query: Mihin Vince Neilin toinen tytär kuoli?

title: Vince Neil

text: Neil asui lapsena Yhdysvaltain niihin aikoihin vaarallisimpiin lukeutuvassa kaupungissa, Comptonissa Kaliforniassa. Neil kertoo Mötley Crüen elämäkertakirjassaan kuinka hän oli odottamassa jäätelöautoa kun eräs jengi tuli häntä kohti ja viilsi melkein hänen kurkkunsa auki vain saadakseen hänen jäätelörahansa. Tästä huolimatta hänen vanhempansa eivät halunneet vaihtaa asuinaluetta. Neil tutustui lukioaikoinaan hänen tulevaan bändikaveriinsa, Tommy Leehen. Neil menetti lapsensa, nelivuotiaaksi ehtineen tyttärensä Skylarin, 15. elokuuta 1995. Skylar Lynnae Wharton menehtyi syöpään viiden kuukauden sairaalahoidon jälkeen. Skylarin muistoksi vietetään joka vuosi golfturnaus. Neilillä on myös kaksi muuta lasta: Neil Jason Wharton (s. 1978), jonka hän sai ollessaan 17-vuotias, sekä Stacey Elizabeth Wharton (s. 1985). Vuonna 2010 ilmestyi Neilin omaeläkerta Tattoos & Tequila, joka on julkaistu myös suomeksi nimellä Tatuointeja ja Tequilaa.

title: Generation Swine

text: Generation Swine on Mötley Crüen vuonna 1997 ilmestynyt albumi. Laulaja Vince Neil teki albumin myötä paluun yhtyeeseen korvaten edellisessä albumilla (Mötley Crüe) solistina toimineen John Corabin. Corabin piti toimia solistina levyllä, mutta levy-yhtiön painostuksen takia Vince Neil tuli takaisin. Albumista on myös myönnetty yhtyeelle kultalevy, vaikka se on yksi yhtyeen huonoiten myydyimpiä levyjä. Yhtyeen aiemmat listatykit ovat läpimurtolevy Shout at the Devil (1983), Theatre of Pain (1985), Girls, Girls, Girls (1987) ja yhtyeen kaikkien aikojen myydyin levy Dr. Feelgood (1989).

title: Home Sweet Home

text:
Nikki Sixxin mukaan kappale vangitsi omalta osaltaan tuolloin vallinneen tunnelman yhtyeessä; jäsenet tunsivat olevansa väsyneitä asfalttisotureita, jotka tarvitsivat taukoa, lepoa sekä kodin rauhaa. Kappaleen sanat ovat kirjoittaneet Nikki Sixx ja Vince Neil. Kappale alkaa hyvin tunnetuksi tulleella rauhallisella Tommy Leen soittamalla pianoballadilla. Yhtye julkaisi 1991 uudelleen äänitetyn Home Sweet Home "91" -remasterversion kokoelmalevyllään Decade of Decadence. Nikki Sixx kommentoi yhtyeen historiikissa "Törkytehdas", että kukaan bändin jäsenistä ei ollut tyytyväinen ensimmäiseen versioon, joka julkaistiin levyllä Theatre of Pain.
Kappale on omistettu Vince Neilin kuolonkolarissa vuonna 1984 kuolleen Razzlen muistolle. Kappale on yksi Mötley Crüen tunnetuimmista. Sen musiikkivideo äänestettiin niin monta kertaa MTV:n listoille, että kanava otti käyttöön ns. "Crüe-säännön", joka rajoitti kappaleen osuutta listalla.

title: Vince Neil

text: Neil sopi riitansa Nikki Sixxin, Tommy Leen ja Mick Marsin kanssa ja palasi Mötley Crüen riveihin vuonna 1997. Myös levy-yhtiön painostuksella oli vaikutusta paluuseen. Samana vuonna yhtye julkaisi levyn Generation Swine, jolla alun perin olisi pitänyt laulaa John Corabi.

title: Vince Lombardi

text: Vince Lombardi meni vuonna 1940 naimisiin Mary Planitzin kanssa. Heille syntyi kaksi lasta, poika Vince Jr ja tytär Susan.

title: Jerry Adler

text: Adler avioitui vuonna 1947 Sylvia Gandelin kanssa, joka kuoli 1990. Hänen toinen vaimonsa Jean Ruppa kuoli 2009. Ensimmäisestä avioliitostaan hänellä oli poika ja tytär. Larry-veli kuoli vuonna 2001. Loppuelämänsä Adler asui Sarasotassa, Floridassa. Hän kuoli eturauhassyöpään.

title: Exposed (Vince Neilin albumi)

text: Exposed on Mötley Crüen laulajan, Vince Neilin ensimmäinen sooloalbumi vuodelta 1993.

title: Hanoi Rocks

text: Mötley Crüe tuli tervehtimään kaupunkiin lauantaina 8. joulukuuta saapunutta Hanoi Rocksia. Mötley Crüen laulaja Vince Neil oli juhlinut ystäviensä kanssa jo monta päivää, mutta Hanoin saapuminen kaupunkiin oli ainoa syy jatkaa juhlia. Jo 5. marraskuuta Vince Neil oli julistanut Helsingissä: "Odotan todella tapaamistani Hanoi Rocksien kanssa, kun palaamme Amerikkaan. Kotona haluan näyttää heille kaikki paikat. He ovat mukavia poikia, Razzle ja muut. Meillä tulee varmasti olemaan hauskaa".[25] Hanoin poikien saavuttua he jatkoivat juhliaan. Tuntui että Vincen juomavarasto ei ehtyisi ikinä. Kaikki päättyi kuitenkin traagisesti kesken Hanoi Rocksin ja Mötley Crüen juhlinnan. Oluet loppuivat ja Razzle sekä laulaja Vince Neil lähtivät hakemaan lisää lauantai-iltana 9. joulukuuta 1984. Paluumatkalla Neil törmäsi juuri hankkimallaan vuoden 1972 De Tomaso Panterallaan kahteen muuhun autoon. Neilin vieressä istunut Razzle vietiin sairaalaan, jossa hänet julistettiin kuolleeksi kello 19.12. Auto oli ilmeisesti kaatunut juuri Razzlen puolelle, jolloin tämä oli saanut surmansa heti iskun saatuaan. Onnettomuudessa loukkaantui myös 18-vuotias nainen ja 20-vuotias mies.[26]

title: Mötley Crüe

text:
Mötley Crüe oli 1990-luvulla hyvin tunnettu naisista ja avioliitoistaan. Tommy Lee ja Nikki Sixx menivät naimisiin Playboy-lehdestä ja Baywatch-televisiosarjasta tunnettujen näyttelijöiden kanssa: Tommy Lee nai Pamela Andersonin ja Nikki Sixx Donna D'Erricon. Kaiken lisäksi Vince Neil meni naimisiin Playboyn keskiaukeamatytön Heidi Markin kanssa. Yksikään liitto ei ole kestänyt. Viimeisimpänä erosi Nikki Sixx vuoden 2006 alkupuolella.
Vuonna 1994 Vince Neilin tytär Skylar Neil sairastui syöpään ja menehtyi. Nelivuotiaasta Skylarista leikattiin irti 3,5 kilogramman syöpäkasvain, eikä pienen tytön keho kestänyt sitä. Skylaria leikattiin yhteensä viisi kertaa. Myöhemmin Neil ja hänen aikaisempi vaimonsa strippari ja mutapainija Sharise Ruddell haastoivat Rocketdyne-yhtiön oikeuteen, koska yhtiö oli salaa jättänyt radioaktiivista jätettä Neilin Sim Valleyssa sijaitsevan kodin lähistöllä. Samoihin aikoihin Tommy Lee joutui kuudeksi kuukaudeksi vankilaan silloisen vaimonsa Pamela Andersonin ja hänen välisten tappeluiden johdosta.

title: Karl Fredrik Mennander

text: Mennander oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso Turussa 25.8.1741 oli Ulriika Palén, Piikkiön kihlakunnantuomarin tytär, joka kuoli jo vuoden kuluttua 1742. Toinen puoliso Turussa 12.5.1747 oli Johanna Magdalena Hassel, professorin tytär, joka hänkin kuoli jo 19-vuotiaana 5.4.1749. Jälkimmäisestä liitosta syntyi poika Carl Friedrich, joka sittemmin sai aatelisarvon ja otti nimen Fredenheim.

title: Vince Neil

text: Helmikuussa 1992 Neilin ja Crüen tiet erosivat ja laulaja aloitti soolouran, joka kesti kaiken kaikkiaan viitisen vuotta. Ensimmäinen albumi Exposed on tyylillisesti lähellä 1980-luvun puolivälin Crüeta, toinen albumi Carved In Stone heijastelee enemmän syntyaikansa (1990-luvun puoliväli) musiikillisia tuulia. Neilin bändissä soittivat Steve Stevens, Dave Marshall, Robbie Crane ja Vikki Foxx. 2000-luvun alussa Neil oli tähtenä VH1-kanavan tosi-TV-ohjelman Remaking osassa, jonka aikana hänet "muokattiin" uudelleen. Muokkaus sisälsi muun muassa plastiikkakirurgiaa, kehonrakennusta ja ruokavaliomuutoksia.

title: Vince Neil

text: Vince Neil (oikealta nimeltään Vincent Neil Wharton, s. 8. helmikuuta 1961 Hollywood, Kalifornia) on glam metal -yhtye Mötley Crüen laulusolisti. Vaaleahiuksinen Neil liittyi yhtyeeseen 1981 soitettuaan sitä ennen coverversioita Rock Candy -yhtyeessä. Mötley Crüen ensimmäisen nykykokoonpanolla olevan kappaleen nimi oli "Live Wire".

title: Razzle

text: Razzle, oikealta nimeltään Nicholas Dingley, (2. joulukuuta 1960 Royal Leamington Spa, Englanti – 8. joulukuuta 1984 Redondo Beach, Kalifornia) oli suomalaisen rockyhtye Hanoi Rocksin englantilainen rumpali. Hän aloitti soittamisen Sex Pistolsin innoittamana Coventryssä 1977 ja liittyi Hanoi Rocksiin 1982. Razzle kuoli auto-onnettomuudessa Los Angelesissa kesken Hanoi Rocksin ensimmäisen Yhdysvaltain-kiertueen. Razzlea kyyditsi turmahetkellä humalassa ollut Mötley Crüe -yhtyeen laulaja Vince Neil. Razzlella oli myös vakavia huumeongelmia.

title: Lars Hordeel

text: Kun Lars meni Kaarinan kanssa naimisiin vuonna 1572, hän sai liiton mukana neljä ottolasta. Niistä kolme olivat Juhanan lapsia ja yksi Klasin lapsi. Larsin ensimmäinen tytär Anna Larsintytär syntyi heti seuraavana vuonna 1573. Anna nai Novgorodin komendantin Hans Boije af Gennäsin (kuoli 1617) ja kuoli itse vuonna 1646 Pohjassa Uudellamaalla. Toinen tytär oli Brita Larsintytär, joka kuoli 1608.

title: Vince Neil

text: Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Mötley Crüen jäsenet Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Mötley Crüe

text: Tommy Lee ja Vince Neil tunsivat toisensa lukiosta. Tommy oli ihaillut Vinceä pitkään. Heitä yhdisti myös samanlaiset musiikilliset ihanteet. Mick halusi Vince Neilin liittyvän yhtyeeseen kuultuaan tämän laulavan silloisen yhtyeensä Rock Candyn kanssa. Tommy soitti Vincelle ja pyysi tätä tulemaan mukaan bändiinsä. Vince oli kuitenkin tyytyväinen Rock Candyn kanssa, eikä halunnut jättää yhtyettä. Pian Rock Candy kuitenkin hajosi ja Vince liittyi Tommyn yhtyeeseen. Vince Neil, Tommy Lee ja Nikki Sixx muuttivat yhdessä Sunset Stripillä sijaitsevaan asuntoon, joka oli todella lähellä Whisky a Go Go -nimistä baaria. Ihmiset tulivat Whiskystä aina jatkoille yhtyeen jäsenten taloon, jota kutsuttiin nimellä Motley House (), ei kuitenkaan niinkään talon värin vaan siellä majailleen joukon mukaan.

title: Tunteita ja tuoksuja

text: Neil Winters (Kristoff St. John) on arvostettu työntekijä Newman-yhtiöissä, ja toiminut sen toimitusjohtajana ja varatoimitusjohtajana. Neil on Drucilla Wintersin leski, ja heillä on tytär Lily ja adoptiopoika Devon. Drucilla on oletettu kuolleeksi kuvausonnettomuudessa, jossa Dru putosi rotkoon. Neilin veli on valokuvaaja Malcolm Winters. Drulla ja Malcolmilla oli yhden yön juttu, jonka seurauksena Lily syntyi. Lily on kuitenkin laillisesti Neilin tytär. Neil on myös toipuva alkoholisti. Malcolm on ollut naimisissa Genoa Cityn tunnetuimman lääkärin, tri Olivia Wintersin kanssa. Olivia on myös Drucillan sisar. Olivialla ja Malcolmilla on poika Nate, jonka isä on Olivian edellinen mies.

title: Razzle

text: 8. joulukuuta Razzle vieraili Neilin kotona ja vietti päivän Redondo Beachilla. Hän ja Neil päättivät lähteä paikalliseen alkoholiliikkeeseen Neilin uudella De Tomaso Panteralla. Neil ajoi ylinopeutta alkoholin vaikutuksen alaisena ja menetti autonsa hallinnan osuen vastaan tulleeseen ajoneuvoon. Toisen auton kaksi matkustajaa loukkaantuivat vakavasti, mutta kaikkein vakavimmat vammat sai Razzle. Hänet kiidätettiin South Bayn ensiapuun, mutta julistettiin kuolleeksi 8. joulukuuta kello 19:12 paikallista aikaa. Hänet haudattiin Holy Cross Churchin hautausmaalle kotikaupungissaan Wightsaaren Binsteadissa 1984. Vince Neil omisti Mötley Crüen kolmannen albumin "Theatre of Painin" Razzlen muistolle.

title: Hanoi Rocks

text: Vince Neil päästettiin aikanaan vankeudesta 25 000 dollarin takuita vastaan. Heinäkuussa 1985 Neil tuomittiin 200 tunnin yhdyskuntapalveluun ja 30 päivän vankeusrangaistukseen, josta hänet vapautettiin 19 päivän istumisen jälkeen hyvän käytöksen vuoksi. Neilin tuli myös maksaa Razzlen omaisille eli tämän vanhemmille 2 600 000 dollaria, mutta McCoyn mukaan rahat menivät väärään osoitteeseen, koska Razzlen vanhemmat eivät koskaan olleet pahemmin pojastaan välittäneet. Monroe teki tapauksesta vuonna 1987 kappaleen "Too Rich To be Good", jossa kerrotaan kuinka rikas selvittää ja pyyhkii rahalla muistista vaikka kokonaisen murhan.[8]

title: Vince Neil

text: Vuoden 1983 Shout at the Devilin myötä Mötley Crüe nousi suureen suosioon, jossa se pysyi seuraavan vuosikymmenen alkuun saakka. Vuonna 1984 Neil ajoi Redondo Beachin läheisyydessä humalapäissään autoa, joka kolaroi pahasti vastaantulijoiden kanssa. Kyydissä ollut Hanoi Rocks -yhtyeen rumpali Razzle (Nicholas Dingley) sai surmansa. Myös vastaantulevassa autossa matkustanut nuori pariskunta loukkaantui. Razzlen kuoleman jälkeen muut käänsivät selkänsä Neilille. Hän on sanonut myöhemmin, että olisi ansainnut isomman rangaistuksen. 1980-luvun puolivälissä pahimmillaan olleen huumeiden- ja alkoholinkäytön jälkeen Neil (yhtyeen muiden jäsenten tavoin) hankkiutui katkaisuhoitoon. Vieroitushoidon jälkeen vuonna 1989 julkaistu täysin raitis albumi Dr. Feelgood nousi Yhdysvaltain albumilistan ykköseksi.

title: Nikki Sixx

text: Mötley Crüe: the dirt: törkytehdas: Maailman pahamaineisimman rockbändin tunnustukset; tekijät Tommy Lee, Mick Mars, Vince Neil, Nikki Sixx ; toim. Neil Strauss, suomentanut Sami Kärkkäinen. Like 2011 ISBN 978-952-01-0734-5

title: Mötley Crüe

text: Mötley Crüe ja sen jäsenet tulivat tunnetuiksi railakkaista elämäntavoistaan – lähinnä alkoholin ja huumeiden käytöstä. Elämäntavat vaikuttivat myös yhtyettä lähellä olevien ihmisten elämään. Hanoi Rocksin rumpali Razzle (Nicholas Dingley) kuoli auto-onnettomuudessa, kun 9. joulukuuta 1984 Hanoi Rocksin ja Mötley Crüen jäsenten päiviä kestäneen juhlimisen jälkeen Vince Neil sekä Razzle lähtivät kohtalokkaalle viinanhakumatkalle. Neil ajoi, ja paluumatkalla auto suistui vastaantulevien kaistalle törmäten toiseen autoon. Razzle kuoli onnettomuudessa, mutta Neil selvisi naarmuitta. Eräänlaiseksi korvaukseksi tästä tapaturmasta Mötley Crüe ehdotti Hanoi Rocksille yhtyeiden yhdistämistä, mitä ei kuitenkaan tapahtunut. Basisti Nikki Sixx oli kuolla 1987 heroiinin yliannostukseen, mutta kuin ihmeen kaupalla hän selvisi, kun Guns N' Roses -yhtyeen Slash ja Nikkin limusiinikuljettajan hälyttämät ensihoitajat lopulta elvyttivät hänet. Mötley Crüen jäsenten elämäntyyli oli tuhota koko yhtyeen, kunnes managerit Doug Thaler ja Doc McGhee puuttuivat asiaan. He patistivat jäsenet vieroitushoitoon, jossa he kävivät useita kertoja.

title: Mötley Crüe

text: Vince Neil erotettiin (tai hän erosi) Mötley Crüesta vuonna 1992. He ottivat tilalle John Corabin, jonka kanssa he tekivät kuudennen studioalbumin "Mötley Crüe". Albumin nimeksi piti tulla alun perin "Til Death Do Us Part", mutta yhtye vaihtoi sen pelkäksi "Mötley Crüeksi" juuri, kun John Corabi oli ehtinyt tatuoida aikaisemman nimivaihtoehdon käteensä. Alkuperäisjäsenet kokoontuivat uudestaan vuonna 1997 Mötleyn silloisen managerin Allen Kovacin ja Vince Neilin managerin Bert Steinin järjestämään tapaamiseen Vince Neilin, Tommy Leen ja Nikki Sixxin kesken.

title: Theatre of Pain

text: Theatre of Pain on Mötley Crüe-yhtyeen vuonna 1985 julkaisema albumi, joka on omistettu edellisenä vuonna kuolleelle Hanoi Rocksin rumpalille, Razzlelle, joka kuoli onnettomuudessa Vince Neilin ajaessa toista autoa päin.

title: Carved in Stone (Vince Neilin albumi)

text: Carved in Stone on Mötley Crüen laulajana maineeseen nousseen laulaja Vince Neilin sooloalbumi joka ilmestyi 1995. Neilin ensimmäisen soololevyn "Exposedin" oltua tyylillisesti lähellä Crüen kahta viimeisintä albumia, "Carved In Stone" on äänimaisemaltaan kaukana tästä. Sanoitukset ovat tummempia ja pohdiskelevampia, kappaleet ovat hitaampia ja glam metal -ilottelun tilalla on industrial- sekä grunge-vaikutteita. Levyn yhdeksäs kappale on uusi versio Iggy Popin ja David Bowien klassisesta sävellyksestä ”Lust for Life”. Vince Neil omisti albumin kuolleelle ystävälleen Charlie Minorille.

title: Randy Castillo

text: Randy Castillo (18. joulukuuta 1950 – 26. maaliskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen rock-muusikko, joka toimi uransa aikana muun muassa The Motelsin, Lita Fordin, Ozzy Osbournen, Mötley Crüen ja Vince Neilin sooloyhtyeen rumpalina. Castillo kuoli syöpään maaliskuussa 2002.

title: Tattoos & Tequila

text: Tattoos & Tequila on glam metal -yhtye Mötley Crüen laulajan Vince Neilin kolmas sooloalbumi vuodelta 2010. Albumi on Neilin ensimmäinen soolojulkaisu vuonna 2003 julkaistun "Live One Night Only" -albumin jälkeen.

title: Live at the Whisky: One Night Only

text: Live One Night Only on Mötley Crüen laulajan Vince Neilin ensimmäinen livealbumi soolouralla. Albumi on Neilin soolotuotannon viimeisin tekele. Neil esitti konsertissa kahden sooloalbuminsa, "Exposedin" ja "Carved In Stonen", kappaleita sekä Mötley Crüen 1980-luvun tuotantoa. Levy äänitettiin Whisky a Go Go -klubilla, johon tehtiin lisäkatos yleisöä varten.

title: Mötley Crüe

text: Vuonna 1999 Tommy Lee ja Vince Neil eivät tulleet enää toimeen keskenään, joten Lee päätti lähteä soolouralle ja hylkäsi yhtyeen. Hänen tilalleen tuli Randy Castillo, joka oli soittanut rumpuja muutamalla Ozzy Osbournen albumilla. Randy Castillo kuoli syöpään 26. maaliskuuta 2002. Vuonna 2000 yhtye julkaisi albumin "New Tattoo", joka sijoittui Yhdysvaltain Billboard-albumilistan sijalle 41 ja myi alle 150 000 kappaletta. Rumpali Samantha Maloney soitti rumpuja "New Tattoo"-kiertueella. Samantha Maloney on ehkä tunnetuin yhteistyöstään Courtney Loven kanssa. Hän korvasi alkuperäisen Hole-rumpali Patty Schemelin vuonna 1998.

title: Entourage

text: Kolmannen tuotantokauden toinen puolisko keskittyy lähes kokonaan Vinceen ja Ariin sekä "Medellin"-projektia varjostaviin ongelmiin. Yrittäessään saada Vinceä takaisin Ari vakuuttaa Vincelle pystyvänsä turvaamaan elokuvan tuotannon. Vincen uusi agentti Amanda (Carla Gugino) yrittää ohjata Vinceä muiden elokuvien pariin, mutta tämä kieltäytyy.


query: Missä Berner Oy:n tuotekehittely tapahtuu?

title: Berner

text: Berner Oy jakautuu seuraaviin osastoihin: Agentuuri, Kuluttajatuotteet, Viljelijän Berner, Koneet ja Pro. Bernerillä on oma tuotekehitys ja tuotantolaitokset Heinävedellä. Suomen lisäksi Bernerillä on toimintaa myös Ruotsissa ja Baltiassa. Vuoden 2016 lopussa Berner-konserni työllisti 546 työntekijää ja konsernin liikevaihto oli 314,4 miljoonaa euroa.[3]

title: Vallila Interior

text: Oy Vallila Interior Ab on suomalainen sisustustekstiilien ja -tuotteiden suunnitteluun ja tukkumyyntiin sekä projektisisustamiseen erikoistunut perheyritys. Vallila Interiorin perusti sveitsiläinen Otto Berner vuonna 1935 Vallilan kaupunginosaan Helsinkiin. Vuonna 1962 Vallilassa aloitti uransa Otto Bernerin poika Rudolf Berner. Vuonna 1989 Vallila Interiorin toimitusjohtajaksi siirtyi Rudolf Bernerin tytär Anne Berner. Hän siirtyi yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi vuonna 2012. Anne Berner on Vallila Interiorin pääomistaja.

title: Sören Berner

text: Vuonna 1892 Sören Berner avioitui konttorinsa kanslistin Bertha Laguksen kanssa. He saivat kolme lasta, joista Rolf B. Berner oli Edistyspuolueeen kansanedustaja. Sören Berner kuoli vaikeaan sairauteen jo 43-vuotiaana.

title: Erik Berner

text: Berner Oy:n strategia pysyi ennallaan. Velan ja riskin ottoa vältettiin ja keskityttiin olemassa olevien toimialojen kehittämiseen. Rolf Bernerin kehittämää voitonjakomallia jatkettiin. Sen mukaan kymmenen prosenttia yhtiön nettotuloksesta jaettiin vuosittain työntekijöille. Hyvinä vuosina he saivat jopa parin kuukauden ylimääräisen palkan, huonoina aikoina se saattoi olla vain parin viikon tili.

title: Anne Berner

text: Bernerin isoisä Otto Berner perusti Suomeen muutettuaan Suomen Silkkituote Oy:n – jonka nimi myöhemmin muutettiin Vallila Interioriksi – Helsingin Vallilaan vuonna 1935. Vuonna 1962 yrityksen johtoon siirtyi Bernerin isä.. Berner on kertonut julkisuudessa avoimesti perhetaustastaan ja historiastaan. Berner haaveili aikoinaan lääkärin ammatista ja opiskelikin sitä lyhyen aikaa sveitsiläisessä yliopistossa. Äitinsä sairastuttua vakavasti hän palasi kuitenkin perheen luokse Suomeen ja opiskeli Hankenissa kauppatieteen maisteriksi ja otti paikkansa perheyrityksen johdossa vuonna 1989.

title: Mekes

text: Mekes Oy:n perustaja oli vuorineuvos Eino Kivivuori joka oli joutunut eroamaan Raision Tehtaat Oy:n pääjohtajan virasta 1961 samana vuonna paljastuneen margariiniskandaalin vuoksi. Kivivuori kuului presidentti Urho Kekkosta tukeneen k-linjan johtohenkilöihin. Mekes Oy:n osakkaina oli noin 400 pientä eri puolella Suomea toiminutta metallialan yritystä ja yhtiön tarkoituksena oli avustaa osakasyrityksiä tuotekehittelyssä, markkinoinnissa sekä vientiponnisteluissa. Lisäksi oli määrä luoda uusia teollisia työpaikkoja maaseudulle ja tätä varten yhtiön tehdas sijoitettiin Parkanoon. Kivivuori toimi itse Mekes Oy:n toimtusjohtajana vuoteen 1965 saakka.

title: Berner

text: Sillintuonnista alkunsa saanut Berner laajeni 1890-luvulta alkaen nopeasti erilaiseen agentuuritoimintaan, sekä tuontiin että vientiin. Aluksi Berner toimitti ruisjauhoa ja ohraa olutpanimoille ja laajensi sitten viljaliiketoimintaansa amerikkalaisen vehnän tuontiin. Perustajan Sören Bernerin kuoltua yrityksen johtaminen siirtyi aluksi leski Bertha Bernerille, joka sittemmin avioitui yrityksen prokuristin Fritz Achilleksen kanssa. Achilleksesta tuli myös liikkeen omistaja, ja hän vahvisti Bernerin kauppasuhteita erityisesti synnyinmaahansa Saksaan. Sieltä Suomeen tuotiin marsipaania, lakritsia, rusinoita ja erilaisia säilykkeitä. Saksaan vietiin muun muassa suomalaisia rapuja.[9]

title: William A. Niskanen

text: Vuonna 1983 Niskanen vieraili Suomessa Berner Oy:n satavuotisjuhlaseminaarissa, jossa hän puhui yrittäjyyden merkityksestä kansantaloudessa. Niskasen lisäksi tilaisuudessa luennoivat Kikkoman-yhtiön toimitusjohtaja Yuzaburo Mogi ja kansantaloustieteen professori Björn Wahlroos.

title: Rolf B. Berner

text: Rolf Brostrup Berner (20. kesäkuuta 1894 Helsinki – 26. elokuuta 1978 Lahti) oli Edistyspuolueen kansanedustaja vuosina 1945–1951 ja hänet oli valittu Kymen läänin vaalipiiristä. Bernerin vanhemmat olivat kauppias Sören Berner ja Bertha Lagus. Bernerille myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1954.

title: Hai-saapas

text: Nykyisin brändin omistaa Nokian Jalkineet, Nokia Oy:stä irronnut yhtiö. Berner-perheyhtiö osti Nokian Jalkineet vuonna 2005.

title: Anne Berner

text: Vuosina 2005–2008 Berner oli Perheyritysten liiton hallituksen jäsen ja 2009–2012 sen puheenjohtaja. Suomalaisen Työn Liiton johtokunnan jäsenenä hän toimi 2010–2013 ja puheenjohtajana 2013–2015. Hän on mukana partnerina hallitustyöskentelyä ja omistajuutta kehittävän Boardman Oy:n verkostossa. Berner on aikaisemmin toiminut myös Ajatushautomo Liberan hallituksessa. Berner oli myös yksi liikeideoita arvioivista sijoittajista vuoden 2013 "Leijonan luola" -televisio-ohjelmassa. Hän oli myös vastaavassa Draknästet-ohjelmassa Ruotsissa, yhtenä ohjelmaformaatin sijoittajana vuonna 2014.

title: Herbina

text: Herbina-tuotteissa yhdistyvät valmistaja Berner Oy:n mukaan luonnon omat raaka-aineet, kotimaisuus ja korkea teknologia. Kaikki sarjan tuotteet kehitetään Suomessa, ja suurin osa myös valmistetaan Suomessa.

title: Erik Berner

text: Vuonna 1941 yhtiöstä muodostettiin osakeyhtiö, ja Erik Berneristä tuli yhtiön hallituksen jäsen vastuualueenaan rehun tuonti. Valtion asettamien tuontirajoitusten aikana Bernerin rehuosasto toi maahan Argentiinasta leseitä, gluteenirehuja ja maissia sekä Brasiliasta öljyväkirehuja. Erik Berner sai lisäksi johdettavakseen tytäryhtiö Aroma Blend Co Oy:n, joka toi Maizena-tuotteita ja teetä.

title: Berner

text: Vuonna 1958 kauppaneuvos Rolf B. Berner siirsi yhtiön operatiivisen johdon esikoispojalleen Harry Bernerille (1920–2010), mutta jäi itse hallituksen puheenjohtajaksi kuolemaansa 1978 saakka, jolloin tähän tehtävään siirtyi Harry Berner ja veljeksistä seuraavaksi vanhimmasta Erik Berneristä (1922–2011) tuli yhtiön toimitusjohtaja. 1980-luvun lopulla Harry ja Erik keskittyivät hallitustyöskentelyyn, ja neljättä sukupolvea edustava Harryn poika George Berner (s. 1948) aloitti toimitusjohtajana.[9] Hän jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 2013 ja uudeksi toimitusjohtajaksi nimitettiin yrityksen hallituksen jäsen, kasvinsuojelu- ja puutarhanhoito-osaston johtaja Antti Korpiniemi.

title: Anne Berner

text:
Kevään 2016 kehysriiheen liittyen Berner kertoi seitsemästä merkittävästä liikennehankkeesta, jotka käynnistetään Bernerin johdolla. Hankkeiden joukossa olleet uudet joukkoliikennehankkeet Raide-Jokeri ja Tampereen raitiovaunu-hanke saivat kiitosta myös oppositiolta.
Marraskuussa 2015 Berner vastasi opposition välikysymykseen, joka koski hallituksen suunnitelmaa avata raideliikenne kilpailulle. Berner puolusti suunnitelmaa, jonka uskoi sekä laskevan hintoja että lisäävän raideliinteen suosiota. Eduskunta äänesti hallituksen luottamuksen puolesta äänin 95–77.

title: Anne Berner

text: Anne Berner on sukunsa yrityksen Vallila Interior Oy:n hallituksen puheenjohtaja ja pääomistaja. Samasta sukunimestä huolimatta hänellä ei ole yhteyksiä muun muassa teknokemian tuotteita valmistavan Berner Oy:hyn tai sen omistajasukuun.

title: Anne Berner

text: Elokuussa 2015 YLE uutisoi, että Berner olisi toiminut luxemburgilaisen verokeidasyhtiön hallituksen jäsenenä. Luxemburgiin rekisteröidyn yhtiön taustalla oli ruotsalaisen parkettivalmistaja Kährsin omistava pääomarahasto Triton. Berner kertoo olleensa Hartwall Capitalin omistuksessa olevan Karelia-Upofloorin hallituksessa vuonna 2012, jolloin yhtiö fuusioitiin ruotsalaisen Kährsin kanssa. Berner jatkoi uuden emoyhtiön Kährs Holdingin hallituksessa. Berner itse on korostanut, ettei hänellä ole ollut omistusta yhdessäkään konserniin liittyvissä yhtiöissä ja maksaneensa saamistaan hallituspalkkioista palkkaverot Suomeen. Berner erosi hallitusjäsenyydestä kansanedustajuuden myötä.

title: Erik Berner

text: Rolf Berner luovutti 1958 toimitusjohtajan tehtävät vanhimmalle pojalleen Harry Bernerille, jolloin toiseksi vanhimmasta Erik Berneristä tehtiin varatoimitusjohtaja. Muutos ei käytännössä merkinnyt kuin johtamisen ajanmukaisempaa delegointia, koska Rolf Berner omisti edelleen enemmistön yhtiöstä ja istui sen hallituksen puheenjohtajana. Nuorin veljeksistä Arne Berner johti auto-osastoa, joka ajautui vaikeuksiin. Niiden vuoksi Berner Oy vetäytyi autoalalta, vaikka luopuminen pienensi liikevaihtoa.

title: Anne Berner

text: Bernerin suku on kotoisin Sveitsistä, ja Berner käyttää muiden suvun jäsenten kanssa äidinkieltään sveitsinsaksaa. Berner on sekä Sveitsin että 19. tammikuuta 2015 alkaen myös Suomen kansalainen.

title: Berner

text: Samasta sukunimestä huolimatta liikenne- ja viestintäministeri Anne Bernerillä ei ole yhteyksiä Berner Oy:hyn tai sen omistajasukuun.[4] Anne Bernerin suku on peräisin Sveitsistä, kun taas Berner-yhtiön perustaja Sören Berner oli norjalainen.

title: Berner

text: Vuonna 1941 siihen saakka avoimena yhtiönä toiminut Sören Berner & Co muutettiin osakeyhtiöksi, jonka omistivat tasaosuuksin Fritz Achilles ja Sörenin esikoispoika Rolf Berner (1894–1978). Sotien jälkeen Berner joutui liittoutuneiden mustalle listalle käytyään kauppaa Saksan kanssa. Pääkonsuliksi nimitetty Fritz Achilles joutui jättämään yrityksen ja luopumaan sen osakkeista, ja 51-vuotiaasta Rolf Berneristä tuli yhtiön ainoa omistaja.[9]

title: Berner

text: Berner toimii myös muun muassa sairaala- ja laboratoriotarvikkeiden, eläinlääkintätarvikkeiden ja kasvinsuojelun tuotealueilla. Berner omistaa Nokian Jalkineet -tuotemerkin. Bernerin kasvinsuojelu- ja puutarhanhoito-osasto edustaa golfkenttien ja muiden urheilunurmikoiden hoitoaineita. Kuluttajien tuntemia tuotemerkkejä ovat Cooper, GreenCare ja Free. Berner tuo lisäksi maahan ammattisiivouksen ja kiinteistöhuollon koneita ja kemikaaleja, trukkeja, kasvinsuojeluaineita sekä tuoreita hedelmiä. Berner valmistaa Rajamäen etikkatuotteita ja tuo maahan muun muassa Kikkoman-soijakastiketta.[6]

title: Erik Berner

text: Veljesten työnjakoa selkeytettiin 1971. Erik Bernerille tuli johdettavaksi agentuurikauppa, kasvinsuojelu- ja kotitarvesektorit sekä muutamaa vuotta aikaisemmin ostettu Karl Beus Oy, joka myi sairaalatarvikkeita. Rolf Bernerin kuoltua 1978 Harry Berneristä tuli hallituksen puheenjohtaja, Arne Berneristä varapuheenjohtaja ja Erik Berneristä toimitusjohtaja. Johdossa oli nyt kolmen veljeksen muodostama troikka, jolla oli komennossaan viisitoista myyntiosastoa, teknokemian tehdas ja muutama tytäryhtiö.

title: LV

text: LV on suomalaisen Berner Oy:n omistama tuotesarja, johon kuuluu pesuaineita, hiustuotteita, hygieniatuotteita sekä ihonhoitotuotteita. Berner osti LV-brändin Unileveriltä vuonna 2001.

title: Erik Berner

text: Erik Sören (”Nalle”) Berner (18. helmikuuta 1922 Helsinki – 8. toukokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, Berner Oy:n pitkäaikainen toimitusjohtaja.

title: Nokian Jalkineet

text: Nokian Jalkineet on Bernerin kumijalkinebrändi. Yhtiön liiketoiminta ja tuotemerkit myytiin vuonna 2005 perheyritys Berner Oy:lle, joka jatkaa kumijalkineiden myyntiä ja markkinointia entisillä Nokian Jalkineiden tuotemerkeillä, mutta valmistuttaa ne ulkomailla, lähinnä Slovakian ja Serbian jättitehtailla.

title: Pirjo-Riitta Antvuori

text: Siviilityönään Antvuori on toiminut Berner Oy:n työterveyshoitajana ja lääkärikeskus Metron toimitusjohtajana. Antvuoren puoliso on vuodesta 1995 ollut kauppatieteiden maisteri Matts Håkan Andersson.

title: Berner

text: Berner Oy:n pääkonttori sijaitsee Herttoniemessä, Helsingissä. Yhtiöllä on omat tehtaat Heinävedellä. Heinäveden tehtaalla valmistetaan omia, kotimaisia päivittäishygienia- ja kosmetiikkatuotteita, Rajamäen etikoita, pesu- ja puhdistusaineita sekä kodin -ja puutarhan torjunta-aineita. Tehtailla on myös alihankintavalmistusta. Omien tuotemerkkien tuotekehitys ja tehtaiden keskitetty ostotoiminta sijaitsee Helsingin Herttoniemessä. Yhtiön logistiikkakeskus sijaitsee Vantaan Viinikkalassa[7][8]

title: Berner (suku)

text: Tunnetuimman suomalaisen Berner-suvun kantaisä oli Norjasta 1800-luvulla tullut kauppias Sören Berner, joka asettui Suomeen ja perusti elintarvikkeiden kuljetusyrityksen, josta syntyi nykyinen Berner Oy.

title: Arne Berner

text: Arne Bernerin vanhemmat olivat kansanedustaja ja kauppaneuvos Rolf B. Berner ja Ebba Elise Wilkman. Arne Berner toimi perheyhtiö Berner Osakeyhtiön auto-osaston johtajana 1950–1960-luvulla. Berner kävi seitsemän luokkaa oppikoulua ja hankki autoalan erikoiskoulutusta Yhdysvalloissa vuosina 1949–1950.


query: Missä Hugo Österman syntyi?

title: Hugo Österman

text: Hugo Viktor Österman (5. syyskuuta 1892 Helsinki – 17. helmikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen jääkärikenraaliluutnantti, joka vuosina 1933–1939 toimi nimellisesti viimeisenä sotaväen päällikkönä (puolustusvoimain komentaja).[1][2]

title: Valkeakosken naiskaarti

text: Toukokuun 1. päivän aamuna naisia alettiin kuljettamaan teloituspaikalle, joka sijaitsee Mustilan kylässä Siikaisten suon reunassa. Valkoiset olivat kaivaneet paikalle joukkohaudan valmiiksi. Teloitus suoritettiin käskemällä haudan poikki asetetulle lankulle seisomaan viisi naista kerrallaan, josta heidät sitten ammuttiin. Teloitusta oli todistamassa myös lähiseutujen asukkaita ja sen suorittivat Pohjanmaalta tulleet miehet ja Tuuloksen suojeluskuntalaiset. Mukana oli tiettävästi myös jääkäriluutnantti Hugo Österman, josta myöhemmin tuli puolustusvoimain komentaja.[8]

title: Hugo Österman

text: Vuonna 1938 Österman valittiin Helsingin vuoden 1940 olympiakisojen järjestelytoimikunnan jäseneksi.

title: Olofsborg

text: Vuoden 1952 alussa Olofsborgissa asui 95 asukasta. 1950–1960-luvuilla talossa asuivat muun muassa kenraaliluutnantti Hugo Österman, kreivi Björn Armfelt ja akateemikko Martti Haavio sekä hänen vaimonsa Aale Tynni ja heidän lapsensa Matti ja Katarina.

title: Hugo Österman

text: Hugo Östermanin vanhemmat olivat poliisivirkailija Viktor Valfrid Österman ja Elin Heikintytär. Hänet vihittiin avioliittoon 1919 Marga Emilia Mathilda von Troilin kanssa. Pariskunnalle syntyi tytär Margaretha vuonna 1921.[1][2]

title: Hugo Österman

text: Sotien jälkeen Österman toimi jalkaväen tarkastajana vuosina 1944–1946. Hänelle myönnettiin ansioistaan Puolustusvoimain kultainen kunniakilpi. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1946 ja työskenteli sen jälkeen Sähkötyönantajain Liiton ja Voimalaitosten Työnantajaliiton toimitusjohtajana aina vuoteen 1960 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle.[2]

title: Itä–Länsi-ottelu 1934

text:
Avausheiton suoritti sotaväen päällikkö kenraali Hugo Österman.
Itä vaihtoi 7. vuoroparissa Heikki Loikkasen tilalle Ahti Hakalaisen

title: Hugo Österman

text: Österman, Hugo: Neljännesvuosisata elämästäni. WSOY, 1966.

title: Paavo Talvela

text: Öhquist sai kuitenkin pitää armeijakuntansa. Sen sijaan Kannaksen armeijan komentaja, kenraaliluutnantti Hugo Österman pyysi eroa, joka hänelle myönnettiin.

title: Mäntsälän kapina

text: Tilanne oli todella vakava. Tuhansia aseistettuja joukkoja liikehti maassa Etelä-Pohjanmaan, Mäntsälän ja Etelä-Hämeen lisäksi Satakunnassa, jossa Porin suojeluskuntatalolla oli parhaimmillaan tuhat miestä aseissa. Salossakin joukot olivat liikkeellä johtajanaan kapteeni Eino Laitakari. Svinhufvud perusti kiristyneessä tilanteessa hallituksen kriisiesikunnan, johon kuuluivat Malmberg, Uudenmaan läänin vt. maaherra jääkärikenraalimajuri Hugo Österman, yleisesikunnan päällikkö Lennart Oesch, puolustusministeri Lahdensuo ja sotaväenpäällikkö Sihvo. Voimakkain hahmo eli kenraali Mannerheim puuttui joukosta. Epävirallinen kriisiesikunta oli erittäin eripurainen. Sihvo vaati edelleen kapinan totaalista aseellista murskaamista, mutta sotakorkeakoulun johtaja, jääkärieversti Per Wilhelm Zilliacus ja Österman sanoivat Sihvon suunnitelmaa ""varpusen ampumiseksi tykeillä"". Österman ja Zilliacus olivat saaneet tietoonsa, että jos hallitus käskisi armeijan kapinallisia vastaan, joukko everstiluutnantteja ei tottelisi. Sihvon mukaan 300 majuria odottaa aina everstiluutnanttien tekevän virheitä, ja jos joku everstiluutnantti kieltäytyisi noudattamasta käskyjä, kahden tunnin sisällä ylennettäisiin majuri everstiluutnantiksi. Pelätessään suojeluskuntien ja armeijan välistä sotaa Malmberg ja hänen esikuntapäällikkönsä Väinö Palojärvi esittivät eronpyyntönsä, jota Svinhufvud ei kuitenkaan hyväksynyt.

title: Hugo Österman

text: Talvisodassa Österman toimi Kannaksen armeijan komentajana 2. lokakuuta 1939 alkaen, kunnes päätti erota tehtävästään 19. helmikuuta 1940 edellisenä päivän tapahtuneen rintaman murtumisen ja näkemyserojen takia Paavo Talvelan kanssa. Hänen tilalleen Mannerheim määräsi jääkärikenraalimajuri Erik Heinrichsin.[4] Myöhemmin talvisodan aikana Österman toimi sotakoulutuksen ylitarkastajana ja yleistarkastajana sekä ohjesääntökomitean puheenjohtajana.[2]

title: Hugo Österman

text: Hugo Österman toimi aktiivisti myös suomalaisen urheilutoiminnan, erityisesti ampumaurheilun johtotehtävissä. Upseerien Ampumayhdistyksen puheenjohtajana hän toimi vuosina 1929–1933 ja Suomen Ampujainliiton liittohallituksen puheenjohtajana vuosina 1932–1959. Hän toimi vuonna 1937 Helsingin Malmilla järjestettyjen ammunnan MM-kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana. Hänet valittiin myös Helsingin vuoden 1940 kesäolympialaisten järjestelytoimikuntaan. Ampumaurheilun hyväksi tehdyn pitkän järjestötyön ansiosta Österman valittiin lopulta Suomen Ampujainliiton kunniapuheenjohtajaksi.

title: Don Rosa

text: Rosan isä Hugo Rosa syntyi Maniagon kylässä lähellä Venetsiaa, mutta muutti vuonna 1917 isänsä Gioachino Rosan mukana Yhdysvaltoihin. Siellä Hugo Rosa tapasi Rosan äidin, Chilistina Titianon. Yhdysvalloissa Gioachino Rosa perusti rakennusyhtiön, jonka nimeksi tuli Keno Rosa Company hänen lempinimensä ’Keno’ mukaan. Lempinimi syntyi, kun hänen yhdysvaltalaiset ystävänsä eivät osanneet lausua hänen nimeään. Myöhemmin rakennusyhtiö periytyi Rosan Hugo-isälle.

title: Hugo Österman

text: Österman kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1911 ja liittyi Nylands Nationiin, jonka kunniajäseneksi hänet myöhemmin valittiin. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisessä osastossa vuosina 1911–1915. Hän kävi Ruotsin sotakorkeakoulun vuosina 1927–1928 ja teki opintomatkat Italiaan, Puolaan, Unkariin ja Latviaan vuonna 1933 sekä teki tutustumismatkan Ruotsin puolustuslaitokseen vuonna 1935 sekä Saksan ja Viron puolustuslaitoksiin vuonna 1938.[1][2]

title: Hugo Österman

text: Välirauhan aikana Österman jatkoi edelleen talvisodan ajoilta periytyneitä tehtäviä, joita tehtäviä hän hoiti myös jatkosodan aikana siihen saakka kunnes Mannerheim komensi hänet helmikuussa vuonna 1944 Ylipäällikön edustajaksi Saksan päämajaan (Oberkommando des Wehrmachts ja Oberkommando des Heeres).[2] Österman toivoi Jatkosodan aikana siirtoa rintamakomentajaksi, jota toivetta marsalkka Mannerheim ei toteuttanut. Hänellä oli läheiset suhteet Saksaan ja hänellä oli aktiivinen rooli suomalaisen SS-pataljoonan (SS-vapaaehtoispataljoona Nordost) perustamisessa. Saksasta palattuaan Österman nimitettiin 20. heinäkuuta 1944 alkaen jälleen jalkaväen ylitarkastajaksi.

title: Victor Hugo

text: Victor Hugo syntyi Besançonissa vuonna 1802. Hänen isänsä oli Napoleon I:n armeijan kenraali ja äiti konservatiivinen rojalisti. Hugo kasvoi isänsä mukana tämän asemapaikoilla, mutta muutti 10-vuotiaana äitinsä luokse Pariisiin. Äidin mielipiteet vaikuttivat todennäköisesti Hugon varhaisuran konservatiivisuuteen. Hugon ensimmäinen teos oli vuonna 1822 ilmestynyt "Odes et poésies diverses" Teos toi hänelle heti mainetta ja elinkoron Ludvig XVIII:lta. Hugo avioitui samana vuonna Adèle Foucherin kanssa.

title: Hugo Österman

text: Österman liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 23. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 alkaen pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Österman suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn sotakoulun A-kurssin.[1][2]

title: 3. jääkäriprikaati

text:
3. jääkäriprikaati oli valkoisten itäarmeijaan kuuluva ryhmittymä Suomen sisällissodassa. Prikaatin komentajana oli majuri Rainer Stahel.
Komentaja: jääkärimajuri Hugo Viktor Österman.
Komentaja: jääkärimajuri Maximilian Lars Helge Savonius.

title: Hugo Österman

text: Österman toimi Puolustusneuvoston jäsenenä vuosina 1928–1940 ja toimi jalkaväen harjoitusohjesääntökomitean jäsenenä vuosina 1922–1923 sekä oli Puolustusministeriön asettaman ohjesääntökomitean puheenjohtajana vuosina 1930–1932. Hän toimi myös Upseeriliiton puheenjohtajana 1923–1924 ja johtokunnan jäsenenä vuosina 1924–1925 sekä oli Jääkäriliiton johtokunnan jäsenenä vuonna 1921 ja varapuheenjohtajana vuonna 1923 ja puheenjohtajana vuosina 1924–1925. Sotilaskotiliiton varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 1930–1932 sekä toimi Valtion kivääritehtaan johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1931–1933. Lisäksi hänelle suotiin kunniatehtävä olla Suomen armeijan edustaja Englannin kuninkaan Yrjö VI:n kruunajaisissa vuonna 1937.[1][2]

title: 5. jääkäripataljoona

text: 5. jääkäripataljoona eli Kuopion jääkärit oli valkoisten itäarmeijan 2. jääkäriprikaatin 3. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentajina olivat sen perustaja ja kokoaja jääkärimajuri Hugo Österman (siirtyi 11. huhtikuuta 5. jääkärirykmentin komentajaksi), 15. huhtikuuta 1918 alkaen jääkärikapteeni Leonard Grandell (haavoittui 29. huhtikuuta), jääkärikapteeni Hjalmar Strömberg myöh. Siilasvuo (29. huhtikuuta alkaen).

title: Kannaksen armeija

text: Armeijan komentaja Hugo Österman sai eron tehtävästään 19. helmikuuta 1940 ja tilalle määrättiin samalla päivämäärällä kenraaliluunantiksi ylennetty III armeijakunnan komentaja Erik Heinrichs. III AK:n komentajaksi nimitettiin kenraalimajuri Paavo Talvela.

title: Aapeli Saarisalo

text:
Saarisalon serkkuja olivat kouluneuvos Toivo Lehtovaara ja Suomen ensimmäinen psykologian professori Arvo Lehtovaara. Hänen sukunsa on äidin puolelta Haartmanien sukua. Sieltä löytyvät sellaiset nimet kuten Carl Daniel von Haartman, Johan Haartman, joka tunnetaan Suomen lääketieteen isänä ja Hedvig von Haartman, joka toi Pelastusarmeijan Suomeen.
Aapelin isä oli räätäli Kalle Österman Rymättylästä, Varsinais-Suomen saaristossa. Aapeli Österman syntyi kaksoislapsena vuonna 1896. Toinen kaksosista kuoli jo syntyessään ja Aapelikin oli hyvin heikko ja sairaalloinen. Kun hän oli puolitoistavuotias, hänen äitinsä Aleksandra o.s. Lindberg kuoli 1898 Aini-siskon synnytykseen. Ennestään Aapelilla oli kaksi häntä vanhempaa sisarta, Martta ja Rauha. Isä Kalle Akseli Österman, Saarisalo vuodesta 1906, (1864–1932) avioitui uudestaan ja perheeseen syntyi vielä kuusi lasta, Katri, Raakeli, Martti, Esteri, Ruutti, Sylvi ja Toini. Kaikkiaan eloon jääneitä lapsia oli yksitoista. Kuin enteenä Aapelin itään suuntautuvalle kiinnostukselle oli sukunimi Österman. Aapeli joutui fyysisen heikkoutensa ja muun muassa keuhko- ja riisitautinsa takia viettämään varhaislapsuutensa sisätiloissa. Jo pienestä pitäen hän oli kuitenkin hyvin lukuhaluinen. Ensimmäisinä Aapelin lukemina kirjoina olivat kuvaraamattu ja Schellerin "Tunnetko Pyhää maata". Niitä lukiessaan Aapeli alkoi kaivata niille seuduille joista kirjat kertoivat. Aapelin ainoa harrastus olikin lukeminen, kun ulos ei päässyt. Kun hänet yhdeksänvuotiaana päästettiin kansakouluun, oli hän lukenut Uuden testamentin läpi kolme kertaa ja sen jälkeen koko Raamatun viidesti.

title: Victor Hugo

text: Victor Hugo oli myös innokas ihmisoikeuksien puolustaja, vaikkakin hänen poliittiset aatteensa vaihtelivat ajan kuluessa. Nuorena hän oli äitinsä vakaumuksen mukaisesti konservatiivi. Sittemmin hän kannatti tasavaltalaisuutta ja hän oli poliittiselta kannaltaan liberaali, mutta kääntyi vuosikymmenten kuluessa yhä enemmän vasemmalle. Hänen intonsa ihmisoikeuksien puolesta oli kuitenkin jatkuvaa, ja näistä tunteista syntyi myös hänen teoksensa "Kurjat", joka ilmestyi vuonna 1862 ja saavutti suuren menestyksen heti ilmestyttyään. Käsikirjoitus "Kurjiin" syntyi alun perin jo vuosia ennen ilmestymistä, mutta koska Hugon aatteet – ja asenteet muun muassa kirkkoa kohtaan – olivat muuttuneet, kirjoitti hän koko kirjan uudelleen. "Kurjien" ilmestymisen aikaan Victor Hugo oli maanpaossa Guernseyssä, koska hän oli ankarasti arvostellut Napoleon III:n vallankaappausta.

title: Hugo Österman

text: Österman astui Suomen Valkoisen Armeijan palvelukseen Saksassa 11. helmikuuta 1918 vannottuaan ensin lippuvalan ja allekirjoitettuaan palvelusitoumuksen Suomen valtiolle. Tässä tilaisuudessa hänet ylennettiin majuriksi. Suomeen (Vaasaan) hän palasi jääkäreiden pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Vaasasta hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Kuopioon, missä hänen tehtävänään oli perustaa ja järjestää 5. jääkäripataljoona ja toimia itse sen komentajana. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin edellä mainitun pataljoonan komentajana Tampereella. Österman määrättiin 11. huhtikuuta 1918 juuri perustetun 5. Jääkärirykmentin komentajaksi. Hän otti osaa taisteluihin eversti Eduard Ausfeldin operaatioryhmässä muodostetun Rainer Stahelin ryhmän jalkaväkikomentajana Karjalankannaksella, johon myös hänen komentamansa 5. jääkärirykmentti kuului.[1][2]

title: 5. jääkärirykmentti

text: 5. jääkärirykmentti oli valkoisten itäarmeijan 3. jääkäriprikaatiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin komentaja oli jääkärimajuri Hugo Viktor Österman (11. huhtikuuta 1918 alkaen).

title: Nalle Österman

text: Syyskuussa 2010 Nalle Österman joutui kirjoituksensa vuoksi pahoinpitelyn uhriksi. Österman oli ollut laivaristeilyllä, jolla oli mukana myös laulaja Ville Tuomi (muun muassa Suburban Tribe). Tuomi oli Östermanin mukaan uhkaillut häntä laivalla. Tuomen ärtymyksen syynä oli Östermanin kirjoittama, Rumbassa julkaistu blogiteksti, jossa Österman kirjoittaa Leningrad Cowboysien keikasta Järvenpäässä. Tällä keikalla Tuomi esiintyi ensimmäistä kertaa Cowboysien laulajana. Risteilyn jälkeen kumpikin vietti iltaa helsinkiläisessä baarissa. Syytteen mukaan, kun Österman lähti baarista kotiin, Tuomi seurasi perässä ja pahoinpiteli Östermanin. Tammikuussa 2011 Tuomelle määrättiin 80 päiväsakkoa rangaistukseksi pahoinpitelystä. Syyttäjä oli vaatinut vankeustuomiota.

title: Hugo Österman

text: Luokka:Puolustusvoimain komentajat Luokka:Jääkärikenraalit Luokka:Suomen ministerit Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet

title: Rudolf Wilhelm Österman

text: Turun Klassillinen Lyseon käynyt Österman työskenteli Turussa ilmestyneen sosialidemokraattisen "Arbetet"-lehden toimittajana. Sisällissodan alettua Österman nimitettiin 8. helmikuuta 1918 kansanvaltuuskunnan Turun ja Porin läänin lääninvaltuuskunnan komissaariksi, mikä punaisten hallinnossa vastasi maaherran tehtävää. Maaliskuun puolivälissä Österman osallistui Georg Boldtin johdolla Ahvenanmaalla käytyihin neuvotteluihin saaret hieman aikaisemmin miehittäneiden saksalaisten kanssa.

title: Hugo Österman

text: Alapuro, Risto (toim.): Raja railona – Näkökulmia suojeluskuntiin. WSOY, Porvoo 1998, ISBN 951-0-23032-4. Jernström, E.: Jääkärit maailmansodassa. Sotateos oy: Helsinki 1933. Hartikainen, Pertti: Hugo Österman: Sotaväen päällikkö - rakentaja ja puolustaja. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2001. ISBN 951-746-336-7. Onttonen, Markku: Jääkärikirja. Ajatus Kirjat: Jyväskylä 2005, ISBN 951-20-6232-1. Suomen jääkärien elämäkerrasto. Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV. WSOY, Porvoo 1938. Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975. Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV. Vaasa 1975. ISBN 951-99046-8-9.

title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: Hugo Viktor Österman


query: Onko Codex Eyckensis Belgian vanhin kirja?

title: Codex Eyckensis

text: Codex Eyckensis on 700-luvun evankeliumikirja, joka koostuu kahdesta käsikirjoituksesta, jotka olivat yhdistetty oletettavasti 1100-luvulta vuoteen 1988 asti. Codex Eyckensis on Belgian vanhin kirja[1]. Kirjaa on pidetty ja säilytetty 700-luvulta asti paikassa, joka on nykyisen Maaseikin kunnan alueella. Kirja on oletettavasti kirjoitettu Echternachin luostarin kirjoitushuoneessa.

title: Codex Vaticanus

text: Codex Vaticanus (Bibl. Vat., Vat. gr. 1209; Gregory–Aland nr. B tai 03) on vanhin, arvokkain ja parhaiten säilynyt Raamatun käsikirjoitus. Se on kirjoitettu kreikaksi pergamentille ("vellum") majuskelikirjoituksella. Se on kirjoitettu Codex Sinaiticuksen tavoin 300-luvun alussa ja on peräisin Egyptistä tai Roomasta. Käsikirjoitusta on säilytetty vuodesta 1448 Vatikaanin kirjastossa, mistä se on saanut nimensä.

title: Abrogans

text: Abrogans tai Codex Abrogans on luultavasti vanhin saksan kielellä kirjoitettu kirja. Se on käsikirjoitettu synonyymisanakirja (tai sanasto tai sanalista) latinasta vanhaan yläsaksaan 700-luvulta (765–775). Useita kopioita tehtiin, mutta vain yksi on selvinnyt nykyaikaan, St. Gallenin luostarin kirjastossa.

title: Codex Eyckensis

text: Luokka:700-luvun kirjat Luokka:Käsikirjoitukset

title: Codex Eyckensis

text: Toinen käsikirjoitus (B-koodeksi) koostuu täydestä kahdestatoista kaanon-hakemistosta ja kaikista neljästä evankeliumitekstistä. Kaanon-hakemistot ovat koristeltu pylväin ja kaarin, apostolien kuvauksin ja evankelistojen symbolein. Evankeliumin tekstit on kirjoitettu pyöreällä insular minuscule -tyylillä, joka oli tunnusomaista englantilaisille ja irlantilaisille 600–700-lukujen käsikirjoituksille, ja jota käytettiin myös Manner-Euroopassa. Jokaisen kappaleen ensimmäisen kirjaimen ääriviivoissa on käytetty punaisia ja keltaisia pisteitä. Tekstin on kopioinut yksi kirjuri.

title: Merkittävien filosofien elämät ja opit

text: Teoksesta on säilynyt lukuisia käsikirjoituksia, vaikkakaan yksikään niistä ei ole erityisen varhainen ja niillä kaikilla on yhteinen alkuperä, minkä osoittaa VII kirjan loppuosan puuttuminen kaikista käsikirjoituksista. Hyödyllisimmät käsikirjoitukset tunnetaan lyhenteillä B, P ja F. Käsikirjoitus B ("Codex Borbonicus") on peräisin 1100-luvulta, ja sitä säilytetään Napolin kansalliskirjastossa. Käsikirjoitukset P ("Codex Parisinus") ja F ("Codex Florentinus") ovat todennäköisesti jonkin verran nuorempia.

title: Catullus

text: Vuonna 900 Veronan piispa Ratherius kertoo saarnoissaan lukeneensa ”epähurskaita kirjoituksia”. Kirjoitukset olivat uuden löydön, Catulluksen kirjoittamia runoja. Kirjoitukset painuivat uudelleen unholaan, mutta nousivat esiin jälleen 1200-luvun lopulla käsikirjoituksessa, jota kutsuttiin nimellä "Codex Veronensis". Ensimmäiset humanistit tutkivat sitä innokkaasti, muiden mukana Petrarca. Kirjojen keräilijä Coluccio Salutati laaditutti siitä useita kopioita. "Codex Veronensis" on sittemmin kadonnut. Oxfordissa on tallella luultavasti suoraan "Codex Veronensiksesta" otettu kopio, ja sitä pidetään myös parhaana kopiona. Pariisissa on säilytetty vuodelta 1375 peräisin olevaa "Codex Sarmagermanensista" ja Vatikaanissa on tallessa "Codex Romanus". Ranskasta löytyy ainoastaan häälaulun sisältävä käsikirjoitus "Codex Thuaneus", joka ainoana käsikirjoituksena tuntee säkeen 14. Painettuna Catulluksen runoja ilmestyi ensimmäistä kertaa Venetsiassa vuonna 1472.

title: Codex Eyckensis

text: Vanhin valokuvattu dokumentti Codex Eyckensiksesta on noin vuodelta 1916. Restauroinnin yhteydessä käsikirjoitus valokuvattiin Belgian Royal Institute for Cultural Heritagessa (KIK-IRPA). Faksimilejäljennös julkaistiin vuonna 1994[6].

title: Codex Regius

text: Codex Regius (“Kuninkaallinen kirja” tai “Kuninkaan kirja”) on islantilainen keskiaikainen käsikirjoitus. Se on kirjoitettu muinaisnorjaksi ja sisältää 29 runoa, jotka muodostavat Runo-Eddan eli Vanhemman Eddan. Codex Regius on vanhin tunnettu skandinaavisten muinaistarujen kokoelma ja Islannin kansallisaarre.

title: Codex Eyckensis

text: Codex Eyckensistä käytettiin luostarissa opiskeluun ja Kristuksen opetusten levittämiseen. Molemmat evankeliumit, jotka koostuvat nykyään Codex Eyckensiksestä, on oletettavasti pyhä Willibrord tuonut Echternachin luostarista Aldeneikiin.

title: Codex Gigas

text: Codex Gigas, josta käytetään joskus myös nimeä Paholaisen Raamattu, on keskiaikainen latinankielinen käsikirjoitus, joka sisältää samojen kansien välissä Raamatun sekä mm. historiaa, yleistiedettä ja lääketiedettä käsitteleviä teoksia. Codex Gigas nimitys tulee kirjan valtavasta koosta. Kirjan sivut ovat 89 cm pitkiä ja 49 cm leveitä ja se koostuu 310 pergamentista.

title: Codex Eyckensis

text: Vuonna 1571 Aldeneikin luostari hylättiin. 900-luvun puolivälistä lähtien benediktiininunnat korvattiin miesrovastien kollegiolla. Uskonsodan uhan kasvaessa rovastit hakivat turvaa muurien ympäröivästä Maaseikin kaupungista. He toivat kirkkoaarteet mukanaan Aldeneikista Saint Catherinen kirkkoon – mukaan lukien Codex Eyckensiksen.

title: Codex Eyckensis

text: Vuonna 2015 Codex Eyckensiksen digitalisoi Imaging Lab and Illuminare – Centre for the Study of Medieval Art | KU Leuven omassa paikassaan Saint Catherinen kirkossa. Tätä projektia johti prof. Lieve Watteeuw[7]. Korkearesoluutiokuvien laittaminen internettiin tehtiin yhteistyössä LIBIS:n kanssa (KU, Leuven).

title: Codex Eyckensis

text: Nämä kaksi käsikirjoitusta on yhdistetty samaan nidokseen todennäköisimmin 1100-luvun aikana.

title: Uusi testamentti

text: Yhtään alkuperäistä käsikirjoitusta ei ole säilynyt, vaan tekstit ovat moninkertaisia kopioita, joista nykypäivään asti on säilynyt noin 5000 katkelmaa. Kokonaisen Uuden testamentin sisältävät kirjat ovat neljänneltä ja viidenneltä vuosisadalta, kuten Codex Vaticanus, Codex Sinaiticus, Codex Alexandrinus ja Codex Bezae Cantabrigensis.[45]

title: Codex Eyckensis

text: Kaanon-hakemistot antavat yleiskuvan neljän evankeliumin vastaavista kohdista. Siten kaanon-hakemistot toimivat sisällysluettelona ja hakemistona helpottamaan tekstikohtien löytämistä. Käsikirjoitus A:n kaanon-hakemistot ovat koristeltu pylväin ja kaarin, neljän evankelistan symbolein ja pyhimysten muotokuvin.

title: Codex Eyckensis

text: Kuitenkin toisen käsikirjoituksen viimeiset rivit kiistattomasti kumoavat sen: Finito volumine deposco ut quicumque ista legerint pro laboratore huius operis depraecentur (Tämän osan valmistuttua, pyydän tämän lukijaa rukoilemaan sen työläisen puolesta, joka teki tämän käsikirjoituksen). Maskuliininen muoto laborator ("työläinen") viittaa selvästi, että käsikirjoituksen kirjoittaja oli mies.

title: Codex Eyckensis

text: Satojen vuosien ajan uskottiin, että Codex Eyckensiksen oli kirjoittanut Harlindis ja Relindis, Aldeneikin ensimmäiset abbedissat, jotka myöhemmin kanonisoitiin. Heidän hagiografiansa kirjoitti paikallinen pappi 800-luvulla[3]. Siinä mainitaan, että Harlindis ja Relindis olisivat kirjoittaneet myös kirjan, joka sisältää osia evankeliumista. Pyhien naisten pyhäinjäännösten uskonlahko tuli tärkeämmäksi 800-luvun aikana, ja he ottivat huomioon myös Codex Eyckensiksen kunnioittamisen, joka lisäsi entisestään arvostusta Harlindiksen ja Relindiksen työtä kohtaan[2].

title: Codex Eyckensis

text: Codex Eyckensis koostuu kahden evankeliumin 133 pergamenttisivusta, joiden jokaisen koko on 244 kertaa 183 mm. Ensimmäinen käsikirjoitus (koodeksi A) on epätäydellinen. Se koostuu viidestä sivusta, joista ensimmäinen on kokosivun kokoinen muotokuva envankelistasta (oletettavasti kuvaa pyhää Matteusta), ja jonka jälkeen on epätäydellinen sarja kahdeksasta kaanon-hakemistosta. Evankelistan muotokuva on tehty italialais-bysanttisella tyylillä, jolla on selviä yhtäläisyyksiä Barberinin evankeliumeihin, joita säilytetään nykyisin Vatikaanin kirjastossa (Barberini Lat. 570). Muotokuva on kehystetty anglosaksisella solmeilutyöllä, ja vastaavaa koristelua löytyy Lindisfarnen evankeliumista.

title: Deuterokanoniset kirjat

text: Vanhan testamentin apokryfiset kirjat sisältyvät kreikankieliseen käännökseen, Septuagintaan, mutta eivät juutalaisten käyttämään hepreankieliseen Raamattuun. Ne ovat kokonaan tai osittain mukana myös vanhoissa kristillisissä käsikirjoituksissa kuten Codex Vaticanus ja Codex Sinaiticus sekä katolisen kirkon käyttämässä latinankielisessä raamatunkäännöksessä, Vulgatassa.

title: Codex Claromontanus

text: Codex Claromontanus on 500-luvulta peräisin oleva käsikirjoitus Paavalin kirjeistä. Se on kirjoitettu Codex Bezaen tavoin kreikaksi ja latinaksi vastakkaisille sivuille majuskelikirjoituksella pergamentille ("vellum").

title: Codex Vaticanus

text: Codex Vaticanus sisältää suuren osan Vanhaa ja Uutta testamenttia. Vanhasta testamentista puuttuvat Ensimmäisen Mooseksen kirjan alku jakeeseen 1.Moos 46:28 saakka sekä psalmit 106-138. Uudesta Testamentista puuttuu osia Heprealaiskirjeestä, pastoraalikirjeistä, Kirjeestä Filemonille sekä Ilmestyskirjasta.

title: Codex Eyckensis

text: Codex Eyckensis huomioitiin ja suojattiin kiinteäksi kulttuuriperintökohteeksi vuonna 1986. Vuonna 2003 Codex Eyckensis huomioitiin osaksi flaamilaista mestariteosta.

title: Codex Gigas

text: Codex Gigas on todennäköisesti suurikokoisin keskiaikainen latinankielinen kirja, joka on säilynyt. Yksi kirjuri on kirjoittanut koko käsikirjoituksen. Legendan mukaan koko käsikirjoitus valmistui Paholaisen avustuksella vain yhdessä yössä ja tämän vuoksi kirjuri piirsi yhdelle sivulle koko sivun kokoisen Paholaisen kuvan. Tästä tulee myös kirjasta käytetty nimitys Paholaisen Raamattu. Kirjaa pidettiin keskiajalla yhtenä maailman ihmeistä.

title: Codex Eyckensis

text: Evankeliumin teksti on Vulgatan versio, jonka on suurimmaksi osaksi kääntänyt pyhä Hieronymus (Stridonin Hieronymus, 347–420) monin lisäyksin ja vaihdoin. Evankeliumitekstien vertailtavia versioita löytyy Book of Kellsistä (Dublin, Trinity College, ms 58), Book of Armaghista (Dublin, Trinity College, ms 52) ja Echternach Gospelsista (Paris, Bnf, ms Lat.9389).

title: Codex Eyckensis

text: Vuonna 1994 Albert Derolez (Ghentin yliopisto) ja Nancy Netzer (Boston College) tekivät käsikirjoituksille vertailevan analyysin, ja he huomasivat, että käsikirjoitus A ja käsikirjoitus B ajoittuvat samalle ajalle, ja että on hyvin mahdollista, että molemmat kirjoitettiin samassa Echternachin luostarin kirjoitushuoneessa ja että sama kirjuri on voinut kirjoittaa molemmat käsikirjoitukset[4].

title: Codex Argenteus

text: Codex Argenteus on todennäköisesti alun perin sisältänyt 336 sivua, joista 187 on säilynyt. Teksti sisältää Uuden testamentin evankeliumit, jotka on kirjoitettu hopeisella musteella. Tästä tulee myös nimitys Codex Argenteus, joka tarkoittaa hopeista kirjaa.

title: Codex Eyckensis

text: Koodeksi ajoittuu 700-luvulle, ja aluksi sitä säilytettiin entisessä Aldeneikin luostarissa, joka vihittiin käyttöön 728 eaa. Adelardin merovingien aateliset, lordi Denain ja hänen vaimonsa Grinuara perustivat luostarin tyttärilleen Harlindikselle ja Relindikselle "pienessä ja tarpeettomassa metsikössä"[2] lähellä Meuse-jokea. Luostari sai nimen Eyke ("tammi") siellä kasvavien tammien mukaan. Myöhemmin naapurikylä Nieuw-Eyke ("uusi tammi" - nykyinen Maaseik) kasvoi ja tuli tärkeämmäksi, jolloin kylän alkuperäinen nimi muuttui Aldeneikiksi ("vanha tammi"). Pyhä Willibrord vihki Harlindiksen ensimmäiseksi abbedissaksi tälle uskonnolliselle yhteisölle. Harlindiksen poismenon jälkeen Saint-Boniface nimitti Relindis-siskon hänen seuraajakseen.

title: Codex Aboensis

text: Codex Aboensis eli Turun käsikirjoitus, aiemmin Codex Kalmarä (Ms. B172), on 1430-luvulla laadittu keskiaikainen lakikirja ja tunnetuin Suomessa käytössä ollut lakikäsikirjoitus. Käsikirjoituksessa yhdistyvät muun muassa pyhimyskalenteri ja osia esimerkiksi useista avioliittoa säätelevistä laeista sekä kuningas Maunu Eerikinpojan maanlaki ja kirkkokaari. Codex Aboensis on erityisen tunnettu runsaasta kuvituksestaan, ja kirja onkin runsaimmin kuvitettu Ruotsissa keskiajalla valmistettu käsikirjoitus. Kirjan tilasi valtionhoitaja Pentti Jönsinpoika Oxenstierna. Kirjaa säilytetään Ruotsin kansalliskirjastossa.

title: Codex Eyckensis

text: Vuonna 1957 Karl Sievers, restauroija Düsseldorfista, yritti Codex Eyckensin konservointia ja restaurointia. Hän irrotti ja tuhosi 1700-luvun punaisen samenttinidoksen ja jatkoi käsikirjoituksen sivujen laminointia Mipofoliella. Mipofolie on polyvinyylikloridikalvo (PVC), joka ulkoisesti pehmennetään dioktyyliftalaatilla. Ajan myötä kalvo tuotti suolahappoa, joka hyökkäsi pergamenttia vastaan ja aiheutti kalvon kellastumista. Pergamentin läpikuultavuus ja väri vahingoittuivat, ja kalvon polymeerit saattoivat siirtyä pergamenttiin tehden siitä hauraan. Laminoinnin jälkeen Sievers sitoi koodeksin uudelleen. Uudelleen sitomisen mahdollistamiseksi hän leikkasi sivujen reunoja, jolloin osia kuvituksesta hävisi. Uudessa mittavassa restaurointiyrityksessä vuosien 1987–1993 aikana Mipofolie-laminoinnin huolellisesti poisti ryhmä Belgian Royal Institute for Cultural Heritagesta johtajanaan kemisti tri Jan Wouters. Laminoinnin poiston jälkeen sivujen restaurointia varten kehitettiin innovatiivinen leafcasting-tekniikka pergamenttipaperille. Restauroinnin loppuunsaattamiseksi kaksi koodeksin olennaista käsikirjoitusta sidottiin erikseen[5].


query: Kuka perusti Ranskan kansalliskirjaston?

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: . Ranskan kansalliskirjasto on perimätiedon mukaan saanut alkunsa kuningas Kaarle V Viisaan kirjastosta. Kirjastolla on takanaan monipuolinen ja rikas historia, joka on saanut sysäyksiä niin teknisestä kehityksestä kuin myös poliittisesta päätöksenteosta ja ulkoisista tapahtumista. Historia jakautuu kolmeen merkittävään osaan, joista viimeisin ja kaikkein lyhin on ollut suurimman muutoksen aikaa.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Ranskan poliittisten järjestelmien vaihtumisen myötä kirjastosta tuli Keisarillinen kirjasto, sitten Kuninkaallinen kirjasto, ja vuonna 1848 nimi muuttui Kansalliskirjastoksi. Oltuaan vielä lyhyen aikaa Keisarillinen kirjasto se sai vuonna 1871 nimekseen lopullisesti Kansalliskirjasto. Joseph Van Praetin rooli 1800-luvun alkupuolella on keskeinen kirjaston toiminnalle, sillä hän oli suuresti kiinnostunut kirjojen konservoinnista. Hänen ansiostaan perustettiin harvinaisten kirjojen kokoelma, jolle siirrettiin niteiden erityiset käsittelyt ja säilytykset.

title: Gambian kansalliskirjasto

text:
Gambian kansalliskirjasto () on Gambian pääkaupunki Banjulissa toimiva kansalliskirjasto. Sen toiminnasta vastaa Gambian kansalliskirjastopalvelut (, lyh. GNLSA)
Maan kansalliskirjasto sai alkunsa vuonna 1946 British Councilin Banjuliin perustamasta ja ylläpitämästä yleisestä kirjastosta. Kun Brittish Council sulki toimistonsa huhtikuussa 1962, se lahjoitti Banjulin kirjastonsa Guinean hallitukselle. Vuonna 1971 kirjaston nimi muutettiin kansalliskirjastoksi ("Gambia National Library"). Vuonna 1974 Britannian hallitus antoi 575,000 puntaa käytettäväksi uuteen kirjastorakennukseen ja kirjoihin. laitteita ja kalustoa varten. Uusi kansalliskirjasto avasi ovensa 1976. Vuonna 1990 haaratoimipiste perustettiin maan läntiselle alueelle Brikamaan. Kirjaston taustaorganisaatioksi maan parlamentti perusti vuonna 2009 kansalliskirjastoa palvelevan viranomaisen (GNLSA).

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Ranskan kansalliskirjasto eli Bibliothèque nationale de France (BnF) on Ranskan keskuskirjasto ja maan tärkein kirjasto. Se on asemaltaan julkinen laitos. Kansalliskirjasto toimii useissa eri paikoissa, joista keskeisin on François Mitterrand -kirjasto, joka sijaitsee Pariisin 13. kaupunginosassa Seinen vasemmalla rannalla. Kirjaston n. 31 miljoonan nimekkeen kokoelmiin kuuluu kirjojen ja lehtien lisäksi käsikirjoituksia, kuvia, musiikkia, kolikoita sekä audiovisuaalista aineistoa. Kirjastolla on myös maailmanlaajuisesti tunnettu digitaalinen kokoelma Gallica, joka sisältää erityisesti kirjaston kuvamateriaalia. BnF on yksi maailman merkittävimmistä kirjastoista.

title: Sudanin kansalliskirjasto

text: Fyysisesti kansalliskirjasto sijaitsee osoitteensa perusteella hyvin lähellä Khartumin yliopiston kirjastoa, jolla on kuitenkin eri katu- ja postiosoite. Varsinaista erillistä kansalliskirjastoa ei maalla ole kuitenkaan ollut (tai ole), jolloin Khartumin yliopiston "Sudan Library" -kokoelmaa on ainakin osassa lähteistä kutsuttu maan kansalliskirjastoksi.

title: Filippiinien kansalliskirjasto

text: Kansalliskirjaston perustana on 12. elokuuta 1887 Manilaan perustettu Filippiinien kuninkaallinen museo-kirjasto ("Royal Museo-Biblioteca de Filipinas"). Maaliskuussa 1901 annettu asetus loi pohjan maan yleisille kirjastoille. Kesäkuussa 1908 perustettiin "Philippine Public Library", joka uudelleennimettiin seuraavana vuonna ("Philippine Library"). Tammikuun 31. päivänä 1918 Tämä kirjasto yhdistettiin kahden muun viraston kanssa (Executive Bureau’s Division of Archives, Patents, Copyrights and Trademarks, ja Law Library of the Philippine Assembly), ja näin syntyi Filippiinien kirjasto- ja museolaitos ("Philippine Library and Museum", PLM). Vuosikymmen myöhemmin (7. joulukuuta 1928) PLM jaettiin kansalliskirjastoksi ja kansallismuseoksi ("National Library" ja National Museum). Vuonna 1947 kansalliskirjasto uudelleenorganisoitiin ja sai nimekseen "Bureau of Public Libraries". Tämä virasto uudelleennimettiin 18. kesäkuuta 1964 jälleen kansalliskirjastoksi ("The National Library"). Ja 13. toukokuuta 2010 se uudelleennimettiin Filippiinien kansalliskirjastoksi ("the National Library of the Philippines").

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Kansalliskirjastolla on Ranskassa tehtävänä myös yhteistyö muiden ranskalaisten kirjastojen kanssa. Näin kirjasto on etuoikeutettuna luonut toimivan yhteistyön sellaisten kirjastojen kanssa, jotka ovat alueellisia keskuskirjastoja. Niitä on kahdenlaisia:

title: Kambodžan kansalliskirjasto

text: Kambodžan kansalliskirjasto on perustettu vuonna 1924 Ranskan siirtomaahallinnon aikana. Kirjaston tehtävänä oli aluksi palvella ranskalaisia tutkijoita. Kirjasto avautui kambodžalaisten käyttöön vuonna 1953 siirtomaahallinnon romahdettua.

title: Togon kansalliskirjasto

text: Kansalliskirjasto on perustettu virallisesti vuonna 1969, mutta jo 12. lokakuuta 1933 maahan oli perustettu Togon keskuskirjasto ("Bibliothèque Centrale du Togo"), josta kansalliskirjaston ja -arkiston toiminnan perusteet voidaan välivaiheiden kautta johtaa. Kansalliskirjaston perustamisen jälkeen esimerkiksi Unesco on arvionut maan kirjastoverkon tilaa (muun muassa vuonna 1977). Kirjasto kohtasi haasteita vapaakappaleoikeuden käynnistämisessä.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Rakennustyöt alkoivat vuonna 1991 ja kestivät aina vuoteen 1996 saakka. Työolosuhteet olivat hyvin hankalat ja vaikeat. Vuoden 1994 alussa, töiden edistymisen myötä, BN (Kansalliskirjasto) ja EPBF sulautuivat yhteen ja muuttuivat Ranskan kansalliskirjastoksi (Bibliothèque nationale de France). Vuonna 1995 presidentti François Mitterrand vihki uuden kirjaston käyttöön, vaikka sitä ei vielä avattu yleisölle. Seuraava tasavallan presidentti Jacques Chirac johti kirjaston avaamista suurelle yleisölle 20. joulukuuta 1996. Samassa tilaisuudessa hän antoi uudelle rakennukselle edeltäjänsä François Mitterrandin nimen. Varsinaisesti tutkijoille tarkoitettu alempi kerros saatiin avatuksi kuitenkin vasta 25. lokakuuta 1998, kun kaikki aineisto Richelieukadun vanhasta päärakennuksesta oli saatu siirretyksi.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Kirjasto on avustanut ja avustaa myös muissa maissa sijaitsevia kirjastoja, esimerkiksi ranskankielisessä Afrikassa ja Etelä-Amerikassa olevia kirjastoja. Lisäksi Ranskan kansalliskirjasto osallistuu IFLA’n[5] toimintaan. Järjestön puitteissa BnF osallistuu erilaisiin työryhmiin, jotka laativat luettelointinormeja, ja sen yhteistyöohjelmaan PACiin (Preservation and conservation), jossa keskitytään vanhojen ja heikkokuntoisten dokumenttien konservoitiin ja pelastamiseen.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Ranskan kansalliskirjaston hallinnosta vastaa ylimpänä viranomaisena hallintoneuvosto, joka koostuu opetus- ja kulttuuriministeriöiden edustajista, tiedemaailman edustajista, henkilökunnan edustajista sekä kahdesta käyttäjien edustajasta, joista toinen on yleisten käyttäjien edustaja ja toinen tieteellisten käyttäjien edustaja. Hallintoneuvostoa avustaa tehtävässä tieteellinen neuvosto, jolla on vain neuvoa antava rooli.

title: Unkarin kansalliskirjasto

text: Kansalliskirjaston perustaja oli kreivi Ferenc Széchényi, joka etsi 1700-luvun lopulla unkarilaisia kirjoja Unkarista ja muualta maailmasta. Hän keräsi kirjat yhteen kokoelmaan, jonka lahjoitti Unkarin kansakunnalle 1802. Kaikkiaan Széchényin lahjoitukset käsittivät 15 000 kirjaa ja 2 000 käsikirjoitusta. Kansalliskirjasto avattiin Pestissä seuraavana vuonna. Uusi kirjasto herätti kansan isänmaallisuuden, ja se saikin seuraavina vuosina paljon yksityisiä lahjoituksia. Parlamentti päätti vuonna 1808 perustaa Unkarin kansallismuseon, johon myös kansalliskirjasto liitettiin.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Kansalliskirjastossa työskentelee kaikki toimipaikat mukaan lukien noin 3 000 henkilöä, joka kuitenkin edustaa noin 2 500 henkilötyövuotta eli kokoaikaista työpaikkaa. Henkilökunnasta 2/3 on virkamiehiä, josta noin puolet työskentelee muualla Ranskan opetusministeriön alaisuudessa kuin kansalliskirjastossa. Lisäksi kirjaston palveluksessa sopimuspalkkaisina ja sijaisina on runsaasti työntekijöitä, jotka ovat pääasiassa opiskelijoita. Se on myös merkittävä syy henkilökunnan suureen vaihtumiseen.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Ranskan kansalliskirjasto sijaitsee neliömäisessä korttelissa, jota rajaavat kadut Petits-Champs (etelässä), Vivienne (idässä), Louvois (pohjoisessa) ja Richelieu (lännessä). Rakennuskokonaisuuden vanhin osa on kardinaali Mazarinin rakennuttama. Arkkitehteina toimivat Pierre Le Muet sekä François Mansart, ja heidän aikansa näkyy vielä kahdessa galleriakäytävässä, joissa pidetään nykyisin näyttelyitä.[6] Rakennuksiin on tehty suuria muutostöitä vuodesta 1729 lähtien.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Kuningas Frans I perusti uuden oman kirjastonsa Fontainebleaun linnaan, ja muutaman vuoden ajan maassa oli kaksi kuninkaan kirjastoa. Vuonna 1544 Bloisin kuninkaan kirjasto siirrettiin Fontainebleaun linnan kirjaston yhteyteen. Vuonna 1537 juuri Frans I määräsi yleisen vapaakappaleoikeuden kirjastolleen. Tämä määräys rikastutti merkittävästi kirjaston kokoelmia.

title: Argentiinan kansalliskirjasto

text: Kansalliskirjaston perusti Mariano Moreno Argentiinan itsenäistyttyä vuonna 1810 alkujaan Buenos Airesin yleiseksi kirjastoksi. Vuonna 1884 kirjasto nimettiin Argentiinan kansalliskirjastoksi.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Suomalaisiin kirjastoihin tottuneelle Ranskan kansalliskirjasto tuottaa yllätyksen, sillä sen käyttö on yleensä maksullista. Maksut ovat kuitenkin melko edullisia, sillä suurin osa kirjaston rahoituksesta tulee valtiolta. Monille erillisryhmille on omia alennuksia.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Ranskan kansalliskirjasto julkaisee myös kahta säännöllisesti ilmestyvää lehteä. Ranskan kansalliskirjaston kronikka (Chroniques de la Bibliothèque nationale de France) ilmestyy myös verkkojulkaisuna,[3] jossa se tiedottaa yleisölle kirjaston sisäisistä tapahtumista. Lehteä edelsi Revue de la Bibliothèque nationale, jossa oli artikkeleita kirjaston historiasta ja sen kokoelmista sekä yleensä median ja kirjastojen historiasta.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Ranskan kansalliskirjasto on julkinen laitos, jota ylläpitää ja valvoo Ranskan kulttuuriministeriö.[2] Kuten kansalliskirjastoilla yleensä, myös BnF:llä on tehtävänä kokoelmien kartuttaminen, ja se on taattu vapaakappaleoikeuden avulla. Kirjaston tehtäviä ovat myös kokoelmien valvonta, konservointi ja yleisölle tiedottaminen. Kirjasto pitää yllä referenssiluetteloa ja tekee yhteistyötä kotimaisten ja ulkomaisten kirjastojen kanssa sekä osallistuu erilaisiin tutkimushankkeisiin.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Arsenal-kirjasto on aikaisemmin ollut yleisölle tarkoitettu kirjasto, joka on liitetty vuonna 1934 Ranskan kansalliskirjastoon. Kyseinen kirjasto muodostaa nykyisin yhden kansalliskirjaston osastoista. Kirjasto on keskittynyt kaunokirjallisuuteen, ja sen kokoelmissa on myös jonkin verran historiaa käsittelevää kirjallisuutta.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: alueelliset keskukset, jotka saavat vapaakappaleet suoraan alueensa kustantajilta ja kirjapainoilta. Niitä on joka maakunnassa ja myös niin sanotuilla Ranskan merentakaisilla alueilla. keskukset, jotka jakavat dokumentit. Niitä on yhteensä 47, joista 25 on Île-de-Francen alueella ja 22 maakunnissa. Niillä on yhteistyösopimus kansalliskirjaston kanssa. Ne ovat sopimuksin sitoutuneet täydentämään ja säilyttämään kansalliskirjaston tuella ja avustuksella kokoelmia, jotka täydentävät BnF:n kokoelmia jollakin tietyllä alueella. Saman kaupungin kirjastot voivat muodostaa yhteistyössä tällaisen keskuksen, ja sitten paikallisesti jakaa dokumentit eri kirjastojen kesken. Näin toimii Brestissä kunnallinen kirjasto, Bretagnen yliopiston sekä IFREMERin[4] kirjasto, jotka muodostavat yhdessä oseanografisen kirjaston.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Ranskan kansalliskirjasto omistaa Avignonissa Jean Vilarin entisen kodin. Rakennus on liitetty Taide- ja näyttämöosastoon. Kirjasto sisältää ohjaaja Vilarin henkilökohtaisen arkiston ja Avignonin kulttuurifestivaalien arkiston.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Ranskan kansalliskirjasto vastaa myös ammatillisesta koulutuksesta. Tähän liittyen kirjastossa on harjoittelijoita, se järjestää ammatillisia päiviä ja luo bibliografisia normeja.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Ranskan kansalliskirjasto (BnF) ylläpitää myös suhteita ulkomaisiin kirjastoihin ja instituutioihin. Tunnetuin tämän alan suhde on osallistuminen ”Eurooppalaiseen kirjastoon”, joka on useiden eurooppalaisten kirjastojen, varsinkin kansalliskirjastojen, yhteistyössä organisoima virtuaalinen kirjasto. Tämä yhteenliittymä on antanut alkusysäyksen ”Euroopan digitaaliselle kirjastolle”. Hankkeeseen ovat sitoutuneet useimmat manner-Euroopan kirjastot, mutta esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ollut kiinnostunut hankkeesta.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Kansalliskirjaston eräs toiminto sijoittuu Sablé-sur-Sartheen, jossa kirjaston osasto toimii Joël Le Theule -keskuksessa. Keskuksessa kunnostetaan huonokuntoisia ja hauraita dokumentteja.

title: Vietnamin kansalliskirjasto

text: Kansalliskirjasto tulkitsee toimintansa alkaneen 29.11.1917, kun (Ranskan) Indokiinan julkinen keskuskirjasto (Central Public Library of Indochina) perustettiin. Ovet yleisölle avattiin 1. syyskuuta 1919. Kirjaston myöhempiä nimiä olivat Pierre Pasquierin kirjasto (Pierre Pasquier Library, 28.2.1935–), Kansalliskirjasto (National Library, 20.10.1945–), Hanoin keskuskirjasto (Centre Library of Hanoi, 2/1947–). Nykyisen nimen (National Library of Vietnam) kirjasto sai 21. marraskuuta 1958.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Ranskan kansalliskirjaston budjetti[15] on 145 miljoonaa euroa. Ranskan valtio tukee kirjastoa 116 miljoonalla eurolla, joka on pääasiassa kulttuuriministeriön määrärahaa. Kirjaston muut taloudelliset resurssit ovat hyvin vaatimattomia, esimerkiksi sisäänpääsymaksut tuottavat vain noin kaksi miljoonaa euroa vuodessa.

title: Ranskan kansalliskirjasto

text: Yksi kansalliskirjaston osastoista sijaitsee Bussy-Saint-Georgessa, jossa se on osa Kirjatekniikan korkeakoulun rakennusta. Tämä Bussyn keskus on tarkoitettu:

title: Kirjasto

text: Suomessa Kansalliskirjasto toimii Helsingin yliopiston erillislaitoksena. Huomattavimpia kansalliskirjastoja ovat Ranskan kansalliskirjasto ("Bibliothèque nationale de France"), Yhdysvaltain kongressin kirjasto ("Library of Congress"), Ison-Britannian The British Library, Venäjän valtionkirjasto ("Rossijskaja gosudarstvennaja biblioteka") ja Kiinan kansalliskirjasto.


query: Milloin Azerbaidžan itsenäistyi?

title: Azerbaidžan

text: Neuvostoliiton hajotessa Azerbaidžan julistautui itsenäiseksi 30. elokuuta 1991, jolloin presidentiksi valittiin entinen kommunistisen puolueen pääsihteeri Ayaz Mütəllibov.[10]

title: Azerbaidžanin jääkiekkoliitto

text: Azerbaidžanin neuvostotasavallan jääkiekkoliitto perustettiin vuonna 1991 Neuvostoliiton jääkiekkoliiton alaisuuteen. Kun Neuvostoliitto hajosi, Azerbaidžan itsenäistyi vuonna 1992.

title: Azerbaidžan

text: Vuonna 1994 Vuoristo-Karabahissa solmittiin Venäjän välityksellä aselepo, jossa Vuoristo-Karabah ja osa sitä ympäröiviä alueita jäi armenialaisten käsiin. Joulukuussa 2006 siellä järjestettiin neuvoa-antava kansanäänestys perustuslaista, jota Azerbaidžan ei hyväksynyt.[13]

title: Azerbaidžan (täsmennyssivu)

text: Azerbaidžan tarkoittaa seuraavia asioita:

title: Azerbaidžan kesäolympialaisissa 2016

text: Azerbaidžan osallistui vuoden 2016 Rio de Janeiron kesäolympialaisiin joukkueella, jonka 56 urheilijaa osallistuivat 18 eri lajiin. Maa saavutti kisoissa 18 mitalia, joista yksi oli kultainen, seitsemän hopeisia ja kymmenen pronssisia.

title: Azerbaidžan Turkvision laulukilpailussa

text: Azerbaidžan sijoittui semifinaalissa alun perin sijalle 14, vain kahden pisteen päähän finaalipaikasta. Kävi kuitenkin ilmi, että Turkmenistanille annetut pisteet oli laskettu väärin, ja pisteiden korjaamisen jälkeen päätettiin semifinaalin 15 parasta päästää finaaliin. Finaalissa Azerbaidžan sai 177 pistettä ja sijoittui yhdeksänneksi.

title: Azerbaidžan Eurovision laulukilpailussa

text: Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Azerbaidžan ei selviytynyt finaaliin vuonna 2018. Vuodesta 2004 lähtien myös semifinaaleissa karsiutuneet maat ovat voineet äänestää finaalissa.

title: Azerbaidžan Eurovision tanssikilpailussa

text: Azerbaidžan osallistuu ensimmäistä kertaa Eurovision tanssikilpailuun vuonna 2008 järjestettävässä Eurovision tanssikilpailussa Glasgow'ssa.

title: Azerbaidžan talviolympialaisissa 2018

text: Azerbaidžan sai alppihiihtoon maapaikan yhdelle miehelle. Paikan sai itävaltalaissyntyinen Patrick Brachner, joka edusti maata myös Sotšin olympialaisissa 2014.

title: Azerbaidžanin sosialistinen neuvostotasavalta

text: Vuonna 1922 muodostettiin Transkaukasian sosialistinen neuvostotasavalta. Transkaukasia hajosi vuonna 1936, jolloin Azerbaidžanista tuli jälleen neuvostotasavalta. Neuvostotasavalta lakkautettiin 30. elokuuta 1991, jolloin Azerbaidžan itsenäistyi Neuvostoliitosta.

title: Neuvostoliiton hajoaminen

text: Kaappauksen jälkeen Moskovassa kaadettiin kommunistijohtajien patsaita samaan aikaan kun vapautettu Gorbatšov puhui kansalle perinteistä liturgiaa marxismi-leninismin erinomaisuudesta. Gorbatšov oli menettänyt valtansa ja erosi pian kommunistipuolueen johdosta. Jeltsin oli Venäjän alueella maan todellinen johtaja. Turvallisuuspalvelu KGB:n johtajan Feliks Dzeržinskin patsaan kaatamiseen tarvittiin kaupungin nosturiauto. Kommunistien arkistot avautuivat, ja ne kertoivat rikollisen neuvostohallinnon toimista. Kaappauksen takia kaikki tasavallat itsenäistyivät. Jeltsin julisti kommunistipuolueen laittomaksi, takavarikoi sen omaisuuden ja lupasi Venäjän alueille vapautta niin paljon kuin ne tarvitsevat. Gorbatšov erotettiin kaikista puoluetoimistaan, mutta hän oli yhä muodollisesti maan presidentti. Kommunistipuolueen omaisuutta oli onnistuttu siirtämään turvaan ulkomaille. Ukraina itsenäistyi joulukuussa 1991 Neuvostoliitosta. Baltian maat, Ukraina, Valko-Venäjä, Uzbekistan ja Kirgisia itsenäistyivät 6. syyskuuta 1991 Leningradin nimi muutettiin Pietariksi (Sankt-Peterburg). Syyskuussa 1991 Neuvostoliitto tunnusti Baltian maat itsenäisiksi, Armenia ja Tadžikistan itsenäistyivät, lokakuussa myös Azerbaidžan ja Turkmenistan itsenäistyivät.

title: Azerbaidžan olympialaisissa

text: Azerbaidžan osallistui olympialaisiin itsenäisenä valtiona ensimmäisen kerran Atlantassa 1996 ja on ollut mukana kaikissa kesä- ja talviolympialaisissa sen jälkeen. Vuonna 1992 maan urheilijat kilpailivat yhdistetyllä joukkueella Georgian ja muiden IVY:n jäsenmaiden kanssa, tätä ennen maa oli osa Neuvostoliittoa.

title: Rawaki

text: Toisin kuin monilla muilla Tyynenmeren saarilla, Rawakilla ei tiettävästi ole milloinkaan ollut asutusta. Saaren löysi kapteeni John Palmer 23. helmikuuta 1824. Yhdysvallat julisti ottavansa saaren haltuunsa Guano Islands Actin nojalla 14. maaliskuuta 1859. Saaren guanoesiintymiä hyödynnettiin vuoteen 1871, jolloin saari hylättiin. Yhdysvallat mitätöi julistuksensa Tarawan sopimuksessa, joka toimeenpantiin vuonna 1983. Vuonna 1889 britit olivat julistaneet saaren protektoraatikseen. Vuoden 1937 maaliskuusta lähtien se oli Gilbert- ja Ellicesaarien siirtokunnan lainsäädännön alainen. Kun Kiribati itsenäistyi vuonna 1979, Yhdysvallat luopui muodollisista vaatimuksistaan saarta kohtaan ja se liitettiin osaksi Kiribatin valtiota.

title: Azerbaidžan (Iran)

text: Azerbaidžan on historiallinen maakunta Iranin luoteisosassa. Azerit käyttävät siitä usein nimitystä "Etelä-Azerbaidžan". Hallinnollisesti alue jakautuu Itä-Azerbaidžanin, Länsi-Azerbaidžanin ja Ardabīlin maakuntiin, joissa on yhteensä 7,1 miljoonaa asukasta (vuonna 1996).

title: Azerbaidžan Eurovision laulukilpailussa

text: Azerbaidžan osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna 2008. Maa olisi halunnut mukaan jo vuonna 2007, mutta EBU:n säännöt eivät sallineet tätä, koska maata ei katsottu sen aktiivijäseneksi. Kolmesta Kaukasian tasavallasta se tuli viimeisenä mukaan viisuihin: Armenia osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2006 ja Georgia vuonna 2007. Azerbaidžan kuitenkin voitti Kaukasian maista ensimmäisinä, jo neljännellä osallistumiskerrallaan vuonna 2011. Azerbaidžan on ensimmäisestä osallistumiskerrastaan lähtien selviytynyt aina semifinaalista loppukilpailuun, mutta vuoden 2018 kisassa se karsiutui ensimmäistä kertaa. Maan edustuskappaleet ovat aina olleet englanninkielisiä, niissä ei ole toistaiseksi käytetty kertaakaan maan kansalliskieltä azeria.

title: Jääli

text: Vuoteen 1865 saakka paikallishallinto oli maaseudulla järjestetty kirkkopitäjiin, mikä tarkoitti sitä, että kirkolliset ja maalliset asiat päätettiin kirkkoherra johtamissa pitäjänkokouksissa, joissa kullakin veroa maksavalla isännällä oli äyrimääränsä mukainen äänivalta. Alun perin Kiiminki kuului Iin pitäjään, mutta saavutti osittaisen itsenäisyyden 1781, jolloin kuningas antoi suostumuksensa Alakiimingin kappeliseurakunnan perustamiseen. Alakiimingin eli nykyisen Kiimingin seurakunta itsenäistyi täysin 1858. Jäälistä Kiimingin seurakunta osti vuonna 1890 kahden tynnyrinalan palstan uudeksi hautausmaaksi ja rakensi seurakuntakodin Laivakankaalle vuonna 1977. Seurakunta ja kunta erotettiin toisistaan vuoden 1865 asetuksella ja kuntana Kiiminki perustettiin vuonna 1867. Kunnan nimen käyttö oli horjuvaa, puhuttiin milloin Alakiimingistä milloin Kiimingistä, mutta 1880 alkaen Kiiminki vakiintui kunnan nimeksi.[3]

title: Azerbaidžan (Iran)

text: Iranin Azerbaidžan on tärkeä maatalousalue, jossa kasvatetaan vehnää, ohraa, tupakkaa ja puuvillaa. Suurin kaupunki ja teollisuuskeskus on Täbriz. Kaivosteollisuus tuottaa kuparia, arsenikkia, kivihiiltä ja suolaa.

title: Azerbaidžan Turkvision laulukilpailussa

text: Azerbaidžan osallistui Turkvision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna 2013, jolloin se sai myös ensimmäisen voittonsa.

title: Azerbaidžan

text: Lua error in Module:Location_map/multi at line 27: Unable to find the specified location map definition: "Module:Location map/data/Azerbaidžan" does not exist.

title: Azerbaidžan talviolympialaisissa 2018

text: Azerbaidžan osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maan ainoa edustaja oli alppihiihtäjä Patrick Brachner, joka niin ollen myös kantoi joukkueen lippua avajaisissa.

title: Azerbaidžan Turkvision laulukilpailussa

text: Azerbaidžan osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. TV-yhtiö Azad Azerbaijan TV (ATV) järjesti "Türkvizyon Milli Seçim Turu" -karsinnan, jonka finaali pidettiin 23. marraskuuta.

title: Azerbaidžan talviolympialaisissa 2014

text: Azerbaidžan osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Azerbaidžan lähetti ensimmäisen kerran urheilijoitaan talviolympialaisiin Naganoon 1998. Silloin olympialaisiin lähti Azerbaidžanista taitoluistelijoita ja alppihiihtäjiä. Alppihiihtäjä Patrick Brachner toimi Azerbaidžanin joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisseremoniassa. Maata edusti olympialaisissa neljä urheilijaa kahdessa eri lajissa. Ainuttakaan mitalia maa ei kuitenkaan saavuttanut.

title: Azerbaidžan

text: Azerbaidžan osallistui ensimmäisen kerran Eurovision laulukilpailuihin vuonna 2008[29] ja voitti ne ensimmäisen kerran vuonna 2011.[30]

title: Kaspianmeri

text: Astrahan, Venäjä Derbent, Venäjä Aqtaw, Kazakstan (entinen Ševtšenko) Atıraw, Kazakstan (entinen Guriev) Türkmenbaşy, Turkmenistan (Entinen Krasnovodsk) Astara, Iran Bandar Anzali, Iran Chalous, Iran Nushahr, Iran Ramsar, Iran Rašt, Gilanin lääni, Iran Sari, Iran Astara, Azerbaidžan Baku, Azerbaidžan Khachmaz, Azerbaidžan Lənkəran, Azerbaidžan Neft Daşları, Azerbaidžan Sumqayıt, Azerbaidžan

title: Krimin kaanikunta

text: Vuodesta 1427 Devlet Berdi ja hänen veljensä Hacı Giray ajoivat kaanikunnan itsenäistymistä, minkä ordan kaani kielsi. Puolalaiskronikan mukaan Hacı Giray joutui pakenemaan välillä Liivinmaalle, josta tataarien lähetystö kävi hakemassa hänet hallitsijakseen. Ei ole tarkkaa tietoa siitä, milloin kaanikunta todella itsenäistyi, mutta vuonna 1441 painetussa kolikossa oli jo Hacı Girayn nimi. Muodollisesti hänen kerrotaan perustaneen valtaistuimensa elokuussa 1449. Häntä tukivat Osmanien valtakunnan sulttaani Murad II ja Puola-Liettuan kuningas Kasimir Jagiellon.[3]

title: Azerbaidžan kesäolympialaisissa 2004

text: Azerbaidžan osallistui Ateenan kesäolympialaisiin vuonna 2004 36 urheilijan joukkueella, jotka osallistuivat kymmeneen eri lajiin. Lipunkantajana avajaisissa sekä päättäjäisissä toimi Nizami Pašayev. Maa saavutti kisoissa viisi mitalia, joista yksi oli kultainen ja neljä pronssisia.

title: Azerit

text: Eron seurauksena azerit ovat Azerbaidžanissa pääosin maallistuneita ja Iranissa uskonnollisia muslimeja. Sen jälkeen kun Azerbaidžan itsenäistyi Neuvostoliitosta vuonna 1991 kiinnostus uskontoon ja siteisiin rajan yli on lisääntynyt.

title: Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

text:
Azerbaidžan jaetaan 66 alueeseen ("rayonlar") ja 12 kaupunkiin ("şəhərlər"), joista 7 aluetta ja yksi kaupunki sijaitsevat Nahitševanin autonomisessa tasavallassa. Nahitševanin autonominen tasavalta sijaitsee ekslaavina muusta Azerbaidžanista erillään Armenian, Turkin ja Iranin ympäröimänä.
Azerbaidžan

title: Azerbaidžan lasten Eurovision laulukilpailussa

text: Azerbaidžan on osallistunut Lasten Eurovision laulukilpailuun kolme kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 2012. Tuolloin Suada Alakbarova & Omar Sultanov esittivät kappaleen "Girls and Boys (Dünya Sənindir)" ja sai 49 pistettä sijoittuen seitsemänneksi. Vuonna 2013 Azerbaidžan sijoittui yhdenneksitoista, kun Rustam Karimov lauloi kappaleen "Me and My Guitar". Azerbaidžan ei osallistunut vuosien 2014–2017 kilpailuihin, mutta sen on tarkoitus palata vuoden 2018 kilpailuun.

title: Azerbaidžan kesäolympialaisissa 1996

text: Azerbaidžan osallistui Atlantan kesäolympialaisiin vuonna 1996 23 urheilijan joukkueella, jotka osallistuivat yhdeksään eri lajiin. Lipunkantajana sekä avajaisissa että loppujuhlallisuuksissa toimi Nazim Hüseynov. Maa saavutti kisoissa yhden hopeisen mitalin.


query: Milloin Moskovan Bolšoi-teatteri on rakennettu?

title: Bolšoi-teatteri

text: Nykyinen teatteritalo on vuodelta 1856. Se uusittiin perusteellisesti kuusi vuotta kestäneessä remontissa, joka valmistui vuonna 2011. Samalla paikalla on ollut teatteri 1700-luvulta asti.[1] Teatterirakennus ja sen edessä oleva Apollon patsas on kuvattu sadan ruplan setelissä.[2]

title: Irina Arhipova

text: Arhipova sai laulunopetusta Moskovan konservatoriossa ja hänen ensiesiintymisensä oli Sverdlovskissa vuonna 1954. Hän sai vuonna 1956 kiinnityksen Bolšoi-teatteriin ja tuli vuosikymmen myöhemmin nimitetyksi Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi.

title: Marina Semjonova

text: Bolšoi-teatteri juhli vuonna 2003 Marina Semjonovan 95-vuotissyntymäpäiviä. Semjonova kuoli kotonaan Moskovassa 101-vuotiaana 9. kesäkuuta 2010.

title: Kirill Kondrašin

text: Kirill Kondrašin syntyi orkesterimuusikkoperheeseen. Harjoiteltuaan ahkerasti hän 14-vuotiaana päätti ryhtyä kapellimestariksi. Hän opiskeli Moskovan konservatoriossa 1931–1936 kapellimestari Boris Haikinin oppilaana. Haikin oli vain kolme vuotta häntä vanhempi. Kondrašin aloitti johtamisen nuorten teatterissa Moskovassa 1931, ja hän johti Konstantin Stanislavskin ja Vladimir Nemirovitš-Dantšenkon Moskovan akateemisessa musiikkiteatterissa kolme vuotta myöhemmin. Hän johti Malyi-oopperateatterissa Leningradissa 1938–1942 Bolšoi-teatterissa Moskovassa vuodesta 1943. Hänen esityksensä Dmitri Šostakovitšin sinfoniasta nro 1 kiinnitti säveltäjän huomiota, ja heidän välilleen syntyi luja ystävyys. Hänet palkittiin 1947 Stalinin mitalilla.

title: Sergei Lemešev

text: Lemešev opiskeli Moskovan konservatoriossa Nazari Raiskin johdolla. Vuodesta 1924 hän lauloi Konstantin Stanislavskin oopperastudiossa. Hän valmistui Moskovan konservatoriosta vuonna 1925. Lemešev lauloi Sverdlovskin, Harbinin ja Tbilisin teattereissa. Vuonna 1931 hänet kutsuttiin Bolšoi-teatteriin, jossa hän suoritti ensiesiintymisensä muun muassa tsaari Berendein ("Lumityttö") sekä Lenskin ("Jevgeni Onegin") ja Geraldin ("Lakmé") roolissa. Yhdessä pitkäaikaisen kilpakumppaninsa Ivan Kozlovskin kanssa Lemešev kuului vuodesta 1956 lähtien Bolšoin huomattavimpiin tenoreihin.

title: Vasili Vainonen

text: Valmistuttuaan vuonna 1919 Pietarin koreografisesta opistosta Vainonen työskenteli Mariinski-teatterin tanssijana ja balettimestarina. Vuonna 1939 hän siirtyi Moskovaan Stanislavski-teatterin balettiryhmän taiteelliseksi johtajaksi ja vuonna 1944 Minskiin Valko-Venäjän ooppera- ja balettiteatteriin. Vuosina 1946–1950 ja 1954–1958 Vainonen toimi Bolšoi-teatterin balettimestarina. 1950-luvun alussa hän työskenteli Novosibirskissä. Viimeisinä vuosinaan hän ohjasi viihde-esityksiä.

title: Galina Ulanova

text: Ulanova opiskeli Leningradissa Agrippina Vaganovan ja oman äitinsä Maria Romanovnan oppilaana. Hän valmistui Leningradin koreografiakoulusta 1928 ja tanssi Kirov-baletissa vuoteen 1948, jolloin hän siirtyi Moskovaan Bolšoi-teatteriin.

title: Joseph Bové

text: Joseph Bové (; 4. marraskuuta 1784 Pietari – 28. kesäkuuta 1834 Moskova) oli venäläinen arkkitehti, jonka suunnittelemia rakennuksia ovat muun muassa Moskovan Bolšoi-teatteri ja Moskovan maneesi.

title: Fjodor Šaljapin

text: Debytoituaan Tbilisissä hän muutti vuonna 1894 Pietariin (Mariinski-teatteriin) ja sittemmin Moskovaan. Vuosina 1899–1914 hän lauloi Bolšoi-teatterissa.

title: Juri Simonov

text: Simonov toimi Moskovan Bolšoi-teatterin ylikapellimestarina vuodesta 1970 vuoteen 1985, minkä jälkeen hänen uransa on ollut yhä kansainvälisempi. Belgian kansallisen orkesterin kapellimestarina hän toimi vuosina 1994–2002. Vuodesta 1998 Simonov on ollut Moskovan filharmonisen orkesterin ylikapellimestari. Viime aikoina hän on myös omistanut aikaansa opetustyölle. Suomessa tunnetuista kapellimestareista esimerkiksi Tibor Bogányi ja Sasha Mäkilä ovat käyneet hänen opissaan.

title: Olga Lepešinskaja

text: Olga Vasiljevna Lepešinskaja (; 28. syyskuuta 1916 Kiova – 20. joulukuuta 2008 Moskova) oli balettitanssija. Hän tuli tunnetuksi pitkäaikaisesta työskentelystään Bolšoi-teatterissa, mutta oli tähtenä myös Kirov-teatterissa (Mariinski) ja esiintyi ahkerasti Neuvostoliiton ulkopuolellakin. Hän oli nelinkertainen Stalin-palkinnon saaja ja Neuvostoliiton kansantaiteilija.

title: Suomalainen oopperamusiikki

text: Savonlinnan oopperajuhlilla on myös vuodesta 1987 nähty ulkomaisten oopperatalojen vierailuja. Juhlilla ovat esiintyneet muun muassa Tallinnan Estonia-teatteri, Deutsche Oper am Rhein, Lontoon Covent Garden ja pietarilainen Mariinski-teatteri. Vuoden 2007 vierailija oli Bolšoi-teatteri Moskovasta.

title: Galina Višnevskaja

text: Višnevskajan ensimmäinen rooli oli "Jevgeni Oneginin" Tatjana Moskovan Bolšoi-teatterissa. Tämän jälkeen hän esiintyi useissa rooleissa Venäjällä, Euroopassa ja Yhdysvalloissa. 1960-luvulla Višnevskaja esiintyi kuuluisissa rooleissa muun muassa La Scalassa, Metropolitanissa ja Covent Gardenissa.

title: Vilppu Kiljunen

text: Vilppu Pekka Kiljunen (s. 17. syyskuuta 1960) on suomalainen oopperaohjaaja. Hän on tehnyt oopperaohjauksia Suomessa muun muassa Savonlinnan Oopperajuhlille, Suomen Kansallisoopperaan sekä Vaasan ja Tampereen Oopperaan. Ulkomailla hän on ohjannut muun muassa Pietarissa Mariinski-teatterille, Tukholmassa Kuninkaalliselle oopperalle ja Moskovassa Bolšoi-teatterille.

title: Tuhkimo (Prokofjev)

text: Oleskellessaan Permissä, jossa Kirovin teatteri (nykyinen Mariinski-teatteri) oli evakossa, ja tavattuaan siellä Tuhkimon libreton kirjoittaja Nikolai Volkovin, säveltäjä sai valmiiksi teoksen pianoversion syksyyn 1943 mennessä. Volkovin librettoon säveltäjä teki monia muutoksia ja lisäyksiä. Laajamuotoisen teoksen kunnianhimoinen kantaesitys osoittautui toiveikkaista suunnitelmista huolimatta suhteellisen pienelle Permin teatterille liian isoksi produktioksi. Sopivan tilan lisäksi puutetta oli myös tanssijoista.[3] Baletti oli orkestroitu vuonna 1944, ja vasta marraskuussa 1945 se oli kantaesitetty Bolšoi-teatterissa Moskovassa.

title: Moskova

text: Kaupungin kulttuuritarjontaan kuuluu kuuluisa Bolšoi-teatteri, jonka ohjelmistoon kuuluu balettia, oopperaa ja näytelmiä.

title: Sergei Rahmaninov

text: Sergei Rahmaninov suoritti pianonsoiton loppututkintonsa Moskovan konservatoriossa vuonna 1891. Sävellysloppututkinto valmistui erinomaisin arvosanoin vuotta myöhemmin – samana vuonna, kun hän sai valmiiksi erittäin suositun cis-molli-preludinsa. Lopputyönään Rahmaninov sävelsi yksinäytöksisen oopperan Aleko, joka esitettiin ensi kerran Moskovan Bolšoi-teatterissa vuonna 1893.

title: Panssarilaiva Potemkin (elokuva)

text: Elokuvan leikkaaminen kesti kaksi viikkoa, ja sinä aikana Eisenstein ja hänen assistenttinsa työskentelivät vuorokauden ympäri. Ennen varsinaista yleisöensi-iltaa oli tarkoitus järjestää erityisnäytös, jonka päivämääräksi oli kaavailtu 21. joulukuuta. "Panssarilaiva Potemkinin" leikkaustyö oli vielä kesken samana iltana kuin esityksen oli määrä olla Bolšoi-teatterissa. Viisiosainen elokuva oli kuvattu viiteen eri kelaan, ja sitä mukaa kuin tarvittavat leikkaukset ja välitekstit saatiin kelaan valmiiksi, se kuljetettiin elokuvateatteriin esitettäväksi. Kelojen esittämisen välissä oli tauko, sillä elokuva näytettiin vain yhden projektorin avulla. Viimeinen tauko venyi parinkymmenen minuutin mittaiseksi, kun Eisensteinia ja viimeistä elokuvakelaa kuljettanut moottoripyörä hajosi puolen kilometrin päässä elokuvateatterista. Bolšoi-teatterissa pidetyn kutsuvierasnäytöksen jälkeen ensimmäinen julkinen esitys tapahtui 18. tammikuuta 1926 Arbat-aukion Taide-elokuvateatterissa Moskovassa. Ulkomainen ensi-ilta tapahtui Berliinissä 29. huhtikuuta 1926, jonka esitykseen saksalainen Edmund Meisel sävelsi elokuvan musiikin.

title: Aleksandr Godunov

text: 23. elokuuta vuonna 1979, kun Bolšoi-teatteri oli kiertueella New York Cityssä, Godunov otti yhteyttä viranomaisiin ja anoi poliittista turvapaikkaa. Kun KGB oli kuullut tempauksesta, Bolšoi oli juuri lentokentällä matkalla takaisin. KGB päätti estää Godunovin vaimon, mukana kiertueella olleen solisti Lyudmila Vlasovan, loikkauksen. Rouva Vlasovaa pidettiin Aeroflotin Moskovan koneessa, mutta koneelta evättiin lähtölupa kolmeksi vuorokaudeksi, koska maahanmuuttovirasto halusi tietää, lähteekö tämä maasta vapaaehtoisesti eikä pakosta. Presidentti Jimmy Carter ja neuvostojohtaja Leonid Brežnev joutuivat kriisiin mukaan.

title: Gennadi Roždestvenski

text: Gennadi Roždestvenski (4. toukokuuta 1931 – 16. kesäkuuta 2018) oli venäläinen kapellimestari ja opettaja Moskovan konservatoriossa. Hän johti pitkään Moskovan Bolšoi-teatterin orkesteria. Gennadi Roždestvenski on tehnyt yli 500 klassista levytystä, ja hänellä on laaja kansainvälinen ura vierailukapellimestarina.

title: Marina Semjonova

text: Semjonova valmistui Vaganovan koulusta vuonna 1925 ja työskenteli Mariinski-baletissa vuoteen 1930, jolloin hänet siirrettiin Moskovan Bolšoi-teatteriin. Semjonova meni naimisiin Lev Karahanin kanssa, joka sai surmansa Stalinin vainojen uhrina 1937.

title: Bolšoi-teatteri

text: Bolšoi-teatteri (, Suuri teatteri) on teatteri- ja oopperatalo Moskovassa, Venäjällä. Näytelmien ja oopperoiden lisäksi teatterissa esitetään myös balettiesityksiä. Teatterin nykyisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Joseph Bové. Bolšoi-teatteri on toiminut ensiesityspaikkana monelle historialliselle teokselle. Muun muassa Pjotr Tšaikovskin baletit Joutsenlampi ja Pähkinänsärkijä sekä ooppera Patarouva saivat ensiesityksensä Bolšoissa. Teatterin ylikapellimestareista tunnetuimmat ovat Jevgeni Svetlanov, Gennadi Roždestvenski ja Juri Simonov.

title: Bubusara Beišenalijeva

text: Hän opiskeli Vaganovan balettiakatemiassa Leningradissa ja debytoi tanssijana Bolšoi-teatterissa Moskovassa. Vuoden 1944 jälkeen hän oli "prima ballerina" Kirgisian baletissa. Myöhemmin hän toimi balettiopettajana ja Kirgisian akateemisen balettikoulun professorina.

title: Gregor Piatigorsky

text: Piatigorsky sai alkeisopetuksen kotikaupungissaan Katerynoslavissa. Hän pääsi stipendin turvin Moskovan konservatorioon ja hankki lisäansioita myös kahvilamuusikkona. Venäjän vallankumouksen jälkeen hänestä tuli Bolšoi-teatterin orkesterin soolosellisti.

title: Savonlinnan oopperajuhlat

text: Savonlinnan oopperajuhlilla on vuodesta 1987 nähty myös ulkomaisten oopperatalojen vierailuja. Juhlilla ovat esiintyneet muun muassa Tallinnan Estonia-teatteri, Reinin kansallisooppera, Lontoon Covent Garden ja pietarilainen Mariinski-teatteri. Vuonna 2007 vierailulla oli Bolšoi-teatteri Moskovasta, vuonna 2008 Shanghain ooppera ja vuonna 2009 Palermon Teatro Massimo.[5]

title: Mihailovski-teatteri

text: Marraskuussa 2011 Mihailovski-teatteri aiheutti pienen skandaalin Venäjän balettipiireissä nappaamalla henkilökuntaansa Moskovan Bolšoi-teatterin ykköstanssijat, Natalia Osipovan ja Ivan Vasiljevin.

title: Nikolai Tsiskaridze

text: Nikolai Tsiskaridze (, s. 31. joulukuuta 1973 Tbilisi) on Moskovan Bolšoi-teatterin ensitanssija. Uransa aikana lukuisia tunnustuspalkintoja ja mittavaa kansainvälistä kuuluisuutta saanut Tsiskaridze on yksi maansa tunnetuimmista ja ihailluimmista tanssitaiteilijoista.

title: Arne Mikk

text: Arne Mikk on opiskellut vuonna 1972 Berliinissä Berliinin Koomisessa Oopperassa ohjaajanaan oopperan johtaja Walter Felsenstein sekä vuosina 1974–1975 Moskovan Bolšoi-teatterissa ohjaajanaan Bolšoin pääohjaaja Boris Pokrovski. Arne Mikk on ollut myös vierailevana ohjaajana Bolšoi-teatterissa, Moskovan kamarioopperassa, Teatro Colónissa sekä oopperataloissa Schwerinissa, Krasnojarskissa, Tampereella, Lahdessa, Helsingissä ja Turussa. Mikk on ohjannut kaikkiaan yli 60 musiikkiteosta.

title: Moskova

text: Moskova on Venäjän taide-elämän keskus. Se tunnetaan erityisesti baletista ja Bolšoi-teatterista. Venäläiset rock-yhtyeet Alisa, Aria, Master, Neprikasaemye, Gorky Park ovat kotoisin Moskovasta.

title: Konstantin Korovin

text: Konstantin Korovin toimi lavastajana Mamontovin Yksityisessä venäläisessä oopperassa 1885–1891 ja 1893–1898, Bolšoi-teatterissa 1903–1910 ja Moskovan Keisarillisessa teatterissa 1910–1919. Viimeksimainitussa hän toimi myös taiteellisena johtajana. Vaikka hänen juurensa olivat traditiossa, jossa näyttämö toimi vain tapahtumien koristeellisena kulissina, Korovin loi näyttämölle tunnekulissin, joka välitti esityksen yleistä tunnelatausta. Korovin suunnitteli lavastuksia niin Konstantin Stanislavskin dramaattisiin tuotantoihin kuin Mariinski-teatterin oopperoihin ja baletteihin. Hän teki ilmeikkyydestään kuuluksi tulleita näyttämötoteutuksia esimerkiksi Mariinskin Faustiin (1899) ja Sadkoon (1906).

title: Johanna Rusanen-Kartano

text: Rusanen on laulanut eri oopperoissa muun muassa Savonlinnan oopperajuhlilla, Kansallisoopperassa, Berliinissä, Moskovan Bolšoi-teatterissa sekä Oulussa ja Kuopiossa. Oopperaroolien lisäksi hän on antanut konsertteja ja esiintynyt monenlaisten orkesterien solistina Leningrad Cowboysia myöten.