query: Kuinka monta eduskunnan jäsentä osallistuu valtiopäiville?

title: Eduskunta

text: Suomen perustuslain mukaan valtiovalta kuuluu Suomessa kansalle, "jota edustaa valtiopäiville kokoontunut eduskunta" (PL 2 §). Eduskunta koostuu 200 kansanedustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein eduskuntavaaleilla (PL 24–25 §). Hallitusvaltaa käyttävän valtioneuvoston tulee – parlamentaaristen periaatteiden mukaisesti – "nauttia eduskunnan luottamusta" (PL 3 §).

title: Leo Ehrnrooth

text: Leo Ehrnrooth sai lakitieteen tohtorin arvon vuonna 1906. Hän osallistui säätyvaltiopäiville ritariston ja aatelin jäsenenä vuosien 1904–1906 valtiopäivillä. Hänet valittiin RKP:n listoilta uuden eduskunnan jäseneksi 1907–1909. Hän toimi senaatin talousosaston palveluksessa 1906–1917, mutta hänet pidätettiin virantoimituksesta vuoden ajaksi toukokuussa 1913, koska hän kieltäytyi varmentamasta venäjänkielisiä asiakirjoja.

title: Suomen valtiopäivät

text: Vuoden 1935 ylimääräisillä valtiopäivillä, jotka alkoivat 17. tammikuuta, oli tarkoitus ratkaista pitkään vellonut kiista Helsingin yliopiston opetuskielistä (ks. Suomen kielipolitiikan historia) Kivimäen hallituksen esittämän kiintiöjaon mukaisesti. Lisäksi eduskunnan käsiteltäväksi annettiin laki väkijuomayhtiön voittovarojen käytöstä ja verotuksesta. Ajateltiin, että juuri ylimääräisillä valtiopäivillä nin sanotun aitosuomalaisen rintaman puolueet eivät voisi määrävähemmistöllään lykätä yliopistolain muuttamista – eivät voineetkaan, mutta ne panivat toimeen yhdeksän päivää kestäneen jarrutuskeskustelun, eikä lakia ehditty saada hyväksytyksi ennen kuin ylimääräiset valtiopäivät oli lopetettava, sillä varsinaisten valtiopäivien aloituspäivä oli lähellä.[11] Myöskään lakia väkijuomayhtiön verotuksesta ei ehditty käsitellä. Eduskunnan valiokunnat tosin puolsivat molempia hallituksen antamia lakiesityksiä, mutta katsoivat, etteivät ne olleet niin kiireellisiä, että ylimääräisten valtiopäivien koollekutsuminen olisi ollut asianmukaista.[11]

title: Eduskunnan ikäpuhemies

text: Eduskunnan ikäpuhemies () on Suomen eduskunnan iältään vanhin kansanedustaja, joka vuosittain toimii puhemiehenä ennen varsinaisen puhemiehistön valintaa valtiopäivillä. Tässä artikkelissa on luettelo niistä kansanedustajista, jotka ovat olleet kulloisenkin eduskunnan vanhimpia jäseniä. Jotkut vanhimmat ovat voineet nousta eduskuntaan kesken kauden varaedustajana eivätkä siis ole toimineet ikäpuhemiehenä. Tällainen oli esimerkiksi Jörn Donner tullessaan edustajaksi alkuvuodesta 2007.

title: Oskar Hainari

text: Hainari valittiin yksikamariseen eduskuntaan Viipurin läänin itäisen vaalipiirin edustajaksi vuosina 1908 ja 1909. Hän oli eduskunnan talousvaliokunnan puheenjohtajana vuoden 1908 II valtiopäivillä. Vuonna 1907 hänet oli kutsuttu jäseneksi hallituksen asettamaan komiteaan, joka tutki Viipurin läänin oloja ja ajoi paikallisten talonpoikien etuja. Aikaisemmin Hainari oli mukana viimeisillä säätyvaltiopäivillä pappissäädyn jäsenenä, koulunopettajien edustajana vuosina 1899 ja 1900, sekä 1904–1905. Hän oli myös jäsenenä Jyväskylän ja Sortavalan kaupunginvaltuustoissa.

title: Karl Julian Karlsson

text: Karlsson oli säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn jäsenenä vuosien 1904–1906 valtiopäivillä ja tämän jälkeen hän oli RKP:n kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa vuosina 1907–1908 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös jäsenenä Porvoon kaupunginvaltuustossa.

title: Suomen valtiopäivät

text: Valtiopäivät on eduskunnan vuotuinen työjakso. Eduskunta kokoontuu valtiopäiville vuosittain päättämänään ajankohtana, minkä jälkeen tasavallan presidentti julistaa valtiopäivät avatuiksi. Tavallisimmin valtiopäivät avataan helmikuun alussa paitsi niinä vuosina, jolloin eduskuntavaalit pidetään.[1]

title: Suomen valtiopäivät

text: Vuoden 1935 jälkeen ylimääräisiä valtiopäiviä ei lain suomasta mahdollisuudesta huolimatta kutsuttu koolle kertaakaan. Kun valtiopäivät olivat tulleet käytännössä lähes ympärivuotisiksi, se ei olisi ollut mahdollistakaan muulloin kuin sinä useimmiten vain runsaan kuukauden, toisinaan vain muutaman päivänkin pituisena aikana, joka jäi edellisten varsinaisten valtiopäivien päättäjäisten ja seuraavien avajaisten väliin.[11] Kun valtiopäiväjärjestystä vuonna 1983 muutettiin niin, että valtiopäivät jatkuivat virallisesti seuraavien varsinaisten valtiopäivien alkuun saakka, paitsi eduskunnan toimikauden päättyessä, tästä seurasi, että ylimääräisten valtiopäivien koollekutsuminen olisi enää ollut mahdollista vain vaalikauden lopussa, juuri ennen seuraavia vaaleja, jolloin eduskunta oli muutoin jo päättänyt työnsä.[3] Ylimääräisten valtiopäivien mahdollisuus päätettiin silloin kuitenkin vielä säilyttää, jotta voitiin turvata eduskunnan kokoontumisen mahdollisuus kaikissa oloissa.[12]

title: Tapani Mörttinen

text: Mörttinen valittiin ensimmäistä kertaa eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1975 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hänet valittiin kansanedustajaksi yhteensä kolmissa vaaleissa, 1983 vaaleissa hän putosi eduskunnasta, mutta hän teki paluun eduskuntavaaleissa 1987. Hän toimi eduskunnan puolustusvaliokunnan puheenjohtajana valtiopäivillä 1979–1982 ja kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajana valtiopäivillä 1987–1989. Kansanedustajana Mörttinen jatkoi vuoteen 1991.

title: Viljo Rantala

text: Eduskuntavaaleissa 1922 Viljo Rantala valittiin kansanedustajaksi Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä eli nykyisestä Satakunnan vaalipiiristä. Satakuntaa hän edustikin eduskunnassa yhtäjaksoisesti seuraavat 40 vuotta kaikkiaan 44 valtiopäivillä; hän on pitkäaikaisimpien kansanedustajien kärkijoukossa, sillä ainoastaan Ruotsalaisen kansanpuolueen edustajista John Österholm oli osallistunut useammille ja Ernst Estlander yhtä monille valtiopäiville. Hänet valittiin eduskuntaan Satakunnasta kaikkiaan 13 perättäisissä vaaleissa.

title: Suomen valtiopäivät

text: Vuoden 1910 ylimääräisillä valtiopäivillä eduskunnan olisi pitänyt uuden yleisvaltakunnallista lainsäädäntöä koskevan lain mukaan valita Suomen edustajat Venäjän duumaan. Eduskunta piti yksimielisesti vaatimusta laittomana ja kieltäytyi valitsemasta edustajia. Loukkaantuneena keisari Nikolai II hajotti eduskunnan.[11]

title: Hallintoneuvosto

text: Yleisradion korkein päättävä elin on hallintoneuvosto, jonka jäsenet valitsee eduskunta vaalikauden ensimmäisillä valtiopäivillä.

title: Eduskunnan ikäpuhemies

text: Vuosina 1908, 1909, 1917, 1929, 1930 ja 1975 pidettiin kahdet valtiopäivät eduskunnan hajottamisen ja uusien vaalien vuoksi. Vuosina 1910, 1918, 1932 ja 1935 järjestettiin varsinaisten valtiopäivien lisäksi ylimääräiset valtiopäivät yksittäisten asioiden käsittelyä varten. Vuosina 1915 ja 1916 ei Suomessa järjestetty valtiopäiviä sotatilan vuoksi. Tässä luettelossa ovat puhemiesvaalin aikana puhemiehinä toimineet eduskunnan jäsenet. Sulkuihin merkityt olisivat ikänsä puolesta toimineet ikäpuhemiehenä mutta heidän tilallaan toimi toinen edustaja.

title: Suomen presidentinvaali

text: Kaikkiaan kuusi tasavallan presidenttiä on tullut toimeensa suoraan Suomen pääministerin paikalta: P. E. Svinhufvud, Kyösti Kallio, Risto Ryti, J. K. Paasikivi, Urho Kekkonen ja Mauno Koivisto. Eduskunnan puhemiehenä ovat ennen presidentiksi tuloaan toimineet K. J. Ståhlberg, Lauri Kristian Relander, Svinhufvud, Kallio, Kekkonen ja Sauli Niinistö. Suomen Pankin johtokunnassa ovat tulleista presidenteistä olleet Kallio, Ryti (pääjohtaja), Kekkonen ja Koivisto (pääjohtaja). Politiikan ulkopuolelta ovat tulleet presidentiksi Gustaf Mannerheim ja Martti Ahtisaari. Koivistoa ja Ahtisaarta lukuun ottamatta kaikki presidentit ovat aiemmin toimineet valtiopäivillä eli edustajana säätyvaltiopäivillä tai eduskunnassa jäseninä, lisäksi Ståhlberg oli kansanedustajana vielä yhden kauden presidenttikautensa jälkeenkin (1930–1933). Vuoden 1994 vaali muodostaa poikkeuksen presidentinvaalien historiassa, koska silloisista ehdokkaista kukaan ei ollut ennen vaalia toiminut pääministerinä tai eduskunnan puhemiehenä tai ollut Suomen Pankin johtokunnan jäsenenä.

title: Eduskuntavaalit 1951

text: Eduskunnan jättivät mm. SDP:n 33:t valtiopäivät istunut Hilma Koivulahti-Lehto ja 36 valtiopäivät istunut Jussi Tolonen, Maalaisliiton Janne Koivuranta ja vuonna 1907 valittuun ensimmäiseen yksikamariseen eduskuntaan kuulunut Juhani Leppälä, joka istui 33:t valtiopäivät, SKDL:n Yrjö Leino, Kokoomuksen Erkki Paavolainen ja Ernsti Turja, sekä Kansanpuolueen Rolf B. Berner ja Kalle Kauppi. Eduskunnasta putosivat SDP:n Toivo Pyörtänö ja Jussi Raatikainen, sekä Maalaisliiton Juho Koivisto ja Vihtori Vesterinen.

title: Pekka Ahmavaara

text: Hän oli myös eduskunnan jäsenenä useimmilla valtiopäivillä vuoteen 1919. Vuosina 1924–1925 Ahmavaara toimi Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän oli myös Oulun läänin Talousseuran (Pro Agria Oulun Maaseutukeskus ry:n edeltäjän) puheenjohtaja.

title: Eduskuntavaalit 1983

text: Edellinen eduskunta oli juuri ennen työkautensa päättymistä ajanmukaistanut vuodelta 1928 peräisin ollutta valtiopäiväjärjestystä. Vuoden 1983 vaaleista lähtien valtiopäivät jatkuivat aina seuraaviin eduskuntavaaleihin saakka ja juhlalliset päättäjäiset pidettiin vain vaalikauden lopussa. Samoin valiokuntien jäsenet valittiin yhden vuoden sijasta koko vaalikaudeksi. Tämän muutoksen jälkeen eduskunta oli jatkuvasti toimintakykyinen koko vaalikauden ajan.

title: Eduskunta

text: Eduskunta ( eli valtiopäivät) on Suomen parlamentti eli valtion lainsäädäntövaltaa ja budjettivaltaa käyttävä elin. Lisäksi eduskunta valvoo hallituksen toimintaa ja osallistuu Euroopan unionin päätöksentekoon.

title: Suomen valtiopäivät

text: Ennen vuotta 1906 kokoontuivat säätyvaltiopäiville keisarin kutsusta 3–5 vuoden välein. Valtiopäivät toivat Suomeen monia uudistuksia. Ensimmäisellä matkallaan Suomeen keisari Aleksanteri II antoi 1863 kieliasetuksen. Sen mukaan suomi oli ruotsin rinnalla virallinen hallinto- ja oikeudenkäyntikieli. Toisen vierailunsa aikana keisari lupasi palauttaa säädyille niiden erityisoikeudet. Aatelittomien säätyjen kokoontumispaikaksi rakennettiin Säätytalo 1890. Vuosina 1899 ja 1905 kutsuttiin koolle ylimääräiset valtiopäivät. 1. kesäkuuta 1906 säädyt hyväksyivät uuden valtiopäiväjärjestyksen ja vaalilain. Eduskunta kokoontui ensimmäiseen täysistuntoonsa 23. toukokuuta 1907.

title: Eduskunnan ikäpuhemies

text: Vaikka eduskunta valitaan useammaksi vuodeksi kerrallaan (vuoteen 1954 saakka kolmeksi vuodeksi ja 1954 alkaen neljäksi vuodeksi), kokoontuu se valtiopäiville vuosittain, ja uusien valtiopäivien on näin joka vuosi valittava itselleen puhemies ja kaksi varapuhemiestä. Tämä tapahtuu valtiopäivien ensimmäisessä istunnossa, joka pidetään ennen valtiopäivien avajaisia. Eduskunnan vanhin kansanedustaja johtaa puhetta ensimmäisessä istunnossa siihen saakka, kunnes uusi puhemies on valittu, vannonut valansa ja asettunut puheenjohtajaksi.

title: Eduskuntavaalit 1962

text: Eduskunnan jättivät näissä vaaleissa mm. SDP:n Väinö Tanner, joka oli kuulunut jo vuonna 1907 valittuun ensimmäiseen yksikamariseen eduskuntaan ja oli mukana kaikkiaan 40 valtiopäivillä, Kokoomuksen Päiviö Hetemäki, Oskari Lehtonen ja Kyllikki Pohjala, RKP:n Nils Meinander, SDP:n Onni Hiltunen ja Arvo Tuominen, SKDL:n Eino Kilpi sekä maalaisliittolaiset pitkän linjan parlamentaarikot Viljami Kalliokoski (41 valtiopäivät) ja Antti Kukkonen (38 valtiopäivät). Eduskunnasta putosivat mm. Keskustan Kusti Eskola ja Kerttu Saalasti, SDP:n Onni Peltonen ja 44 valtiopäivät istunut Viljo Rantala, SKDL:n Aimo Aaltonen, näkyvästi Honka-liitossa mukana olleet Kokoomuksen Tuure Junnila ja Pientalonpoikien Puolueen Veikko Vennamo, sekä TPSL:n Urho Kulovaara, Olli J. Uoti ja Aarre Simonen, jonka kohtaloon vaikutti juuri vaalien alla päätökseen saatu ns. Kätilöopiston juttu.

title: Eduskunnan ikäpuhemies

text: * Eduskunnan vanhin kansanedustaja on toiminut ensimmäisen istunnon puhemiehenä neljiä valtiopäiviä lukuun ottamatta. Vuoden 1913 valtiopäivillä sekä vuoden 1918 ylimääräisillä valtiopäivillä oikea ikäpuhemies ei päässyt paikalle ensimmäiseen istuntoon; 1913 Leo Mechelin oli sairas ja hänen tilallaan puhetta johti John Hedberg, 1918 ylimääräisillä valtiopäivillä Rabbe Wrede ei ehtinyt paikalle ja tilalla oli Waldemar Bergroth. Vuoden 1976 valtiopäivillä tilanne oli nimellisesti erilainen, sillä vanhin kansanedustaja Evald Häggblom ei ollut ensimmäiseen istuntoon mennessä ehtinyt esittää valtakirjaansa, joten tuon istunnon aikana V. J. Sukselainen oli virallisesti vanhin valtakirjansa esittäneistä ja valtiopäiville osallistumiseen oikeutetuista edustajista. Sukselainen oli siten senhetkinen ikäpuhemies, vaikka Häggblom esitti valtakirjansa pian jälkeenpäin. Vuonna 2008 ikäpuhemies Claes Andersson oli estynyt ja Jacob Söderman toimi puhemiehenä.

title: Eduskunta

text: Eduskunnan istuntosalissa on vain 199 paikkaa, koska puhemies ei äänestä eikä pidä puheenvuoroja. Eduskunnan vuotuista työjaksoa nimitetään valtiopäiviksi. Eduskunta kokoontuu valtiopäiville säätämään lakeja, joita noudattaen yhteiskunnassa toimitaan. Tuomioistuimet arvioivat yksittäistapauksissa, onko lakeja noudatettu.

title: Anton Ahlström

text: Eduskuntaan Ahlström valittiin Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosien 1908–1909 valtiopäiville. Hän oli jäsenenä sosialidemokraattisessa eduskuntaryhmässä. Eduskunnassa hän oli talousvaliokunnan jäsen. Hän oli myös Muuramen kunnanvaltuuston jäsen.

title: Minna Karhunen

text: Karhunen valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1991 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Ennen kansanedustajuutta hän oli työskennellyt toimittajana Hyvinkään Uutisissa, Nykypäivässä ja Uudessa Suomessa. Hänet valittiin jatkokaudelle 1995 vaaleissa. Eduskunnassa Karhunen oli varsinaisena jäsenenä neljässä valiokunnassa, liikennevaliokunnassa valtiopäivillä 1991–1994 ja 1996–1997, ympäristövaliokunnassa valtiopäivillä 1991–1994, tulevaisuusvaliokunnassa valtiopäivillä 1993–1994 sekä maa- ja metsätalousvaliokunnassa valtiopäivillä 1996–1997.

title: Valtalaki

text: Lex Tulenheimon eduskuntakäsittelyn yhteydessä kesä–heinäkuussa sosiaalidemokraatit radikaalien porvarien kanssa alkoivat tehdä suuria muutoksia esityksen sisältöön. Perustuslakivaliokunnan mietinnössä Suomen senaatille tarkoitetut valtaoikeudet päätettiinkin siirtää eduskunnalle, jolle tulisi myös oikeus asettaa ja erottaa senaatin talousosaston jäsenet. Senaatista tulisi vain eduskunnan ”toimeenpaneva valiokunta”, jolla ei olisi omaa itsenäistä valtaa. Vallan kolmijako-opista olisi näin poikettu parlamentin valtaa selvästi lisäävään suuntaan. Eduskunnalle siirtyisivät muutkin hallitsijan entiset valtaoikeudet – ulkopolitiikkaa ja sotilasasioita lukuun ottamatta – kuten valtiopäivien koolle kutsuminen ja toimeenpanovallan määrääminen.

title: Senaatin oikeusosasto

text: Hallitus antoi esityksen laiksi korkeimmasta oikeudesta vuoden 1917 ensimmäisille valtiopäiville 5. kesäkuuta 1917.[18] Esityksen mukaan oikeuden presidentti ja jäsenet (oikeusneuvokset) olisivat erottamattomia, ellei heitä oikeuden päätöksellä virasta erotettaisi. Eduskunnassa erottamattomuus kohtasi vasemmiston taholta vastarintaa. Sitä pidettiin kansanvallan vastaisena. Lakivaliokunta äänesti asiasta ja sen mielipiteeksi muodostui oikeuden presidentin ja jäsenten nimittäminen viiden vuoden määräajaksi. Uudelleen nimittäminen riippuisi eduskunnan antamasta arvostelusta, vaikka entiset jäsenet muuten saivat etusijan valinnassa. Uuden tuomioistuimen nimeksi valiokunta ehdotti korkeinta tuomioistuinta. Eduskunta piti nimeä korkein oikeus parempana, mutta muuten lakivaliokunnan ehdotus hyväksyttiin olennaisilta osiltaan 30. heinäkuuta 1917. Lakia ei vahvistettu, vaan Venäjän väliaikainen hallitus määräsi hiljattain korkeimman vallan haltijaksi julistautuneen eduskunnan hajotettavaksi ja pidettäväksi uudet vaalit.[19]

title: Eduskunnan puhemies

text: Eduskunta valitsee keskuudestaan puhemiehen ja kaksi varapuhemiestä valtiopäivien aluksi, joissa puhetta johtaa ikäpuhemies. Eduskunnan puhemiehen vaali järjestetään kansanedustajien kesken vuosittain valtiopäivien ensimmäisessä istunnossa ikäpuhemiehen johtaessa puhetta. Samalla valitaan ensimmäinen ja toinen varapuhemies.

title: Toinen sortokausi

text: Nikolai II nimitti 1908 Venäjän ministerineuvoston esityksestä erityisen Stolypinin johtaman konferenssin Suomen asioita varten. Huhtikuussa 1909 konferenssin esityksen johdosta perustettiin venäläis-suomalainen komitea, jonka puheenjohtajaksi valittiin valtakunnan kontrollööri P. A. Haritonov. Suomalaisia jäseniä olivat Johansson, E. N. Setälä, August Nybergh, Robert Hermanson sekä Ernst Gustaf Palmén. Venäläisten mielipide tuli komitean päätökseksi. Eduskunnalle annettiin vuoden 1910 valtiopäiville lausunnon antamista varten Stolypinin allekirjoittama ”Ministerineuvoston puheenjohtajan ehdotus, niiden Suomea koskevien lakien ja asetuksien säätämisen järjestyksestä, joilla on yleisvaltakunnallinen merkitys”. Se perustui Haritonovin komitean venäläisten osallistujien lausuntoihin.

title: Eduskunnan pääsihteeri

text: Säännökset pysyivät muuttamattomina voimassa pitkään. Eduskunnan kanslian tehtävät ja toimintatavat muuttuivat ajan myötä niin, että työjärjestystä oli muutettava. Eduskunnan päättämät muutokset otettiin käyttöön vuoden 1966 varsinaisten valtiopäivien alusta lukien. Eduskunta kokoontui näille valtiopäiville 14. huhtikuuta 1966. Virkanimikkeissä tapahtui nyt sellainen muutos, että keskuskansliassa työskenteli eduskunnan pääsihteeri eduskunnan kanslian kansliapäällikkönä ja eduskunnan sihteerinä. Pääsihteerin valinnassa noudatettiin aiempia menettelytapoja ja muutkin määräykset pysyivät lähes ennallaan. Näin ollen pääsihteerin ollessa estynyt hoitamaan tehtäväänsä tai viran ollessa avoinna ikäpuhemiehen tai puhemiehen tuli kutsua keskuskanslian vanhempi sihteeri tai muu sopivaksi katsottu henkilö hoitamaan pääsihteerin tehtäviä, kunnes este lakkasi tai avoin virka täytettiin.

title: Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen

text: Nuorempi poika Eino Sakari Yrjö-Koskinen (1858–1916) toimi Tampereen reaalilyseon rehtorina sekä istui veljensä tavoin valtiopäivillä ja eduskunnassa. Hänen puolisonsa Iida Yrjö-Koskinen (1857–1937) johti Hämeenlinnan suomalaista tyttökoulua ja työskenteli työläisnaisten yhteiskunnallisen valistamisen puolesta, sekä istui eduskunnan jäsenenä samaan aikaan miehensä kanssa.


query: Missä Pietro Deiro kuoli?

title: Pietro Deiro

text: Pietro Deiro, taiteilijanimeltään Pietro (28. elokuuta 1888 Salto Canavese, Italia[1] – 3. marraskuuta 1954 New York, Yhdysvallat) oli italialais-amerikkalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja sovittaja. Hänet tunnetaan eräänä suurimmista harmonikkamusiikin 1900-luvun alun nimistä ja pioneereista, jonka ansiosta pianoharmonikka kehittyi instrumenttina ja harmonikkamusiikin imago kehittyi merkittävästi Yhdysvalloissa ja Euroopassa[2]. Pietro Deiro saavutti suuren suosion vaudeville-kiertueilla ja levytyksillään 1910- ja 1920-luvuilla, kykeni levittämään sävellys- ja sovitustuotantoaan kansainvälisesti, sekä ylläpitämään menestyksekästä uraa 1930-luvun lamavuosienkin aikana perustamiensa harmonikkakoulujen ja liikemieskykyjensä ansiosta.[3] Mittavan uransa ja kyvykkään markkinointitoimintansa ansiosta hänet tunnettiin Yhdysvalloissa lopulta eräänlaisena harmonikkamusiikin ”isähahmona” ja hänestä käytettiin lempinimeä The Daddy of the Accordion.[2][3]

title: Pietro Deiro

text: Guido Deiron sensaatiomaisen, vuonna 1910 alkaneen vaudeville-menestyksen myötä myös Pietro Deiron ura lähti räjähdysmäiseen nousuun ja hänestä tuli kuuluisuus vuonna 1912.[2] Henry Doktorskin mukaan Pietro solmi ensimmäisen vaudeville-kiertuesopimuksen vuonna 1911 tai 1912, opiskeltuaan siihen saakka pianoharmonikan soittoa.[3] Vuosikymmenen loppua kohden hän ansaitsi 500 dollaria viikossa, mikä oli suuri summa silloista rahaa. Vuonna 1921 Pietro Deirosta kirjoitettiin seuraavasti lehdessä ”Mitä Paderewski on pianossa, Spalding viulussa ja Hans Kronol sellossa, on Pietro pianoharmonikassa. Mies ottaa esiin tuon vasta hieman arvostusta ansainneen instrumenttinsa ja antaa sille ihmisäänen, äänen, joka on elävää iloa ja myös syvälle luotaavaa surua”[2] Molemmat veljekset olivat hyvin palkattuja konserttiesiintyjiä koko 1920-luvun ajan, vaikka pianoharmonikan uutuusarvo erikoisena instrumenttina olikin alkuajoista laantunut. He olivat aikansa vaudeville-kuuluisuuksia, joiden ura kukoisti nyt heidän musiikillisten ansioidensa pohjalta. Pietro Deiro oli lähes jatkuvasti kiertueilla lukuisissa Yhdysvaltojen osavaltioissa ja Kanadassa.[1]

title: Harmonikka

text: Varsinkin pianoharmonikan ja harmonikkamusiikin suosio alkoi nousta Yhdysvalloissa toden teolla 1910-luvulla italialais-amerikkalaisten Deiron veljesten (Guido Deiro ja Pietro Deiro) valtaisan vaudeville-menestyksen myötä. Heidän kauttaan myös Italiassa valmistetut pianoharmonikkamallit saivat jalansijaa Yhdysvalloissa. Sitä ennen Yhdysvalloissa oli käytetty lähinnä yksi-, kaksi- tai kolmirivisiä diatonisia näppäinharmonikkoja, joita tilattiin Sears Roebuckin postimyyntiluettelosta.[21] Lähteistä riippuen joko Guido tai Pietro Deiroa pidetään Yhdysvaltojen ensimmäisenä ammattimaisena pianoharmonikansoittajana[27]. Veljeksistä ensimmäisenä saavutti Guido huomattavaa julkisuutta 1910, ja hän oli myös kaikkien aikojen ensimmäinen radiossa esiintynyt pianoharmonikansoittaja, mikä tapahtui Yhdysvaltojen ensimmäisen kaupallisen radioaseman 8MK:n kautta vuoden 1921 ja kesäkuun 1922 välillä[21]. Deiron veljekset ja (näppäinharmonikkaa soittanut) Pietro Frosini kehittivät harmonikkamusiikkia merkittävästi monipuolisemmaksi, jopa virtuoosimaiseksi, viihdemusiikiksi.[21] Bassopuolta käytettiin kuitenkin yhä selvästi pelkästään säestävänä, rytmittävänä. Heidän teoksensa levisivät harmonikansoittajien käyttöön ympäri maailmaa.[5]

title: Pietro Deiro

text: Pietro Deiro solmi varhain suhteet musiikkijulkaisija Octave Paganin kanssa, joka toimi Greenwich Villagessa New Yorkissa. Italialaistaustainen Pagani oli jo aiemmin julkaissut italialaista pianomusiikkia. Hän julkaisi kolme Pietro Deiron sävellystä, San Francisco Souvenir, Trieste Overture ja Bel giorni vuonna 1916. Kolme vuotta myöhemmin Pagani julkaisi Pietro Deiron pianoharmonikansoiton oppikirjan Pietro's Complete Method for the Piano Accordion, josta tuli monen soittajan standardioppikirja. Kirjaa myytiin Yhdysvalloissa vuoteen 1936 mennessä yli 60000 kappaletta. Pietro julkaisi Paganin kautta suuren määrän harmonikkasovituksia ja sävellyksiään koko 1920-luvun ajan.[1]

title: Pietro Deiro

text: Guidon mukaan Pietro ei myöskään osannut soittaa pianoharmonikkaa ennen Guidon saapumista vuonna 1908. Guido Deiro julkaisi kirjoituksia, joissa hän kumosi Pietron väitteet tämän ensimmäisestä pianoharmonikkakonsertista varsin suorasanaisesti. Pietro Deiroa onkin kritisoitu, että hän antoi periksi houkutukselle hankkia mainetta väärin perustein isoveljensä maineen kustannuksella saadakseen lisää mainosta omalle liiketoiminnalleen. Sekaannusta tuon ajan tiedotusvälineissä on voinut asian tiimoilta vielä lisätä se, että Guido Deiro tunnettiin länsirannikolla maineensa huipulla yksinkertaisesti vain Deiro</i>na ja hänenkin toinen nimensä oli vieläpä Pietro.[9]

title: Pietro Deiro

text: Pietro Deirosta on tehty William Schimmelin säveltämä ooppera, Opera Fisharmonica, vuonna 1992. Hänen poikansa Pietro ”Lee” Deiro Jr. (30. syyskuuta 1913 New York - 19. kesäkuuta 1999) jatkoi työtä kustannusyhtiöiden johdossa Pietro Deiro Sr:n kuoleman jälkeen.[14]

title: Pietro Deiro

text: Pietro Deiro avioitui Bianca Vincenzin (1891 - 1976) kanssa ja heidän avioliittonsa kesti neljäkymmentä vuotta Pietron kuolemaan saakka. Häntä on kuvailtu uskolliseksi aviomieheksi ja perhekeskeiseksi henkilöksi, etenkin vertailukohtana vanhempaan veljeensä, jonka naissuhteet ja avioliitot olivat usein myrskyisiä. Rahankäytön suhteen Pietro Deiro tunnettiin tarkkana, jopa saitana henkilönä, ja hänellä olikin kuollessaan suhteellisen paljon omaisuutta.[3]

title: Pietro Deiro

text: Pietro Deiro levytti 152 gramofonilevynpuolta. Hän aloitti Columbialla vuonna 1913, luultavasti veljensä menestyksen vanavedessä. Vuonna 1914 hän siirtyi kuitenkin pysyvästi Columbian pääkilpailijan Victorin artistiksi, jolle hän levytti aina vuoteen 1935 saakka. Levytysuransa päätteeksi hän soitti kymmenen levynpuolta Deccalle 1937.[1]

title: Pietro Deiro

text: Pietro Deiro julkaisi uransa aikana yli 220 sävellystä. Hänen kevyemmät iskelmäsävellyksensä sisältävät ainakin 40 valssia, 25 marssia, 18 polkkaa, 18 foxtrotia, 15 masurkkaa, kymmenen paso doblea, viisi noveltya, viisi tangoa, kolme espanjalaista tanssia, kaksi rumbaa, yhden ragin sekä yhden boleron. Vakavampiin, kevyen klassisiin julkaisuihin kuuluu 28 preludia, kuusi alkusoittoa, kuusi konserttietydiä, kolme variaatiosarjaa, kaksi rapsodiaa, yksi intermezzo, yksi fantasia, yksi gavotti, rondo, scherzo sekä kolme pidempää konserttoa harmonikalle ja orkesterille. Pietro Deiron musiikkityyliä on kuvattu arkaaiseksi ja varhaisromanttiseksi, joka on saanut vaikutteita erityisesti Gioacchino Rossinin musiikista. Vuonna 1949 Pietro pyrki murtamaan konservatiivista musiikkiperinnettä teoksella Atonal Studies: Compositions in Tonality and the Modern Form.[3]

title: American Accordionists’ Association

text: Järjestö perustettiin 9. maaliskuuta 1938 New Yorkissa. Perustajajäseniä olivat Joe Biviano, Sydney Dawson, Pietro Deiro, Pietro Frosini, Anthony Galla-Rini, John Gart, Abe Goldman, Charles Magnante, Charles Nunzio, Sam Roland, Byron Streep ja Gene Von Hallberg. Pietro Deiro valittiin järjestön ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.

title: Pietro Deiro

text: Guido Deiron lähdettyä Metziin, silloisen Saksan länsiosiin, Pietro seurasi häntä vuonna 1905. Aluksi Pietro Deiro työskenteli muurarina ja myöhemmin kaivosmiehenä.[1] Jo näihin aikoihin Pietro on kertonut soittaneensa harmonikkaa omaksi ilokseen.[6] Hän kävi myös usein seuraamassa veljensä esiintymisiä kaupungin tavernoissa. Guido Deiro sai hankittua Rancolta pianoharmonikan 1905 ja hän on kertonut lahjoittaneensa tuolloin vanhan kolmirivisen diatonisen harmonikkansa Pietrolle.[3]

title: Pietro Deiro

text: Henry Doktorskin mukaan vähemmän tunnettua Pietro Deiron säveltäjänuralla lienee seikka, että hän ei kirjoittanut valtaosaa etenkään klassisista töistään itse, vaan käytti haamukirjoittajia. Pietrolla ei ollut klassista säveltäjäkoulutusta - hän oli menestynyt liikemies, iskelmämuusikko ja iskelmäsäveltäjä. Pietrolle työskennelleitä haamusäveltäjiä olivat ainakin Frank Henri Klickmann, Alfred d'Auberge sekä Eugene Ettore. Pietro Deiron on kerrottu käyttäneen myös muita keinoja säveltäjäuransa edistämiseksi. Mario Mostin mukaan Pietron sävellyksenä pidetty valssi Beautiful Days (”Ihanat päivät”) julkaistiin alun perin Di Falco- nimisen muusikon sävellyksenä ja Biaggio Quattrociocchen julkaisemana. Di Falco ja Quattrociocche eivät kuitenkaan olleet tajunneet rekisteröidä tekijänoikeuksia musiikkiinsa ja Quattrociocche joutui poistamaan valssin luetteloistaan myöhemmin Pietro Deiron lakimiehen otettua yhteyttä. Pietro olikin rekisteröinyt teoksen omalle nimelleen Yhdysvaltojen tekijänoikeusorganisaatioon. Valssista tuli sittemmin Pietro Deiron laajimmin tunnettuja ja parhaiten myyneitä kappaleita. Mostin tarinaa tukee osaltaan Pietro Deiron Victor-yhtiölle huhtikuussa 1914 tekemä levytys (numero 17551), jossa valssin säveltäjäksi on mainittu S. Falco.[3][12]

title: Guido Deiro

text: 1930-luvulla Guido Deiron välit nuorempaan Pietro-veljeen viilenivät Pietron nimettyä julkaisuissaan itsensä ensimmäiseksi pianoharmonikansoittajaksi Yhdysvalloissa ja unohdettua useimmiten mainita Guidon merkityksen asian alkuvaiheissa[5]. Elämänsä loppupuolella veljekset kuitenkin sopivat riitansa tavatessaan syksyllä 1947 Hollywoodissa.[11] Guidon pojan muistelmien mukaan hänen isänsä harmitteli kuitenkin kuolemaansa saakka Pietro-veljen historian uudelleentulkintoja. Guidon kuollessa 1950 Pietro Deiro oli tullut veljeksistä menestyneemmäksi ja tunnetummaksi. Pietrosta käytettiin lisänimeä "The Daddy of the Accordion", ja hän julisti jopa keksineensä pianoharmonikan.[2]

title: Pietro Deiro

text: Vaikka Pietro Deiro todennäköisesti käyttikin haamukirjoittajia klassisiin sävellyksiinsä, ja osittain jopa kyseenalaisia toimintatapoja sävellysuransa edistämiseen, hänen toimintansa kautta tuli laajalti tunnetuksi merkittävä määrä kevyen klassista harmonikkamusiikkia. Hänen ansiokseen on suurelta osin katsottu pianoharmonikan sekä harmonikkamusiikin imagon huomattava kehittyminen 1900-luvun alkupuoliskolla. Pietro Deiron julkaisemat harmonikkasävellykset levisivät lukuisten harmonikansoittajien ohjelmistoon Yhdysvalloissa ja maailmanlaajuisesti, ja niitä soitettiin usein jopa sinfoniaorkesterien säestyksellä.[3]

title: Guido Deiro

text: Guido Deiro kuoli sydämen vajaatoimintaan heinäkuussa 1950. Hän kuoli lähes unohdettuna hoitolaitoksessa Kalifornian Loma Lindassa: hautajaisiin osallistui vain kuusi ihmistä.[4] Hänen luonaan oli kuitenkin viimeisinä päivinä kolme läheistä ystävää: Anthony Galla-Rini, Syl Prior ja James Haney.[1] Pietro-velikään ei päässyt hautajaisiin, koska oli samaan aikaan pitkällä laivamatkalla.[4]

title: Pietro Deiro

text: Pietro Deiroa on luonnehdittu kokonaisuutena 1900-luvun alkupuoliskon suosituimmaksi ja menestyneimmäksi harmonikansoittajaksi Yhdysvalloissa. Hänellä oli kosolti persoonallisuutta ja liikemiestaitoja. Vaikka Pietron musiikillinen lahjakkuus ei välttämättä yltänyt Pietro Frosinin tai Guido Deiron tasolle, hän osasi kuitenkin vakuuttaa yleisönsä ja tiesi, kuinka musiikista voitiin tehdä tuottavaa liiketoimintaa. Hän julkaisi paljon musiikkia, loi tehokkaan markkinointikoneiston ja osasi tehdä itsestään suositun hahmon. Suuri osa hänen musiikistaan oli suhteellisen yksinkertaista, mikä oli toisaalta keino tavoittaa suurta yleisöä. Pietron mahdollisesti tärkeimmäksi rooliksi harmonikkamusiikin kartalla onkin kuvattu lopulta hänen toimintaansa liikemiehenä.[3]

title: Pietro Deiro

text: Peter Muirin mukaan Pietro Deiro oli hankkinut ensimmäisen pianoharmonikkansa Guidon suosituksesta 1909. Harmonikka valmistettiin hänelle Guerrinin harmonikkatehtaassa San Franciscossa. Pietro Deiron mukaan tämä oli ensimmäinen Yhdysvalloissa valmistettu pianoharmonikka. Pietro Deiro oli ollut hakemassa Guidon pianoharmonikkaa San Franciscossa Guerrinilta huollosta, kun hän tapasi Porcini-nimisen laulaja-kitaristin. Kaksikko muodosti esityksen nimeltä The Milan Duo, joka kiinnitettiin viikoksi pieneen Washington Square -teatteriin kaupungin italialaisosassa.[1] Guido Deiron pojan mukaan Pietro Deiro oli soittanut ensimmäisenä pianoharmonikkaa San Franciscossa, kun taas Guido Deiro oli soittanut Seattlessa ammattimaisesti samaa instrumenttia kuusi kuukautta ennen Pietroa.[10] Peter Muirin mukaan Pietro Deiro korjasi 1930-luvun lausuntojaan myöhemmin kertoen lopulta olleensa ensimmäinen amerikkalaisvalmisteisen pianoharmonikan soittaja, mikä voineekin pitää paikkansa, koska Guidon instrumentti oli tullut tämän mukana Euroopasta.[1]

title: Guido Deiro

text: Guido Pietro Deiro, taiteilijanimeltään Deiro, (1. syyskuuta 1886 Salto Canavese, Piemonte, Italia – 26. heinäkuuta 1950 Loma Linda, Kalifornia, Yhdysvallat) oli italialais-amerikkalainen harmonikkataiteilija ja säveltäjä. Hän oli ensimmäinen suureen suosioon noussut vaudeville-harmonikkamuusikko[1] ja vaikutti merkittävästi pianoharmonikan suosion leviämiseen 1900-luvun alussa Pohjois-Amerikassa ja myöhemmin maailmanlaajuisestikin nuoremman veljensä Pietro Deiron kanssa.[2]

title: Pietro Deiro

text: Pietro Deiro kertoi omissa julkaisuissaan olleensa pianoharmonikan kehittäjä () ja ensimmäinen Yhdysvalloissa pianoharmonikalla konsertoinut henkilö[5], mikä olisi tapahtunut vuonna 1907 ”syksyisenä iltana Washington Square Theatre</i>ssa San Franciscossa”. Konsertti olisi siis tapahtunut ennen vanhemman veljen Guidon, jota monet muut lähteet pitävät Yhdysvaltojen ensimmäisenä pianoharmonikansoittajana, saapumista maahan.[7] Pietron väite on kuitenkin vahvasti kyseenalaistettu sekä Guido Deiron että lukuisten harmonikan asiantuntijoiden taholta, joiden mukaan Guido Deiro oli käyttänyt pianoharmonikkaa esiintymisissään ensimmäisenä uudella mantereella[5]. (Biaggio Quattrociocchen kertoman mukaan tosin G. Bartoli -niminen italialaissiirtolainen oli avannut pianoharmonikkakoulun Chicagossa jo vuonna 1904 tai 1905 - joka tapauksessa valokuvadokumenttien pohjalta viimeistään vuonna 1907.[8])

title: Guido Deiro

text: Helmikuussa 1909 Guido Deiro piti Guerrinin harmonikkatehtaan pihalla San Franciscossa ulkoilmakonsertin, jota pidetään monissa lähteissä ensimmäisenä julkisena pianoharmonikkakonserttina Yhdysvalloissa. Deiro oli joutunut lähettämään instrumenttinsa Guerrinille huoltoon sen vaurioiduttua kuljetuksessa ja hän soitti konsertin saatuaan soittimensa kunnostettuna tehtaalta[7]. Deiron pojan mukaan Guido oli kuitenkin lähettänyt veljensä Pietron Seattlesta San Franciscoon viikkoa ennen kokeilemaan, oliko harmonikka tullut kuntoon. Guidon täytyi pysytellä Seattlessa hoitamassa sovitut esiintymisensä.[8] Tässä yhteydessä Pietro Deiro oli esiintynyt kyseisellä pianoharmonikalla eräässä pienessä teatterissa North Beachilla, mihin puolestaan eräät lähteet viittaavat "Yhdysvaltojen ensimmäisenä pianoharmonikkakonserttina". Guido Deiro oli kuitenkin käyttänyt pianoharmonikkaansa kuukausikaupalla jo Seattlen ravintolaesiintymisissään. Pietro Deiroa on siten joissakin lähteissä pidetty ensimmäisenä San Franciscossa esiintyneenä pianoharmonikansoittajana, Guidoa puolestaan koko Yhdysvaltojen ensimmäisenä pianoharmonikkataiteilijana Seattlen esiintymistensä pohjalta.[6] (Biaggio Quattrociocchen kertoman mukaan tosin G. Bartoli -niminen italialaissiirtolainen oli avannut pianoharmonikkakoulun Chicagossa jo vuonna 1904 tai 1905 - joka tapauksessa valokuvadokumenttien pohjalta viimeistään vuonna 1907.[9])

title: Guido Deiro

text: Peter Muir on kuvannut Guido Deiron ja hänen veljensä Pietron merkitystä huomattavaksi eritoten pianoharmonikan tekemisessä suosituksi instrumentiksi 1900-luvun alun populaarikulttuurissa. Veljesten levytykset ja vaudeville-kiertueet olivat erittäin suosittuja, ja he olivat suhteellisen tunnettuja aikansa kuuluisuuksia.[2] Jopa Pietro Frosini siirtyi käyttämään pianoharmonikan näköistä näppäimistöä ystävänsä Guido Deiron vaikutuksesta, mikä kertoo pianosormioisen harmonikan asemasta Yhdysvalloissa tuohon aikaan.[1][16]

title: Pietro Deiro

text: Guido Deiron muutettua myös Yhdysvaltoihin syksyllä 1908, tämä sai kiinnityksen pianoharmonikkoineen Jackson-saluunaan, jolla oli sama omistaja kuin Pietron työpaikkana olleella Idaho-saluunalla. Pietro huomasi pianoharmonikan edut: Guido kykeni soittamaan joka sävellajista ja ansaitsi puolet enemmän, koska hän ei tarvinnut säestäjää. Guido Deiro kertoikin opastaneensa veljensä pianoharmonikansoiton alkuun tämän pyynnöstä pian Yhdysvaltoihin saapumisensa jälkeen.[3]

title: Charles Nunzio

text: Pietro Deiro pyysi nuorta Nunziota hoitamaan tämän sijaisuutta Deiron viikoittaisessa radio-ohjelmassa 1920-luvun lopulla. Deiro ja Frank Gaviani olivat tuolloin kiertueella Kaliforniassa. Nunzio otti myös Deiron opetustehtävien sijaisuuden hoitaakseen. Samoihin aikoihin hänellä oli jo myös oma harmonikkakoulu Newarkissa. Nunzio alkoi myös hoitaa Frosinin sijaisuuksia WOR-radioasemalla Frosinin sairastellessa.

title: Pietro Deiro

text: Pietro Deiro syntyi Salton kylässä Piemontessa kaksi vuotta vanhemman veljensä Guido Deiron jälkeen. Perhe oli vähävaraista aristokraattista sukua, joka kasvatti elannokseen karjaa, tuotti viiniä ja hedelmiä sekä ylläpiti kauppaa, jossa he myivät tilansa tuotteita. Hänen isäänsä, kreivi Carloa, on kuvattu tyranniksi, joka hallitsi perhettään rautaisella otteella. Frederico-setä osti kuitenkin yhdeksänvuotiaalle ja musikaaliseksi havaitulle Guidolle ensimmäisen 9-äänisen ja kaksi bassoääntä omanneen harmonikan huomattuaan tämän musiikilliset lahjat. Guidon kieltäydyttyä soittamasta sedälleen, setä särki vihanpuuskassa antamansa instrumentin. Isä Carlo kuitenkin osti Guidolle paremman kaksirivisen diatonisen harmonikan, jossa oli kahdeksan bassoääntä. Guidon tehtäväksi tuli pian houkutella väkeä perheen kauppaan soittamalla kadulla kaupan oven ulkopuolella.[4] Kotoa lähdettyään Guido Deiro alkoi soittaa harmonikkaa ammattimaisesti Italiassa, Sveitsissä ja Saksassa[5] vuonna 1903[3]. Hän olikin tärkeä esikuva Pietrolle[6].

title: Pietro Deiro

text: Yllä kuvatusta debatista huolimatta Pietro Deiroa pidetään monissa lähteissä yhä ensimmäisenä Yhdysvalloissa konsertoineena pianoharmonikansoittajana.[11] Kiista aiheutti veljesten välien viilenemisen pitkäksi ajaksi, mutta elämänsä loppupuolella elokuussa 1947 he tapasivat Hollywoodissa ja sopivat riitansa[6].

title: Pietro Deiro

text: Vuonna 1907 Pietro Deiro muutti Cle Elumin pikkukaupunkiin Washingtonin osavaltioon Yhdysvaltoihin. Aluksi hän majoittui Frederico-setänsä hoiviin ja teki 16-tuntista työpäivää kaivoksessa. Hän soitti kuitenkin myös näppäinharmonikkaansa korvakuulolta ja sai kesällä 1908 esiintymissopimuksen yhdessä häntä säestäneen pianistin kanssa Idaho-saluunaan Seattlessa 18 dollarin viikkopalkalla.[2][3][5] Henry Doktorskin mukaan Pietro ei tuolloin osannut vielä soittaa bassopuolta vasemmalla kädellään ja oli siksi riippuvainen pianosäestyksestä.[3]

title: Pietro Deiro

text: Vuonna 1936 Italian harmonikkavalmistajat myönsivät Pietro Deirolle kultaisen laatan hänen ansioistaan instrumentin kehittäjänä. Hän oli myös eräs American Accordionists' Associationin perustajista 9. maaliskuuta 1938, jolloin hänet valittiin samalla sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.[13] Hänestä tuli, ei vähiten hänen oman markkinointitoimintansa ansiosta, eräänlainen harmonikan ja harmonikkamusiikin ”isähahmo” ja hänet tunnettiin lempinimellä The Daddy of the Accordion.[2]

title: Pietro Deiro

text: Pietro Deiro oivalsi jo varhain, että hänen oppilaansa tarvisivat nuotteja, joten hän perusti musiikkikustantamo Accordion Music Publishing Companyn, joka myöhemmin tunnettiin yksinkertaisesti vain Pietro Deiro Publicationsina. Hänellä oli muutakin vaikutusvaltaa musiikkiteollisuudessa. Hän toimi vakituisena kolumnistina yleisissä musiikkilehdissä, kuten The Etude ja Metronome, samoin kuin harmonikka-alan erikoislehdissä Accordion World ja Accordion News. Hän julkaisi myös omaa uutislehtistään (The Pietro), hänellä oli oma radioshow ja hän perusti harmonikkalevyille omistautuneen levy-yhtiön (AMPCO Records).[2][3]

title: Frank Gaviani

text: Gavianin ammattiura alkoi vuosina 1926–1927 ravintolamuusikkona O Solo Mio -ravintolassa Bostonissa. Vuoden ravintolapestin jälkeen hänet kutsuttiin vaudeville-kiertueille. Hän kiersi RKO Keith Circuit -ryhmän mukana Uutta-Englantia ja päätyi lopulta New Yorkiin. Vuonna 1928 Gaviani pyysi lähistöllä vaikuttavaa Pietro Deiroa opettajakseen. Jo kolmen oppitunnin jälkeen Deiro pestasi Gavianin apulaisopettajaksi harmonikkakouluunsa, missä hän opetti kuusi vuotta. Gaviani myös esiintyi yhdessä Deiron kanssa konserteissa, radiossa ja kiertueilla eri puolilla Yhdysvaltoja, kuten Kaliforniassa, Washingtonin osavaltiossa, Chicagossa ja Keskilännessä. Gaviani kertoo pitäneensä Deiroa hyvänä ystävänään, joka tarjosi hänelle mahdollisuuden ”tulla joksikin”. Gaviani opiskeli myös Pietro Frosinin johdolla vuosina 1932–1933. Gaviani myös levytti useita harmonikkateoksia yhdessä Pietro Deiron ja Elvira Collinsin kanssa RCA Victor Records -yhtiölle 1930–1934.

title: Guido Deiro

text: Pietro Deiro muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1907 Cle Elumin kaivoskaupunkiin Washingtonin osavaltioon.[2] Vuonna 1908 tuolloin 22-vuotias Guido lähti myös Yhdysvaltoihin, eräiden lähteiden mukaan Ranco Vercelli -yhtiön kannustamana, jotta hän esittelisi harmonikkamerkkiä Seattlen Alaskan-Yukon-Pacific Exposition -messuilla 1909.[5] Guido Deiro saapui Seattleen syksyllä 1908. Tarina Rancon roolista hänen muutossaan lienee asiaa tutkineen Henry Doktorskin mukaan ylikorostettu, koska hänellä ei ollut oman instrumenttinsa lisäksi mukanaan muita harmonikkoja myytäväksi. Doktorski arveleekin hänen muuttaneen yksinkertaisesti edistääkseen omaa taiteilijanuraansa luvatuksi maaksi koetussa Yhdysvalloissa.[2] Guido Deiron pojan mukaan puolestaan hänellä oli kuitenkin ollut maahan saapuessaan mukana useita instrumentteja, joista yksi oli täytynyt lähettää korjattavaksi San Franciscoon sen vaurioiduttua kuljetuksessa.[6] Joka tapauksessa Deiro tarvitsi töitä välittömästi, koska maailmannäyttelyyn oli vielä kahdeksan kuukautta aikaa. Hän saikin kiinnityksen Jackson Saloonista kahdeksantoista dollarin viikkopalkalla. Hänen nuorempi veljensä Pietro oli aiemmin saanut kiinnityksen saluunanomistajan toiseen ravintolaan kaupungissa samaan hintaan. Guido Deiro kertoi myös opettaneensa noihin aikoihin veljeään soittamaan pianoharmonikkaa.[2] Pietro Deiro käytti Seattlen aikoina ravintolaesiintymisissään vielä kolmirivistä näppäinharmonikkaansa.[6]


query: Kuka on luonut hämähäkkimies hahmon?

title: Hämähäkkimies elokuvissa

text: Hämähäkkimies on Marvel Comicsin sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen supersankari, jonka ovat luoneet Stan Lee ja Steve Ditko. Hämähäkkimiehen ensimmäinen elokuvaesiintyminen oli vuonna 1977 televisioelokuvassa, jonka pääosaa esitti Nicholas Hammond. Sen oli tarkoitus toimia pilottina viikottain esitettävälle The Amazing Spider-Man -televisiosarjalle. Vuodesta 1985 alkaen, hahmon elokuvaoikeudet siirtyivät studiolta toiselle, kunnes se päätyivät Sony Pictures Entertainmentille. Sam Raimi palkattiin ohjaamaan elokuvat Spider-Man – hämähäkkimies (2002), Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2 (2004) ja Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3 (2007). Kaksi ensimmäistä elokuvaa saivat positiivisen vastaanoton, mutta kolmas sai sekalaisemman vastaanoton. Vuonna 2010 elokuvasarja päätettiin aloittaa uudelleen. Marc Webb palkattiin ohjaajaksi ja Andrew Garfield Hämähäkkimiehen uudeksi näyttelijäksi. Ensimmäinen elokuva, The Amazing Spider-Man (2012), sai positiivisen vastaanoton, mutta sen jatko-osan, The Amazing Spider-Man 2 (2014), vastaanotto sekalaisempi.

title: Hämähäkkimies

text: Vaikka hahmo on yleensä yksinäinen seikkailija, 2000-luvulla Hämähäkkimiehestä tuli Kostaja ja hahmo on ollut Ihmenelosten ja Puolustajien jäsenenä.

title: Spider-Man: Friend or Foe

text: Hämähäkkimies löytää itsensä piiritettynä "Hämähäkkimies"-elokuvien vihollisilta. Hän kuitenkin saa apua Harry Osbornilta taistellen Vihreää Menninkäistä, Tohtori Mustekalaa, Hiekkamiestä ja Venomia vastaan. Yllättäen kaikki kuusi hahmoa huomaavat olevansa kohteena tuntemattomalle viholliselle, jonka myötä kaikki Hämähäkkimiehen viholliset katoavat yksitellen. Sillä aikaa Nick Fury pelastaa Hämähäkkimiehen ja ilmoittaa hänelle, että meteoriitti, joka toi mukanaan Venomin symbiotin maaplaneetalle hajosi ilmakehässä viiteen eri osaan. Nämä osat ovat laskeutuneet eripuolelle maapalloa ja Fury lähettää Hämähäkkimiehen jäljittämään meteoriitin sirpaleet. Hämähäkkimies kuitenkin huomaa nopeasti, että viholliset jotka hyökkäsivät hänen kimppuunsa ja useat muut viholliset ovat joutuneet salaperäisen vihollisen hallitsemiksi. Hämähäkkimies taistelee vihollisiaan vastaan yksitellen, pelastaen heidät mielenhallinnalta. He puolestaan lupaavat auttaa Hämähäkkimiestä löytämään vihollisen, joka on vastuussa tästä sekasorrosta. Saadessaan uusia liittolaisia Hämähäkkimies huomaa pian kaiken takana olleen Mysterio.

title: M.U.G.E.N

text: M.U.G.E.N:n ainoa virallinen hahmo ja ainoa hahmo, jonka Elecbyte on luonut. Kung Fu Man toimii pohjana muille hahmoille. Hänen taistelutyylinsä on karate.

title: Mysterio

text: Paul Scheer toimi Mysterion ääninäyttelijänä animaatiosarjassa Ultimate Spider-Man. Hahmon alkuperä eroaa sarjassa aiemmin esitetyistä versioista, sillä Quentin Beckin kerrotaan sarjassa olevan Hämähäkkimiehen vanha vihollinen ja entinen taikuri, jonka oletetaan kuolleen Hämähäkkimiehen kanssa käydyn taistelun seurauksena, jossa hän putosi Brooklyn Bridgeltä. Hämähäkkimies sukelsi sillalta East Riverin pohjaan, josta hän löysi ainoastaan Mysterion kypärän, eikä lainkaan ruumista. Hämähäkkimies antoi kypärän Tohtori Oudon säilytettäväksi. Quentin Beckin oletetun kuoleman jälkeen hänen tyttärensä Frances käyttää Mysterion kypärää yrittäessään kostaa isänsä kuoleman Hämähäkkimiehelle. Frances kuitenkin saa tietää, että Quentin Beckin sielu on vankina kypärän sisällä. Hämähäkkimies iskee Mysterion kypärää Kuuritarilta saamallaan taikasauvalla ja pyytää Kuuritaria vapauttamaan Frances Beckin kypärän hallinasta. Hän saa tietää Quentin Beckin joutuneen kypärän sisälle Dormammun kanssa tehdyn sopimuksen seurauksena. Quentin uskoo sielunsa olevan menetetty, mutta Hämähäkkimies onnistuu pelastamaan hänet ja Frances Beckin ja tuomaan heidät takaisin todelliseen maailmaan.

title: Hämähäkkimies elokuvissa

text: Kaikesta huolimatta 9. helmikuuta 2015 Sony Pictures ja Marvel Studios ilmoittivat Hämähäkkimiehen esiintyvän Marvel Cinematic Universessa, hahmon esiintyessä yhdessä Marvel Cinematic Universen elokuvista ja Sonyn julkaistessa Hämähäkkimies-elokuva Marvel Studiosin johtaja Kevin Feigen sekä Amy Pascalin tuottamana. Elokuvan ensi-ilta on heinäkuussa 2017. Sony Picturesilla on yhä johon heillä on yhä omistus- ja jakeluoikeudet sekä lopullinen luova hallinta.[69] Maaliskuussa 2015 Marvel Entertainmentin luova johtaja Joe Quesada ilmoitti tämänkin version Hämähäkkimiehestä olevan Peter Parker,[70] minkä Feige huhtikuussa vahvisti.[71] Lisäksi kesäkuun aikana Feige sanoi, että alkuperäinen sopimus Sonyn kanssa ei salli hahmon esiintyvän yhdessäkään MCU:n televisiosarjoista.[72]

title: Mörkö (Marvel Comics)

text: Mörkö () on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superrikollinen, jonka verivihollinen on Hämähäkkimies. Mörkö pohjautuu monelta osin Vihreään Menninkäiseen, ollen sille ikään kuin jatkoa. Mörkö-hahmon naamion takana on ollut seitsemän eri miestä, mutta ulkopuoliset manipuloivat tehtävään heistä kaksi. Hahmon loivat Roger Stern ja John Romita Jr.

title: Hämähäkkimies

text: Ultimate Hämähäkkimies on modernisoitu versio teini-ikäisen Peter Parkerin tarinasta, joka alkaa aivan alusta hetkistä ennen hämähäkin puremaa ja sen jälkeen. Tämä Brian Michael Bendisin kirjoittama tulkinta keskittyy täysin Hämähäkkimiehen teini-ikään. Sen teemoina ovat niin epäröinnit, vastuunkantaminen, läheisen kaipuu, aikuisten maailman julmuus ja erilaisuus. Ultimate version alkuperäinen tarkoitus oli saada nuoret lukijat helpommin mukaan Hämähäkkimies lehtien pariin ilman jatkumon tai liian aikuismaisten teemojen taakkaa. Sarjassa hahmojen luonteet ja visuaalinen ilme eroavat paikoin suunnattomasti kuten myös juonikuviot. Esimerkiksi Vihreä Menninkäinen ja Tohtori Mustekala saivat voimansa samasta aineesta josta Hämähäkkimies, ja heihin keskitytään enemmän. Lisäksi Vihreän Menninkäisen ulkonäkö on Vihreänä Menninkäisenä enemmän epäinhimillisempi ja hirviömäisempi. Vuonna 2009 Marvel aloitti uuden Ultimate Spider-Man-sarjan, jonka Hämähäkkimiehen henkilöllisyys ja taustat eivät ole vielä paljastuneet.

title: Static

text: Hahmon luonut McDuffie kertoi Static olleen alun perin tarkoitus kehittää Marvel Comicsille, mutta siitä tuli hänen ja Denys Cowanin, Michael Davisin, sekä Derek T. Dinglen perustaman Milestone Median keulahahmo. Staticin luomisessa suurena vaikuttajana oli Hämähäkkimies, joka vaikutti myös osittain siihen, että Static luotiin teini-ikäiseksi sankariksi. Hahmosta tuli ensi esiintymisensä jälkeen Milestone Comicsin menestynein hahmo, joka oli osittain DC Comicsin omistuksessa. Static teki kuitenkin pahan laskun vuonna 1997, kun vuonna 1993 aloitettu sarjakuva Static sai päätöksensä 45 numeron jälkeen. Kolme vuotta myöhemmin Kids' WB:llä esitetty piirrossarja Static Shock nosti hahmon takaisin julkisuuteen, jonka ansiosta hahmosta tehtiin vuonna 2001 lyhytsarjakuvasarja Static Shock: Rebirth of the Cool.

title: Spider-Man: Homecoming

text:
Lopputekstien välissä näytetyssä kohtauksessa Toomes ja Gargan ovat vankilassa, jossa Gargan kertoo useiden rikollisten aikovan liittoutua Hämähäkkimiestä vastaan, mutta Toomes ei paljasta hänelle Hämähäkkimiehen henkilöllisyyttä. Lopputekstien jälkeen näytetyssä kohtauksessa näytetään yksi Kapteeni Amerikan esittämistä julkisen palvelun videoista, joita Midtown käyttää yhtenä opetusmenetelmistään.
Sony Pictures Entertainmentin jouduttua hakkeroinnin kohteeksi marraskuussa 2014, paljastui, että Sony halusi Marvel Studiosin tuottavan uuden Hämähäkkimies-elokuvien trilogian, Sonyn säilyttäessä oikeudet "luovaan hallintaan, markkinointiin ja levitykseen". Neuvottelut studioiden välillä kuitenkin kariutuivat ja Sony päätti edetä oman Hämähäkkimies-elokuvia koskevan suunnitelmansa mukaan. Helmikuussa 2015, Sony Pictures ja Marvel Studios kuitenkin julkistivat tekevänsä uuden Hämähäkkimies-elokuvan, Kevin Feigen ja Amy Pascalin toimiessa tuottajina. Hahmo esiintyisi sitä ennen yhdessä aiemmista Marvel Cinematic Universen elokuvista, jonka raportoitiin olevan "". Marvel Studios päätti tutkia myös mahdollisuuksia laittaa muita MCU-hahmoja esiintymään tulevissa Hämähäkkimies-elokuvissa, vaikka Sony Pictures säilyttäisi yhä omistus- ja jakeluoikeudet sekä taloudellisen ja lopullisen luovan hallinnan. Lone Star Funds osallistui myös yhdessä Sonyn kanssa elokuvan rahoittamiseen LSC Film Corporationin kanssa tehdyn sopimuksen kautta.

title: Hämähäkkimies

text: Yliluonnollisilta voimiltaan Hämähäkkimies kuuluu tunnettujen supersankarien keskiraskaaseen sarjaan. Esimerkiksi Batman on ruumiillisilta avuiltaan Hämähäkkimiehen rinnalla hyvin inhimillinen; toisaalta vaikkapa Ihmeneloset ovat Hämähäkkimieheen verrattuna ylivoimaisia – mittaamattoman vahvoista Hulkista ja Teräsmiehestä puhumattakaan. Hämähäkkimiehen hahmon kannalta olennaista onkin, miten supervoimia käytetään, ei se, kuinka paljon niitä on. Hän on esimerkiksi voittanut Hulkin ja kaikki Ihmenelosten jäsenet oveluudellaan, ja taidoillaan.

title: M.U.G.E.N

text: M.U.G.E.N:n mukana tulee vain yksi hahmo, Kung Fu Man, mutta käyttäjät ovat luoneet peliin useita hahmoja muun muassa monista tappelupeleistä kuten Tekkenistä ja Mortal Kombatista. Tämän lisäksi pelissä on myös monia muita peli- ja tv-hahmoja kuten Super Mario , Crash Bandicoot,Rayman, Homer Simpson, Pingu, Hassu-klovni, Turanga Leela, Bender Bendin Rodriques ja Sonic sekä supersankareita kuten Hämähäkkimies, Lepakkomies ja Teräsmies. Dragon Claw on esimerkki hahmosta, joka on luotu varta vasten M.U.G.E.N:ia varten.

title: Mysterio

text: 1980-luvun Hämähäkkimies-animaatiosarjassa Mysterio esiintyi jaksossa ”The Pied Piper of New York Town”, jossa hahmon ääninäyttelijänä toimi Michael Rye. Jaksossa Mysterio hypnotisoi New York Cityn nuorisoa diskoklubilla soitetun musiikin avulla. Spider-Man and His Amazing Friends-animaatiosarjassa jaksossa ”Spidey Goes Hollywood” Mysterion äänenä toimi Peter Cullen. Mysterio kiristää jaksossa elokuvaohjaaja Sam Blockbusteria painostamaan Hämähäkkimiehen mukaan elokuvaan, jonka erikoistehosteisiin Mysterio on asettanut ansoja. Jäämiehen ja Tulitähden avulla Hämähäkkimies onnistuu kuitenkin pelastautumaan Mysterion ansoista. 1990-luvun Hämähäkkimies-animaatiosarjassa Mysterion ja Quentin Beckin ääninäyttelijänä toimi Gregg Berger. Mysterio esiintyi Hämähäkkimiehessä ensimmäisen kerran sarjan ensimmäisen tuotantokauden viidennessä jaksossa ”Vaarallisia harhakuvia”, joka perustui juoneltaan löyhästi The Amazing Spider-Manin numeroon 13 (kesäkuu 1964), jossa Mysterio oli alun perin tehnyt ensiesiintymisensä. Hämähäkkimies-sarjan tarinan mukaan Quentin Beck oli entinen elokuvien sijaisnäyttelijä ja erikoistehosteiden taitaja, joka syytti Hämähäkkimiestä maineensa pilaamisesta. ”Vaarallisia harhakuvia” -jaksossa Mysterio lavastaa Hämähäkkimiehen syylliseksi eri rikoksiin, mutta Hämähäkkimies ja etsivä Terri Lee saavat hänen suunnitelmansa selville ja nappaavat hänet.

title: Hämähäkkimies (vuoden 1994 animaatiosarja)

text: Suomenkielisissä tekstityksissä oli usein käytetty eri nimiä hahmoille tai ryhmille kuin sarjakuvissa käytetään. Tässä muutama korjaus hahmojen ja ryhmien nimiin "sarjakuvien mukaan":Ryhmä-X

title: Gin (Hopeanuoli-hahmo)

text: Ginin on luonut "Hopeanuoli"-universumin muiden hahmojen tapaisesti sarjan piirtäjä ja käsikirjoittaja Yoshihiro Takahashi. 1980-luvulla valmistuneessa animessa "Ginga Nagareboshi Gin" hahmoa ääninäytteli Eiko Yamada, ja 2000-luvun "Ginga Densetsu Weed"-animessa Hiroki Tōchi.

title: Hämähäkkimies

text: Hämähäkkimiehellä on yksi sarjakuvien tunnetuimmista roistogallerioista. Suurin osa näistä vastustajista sai alkunsa jonkinlaisessa tieteellisessä onnettomuudessa tai tieteellisen vastuun väärinkäyttämisessä. Hämähäkkimiehen vastustajat heijastavat hahmon nimeä, useampi vihollinen on nimennyt itsensä jonkun eläimen mukaan. "Omien" roistojensa lisäksi Hämähäkkimies taistelee usein muita Marvelin roistoja, kuten Tohtori Doomia vastaan. Hämähäkkimiehen pääasiallisina vihollisina pidetään kemistiä ja liikemiestä Norman Osbornia, joka on vastuussa Hämähäkkimiehen elämän suurimmista murhenäytelmistä Ben-sedän murhan jälkeen, sekä Kuuden Koplaa. Myöskin Venomia pidetään eräänä suurimmista vihollisista, koska hahmo on eräänlainen näkemys millainen Hämähäkkimies voisi olla, jos olisi käyttänyt voimiaan pahaan.Hämähäkkimies on lopulta tietenkin tavallinen Peter Parker ja sarjakuvat keskittyvät suuresti myös hänen siviilielämäänsä, perheeseensä ja romansseihinsa yhtä paljon kuin supersankariseikkailuihinkin.

title: Hämähäkkimies (animaatiosarja) (1. tuotantokausi)

text:
Hämähäkkimies-animaatiosarjan 1. tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 19. marraskuuta 1994 ja päättyi 11. kesäkuuta 1995 Fox Kidsillä.
Sarja kertoo 19-vuotiaasta Empire State Universityn yliopistolla opiskelevasta Peter Parkerista, joka toimii supersankari Hämähäkkimiehenä. Sarjan alku poikkeaa jossain määrin hahmon alkuperäisestä sarjakuvasovituksesta, sillä sarjan alkaessa Peter on jo saanut yliluonnolliset voimansa käyttöönsä ja rikoksien pysäyttäminen Hämähäkkimiehenä on hänelle jo arkipäivää.

title: Kalle Stropp, Grodan Boll och deras vänner

text: Elokuva perustuu Ruotsissa radiokuunnelmista, lastenkirjoista ja sarjakuvista tunnetuksi tulleisiin Kalle Stropp ("Herra Heikki") ja Groban Boll ("Saku Sammakko") -hahmoihin. Hahmojen "isä" Thomas Funck on luonut elokuvaan musiikin ja käsikirjoituksen sekä esittää suurimman osan elokuvan hahmoista.

title: Hämähäkkimies

text: Kun esimerkiksi Quentin Beck, Mysteerio, kuoli Daredevilin ”Guardian angel” -tarinassa tehdessään itsemurhan, oli Quentin Beck kuollut myös Hämähäkkimies-lehdissä. Lisäksi Hämähäkkimies-julkaisujen ja muiden Hämähäkkimies-perheen julkaisujen sivuhahmot saattavat luoda läheisemmän suhteet keskenään, kuten esimerkiksi kävi kun Hämähäkkimies-lehdistä Harry Osbornin entisen vaimon, Liz Allenin, ja Daredevil julkaisuista tutuksi tulleen Foggy Nelsonin välille kehittyi parisuhde. Suhteen etenemistään seurattiin kummankin hahmon lehdissä aina eroon asti.

title: Aaveajaja

text: Aaveajaja toimii sivuhahmona vuoden 1995 Hämähäkkimies-videopelissä Spider-Man & Venom: Separation Anxiety. Aaveajaja tekee lyhyen esiintymisen Activisionin Spider-Man-pelissä, jossa Aaveajaja ajaa ylös Daily Buglen seinää kilpa-ajokohtauksessa. Aaveajaja on pelattava hahmo Marvel: Ultimate Alliance-videopelissä. Hahmon saa avattua, kun pelaaja saavuttaa Mefiston helvetillisen ulottuvuuden ja vaihtaa oman hahmonsa Aavejajan hahmoon. Aaveajaja on pelattava hahmo Ultimate Marvel vs. Capcom 3 -pelissä. Aaveajaja on pelattava hahmo Marvel Vs Capcom: Infinite -pelissä.

title: Walter White

text: Walter Hartwell ”Walt” White, Sr. on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Breaking Bad". Hahmon on luonut Vince Gilligan ja häntä näyttelee Bryan Cranston.

title: Hämähäkkimies elokuvissa

text: Raimin ohjaama trilogia tuotti yhteensä yli 2,5 miljardia dollaria ja Webbin elokuvat tuottivat yhteensä yli 1,4 miljardia ollaria. Hämähäkkimies-elokuvat ovat tällä hetkellä maailman yhdeksänneksi eniten tuottanut elokuvasarja. Helmikuussa 2015 Sony, Walt Disney Studios Motion Pictures ja Marvel Studios julkistivat sopimuksen, jonka mukaan he jakavat Hämähäkkimiehen elokuvaoikeudet. Uudet elokuvat tulevat kuulumaan Marvel Cinematic Universeen (MCU) ja Hämähäkkimiehen uudeksi näyttelijäksi valittiin Tom Holland. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui vuonna 2016 elokuvassa Captain America: Civil War, minkä jälkeen hahmo sai oman elokuvansa Spider-Man: Homecoming vuonna 2017. Hahmo tullaan näkemään myös vuonna 2018 elokuvassa Avengers: Infinity War sekä vuonna 2019 Avengers: Endgame ja Homecomingin jatko-osassa Spider-Man: Far From Home.

title: Lisko (sarjakuvahahmo)

text: Curt Connors esiintyy Sam Raimin Hämähäkkimies-trilogiassa. Hänet ainoastaan mainittiin Spider-Man – hämähäkkimies -elokuvassa (2002), mutta esiintyy sen jatko-osissa Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2 (2004) ja Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3 (2007). Toisessa osassa hän on Peterin opettaja, kolmannessa hän analysoi avaruudesta tullutta Symbioottia. Hahmoa näytteli Dylan Baker.

title: The Amazing Spider-Man

text: The Amazing Spider-Man on yhdysvaltalainen Marvel Comicsin julkaisema sarjakuva, jossa esiintyy fiktiivinen supersankari Hämähäkkimies (). Sarjakuvan historia alkaa vuoden 1963 maaliskuusta, jolloin sitä alettiin julkaista ensimmäistä kuukausittaisena sarjakuvalehtenä. Hämähäkkimies oli tehnyt ensiesiintymisensä Marvel Comicsin "Amazing Fantasy" -lehdessä ennen kuin hahmo sai oman lehtensä. Sarjakuvalehden nimeä kantava elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa 3. heinäkuuta 2012.

title: Hämähäkkimies

text: Hämähäkkimiehen hahmo on moniulotteinen. Tarinat eivät keskity ainoastaan sankarin ja vastustajien väkivaltaisiin edesottamuksiin, vaan Hämähäkkimiehen yksityiselämä ja arki ovat erottamaton osa tarinoita. Hämähäkkimies aloitti uransa hyvin nuorena, jonka vuoksi alkuaikojen Hämähäkkimies-tarinoissa nähdään teini-ikäisen nuoren miehen ongelmia ja sielunmaailmaa, kuten koulukiusaaminen, kiinnostus tyttöihin, itsenäistyminen, kouluelämä, vastuunotto, muiden samanikäisten hyväksyntä ja suhde aikuisiin. Koska Peter Parker on erittäin kiintynyt tätiinsä May Parkeriin, on hän joutunut pitämään Hämähäkkimiehen identiteetin salassa tältä. Hän on myös jatkuvasti huolissaan tämän taloudellisesta ja terveydellisestä hyvinvoinnista. Kaiken tämän lisäksi Peterillä on huolenaan valtava vastuuntunto Hämähäkkimiehenä. Todistettuaan Ben-setänsä väkivaltaisen kuoleman Peter päätti, että ei aio olla sivustakatsojana tilanteissa, joissa kykenee auttamaan muita.

title: Abraham Whistler

text: Abraham Whistler on David S. Goyerin luoma Marvel Comicsin kuvitteellinen hahmo, joka teki ensiesiintymisensä "Hämähäkkimies" animaatiosarjassa 3. helmikuuta 1996. Whistler toimii Bladen apurina ja valmistaa tälle aseet ja muut tarvikkeet. Hänellä on myös tytär nimeltään Abigail. Whistler esiintyi aluksi neljässä jaksossa Hämähäkkimies animaatiossa vuosina 1996–1997, jonka jälkeen hahmo tuli tunnetuksi "Blade" elokuvasarjasta vuoden 1998 jälkeen. Elokuvien jälkeen Whistler on esiintynyt vain elokuviin pohjautuvissa sarjakuvissa neljän numeron verran.

title: Tuomari (sarjakuvahahmo)

text: 1980-luvulla Frank Miller keksi muuttaa hahmoa väkivaltaisemmaksi ja kirjoitti hänet mukaan "Daredevil"-sarjakuviinsa. Vasta tuolloin Tuomarista tuli tappaja, sillä Miller muutti hahmon aseistusta ratkaisevasti. Aiemmin "Hämähäkkimies"-sarjassa esiintyessään Tuomari oli aseistautunut kaasukranaateilla ja kumiluodeilla ladatuilla aseilla. Vasta hahmon saavutettua suosiota sille luotiin taustatarina, joka esiteltiin "Peter Parker the Spectacular Spider-Man"-lehden numerossa 83. Suomessa tarina nähtiin vuonna 1986 "Hämähäkkimies"-lehden kuudennessa numerossa.

title: Mary Jane Watson

text: Mary Jane Watson on kuvitteellinen hahmo Marvelin sarjakuvamaailmassa. Hän on Peter Parkerin (Hämähäkkimies) kiinnostuksen kohde ja hän on myös yksi sivuhenkilö Hämähäkkimies-seikkailuissa. Muutamien pienten esiintymisiensä jälkeen hänen ensimmäinen kokonainen esiintymisensä tapahtui Amazing Spider-Man #42-lehdessä ja hänet loivat Stan Lee ja John Romita.

title: Hämähäkkimies

text: Hämähäkkimies on aikamme tunnetuimpia supersankareita ja hahmo on esiintynyt vuosien varrella useassa piirretyissä, elokuvissa, videopeleissä ja musikaaleissa. Hämähäkkimiehestä vihollisineen on tehty myös monesti leluja jo 60-luvulta alkaen. Elokuvissa Hämähäkkimiestä ovat esittäneet Tobey Maguire, Andrew Garfield ja Tom Holland.

title: Hämähäkkimies elokuvissa

text: Sonyn kanssa tehdyn sopimuksen jälkeen, ensimmäinen maininta hahmosta Marvel Cinematic Universessa oli Ant-Manin lopussa, jossa Luis kertoi Scott Langille / Muurahaismiehelle Sam Wilsonin / Haukan etsivän tätä ja mainitsi tarinansa aikana "tyypin, joka heilahtelee, hyppii ja kiipeilee". Ant-Manin ohjaaja Peyton Reed vahvisti että mainittu henkilö oli Hämähäkkimies.[75]


query: Mitä konversiohäiriö tarkoittaa?

title: Konversiohäiriö

text: Konversiohäiriö eli dissosiaatiohäiriö (F44) on tautiluokan nimitys, joka tunnettiin aiemmin hysteriana. Konversiohäiriön sijaan kansainvälinen ICD-10 -tautiluokitus käyttää ensisijaisesti tautiluokalle nimitystä dissosiaatiohäiriö.[1][2]

title: Konversiohäiriö

text: Konversio-oireiden keskeisenä syynä pidettiin aluksi stressiä, psyykkistä ristiriitaa tai traumaattista tapahtumaa ja myöhemmin persoonan rakenteellista dissosiaatiota. Tämän vuoksi suositeltiin, että konversio-oireista kärsivien henkilöiden ja heidän läheistensä tuli pyrkiä oireen taustalla olevan stressin tai ristiriidan vähentämiseen. Myös traumaterapeuttisesta lähestymistapaa suositeltiin.[2]

title: Flapper

text: Monet modernissa amerikanenglannissa käytössä olevat sanonnat ovat peräisin flappereiden käyttämästä slangista, kuten ”big cheese”, jolla tarkoitetaan merkittävää henkilöä; ”to bump off” tarkoittaa murhaamista, ja ”baloney” tarkoittaa hölynpölyä. Muut termit tulevat suoraan kieltolain ajalta, kuten ”speakeasy”, joka tarkoittaa laitonta paikkaa, jossa tarjoillaan väkijuomia ja ”hooch”, joka tarkoittaa laitonta väkijuomaa.

title: Alkoholijuoma

text: Alkoholipitoisella aineella Suomen lainsäädännössä tarkoitetaan yli 1,2 tilavuusprosenttia alkoholia sisältävää juomaa.[12] Alkoholijuomalla tarkoitetaan juotavaksi tarkoitettua alkoholipitoista ainetta, joka sisältää enintään 80 tilavuusprosenttia etyylialkoholia. Miedolla alkoholijuomalla tarkoitetaan alkoholijuomaa, joka sisältää enintään 22 tilavuusprosenttia etyylialkoholia, ja väkevällä alkoholijuomalla tarkoitetaan alkoholijuomaa, joka sisältää enemmän kuin 22 tilavuusprosenttia etyylialkoholia.[12]

title: Royal Rumble (2009)

text:
Punainen ██ "Raw" tarkoittaa Raw'n supertähteä, sininen ██ "SD" tarkoittaa SmackDown supertähteä, purppura ██ "ECW" tarkoittaa ECW'n supertähteä, ja kultainen ██ tarkoittaa erityis osallistujaa.
^ Randy Orton oli jo eliminoinut Big Show'n kun hän eliminoi The Undertakerin.

title: Konversiohäiriö

text: Konversiohäiriön käsitettä on kritisoitu muun muassa siitä, ettei kukaan ole kyennyt todistamaan konversiohäiriön aiheuttavien mekanismien olemassaoloa.[7] Monet ovat olleet myös sitä mieltä, etteivät esimerkiksi Breurerin ja Freudin esittelemän "hysteriapotilas" Anna O:n eli kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti Bertha Pappenheimin yskä, säryt ja aisti- sekä halvausoireet johtuneet konversiohäiriöstä vaan esimerkiksi elimellisestä, lääkeriippuvuuden pahentamasta aivotulehduksesta tai ohimolohkoepilepsiasta.[8][9][10][11]. Myös vakavaa masennusta tai ja kloraalihydraatti- ja morfiiniriippuvuuden aiheuttamaa mielialahäiriötä on esitetty sopivammaksi diagnoosiksi Pappenheimin tapauksessa.[11] Epäilyä virheellisestä diagnoosista tukee muun muassa se, että toisin kuin Freud ja Breurer väittivät vuonna 1895 julkaistussa kirjassaan Tutkielmia hysteriasta[12], Pappenheim ei parantunut psykoanalyysin avulla, vaan hänen tilansa heikkeni hoidon aikana niin, että hän joutui kuukausiksi sairaalahoitoon[13].

title: Hysteerinen sokeus

text: Hysteerinen sokeus on konversiohäiriö, joka aiheuttaa äkillisen täydellisen molemmissa silmissä tapahtuvan näönmenetyksen tai näön sumenemisen yleensä stressin, masennuksen, ahdistuksen tai voimakkaan tunnetilan aiheuttaneen kokemuksen yhteydessä. Hysteerinen sokeus voi olla myös oire huomionhakuisesta persoonallisuushäiriöstä. Hysteerinen sokeus on tyypillisemmin naisten kuin miesten oire, erityisesti sitä esiintyy nuorilla aikuisilla. Sitä hoidetaan psykiatrian keinoin.

title: Hysteerinen sokeus

text: Hysteerinen sokeus on taudin kuvauksena vanhahtava, sillä hysteria-nimikkeestä on luovuttu viime vuosina siihen liittyvän väheksyvän ja kielteisen leiman vuoksi. Hysteerinen sokeus tunnetaan nykyään yhtenä konversiohäiriön muotona. Konversioperäisellä näönmenetyksellä on hyvä hoitoennuste. Näkö yleensä palautuu, eikä sokeus uusiudu toisin kuin esimerkiksi konversioperäiset kouristukset tai vapinaoireet saattavat tehdä.

title: Carnotaurus

text: "Carnotaurus" tarkoittaa "lihansyöjähärkää". Etuliite "carno" tulee latinan kielen sanasta "carnis", joka tarkoittaa lihaa. Sana "taurus" tarkoittaa latinaksi härkää. "Carnotauruksen" otsassa olleet sarvet antavat sille samanlaisen ulkonäön kuin härällä. Ja koska "Carnotaurus" oli lihansyöjä, sen nimi tarkoittaa karkeasti käännettynä "lihansyöjähärkää".

title: Samoan kieli

text: Samoassa substantiivit voidaan muodostaa verbeistä lisäämällä loppuun päätteitä, kuten "ga", "saga", "taga", "maga" tai "'aga". Esimerkiksi samoan verbi "tuli" tarkoittaa "ajaa". "Tuliga" tarkoittaa ajoa tai ajamista. Joskus substantiivi tulee myös suoraan verbin perusmuodosta. Esimerkiksi sana "tatalo" tarkoittaa "rukoilla" ja sana "‘o le tatalo" tarkoittaa "rukousta".

title: Biometria

text: Biometria tarkoittaa yleisesti biologista mittaamista. Kreikan kielessä "bios" tarkoittaa elämää ja "metron" mittaamista. Biometrialla tarkoitetaan:

title: Shichinintai

text: Ban tarkoittaa barbaaria ja kotsu tarkoittaa "luuta". Merkki hänen kasvoillaan tarkoittaa "nuoruutta".

title: Adeopapposaurus

text: "Adeopapposaurus" tarkoittaa "kaukaa syövää liskoa". "Adeo" tulee latinan kielestä ja tarkoittaa "kaukaa". "Pappo" tulee latinan kielestä ja tarkoittaa "syömistä". "Saurus" tulee kreikan kielen sanasta "sauros" ja tarkoittaa "liskoa". "Adeopapposauruksen" nimi tulee siitä että se on pitkän kaulansa ansiosta pystynyt syömään kaukaa kehostaan.

title: Kōdōkan

text: Kōdōkan () on judon kansainvälinen päämaja josta hallinnoidaan kansainvälistä judo-toimintaa. Kirjaimellisesti japaninkielinen sana "kō" tarkoittaa "luennoida" tai "levittää tietoa", "dō" tarkoittaa tietä ja "kan" tarkoittaa julkista rakennusta. Karkeasti suomennettuna Kōdōkan tarkoittaa paikkaa tien opiskeluun. Sen on perustanut judon kehittäjä Jigorō Kanō vuonna 1882. Nykyisin Kōdōkan sijaitsee 8-kerroksisessa rakennuksessa Tokiossa Japanissa.

title: Dissosiaatiohäiriö

text: Dissosiaatio- eli konversiohäiriöllä (F44) tarkoitetaan joko sivupersoonahäiriötä taikka ruumiillisia tai kognitiivisia oireita, joiden tulkitaan johtuvan psykiatrisesta sairaudesta, koska niille ei ole löytynyt somaattista syytä. Dissosiatiivisia ruumiillisia oireita kutsuttiin aiemmin hysteriaksi.

title: Myriadi

text: Klassisissa kreikkalaisissa numeroissa myriadia tarkoitti iso myy, M. Erotukseksi kirjaimista sen yläpuolelle vedettiin toisinaan viiva, . Sen monikerrat ilmaistiin merkitsemällä kerroin tämän yläpuolelle: esimerkiksi formula_1 tarkoitti lukua 20;000 ja vastaavasti formula_2 tarkoitti lukua 4 582·10 000 eli 45 820 000 (koska formula_3 tarkoitti lukua 4582).

title: Hysteria

text: Hysteria ( 'kohtu') on historiallinen tautinimeke, joka jaettiin myöhemmin kahteen alaluokkaan hysteeriseksi neuroosiksi ja konversiohysteriaksi. Hysteerinen neuroosi nimettiin uudelleen somatoformiseksi häiriöksi, ja nykyisin siitä käytetään nimitystä somatisaatiohäiriö (F45.0). Konversiohysteria nimettiin uudelleen konversiohäiriöksi, jota nimikettä käytetään edelleen suomalaisessa psykiatriassa, vaikka sairauden virallinen nimi on muuttunut dissosiaatiohäiriöksi (F44).

title: Dissosiaatiohäiriö

text: Vammaisaktivisti Maija Haavisto on esittänyt, ettei kukaan ole kyennyt todistamaan konversiohäiriön aiheuttavien mekanismien olemassaoloa, ja että konversiohäiriöksi diagnosoiduissa sairauksissa on todellisuudessa kyse somaattisista oireista, joiden aiheuttajaa ei ole vielä löydetty joko puutteellisen lääketieteellisen osaamisen vuoksi tai sen takia, ettei lääketieteessä ole kyetty vielä selvittämään kaikkia olemassa olevia sairauksia.

title: Jahve

text:
Jos verrataan muihin seemiläisin, muoto Ja.Hu.Wa on yksi mahdollinen Jumalan nimestä käytetty muoto, joka tarkoittaa "Vain itse Ja". Näin, koska esimerkiksi nykyajan sufilaisilla "Allah Hu" tarkoittaa "itse Allah".
Niinpä Hu, Huwa tarkoittaa "Juuri hän, itse".
Niinpä esimerkiksi nimi Ne.Tan.Ja.Hu tarkoittaa "Itse Jumalan lahja", "Itse jumala antaa"."

title: Mielenterveyden häiriö

text: Skitsofrenia, skitsotyyppinen häiriö ja harhaluuloisuushäiriöt F2 Skitsofrenia F20 Paranoidinen skitsofrenia F20.0 Hebefreeninen skitsofrenia F20.1 Katatoninen skitsofrenia F20.2 Erilaistumaton skitsofrenia F20.3 Skitsofrenian jälkeinen masennus F20.4 Jäännös - residuaali - skitsofrenia F20.5 "Skitsotyyppinen häiriö" F21 Harhaluuloisuushäiriö - paranoia F22 Skitsoaffektiiviset häiriöt F25 Affektipsykoosit - esimerkiksi mania F30 Orgaaniset eli elimellisistä syistä johtuvat psykoosit Kemialliset psykoosit esimerkiksi alkoholin liikakäytöstä F10 johtuva Delirium Tremens F10.4 Mielialahäiriöt - Mielialahäiriöt eli affektiiviset häiriöt F3 Masennus - Depressio Mania F30 Kaksisuuntainen mielialahäiriö F31 Kaksisuuntainen mielialahäiriö tyyppi I, maanis-depressiivinen sairaus F31. (0-7 eri vaiheissa sykliä) Kaksisuuntainen mielialahäiriö tyyppi II, F31.8 Ahdistuneisuushäiriöt F4 Yksittäinen pelko - esimerkiksi ahtaiden paikkojen kammo Julkisten paikkojen pelko F40.0 Sosiaalisten tilanteiden pelko F40.1 Yleistynyt ahdistuneisuushäiriö, yleistynyt tuskaisuus F41.1 Pakko-oireinen häiriö F42 Pakkoajatuspainotteinen pakko-oireinen häiriö F42.0 Pakkotoimintopainotteinen pakko-oireinen häiriö F42.1 Pakkoajatuksina ja pakkotoimintoina ilmenevä pakko-oireinen häiriö F42.2 Reaktiot vaikeaan stressiin ja sopeutumishäiriöt F43 Traumaperäinen stressireaktio F43.1 Dissosiaatiohäiriö (konversiohäiriö)t F44 Dissosiatiivinen muistinmenetys F44.0 Sivupersoonahäiriö F44.81 Fysiologisiin häiriöihin ja ruumiillisiin tekijöihin liittyvät käyttäytymisoireyhtymät F5 Syömishäiriöt F50 Syömishäiriö, laihuushäiriö, anoreksiat F50.0 Syömishäiriö, ahmimishäiriö, bulimiat F50.2 Aikuisiän persoonallisuus- ja käytöshäiriöt F6 Persoonallisuushäiriöt F60 Epäluuloinen persoonallisuus F60.0 Eristäytyvä (skitsoidi) persoonallisuus F60.1 Epäsosiaalinen persoonallisuus F60.2 Tunne-elämältään epävakaa persoonallisuus F60.3 Impulsiivinen häiriötyyppi F60.30 Rajatilatyyppi F60.31 Huomionhakuinen persoonallisuus F60.4 Vaativa persoonallisuus F60.5 Estynyt persoonallisuus F60.6 Riippuvainen persoonallisuus F60.7 Määrittämätön persoonallisuushäiriö F60.9

title: Shipping

text: ”Ship” ja sen johdannaiset tässä kontekstissa ovat sittemmin kehittyneet laajalti ja monipuoliseen käyttöön. ”Shipping” tarkoittaa koko ilmiötä, ”shippi” tarkoittaa yhtä fiktionaalista paria, ja ”shipata” (jotain paria) tarkoittaa luonnollisesti mieltymystä johonkin pariin. ”Shippaaja”(”Shipper”) taas tarkoittaa jotakuta, joka on erittäin mieltynyt tai kiinnostunut jostain tietystä parista, ja niin edelleen.

title: Konversiohäiriö

text: Konversiohäiriön olennainen piirre oli vähintään yksi aistien tai tahdonalaisten lihasten toimintaan liittyvä oire tai vajaus, joka muistuttaa neurologista tai muuta ruumiillista häiriötä. Myöhemmin huomattiin, ettei hysteerisiä halvauksia ja tuntohäiriöitä enää juuri esiintynyt, vaan niiden sijaan olivat tulleet kivut, päänsärky ja huimaus.[3][4] Hysteeristen halvausten ja tuntohäiriöiden "katoaminen" liittyy todennäköisesti siihen, että MS-potilaat alkoivat saada 1980-luvulta alkaen oikeita diagnooseja konversiohäiriö-diagnoosien sijaan magneettikuvausmenetelmien kehittyessä[5][6].

title: Krooninen väsymysoireyhtymä

text: ME-tauti diagnosoidaan Suomessa edelleen usein virheellisesti mielenterveyden häiriöksi, vaikka tutkijat todistivat jo 2000-alussa, ettei kroonisen väsymysoirehtymän aiheuttama työ- ja toimintakyvyn lasku ole yhteydessä mielenterveyshäiriöiden esiintymisen kanssa. Tämä liittynee siihen, että lääkäriseura Duodecimin vuonna 2006 julkaisema artikkeli ohjeistaa diagnosoimaan virusinfektiota seuraava väsymysoireyhtymän mielenterveyshäiriöksi nimeltä neurastenia eli heikkohermoisuus. Artikkelin sisältämää vanhentunutta tietoa ei ole korjattu, vaikka julkaisusarjan myöhemmät artikkelit kumoavat ajatuksen sairauden psykiatrisesta luonteesta. Myalginen enkefalomyeliitti saatetaan diagnosoida myös somatisaatiohäiriön (ent. "hysteerinen neuroosi") tai (konversiohäiriön (ent. "konversiohysteria") F44 nimellä kulkevaksi psykiatriseksi sairaudeksi F45.0.

title: Dissosiaatiohäiriö

text: Konversiohäiriön käsitettä on kritisoitu paljon. Monet ovat olleet sitä mieltä, etteivät esimerkiksi Freudin ja Breurerin esittelemän historian kuuluisimman "hysteriapotilaan", kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti Bertha Pappenheimin yskä, säryt ja aisti- sekä halvausoireet johtuneet konversiohäiriöstä vaan esimerkiksi aivotulehduksesta tai ohimolohkoepilepsiasta. Tätä epäilyä tukee muun muassa se, että toisin kuin Freud ja Breurer väittivät vuonna 1895 julkaistussa kirjassaan Tutkielmia hysteriasta, Pappenheim ei parantunut psykoanalyysin avulla, vaan vaan meni lopulta niin huonoon kuntoon, että joutui kuukausiksi sairaalahoitoon.

title: Konversiohäiriö

text: Konversiohäiriöllä tarkoitettiin tahdonalaisen lihaksen tai aistien toimintaan liittyvää oiretta, joka muistutti ruumiillista häiriötä. Oireen syntyyn liittyi psykologisia tekijöitä, ja oireen ilmenemistä tai pahentumista edelsi erilaisia psyykkisiä ristiriitoja, stressitekijöitä tai traumaattiseen tunnemuistoon liittyviä tapahtumia, jolloin traumaan kiinnittynyt dissosioitunut persoonan osa aktivoitui.[2]

title: Apatoraptor

text: "Apatoraptor" tarkoittaa ”petollista ryöstäjää”. Apato tulee kreikan kielen sanasta "apate", joka tarkoittaa petollista. Raptor tulee latinan kielestä ja tarkoittaa ryöstäjää, rosvoa tai varasta. Lajinimi "pennatus" tarkoittaa latinaksi höyhenpeitteistä, joka tulee sulannupeista sen yläraajassa, jossa on saattanut olla höyheniä.

title: Konversiohäiriö

text: Dissosiaatio-oireet nähtiin aiemmin vain psyykkisten toimintojen häiriöinä. Kansainvälisen ICD-tautiluokituksen kymmenennen version laatijat sisällyttivät traumatutkimusten tulosten valossa myös konversiohäiriön dissosiaatiohäiriöihin. Konversio-oireet olivat heidän mukaansa ruumiillisten toimintojen tasolla esiintyviä somatoformisen dissosiaation ilmentymiä. Rakenteellinen dissosiaatio-käsitteistö antaa merkittävästi hoitoa ja määrittelyä helpottavan pohjan niin somatoformisen dissosiaation mm. konversio-oireiden kuin psykoformisen esim. kaventunut tajunnan tila yhdistävälle tiedolle ja tutkimukselle.[3][4]

title: Moduuli

text:
"Moduuli tarkoittaa seuraavia asioita:"
"Matematiikassa moduli tarkoittaa seuraavia asioita":
"Rakennustekniikassa moduuli tarkoittaa seuraavia asioita":
"Tietotekniikassa moduuli tarkoittaa seuraavia asioita":
"Konetekniikassa moduuli tarkoittaa seuraavia asioita":

title: Shuaijiao

text: Shuaijiao (摔跤; yksinkert. 摔角; pinyin: shuāijiāo; Wade-Giles: shuai chiao) on uudissana, joka tarkoittaa kiinalaista ja mongolialaista painia. Sana "shuai" tarkoittaa "heittää maahan", mutta sanalla "jiao" on kaksi merkitystä: vanhempi tulkinta tarkoittaa "sarvia" ja toinen, uudempi tarkoittaa "painia", joten "shuaijiao" sananmukaisesti tarkoittaa "heittää maahan sarvilla" tai "heittää maahan painimalla".

title: Whyten järjestelmä

text: Pyörästöjärjestystä osoittavan numeroyhdistelmän perässä käytetään kirjainlyhenteitä osoittamaan veturin vesitankin sijoittamista veturin yhteyteen. Mikäli kirjainta ei ole, on kyseessä tenderiveturi, jossa vesitila on erillisessä polttoainevaunussa. Kirjain T tarkoittaa tankkiveturia, jossa vesitila on sijoitettu veturiin eikä erillistä tenderiä ole. Brittiläisen käytännön mukaan T tarkoittaa kattilan sivulle asetettuja vesitankkeja, PT () tarkoittaa vesitilaa, joka on sijoitettu kattilan molemmin puolin sen yläosaan aluskehyksen yläpuolelle, ST () tarkoittaa satulamaisesti kattilan päällä sijaitsevaa vesitilaa, ja WT () tarkoittaa veturin aluskehyksen sisään rakennettua vesitilaa. Yhdistelmä T+T tai TT tarkoittaa tankkiveturia, jossa on erillinen lisätenderi.


query: Kuka voitti ensimmäisen us openin?

title: Yhdysvaltain avoin golfturnaus

text: Ensimmäinen Yhdysvaltain avoin golfturnaus pelattiin 4. lokakuuta 1895 Newportissa, Rhode Islandilla 9 reiän kentällä, joka kierrettiin neljä kertaa. Kisaan osallistui kymmenen ammattilaista ja yksi amatööri. Voittaja oli 21-vuotias englantilainen Horace Rawlins.

title: Risto Mattila

text: Mattila oli Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 16:s ja Torinon olympialaisissa 2006 kymmenes half-pipessa. Hän voitti urallaan muun muassa US Openin (2005), European Openin (2005) ja Nissan X-Trailin (2007).

title: Jack Nicklaus

text: Nicklaus voitti ensimmäisen ammattilaispalkintonsa tammikuussa 1962 sijoituttuaan Los Angeles Openissa 50:nneksi. Ensimmäisen ammattilaisvoittonsa hän otti samana vuonna US Openissa. Vuoden 1962 lopussa Nicklaus oli jo PGA:n rahalistan kolmannella sijalla. Vuonna 1963 Nicklaus oli saman rahalistan kakkonen ja vuosien 1964–1977 aikana kahdeksan kertaa ykkösenä.

title: Gisela Dulko

text: Ranskan avoimissa hän hävisi Dominika Cibulkoválle ja Wimbledonissa Nadja Petrovalle kolmannella kierroksella. Wimbledonissa Dulko voitti 24:nneksi sijoitetun Marija Šarapovan kolmessa erässä toisella kierroksella. Swedish Openissa Dulko hävisi taas Maria Jose Martinez Sanchezille, tällä kertaa välierässä. US Openissa Dulko voitti Jekaterina Makarovan, Alona Bondarenkon ja Jaroslava Švedovan. Neljännellä kierroksella hän hävisi Alonan siskolle, Kateryna Bondarenkolle 6–0, 6–0 vain 47 minuutissa.

title: Olli Rahnasto

text: Olli Rahnasto osallistui 1989 kolmen Grand Slam turnauksen kaksinpelin pääsarjaan, yltäen toiselle kierrokselle Ranskan avoimissa ja US Openissa voitolla ATP50-60 tason pelaajista. Wimbledonissa hän jäi ensimmäiselle kierrokselle. Davis Cupissa Rahnasto esiintyi vuosina 1982–1995. Hän voitti lisäksi viisi Suomen mestaruutta (1982 kaksinpeli sisäkentillä, 1987 nelinpeli ulkokentillä, 1983, 1984 ja 1987 nelinpeli sisäkentillä).

title: Magdaléna Rybáriková

text: Rybáriková aloitti vuoden 2009 pelaamalla ASB Classic -turnauksessa Aucklandissa. Hän hävisi avauskierroksella neljänneksi sijoitetulle Aleksandra Wozniakille luvuin 6–3, 6–7(4), 7–5. Rybáriková pelasi seuraavaksi Moorilla Hobart Internationalissa, jossa hän voitti 1. kierroksella Kateryna Bondarenkon 4–6, 7–6(6), 6–1, toisella kierroksella turnauksessa ykköseksi sijoitetun Flavia Pennettan 7–5, 6–3 ja puolivälierässä Melinda Czinkin 6–0, 1–6, 7–6(7). Semifinaalissa hän hävisi Iveta Benešoválle luvuin 6–1, 6–3. Turnauksen jälkeen hän nousi maailmanlistan sijalle 50. Australian avoimissa Rybáriková hävisi 1. kierroksella viidenneksi sijoitetulle Vera Zvonarjovalle 7–6(2), 6–0. PTT Pattaya Openin 1. kierroksella hän voitti Kimiko Date Krummin luvuin 6–2, 4–6, 6–4 ja toisella kierroksella Ivana Lisjakin 6–4, 2–6, 6–2. Puolivälierässä hän yllätti toiseksi sijoitetun Caroline Wozniackin 6–4, 6–1. Semifinaalissa hän hävisi Sania Mirzalle 6–4, 5–7, 6–1. Turnauksen jälkeen Rybáriková nousi maailmanlistan sijalle 47. Dubai Tennis Championships -turnauksessa hän hävisi avauskierroksella Samantha Stosurille 6–4, 6–3. Ensimmäisellä kierroksella hän putosi jatkosta myös Indian Wellsissä, Stuttgartissa, Roomassa ja Madridissa. Sony Ericsson Openissa hän pääsi toiselle kierrokselle, häviten Amélie Mauresmolle 6–3, 1–6, 6–2 ja Ranskan avoimissa toisella kierroksella tuli tappio Jelena Jankovićille 6–1, 6–2. Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa hän otti AEGON Classicissa, kun finaalissa hän voitti Kiinan Li Nan luvuin 6–0, 7–6(2). US Openissa hän pääsi toisen kerran Grand Slam -turnauksessa kolmannelle kierrokselle. Sen hän hävisi Venus Williamsille 6–2, 7–5.

title: Ioana Raluca Olaru

text: Junioriurallaan Olaru pääsi finaaliin sekä kaksinpelissä että nelinpelissä Ranskan avoimissa 2005 ja voitti US Openissa 2006 nelinpeliturnauksen Mihaela Buzărnescun kanssa. Ammattilaisurallaan hän on selviytynyt Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2007, kun hän voitti muun muassa 30:nneksi sijoitetun Julia Vakulenkon. Kolmannella kierroksella Olaru hävisi kuitenkin seitsemänneksi sijoitetulle Ana Ivanovićille.

title: Luettelo miesten golfin major-turnauksien voittajista

text: Tämä on luettelo miesten golfin major-turnauksien voittajista. Ammattilaisgolfin maineikkaimpina tapahtumina pidettyjä major-kilpailuja järjestetään vuosittain neljä kappaletta seuraavan järjestyksen mukaisesti: Masters Tournament, Yhdysvaltain avoin golfturnaus (U.S. Open Championship), Britannian avoin golfturnaus (The Open Championship, British Open) sekä PGA Championship. Grand slamiksi kutsutaan saavutusta, jossa golfaaja voittaa kaikki saman vuoden major-turnaukset; tähän ei ole kyennyt kukaan, mutta Tiger Woods on tehnyt jälkeenpäin nimetyn "Tiger Slamin" eli voittanut kaikki turnaukset peräkkäin. Bobby Jones teki historiaa suorittamalla grand slamin vuonna 1930, kun hän voitti US Openin, British Openin sekä molempien vastaavat amatööriturnaukset. Titteli mitätöitiin sen jälkeen, kun amatöörikilpailut syrjäytettiin kahdella virallisella major-turnauksella.

title: Viktor Troicki

text: Troicki pääsi ensimmäisen kerran ATP-turnauksen finaaliin Washington DC:ssä Legg Mason Tennis Classic -turnauksessa. Troicki voitti Bobby Reynoldsin, ja sen jälkeen Andy Roddickin puolivälierissä luvuin 0–6, 6–2, 6–4. Välierässä hän voitti Igor Kunitsinin, kunnes hävisi finaalissa Juan Martin del Potrolle 3–6, 3–6. US Openissa Troicki voitti Carsten Ballin ensimmäisellä kierroksella ja Philipp Kohlschreiberin toisella, kunnes hävisi Rafael Nadalille. Troicki edusti jälleen Serbiaa Davis Cupissa – tällä kertaa Slovakiaa vastaan. Troicki voitti ainoan matsinsa Lukáš Lackoa vastaan 6–3, 6–4. AIG Japan Openissa hän hävisi puolivälierän Andy Roddickille ja Kremlin Cupissa puolivälierätappio tuli Mischa Zvereviä vastaan. Kauden päättyessä hän oli maailmanlistan sijalla 56.

title: Margaret Smith Court

text: Court syntyi nimellä Smithien nelilapsiseen perheeseen, jonka nuorin hän oli. Hänen vanhempansa ovat Lawrence Smith ja Catherine Smith. Hän aloitti tenniksen pelaamisen kahdeksanvuotiaana. 17-vuotiaana hän voitti ensimmäisen grand slam -turnauksensa Australian avoimissa mestaruuskilpailuissa. Vuoden 1966 Wimbledonin jälkeen hän päätti lopettaa tennisuransa. Seuraava vuonna 1967 hän meni naimisiin Barry Courtin kanssa ja otti sukunimekseen Courtin. Hän palasi vuonna 1968 tenniskentille ja voitti vuonna 1970 kaikki grand slam -turnaukset. Vuonna 1971 hän hävisi Wimbledonissa loppuottelussa Evonne Goolagongille. Hänen ensimmäisen lapsensa Daniel syntyi maaliskuussa 1972. Hän lopetti kyseisenä vuonna, mutta palasi vielä samana vuonna US Openin pelaamaan. Vuonna 1974 hän sai toisen lapsensa Marikan. Hän alkoi taas pelata, mutta lopetti lopullisesti vuonna 1977, jolloin hän odotti kolmatta lastaan. Pariskunta sai neljä lasta.

title: Bernard Tomic

text: 2009 Tomic saavutti jälleen paikan puolivälierissä Ranskan avoimissa ja semifinaalissa Wimbledonissa. US Openin poikien sarjan Tomic voitti. Hän voitti finaalissa isäntämaan Chase Buchananin 6-1, 6-3.

title: Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2006

text: Vuoden 2006 Yhdysvaltain avoin tennisturnaus eli US Open alkoi 28. elokuuta ja päättyi 10. syyskuuta 2006. Kilpailu oli järjestyksessään 126:s. Miesten mestaruuden vei kolmatta kertaa perätysten Sveitsin Roger Federer. Naisten puolella Venäjän Marija Šarapova voitti US Openin ensimmäistä kertaa.

title: Jarkko Nieminen

text: Australian avoimissa 2002 Nieminen osallistui uransa ensimmäiseen Grand Slam -turnaukseen. Hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa idolilleen Pete Samprasille. Huhtikuussa Estoril Openissa hän selviytyi loppuotteluun voittamalla puolivälierissä entisen maailmanlistan ykkösen Marat Safinin ja välierissä Fernando Meligenin, mutta hävisi loppuottelun David Nalbandianille. Kolme viikkoa myöhemmin Mallorcan ATP-turnauksessa hän voitti puolivälierissä Dominik Hrbatýn ja välierissä Mariano Zabaletan, mutta hävisi loppuottelun Gastón Gaudiolle kuumeviruksen kangistamana. Turnauksen jälkeen Nieminen nousi ATP-maailmanlistalla sijalle 43, jolloin hänestä tuli kaikkien aikojen korkeimmalle sijoitettu suomalaispelaaja. Ranskan avoimissa 2002 hän voitti avauskierroksella Nicolás Lapentin ja toisella Amir Hadadin, mutta hävisi kolmannella kierroksella Tommy Haasille. Wimbledonissa Nieminen pääsi viimeiseksi sijoitetuksi pelaajaksi, mutta hävisi toisella kierroksella Julian Knowlelle. Heinäkuussa hän voitti Tampere Openin. Syyskuussa Suomi karsi pääsystä maailmanlohkoon maaottelussa Alankomaita vastaan. Nieminen hävisi ensimmäisen kaksinpelinsä Raemon Sluiterille ja nelinpelinsä Tuomas Ketolan kanssa Paul Haarhuisille ja Sjeng Schalkenille, eikä Niemisen kaksinpelivoitto Martin Verkerkistä riittänyt Suomelle voittoon. Marraskuussa hän voitti IPP Openin Helsingissä.

title: Mourad Laachraoui

text: Laachraoui voitti 2015 Fuijairan ja Alexandrian avointen turnauksen 54-kiloisten sarjan ja Israelin avointen 58 kg:n painoluokan. Seuraavana vuonna hän voitti 54 kg:n sarjan US Openissa ja Luxor Open -turnauksessa.

title: Latisha Chan

text: Chan karsi pääsystä jokaisen Grand Slam -turnauksen pääsarjaan, ja pääsi mukaan Wimbledoniin ja US Openiin. Molemmissa turnauksissa hän kuitenkin karsiutui 1. kierroksella; Wimbledonissa tuli tappio Alicia Molikille ja Yhdysvalloissa Kirsten Flipkensille. Hänen läpimurtonsa tapahtui Tokio Openissa, jossa hän voitti kotiyleisön suosikin, Ai Sugiyaman. Sugiyama oli samalla ensimmäinen Top 30 -pelaaja, jonka Chan pystyi voittamaan. Hän pelasi myös nelinpeliä Tokiossa ja pääsi finaaliin parinsa Chuang Chia-jungin kanssa, mutta he hävisivät finaalin. ITF-turnausvoitot Chan otti Melbournessa, Fukuokassa, Kurumessa ja Kaohsiungissa. Chuang Chia-jungin kanssa hän voitti nelinpeliturnaukset Sydneyssä, Gosfordissa, Fukuokassa, Kurumessa ja Kaohsiungissa. Kauden päättyessä hän oli kaksinpelissä maailmanlistan sijalla 96.

title: Elena Baltacha

text: Vuonna 2009 Baltacha selviytyi Australian avointen pääsarjaan yhdessä kolmen muun brittiläisen kanssa (Katie O'Brien, Anne Keothavong ja Melanie South). Neljä brittiläistä naista pääsi Grand Slam -turnauksen (ei Wimbledon) pääsarjaan ensimmäisen kerran vuoden 1992 US Openin jälkeen. Baltacha voitti ensimmäisellä kierroksella Anna-Lena Grönefeldin 6–1, 6–4, mutta hävisi toisella kierroksella entiselle maailmanlistan ykköselle, Amélie Mauresmolle. Vaikka Baltacha voittikin ensimmäisen erän, niin Mauresmo vei ottelun lopulta 4–6, 6–3, 6–2. Baltacha sai villin kortin Wimbledoniin, jossa hän voitti avauskierroksella Alona Bondarenkon. Toisella kierroksella hän hävisi Kirsten Flipkensille 5–7, 1–6.

title: Bethanie Mattek-Sands

text: Vuonna 2001 Mattek-Sands sai villin kortin Ericsson Openin karsintoihin Key Biscaynessa. Ensimmäisen kierroksen ottelussa hän voitti Catalina Castañon 6–4, 7–6(3), mutta hävisi seuraavalla kierroksella Sandra Cacicille 7–5, 6–4. Mattek-Sands pääsi suoraan ITF-turnaukseen Boynton Beachiin villillä kortilla. Ensimmäiselle kierroksella hän voitti ykköseksi sijoitetun Jelena Lihovtsevan 6–3, 1–6, 6–2 ja toisella kierroksella Jennifer Hopkinsin 6–2, 6–0. Puolivälierässä hän hävisi Asa Carlssonille 6–1, 6–1. Tämän menestyksen johdosta Mattek-Sands nousi maailmanlistan sijalle 343. Mattek-Sands pääsi villillä kortilla Amelia Islandin turnaukseen Floridassa. Hän hävisi Jill Craybasille 4–6, 6–1, 6–3. Mattek-Sands pelasi toisen ITF-turnauksen Bronxissa ja hävisi ensimmäisellä kierroksella Sylvia Plischkelle 6–1, 6–4. Ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääkaavioon Mattek-Sands pääsi villillä kortilla US Openissa ja hävisi 1. kierroksella Australian Alicia Molikille 4–6, 6–2, 6–4.

text: Eniten majoreita voittaneen pelaajan ennätystä pitää hallussaan Jack Nicklaus, joka voitti uransa aikana 18 turnausta. Listan toisella sijalla on 14 majoria voittanut Tiger Woods, joka saavutti viimeisimmän voittonsa U.S. Openissa vuonna 2008. Walter Hagen pitää listan kolmatta sijaa 11 majorilla ja on yhdessä Nicklauksen kanssa voittanut eniten PGA Championshippejä eli viiden kappaleen verran. Nicklaus hallitsee myös Mastersin ennätystä kuudella voitollaan sekä US Openia jaetulla sijalla Willie Andersonin, Bobby Jonesin ja Ben Hoganin kanssa neljällä voitolla. British Openin tilastoa johtaa Harry Vardon, joka vei kilpailun voiton ennätykselliset kuusi kertaa.

title: Bobby Jones (golfaaja)

text: Robert Tyre "Bobby" Jones Jr (17. maaliskuuta 1902 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat – 18. joulukuuta 1971) oli yhdysvaltalainen amatöörigolfaaja. Hän voitti 7 major-turnausta, neljästi US Openin (1923, 1926, 1929 ja 1930) ja kolmesti British Openin (1926, 1927 ja 1930). Jones teki historiaa kaudella 1930 voittamalla molempien ammattilaisturnauksien lisäksi myös vastaavat amatööriturnaukset. Saavutusta kutsuttiin golfin Grand Slamiksi, ennen kuin kaksi major-turnausta, The Masters Tournament ja PGA Championship syrjäyttivät amatööriturnaukset. Kauden 1930 jälkeen Jones lopetti suoraan huipulta vain 28-vuotiaana.

title: Anna Tšakvetadze

text: Heti ensimmäisessä Grand Slam -turnauksessaan (ja vasta kolmannessa WTA-turnauksessaan), vuoden 2004 US Openissa Tšakvetadze pudotti kolmanneksi sijoitetun Anastasija Myskinan ja eteni 3. kierrokselle. Tällä hän jakaa Serena Williamsin kanssa toisen tilan nopeimmin WTA-urallaan top-10-pelaajan pudottaneiden pelaajien listalla. Hän murtautui WTA-rankingissa 100 parhaan joukkoon syyskuussa 2004 ja 50 parhaan joukkoon kesäkuun alussa 2005. Tšakvetadzella on WTA-kiertueella 209 voittoa ja 99 tappiota . Kaudella 2007 Tšakvetadze voitti neljä turnausta. Hän raivasi tiensä ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen välieriin Yhdysvaltain avoimissa, jossa hävisi epätasaisen esityksen jälkeen Svetlana Kuznetsovalle. Helmikuussa 2008 Tšakvetadze oli paras Pariisin halliturnauksessa voitettuaan finaalissa Ágnes Szávayn. Tšakvetadzen viimeisin WTA-voitto on heinäkuulta 2010, jolloin hän voitti Banka Koper Slovenia Openin finaalissa Johanna Larssonin.

title: Lee Trevino

text: Trevino voitti kahdesti US Openin (1968, 1971), British Openin (1971, 1972) ja PGA Championshipin (1974, 1984). Hän voitti viisi kertaa Vardon Trophyn, ja vuonna 1981 hänelle myönnettiin paikka World Golf Hall of Famessa.

title: Viktor Troicki

text: Wimbledonissa Troicki oli sijoitettu 30:nneksi. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Brian Dabulin ja toisella Daniel Gimeno-Traverin, mutta hävisi kolmannella kierroksella Andy Murraylle. US Openissa hän voitti 1. kierroksella Peter Luczakin 6–3, 6–3, 1–6, 2–6, 6–1, mutta hävisi toisella kierroksella Julien Benneteaulle. PTT Thailand Openissa hän voitti Thomaz Belluccin 6–3, 7–6(4) ja puolivälierässä John Isnerin 7–6(3), 6–2. Semifinaalissa Troicki voitti Jo-Wilfried Tsongan 1–6, 6–2, 6–3. Finaalissa Troicki hävisi Gilles Simonille. Kauden päättyessä hän oli maailmanlistan sijalla 29.

title: Roger Federer

text: Heinäkuussa 2005 Roger Federer voitti Wimbledonin kaksinpelin kolmannen kerran peräkkäin kaatamalla finaalissa Andy Roddickin 6–2, 7–6, 6–4. Syyskuussa, kukistettuaan US Openin finaalissa Andre Agassin 6–3, 2–6, 7–6, 6–1, Federeristä tuli ensimmäinen peräkkäisinä vuosina sekä Wimbledonin että US Openin voittanut pelaaja sitten Don Budgen vuosina 1937–1938 ja vasta kolmas kaiken kaikkiaan. Vuonna 2005 Roger Federer hävisi ainoastaan neljä ottelua.

title: Jérémy Chardy

text: Kausi alkoi Chardylla huonosti. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Brisbane International -turnauksessa, Heineken Openissa, Australian avoimissa ja SAP Openissa. Ensimmäisen voittonsa hän otti lopulta Regions Morgan Keegan Championshipsissä, kun hän voitti ensimmäisellä kierroksella turnauksessa toiseksi sijoitetun Fernando Verdascon luvuin 7–6(4), 6–3.

title: Aisam-ul-Haq Qureshi

text: Wimbledoniin 2007 karsintojen kautta päässyt Qureshi voitti avauskierroksella Lee Childsin, mutta hävisi toisella kierroksella Marat Safinille. Hän pääsi karsintojen kautta myös Yhdysvaltain avoimiin 2008, mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella Carlos Moyàlle. Helmikuussa 2010 hän voitti Johannesburgin ja kesäkuussa 2011 Gerry Weber Openin ATP-nelinpeliturnaukset yhdessä Rohan Bopannan kanssa. Syys-lokakuussa 2011 hän voitti Thailand Openin Oliver Marachin kanssa ja Stockholm Openin Bopannan kanssa. Marraskuussa hän voitti Paris Mastersin Bopannan kanssa.

title: Marija Kirilenko

text: Kirilenko aloitti tenniksen seitsenvuotiaana isänsä Jurin tutustutettua hänet lajiin Moskovassa. Vuonna 2002 hän voitti Canadian Openin ja US Openinkin juniorisarjat.

title: Leander Paes

text: Kaksinpelissä Paes pääsi Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle US Openissa vuonna 1997. Vuonna 1996 hän voitti pronssia Atlantan olympialaisten kaksinpelissä. Ainoan kaksinpeliturnausvoittonsa Paes otti heinäkuussa vuonna 1998.

title: Horacio Zeballos

text: US Men's Clay Court Championships -turnauksessa hän voitti Taylor Dentin, Dudi Selan ja maailmanlistan sijalla 11 olevan Fernando Gonzálezin. Semifinaalissa hän hävisi Juan Ignacio Chelalle, joka voitti lopulta turnauksen. Monte Carlo Masters -turnauksessa hän hävisi 1. kierroksella Tommy Robredolle ja Barcelona Openissa Pablo Cuevasille. Rome Masters -turnauksessa hän hävisi John Isnerille. Ranskan avoimissa hän selviytyi toiselle kierrokselle voitettuaan ensimmäisellä kierroksella Martin Fischerin. Toisella kierroksella hän hävisi turnauksen lopulta voittaneelle Rafael Nadalille.

title: Gabriela Sabatini

text: Sabatini voitti US Openin kaksinpelin vuonna 1990. Vuonna 1988 hän voitti Wimbledonin nelinpelin Steffi Grafin kanssa. Sabatini oli kaksinpelin loppuottelun häviävänä osapuolena US Openissa vuonna 1988 ja Wimbledonissa vuonna 1991. Vuoden 1988 Soulin kesäolympialaisissa hän saavutti kaksinpelissä hopeaa.

title: Latisha Chan

text: Kausi alkoi Chanilta hyvin, kun hän voitti 25 000 dollarin ITF -turnauksen Taipeissa. Toukokuussa hän voitti 50 000 dollarin ITF -turnauksen Fukuokassa. Myöhemmin samana vuonna hän pääsi US Openin pääsarjaan, mutta hävisi 1. kierroksella Serena Williamsille. US Openin jälkeen hän pelasi Chuang Chia-jungin kanssa nelinpeliä ja he voittivat WTA-turnauksen Soulissa.

title: Juan Mónaco

text: Orange Warsaw Openissa hän pääsi semifinaaliin, jonka hän hävisi Tommy Robredolle. Pekingin olympialaisissa hän hävisi Marin Čilićille 1. kierroksella luvuin 4–6, 7–6(5), 3–6. Nelinpelissä hän voitti parinsa Luis Hornan kanssa Heineken Openin. US Openissa hän pääsi parinsa kanssa semifinaaliin asti, häviten sen Lukáš Dlouhýlle ja Leander Paesille.