oli kirkon sakaristo, mutta käytännössä se ei sijainnut siellä, vaan Herman Hermaninpoika Plosila piti kirjastoa auki kotonaan yhden tunnin viikossa, kirkon menojen jälkeen sunnuntaisin.

title: Helsingin kaupunginkirjasto

text: Kansankirjasto toimi vanhoilla säännöillään ja periaatteillaan vuoteen 1910 asti. Tuolloin sille hyväksyttiin uudet säännöt ja se sai virallisesti kaupunginkirjaston aseman. Vanhan kansankirjaston asiakaskunnaksi oli määritelty työväestö, kun taas kaupunginkirjaston edellytettiin palvelevan kaikkia kaupungin asukkaita yhteiskuntaluokasta riippumatta. Ajatus kirjaston tehtävästä kansan valistajana ja sivistäjänä leimasi silti voimakkaasti kaupunginkirjaston toimintaa toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan asti.

title: Kansankirjasto

text: Suurin osa kansankirjastoista perustettiin yksityisten lahjoitusten avulla. Joko kirjaston perustaja tai useammat säätyläiset yhdessä lahjoittivat kirjoja. Yliopistojen osakunnat perustivat kirjastoja lähettämällä kirjakokoelmia pitäjiin. Keräysten tai arpajaisten järjestäminen oli yleistä. Esimerkiksi Forssan tehtaan kirjaston perustamiseen vuonna 1866 lahjoitti rahaa 17 herrashenkilöä ja 330 työntekijää. Tehtaan kirjastolla oli myös vuosittainen käyttömaksu (neljä tai kaksi markkaa) ja tehdas lahjoitti vuosittain 60 markkaa kirjastolle.

title: Oravin ruukki

text: Vuonna 1886 perustettiin "Oravin Tehdas Osakeyhtiö" (myöh. "Oravi-Haapakosken Tehtaat Osakeyhtiö - Oravi-Haapakoski Bruks Ab"), jonka omistuksessa olivat Haapakosken, Huutokosken ja Oravin ruukit. Oravin ruukin toiminta elpyi 1890-luvun alussa niin, että vuonna 1892 takkirautaa valmistettiin jo 1945,8 tonnia. Oraviin rakennettiin 1890 myös höyrysaha. Samana vuonna Oravin kylään perustettiin koulu ruukin työmiesten lapsille, kansankirjasto, vapaapalokunta ja postitoimisto. Ruukin palveluksessa oli tällöin useita satoja työntekijöitä ja koko Oravin kylässä asukkaita oli noin 1 000.

title: Helsingin kaupunginkirjasto

text: Helsingin kaupunginkirjasto (vuoteen 1910 Helsingin kansankirjasto) on Helsingin kaupungin omistama Suomen suurin yleinen kirjasto. Kirjastolla on nyt 36 toimipistettä ja sen kokoelmassa on noin 1,6 miljoonaa kirjaa.[1] Kirjasto tarjoaa asiakastietokoneillaan pääsyn internetiin ja tavallisten toimisto-ohjelmien lisäksi valikoiman eri tietokantoja. Kaupunginkirjasto on osa HelMet-kirjastoa.

title: Työmiehen Ystävä

text: Helsingin kansankirjaston hoitaja C. Alb. Gröneberg perusti "Työmiehen Ystävän" tarjoamaan viihdettä ja valistusta työväelle. Kerran viikossa ilmestynyt viihteellinen lehti oli poliittisesti hyvin varovainen. Sen julkaiseminen loppui kannattamattomana.

title: Kansankirjasto

text: Kuten sanottu, kansankirjastot oli tarkoitettu alemmille kansanluokille. Kirjastojen perustajat ja johtokuntiin kuuluneet olivat yleensä pappeja, lukkareita ja opettajia sekä vuosisadan vaihteesta lähtien nimismiehiä, lääkäreitä ja talollisia, jotka eivät juuri käyttäneet kansankirjastoja. Kansankirjastojen käyttäjäkuntaan kuului mm. mäkitupalaisia, torppareita, tinaajia, kauppa-apulaisia, renkejä ja paikoin myös ”herraskaisia” talollisia.

title: Erkki Kivijärvi

text: Kivijärvi tunnettiin myös pakinoitsijana. Helsingin Sanomien maanantaikirjeissä hän esitteli kepeän henkevään tyyliinsä milloin kirjallisuuden klassikoita, milloin Ruotsin elinkeinoelämää. Suomen Kuvalehteen hän kirjoitti taas nimimerkillä Bagheera ja neuvoi "Saako? Sopiiko?" -palstallaan tapakulttuurin taitoja: minkälainen kravatti piti missäkin puvussa olla ja mitä viinejä milloinkin tuli juoda.

title: Helsingin kaupunginkirjasto

text: Hirn, Sven: Kansankirjastosta kaupunginkirjastoksi--Helsingin kaupunginkirjasto 1860-1940, 1998 Kirjastojen vuosisata--yleiset kirjastot Suomessa 1900-luvulla, toimittanut Ilkka Mäkinen, 1999, ISBN 9516924700 Koski, Pirkko, Tiedon tuntija. Suomen kirjastoseura 1910-1985, 1985 Närhi, Mauri K. Lukuseurasta kansankirjastoon, 1963 Vatanen, Pirjo, Sääty-yhteiskunnan kirjastosta kansalaisyhteiskunnan kirjastoksi, 2002, ISBN 9517463588

title: Mauritz Mexmontan

text: Mexmontan toimi ensin voimistelunopettajana useissa Helsingin ruotsalaisissa oppikouluissa vuosien 1879 ja 1890 aikana, samoin kuin Helsingin kansankirjaston hoitajana, sairausvoimistelijana ja hierojana. Helsingin yliopiston apulaismiekkailunopettajana hän oli 1885-1895 ja miekkailunopettajana 1895–1926. Helsingfors skidsklubbin puheenjohtajana hän toimi 1898–1908. Mexmontan oli Helsingin miekkailijoiden ja Suomen miekkailuliiton kunniajäsen.

title: Kirjasto

text: Yleisölle avoimia kirjastoja on ollut kautta historian, mutta nykymuodossaan ne syntyivät 1800-luvulla. Yleisten kirjastojen edeltäjiä olivat rahvaalle tarkoitetut kansankirjastot. Kirkon uskonnollisuuden ja perinteisen maailmankuvan levittämiseksi seurakunnat ja kirkkoon sidoksissa olleet järjestöt perustivat kansankirjastoja 1800-luvulla. Saman vuosisadan lopulla kirjastoja käytettiin edistämään Kansanvalistusseuran ja kansallisuusaatteen tavoitteita. 1900-luvun alussa Suomen yleiset kirjastot, Helsingin kaupunginkirjaston johdolla, "löydettiin" teknis-taloudellisen edistyksen välikappaleiksi, edesauttoivathan ne yleisen sivistystason nousua. Viimeistään sotien jälkeen yleisistä kirjastoista muovautui nykyisen kaltainen demokratian, sananvapauden ja kansalaisten osallistamisen työkalu.

title: Kansankirjasto

text: Kansankirjastojen aika päättyi 1900-luvun alussa, kun ne muutettiin vähitellen kaikille kansanluokille suunnatuiksi yleisiksi kirjastoiksi amerikkalaisten ja anglosaksisten kirjastonäkemysten vaikutuksesta.

title: Helsingin kaupunginkirjasto

text: Kun Rikhardinkadun kirjasto oli saatu valmiiksi, nousi esiin kysymys sivukirjastojen perustamisesta. Kirjaston johtokunta huomautti 1898 että esikaupungit olivat vailla kirjastoja tai puutteellisesti toimivien yksityiskirjastojen varassa. Vuosina 1898–1899 perustettiinkin sivukirjastot Töölöön ja Punavuoreen sekä otettiin kaupungin hallintaan yksityinen Sörnäisten Kansankirjasto, josta tuli Kallion kirjasto. Vuonna 1908 avattiin Vallilan sivukirjasto ja vuonna 1926 Käpylän sivukirjasto. Sivukirjastot toimivat vuokratiloissa, lukuun ottamatta Kallion kirjastoa, joka sai 1912 kaupunginarkkitehti Karl Hård af Segerstadin suunnitteleman komean kirjastorakennuksen.

title: Kansankirjasto

text: Kansankirjastoaatteen taustalla olleen kansallisuusaatteen keskeisenä teemana oli ajatus kansankielen suosimisesta ja kansankielisen kirjallisuuden levittämisestä. Kansankirjastojen merkitystä pidettiin tässä suhteessa oleellisena alusta asti, mutta suurena puutteena olivat kansankirjallisuuden vähäinen määrä ja laatu sekä kansalaisten lukuhaluttomuus. Lisäksi poliittiselta fennomanialta haluttiin viedä toiminnan mahdollisuudet ja siksi sensuurisäännöksiä käytettiin viemään suomenkielisiltä oikeus omankielisen kirjallisuuden levittämiseen. Myös nälkävuosi 1868 teki hallaa kansankirjastoille aiheuttaen henkistä väsymystä ja monien pitäjien lainakirjastojen joutumisen melkein unohduksiin. Näiden ongelmien takia monen kansankirjaston toiminta hiljeni ja kirjastoja lakkautettiin.

title: Tampereen kaupunginkirjasto

text: Tampereen kaupunginkirjasto perustettiin virallisesti 5. huhtikuuta 1861, mutta kaupungissa oli jo tätä ennen toiminut kaikille avoin lainakirjasto "Sällskapet för Låne Bibliothek i Tammerfors stad" (1837–1844). Kaupunginkirjastosta käytettiin vuoteen 1921 asti nimeä Tampereen kansankirjasto. Kirjastolla ei ollut aluksi omia tiloja, vaan se toimi vaihtuvissa vuokratiloissa muun muassa Kauppakadulla ja Puutarhakadulla.

title: Kansankirjasto

text: Kansankirjastoaatteen mukaan kansankirjastojen tarjoamien kirjojen tuli edistää lukijoiden henkistä kehitystä ja koko kansan sivistystasoa. Vuonna 1906 perustettu kansankirjastokomitea katsoi, ettei kirjastoista pidä sulkea pois ”arvokkaita puolueen tai lahkon käsityskannasta poikkeavia esityksiä”, mutta ”epäsiveellinen, rikoksiin kiihottava kirjallisuus ja myös muulla tavoin ala-arvoinen kirjallisuus” tuli poistaa kirjastoista. Koska sosialistista kirjallisuutta pidettiin propagandana, sitä ei hankittu kansankirjastoihin. Tämä ratkaisu johti osaltaan työväenkirjastojen perustamiseen.