query: Mitä Sangamon-luokka tarkoittaa?

title: Sangamon-luokka

text: Sangamon-luokka oli Yhdysvaltain laivaston saattuetukialusluokka, johon kuului neljä toisessa maailmansodassa palvellutta alusta.

title: Town-luokka

text: Town-luokka voi tarkoittaa seuraavia asioita:

title: Luokka (matematiikka)

text: Matematiikassa ja erityisesti joukko-opissa luokka tarkoittaa joukkojen kokoelmaa, joka voidaan määritellä sen jäsenille yhteisillä ominaisuuksilla. Jotkut luokat ovat joukkoja (kuten kaikkien parillisten kokonaislukujen joukko), toiset taas eivät (kaikkien ordinaalilukujen luokka tai kaikkien joukkojen luokka). Luokka, joka ei ole joukko, on aito luokka.

title: Luokka (koulutus)

text: Sanalla luokka voidaan tarkoittaa myös ryhmää jonkin muun oppilaitoksen oppilaita, jotka käyvät samaa kurssia tai oppituntia. Puhekielessä luokka voi merkitä myös luokkahuonetta eli opetustilaa, jossa pidetään oppitunteja.

title: Etna-luokka

text: Etna-luokka voi tarkoittaa seuraavia alusluokkia:

title: B-luokka

text: B-luokka voi tarkoittaa seuraavia asioita:

title: USS Sangamon (1862)

text: USS Sangamon (ex-"Conestoga") oli Yhdysvaltain laivaston Passaic-luokan monitori, joka palveli Yhdysvaltojen sisällissodassa pohjoisvaltioiden puolella.

title: Chacal-luokka

text: Chacal-luokka voi tarkoittaa seuraavia:

title: Cimarron-luokka (1939)

text: Luokan aluksista neljä muutettiin 1942 Sangamon-luokan saattuetukialuksiksi.

title: A-luokka

text: A-luokka voi tarkoittaa seuraavia asioita:

title: Sangamon-luokka

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Chesneau, Roger| title = Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present - an illustrated encyclopedia| location = Bristol| publisher = Brockhampton Press| year = 1998| id = ISBN 1-86019-87-5-9| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}} Citation error, replace with{{cite book| author = Gardiner, Robert (ed.)| title = Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946| location = Lontoo, Englanti| publisher = Conway Maritime Press| year = 1987| id = ISBN 0-85177-146-7| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}}

title: Commencement Bay -luokka

text: Ainoastaan neljällä tankkerista valmistetulla Sangamon-luokan saattuetukialuksella oli pidempi lentokansi kuin C-3 ja Casablanca-mallisilla aluksilla. Vuonna 1942 muutostöitä hidasti tarvittavien tankkerirunkojen puute ja valmiiden alusten muuttamisen esti sama syy eli korvaavien tankkereiden puute. Sen sijaan rungot Bogue-luokan CV-31 - CV-54 olivat toisintoja C3 muutoksista, joista kaikki ensimmäistä lukuun ottamatta luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle. Luovutettujen korvauksena Yhdysvaltain laivasto piti kaikki Casablanca-luokan alukset itsellään. Kuitenkin vuoden 1944 laivasto-ohjelman paranneltu Sangamon-luokka tilattiin Commencement Bay -luokkana.

title: USS Sangamon

text: USS Sangamon voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:

title: Tokion kansainvälinen sotarikostuomioistuin

text: Tuomioistuimessa käsitellyt rikokset jaettiin kolmeen luokkaan: A-luokkaan kuuluivat rikokset rauhaa vastaan, mikä käytännössä tarkoitti hyökkäyssodan suunnittelua, B-luokkaan perinteiset sotarikokset ja C-luokkaan rikokset ihmisyyttä vastaan. A-luokka oli suunniteltu lähinnä Japanin ylintä johtoa ajatellen, B- ja C-luokan rikoksista saatettiin syyttää keitä tahansa japanilaisia näiden asemasta riippumatta.

title: M-luokka

text: M-luokka voi tarkoittaa:

title: USS Sangamon (CVE-26)

text: Kevään ja kesän aikana apulentotukialusten, jotka olivat saaneet uuden nimen "saattuetukialus", tarve lisääntyi. "Sangamonin" ja kolmen muun Cimarron-luokan tankkerin sekä 20 C-3-kauppalaivan muutostyöt jatkuivat kiristetyllä aikataululla. Elokuussa USS "Sangamon" valmistui luokkansa ensimmäisenä. Muutotöiden aikana alukselle valmistettiin 502 jalkaa pitkä ja 81 jalkaa leveä lentokansi, jossa oli kaksi hissiä ja katapultti. Lisäksi alukselle tehtiin lentokonehangaari, korjauspajat ja materiaalivarastot sekä asennettiin kaikuluotain. Majoituskapasiteettia kasvatettiin mahdollistamaan kasvaneen miehistön ja lentokonehenkilöstön majoittaminen. Alukselle asennettiin lisäksi kaksi kpl viiden tuuman, 22 kpl 40 millimetrin ja 21 kpl 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Aluksen runkonumero vaihdettiin 20. elokuuta ACV-26:ksi, ja viisi vuorokautta myöhemmin se palasi palvelukseen päällikkönään C. W. Wieber.

title: Luettelo Yhdysvaltain laivaston saattuetukialuksista

text:
"Sangamon-luokka""Archer-luokka"
"Ruler-luokka"
"Casablanca-luokka"
"Commencement Bay -luokka"

title: Peruskoulu Suomessa

text: Peruskoulu jakautui vuoden 1998 loppuun asti kuusivuotiseen ala-asteeseen ja kolmevuotiseen yläasteeseen, ja jako on nykyisinkin esimerkiksi opettajien virkojen osalta voimassa koululainsäädännössä: Luokilla 1-6 opetusta antavat pääasiassa luokanopettajat (ala-aste) ja luokilla 7-9 aineenopettajat (yläaste), joskin opettajat voivat pätevyydestään riippuen opettaa kummassakin koulumuodossa. Nykyisin monissa kunnissa peruskoulujen nimissä on ainoastaan sana "koulu". Koska yläkoulu–alakoulu-jakoa ei enää säädöksissä ole, opetuksen järjestäjät voivat muodostaa eri luokka-asteiden kouluja, esimerkiksi 5.–9. luokkien tai 1.–2. luokkien kouluja[2]. (Joidenkin koulujen nimissä on sana "yhtenäiskoulu", esim. Yhtenäiskoulua Käpylässä, joissa se siis tarkoittaa "peruskoulu".) Toisaalta on edelleen olemassa pieniä ala-asteita, joissa opettajat opettavat yhdysluokkia. Tällaisilla luokilla on useamman kuin yhden luokka-asteen oppilaita.

title: Mersey-luokka

text: Mersey-luokka tarkoittaa ainakin seuraavia alusluokkia:

title: Luonnollinen luokka

text: Luonnollinen luokka tai luonnollinen laji tarkoittaa filosofiassa sellaista asioiden luokittelua, joka on luonnollinen, ei keinotekoinen. Luonnolliseen luokkaan kuuluvilla asioilla (olioilla, tapahtumilla jne.) on jotain yhteistä, joka erottaa ne "todellisena joukkona" muista asioista, sen sijaan että ne olisivat vain joukko jonkun ihmisen tai ryhmän satunnaisesti yhteen luokkaan luokittelemia asioita. Niillä on siis on jotain muutakin yhteistä kuin se, millä perusteella luokitus on tehty.

title: F-luokka

text: F-luokka voi tarkoittaa seuraavia asioita:

title: Luokka

text: Luokka voi tarkoittaa seuraavia:

title: County-luokka

text: County-luokka voi tarkoittaa seuraavia asioita:

title: USS Sangamon (CVE-26)

text: USS Sangamon (runkonumerot AO-28, AVG-26, ACV-26 ja CVE-26) oli Yhdysvaltain laivaston Sangamon-luokan saattuetukialus, joka valmistettiin tankkerista. Alus oli alun perin Cimarron-luokan laivaston tankkeri, joka oli valmistettu laivaston ja merenkulkukomission T3-S2-A1 piirustusten mukaan.

title: Sangamon-luokka

text: Alusten etukannelle asennettiin kolme 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä, taakse tykkihyllyille kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja lentokannen etukulmiin tykkihyllyille kaksiputkiset 40 millimetrin tykit ja 20 millimetrin tykkejä lentokannen reunaan. Viisituumaiset sijoitettiin kannen takaosaan. Alukset oli suunniteltu 30 lentokoneelle, mutta myöhemmin todettiin, että aluksilla oli tilaa jopa 36 koneelle.[2]

title: Sangamon-luokka

text: Yhdysvaltain C3-rungot loppuivat, ja luokan alusten valmistamiseksi valittiin T3-tyypin tankkereita, jotka lunastettiin niiden alkuperäisiltä omistajilta. Muutostyöt vastasivat Bogue-luokan aluksille tehtyjä, mutta erilaisista rungoista johtuen erojakin oli, kuten pidempi hangaari (vaikkakin kummastakin päästä kapeneva). Samoin pidempi runko mahdollisti pidemmän lentokannen. Alusten suuremmat koneet mahdollistivat paremman liikuntakyvyn ja suuremman nopeuden. Konehuoneiden sijainti oikealle taakse mahdollisti lyhyempien savuhormien käytön ja niiden yhdistämisen.[1]

title: Kongō-luokka

text: Kongō-luokka voi tarkoittaa seuraavia keisarillisen Japanin laivaston ja Japanin itsepuolustusvoimien laivaston alusluokkia:

title: C-luokka

text: C-luokka voi tarkoittaa seuraavia asioita:

title: USS Sangamon (1862)

text: Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen, jonka mukana se osallistui operaatioihin Hampton Roadsin alueella.

title: Sosioekonominen asema

text: Sosiaalinen liikkuvuus voidaan jakaa absoluuttiseen ja suhteelliseen liikkuvuuteen. Absoluuttinen liikkuvuus tarkoittaa, että perheessä sukupovien välillä tapahtuu liikkuvuutta luokka-asemien välillä. Suhteellisella liikkuvuudella taas tarkoitetaan vanhempien ja lasten luokka-aseman yhteyttä, kun ajan tuomat yhteiskunnaliset muutokset otetaan huomioon. Absoluuttista liikkuvuutta tapahtuu tilanteessa, jossa yhteiskuntaa koettelevat rakenteelliset muutokset, kuten kaupungistumisen aikaan Suomessa 1900-luvun jälkipuoliskolla. Muutos saa aikaan sosiaalista liikkuvuutta luokka-asemissa, mutta ei vielä kerro yksilön suhteellisesta luokka-aseman muutoksesta muihin saman muutoksen kokeneisiin. Tilannetta, jossa sosiaalinen liikkuvuus johtuu ulkoisesta pakosta, esimerkiksi maataloustyövoiman supistumisesta, kutsutaan sosiologiassa yleisesti ”pakotetuksi liikkuvuudeksi” (Erola & Moisio, 2004). Suhteellista liikkuvuutta pidetäänkin absoluuttista liikkuvuutta parempana mittarina mahdollisuuksien tasa-arvon toteutumisessa [21].


query: Milloin Franklin Wendell Welker aloitti uransa ääninäyttelijänä?

title: Frank Welker

text: Eräässä stand up esityksessä, jossa hän esitti äänellään kissan ja koiran tappelua yleisössä ollut mainostuottaja pyysi Welkerin Friskies dog food koiranruoka mainokseensa koiran rooliin.[1] Welker myös suostui tähän vaikka ei tiennyt mitä ääninäytteleminen tarkoitti. Tämän myötä Welker päätyi ääninäyttelijäksi ja teki ensimmäisiä äänirooleja animaatioihin 1960-luvun lopulla muun muassa elokuvaan Tohtori Dolittle ja animaatioon The Batman/Superman Hour. 1970-luvulla Welker tuli tunnetuksi oltuaan Scooby-Doon animaatioissa Freddien ääniroolissa, sekä useissa Hanna-Barberan tuottamissa piirrossarjoissa. Scooby-Doo, Where Are You! oli Welkerin ensimmäinen merkittävä rooli, johon hän päätyi mainostuottajan tyttöystävän kautta, joka ajatteli Welkerin olevan sopiva Scooby-Doon rooliin. Hän meni myös koe-esiintymään agenttinsa kehotuksesta Scoobyn roolia varten.[1] Samaan aikaan Casey Kasem oli yrittämässä Freddien roolia. Hanna-Barberan palveluksessa pitkään työskennellyt Don Messick sai lopulta Scoobyn roolin, mutta ääniroolittajat halusivat Welkerin kokeilevan vielä Freddien roolia, jonka hän myös sai. Welker kertoi Joseph Barberan kanssa työskentelemisen olleen mieluisaa erityisesti hänen ollessa ensimmäistä kertaa kokeneiden ääninäyttelijöiden Don Messickin, John Stephensonin ja Henry Cordenin kanssa samassa äänitysstudiossa.

title: Frank Welker

text: 2000-luvulla Welker sai Freddyn lisäksi Scooby-Doon roolin uudessa Scooby-Doo -piirrossarjassa, kun hahmon alkuperäinen ääninäyttelijä Don Messick kuoli vuonna 1997. Sitä ennen hän esiintyi Warner Bros. Animationin tuottamissa suoraan DVD:lle julkaistuissa Scooby-Doo elokuvissa, kuten Scooby-Doo ja noidan haamu, Scooby-Doo and the Alien Invaders, sekä Scooby-Doo ja kyberjahti. 2000-luvulla Welker on jatkanut ääniroolien tekemistä näytelmäelokuviin, kuten Kunniavelka (2000), Scooby-Doo ja salaperäinen saari (2002), Looney Tunes: Taas kehissä (2003) ja Päivä New Yorkissa (2004). Tämän ohella hän on tehnyt enimmäkseen apinoiden ääniä eri animaatioihin, kuten Kim Possibleen, Codename: Kids Next Dooriin, sekä elokuvaan Utelias Vili ja myöhemmin samannimiseen televisiosarjaan. Vuonna 2007 useat fanit pettyivät, kun Transformers-elokuvan tekijät julkistivat Hugo Weavingin saaneen Megatronin ääniroolin, mutta lohdutuksena faneille Welker oli kuitenkin Transformers: The Game elokuvaan pohjautuvassa videopelissä Megatronin roolissa yhdessä Peter Cullenin kanssa, joka ääninäytteli Optimus Primea, kuten 1980-luvun The Transformers-animaatiosarjassa. Welker ei elokuvan koe-esiintymisestä huolimatta saanut roolia, koska elokuvan ohjaajan Michael Bayn mielestä Welkerin Megatronin ääni ei sopinut hänen luomalleen Megatronille. Kaksi vuotta myöhemmin Welker sai roolin elokuvan jatko-osassa Transformers: Kaatuneiden kosto, jossa hän niin ikään uusi vanhan roolinsa Soundwavena.

title: Mike Milo

text: Mike Milo (s. 22. heinäkuuta 1965 New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Daytime Emmyllä palkittu animaatio-ohjaaja ja animaattori, joka on työskennellyt urallaan enimmäkseen Warner Bros. Animationin tuottamien animaatioiden parissa. Näihin kuuluvat muun muassa Tiny Toons, Taz-Mania, Animaaniset ja Xiaolin Showdown. Hän aloitti uransa vuonna 1990 animoimalla mainoksia Broadcast Artsille New Yorkissa.

title: Candi Milo

text:
Milo teki myös näytelmärooleja vuosien 1984–1990 aikana elokuvissa ja muutamia vierailevia esiintymisiä televisiossa, kuten "The Tonight Show Starring Johnny Carson" -ohjelmassa, jonka myötä hän sattumalta ryhtyi ääninäyttelijäksi elokuvan Cool Worldin myötä, jossa Milo loi 12:lle eri hahmoille ääniä. Samalla hänestä on tullut yksi tunnetuimmista ääninäyttelijöistä ja on luonut yli 200:lle animaatiohahmolle ääniä.
Milo on ääninäytellyt animaatioissa, kuten ChalkZone, Tiny Toons, Mucha Lucha, Astro Boy, The Life and Times of Juniper Lee, Pet Alien, W.i.t.c.h., Cow & Chicken ja Dexterin laboratorio, jossa hän korvasi uransa lopettaneen Christine Cavanaughin äänittämän Dexterin.

title: Dario Cioni

text: Cioni aloitti uransa ammattilaisena maastopyöräilijänä 19-vuotiaana. Hänet valittiin Italian joukkueeseen maastopyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuihin ja hän sijoittui 10. Cioni jatkoi uraansa ja sijoittui maastopyöräilyn maailmancupissa useasti viiden parhaan joukkoon. Hänen paras sijoituksensa on toinen sija vuoden 1996 St Wendelin osakilpailusta. Cioni osallistui myös muutamiin cyclo-cross-kilpailuihin 1990-luvun lopulla.

title: Wendell Corey

text: Hän aloitti uransa teatterissa ja hänen Broadway-debyyttinsä oli vuonna 1942. Hän näytteli lukuisissa elokuvissa joista tunnetuin on luultavasti "Takaikkuna" (Rear Window, 1954). Hän näytteli myös lukuisissa televisiosarjoissa ja hän onkin saanut televisiourastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

title: Frank Welker

text: Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Stand up -koomikot Luokka:Simpsoneiden ääninäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt

title: Frank Welker

text: Franklin Wendell Welker (s. 12. maaliskuuta 1946 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan monipuolisista äänirooleistaan ja erityisesti eläinten äänistä, sekä Fred Jonesin ja Megatronin rooleista.

title: The Mask

text: The Mask () on yhdysvaltalainen animaatiosarja, joka perustuu Dark Horse Comicsin sarjakuvasankari Naamioon ja erityisesti vuonna 1994 ensi-iltansa saaneeseen elokuvaan "The Mask – naamio". Animaatiota tuotettiin yhteensä 54. jakson verran, kestäen kolme tuotantokautta vuosien 1995–1997 välisenä aikana. Sarjan pääosassa ääninäyttelivät Rob Paulsen (Naamio/Stanley Ipkiss), Heidi Shannon (Peggy Brandt), Tim Curry (Pretorious) ja Frank Welker (Milo).

title: Jokeri (sarjakuvahahmo)

text: Animaatiosarjoissa ja videopeleissä hahmoa ovat näytelleet mm. Larry Storch, Frank Welker, Kevin Michael Richardson, Jeff Bennett, Corey Burton ja John DiMaggio. Jokerin pitkäaikaisin ääninäyttelijä Mark Hamill, esiintyi roolissa kaikissa DC-animaatiouniversumin sarjoissa ja elokuvissa. Toiseksi eniten Jokeria on ääninäytellyt Troy Baker.

title: Danielle Judovits

text: Ääninäyttelijänä tunnettu Judovits tuli tunnetuksi ollessaan tähän mennessä nuorin ääninäyttelijä, joka on dubannut Naruto-hahmoa. Hän aloitti näyttelemisen musikaalisessa teatterissa, jonka myötä Judovits siirtyi ääninäyttelijäksi. Hän teki uransa alku vaiheessa pieniä rooleja televisiosarjoihin Full House, Love & War ja Rooman sheriffi. Näiden jälkeen Judovits on tehnyt pelkästään äänirooleja, joista hänen ensimmäinen merkittävärooli oli vuoden 2004 Batman -animaatiosarjassa, jossa Judovits toimi Batgirlin äänenä. Hän myös ollut mukana radio-ohjelmassa Adventures In Odyssey, jossa Judovits ääninäytteli Aubrey Shephardia. Lisäksi hän on animaatiosarjassa Wolverine and the X-Men Varjokissan äänenä.

title: Candi Milo

text: Candi Winter Milo (s. 9. tammikuuta 1961 San José, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on saanut kaksi Annie-ehdokkuutta vuosina 2003 ja 2004.

title: Animaaniset

text: Sarja on menestyksensä myötä voittanut neljä palkintoa ja saanut yhteensä neljätoista palkintoehdokkuutta. Muun muassa ääninäyttelijät Frank Welker, Rob Paulsen ja Tress MacNeille saivat Annie ehdokkuuden vuosina 1994 ja 1995.

title: Kuvakirja

text: Taidemaalariksi kouluttautunut Martta Wendelin aloitti kuvittajan uransa WSOY:n kirjankustantamossa vuonna 1919. Wendelin kuvitti muun muassa Anni Swanin ja Mary Marckin nuortenkirjoja, viihderomaaneja sekä satukirjoja kuten Sakari Topeliuksen "Lukemisia lapsille" -sarjaa. Kuvitustaiteessaan Wendelin vahvisti arkkityyppisiä ihanteita äideistä ja heidän enkelimäisistä lapsistaan, kodista ja isänmaasta.

title: Wendell Willkie

text: Wendell Willkie (18. helmikuuta 1892 – 8. lokakuuta 1944) oli yhdysvaltalainen liikejuristi, joka oli Yhdysvaltojen presidentinvaaleissa 1940 Franklin D. Rooseveltin vastaehdokas. Roosevelt voitti.

title: Kath Soucie

text: Hän on maininnut Frank Welkerin olevan hänen esikuvansa ääninäyttelijänä.

title: Frank Welker

text: Welker kertoi eräässä haastattelussa ollessaan noin 30 vuotta ääninäyttelijänä hän on huomannut suuremmoisen kasvun näyttelijöiden kohdalla tehdä äänirooleja animaatioihin. Tullessaan itse ensimmäistä kertaa alalle varsinaisia ääninäyttelijöitä oli vain kourallinen, mutta erityisesti 2000-luvulta lähtien Warner Bros. Animationin ja Walt Disney Television Animationin tuottamien piirrossarjojen menestyksen myötä ääniroolien tekeminen on laajentunut suuresti. Lisäksi liiketoiminta on Welkerin mukaan mennyt parempaan suuntaan, sillä 1960-1980-luvulla ääninäyttelijät eivät saaneet uusintapalkkiota tai kierrätys palkkaa työstään. Eikä heitä palkittu tekemästään työstä. Sittemmin Screen Actors Guild ja televisioteollisuus on muuttanut kaiken parempaan suuntaan.[5]

title: Kenny Jönsson

text: Toronto Maple Leafs varasi Jönssonin NHL:aan ensimmäisen kierroksen 12. pelaajana vuonna 1993. Jönsson aloitti uransa aikuisten tasolla Rögle BK:ssa Elitserienissa ja oli olympiakultaa voittaneessa Ruotsin joukkueessa Lillehammerissa vuonna 1994. NHL:ssä hän aloitti Torontossa kaudella 1994–1995, mutta hänet myytiin seuraavan kauden puolivälissä New York Islandersiin. Kaupassa Toronton entinen suosittu kapteeni Wendel Clark palasi kaupunkiin.

title: Ted Cole

text: Ted Cole (s. 5. huhtikuuta 1971) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka aloitti uransa näyttelijänä vuonna 1987. Sittemmin hän siirtyi ääninäyttelijäksi vuonna 1993 työskenneltyään enimmäkseen animen dubbaamisen parissa.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Wendel

text: Wendel aloitti uransa kasvattajaseura Cruzeiron riveissä vuonna 2000. 4 kauden ja 87 liigaottelun jälkeen laiturin tie vei Euroopan kentille ja CD Nacionalin palkkalistoille. Portugalissa brassi ei lyönyt itseään läpi ja viettikin vuodet 2005 ja 2006 lainassa kotimaassaan Santosissa.

title: Scooby-Doo, Where Are You!

text: Kuten useat Hanna-Barberan tuottamat sarjat myös "Scooby-Doossa" korostettiin enemmän ääninäyttelemistä kuin rajoittunutta animointia. Sarjan ehdoton ääninäyttelijä oli Don Messick, joka oli työskennellyt Hanna-Barberalle jo vuodesta 1957 lähtien sai roolikseen Scooby-Doon. Mukana oli myös DJ:nä tunnettu Casey Kasem, joka alun perin koe-esiintyi Freddien roolia varten saikin Shaggyn roolin. Frank Welker tuli sarjaan aivan uutena ollessaan vielä kokematon ääninäyttelemisessä. Hän päätyi sarjaan mukaan erään koiranruokamainoksen tuottajan tyttöystävän kautta, joka halusi Welkeriä koe-esiintymään Scooby-Doon rooliin. Roolin mennessä Messickille häntä kehotettiin kokeilemaan aikaisemmin Kasemin kokeilemaa Freddien roolia, jonka Welker myös sai. Nicole Jaffe toimi Velman äänenä. Stefanianna Christopherson puolestaan toimi Daphnen äänenä, mutta vain ensimmäisellä tuotantokaudella, kun hän muutti New Yorkiin mennessään naimisiin ennen sarjan toisen tuotantokauden tuotannon alkamista. Tämän seurauksena Nicole Jaffen huonekaveri Heather North sai Daphnen roolin kyettyään parhaaseen imitointiin. Päänäyttelijöiden lisäksi mukana olivat John Stephenson ja Jack Angel, jotka Messickin tavoin ääninäyttelivät suurimman osan sarjan sivuhahmoista.

title: Milo O’Shea

text: Milo O’Shea (2. kesäkuuta 1926 Dublin – 2. huhtikuuta 2013 New York) oli irlantilainen näyttelijä. Hän aloitti uransa teatterissa, mutta siirtyi sittemmin elokuviin ja tuli tunnetuksi varsinkin televisiosarjasta "Me Mammy" (1968–1971).

title: Wendell Lira

text: Lira aloitti uransa vuonna 2007 Goiás Esporte Clubessa, jota hän edusti vuoteen 2012 asti. Kaudella 2010 hän debytoi seuran paidassa Série A:ssa pelaten seitsemässä ottelussa. Tämän jälkeen hän on pelannut ainoastaan alemmilla sarjatasoilla. Vila Nova Futebol Clubessa Lira on pelannut tammikuusta 2016 alkaen.

title: Frank Welker

text: Welker syntyi Denverissä, Coloradossa vuonna 1946 ja valmistuttuaan high schoolista hän siirtyi opiskelemaan Kaliforniaan. Opiskellessaan collegessa Welker esiintyi usein mainoksissa ja aloitti uransa stand up -koomikkona vuonna 1967.

title: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1940

text: Yhdysvaltain presidentinvaalit 1940 järjestettiin 5. marraskuuta toisen maailmansodan varjossa. Istuva presidentti, demokraattien Franklin D. Roosevelt, valittiin kolmannelle kaudelle. Hänen vastaehdokkaansa oli musta hevonen, republikaanien Wendell Willkie. Kolmannelle kaudelle lähtemisestä heräsi julkista keskustelua, koska perinteenä oli ollut kaksi kautta.

title: Viktor Frankl

text: Viktor Franklin isä "Gabriel Frankl" oli kotoisin Määristä ja työskenteli Itävallan sosiaaliministeriössä johtajana ja hänen äitinsä "Elsa Frankl" oli kotoisin Prahasta. Franklin oli keskimmäinen perheen kolmesta lapsesta. Hän kävi lukion viimeisellä luokalla kirjeenvaihtoa Sigmund Freudin kanssa, jonka myös tapasi henkilökohtaisesti, vuoden lukiosta pääsyn jälkeen vuonna 1925. Vuosina 1928 ja 1929 Frankl oli mukana orgnisoimassa Wienin ja kuuden muun kaupungin nuorille tarkoitettuja neuvontakeskuksia, ja aloitti myös työt yliopiston psykiatrianklinikalla.

title: Congo (elokuva)

text: Gorillojen äänet loi monipuolinen ääninäyttelijä Frank Welker, joka on tunnettu useista elokuvista etenkin eläinten äänenä.

title: Frank Welker

text: Televisiosarjojen ohella Welker teki myös äänirooleja elokuviin vuonna 2007, kun hänestä tuli kolmas näyttelijä, joka on toiminut Karvisen äänenä elokuvan Karvinen herää todellisuuteen myötä. Hahmon alkuperäisenä äänenä toimi Lorenzo Music, jonka kanssa Welker ääninäytteli 1980- ja 1990-luvulla Karvisen enimmäisessä piirrossarjassa. Vuonna 2008 Welker äänitti ensimmäistä televisiosarjarooliaan Karvisena The Garfield Show'ssa. Vuoden 2010 lopulla Welker palasi jälleen vanhaan roolinsa Megatronin äänenä sarjassa Transformers: Prime. Ennen sarjaa Welker toimi Megatronin äänenä Transformers-elokuvasarjan videopeleissä. Huhtikuussa 2011 Welker kuultiin Batmanin roolissa Batman – pelottomat sarjassa, jossa sankari seikkaili Scooby-Doosta tutun mysteeri poppoon kanssa. Jakso oli parodiaa 1970-luvun The New Scooby-Doo Movies sarjasta, jossa Welker imitoi Olan Soulen Batmania. Samaisessa jaksossa Welker oli myös Fredin ja Scoobyn ääninä.

title: Andrew Kishino

text: Kishino aloitti uransa rap-artistina, jolloin häntä pidettiin yhden hitin ihmeenä vuonna 1991, kappaleella "I Rhyme the World in 80 Days". Sittemmin Kishino muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli aluksi hip-hop musiikin tuottajana. 2000-luvun alussa hän on tehnyt uraa ääninäyttelijänä, toimien useimmiten mainosäänenä, sekä videopelien ääninäyttelijänä. Kishino on tehnyt myös äänirooleja animaatioihin The Grim Adventures of Billy & Mandy ja Hämmästyttävä Hämähäkkimies, sekä toiminut kertojana televisiosarjoissa E! True Hollywood Story, ESPN Hollywood ja Beef: The Series.


query: Missä ratamoottoripyöräilyn luokassa Pekka Päivärinta on menestynyt kansainvälisesti?

title: Ratamoottoripyöräily

text: Ratamoottoripyöräily on asfaltoiduilla kilparadoilla moottoripyörillä ajettava kilpailulaji. Lajia hallinnoi kansainvälinen moottoripyöräliitto FIM (Fédération Internationale de Motocyclisme). Kaksipyöräisten ratamoottoripyöräilylajien nykymenestyjiä ovat muun muassa Valentino Rossi ja Dani Pedrosa. Sivuvaunuissa on suomalaisista kansainvälisesti menestynyt Pekka Päivärinta.

title: FIM Sidecar World Championship

text: Suomalaisia lajin maailmanmestareita ovat Pekka Päivärinta ja Kirsi Kainulainen.

title: Pekka Päivärinta

text:
Päivärinta edusti Suomea ratajuoksijana monissa arvokisoissa: kesäolympialaisissa 1972 ja 1976 sekä EM-kisoissa 1971 ja 1974, mutta parhaaksi sijoitukseksi jäi kahdeksas sija 3 000 metrin estejuoksussa Münchenin olympialaisissa 1972. Vuonna 1973 Päivärinta voitti kaikkien aikojen ensimmäisen maastojuoksun maailmanmestaruuden. Vuonna 1975 hän juoksi Oulussa 25 000 metrin ratajuoksun maailmanennätyksen 1.14.16,8; ennätyksen rikkoi Bill Rodgers vuonna 1979.
Päivärinta suosi harjoittelussaan kotimaan harjoittelua jopa talvisaikaan, poiketen monista senaikaisista huippujuoksijoista. Hänen valmentajanaan toimi Kari Sinkkonen.

title: Walter Villa

text: Walter Villa (13. elokuuta 1943 – 18. kesäkuuta 2002) oli italialainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari. Hän voitti maailmanmestaruuden 250-kuutioisten luokassa vuosina 1974–1976 sekä 350-kuutioisissa vuonna 1976. Hän ajoi tuolloin Harley-Davidsonilla. Vuonna 1979 hän sijoittui vielä 250- ja 350-kuutioisten MM-sarjassa seitsemänneksi Yamahalla ajaen. Hän voitti 20 MM-osakilpailua 250-kuutioisten luokassa ja neljä MM-osakilpailua 350-kuutioisten luokassa.

title: Anja Päivärinta

text: Anja Päivärinta (s. 27. tammikuuta 1933) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa Vaarallista vapautta sekä esittänyt Visa Mäkisen ohjaamista Pekka Puupää-elokuvien ja televisiosarjan Vienoa.

title: Jaakko Päivärinta

text: Päivärinnan vanhemmat olivat Purmon kappalainen Edward Swan ja Charlotta Wegelius. Isä kuoli 1849 Jaakon ollessa vasta kaksivuotias. Päivärinta pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1866 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1873. Hänet vihittiin papiksi 1879. Päivärinta suoritti vielä pastoraalitutkinnot 1882 ja 1885 sekä kasvatusopin tutkinnon 1886. Hän toimi aluksi opettajana eri kouluissa, viimeksi hän oli Mikkelin lyseon uskonnon ja suomenkielen lehtorina 1887–1894. Päivärinta oli sitten vuodesta 1894 lähtien Lammin kirkkoherrana. Hän sai rovastin arvon 1899. Päivärinta oli myös mukana säätyvaltiopäivillä papiston edustajana 1897, 1899 ja 1900.

title: Kirsi Kainulainen

text: Soololuokissa Kainulainen on ajanut radalla SM-, PM- ja EM-tasolla luokissa 125 cc ja 600 cc. Hän on menestynyt myös jääradalla kansallisella tasolla sekä soololla eri luokissa että sivuvaunuluokassa Päivärinnan kanssa.

title: Kirsi Kainulainen

text: Kaudella 2016 hän teki niin ikään historiaa voittamalla ensimmäisenä naisena MM-osakilpailun moottoripyöräilyssä miesten kanssa samassa sarjassa Unkarin osakilpailun sivuvaunuluokassa sekä voittamalla kauden 2016 ratamoottoripyöräilyn sivuvaunuluokan maailmanmestaruuden Pekka Päivärinnan kanssa.

title: Luettelo ratamoottoripyöräilyn 500-kuutioisten MM-sarjaa johtaneista kuljettajista

text: Tässä on luettelo kuljettajista, jotka ovat jossain vaiheessa tietyllä kaudella keränneet eniten pisteitä ratamoottoripyöräilyn "kuninkuusluokassa" eli 500-kuutioisissa sekä myöhemmin sen tilalle tulleessa MotoGP-luokassa. HUOM! Esimerkiksi 7. solussa Umberto Masetti oli MM-sarjan johdossa vuosien 1950–1951 välissä ja piti paikkaa hallussaan 28 + 8 pisteellä, eli keräsi mestaruuteen tarvittavat 28 pistettä 1950 ja täydet 8 pistettä kauden 1951 avauskilpailusta, Espanjan TT-ajoista.

title: Pekka Päivärinta (ratamoottoripyöräilijä)

text: Pekka Päivärinta (s. 11. tammikuuta 1971) on suomalainen ratamoottoripyöräilijä, joka kilpailee sivuvaunuluokassa. Hän on voittanut viisi maailmanmestaruutta. Vuonna 2008 Timo Karttialan kanssa, vuosina 2010, 2011 ja 2013 sveitsiläisen Adolf Hännin kanssa ja vuonna 2016 Kirsi Kainulaisen kanssa. MM-hopeaa Päivärinta saavutti vuosina 2006, 2007, 2009, 2017 ja 2018 sekä MM-pronssia vuonna 2015.

title: Lassi Päivärinta

text: Lassi Päivärinta (s. 23. helmikuuta 1954 Helsingissä) on suomalainen matematiikan professori. Hän toimi Oulun yliopiston matematiikan professorina 1992–2002, Helsingin yliopiston sovelletun matematiikan professorina 2003–2014 ja Rolf Nevanlinna -instituutin johtajana vuodesta 2004. Päivärinta johti inversio-ongelmien huippuyksikköä ja johti aiemmin inversio-ongelmien tutkijakoulua. Hänellä on ollut myös hallinnollisia tehtäviä tiedekuntaneuvostossa ja luonnontieteiden ja tekniikan tutkimuksen toimikunnassa, mutta Päivärinta erosi tehtävistään syyskuussa 2014. Nykyisin Päivärinta toimii matematiikan professorina Tallinnan teknillisessä yliopistossa.

title: Vasili Petrenko

text: Vasili Eduardovitš Petrenko (, s. 7. heinäkuuta 1976 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen kapellimestari. Hän opiskeli Pietarin konservatoriossa ja osallistui Ilja Musinin, Mariss Jansonsin, Juri Temirkanovin ja Esa-Pekka Salosen mestarikursseille. Petrenko on menestynyt lukuisissa kansainvälisissä kilpailuissa, kuten neljännessä Prokofjev-orkesterinjohtokilpailussa (2003), Šostakovitš-kuoronjohtokilpailussa (1997) ja kuudennessa kansainvälisessä Cadaques-orkesterinjohtokilpailussa.

title: Susanne Päivärinta

text: Helmikuussa 2017 Päivärinta irtisanoutui Yleisradion palveluksesta. Hän ilmoitti asiasta kollegoilleen sähköpostilla, jossa hän kritisoi Yleisradion vastaavaa päätoimittajaa Atte Jääskeläistä sensuurista ja kovasta johtamistyylistä. Yleisradiosta Päivärinta siirtyi Iltalehteen, missä hän toimittaa netti-tv:hen "Sensuroimaton Päivärinta" -ohjelmaa.

title: Pekka Päivärinta

text: Päivärinta on koulutukseltaan peltiseppä, mutta toimi juoksu-uransa huippuvuosina talonmiehenä. Nykyisin Päivärinta asuu Kangasalla.Elokuvassa Uuno Turhapuro armeijan leivissä ministeri Tuura miehineen eksyy Ruotsin puolelle. Härski Hartikainen ehdottaa, että samalla voitaisiin käydä selvittämässä Päivärinnan tapaus. Kun muut eivät muista tapausta, hän kertoo, että Päivärintaa tyrkittiin vuoden 1972 maaottelussa ja lopulta suoritus hylättiin. Tuuran puheesta välittyy radion kautta katkelma, josta saa käsityksen, että Tuura julistaa sodan Ruotsille. Päivärinnan ja Bengt Nåjden suoritukset hylättiin maaottelussa 5000 metrillä, mutta vuonna 1975.

title: Geoff Duke

text: Geoff Duke, OBE (29. maaliskuuta 1923 St Helens, Lancashire – 1. toukokuuta 2015) oli brittiläinen moninkertainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari. Duke hallitsi ratamoottoripyöräilyä 1950-luvulla voittaen kuusi maailmanmestaruutta ja viisi Mansaaren TT-ajoa. Hän nousi merkittävään asemaan voitettuaan vuoden 1949 Senior Clubmans TT- ja Senior Manx Grand Prix -ajot. Hänestä tuli sodan jälkeen ensimmäinen ratamoottoripyöräilyn ”supertähti”. Hän teki sopimuksen Norton-tallin kanssa. Hän tuli toiseksi junioriluokassa ja teki uudet rataennätykset senioriluokassa. Voitettuaan kolme maailmanmestaruutta Norton-tallissa hän yllättäen siirtyi italialaiselle moottoripyöränvalmistajalle Gileralle vuonna 1953. Gileralla hän voitti kolme peräkkäistä maailmanmestaruutta 500cc-luokassa.

title: Repsol Honda

text: Repsol Honda on Honda Racing Corporationin (HRC) virallinen tehdastalli ratamoottoripyöräilyn MotoGP-luokassa.

title: Pietari Päivärinta

text: Päivärinnan ensimmäinen puoliso vuodesta 1850 oli Liisa Tuomikoski (k. 1890) ja toinen vuodesta 1890 Anna Liisa Koskela (k. 1951). Avioliitoista Päivärinnalla oli yhteensä 18 lasta, joista nuorin syntyi 1906, kun Päivärinta oli jo liki 80-vuotias.

title: Aki Ajo

text: Ajo kilpaili nuoruudessaan motocrossissa, jäärata-ajossa ja ratamoottoripyöräilyssä. Hän voitti lajeissa yhteensä kymmenen SM-kultaa. Ajo sijoittui ratamoottoripyöräilyn EM-sarjassa parhaimmillaan kuudenneksi ja osallistui yhteen MM-sarjan osakilpailuun 1993. Hän lopetti ratamoottoripyöräilyn loukkaannuttuaan vuonna 1996 kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa. Loukkaantumisesta toipuessaan hän päätti perustaa oman tallin, Ajo Motorsportin, joka aloitti toimintansa jäärata-ajossa talvella 1997. Kesällä talli siirtyi myös ratamoottoripyöräilyyn, ja MM-sarjaan se liittyi 2001. Ajosta tuli tallin päällikkö. Ajon johdolla tallin kuljettajat voittivat 125-kuutioisten luokan maailmanmestaruuden kausilla 2008 (Mike di Meglio) ja 2010 (Marc Márquez) sekä 2012 (Sandro Cortese) .

title: Valentino Rossi

text: Valentino Rossi (s. 16. helmikuuta 1979 Urbino, Italia) on italialainen ratamoottoripyöräilijä ja yhdeksänkertainen maailmanmestari. Rossi kilpailee kaudella 2017 MotoGP-luokassa Yamaha Factory Racing -tallissa numerolla 46. Hänen lempinimensä "The Doctor" tulee hänen kylmänviileistä ohituksistaan tärkeissä paikoissa, joissa hän suoranaisesti "leikkaa" tiensä auki. Hän on vasenkätinen. Rossi on voittanut ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruuden yhdeksän kertaa, joista seitsemän viimeisintä (2001–2005, 2008, 2009) 500-kuutioisissa ja MotoGP:ssä. Hän on myös voittanut urallaan yhden maailmanmestaruuden 125-luokassa ja 250-luokassa. Kaudella 2006 Rossi sijoittui hopealle viiden pisteen erolla maailmanmestaruuden voittaneeseen Nicky Haydeniin ja kausilla 2007 ja 2010 pronssille yhden ja 12 pisteen erolla toiseksi sijoittuneeseen Hondalla ajavaan Daniel Pedrosaan. Rossi on menestynyt myös ralliautoilla voitettuaan Monza Rally Show:n viidesti ja Monza Masters' Show:n neljä kertaa.

title: Pekka Päivärinta

text: Pekka ”Lätsä-Pekka” Johannes Päivärinta (s. 4. toukokuuta 1949 Aura) on suomalainen kestävyysjuoksija ja maastojuoksun maailmanmestari. Päivärinta voitti uransa aikana yhteensä 14 Suomen mestaruutta, neljä SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia eri juoksumatkoilla ulko- ja sisäradoilla. Päivärinta edusti Kaarinan Urheilijoita ja vuodesta 1973 Turun Urheiluliittoa.

title: Jarno Saarinen

text: Saarinen voitti 1965 jäärata-ajon Suomen-mestaruuden 250-kuutioisten luokassa. Vuonna 1969 hän voitti ratamoottoripyöräilyn Suomen-mestaruuden 125- ja 250-kuutioisten luokassa. Vuonna 1970 mestaruus tuli 250-kuutioisissa ja 1971 350-kuutioisissa. Vuonna 1972 hän voitti sekä 250- että 350-kuutioisten Suomen-mestaruuden.

title: Kirsi Kainulainen

text: Kirsi Kainulainen (s. 23. marraskuuta 1985 Iisalmi) on suomalainen ratamoottoripyöräilijä. Kainulainen on ajanut soolona sekä jäällä että radalla ja vuosina 2015–2017 sivuvaunuluokassa Pekka Päivärinnan matkustajana eli ”purkkiorjana”.

title: Pekka Päivärinta

text: Päivärinta tunnettiin lempinimellä ”Lätsä-Pekka”, jonka hän sai kilpailuissa käyttämästään lippalakista. Lakki on nykyisin Suomen Urheilumuseossa. Punavalkoisen lakin ompeli aikoinaan Päivärannan vaimo Merja. Lakkeja oli itse asiassa kaksi, toinen kilpailuissa ja toinen harjoituksissa käytetty. Päivärinnan mukaan hän alkoi käyttää lakkia vuonna 1968 nähdessään ensimmäisen lehtikuvan itsestään. Hänellä oli siihen aikaan pitkä tukka, johon tuli vauhdissa keskelle päätä jakaus, eikä hän halunnut näyttää körttiläiseltä. Vaimon ompelemasta lakista tuli myös taikakalu.

title: Pekka Päivärinta

text: Päivärinta voitti 19. syyskuuta 1976 Kaisaniemen maratonin. 25 kilometrin kilpailun voittoaika oli 1.17.44.

title: Ratamoottoripyöräily

text: Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruudesta ajetaan MotoGP:n Moto3- ja Moto2- sekä MotoGP-luokassa, sarjavalmisteisiin pyöriin perustuvissa Superbikessa ja Supersportissa sekä sivuvaunuluokissa. Monet ratamoottoripyöräilyn huippuammattilaiset ovat aloittaneet kilpa-ajamisen minimotoilla ja ovat sitä kautta päässeet lajin huippuosaajiksi. Vuonna 2010 250-kuutioisten luokka korvattiin uudella Moto2-luokalla, jossa käytetään pyöriä, joissa on Hondan toimittama 600-kuutioinen nelitahtinen moottori. Vuonna 2012 125-kuutioisten luokka korvattiin Moto3-luokalla, jossa käytetään 250-kuutioisia moottoripyöriä.

title: MotoGP-kausi 2015

text: MotoGP-kausi 2015 oli historian 67. ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan kausi. Osakilpailuja ajettiin 18 kappaletta 3 eri luokassa. MotoGP luokassa Marc Márquez lähti kauteen hallitsevana mestarina, kuten myös Esteve Rabat Moto2 luokassa.

title: Raatin stadion

text: Raatin stadionilla on tehty myös yksi yleisurheilun maailmanennätys. Pekka Päivärinta juoksi 15. toukokuuta 1975 kentällä 25 000 metrin ME:n ajalla 1.14.16,8.[37]

title: Harri Kirvesniemi

text: Kirvesniemi on yksi neljästä suomalaisesta maailmanmestarista tai olympiavoittajasta, jotka ovat juosseet 5 000 metriä virallisessa kilpailussa alle 14 minuutin aikaan. Muut ovat Pekka Päivärinta, Pekka Vasala ja Lasse Virén. Kirvesniemi oli 5. toukokuuta 1986 mukana tekemässä 100 × 1 000 metrin viestijuoksun maailmanennätystä. Kirvesniemi juoksi ankkurina osuusajakseen 2.33,9.

title: Kirsi Kainulainen

text: Kainulainen teki vuonna 2015 historiaa voittamalla MM-pronssia ensimmäisenä naisena ratamoottoripyöräilyssä sivuvaunuluokassa Pekka Päivärinnan kanssa.

title: Rod Dixon

text: Rod Dixon sai olympiapronssia Pekka Vasalan voittamassa 1 500 metrin juoksussa Münchenin 1972 olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän sai pronssia Pekka Päivärinnan voittamassa maastojuoksun ensimmäisessä MM-kilpailussa. Kansainyhteisön kisoissa 1974 hän jäi Filbert Bayin voittamassa 1 500 metrin ME-juoksussa neljänneksi. Myös Lasse Virénin voittamalla Montrealin 1976 olympialaisten 5 000 metrillä Dixon sijoittui neljänneksi.


query: Mikä on Ola ”Fogeli” Fogelberg tunnetuin sarjakuva?

title: Ola Fogelberg

text: Ola ”Fogeli” Fogelberg (20. heinäkuuta 1894 Helsinki – 25. elokuuta 1952 Tammisaari) oli suomenruotsalainen sarjakuvataiteilija ja Osuusliike Elannon mainospäällikkö, jota pidetään yhtenä suomalaisen sarjakuvan tärkeimmistä pioneereista. Hänen tunnetuin luomuksensa on sarjakuva Pekka Puupää, jota hän piirsi 27 vuoden ajan vuosina 1925–1952 ja jota työtä jatkoi myöhemmin hänen tyttärensä Ruth Elisabeth "Toto" Fogelberg-Kaila 23 vuoden ajan vuosina 1952-1975. Fogelbergin töihin kuuluu myös kaikkien aikojen ensimmäinen suomalainen jatkosarjakuva Janne Ankkanen. Sarjakuvansa hän signeerasi nimimerkillä Fogeli.

title: Ola Fogelberg

text: Janne Ankkanen ehti seikkailla vain yhdessätoista Suomen Kuvalehden numerossa, ennen kuin sisällissota puhkesi ja lehden ilmestyminen katkesi. Sodan jälkeen lehti aloitti ilmestymisensä uudelleen, mutta sarjakuva ei palannut. Finne ja Fogelberg tekivät hahmosta vielä sarjakuvakirjan Janne Ankkanen sotajalalla (1918), jossa Jannen sodanlietsominen sytyttää allegorisen taistelun maatilan kanojen, kissojen ja koirien välille.

title: Sarjakuva

text: Kotimainen sarjakuva syntyi 1910-luvulla. Suomalaisen sarjakuvan klassikoita ovat muun muassa Ola Fogelbergin "Pekka Puupää", Tove ja Lars Janssonin "Muumi" ja Tarmo Koiviston "Mämmilä". Suomen sarjakuvaseura on jakanut vuodesta 1972 suomalaisen sarjakuvan tekijäpalkintona Puupää-hattua. Puupäähatun saaneita taiteilijoita ovat muun muassa Erkki Tanttu ("Rymy-Eetu"), Veikko Savolainen ("Joonas"), Tom of Finland, Mauri Kunnas, Timo Mäkelä, Pauli Kallio, Matti Hagelberg, Juba Tuomola ("Viivi ja Wagner"), Ilkka Heilä ("B. Virtanen") ja Kari Korhonen (Aku Ankka).

title: Pekka Puupää

text: Ola Fogelberg oli työskennellyt jo vuosikymmenen Elannolle ja "Kuluttajain Lehdelle" sen perustamisesta vuonna 1916 alkaen, kun häntä keväällä 1925 pyydettiin kehittämään lehteen uusi sarjakuva. Ensimmäinen Pekka Puupää -strippi ilmestyi vappuaattona 30. huhtikuuta 1925, ja siinä kerrottiin, kuinka samanniminen hölmö maalaispoika saapuu Helsinkiin kyseisen lehden toimitukseen. Lehti lupasi vastaisuudessa kertoa hänen ”elämyksistään täällä murheenlaaksossa”. Justiina nähtiin ensi kerran elokuussa 1925: Pekka kulki puistossa kaulassaan ”Haluan naimisiin” -lappu ja kolmesta paikalle ilmaantuneesta naisesta Justiina rotevimpana päihitti kaksi muuta. Pätkä tuli mukaan hieman myöhemmin ja hänellä oli vuosina 1929–1943 myös oma sarjakuva ("Herra Pätkä") kuudesti vuodessa ilmestyneessä Elannon henkilöstölehdessä "Työtoverissa". Pekka ja Pätkä vierailivat usein toistensa nimikkosarjoissa. Kummassakin sarjassa nähtiin useasti myös kolmas Fogelin luomus, Pölhö-Kustaa, jolla taas oli oma sarja "Elanto"-lehdessä vuosina 1927–1929. Pätkä korvasi Puupää-tarinoissa vähitellen Pölhö-Kustaan, joka nähtiin viimeisen kerran vuonna 1935.

title: Ola Fogelberg

text: Fogelbergin kuoleman jälkeen Suomen Filmiteollisuus teki Pekka Puupäästä 13 elokuvaa. Esa Pakarinen ja Masa Niemi olivat Pekka ja Pätkä. Fogelin leskelle maksettiin oikeuksista vain kertakorvaus 50000 markkaa.

title: Ola Fogelberg

text: Mukana eivät ole Pekka Puupää -albumit. Ola Fogelberg on kuvittaja ja tekijä ellei toisin mainita.

title: Pekka Puupää

text: Albumien kustantajana oli Fogelin kuoltua virallisesti Laura Fogelberg, paitsi viidessä viimeisessä Toto Fogelberg-Kaila itse. Fogelberg-Kaila käsikirjoitti ja hahmotteli stripit, mutta puhtaaksipiirtämisestä vastasi mainosgraafikko Lasse Hietala, joka ei halunnut julkisuutta eikä nimeään albumeihin. Aluksi Toto jäljitteli isänsä tyyliä mutta kehitti pikku hiljaa sarjaa yhä kauemmas siitä. Vaikka itse sarjakuva ei sisältänyt enää osuuskauppapropagandaa, Laura Fogelberg antoi KK:lle vuonna 1956 luvan käyttää Pekka Puupään hahmoa vapaasti tuotteidensa mainonnassa. KK:n mainoskeskus alkoi tämän jälkeen valmistaa Pekan kuvalla varustettuja mainospohjia, jotka voitiin liittää mihin tahansa mainostekstiin.

title: Ola Fogelberg

text: Vuonna 1925 työväenosuuskauppojen keskusjärjestö Kulutusosuuskuntien Keskusliitto (KK) pyysi Fogelbergiltä sarjakuvaa julkaisemaansa Kuluttajain Lehteen. Fogelberg loi kukkahattuisen, hyväntahtoisen mutta tyhmän miehen, joka sai nimen Pekka Puupää. Nimi oli peräisin vanhalta työtoverilta Jalmari Finneltä, joka oli kutsunut jotakuta mielestään tyhmää henkilöä "varsinaiseksi Pekka Puupääksi". Sarjakuva Pekka Puupää ilmestyi ensimmäisen kerran 30. huhtikuuta 1925 Kuluttajain Lehdessä,[1]. Kaksi vuotta myöhemmin myös Elanto-lehti otti sarjakuvan sivuilleen.

title: Ola Fogelberg

text: Fogelberg aloitti ammattipiirtämisen jo 17-vuotiaana vuonna 1911 ja piirsi uransa aikana muun muassa Suomen Kuvalehdelle, pilalehti Kurikalle ja Työmiehelle. Lokakuussa 1917 Suomen Kuvalehdessä alkoi ilmestyä sarjakuva Janne Ankkanen, jota käsikirjoitti kirjailija Jalmari Finne ja piirsi Ola Fogelberg. Kyseessä oli yksi ensimmäisiä suomalaisia sarjakuvia (ensimmäisenä pidetty Professori Itikaisen tutkimusretki oli ilmestynyt kuusi vuotta aiemmin) ja kaikkien aikojen ensimmäinen suomalainen jatkosarjakuva. Sarjakuvan tyylilaji on yhteiskunnallinen satiiri, ja sen päähahmona on anarkistinen ankka, joka ottaa osaa itsenäistyvän Suomen poliittisiin myllerryksiin: Janne Ankkanen organisoi ankkalammen elintarvikesäännöstelyn, nostattaa Korkeasaaren eläimet kapinaan ja suunnittelee Suomelle uuden lipun, jossa komeilee vaakunaleijonan tilalla hänen oma kuvansa.

title: Sarjakuva Suomessa

text: Suomalaisen sarjakuvan klassikoita ovat muun muassa Ola Fogelbergin "Pekka Puupää", Tove ja Lars Janssonin "Muumipeikko" ja Tarmo Koiviston "Mämmilä". Suomen sarjakuvaseura on jakanut vuodesta 1972 suomalaisen sarjakuvan tekijäpalkintona Puupää-hattua.

title: Oiva Hurme

text: Mainos oli 1930-luvun keksintö ja Elannon mainososasto alan uranuurtaja alusta lähtien. Elannon mainospäällikkönä toimi Ola Fogelberg, jota pidetään mainosalan isänä ja myös yhtenä suomalaisen sarjakuvan tärkeimmistä pioneereista. Oiva Hurme oli Fogelbergin kasvatti, mainosalan "vanha parta" jo 1940-luvulla.

title: Ola Fogelberg

text: Pekka Puupään lisäksi Fogelberg piirsi 1930–1940-luvuilla useita muita sarjakuvia, mutta mikään niistä ei kyennyt kilpailemaan suosiosta Puupäiden ylivertaisuuden edessä. Näistä sarjoista pitkäikäisin oli Herra Pätkä, Pekka Puupään parhaan ystävän nimikkosarja, joka ilmestyi osuusliikkeen toimihenkilöiden lehdessä Työtoverissa vuosina 1929–1943. Pupu ja Pelle ilmestyi Kuluttajain Lehdessä 1926–1934 Pölhö-Kustaa Elanto-lehdessä 1927–1929, Avulias Aatu Suomen Kuvalehdessä 1930–1932 ja Kilu-Kalle Pohjanmaan Kansassa 1938–1939. Suurin osa näistä hahmoista oli Pekka Puupään muotin mukaan valettuja, hyväntahtoisia mutta yksinkertaisia ja toistuviin kommelluksiin joutuvia miekkosia, ja sarjakuvat kierrättivät usein Puupää-sarjojen vanhoja vitsejä. Fogelberg myös antoi hahmojensa tehdä vierailuja toistensa sarjoihin: Pekka Puupää oli tuttu näky niin Herra Pätkän kuin Pölhö-Kustaan vieraana ja päinvastoin.

title: Ola Fogelberg

text: Fogelberg ehti viettää ”Tammisaaren vapaaherran” elämää seitsemän vuoden ajan. Keväällä 1952 hän sairastui vakavasti ollessaan lomamatkalla Kanariansaarilla. Paikallinen sairaala määritteli sairauden keltataudiksi, mutta Suomeen palattuaan Fogelbergiltä diagnosoitiin haimasyöpä. Tauti eteni nopeasti ja Fogelberg joutui vuodepotilaaksi, mutta hän piirsi Pekka Puupäätä niin kauan kuin pystyi. Viimeisinä aikoinaan hän siirsi piirustusvastuun tyttärelleen Totolle. Ola Fogelberg kuoli Tammisaaressa elokuun 1952 lopussa, 58-vuotiaana.

title: Ola Fogelberg

text: Nuorena miehenä Fogelberg oli innokas puolimaileri, lempinimeltään ”Fogeli från Ågeli” (”Fogeli Ogelista” eli Oulunkylästä). 19-vuotiaana, vuonna 1913, hän alitti ensimmäisenä suomalaisena Suomen maaperällä kaksi minuuttia 800 metrillä suomenennätysajalla 1.59,3. (Tahko Pihkala oli alittanut kaksi minuuttia aikaisemmin Tukholmassa, mutta suoritusta ei oltu hyväksytty suomenennätykseksi, koska se oli tehty ulkomailla). Samana syksynä Fogelberg teki suomenennätyksen myös tuhannella metrillä ajalla 2.32,8. Vuoden 1914 Kalevan-ottelussa hän voitti 800 metrin juoksun. Menestyksestä huolimatta Fogelbergin juoksutyyliä arvosteltiin voimakkaasti: hänellä oli tapana roikkua koko kisan ajan kärjessä olijan perässä ja ohittaa tämä juuri ennen maalia valtavalla loppukirillä. Suomen Urheilulehti nimitti häntä ”loisjuoksijaksi”.

title: Janne Ankkanen

text: Janne Ankkanen oli Ola Fogelbergin piirtämä ja Jalmari Finnen kirjoittama sarjakuva, joka ilmestyi "Suomen Kuvalehdessä" lokakuusta 1917 tammikuuhun 1918. Kyseessä oli Suomen lehdistön ensimmäinen jatkosarjana ilmestynyt sarjakuva, joskaan ei ensimmäinen suomalainen sarjakuva.

title: Pekka Puupää

text: Ola Fogelberg kuoli haimasyöpään elokuussa 1952. Hän piirsi Pekka Puupäätä viimeisiin elinviikkoihinsa asti, minkä jälkeen sitä siirtyi jatkamaan hänen tyttärensä Toto Fogelberg-Kaila. "Kuluttajain Lehti" lopetti tällöin sarjan julkaisun, joskin joutui lukijoiden vaatimuksesta julkaisemaan vielä vanhoja sarjoja uusintoina. "Elanto"-lehdessä sarja ilmestyi vuoteen 1970, jolloin lehti muutettiin uudeksi "Me"-lehdeksi. Toto Fogelberg-Kaila kertoi myöhemmin, ettei pitänyt itseään sarjakuvapiirtäjänä, mutta jatkoi Pekka Puupäätä elättääkseen perheensä ja leskiäitinsä, sillä vapaaksi taiteilijaksi ennen kuolemaansa ryhtyneeltä isältä ei ollut jäänyt edes eläkettä. Ola Fogelberg ehti eläessään julkaista vuosina 1943–1952 kymmenen Pekka Puupää -kirjaa. Toto Fogelberg-Kaila julkaisi niitä 24 lisää, viimeisen vuonna 1976. Niistä ensimmäiset sisälsivät myös paljon Fogelin vanhoja strippejä, mutta Toton osuus lisääntyi vähitellen, kunnes vuodesta 1957 alkaen albumien sisältö oli kokonaan hänen käsialaansa. Fogelin piirtämiä kansikuvia käytettiin tämän jälkeenkin. Albumien takakansi oli yleensä varattu Pekka ja Justiina -aiheiselle OTK:n kahvimainokselle.

title: Lauttasaari

text: Erikoisuutena VPK:n historiasta voinee mainita, että eräänä sen päällikkönä toimi useiden vuosien ajan Lauttasaareen kotiutunut taiteilija Ola Fogelberg, ”Fogeli”. Hänen muotokuvansa on edelleen palokunnantalon seinällä muiden entisten päälliköiden ja kunniajäsenten rivistössä. Hänen päällikkökautensa päättyi talvisodan sytyttyä.

title: Pekka ja Pätkä -elokuvat

text: Pekka Puupään muokkaaminen elokuvaksi oli SF:n käsikirjoittajan Reino Helismaan idea. Elokuvaa enteili Toivo Kärjen säveltämä, Helismaan sanoittama ja Esa Pakarisen vuonna 1952 levyttämä hieman haikea jenkka Pekka Puupää, joka oli tarkoitettu vastineeksi rillumarei-huumorin tuominneille kriitikoille.[1] SF:n johtaja T. J. Särkkä ilmestyi pian Ola Fogelbergin kuoleman jälkeen tämän lesken Laura Fogelbergin luo, esittäytyi tämän miesvainajan ystäväksi ja tarjoutui ostamaan Puupää-hahmon elokuvausoikeudet 50000 silloisella markalla. Särkkä mitä ilmeisimmin huijasi leskeä kaupanteossa: suullisesti puhuttiin vain yhdestä elokuvasta, mutta tammikuussa 1953 allekirjoitettu sopimuspaperi antoi SF:lle pysyvät oikeudet Pekka Puupäähän ja muihin Fogelin luomiin hahmoihin.[2]

title: Toto Fogelberg-Kaila

text: Ruth Elisabeth "Toto" Fogelberg-Kaila (o.s. Fogelberg; 4. tammikuuta 1924 Helsinki – 8. helmikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen sarjakuvapiirtäjä, joka piirsi Pekka Puupää -sarjakuvaa isänsä Ola Fogelbergin kuoleman jälkeen vuodesta 1952 vuoteen 1975 asti ja oli jo isänsä aikana osallistunut sarjakuvien tekstittämiseen. Hän sai ensimmäisen jaetun Puupäähattu-palkinnon.. Kaila toimi kuvaamataidon opettajana.

title: Sarjakuva Suomessa

text: Suomalaisen sarjakuvan 100-vuotisjuhlavuotta vietettiin vuonna 2011 ensimmäisen kokonaisen sarjakuvakirjan ilmestymisen kunniaksi. Se oli Ilmari Vainion "Professori Itikaisen tutkimusretki", joka ilmestyi 21. marraskuuta 1911. Ola Fogelbergin "Pekka Puupää" oli sarjakuvana koko kansan suosikki. Suomen sarjakuvaseura on jakanut vuodesta 1972 suomalaisen sarjakuvan kunniapalkintona Puupää-hattua. Asmo Alhon vuosina 1927–75 piirtämä humoristinen ja opettavainen "Kieku ja Kaiku" on pitkäikäisimpiä suomalaisia sarjakuvia. Tove ja Lars Janssonin "Muumipeikko"-sarjakuva tunnetaan edelleen ympäri maailmaa.

title: Ola Fogelberg

text: Ola Fogelberg vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Oulunkylässä, joka oli tuolloin Helsingin maalaiskuntaan kuulunut asemakylä ja huvilayhdyskunta. Hän oli Carl Fogelbergin ja Ebba Fogelbergin (o.s. von Mickwitz) vanhin lapsi, ja hänelle syntyi myöhemmin kaksi pikkuveljeä, Harald ja Cedric. Hänen perhetaustansa oli vankan porvarillinen, ja suvussa oli runsaasti virkamiehiä, pappeja ja upseereita. Isä Carl Fogelberg oli Posti- ja lennätinhallituksen reviisori, isoisä J. J. Fogelberg puolestaan Helsingin pitäjän kirkkoherra. Äiti Ebba von Mickwitz oli puolestaan baltiansaksalaista aatelissukua. Yläluokkaisesta taustastaan huolimatta Ola Fogelbergistä tuli poliittiselta vakaumukseltaan vasemmistolainen, ja hänen koko työuransa kietoutui työväenliikkeen järjestöjen ja lehtien sekä osuustoiminnan ympärille.

title: Pekka Puupää

text: Pekka Puupää ilmestyi edistysmielisen osuusliikkeen lehdissä, Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) julkaisemassa "Kuluttajain Lehdessä" vuosina 1925–1952 sekä Osuusliike Elannon "Elanto"-lehdessä 1927–1970. Viikoittain ilmestynyt "Kuluttajain lehti" oli noihin aikoihin Suomen suurilevikkisimpiä lehtiä. Ruotsinkielisessä osuuskauppalehdessä "Konsumentbladetissa" sarja ilmestyi nimellä "Kalle Träskalle". Vuonna 1926 se ilmestyi myös lyhyen aikaa hollantilaisessa "De Verbruiker" -osuustoimintalehdessä nimellä "Piet Bolhoofd". Koska Ola ”Fogeli” Fogelbergin äidinkieli oli ruotsi, Pekka Puupään suomenkielisen kieliasun tarkisti "Kuluttajain Lehdessä" Martti Larni ja sarjan myöhempinä vuosina Fogelbergin vaimo Laura sekä tytär Toto. Muuten Fogelberg ideoi ja piirsi kaiken itse. Hänellä oli tosin tapana kierrättää samoja vitsejä uudelleen vuosien varrella. Viikoittain ilmestyneitä Pekka Puupää -strippejä ehti Fogelin elinaikana kertyä noin 1 200.

title: Pekka Puupää

text: Pekka Puupää on sarjakuvapiirtäjä Ola Fogelbergin luoma hahmo, joka esiintyi 1925–1975 samannimisessä suositussa sarjakuvassa. Ola Fogelbergin eli Fogelin kuoltua vuonna 1952 sarjan piirtämistä jatkoi hänen tyttärensä Toto Fogelberg-Kaila. Sarjasta koottiin vuosina 1943–1976 yhteensä 34 albumia. Pekka Puupää on hyväntahtoinen mutta jokseenkin tyhmä miekkonen, jota muiden on helppo jymäyttää ja käyttää hyväkseen. Sarjan tärkeimmät sivuhenkilöt ovat Pekan pirttihirmuvaimo Justiina ja hänen ovela kaverinsa Pätkä. Tämä kolmikko esiintyi myös vuosina 1953–1960 kolmessatoista Suomen Filmiteollisuuden tuottamassa "Pekka ja Pätkä" -elokuvassa, joissa heitä näyttelivät Esa Pakarinen, Siiri Angerkoski ja Masa Niemi. Lisäksi 1980-luvulla ohjaaja Visa Mäkinen teki Pekka Puupäästä televisiosarjan ja kaksi elokuvaa. Suomen sarjakuvaseuran vuosittain jakama Puupäähattu-palkinto perustuu Pekka Puupään tunnusomaiseen hattuun.

title: Ola Fogelberg

text: Pekka Puupää mainosti hassuttelujensa ohella edistysmielistä osuuskauppaliikettä ja otti kantaa sen ajan yhteiskunnallisiin tapahtumiin. Menestyksekkäin sarja oli sotien jälkeen, jolloin Puupää-sarjakuvat menivät kaupaksi 60000–70000 kappaleen painoksina. Pekka Puupää -albumeja ilmestyi vuoteen 1976 mennessä 33 kpl ollen kaikkien aikojen myydyin suomalainen sarjakuva. Suomenruotsalainen Fogelberg ei koskaan oppinut suomea kunnolla, mutta hän loi suomalaisen viihteen arkkityypin joka oli välivaihe hölmöläissaduista Uuno Turhapuroon. Työnsä hän signeerasi lempinimellänsä Fogeli.

title: Ola Fogelberg

text: Talvisodan aikana 45-vuotias Ola Fogelberg kutsuttiin palvelukseen, jota hän suoritti ilmavalvojana Helsingin Sörnäisissä. Jatkosodan aikana hän ei enää joutunut sotilaspalvelukseen, mutta osallistui vapaaehtoisena viihdytystehtäviin. Ollessaan kerran Lapissa viihdytyskiertueella elokuvia esittämässä Fogelberg loukkaantui vakavasti, kun häntä kuljettanut kuorma-auto ajoi sillalta jokeen. Hän joutui makaamaan useita kuukausia Ivalon saksalaisessa sotilassairaalassa kylkiluut ja selkä murtuneina. Saksalaiset sotilaslääkärit pitivät ihmeenä että hän selvisi onnettomuudesta hengissä.

title: Ola Fogelberg

text: Fogelberg ei halunnut ammattiurheilijaksi, ja hän lopetti menestyksekkään urheilu-uransa 21-vuotiaana, vuonna 1915. Hän pysyi kuitenkin urheilumaailman luottamustehtävissä. Vuonna 1919 perustetun Suomen Työväen Urheiluliiton lippu ja tunnuskuva olivat Fogelbergin suunnittelemia, ja hän toimi myös liiton julkaiseman Työväen Urheilulehden ensimmäisenä päätoimittajana. Hän oli myös toimitsijana kaksissa Sosialistisen Työläisurheiluinternationaalin järjestämissä työläisolympialaisissa: Prahan epävirallisissa kisoissa 1921 sekä ensimmäisissä virallisissa työläisolympialaissa Frankfurt am Mainissa 1925. Ola Fogelberg edusti Helsingin Jyryä.

title: Savikylä

text: Savikylä on kuvitteellinen maalaispaikkakunta Ola Fogelbergin piirtämissä Pekka Puupää-sarjakuvissa. Pekka asuu siellä vaimonsa Justiinan ja kaverinsa Pätkän kanssa. Savikylä sijaitsee junaradan varrella, ilmeisesti lähellä Helsinkiä. Sarjakuvan tapahtumapaikka siirtyi Savikylään 1940-luvun jälkipuoliskolla; sitä ennen Pekka oli asunut Helsingin Käpylässä.

title: Ola Fogelberg

text: Suomen sarjakuvaseura on vuodesta 1972 alkaen jakanut ansioituneille suomalaisille sarjakuvan tekijöille Puupäähattu-palkintoa, joka perustuu Pekka Puupään hattuun.

title: Ola Fogelberg

text: Vastoinkäymisistä huolimatta Fogelberg piirsi Pekka Puupäätä läpi sodan, jopa sairaalassa maatessaan. Vuonna 1943 hän julkaisi ensimmäisen sarjakuvistaan kootun albumin Pekka Puupää – 101 sarjaa. Albumi menestyi hyvin, ja Fogelberg ryhtyi julkaisemaan samanlaisen joka joulu.

title: Ola Fogelberg

text: Sisällissodan jälkeen Fogelberg alkoi työskennellä vakituisena mainospiirtäjänä Osuusliike Elannossa. Hänet palkkasi henkilökohtaisesti yhtiön toimitusjohtaja Väinö Tanner, josta tuli hänen pitkäaikainen ystävänsä. 1920-luvun puolivälissä Fogelbergistä tuli Elannon ensimmäinen mainospäällikkö. Tässä tehtävässä hän pysyi vuoteen 1945 saakka ja organisoi sekä yhdenmukaisti nopeasti laajenevan Elannon mainonnan. Fogelberg myös piirsi henkilökohtaisesti lukuisia julisteita ja mainoskuvia, joista tunnetuin on Elannon kuuluisa tulitikkuetiketti. Fogelbergin alaisina Elannon mainososastolla työskentelivät muun muassa Asmo Alho, tuleva Kieku ja Kaiku -sarjakuvan piirtäjä, sekä Tapani Kovanen, tuleva Suomen Sosialidemokraatin pilapiirtäjä.


query: Mikä on Quảng Ninhin pääkaupunki?

title: Quảng Ninh

text: Quảng Ninh on maakunta Vietnamin koillisosassa Đông Bắcin alueella Kiinan rajalla. Maakunnassa on 1144381 asukasta (vuonna 2009) ja sen pinta-ala on 6099 neliökilometriä.[1] Maakunnan väestötiheys on siten 187,6 asukasta neliökilometrillä. Quảng Ninhin pääkaupunki on Hạ Long, joka sijaitsee Etelä-Kiinan mereen kuuluvan Hạ Longin lahden rannikolla. Luonnonkaunis lahti on valittu Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1994.[2]

title: Quan họ

text: Quan họ on vietnamilaista 1200-luvulla kehittynyttä kansanmusiikkia. Se on improvisoitua laulumusiikkia, jossa harvoin käytetään soitinsäestystä. Quan họ syntyi Bắc Ninhin maakunnassa, mutta se on levinnyt myös muualle Vietnamiin.

title: Quảng Ninh

text: Vuonna 2009 maakunnassa oli yhteensä 1144381 asukasta.[1] Maakunnan väestötiheys on siten yli 180 asukasta neliökilometrillä. Väestö ei ole kuitenkaan tasaisesti jakautunut: maakunnan länsiosassa, jossa pääkaupunki Hạ Long sijaitsee, asutaan tiheämmin. Esimerkiksi Yên Hưngin piirikunnan väestötiheys on 415 asukasta neliökilometrillä, kun taas itäosien piirikuntien väestötiheys on paljon alhaisempi, Ba Chẽn piirikunnassa vain 30 asukasta neliökilometrillä ja Vân Đồnin piirikunnassa 74 asukasta neliökilometrillä. Quảng Ninhin väestö on huomattavan nuorta. Alle 15-vuotiaita on 37,5 prosenttia, yli 55-vuotiaita naisia ja 60-vuotiaita miehiä vain 7,1 prosenttia. Erityisen nuorta väestö on vuoristoseuduilla, jossa lasten osuus on jopa 45 prosenttia väestöstä, ja näillä alueilla myös väestönkasvu on keskimääräistä voimakkaampaa. Maakunnan väestönkasvu on 1,66 prosenttia vuodessa, alhaisempi kuin koko Vietnamin 2,14 prosenttia.[8]

title: Quảng Bình

text: Quảng Bình rajautuu lännessä Laosiin, pohjoisessa Hà Tĩnhin maakuntaan, idässä Etelä-Kiinan mereen ja etelässä Quảng Trịn maakuntaan. Quảng Bình jakautuu yhteen kaupunkiin (Đồng Hới) ja kuuteen piirikuntaan:

title: Quảng Ngãi (maakunta)

text: Quảng Ngãi on maakunta Vietnamin eteläosassa Nam Trung Bộin alueella. Sen pääkaupunki on nimeltään Quảng Ngãi. Maakunnan pinta-ala on 5 153 km². Vuonna 2009 maakunnassa oli 1,217 miljoonaa asukasta.

title: Pygathrix cinerea

text: "Pygathrix cinereaa" tavataan ikivihreissä ja lehtimetsissä Quảng Namin, Quảng Ngãin, Bình Địnhin, Kon Tumin ja Gia Lain maakunnissa Keski-Vietnamissa. Se syö enimmäkseen lehtiä, mutta myös silmuja, hedelmiä, kukkia ja siemeniä.

title: Quảng Bình

text: Quảng Bình on maakunta Vietnamin keskiosassa Bắc Trung Bộn hallintoalueella. Sen pinta-ala on 8 065 neliökilometriä ja vuonna 2009 siellä oli yhteensä 846 924 asukasta. Maakunnan väestötiheys on siten 105,0 asukasta neliökilometrillä. Quảng Bìnhin pääkaupunki on Đồng Hới.

title: Quảng Ninh

text: Quảng Ninhin maakunnan alueella asuu yhteensä 22 etnistä ryhmää, joista kuitenkin vain kuuden väkiluku ylittää tuhannen henkilön rajan. Suurin ryhmä on vietnamilaiset, joita on 89,23 prosenttia maakunnan väestöstä. Muita merkittäviä kansanryhmiä ovat yaot, tàyt, sán dìut, sán chayt ja hoat. Yli sadan henkilön rajan ylittävät nùngit ja mườngit, muita etnisiä ryhmiä asuu maakunnassa alle sata henkeä. Tàyt, sán dìut ja sán chayt asuvat matalilla vuorilla ja harjoittavat pääasiassa riisinviljelyä; hoat ovat vuorostaan Quảng Ninhiin muuttaneiden kiinalaisten jälkeläisiä.[9]

title: Hamburger Hillin taistelu

text: Hamburger Hill eli oikealta nimeltään Dông Ấp Bia sijaitsee A Sầun laaksossa lähellä Vietnamin Laosin vastaista rajaa Huến kaupungin länsipuolella. Dông Ấp Bia kohoaa noin 970 metrin korkeuteen merenpinnasta ja se sijaitsee erillään muista vuorista A Sầun laakson länsipuolella. Kukkulalta lähtee useita harjanteita, joita peitti tiheälatvainen viidakko. Näistä harjanteista kaksi merkittiin amerikkalaisiin sotilaskarttoihin nimillä Hill 937 ja Hill 916. Numero kukkulan (Hill) perässä viittaa korkeuteen merenpinnasta metreissä. Kenraali William Westmorelandin seuraaja Creighton Abramsin tavoite oli katkaista Pohjois-Vietnamin armeijan yhteydet Etelä-Vietnamin suuriin asutuskeskuksiin ja käyttää amerikkalaisten taisteluvoimaa sen tuhoamiseen. Vuonna 1969 hän laati suunnitelman, johon liittyvän suuren hyökkäyksen oli tarkoitus suojella Etelä-Vietnamin kaupunkeja maan pohjoisosissa Quảng Trịssa, Thừa Thiênissa, Quảng Tínissa ja Quảng Ngãissa. Suunnitelmaan liittyen 10. maaliskuuta aloitettiin operaatio Apache Snow, jonka tavoitteina oli vallata Pohjois-Vietnamin huoltoinfrastruktuuri ja joukkojen keskitysalueet Laosin vastaisen rajan ja rannikon välillä. Operaation raskaimmat taistelut käytiin Ấp Bian kukkulalla.

title: Quảng Ninh

text: Quảng Ninhin maakunnan tärkein nähtävyys lienee Hạ Longin lahti, joka on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon. Lahdessa on lähes kaksi tuhatta kalkkikivisaarta, joita peittää viidakkomainen kasvillisuus. Useissa saarissa on valtavia luolia, joista suurin on Hang Đầu Gỗn luola. Ranskalaisia turisteja alkoi käydä lahdella jo 1800-luvulla. Matkailijoita houkuttelee myös Bái Tử Longin lahti, ja maakunnan rannikolla onkin lukuisia uimarantoja ja lomakohteita.[10] Quảng Ninhissä on kuitenkin myös monia historiallisia nähtävyyksiä:

title: Quảng Ninh

text: Quảng Ninhin maakunta jakautuu kymmeneen piirikuntaan (), kahteen kaupunkipiirikuntaan () ja kahteen kaupunkiin ():[7]

title: Quảng Nam

text: Toinen suosittu matkailukohde on Cu Lao Cham (Cham-saaret).

title: Quảng Nam

text: Quảng Nam jakautuu 15 hallintopiiriin:Pääkaupunki Tam Kỳ ja Unescon maailmanperintökohde Hội Anin kaupunki ovat eri kuntia.

title: Vietnamin sisällissota (1772–1802)

text: Annamin vuosien 1772–1802 sisällissota oli talonpoikaiskapina, joka lopetti Lê- ja Trịnh-dynastioiden ja Nguyễn-suvun vallan. Sen aloittivat Tây Sơnista Bình Địnhin provinssista lähteneet kolme veljestä, joiden sukunimi Nguyễn oli sama kuin toisen hallitsevan suvun. Vanhin veljistä valtasi hallitsevalta Nguyễn-suvulta Quảng Namin ja Bình Địnhin maakunnat vuonna 1772. Kapinan tunnuslauseena oli "Ryöstäkää rikkailta, antakaa köyhille." Vangit vapautettiin ja viljavarastot jaettiin talonpoikien kesken. Vuonna 1773 veljekset valloittivat Quy Nhơnin, josta tuli pääkaupunki. Vuoteen 1778 mennessä koko Etelä-Vietnam oli heidän hallussaan Saigonia myöten. Viimeinen Nguyễn-suvun jäsen pakeni maasta vuonna 1783 ja liittoutui ranskalaisten kanssa, ja palasivat vuonna 1789.

title: Quảng Nam

text: Quảng Nam on maakunta Vietnamin Nam Trung Bộn alueella (Eteläinen keskirannikko). Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Thừa Thiên-Huến maakunta, lännessä Laos, etelässä Kon Tumin maakunta, lounaassa Quảng Ngãin maakunta, idässä Etelä-Kiinan meri luoteessa Đà Nẵngin kaupunki.

title: Cao Đài

text: Cao Đàin koti- ja pääpaikka on Tây Ninhin kaupunki. Cao Đàin harjoittajia on lähinnä Vietnamissa; muualla maailmassa uskonto on jäänyt varsin pieneksi. Uskontoa hallitaan hyvin organisoidusti, ja se on huomattavan hierarkkinen.

title: Thích Quảng Đức

text: Thích Quảng Ðức (alun perin nimeltään Lâm Văn Tức) (1897 – 11. kesäkuuta 1963) oli vietnamilainen buddhalainen munkki, joka poltti itsensä kuoliaaksi vilkasliikenteisessä saigonilaisessa risteyksessä 11. kesäkuuta 1963. Teko oli protesti presidentti Ngô Đình Diệmin buddhalaisia sortaneelle politiikalle. Vietnamin ensimmäinen nainen Madame Nhu kommentoi tekoa sanoen munkkien olevan ”huligaaneja kaavuissa” ja että hän taputtaisi seuraavissa ”munkin grillajaisissa”.

title: Bắc Trung Bộ

text: Bắc Trung Bộ (Pohjoinen keskialue tai Pohjoinen keskirannikko) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Alue muodostuu kuudesta maakunnasta ("tinh"): Thanh Hóa, Nghệ An, Hà Tĩnh, Quảng Bình, Quảng Trị ja Thừa Thiên-Huế. Huhtikuussa 2009 alueella oli noin kymmenen miljoonaa asukasta.

title: Thích Quảng Đức

text: Kuva palavasta Thích Quảng Đứcista on Rage Against the Machinen esikoislevyn "Rage Against the Machinen" kansitaiteessa. Eri kulmasta otettu kuva tapahtuneesta löytyy Delerium-yhtyeen vuonna 1988 ilmestyneen esikoislevyn "Faces, Forms and Illusions" kannesta. Vuoden 1997 uudelleenjulkaisussa kuva on vaihdettu samaksi kuin Rage Against the Machinen levyllä.

title: Kiinankyhmylisko

text: Kiinankyhmyliskon elinalueen on viime aikoihin asti katsottu rajoittuneen kahteen Kiinan hallinnolliseen alueeseen, Guangxiin ja Guangdongiin. Nämä jaetaan kahdeksaan erilliseen alapopulaatioon, jotka elävät ainakin 10 kilometrin etäisyydellä toisistaan. Laji on mahdollisesti kuollut sukupuuttoon Hunanista.[6] Vuonna 2003 löydettiin toinen populaatio Vietnamista. Se tunnetaan siellä vain Bắc Gianguin ja Quảng Ninhin maakunnista Yên Tử -vuoren länsi- ja itärinteiltä, yli 500 kilometriä lähimmästä kiinalaisesta sijainnista.[6]

title: Quảng Nam

text: Chu Lain lentoasema ja Quảng Namin lentoasema ovat matkailijoiden suosimia lentoasemia. Matkailukohteille on mahdollista kulkea vesitse. Cham-saarelle liikennöi Hoi Anista pikavene. Rautateitse saavutaan yleensä Da Nangin tai Tam Kyn rautatieasemalle.

title: Ba Đồn

text:
Ba Đồn on kaupunki Vietnamin pohjoisosassa, Quảng Bìnhin maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2013 kaupungissa oli noin 115 196 asukasta.
Ba Đồn sijaitsee 54 kilometriä Đồng Hớista.

title: Quảng Ninh

text: Quảng Ninhin maakunta sijaitsee aivan Vietnamin koillisosassa Kiinan rajalla Etelä-Kiinan meren rannikolla maan pääkaupungin Hanoin itäpuolella. Quảng Ninh on osa epävirallista Đông Bắcin hallintoaluetta. Maakunnan muoto on pitkänomainen: idässä se rajautuu Kiinaan, etelässä Tonkininlahteen, lännessä Hải Dươngin maakuntaan ja Hải Phòngin kaupunkiin sekä pohjoisessa Bắc Giangin ja Lạng Sơnin maakuntiin. Maakunnan rannikko on rikkonainen ja sen edustalla on yhteensä 2000 erikokoista saarta. Rajaa Kiinan kanssa on yhteensä 132,8 kilometriä.[3]

title: Đồng Hới

text: Đồng Hới on Quảng Bìnhin maakunnan pääkaupunki Vietnamin keskiosassa. Kaupungissa on vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 76 058 asukasta ja sen pinta-ala on 155,54 neliökilometriä. Kaupungin asukastiheys on siten 489 asukasta neliökilometrillä.

title: Quảng Ninh

text: Quảng Ninhissä on Pohjois-Vietnamille tyypillinen ilmasto, johon vaikuttavat sekä meri että vuoret. Vuoden keskimääräinen lämpötila on yli 21 astetta ja vuodessa sataa keskimäärin jopa 1700–2400 millimetriä. Sateet keskittyvät erityisesti heinä- ja elokuulle: talvella sataa vähän. Maakunta on talvisin koillismonsuunien vaikutuksen alla. Monsuuni tuo Kiinasta kylmää ilmaa, ja lämpötila saattaa vuoristoalueilla pudota nollan alapuolelle. Kesällä vuorostaan erityisesti rannikko- ja saaristoalueet kärsivät rajuistakin myrskyistä.[6]

title: Quảng Ninh

text: Yli 80 prosenttia maakunnan alueesta on kukkulaa tai vuoristoa. Vuorialueet voidaan jakaa itäiseen ja läntiseen osaan, joista edellinen on pääosin Kiinassa sijaitsevan Shiwan dashan -vuorijonon () jatke. Vuoret kohoavat yli tuhannen metrin korkeuteen. Rannikkotasangolla ja maakunnan keskiosassa on eroosion kuluttamia matalia kukkuloita, joilla on peltoja ja jokilaaksoja. Rannikolla on estuaareja, joihin on muodostunut maan kulkeutumisen kautta vuorovesialankoja. Rannikon tuhansista saarista suurimmat ovat Cái Bâu ja Bản Sen, pienimmät ainoastaan kivenlohkareita. Kaksi kolmasosaa Vietnamin saarista sijaitsee Quảng Ninhin maakunnassa. Osa ainutlaatuisesta saaristomaisemasta, Hạ Longin lahti, on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon. Vân Ðônin ja Cô Tôn piirikunnat sijaitsevat saaristoalueella.[4]

title: Bắc Ninh (maakunta)

text: Bắc Ninhin alue on ollut asuttuna pitkään. Se on suotuisaa riisinviljelyseutua, ja se on sekä maantie- että vesireittien varrella. Aluetta pidetään yhtenä vietnamilaisen kulttuurin syntysijoista. Dau Pagoda on Vietnamin vanhin pagoda, se on rakennettu 200-luvulla. Myös Phat Tichin ja Duc Lan pagodat sekä Don temppeli ovat suosittuja nähtävyyksiä.

title: Quảng Trị

text: Quảng Trị on maakunta Vietnamissa Bắc Trung Bộn alueella. Sen pääkaupunki on Đông Hà. Vuonna 2009 maakunnassa oli 598 tuhatta asukasta. Sen pinta-ala on 4 760,1 km².

title: Nam Trung Bộ

text: Nam Trung Bộ (Eteläinen keskirannikko) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Siihen kuuluvat itsenäinen Đà Nẵngin kaupunki ja viisi muuta maakuntaa Quảng Nam, Quảng Ngãi, Bình Định, Phú Yên ja Khánh Hòa.

title: Quảng Nam

text: Quảng Namissa tuotetaan kahta perinteistä tuotetta, joista toinen on runsaasti eteeristä öljyä sisältävää Trà My -kaneli (eli Saigonin-kaneli, "Cinnamomum loureiroi"), joka ei kuitenkaan ole oikeaa kanelia vaan lähisukuista kasvia, ja toinen Ngọc Linh -ginseng ("Panax vietnamensis").


query: Milloin testikuva otettiin käyttöön?

title: Testikuva

text: Ensimmäinen testikuvalähetys oli 24. toukokuuta 1955, puoli tuntia ennen Suomen ensimmäisen tv-lähetyksen alkua. Tuolloin lähetyksensä aloittaneet Suomen Televisio ja Tesvisio käyttivät molemmat testikuvaa. Tesvision testikuva oli käsin piirretty. Suomen Televisio käytti testikuvageneraattoria, jonka tuottama testikuva jäi Suomeen käyttöön vuoteen 2003 asti. Suomen Television testikuvassa luki 'SUOMEN TELEVISIO', ja sen taustaäänenä oli Suomen tuolloin ainoa radiokanava. Tesvision testikuvan äänestä ei ole tietoa.

title: Testikuva

text: Kun MTV3 lähetti testikuvaa, muualla Suomessa paitsi Uudellamaalla lähetettiin alueellista testikuvaa. Alueellinen testikuva oli muuten samannäköinen kuin valtakunnallinen testikuva, mutta eroina olivat, että tekstin ”MTV3” perässä luki näkyvyysalueen nimi ja että tekstin kirjasinlaji oli erilainen. Esimerkiksi Turun seudulla lähetetyssä alueellisessa testikuvassa tekstinä oli ”MTV3 Vars.-Suomi”.

title: Testikuva

text: Testikuvaa tarvittiin paljon, sillä tuonaikaisten televisioiden säätöjä piti tarkistaa useasti. Mitta- ja huoltolaitteet olivat kuitenkin kalliita, eikä huoltoliikkeillä ollut varaa ostaa television huoltoon tarvittavia generaattoreita, jotka näyttivät ruudussa testikuvaa. Yleisradio tarjosi tähän apua lähettämällä päivisin testikuvaa, jolla television huolto onnistui hyvin.

title: Testikuva

text: Testikuvan tyypillisiä osia ovat väripalkisto ja harmaasävypalkisto. Väripalkiston värit ovat yleensä vasemmalta oikealle vaaleanharmaa, keltainen, syaani, vihreä, magenta, punainen, sininen ja musta. Joidenkin testikuvien väripalkistoissa on vain kuusi väriä, jolloin vaaleanharmaa ja musta puuttuvat. Testikuvasta yleensä ilmenee lähettävän televisioaseman nimi.

title: SVT2

text: Toisin kuin sisarkanavansa SVT1, SVT2 lähettää edelleen testikuvaa. Vuosina 1974-2011 lähetetyn testikuvan taustaäänenä oli klassista musiikkia. Klassisten kappaleiden välissä kuultiin testiääniä. Testikuva päättyi SVT2:lla kesäkuussa 2011. Testikuva oli suunniteltu analogiseen verkkoon, ja analogiset lähetykset olivat päättyneet jo lokakuussa 2007. Testikuva oli käytännössä tarpeeton. Öisin alettiin lähettää uusintoja.

title: Testikuva

text: Yle TV2:n testikuvan lähetysaikaa pidennettiin siten, että testikuvalähetys sai jatkua kello 15.00 jälkeenkin paitsi torstaisin, ellei ohjelmalähetys alkanut sitä ennen. Lauantaisin ja sunnuntaisin testikuvaa lähetettiin edelleen vain muutamia minuutteja ennen ohjelmalähetyksen alkua. 1.-14. heinäkuuta 1991 testikuvaa ei lähetetty TV2:lla eikä Kolmoskanavalla.[7]

title: Testikuva

text: 1980-luvun puolivälistä alkaen Yleisradion kanavien testikuvan tekstikentän vasemmalla puolella luki ”YLE” ja oikealla puolella TV-kanavan nimi, eli joko ”TV1” tai ”TV2”. Kolmoskanavan testikuvan tekstinä oli ”YLE TV3”, vaikka Kolmoskanava ei ollutkaan Yleisradion, vaan Oy Kolmostelevisio Ab:n, kanava. Muuten kaikkien kolmen kanavan testikuvat olivat samannäköisiä.

title: Testikuva

text: TV-ohjelma 2 (1970-luvun alusta lähtien TV2) lähetti testikuvaa samoina päivinä kuin TV-ohjelma 1 (1970-luvun alusta lähtien TV1), mutta vain klo 09.00-15.00, 7. maaliskuuta 1977 alkaen jonkin aikaa kello 10.00-15.00.[1] Tiistaisin testikuvaa näkyi TV2:lla vain Uudellamaalla. TV2:n testikuvassa ei ollut ympyrää. Äänenä oli joko väliaikamerkki tai Yleisohjelma. Testikuvassa luki "YLE HLKI" tai "YLE TPRE". Ympyrää näkyi harvoin TV2:n testikuvassa, 80-luvun puolivälistä alkaen aina. Kesällä 1978 kakkosverkko oli kokonaan suljettuna 26.6.–30.7.1978 välisenä aikana. Sinä aikana TV2 vastasi ykkösverkon tiistai- ja torstai-illoista.[2] Kakkosverkko oli suljettu myös sitä ennen joka kesä vuosina 1965–1973, silloin TV2 lähetti ykkösverkossa ohjelmaa kolmena iltana viikossa. Kesällä 1979 kakkosverkossa ei ollut lähetystä maanantaisin, mutta muiden päivien osalta se oli koko kesän auki.[3]

title: Testikuva

text: Kun MTV3 oli korvannut Kolmoskanavan vuonna 1993, se alkoi lähettää testikuvaa myös lauantaisin ja sunnuntaisin aamun viimeisen ohjelman päättymisen jälkeen ennen iltapäivän tai illan ensimmäistä ohjelmaa. Sen sijaan torstaisin testikuvaa lähetettiin edelleen vain muutamia minuutteja ennen ohjelmalähetyksen alkua. MTV3:n testikuvan tekstinä oli ”MTV3” tekstikentän vasemmalla puolella.

title: Testikuva

text: Testikuvaa lähetettiin aina viisi minuuttia ennen tv-lähetyksen alkua. Tuolloin siinä opastettiin, kuinka televisio viritettiin testikuvan avulla. Radiokanavan ääni hiljeni, ja sen sijaan miesääni selitti, kuinka testikuvaa piti tulkita. Kuvaan ilmestyi myös numeroja tiettyyn kohtaan havainnollistamaan ohjeiden antoa. TV1 esitti 1990-luvun alkuun asti viritysohjeet maanantaisin viisi minuuttia ennen tv-lähetyksen alkua, muilla kanavilla ja muina päivinä niitä ei esitetty. Viritysohjeet esitettiin ensimmäisen kerran 15. tammikuuta 1979 ja viimeisen kerran 18. tammikuuta 1993.

title: Metonin jakso

text: Ennen Metonin aikaa Ateenassa ei tiettävästi ollut vahvistettua sääntöä siitä, milloin kolmastoista kuukausi lisättiin kalenteriin, vaan siitä päätettiin joka vuosi erikseen. Kun Metonin jakso oli tullut tunnetuksi, se otettiin vuonna 383 eaa. ajanlaskun perustaksi, jolloin karkauskuukaudet toistuivat säännönmukaisesti. Kaksi vuotta myöhemmin otettiin vastaava jakso käyttöön myös Babyloniassa, jossa aikaisemmin oli käytetty huomattavasti epätarkempaa 8 vuoden jaksoa. Sen aikainen kaldealainen tähtitieteilijä Kidinnu tunsi 19-vuotisen jakson, mutta on mahdollista, että se oli Babyloniassa tunnettu jo aikaisemmin.

title: Testikuva

text: YLE TV1+ -kanavalla saattoi kanavan lopettamisen jälkeen nähdä testikuvaa. Testikuvan yläpuolella oli palkki jossa oli informaatiota kanavan lähetysten loppumisesta. Testikuvassa oli vain väripalkit, oikeassa ylänurkassa teksti "YLE/MCR". Taustaäänenä oli 1kHz taajuista siniaaltoääntä. Testikuvaa näkyi 4. elokuuta 2008 alkaen muutaman päivän verran, kunnes lähetys katkaistiin kokonaan.

title: Testikuva

text: YLE Extran testikuva oli pääpiirteittäin samanlainen kuin perinteinen Yleisradion testikuva. Poikkeuksia olivat:

title: Testikuva

text: Yle TV1:ssä ja Yle TV2:ssa testikuvan on korvannut Uutisikkuna. MTV3:ssa ja Nelosella testikuvan korvasivat erilaiset chatit ja mobiilipelit. Yle TV2 lopetti testikuvan alun perin korvanneiden mobiilipelien lähetykset liian vähäisen pelaajamäärän takia 18. huhtikuuta 2011, ja siirtyi lähettämään Uutisikkunaa öisin.

title: Testikuva

text: Valtakunnallista testikuvaa lähetettiin aina muutamia minuutteja ennen ohjelman alkua. Alueellista testikuvaa lähetettiin pitkien lähetystaukojen aikana aamuohjelmien jälkeen ennen iltaohjelmia.

title: Testikuva

text: Testikuva eli virityskuva on televisiossa näytettävä kuva, jonka avulla vastaanottimen käyttäjä voi säätää televisiokuvan värikylläisyyden, valoisuuden ja kontrastin mieleisekseen. Testikuvan avulla voi myös huoltomies tehdä vastaanottimen sisäisiä hienosäätöjä, esimerkiksi korjata TV-kuvan geometriavirheitä, mikäli hänellä ei ole käytettävissään erillistä testikuvageneraattoria. Testikuvasta on apua myös antennijärjestelmien asennus- ja huoltotöissä.

title: Testikuva

text: SVT4:llä (nykyisellä SVT Worldilla) lähetettiin yleensä samanlaista testikuvaa kuin Suomessa, tekstinä oli ”YLE TV4”. Muutamia minuutteja ennen ohjelmalähetyksen alkua lähetettiin kuitenkin samanlaista testikuvaa kuin Ruotsissa, jolloin testikuvan ylemmässä mustassa tekstikentässä luki ”SVT4” ja alemmassa ”SVERIGE”.

title: Testikuva

text: Kaikilla kanavilla testikuvan taustaäänenä oli Yle Radio Suomi vuodesta 1990 alkaen. Siten Uudenmaan maakuntalähetys Ylen aikainen, joka radiosta kuuluu vain Uudellamaalla, kuului muuallakin Suomessa testikuvan kautta. Vuonna 1997 alkoi MTV3:n testikuvan taustaäänenä soida Radio Nova. 2000-luvun alussa Yle TV2:n testikuvan ääneksi, kuten myös Uutisikkunan ääneksi päivällä kello 06.00 alkaen vaihtui Ylen Ykkönen (nyk. Yle Radio 1). Syynä oli ilmeisesti se, etteivät pääkaupunkiseudun ulkopuolella asuneet halunneet kuunnella Ylen aikaista, joka ei kuulunut heidän asuinalueellaan.

title: Testikuva

text: Suomessa Yleisradion entinen digitaalinen televisiokanava YLE Extra lähetti testikuvaa elokuun alkupuolella 2007 joka yö kello 23.00 - 08.00 ja kerran 23.00 - 04.00 ennen mielensäästäjää. Testikuvalähetysten aikataulu ei kuitenkaan ole ollut täysin säännöllinen. YLE Extra oli lähettänyt testikuvaa myös ennen elokuuta 2007 tiettyinä lyhyinä ajanjaksoina. Kanava siis lähetti testikuvaa yöaikaan satunnaisesti, ilman kiinteää aikataulua, kuitenkin yleensä kello 23.00 - 08.00 ennen ohjelmalähetysten alkua. Testikuvaa lähetettiin huhti-kesäkuussa, elo-syyskuussa ja marraskuussa 2007. Kun YLE Extran lähetykset loppuivat 1. tammikuuta 2008 myös testikuvan lähetys lopetettiin.

title: Tekstitys

text: Ruututekstit otettiin käyttöön Suomen televisiossa 1960-luvun alussa. Tekstit kirjoitettiin aluksi kirjoituskoneella, minkä jälkeen ne painettiin kirjapainossa ja filmattiin. Koska lähetykset olivat television alkuaikoina suoria, kääntäjät joutuivat valitsemaan lähetyksen aikana painikkeella, milloin kukin tekstiruutu näytetään ruudulla. Vasta vuonna 1988 Yleisradio otti käyttöön uuden lähetyskeskuksen, joka mahdollisti ohjelmien tekstittämisen elektronisesti etukäteen.

title: Testikuva

text: Television alkuajoista lähtien 1990-luvulle saakka testikuvaa on tyypillisesti lähetetty muutamia minuutteja (noin 5–20 minuuttia) ennen varsinaisen ohjelmalähetyksen alkua, joskus koko aamu- ja iltapäivän ajan. Nykyään harva televisiokanava lähettää testikuvaa, sillä monet televisiokanavat ovat siirtyneet ympärivuorokautisiin lähetyksiin. Ruotsin kanava SVT2 on yksi harvoja televisiokanavia, joka lähettää testikuvaa.

title: Testikuva

text: Tesvision testikuva 1950-luvulta. Yle TV1:n ja Yle TV2:n testikuva 1960-luvulta. Yle TV1:n ja Yle TV2:n testikuva 1970- ja 1980-luvuilta. Yle TV1:n testikuva 1980-luvulta. Yle TV2:n testikuva 1980-luvulta. Yle TV1:n testikuva 1985–1990. Yle TV2:n testikuva 1985–1990. Kolmoskanavan testikuva. Kolmoskanavan alueellinen testikuva. Yle TV1:n testikuva 1990–1998. Yle TV2:n testikuva 1990 – 17. helmikuuta 2003. MTV3:n testikuva. MTV3:n alueellinen testikuva. Nelosen testikuva. YLE Extran testikuva. Yle Areenan testikuva.

title: Testikuva

text: Vuonna 2007 vain yksi Suomen entinen valtakunnallinen televisiokanava, YLE Extra, oli lähettänyt testikuvaa yöaikaan kello 23.00–08.00 tai 23.00–06.30, mutta ei välttämättä päivittäin tai edes kovin säännöllisesti. Tätä lähetystä ei pidä sekoittaa YLE Extran päivisin lähettämään Testikuva-nimiseen ohjelmalähetykseen, jolla ei ole mitään tekemistä aidon testikuvasignaalin kanssa. Aiheesta tarkemmin tämän artikkelin luvussa Testikuva Suomen digitaalisessa televisiossa.

title: Testikuva

text: Vuonna 1965 kanavien nimiksi tuli TV-ohjelma 1 (entinen Suomen Televisio) ja TV-ohjelma 2 (entiset Tesvisio ja Tamvisio). TV-ohjelma 1:llä testikuvaa näkyi klo 09.00 alkaen varsinaiseen tv-lähetykseen saakka. Testikuvassa luki eri teksti tv-asemasta riippuen, kuitenkin yleensä "YLEISRADIO" tai "YLE HLKI". Testikuvan taustaäänenä oli Yleisohjelma. Tiistaisin testikuvaa näkyi vain pääkaupunkiseudulla, torstaisin generaattorin huollon takia ei ollenkaan. Viikonloppuisin ja pyhäpäivinä testikuvaa näkyi muutama minuutti ennen lähetystä. Kaapeliverkossa testikuvan äänenä oli ilmeisesti Yleisradion väliaikamerkki. 1970-luvun alussa TV1:n testikuva oli värillinen ja TV2:n testikuva mustavalkoinen, kunnes sekin vuosikymmenen puolessavälissä korvattiin värillisellä.

title: Testikuva

text: Alueellisen testikuvan taustaäänikin poikkesi valtakunnallisen testikuvan taustaäänestä. Kun Yle Radio Suomi lähetti maakuntalähetyksiä, alueellisen testikuvan kautta kuului saman alueen maakuntaradio, esimerkiksi Turun seudulla Turun radio. Valtakunnallisen testikuvan kautta maakuntalähetyksenä kuului Ylen aikainen riippumatta näkyvyysalueesta. Vuonna 1997 taustaäänenä alkoi MTV3:n testikuvassa soida Radio Nova, joten maakuntaradioiden kuuntelu ei enää ollut mahdollista.

title: Testikuva

text: Suomen Televisiossa testikuvaa lähetettiin muutama tunti ennen tv-lähetyksen alkua. Tiistaisin testikuvaa näkyi vain pääkaupunkiseudulla. Testikuva merkittiin vielä tuolloin ohjelmatietoihin, yleensä sen nimenä oli "Testikuva", "Viritysviihdettä" tai "Viritysmusiikkia". Viritysmusiikkia-ohjelmassa testikuvan taustalla soi eri kappaleita, jotka mainittiin ohjelmatiedoissa. Jossain vaiheessa 1970-lukua ei testikuvaa enää mainittu ohjelmatiedoissa. Se ei ollut varsinaisesti televisio-ohjelma, vaan television huoltoon käytettävä kuva. Viritysmusiikkia-ohjelma loppui kokonaan.

title: Testikuva

text: Digitaalisessa televisioverkossa testikuvaa ei yleensä lähetetä. Sitä voidaan kuitenkin tarvita esimerkiksi digitaalisen televisiojärjestelmän mahdollistamien erilaisten kuvasuhteiden toiminnan testaamiseksi, perinteisiä testikuvan käyttötarkoituksia unohtamatta. Lisäksi testikuvan taustaäänenä voidaan lähettää kuvan ja äänen synkronoinnin testaamiseksi tietyn taajuista testiääntä (yleensä 1kHz siniaalto). Yle käyttää sitä kansainvälisissä linkeissä yhteyksien tarkistamiseksi ja näyttää sitä Yle Areenassa muutama tunti ennen suoran lähetyksen alkua. Suorien lähetyksien loputtua testikuva jää kokonaan ruutuun ja sitä voi katsoa ikuisesti, jos sivua ei päivitä. Yle Areenan testikuvan taustaäänenä on Yle Puhe. Yle saattaa käyttää sitä myös vikatilanteessa Hetkinen-kuvan sijaan. Nykyään käytetään samanlaista testikuvaa, mitä YLE Extra vuonna 2007 lähetti.

title: Testikuva

text: Yle TV1 alkoi 1980-1990-lukujen vaihteessa lähettää testikuvaa myös torstaisin ja öisin. Öisin testikuvaa lähetettiin kello 01.00 asti. Lähettimet sammutettiin heti viimeisen ohjelman ja Ylen tunnuksen jälkeen (kuitenkin muutaman sekunnin ajan harmaata ruutua näyttäen), jos ohjelmalähetys jatkui kello 01.00 jälkeen. Lokakuussa 1991 Yle TV1 alkoi lähettää testikuvaa myös torstaisin eikä enää sammuttanut lähettimiä, vaan testikuvaa näkyi koko yön ajan, jotta esimerkiksi teksti-tv:n katselu olisi mahdollista 24 tuntia vuorokaudessa.[5] Jo tammikuussa 1991 TV1 lähetti testikuvan paikalla läpi yön teksti-tv:n uutisia Persianlahden sodasta ja Baltiasta.[6] Vuonna 1995 Yle TV1 alkoi lähettää öisin Uutisikkunaa testikuvan sijaan ja testikuvaa näkyi enää päivisin, kun ei tullut ohjelmaa. Testikuva loppui TV1:llä kesällä 1998, ja sen tilalla näkyi Uutisikkunaa päivisinkin.

title: Testikuva

text: Nelosella oli aluksi samanlainen testikuva kuin muillakin Suomen kanavilla. Tekstinä oli ”Nelonen” tekstikentän keskellä. Myöhemmin tekstin kirjasinlaji vaihdettiin, teksti siirrettiin tekstikentän vasemmalle puolelle ja testikuvaan lisättiin päivämäärä ja kellonaika, sillä Nelosen lähetysyksikkö on digitaalinen. Mikäli lähetyksessä tulee tekninen vika, kuva yleensä pysähtyy. Aluksi käytetystä testikuvasta vikaa ei huomannut, sillä kuva ei ollut liikkuva. Kuvaan lisättiin sekuntikello, joka auttoi teknisten ongelmien havaitsemista, sillä silloin kello pysähtyi. Nelosen testikuvan mustan kolmion hypotenuusa oli oikealla, kun taas muilla kanavilla kolmion hypotenuusa oli vasemmalla. Nelosen testikuvan taustaäänenä oli Radiomafia.[10] Aluksi Nelosella ei sammutettu lähettimiä yöksi, koska Yle hoiti Nelosen verkon asennustöitä, mutta jossain vaiheessa ne sammutettiin. Ennen lähettimien sammuttamista näkyi muutaman sekunnin ajan testikuvaa harmaan ruudun sijasta. Testikuva loppui 2000-luvun alussa, tosin sitä lähetettiin vielä vuoteen 2004 saakka huoltotöiden aikana.

title: Testikuva

text: Ensimmäiset testikuvat olivat paperille tai pahville piirrettyjä. Kun televisiossa lähetettiin testikuvaa, oli kamera suunnattuna kohti paperi- tai pahvialustaa, jolla testikuva oli. 1970-luvulla otettiin käyttöön elektroninen testikuva, joka tuotettiin erityisellä testikuvageneraattorilla.