query: Mikä on EGP-luokittelu?

title: Sosioekonominen asema

text: Ammattiasemalla voidaan viitata perinteiseen marxilaiseen tai weberläiseen yhteiskuntaluokitteluun tai näitä uudempaan Erikson-Goldthorpe-Portocarero (EGP) luokitteluun. Marxilainen lähestymistapa edustaa tuotantovälineiden omistussuhteisiin perustuvaa jakoa, kun taas EGP-luokittelu perustuu weberiläisestä traditiosta johdettuun jakoon. EGP-luokittelussa pääteemoja ovat erottelu työnantajien ja palkkatyöntekijöiden välillä, työn itsenäisyys ja valvonnan vaikeuden aste sekä erityistietojen, taitojen ja yksilöllisten kykyjen osuus [16].

title: Flynnin luokittelu

text: Flynnin luokittelu () on Michael J. Flynnin vuonna 1966 esittämä luokittelu tietokonearkkitehtuureille.

title: EGP-satelliitti

text: Satelliitti kiertää Maapalloa, ja sen tarkoitus on geodeettinen. Suuntaamalla satelliittiin laservaloa ja mittaamalla säteen paluuaikaa, voidaan määrittää tarkka maantieteellinen sijainti. Tämän lisäksi tulee tuntea satelliitin radan ominaisuuksia. Tätä tekniikkaa on hyödynnetty Japanin saarten sijaintien määrittämiseen.

title: Reititysprotokolla

text: Reititysprotokolla on protokolla, jolla Internetin välittävät laitteet eli reitittimet vaihtavat keskenään tietoa Internetin ja lähiverkkojen rakenteesta. Internet-reitityksessä Internet on jaettu autonomisiin järjestelmiin, ja reititystä harjoitetaan niiden sisällä (Interior Gateway Protocol, IGP) ja välillä (Exterior Gateway Protocol, EGP).

title: EGP

text: EGP tarkoittaa seuraavia asioita:

title: Guatemalan sisällissota

text: Neljän sissijärjestön EGP, ORPA, FAR ja PGT kattojärjestöksi perustettiin vuonna 1982 Unidad Revolucionaria Nacional Guatemalteca eli URNG.

title: Taksonomia

text: Taksonomia on tieteenala, joka tutkii eliöiden luokittelua ja luokittelee niitä taksoneihin. Sen synonyyminä esitetään yleensä nimitys tieteellinen luokittelu. Erään kuvauksen mukaan systematiikka tutkii biologisen luokittelun teoriaa ja menetelmiä ja taksonomia käytännön luokittelua.

title: EGP-satelliitti

text: EGP on ns. passiivinen satelliitti. Sen mukana ei ole mittalaitteita, vaan sen päätehtävänä on heijastaa siihen suuntautuvaa valoa. EGP:n pintaa peittää 318 pientä peiliä ja 1436 laserheijastinta. Satelliitti on pallomainen, halkaisijaltaan 2,15 m. Sen kokonaismassa on 685 kg.

title: APG II -luokittelu

text: APG II -luokittelu (2003) on koppisiemenisten ("Angiospermae") kasvien taksonominen luokittelujärjestelmä. Järjestelmä perustuu kladistiikkaan. Sen on kehittänyt Angiosperm Phylogeny Group. APG II -luokittelu on vuonna 1998 julkaistun APG-luokittelun seuraaja. APG II -luokittelua seurannut APG III -luokittelu julkaistiin lokakuussa 2009.

title: Hubblen luokittelu

text: Hubblen järjestelmä on galaksityyppien luokittelutapa, jonka keksi Edwin Hubble vuonna 1926. Tätä luokittelua kutsutaan myös äänirautadiagrammiksi. Nimitys tulee luokittelun graafisesta ulkoasusta. Galaksityypit on jaoteltu seuraavasti:Hubble perusti järjestelmänsä ajansaatossa ottamiinsa valokuviin galakseista. Hän uskoi, että elliptiset galaksit olivat kaikkien galaksien ensimmäinen muoto, josta ne sitten kehittyivät lopulliseen muotoonsa. Tämä aikainen ajatus jätti jälkeensä astronomien erikoiskielessä esiintyvät termit; ”aikainen tyyppi” ja ”myöhäinen tyyppi”.

title: Vihreät (Itävalta)

text:
Vihreät – Vihreä vaihtoehto () on puolue Itävallassa. Se perustettiin kahden ympäristöpuolueen Vereinte Grüne Österreichsin ja Alternative Liste Österreichsin jatkajaksi vuonna 1986.
Puolue kuuluu Euroopan parlamentissa Euroopan vihreä puolueeseen (EGP).

title: Fengin luokittelu

text: Fengin luokittelu on Tse-yun Fengin vuonna 1972 ehdottama luokittelu tietokonearkkitehtuurien rinnakkaisuuden määrittelylle.

title: Metatieto

text: Erilaisia luokitteluja metatiedoille on useita. Melko yleinen, mutta kovin karkea luokittelu esimerkiksi jakaa metatiedot kolmeen luokkaan. Luokittelussa metatietoa on kolmenlaista:

title: Handlerin luokittelu

text: Handlerin luokittelu on Wolfgang Handlerin vuonna 1977 esittämä luokittelu ja merkintätapa tietokoneiden rinnakkaisuudelle ja "liukuhihnamaisuudelle" ().

title: EGP-satelliitti

text: EGP on peileineen ja heijastimineen kuin taivaallinen diskopallo. Kun satelliitti on Auringon valaisema ja sen tarkkailija Maan varjossa (aamu- tai iltahämärän aikaan), EGP näkyy taivaalla hyvin tiheästi vilkkuvana satelliittina. Sen välähdysjakso on sekunnin murto-osia. Tämän satelliitin voi erottaa yötaivaalta paljain silminkin kauempana kaupunkien valoista, mutta paremmin sitä pääsee tarkkailemaan pienen kiikarin avulla. Satelliitin ylitykseen kuluu aikaa kymmenkunta minuuttia.

title: Sosioekonominen asema

text: EGP-luokittelua on kritisoitu luokittelun laajuudesta, josta johtuen jaottelut ammattiluokista jäävät niin yleiselle tasolle, ettei niitä koeta riittävän tarkoiksi kuvauksiksi todellisuudesta. Vaihtoehtona onkin lähes kaikki ammattinimikkeet kattava jaottelu, joka on EGP-luokittelua tarkempi, mutta samalla niin atomistinen, ettei sitä voida hyödyntää kuin rajoitetuissa tapauksissa [19].

title: Exterior Gateway Protocol

text: EGP eli The Exterior Gateway Protocol on Internetin reititysprotokolla, jota käytetään autonomisten järjestelmien yhdistämiseen. Nykyään Border Gateway Protocol (BGP) on syrjäyttänyt EGP:n lähes kokonaan.

title: Sorkkaeläimet

text: Elossa olevat sorkkaeläimet on perinteisesti jaettu kolmeen alalahkoon, joissa on yhteensä kymmenen heimoa. Nykyinen luokittelu tulee muuttumaan tulevaisuudessa varsin olennaisesti, sillä DNA-tutkimusten ja kahden uuden Pakistanista löydetyn fossiilin (mm. Artiocetus clavis, 2000) avulla on saatu selville, että virtahevot ja valaat ovat läheistä sukua toisilleen, ne ovat kehittyneet samasta kantavanhemmasta. Aiemmin virtahepojen kuviteltiin kehittyneen sioista, mutta tämä on osoittautunut virheelliseksi päätelmäksi. Jo fossiililöytöjen perusteella tunnettiin sorkkaeläinten ja valaiden läheinen yhteys, mutta selvää kuvaa tästä yhteydestä ei saatu ennen DNA-tutkimuksia. Osa tieteilijöistä on ehdottanutkin valaiden (Cetecean) ja sorkkaeläinten (Artiodactyla) yhdistämistä uuteen (ylä)lahkoon Cetartiodactyla. Samalla sikaeläinten luokittelua joudutaan korjaamaan siten, että virtahevot siirretään pois omaksi alalahkoksi Ancondata. Näin ollen sorkkaeläimiin kuuluisi yhteensä viisi heimoa. Alla tähän perustuva luokitus, ylempänä on annettu toistaiseksi voimassa oleva luokittelu, josta puuttuu sukupuuttoon kuolleiden kehityslinjojen luokittelu. Alla sukupuuttoon kuolleet esihistorialliset ryhmät on merkitty ristillä (†) ja perässä on aikakaudet, jolloin kyseinen ryhmä oli vielä elinvoimainen ja siihen kuuluvat alemmat ryhmät. Luokittelu perustuu Encyclopedia Britannican ”artiodactyl” artikkelin verkkoversioon (12.2.2009).[7] (Luokittelussa ei valaita). Eri lähteissä käytetyt luokittelut saattavat poiketa suurestikin toisistaan. Esimerkiksi Gentryn & Hookerin (1988) luokittelussa sorkkaeläimet jaetaan niiden hampaiden perusteella Bunodontia ja Selenodontia -alalahkoihin. Siat kuuluvat ensimmäiseen ja kaikki muut jälkimmäiseen. McKennan & Bellin (1997) luokituksessa alaluokat ovat alla olevan luokituksen mukaisia, mutta alla oleva luokittelu ei ole kuitenkaan McKennan & Bellin mukainen.

title: Kirkwallin lentoasema

text: Kirkwallin lentoasema (IATA: KOI, ICAO: EGPA) on Orkneysaarien päälentoasema. Se sijaitsee 4,6 kilometriä Kirkwallista koilliseen.

title: Makkara

text: Makkaroiden luokittelu vaihtelee maittain. Suomessa makkaroiden luokittelusta, samoin kuin sen koostumuksesta ja muista makkaran valmistukseen vaikuttavista seikoista on säädetty kauppa- ja teollisuusministeriön päätöksellä 139/1996 ja asetuksella 987/2002. Elintarviketeollisuus ja kauppa käyttävät näihin pohjautuen omia luokittelujaan. Virallinen luokittelu jakaa makkarat kestomakkaroihin, leikkelemakkaroihin ja ruokamakkaroihin.

title: EGP-satelliitti

text: Satelliitti laukaistiin Maata kiertävälle radalleen 13. elokuuta 1986. Laukaisu tehtiin H-1 -kantoraketilla Tanegashiman avaruuskeskuksesta Japanista . Pian laukaisunsa jälkeen se sai nimekseen "Ajisai", vaikkakin satelliitti tunnetaan paremmin nimellä EGP tai EGS.

title: APG III -luokittelu

text:
APG III -luokittelu eli Angiosperm Phylogeny Group III system on Angiosperm Phylogeny Groupin vuonna 2009 julkaisema koppisiemenisten kasvien luokittelusysteemi. APG III -luokittelu on vuonna 2009 julkaistun APG II -luokittelun seuraaja. Vuonna 2016 julkaistiin APG III -luokittelua seurannut APG IV -luokittelu.
Eurosidit I -ryhmä

title: Suku ja laji

text: Skolastisessa logiikassa luokitteluun liittyivät näin seuraavat viisi käsitettä ("quinque voces", ”viisi sanaa”):Nykyaikaisen tieteellisen luokittelun terminologia on osittain peräisin Aristoteleen luokittelusta. Tieteellisen luokittelun yleisimmin käytettyjä taksonomisia tasoja ovat kunta, pääjakso, luokka, lahko, heimo, suku ja laji.

title: Egyptin punta

text: Egyptin punta (tunnus EGP) on Egyptin rahayksikkö. Se on ollut käytössä vuodesta 1836. Tammikuussa 2008 sen arvo oli 0,132 euroa eli yksi euro oli 7,56 Egyptin puntaa. Egyptin punnan alempi rahayksikkö on piasteri. Yksi Egyptin punta on yhteensä 100 piasteria.

title: Reititysprotokolla

text: Autonomisten järjestelmien yhdistelmiä eli internetejä ei juuri ole julkista Internetiä lukuun ottamatta. Sen takia autonomisten järjestelmien välillä käytettäviä reititysprotokollia ei ole Internetissä standardiksi muodostuneen BGP-protokollan lisäksi kuin EGP, joka ei ole juuri missään käytössä.

title: Sosioekonominen asema

text: Näitä teemoja soveltamalla on mahdollista erotella ainakin 11 ammattiluokkaa, mutta yleisemmin tutkimuksissa samankaltaisia luokkia on yhdistetty. Ammattiluokat ovat yhdensuuntaisia yhteiskuntaluokan käsitteen kanssa. Eliitti tai yläluokka samaistetaan EGP-jaottelussa I luokkaan, kun taas keskiluokkaan voidaan laskea luokat II ja IIa. Työväenluokka, tai puhekielessä yleisemmin ”duunarit”, sijoitetaan enimmäkseen luokkiin V, VI ja VIIab. Ammattiasema ja siitä seuraava luokittelu on olennainen osa yhteiskuntatutkimusta ja kysyttäessä suurin osa ihmisistä on valmis sijoittamaan itsensä johonkin yhteiskuntaluokkaan. Luokka-asemaa ei kuitenkaan koeta pelkästään ammattiasemaan perustuvan jaon kautta. Yksilön subjektiivinen käsitys yhteiskuntaluokastaan riippuu ammattiaseman lisäksi mm. tämän tulotasosta. [17]

title: EGP-satelliitti

text: EGP kiertää Maata noin 1480 km:n korkeudessa ympyränmuotoisella radalla. Ratatason kaltevuus päiväntasaajaan nähden on 50 astetta. Satelliitin kiertoaika maapallon ympäri on 116 minuuttia.

title: Cronquistin luokittelu

text: Vaikka Cronquistin luokittelua käytetään edelleen laajasti, Angiosperm Phylogeny Groupin (APG) luokittelu syrjäyttää sen vääjäämättä lähiaikoina. APG:n tutkimukset ovat osoittaneet, että Cronquistin luokittelu virheellinen – erityisesti jako yksi- ja kaksisirkkaisiin on perusteeton, koska kaksisirkkaiset eivät muodostaa monofyleettistä ryhmää.

title: Metsäalan kymmenluokittelu

text: IUFRO ("International Union of Forest Research Organizations]") käynnisti metsäbibliografian ja siihen liittyvän luokittelun valmistelutyön jo vuonna 1903. IUFRO otti luokittelun käyttöön 1933 ja siitä käytettiin UDC-luokittelussa tunnusta 634.9F, koska sen jaottelu poikkesi hieman UDC:n jaottelusta. Luokittelua kutsuttiin ns. metsäalan "Flury"-systeemiksi, koska suuren osan valmistelusta teki sveitsiläinen "Philipp Flury".

title: EGP-satelliitti

text: Experimental Geodetic Payload eli EGP on japanilainen geodeettinen tutkimussatelliitti.


query: Missä Otto Kalvitsa syntyi?

title: Otto Kalvitsa

text: Otto Kalvitsa (, 21. marraskuuta 1888 Kontiolahti – 7. maaliskuuta 1930 Sangar[1][2]) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen lentäjä. Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen Neuvosto-Venäjälle paennut Kalvitsa oli Neuvostoliiton Arktisten alueiden ilmailun pioneeri, joka teki useita pitkiä lentoretkiä Venäjän Kaukoidässä ja Siperiassa. Matkojensa aikana hän kartoitti muun muassa Itä-Siperian meren rannikkoseutuja lento- ja laivaliikennettä varten. Kalvitsa kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1930.

title: Kalvitsan Urheilijat

text: Kalvitsan Urheilijat on mikkeliläinen yleisurheiluun keskittynyt urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1926. Yleisurheilun lisäksi seuran riveissä on harrastettu painia, pesäpalloa, lentopalloa sekä hiihtoa. Sodan vuoksi seuran toiminta oli keskeytyksissä vuodet 1942-1944 ja vuonna 1946 seura liitettiin Savilahden Urheilijoiden alaosastoksi. SavU:n keskittyessä 1970-luvulta lähtien jalkapalloon, on Kalvitsan Urheilijat jälleen toiminut omana seuranaan.

title: Otto Kalvitsa

text: Vuonna 1927 Kalvitsa siirtyi Neuvostoliiton siviili-ilmailua kehittäneen Dobrolet-organisaation palvelukseen. Hän lensi Ulan-Uden ja Mongolian pääkaupungin Ulan Batorin välistä reittiä, joka oli Neuvostoliiton ensimmäinen kansainvälinen lentoreitti. Seuraavana kesänä Kalvitsa lähetettiin Irkutskiin. Seutu tunnettiin vaihtelevista ja lentämisen kannalta haastavista sääoloista, joten Irkutskiin lähetettiin vain poikkeuksellisen taitavina pidettyjä lentäjiä. Irkutskissa hän sai myös lempinimen ”Pohjoisen susi”. Kesällä 1929 Kalvitsa teki pitkän lentoretken, jonka aikana hän tutki Tšuktšien niemimaan ja Jakutian rannikkoja. Kalvitsan apulentäjänä oli unkarilainen vallankumouksellinen Franz Leonhardt ja heidän koneenaan oli uusi Saksasta saapunut Junkers F 13. Kalvitsa kävi jälleen myös Wrangelinsaarella ja yli kolmen viikon pituinen matka päättyi lopulta 19. elokuuta, kun pahoin vaurioitunut kone saapui Bulunin kaupunkiin. Tarkoituksena oli tutkia alueen lento-olosuhteita sekä kalustovaatimuksia. Kalvitsa koulutti myös uusia lentäjiä arktiselle alueelle.[2]

title: Otto Kalvitsa

text: Toukokuussa 1923 Kalvitsa loukkaantui vakavasti lento-onnettomuudessa, mutta palasi palvelukseen pitkän toipumisajan jälkeen.[6] Elokuussa 1925 hän teki ensimmäisen lentonsa arktiselle alueelle, kun Kalvitsa lensi yhdessä Boris Tšudnovskin kanssa Leningradista Arkangelin kautta Novaja Zemljan saarille. Heidän päätehtävänsä oli etsiä sopivia laivareittejä koillisväylää varten. Kalvitsa ja Tshudnovski tutkivat erityisesti Novaja Zemljan saaria erottavaa Matotškin Šarin salmea. Kesäkuussa 1926 hän matkusti lentokoneineen rahtilaivalla Vladivostokiin, jossa Kalvitsa osallistui Georgi Ushakovin johtamaan Wrangelinsaaren retkikuntaan. Tarkoituksena oli kartoittaa saarta sekä etsiä paikkaa ensimmäistä pysyvää neuvostoliittolaista siirtokuntaa varten. Strategisesti tärkeästä saaresta olivat kiinnostuneet myös Yhdysvallat ja Kanada.[2]

title: Miranda Otto

text: Otton ja hänen aviomiehensä Peter O’Brienin tytär Darcey syntyi vuonna 2005. Siitä lähtien Otto on keskittynyt äitiyteensä ja teatteriuraansa Australiassa, mutta tekee edelleen myös rooleja elokuvissa sekä televisiossa, viimeimmäksi sarjassa "".

title: Otto Kalvitsa

text: {{Country data {{{1}}}

title: Frei Otto

text: Frei Otto syntyi toukokuussa 1925. Hänen isänsä ja isoisänsä olivat kuvanveistäjiä ja molemmat vanhempansa kuuluivat Deutscher Werkbundiin. Frei itse toimi opiskeluaikanaan kesäisin kivenhakkaajan oppipoikana.

title: Otto Kalvitsa

text: Citation error, replace with{{cite book| title = Jäämerilentäjän päiväkirjasta| location = Leningrad| publisher = Kustannusliike Kirja| year = 1930| version = toim. Santeri Mäkelä ja Ragnar Rusko}}

title: Otto Kalvitsa

text: Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Suomalaiset lentäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset lentäjät Luokka:Suomalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Venäläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet

title: Kalvitsan Urheilijat

text: Seuran kotisivut

title: Otto Kalvitsa

text: | flaglink/core | variant = | size = | name = | altlink =national rugby union team | altvar =rugby union}}

title: S/S Halla XVII

text: Kotkassa "Halla XVII" hinasi muun muassa sahatavaraa proomuissa Hallan saarelta redillä odottaville laivoille. Suomen sisällissodan viimeisinä päivinä toukokuussa 1918 aluksella evakuoitiin Kotkan punaisia Kronstadtin kautta Pietariin. Sen mukana pakenivat Venäjälle muun muassa Hannes Järvimäki ja Otto Kalvitsa.

title: Otto Kretschmer

text: Otto August Wilhelm syntyi 1. toukokuuta 1912 Ober-Heidaussa silloisessa Sleesiassa opettaja Friedrich Otto Kretschmerin ja hänen puolisonsa Alicen (o.s. Herbig) poikana. Syntymäpaikka on nykyisin Golanka Dolna Puolassa. Otto aloitti koulunkäynnin Heidaun alakoulussa ja jatkoi opintojaan Wahlstattin reaalilyseossa.

title: Otto Kalvitsa

text: Ragnar Ruskon ja Santeri Mäkelän toimittamat Kalvitsan muistelmat ilmestyivät postuumisti vielä hänen kuolinvuonnaan. Amerikansuomalaiset sosialistit julkaisivat teoksen myös Yhdysvalloissa.[3] Hänen mukaansa on nimetty Novaja Zemljan eteläsaaren itärannikon merenlahti Zaliv Kalvitsa, Sahan tasavallan Kobjain piirisä sijaitseva Kalvitsan kylä, sekä kallio Antarktiksen Kuningatar Maudin maalla.

title: Otto Kalvitsa

text: Venäjällä Kalvitsa aloitti upseerikurssin Pietarin kansainvälisessä punaupseerikoulussa, mutta pian hänet komennettiin Samarassa toimineeseen laivaston lentosotakouluun, josta hän valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1920.[2] Kalvitsa tuli yksi yhdeksästä suomalaisesta, jotka Venäjän sisällissodan aikana palvelivat Itämeren laivaston ilmavoimissa.[5] Vuonna 1921 hän osallistui Kronstadtin kapinan tukahduttamiseen ja taisteli myös Itä-Karjalassa suomalaisia heimosotureita vastaan. Kalvitsa palkittiin ansioistaan punaisen lipun kunniamerkillä.[2]

title: Anne Frank

text: Anne Frank syntyi 12. kesäkuuta 1929 Frankfurtissa Saksassa. Hänen vanhempansa Otto Heinrich Frank ja Edith Holländer-Frank olivat molemmat arvostetuista juutalaisperheistä. Edith oli kotoisin Aachenista ja oli mennyt naimisiin Otto Frankin kanssa 1925, minkä jälkeen he olivat muuttaneet asumaan yhdessä Otton lapsuudenkaupunkiin Frankfurtiin. Heillä oli kaksi lasta, Anne ja kolme vuotta vanhempi Margot Betti Frank.

title: Otto Kalvitsa

text: Pietarissa nelikko sai Rahjalta ja Evert Elorannalta toimeksiannon lähteä vakoojiksi Suomeen. Heidän tehtävänsä oli selvittää tilannetta vallankumouksellisen toiminnan jatkamista silmälläpitäen. Aseistetut miehet siirtyivät rajan yli, mutta jäivät kiinni jo Antreassa 2. elokuuta. Sutinen sai surmansa pidätyksen yhteydessä ammuttuaan sitä ennen pistoolillaan häntä kiinniottaneita suojeluskuntalaisia. Lokakuussa 1918 Kalvitsalle langetettiin 10 vuoden kuritushuonerangaistus valtiopetoksesta.[1] Tammikuussa 1919 hän onnistui kaupunkimatkan yhteydessä karkaamaan Viipurin pakkotyöleiriltä ja pakeni rajan yli Neuvosto-Venäjälle.[4]

title: Otto Kalvitsa

text: Sisällissodan sytyttyä tammikuussa 1918 Kavitsa liittyi Lahden punakaartiin ja toimi kertomansa mukaan vajaan kuukauden ajan Heinolan rintaman teknillisessä osastossa Kymi Oy:n konepajalla, jossa hänen tehtäviinsä kuului kiväärien huoltoa ja korjausta. Tämän jälkeen Kalvitsa nimitettiin Heinolan laivastokomissaariksi, tehtävänään pitää satamassa olleet alukset toimintakuntoisina. 19. huhtikuuta alkaneen Heinolan evakuoinnin jälkeen Kalvitsa pakeni Vuolenkosken ja Kouvolan kautta Kotkaan, josta hän siirtyi 4. toukokuuta Halla XVII-aluksella Kronstadtin kautta Pietariin.[1]

title: Otto Kalvitsa

text: Jukka Kulomaa; Heinola 1918 - Kapinan aika, 2017

title: Otto Kalvitsa

text: Kalvitsa oli mukana työväenliikkeen toiminnassa jo vuoden 1905 suurlakon sekä 1906 Viaporin kapinan yhteydessä julistetun yleislakon aikana. Samana vuonna hän liittyi myös Helsingin konetehtaalaisten ammattiosastoon (nyk. Helsingin Metallityöväen ammattiosasto), 1910 Suomen koneenkäyttäjäliittoon ja 1917 Suomen rauta- ja metallityöntekijäin liiton Lahden ammattiosastoon.[1]

title: Kalle Tähtelä

text: Suomen sisällissodan aikana Tähtelä toimitti Turussa ilmestynyttä "Sosialisti"-lehteä. Siirryttyään sodan loppuvaiheissa Venäjälle hän pyrki punalaivaston ilmasotakouluun ja opiskeli lentäjäksi koulun kansainvälisellä osastolla. Läpäistyään lento- ja teoriakokeet hän palveli sitten Venäjän sisällissodassa punaisten puolella sotilaslentäjänä Itämeren laivaston ilmavoimien 1. vesilentolaivueessa. Muita suomalaisia lentäjiä oli noin kymmenkunta, joista Tähtelän lisäksi tunnetaan Werner ja Jalmar Lehtimäki, Valter Bergström, Konstantin Taskinen, Kaarlo Renkas, Manne Tynys, Kaarlo Nenonen ja Otto Kalvitsa.

title: Otto Kalvitsa

text: Otto Kalvitsan puoliso oli Maria Lindroos, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1915.[7] Hänellä oli 3 lasta, Arvo Kalevi 1915-1922. Lisäksi 2 tytärtä, Hilkka Marjatta (myöh Hirvonen) 1917-2000 sekä Eila Maire Kaarina (myöh Loimuneva) 1918-1999, kumpikin eli perheineen kuolemaansa asti Tampereella. Kalvitsojen hauta on Kalevankankaan hautausmaalla.

title: Otto Kalvitsa

text: Otto Kalvitsa syntyi vuonna 1888 sahatyöläisen perheeseen Pohjois-Karjalan Kontiolahdella. Kansakoulun jälkeen hän pääsi isän kustantamana Helsingin teollisuuskouluun ja opiskeli kahtena vuotena myös Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Vuonna 1903 Kalvitsa meni töihin Hietalahden telakalle saadakseen rahaa jatko-opintoihinsa. Neljän vuoden kuluttua hän aloitti lämmittäjänä Suomen Höyrylaiva Oy:n aluksella Pollux ja oli myöhemmin konemiehenä Victor Ekin aluksella Sicilia. Kalvitsa jäi maihin 1912 ja valmistui vuotta myöhemmin teollisuuskoulusta koneenkäyttäjäksi. Tämän jälkeen hän purjehti Päijänteen sisävesilaivoilla ja ehti vielä sisällissodan alla työskentelemään lahtelaisessa metalliverstaassa.[1]

title: Luettelo Anne Frankiin liittyvistä henkilöistä

text: Otto Frank syntyi 12. toukokuuta 1889. Otto ja Edith Frank menivät naimisiin toukokuussa 1925 ja tuolloin he asuivat Frankfurtissa. Otto oli asunut myös New Yorkissa ja Amsterdamissa sekä opiskellut taidehistoriaa Heidelbergin yliopistossa. Hänellä oli kaksi veljeä ja yksi sisko. Hän meni vuonna 1950 naimisiin Elfiriede "Fritzi" Geiringer-Markowitzin kanssa. Fritzi oli selvinnyt Auschwitzista, mutta menettänyt poikansa ja miehensä Mauthausenissa. Myös Otto oli ollut Auschwitzissä. Otto Frank kuoli 1980 Sveitsissä.

title: Otto I Suuri

text: Oton ensimmäinen aviopuoliso oli vuodesta 929 Editha (Edith), anglosaksien kuninkaan Athelstanin sisarpuoli. Huomenlahjana Otto sai Edithalta Magdeburgin. Heille syntyi poika ja tytär. Editha kuitenkin kuoli vuonna 946.

title: Otto Kalvitsa

text: Kalvitsan hengen vaatinut lento sai alkunsa 5. maaliskuuta 1930, kun hänet määrättiin viemään lääkintätarpeita Buluniin. Kaupungissa oli puhjennut jonkinlainen kapina ja lukuisia Tšekan poliiseja oli loukkaantunut. Kalvitsa lähti matkaan Jakutskista kahta päivää myöhemmin, tarkoituksenaan lentää Žiganskin kautta Buluniin. Hänen apulentäjänään oli jälleen F. F. Leonhardt ja lisäksi mukana oli radisti S. S. Kartševski. Sangarin kylän lähettyvillä Kalvitsa yritti laskeutua sankassa lumipyryssä, mutta menetti Junkers W 33 -koneensa hallinnan ja se murskaantui Lena-joen jäälle. Kaikki kolme miehistön jäsentä kuolivat. Kalvitsa ja Leonhardt haudattiin myöhemmin Irkutskiin Jerusalemin hautausmaan pääportin tuntumassa olevaan vallankumoussankarien joukkohautaan. Miehille pystytettiin muistomerkki, jossa kivipaaden yläosaan on kiinnitettynä lentokoneen propelli. Toinen muistomerkki on Lena-joen rannalla koneen putoamispaikalla.[2]

title: Otto IV

text: Otto IV syntyi 1175 tai 1176 Braunschweigin kaupungissa nykyisen Saksan alueella. Hänen isänsä oli Baijerin ja Saksin herttua Henrik Leijona ja äitinsä Saksin herttuatar Matilda. Otto IV kasvoi nuoruutensa Englannissa, isoisänsä Englannin Henrik II:n luona, jolloin hän ystävystyi muun muassa Rikhard I Leijonamielen kanssa. Rikhard I Leijonamieli piti Otosta siinä määrin, että teki hänestä Yorkin jaarlin.

title: Otto Andersson

text: Otto Andersson syntyi Ahvenanmaalla Vårdössä. Hänen vanhempansa olivat talollisia, ja isä Anders Otto Andersson oli herastuomari. Otto Andersson opiskeli Ahvenanmaan kansankorkeakoulussa Jomalassa vuosina 1895–1896 ja suoritti kanttori-urkurin tutkinnon Turussa vuonna 1900. Tämän jälkeen hän muutti Helsinkiin opiskelemaan Helsingin musiikkiopistoon. Andersson ei ollut suorittanut ylioppilastutkintoa, mutta hän sai erivapauden perusteella opiskella Helsingin yliopistossa musiikkitiedettä ja kansanrunoudentutkimusta.

title: Hannes Järvimäki

text: Järvimäki onnistui pakenemaan Suomesta 4. toukokuuta, jolloin hän lähti Kotkan punaisia evakuoineen höyrylaiva "Halla XVII:n" mukana Kronstadtin kautta Pietariin. Matkan aikana hän tutustui Ruskealasta kotoisin olleeseen räätäliin Albin Sutiseen (s. 1893) sekä myöhemmin Neuvostoliitossa maineikkaan lentäjän uran luoneeseen Otto Kalvitsaan, joiden kanssa hän puolentoista viikon kuluttua matkusti Moskovan koillispuolella sijainneelle Buin pakolaisleirille. Buissa heidän joukkoonsa liittyi loviisalainen työmies Karl Heidemann, jonka kanssa miehet palasivat Pietariin heinäkuun lopussa. Kaupungissa he saivat Evert Elorannalta ja Eino Rahjalta toimeksiannon lähteä vakoojiksi Suomeen, tehtävänään selvittää maan tilannetta vallankumouksellisen toiminnan jatkamista silmälläpitäen.

title: Otto Kalvitsa

text: Samalla aluksella olivat myös Heinolan rintamapäällikkö Hannes Järvimäki sekä Ruskealasta kotoisin ollut räätäli Albin Sutinen (s. 1867), joiden kanssa Kalvitsa matkusti puolentoista viikon kuluttua Moskovan koillispuolella sijainneelle Buin pakolaisleirille. Kalvitsa vietti leirillä reilun kuukauden ajan, toimien muun muassa veturinkuljettajana. Buissa joukkoon liittyi loviisalainen sorvari Karl Heideman (s. 1895), jonka kanssa miehet palasivat Pietariin heinäkuun lopussa. Kalvitsa yritti takaisin Suomeen perheensä luokse, mutta bolševikit vangitsivat hänet Vaskelan kylässä valkoisten vakoojana. Viikon kuluttua Kalvitsa vapautettiin Eino Rahjan myötävaikutuksella.[1]


query: Onko Stefan Espeland pelannut urallaan Itävallassa?

title: Stefan Espeland

text: Stefan Espeland (s. 24. maaliskuuta 1989 Oslo, Norja) on norjalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaassaan GET-ligaenin Vålerenga IF:ssä. Elite Prospects -sivuston mukaan hän on kovaa laukova puolustaja, joka pelaa hyvin siniviivalla ja on arvokas ylivoimapelaaja. Sivuston mukaan Espelandilla on hyvä liike ja pelikäsitys ja hän avaa peliä hyvin. Espelandin tulisi kuitenkin lisätä voimaa ja pelata päättäväisemmin omassa päässä. Hän on pelannut urallaan myös Ruotsissa, Suomessa ja Itävallassa.[1]

title: Lucas Elvenes

text: Elvenesin isoveli Ludvig pelaa Allsvenskan-joukkue MODO Hockeyssa ja hän on aiemmin pelannut myös Lucasin joukkuetoverina Röglen SHL-joukkueessa. Veljesten isä Stefan Elvenes pelasi omalla urallaan 200 Elitserien-ottelua sekä myös yli 250 ottelua Tanskan pääsarjatasolla. Hänellä oli Chicago Blackhawksin NHL-varaus vuodelta , mutta Stefan ei kuitenkaan koskaan pelannut Pohjois-Amerikassa. Hän toimii nykyään NHL-joukkue St. Louis Bluesin kykyjenetsijänä. Myös veljesten sedät Roger ja Tord Elvenes pelasivat ammattilaisina ja edustivat Elitserien-tasolla Rögleä. Heidän isoisänsä Bjørn Elvenes edusti Norjaa Innsbruckin olympiakisoissa 1964.

title: Matti Kaipainen

text: Kaipainen on Ilveksen juniorikoulun kasvatti ja pelannut urallaan liigaa Ilveksessä vuosina 1993–1999 ja Lukossa 1999–2003. Ulkomailla Kaipainen on pelannut Itävallan Klagenfurtissa ja Salzburgissa.

title: Miikka Turunen

text: Turunen on edustanut urallaan Pallo-Kerho 37:aa, Kuopion Palloseuraa, TP-Seinäjokea, Warkauden Jalkapalloklubia ja Mikkelin Palloilijoita. Hän on yleensä pelannut seurassa vain vuoden kerrallaan ja hän onkin edustanut edellä mainittuja joukkueita useaan otteeseen. Vain KuPS:ssa Turunen on pelannut useamman kauden peräkkäin, yhteensä yhdeksän kauden ajan kolmeen eri otteeseen ja pelannut niiden aikana yhteensä 150 ottelua. Myös MP:ssa ja kasvattajaseurassaan PK-37:ssä hän on pelannut kolmeen eri otteeseen.

title: Stefan Espeland

text: Espeland pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista molemmat turnaukset päättyivät lohkopronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 sekä I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2007, jolloin Espeland voitti B-lohkon pronssia.[1]

title: Andy Sertich

text: Sertich siirtyi kaudeksi 2013–2014 itävaltalaiseen EC Graz 99ersiin, jossa hän pelasi marraskuulle 2013. Hän teki 17 ottelussa tehopisteet 2+3. Marraskuussa Sertich siirtyi EBEL:n unkarilaisjoukkue Alba Volán Székesfehérváriin. Hän teki siellä runkosarjassa 28 tehopistettä ja kauden aikana EBEL:ssä yhteensä tehot 10+23=33, joilla Sertich sijoittui liigan puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. Kaudella 2014–2015 hän jatkoi EBEL-uraansa Dornbirner EC:ssä. Kaudeksi 2015–2016 Sertich siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Norjan GET-ligaenin Stavanger Oilersin riveihin. Hän oli tehoilla 5+29=34 joukkueen tehokkain puolustaja ja jakoi koko liigan puolustajien syöttöpörssin voiton Lørenskog IK:n Stefan Espelandin kanssa sekä sijoittui puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Sertich oli Mestarien liigassa Oilersin paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja neljällä syöttöpisteellään. Hän voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden.

title: Brent Gretzky

text: Gretzky pelasi pitkän uran kierrellen alasarjoja. Hän on pelannut IHL:ssä, AHL:ssä, yhden kauden ECHL:ssä ja Itävallassa, sekä UHL:ssä. Kauden 2005–2006 jälkeen hän lopetti ammattimaisen pelaamisen.

title: Grotskan taistelu

text: Itävallan joukkoja johtanut kreivi George Olivier Wallis oli pitkään palvellut sotilasjohtaja, joka oli ylennetty sotamarsalkaksi sodan alussa. Hän oli osallistunut moniin taisteluihin erittäin taitavan sotapäällikön Eugen Savoijilaisen alaisuudessa. Tämän vuoksi hän vaikutti sopivimmalta Itävallan armeijan uudeksi ylipäälliköksi, sillä huonon sotamenestyksen masentama keisari Kaarle VI oli jo murehtinut ääneen: ""Onko valtakuntani onni edesmennyt Eugenin mukana?"". Wallisista tehtiin ylipäällikkö käytännössä, sillä keisarillisen armeijan nimellinen ylipäällikkö Lothringenin herttua Frans Stefan pysytteli kaukana rintamasta ja joukoistaan mahdollisen sairastumisen pelossa. Itävallan armeija kärsi kulkutaudeista ja keripukista. Esimerkiksi lokakuussa 1739 laskettiin, että 57 000 miehen kirjavahvuudesta 20 000 oli riveistä poissa joko sairaina tai tauteihin menehtyneinä.

title: Boris Valábik

text: Boris Valábik (s. 14. helmikuuta 1986 Nitra, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka on pelannut urallaan Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Pohjois-Amerikassa hän pelasi pääasiallisesti AHL:ssä, ja hän voitti Chicago Wolvesissa AHL:n mestaruuden Calder Cupin. NHL:ssä hän on pelannut 80 ottelua. Euroopassa Valábik on pelannut Tšekissä, Slovakiassa, Kazakstanissa, Britanniassa ja Itävallassa. Slovakiaa hän on edustanut MM-kilpailuissa 2009.

title: Stefan Petzner

text: Stefan Petzner (s. 17. tammikuuta 1981) on itävaltalainen poliitikko ja entinen Itävallan tulevaisuuden liitto -puolueen puheenjohtaja.

title: Stefan Espeland

text: Espeland siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen.[8] Hän pelasi 19 ottelua tehopistein 2+2=4, kunnes Espelandin sopimus purettiin yhteisymmärryksessä joulukuussa 2017.[9] Joulupäivänä hänen vahvistettiin siirtyvän loppukauden sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfurter AC:hen.[10] Helmikuussa 2018 Espelendin tiedotettiin kuitenkin jättäneen joukkueen.[11] Muutamaa päivää myöhemmin hän palasi loppukauden sopimuksella kotimaahansa ja Vålerenga IF:n joukkueeseen.[12]

title: Stefan Petrescu

text: Stefan Petrescu on alkujaan JJK:n pelaajia. Vuonna 2004 hän lähti kokeilemaan siipiään Veikkausliigaan FC Jazziin, jossa hän pelasi yhdessä Veikkausliiga-ottelussa. Kaudeksi 2005 Petrescu siirtyi FC Inter Turun organisaatioon, jonne myös hänen pikkuveljensä Tomi oli siirtynyt Leicesteristä. Toisin kuin avauskokoonpanon miehenä säännöllisesti Interissä ollut Tomi, Stefan Petrescu ei Veikkausliiga-otteluita pelannut, vaan kuului reservijoukkue VG-62:n miehistöön. Kaudeksi 2007 pikkuveli Tomi siirtyi Tampere Unitediin, jonne myös Stefan sai kuukauden koesopimuksen. Sopimusta Unitediin ei kuitenkaan syntynyt, joten Petrescu siirtyi PP-70:n riveihin. Hän ei kuitenkaan pelannut koko kautta PP-70:ssä vaan siirtyi syyskuussa jyväskyläläiseen FC Blackbirdiin. Joukkuetta manageroi hänen isänsä, Nellu Petrescu.

title: Itävaltalainen holokaustin muistopalkinto

text: Brasilialaiselle journalistille, Alberto Dinesille, annettiin AHMA lokakuussa 2007 Itävallan konsulaatissa Rio de Janeirossa hänen pyrkimyksistään perustaa museo, joka olisi omistettu Stefan Zweigille, ja hänen kirjastaan “Morte no paraiso, a tragedia de Stefan Zweig”.

title: Harri Laurila

text: Laurila edusti urallaan SM-liigassa Kiekkoreipasta, Tapparaa, JyP HT:tä, Ässiä sekä HPK:ta. Lisäksi hän on pelannut Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä.

title: Kevin Johnson (koripalloilija, 1984)

text: Kevin Johnson (s. 4. kesäkuuta 1984) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän on pelannut urallaan muun muassa Puolan, Saksan, Kreikan, Suomen, Itävallan ja Taiwanin pääsarjoissa. Hyvänä levypallopelaajana tunnettu Johnson on voittanut levypallokuninkuuden Puolan (kahdesti), Itävallan ja Taiwanin pääsarjoissa.

title: Stefan Espeland

text: Joulukuussa 2016 Espeland voitti Punaisen Ristin hyväksi järjestettävistä pullonpalautusarpajaisista miljoona Norjan kruunua. Hänestä tuli arpajaisten kaikkien aikojen 41. päävoittaja.[13]

title: Riku Rahikainen

text: Riku Rahikainen (s. 6. toukokuuta 1981 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa II-divisioonajoukkue Bewe Hockeyssä. Hän on pelannut aiemmin SM-liigassa yhteensä 77 runkosarjaottelua tehopistein 4+6=10 ja keräten 155 jäähyminuuttia. Rahikainen on pelannut urallaan myös Pohjois-Amerikassa, Tšekissä, Ruotsissa ja Itävallassa. Häntä on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi ja rouhijaksi. Rahikainen on toisinaan myös tapellut. Hän laukoo oikealta.

title: Stefan Maierhofer

text: Stefan Maierhofer (s. 16. elokuuta 1982 Gablitz, Ala-Itävalta, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Itävallan Bundesliigassa pelaavaa Rapid Wienia. 202 senttimetriä pitkän Maierhoferin pelipaikka on hyökkääjä.

title: Stefan Klos

text: Menestyksekkäästä urastaan huolimatta Klos ei pelannut kertaakaan Saksan maajoukkueessa.

title: Stefan Espeland

text: Kaudella 2008–2009 Espeland oli MODO:n J20-junioreiden paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Tim Weberin jälkeen. Hän jakoi koko SuperElitin puolustajien pistepörssin neljännen sijan Brynäs IF:n Simon Bertilssonin kanssa. Pudotuspeleissä Espeland oli kolmella osumallaan MODO:n paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Adam Erikssonin kanssa. Hän pelasi kauden aikana Elitserienissä 15 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2009–2010 Espeland pelasi MODO:n J20-junioreissa kaksi ottelua, kunnes lokakuussa 2009 seura lainasi hänet loppukaudeksi kotimaahansa Vålerenga IF:n joukkueeseen GET-ligaeniin.[3] Espelandin ensimmäinen täysi miesten pääsarjakausi toi hänelle 42 runkosarjaottelussa tehot 1+6=7 ja 16 playoff-ottelussa tehot 2+7=9. Espeland voitti kauden päätteeksi hopeaa.[1]

title: Stefan Espeland

text: Kaudeksi 2015–2016 Espeland siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Lørenskog IK:n joukkueeseen.[7] Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+29=36, joilla Espeland jakoi koko GET-ligaenin puolustajien syöttöpörssin voiton Stavanger Oilersin Andy Sertichin kanssa sekä puolustajien pistepörssin toisen sijan Lillehammer IK:n Eric Melandin kanssa edellään vain Stjernen Hockeyn Curtis Gedig. Hän voitti myös Lørenskogin sisäisen tehotilaston lukemalla +30. Pudotuspeleissä Espeland jakoi tehoilla 4+11=15 GET-ligaenin syöttöpörssin voiton Storhamar Dragonsin Jacob Berglundin ja Hampus Gustafssonin kanssa, Lørenskogin sisäisen pistepörssin voiton Tony Romanon kanssa sekä puolustajien pistepörssin voiton. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa ja valittiin liigan tähdistökentälliseen. Kaudella 2016–2017 Espeland voitti tehoilla 10+42=52 Lørenskogin sisäisen piste- ja syöttöpörssin. Hän voitti pelipaikastaan huolimatta koko GET-ligaenin syöttöpörssin sekä puolustajien pistepörssin. Espeland sijoittui pistepörssissä viidenneksi ja oli myös liigan tehokkain kotimainen pelaaja. Hän voitti myös Lørenskogin sisäisen ja koko GET-ligaenin puolustajien tehotilaston lukemalla +28. Espeland valittiin kauden päätteeksi liigan tähdistökentälliseen.[1]

title: Josef Stefan

text: Stefan syntyi slovenialaisille vanhemmille silloisessa Itävallan keisarikunnassa. Hän opiskeli Wienin yliopistossa matematiikkaa ja fysiikkaa, väitteli jo 23-vuotiaana ja julkaisi joukon sloveniankielisiä runoja. Hän opetti fysiikkaa Wienin yliopistossa, ja nousi siellä fysiikan laitoksen johtoon 30 vuoden iässä.

title: Raimund Divis

text: Divis on pelannut koko uransa ainoastaan Itävallan sarjoissa ja viimeiset kolme kautta 2-tasolla kasvattajaseuransa VEU Feldkirchin joukkueessa. Divis on esiintynyt Itävallan maajoukkueessa neljissä aikuisten MM-kisoissa (2003, 2004, 2005 ja 2007) sekä 1997 U20 MM-kisojen C-sarjassa.

title: Stefan Espeland

text: Luokka:Norjalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt

title: Stefan Espeland

text: Espeland on Manglerud Starin kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Linköpings HC:n J18-junioreihin kaudeksi 2005–2006. Espeland oli tehoilla 5+10=15 joukkueen paras syöttäjä, tehokkain puolustaja ja hän jakoi Linköpingin sisäisen pistepörssin toisen sijan Rasmus Schelinin kanssa. Kaudeksi 2007–2008 Espeland siirtyi MODO Hockeyn J20-junioreihin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja, kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+11=24. Espeland jakoi koko J20 SuperElitin puolustajien maalipörssin voiton Frölunda HC:n Erik Karlssonin kanssa sekä puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.[1] Hän debytoi samalla kaudella myös MODO:n Elitserien-joukkueessa, jossa Espeland pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki Elitserien-debyyttinsä 19. helmikuuta 2008 Timrå IK:ta vastaan.[2]

title: Stefan Espeland

text: 2005–2006Linköpings HCSuperElit1011040000U18600082006–2007Linköpings HCSuperElit80114–––––U18d1514542007–2008MODO HockeySuperElit3713112430513418JMMd152352MODO HockeyElitserien20000–––––2008–2009MODO HockeySuperElit38823313653032JMMd152246MODO HockeyElitserien150002–––––2009–2010MODO HockeySuperElit20000–––––Vålerenga IFNorja42167401627902010–2011IF Sundsvall HockeyAllsvenskan496142028–––––2011–2012Borås HCAllsvenskan2503318–––––Vålerenga IFNorja15088101210182012–2013Vålerenga IFNorja32617233015391222013–2014Vålerenga IFNorja4453136221732510MM700042014–2015Vålerenga IFNorja4561925261014562015–2016Lørenskog IKNorja387293618174111512 2016–2017Lørenskog IKNorja451042523273258 OQ300002017–2018IlvesSM-liiga1922410–––––OKKlagenfurter ACEBEL122242–––––7 kauttayhteensäNorja2613515218717894173552462 kauttayhteensäElitserien170002–––––1 kausiyhteensäSM-liiga1922410–––––1 kausiyhteensäEBEL122242–––––

title: Stefan Espeland

text: Espeland nimettiin Norjan joukkueeseen Pyeongchangin olympiakisoihin 2018, joiden karsinnoissa hän myös pelasi. Espeland edusti Norjaa myös MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän ei mahtunut kertaakaan joukkueensa kokoonpanoon. Yhteensä Espeland on pelannut 59 A-maaottelua tehopistein 3+16=19.[1]

title: Stefan Kreiner

text: Kreiner nousi Itävallan maajoukkueeseen 1991. Ensimmäisessä maailmancupin kilpailussaan Reuttessa tammikuussa 1992 hän sijoittui 11:nneksi. Tämä jäi hänen parhaaksi maailmancupsijakseen. Viikkoa myöhemmin hän voitti nuorten Itävallan-mestaruuden. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 18:nneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli samana talvena kahdestoista. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli 33:s, mikä jäi hänen parhaaksi kokonaissijakseen. Hän lopetti uransa 1995.

title: Stefan Espeland

text: Espeland siirtyi kaudeksi 2010–2011 Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IF Sundsvall Hockeyn riveihin.[4] Hän oli kuudella osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Marcus Högströmin kanssa. Kaudeksi 2011–2012 Espeland siirtyi jatkamaan Allsvenskan-uraansa Borås HC:hen,[5] mutta joulukuussa 2011 hän palasi kuitenkin kevääseen 2013 asti ulottuneella sopimuksella kotimaahansa Vålerengan joukkueeseen.[6] Kauden 2012–2013 päätteeksi Espeland voitti GET-ligaenin hopeaa. Kaudella 2013–2014 hän oli Vålerengan tehokkain puolustaja tehoilla 5+31=36, joilla Espeland sijoittui koko liigan puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Hän voitti myös koko GET-ligaenin tehotilaston lukemalla +36. Espeland voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudella 2014–2015 hän jakoi pudotuspeleissä Vålerengan sisäisen tehotilaston voiton Simon Gamachen ja Anders Hilt Jørgensenin kanssa.[1]

title: Stefan Stanciu

text: Stefan Stanciu (s. 1982) on suomalainen muusikko - säveltäjä. Hänen uransa alkoi jo alakouluikäisenä. Stanciu aloitti musiikinopintonsa seitsemänvuotiaana romanialaissyntyisen isänsä Constantin Stanciun johdolla soittimenaan romanian kansallissoitin panhuilu. Kymmenen julkaistun sooloalbumin lisäksi Stanciu on esiintynyt useissa tv-ohjelmissa. Sadat konsertoinnit sisältävät muun muassa vierailuja klassisissa kamarimusiikkikokoonpanoissa ja sinfoniaorkesterien solistina kuten HKO, Tapiola Sinfonietta ja Tallinna RSO. Stanciu on aktiivisesti esiintynyt myös eri puhallinorkestereiden solistina. Hän on esiintynyt ja konsertoinut Suomen lisäksi muun muassa Ranskassa, Tanskassa, Romaniassa, Espanjassa, Itävallassa, Singaporessa ja Hollannissa.


query: Minä vuonna ensimmäinen Rambo elokuva julkaistiin?

title: Rambo

text: John James Rambo on kuvitteellinen toimintasankari, jota on elokuvissa esittänyt Sylvester Stallone. Lihaksikas ja älykäs tappokone Rambo nousi 1980-luvulla toimintasankarin perikuvaksi. Rambo on seikkaillut elokuvissa Taistelija, Rambo – taistelija 2, Rambo – taistelija 3 sekä Rambo. Rambo-elokuvien väkivaltaisuus ja niiden heijastama kylmän sodan aikainen maailmankuva herättivät 1980-luvulla paljon keskustelua. Rambo-elokuvista ensimmäinen perustuu David Morrellin vuonna 1972 julkaisemaan kirjaan First Blood (, 1974), mutta elokuvasarjan seuraavat osat perustuvat vain Morrellin luomiin hahmoihin.

title: Rambo (elokuva)

text: Rambo on vuonna 2008 ilmestynyt toimintaelokuva, jonka tuottaja, ohjaaja, käsikirjoittaja ja pääosan esittäjä on Sylvester Stallone. Elokuva on toimintasankari John Rambosta kertovan elokuvasarjan neljäs osa. Sarjan kolmas osa, "Rambo – taistelija 3", ilmestyi 20 vuotta aiemmin.

title: Rambo (videopeli)

text: Rambo () on Pack-In-Videon kehittämä ja Acclaimin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin NES:lle Japanissa joulukuussa 1987 ja Pohjois-Amerikassa toukokuussa 1988. Peli perustuu elokuvaan "Rambo – taistelija 2".

title: Rambo (elokuva)

text: Kahden viikon kuluttua, pastori Arthur Marsh löytää Rambon ja kertoo tälle että nuoret ihmisoikeustyöskentelijät eivät ole vieläkään palanneet ja heitä ei onnistuta paikantamaan. Marsh panttasi kotinsa ja keräsi rahaa palkatakseen palkkasotureita hakemaan nuoret työntekijät, joita pidetään sotilaiden vankeina. Rambo suostuu opastamaan palkkasoturit jokea pitkin samaan paikkaan mihin hän jätti lähetyssaarnaajat mutta haluaa paikalle päästyään osallistua pelastukseen. Palkkasotilaat kieltäytyvät ja lähtevät omin neuvoin etenemään viidakossa, kohdaten teloitusryhmän joka laittaa vangitut siviilit juoksemaan miinoitetulle riisipellolle. Rambo kuitenkin on seurannut sotilaita salaa ja ilmestyy paikalle, tappaen samalla jousella kaikki burmalaiset sotilaat.

title: Sylvester Stallone

text: Rocky sai jatkoa vuonna 1979 elokuvalla Rockyn uusintaottelu, joka nousi edeltäjänsä tavoin menestykseksi. Vuonna 1982 Stallone palasi jälleen Rocky Balboan rooliin elokuvaan Tiikerinsilmä – Rocky III, ja myös ohjaten elokuvan. Samana vuonna Stallone esiintyi ensimmäisen kerran John Rambon roolissa elokuvassa Taistelija. Elokuvasta tuli kassamenestys, vaikka se ei muidenkaan Rambo-elokuvien tavoin saavuttanut kriitikoiden arvostusta. Vuonna 1985 ilmestynyt neljäs Rocky-elokuva tuotti maailmalla 300000000 dollaria ja siitä muodostui sekä taloudellisesti menestynein Rocky -elokuva että kaikkien aikojen menestynein urheiluelokuva.[7] Myös seuraavat elokuvat Rambo – taistelija 2 (1985), Cobra (1986), Over the Top - terästäkin kovempi (1987), Rambo – taistelija 3 (1988) ja Tango & Cash (1989) olivat hittejä. 1990-luvun puolelle tultaessa Stallonen ikä alkoi kuitenkin vaikuttaa hänen uraansa, eikä menestys enää ollut itsestäänselvyys, mikä näkyi elokuvien Rocky V, Oscar ja Seis! Tai mamma ampuu huonosta menestyksestä.

title: Iskuryhmä

text: Elokuvaa on usein kutsuttu "Neuvosto-Ramboksi" amerikkalaisten Rambo-elokuvien mukaan, vaikka sen sankareina on kokonainen sotilasyksikkö yksittäisen taistelijan sijaan. Noin seitsemän kuukautta "Rambo – taistelija 2:n" jälkeen ensi-iltaan tullutta Iskuryhmää on lännessä pidetty myös Neuvostoliiton harkittuna vastavetona Rambolle. Iskuryhmässä on useiden muiden kylmän sodan aikaisten neuvostoelokuvien tavoin vahvaa amerikkalaisvastaista propagandaa, mutta se jäi Mihail Gorbatšovin aloittaman uudistuspolitiikan myötä tiettävästi viimeiseksi lajityyppinsä edustajaksi. Elokuvaa itsessään ei pidetä kovinkaan korkeatasoisena.

title: Rambo

text: Ensimmäiset sävellykset kolmeen ensimmäiseen elokuvaan sävelsi Jerry Goldsmith. Toisen elokuvan musiikin esitti National Philharmonic Orchestra ja kolmannen elokuvan musiikin Hungarian State Opera Orchestra. Goldsmithin Ramboon säveltämä pääteema toimi pohjana lopputekstikappaleelle ”It's A Long Road”, jonka esitti Dan Hill.

title: Sylvester Stallone

text: Vuonna 2005 Stallone kertoi tekevänsä kuudennen Rocky-elokuvan, ja Rocky Balboaksi nimetty elokuva saikin ensi-iltansa joulukuussa 2006. Samaan aikaan Rocky Balboan kanssa Stallone paljasti neljännen Rambo-elokuvan ilmestyvän elokuvateattereihin parin vuoden sisällä, ja elokuvasarjan neljäs osa Rambo sai ensi-iltansa vuonna 2008.

title: Rambo – taistelija 2

text: Rambo – taistelija 2 ("Rambo: First Blood Part II") on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Se on jatko-osa elokuvalle "Taistelija" (1982). Elokuvan pääosassa nähdään Sylvester Stallone.

title: Rambo – taistelija 3

text:
Kun Thaimaassa luostaria rakentava Rambo saa kuulla tapahtuneesta, hän lähtee Afganistaniin pelastamaan ystäväänsä. Kapinallisten luona ollessaan hän joutuu taistelemaan Neuvostoliiton helikoptereita vastaan ja lopulta lähtemään kohti linnaketta, mukanaan ainoastaan eräs afganistanilaiskapinallinen ja pieni lapsisotilas, jota Rambo yrittää viimeiseen asti saada kääntymään takaisin. He pääsevät linnakkeeseen ja Rambo vapauttaa Trautmanin, mutta neuvostoliittolaiset ovat edelleen perässä. Afganistanilaiset kapinalliset kuitenkin hyökkäävät Neuvostoliiton joukkojen kimppuun. Venäläisupseeri lentää helikopterillaan päin Rambon kaappaamaa panssarivaunua ja kuolee seuranneessa räjähdyksessä. Neuvostojoukkojen tappioon päättyneen taistelun jälkeen Rambo ja Trautman jatkavat kotimatkaansa.
"Rambo – taistelija 3" oli valmistuessaan maailman kallein elokuva noin 63 miljoonan dollarin budjetillaan.

title: Rambo

text: Rambo-elokuvat ovat saaneet yhden Oscar-ehdokkuuden. Sen sai Rambo – taistelija 2 kategoriassa parhaat ääniefektit.

title: Rambo – taistelija 2

text:
Rambo tappaa suuren määrän venäläisiä ja vietnamilaisia joukkoja, kaappaa venäläisten helikopterin, tuhoaa helikopterilla Vietkongin leirin ja kuljettaa sotavangit päämajaan helikopterilla. Päämajassa Rambo lähes tappaa Murdockin, muttei kuitenkaan tee sitä. Hän käskee Murdockia etsimään loput sotavangit.
Elokuvassa annetaan Rambosta seuraavanlaiset tiedot: Rambo, John J., syntynyt 7. kesäkuuta 1947 (Stallone on syntynyt 6. heinäkuuta 1946) Bowiessa, Arizonassa, intiaani-germaanista syntyperää. Liittyi armeijaan 8. kesäkuuta 1964. Hyväksyttiin erikoisjoukkoihin, kevytase-ekspertti, lääkintämieskoulutus. Helikopterilento- ja kielitaitoinen, 59 varmistettua tappoa, kaksi Hopeatähteä, neljä Purppurasydäntä, Kunniamainintaristi, Medal of Honor.

title: Rambo: The Video Game

text: Elokuussa 2011 Reef Entertainment osti "Rambo"-pelin kehitys- ja julkaisuoikeudet StudioCanalilta. Tuolloin neljä "Rambo"-elokuvaa olivat tuottaneet yhteensä yli 600 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Pelin julkaisuajankohdaksi asetettiin vuosi 2012, mutta lokakuussa pelin ilmoitettiin myöhästyvän. Lopulliset julkaisualustat varmistettiin jo elokuussa 2011.

title: Rambo (elokuva)

text: Yli kaksikymmentä vuotta edellisen elokuvan tapahtumien jälkeen Vietnamin sodan veteraani John Rambo on vetäytynyt eläkkeelle Thaimaahan, jossa hän työkseen pyydystää käärmeitä, kalastaa ja ajaa jokilaivaa Salweenjoessa.

title: Sylvester Stallone

text: Lisäksi vuoden 2013 aikana hän esiintyi Arnold Schwarzeneggerin kanssa elokuvassa Escape Plan ja Robert De Niron kanssa jälleen Stallonelle ominaiseen aihepiiriin eli nyrkkeilyyn keskittyvässä elokuvassa Legendat kehässä. Kolmas The Expendables -elokuva sai ensi-iltansa 2014 ja tällä hetkellä Stallone työstää tulevaa, neljättä The Expendables -elokuvaa. Hän on myös kertonut mahdollisesta, viidennestä Rambo-elokuvasta, jonka käsikirjoitusta hän on paljastanut kirjoittavansa.[17] Tapahtumiltaan Stallone on kertonut elokuvan sijoittuvan Meksikoon.[17] 2015 ensi-iltansa sai jo seitsemäs Rocky-elokuva, Creed: The Legacy of Rocky, ja Stallone voitti sillä Golden Globe -palkinnon. Vuonna 2018 ilmestyivät kolme elokuvaa, joista kaksi julkaistiin suoraan DVD:lle ja Blu-ray:lle: Escape Plan 2: Hades ja Backtrace. Marraskuussa ensi-iltansa sai Creed -elokuvan jatko-osa Creed II, jossa nähtiin myös Dolph Lundgrenin esittämä hahmo Ivan Drago. Viides ja viimeinen osa Rambo V ilmestyy elokuvateattereissa 2019.

title: Rambo (elokuva)

text: Elokuvan virallinen traileri julkaistiin Cannesin elokuvafestivaaleilla toukokuussa 2007. Kyseessä on ainoa Rambo-sarjan elokuva, jonka ikärajaksi on määrätty 18 vuotta.

title: Rambo III (videopeli)

text: Rambo III on toimintapeli, joka perustuu samannimiseen elokuvaan. Kuten elokuvassa, pelissä seurataan John Ramboa, jota on pyydetty taistelemaan neuvostoliittolaisia vastaan Afganistanissa.

title: Rambo: The Video Game

text: Pelin päähahmoja, Ramboa ja Trautmania varten ei hankittu ääninäyttelijöitä, vaan hahmojen äänet otettiin suoraan elokuvista. Vaikka Sylvester Stallone olisi suostunut ääninäyttelemään, Trautmanin ääni ei olisi ollut autenttinen, sillä hahmon näyttelijä Richard Crenna menehtyi vuonna 2003.

title: Rambo

text: Rambo: The Video Game – perustuu kolmeen ensimmäiseen Rambo-elokuvaan. Alustat: Microsoft Windows, Xbox 360 ja PlayStation 3

title: Rambo (elokuva)

text: Kaikki muuttuu, kun joukko pappeja ja ihmisoikeustyöntekijöitä kertoo Rambolle että Burman armeija on kylvänyt maamiinoja pitkin tietä, tehden siitä liian vaarallisen ylitettäväksi. He pyytävät Ramboa opastamaan heidät Salweejokea pitkin jotta he voisivat kuljettaa lääkintätarvikkeita ja ruokaa Karen heimolle. Aluksi Rambo kieltäytyy mutta taipuu suostutteluihin ja lupautuu kuljettamaan heidät kohteeseensa vaarallista reittiä pitkin.

title: Taistelija

text: Taistelija (, tunnetaan myös nimellä Rambo: First Blood, Suomessa DVD-julkaisuissa nimellä Rambo – taistelija) on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, joka perustuu David Morrellin romaaniin "Ajojahti" ("First Blood"). Elokuvan pääosassa nähdään Sylvester Stallone.

title: Taistelija

text: Elokuva on saanut kolme jatko-osaa: "Rambo – taistelija 2" (1985), "Rambo – taistelija 3" (1988) ja "Rambo" (2008). Ensimmäinen Rambo sijoittuu pikkukaupunkiin Washingtonin osavaltiossa Yhdysvaltain luoteiskolkassa, toinen Vietnamiin, kolmas Afganistaniin ja neljäs Burmaan.

title: Rambo (videopeli)

text: Vaikka kansikuvassa näytetään John Rambon ampuvan kuten elokuvissa, pelin alussa kuitenkin taistellaan enimmäkseen käärmeitä, hämähäkkejä ja muita eläimiä vastaan. Sen jälkeen siirrytään hitaasti taistelemaan ihmisiä vastaan paremmilla ammuksilla. Rambon ensisijainen ase pelissä on puukko.

title: Rambo (elokuva)

text:
Palkkasoturit päättävät ottaa Rambon mukaansa. Yhdessä he tunkeutuvat burmalaisten joukkojen linnakkeeseen pelastamaan lähetystyöntekijöitä. Rambo onnistuu saamaan heidät ulos, mutta kun totuus aamulla paljastuu burmalaisille, alkaa pakomatka.
Tämä on ensimmäinen Rambo-elokuva, jossa ei esiinny Rambon ystävä ja mentori, eversti Trautmania, jonka näyttelijä Richard Crenna kuoli syöpään vuonna 2003. Kolmen ensimmäisen Rambon musiikista vastasi Jerry Goldsmith, mutta hänkin menehtyi syöpään vuonna 2004. Neljännen Rambon musiikista vastasi Brian Tyler.

title: Rambo: The Video Game

text: Rambo: The Video Game on Teyonin kehittämä ja Reef Entertainmentin julkaisema ammuntapeli. Peli julkaistiin helmikuussa 2014 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli perustuu elokuviin "Taistelija" (1982), "Rambo – taistelija 2" (1985) ja "Rambo – taistelija 3" (1988).

title: Rambo ja vapauden voimat

text: Rambo ja vapauden voimat () on yhdysvaltalainen animaatiosarja, joka pohjautuu Sylvester Stallonen esittämään elokuvasankariin John Ramboon. Sarjaa tehtiin kahden tuotantokauden verran vuosina 1986–1987. Sarjan menestyksestä huolimatta se lopetettiin joulukuussa 1987. Sarja sijoittuu elokuvien "Rambo – taistelija" (1982) ja "Rambo – taistelija 2" (1985) väliseen aikaan.

title: Rambo

text: Viimeisin, eli neljäs sarjan elokuva, nimeltään vain Rambo, sai Suomen ensi-iltansa 22. helmikuuta 2008. Elokuva menestyi taloudellisesti niin hyvin, että Stallone ilmoitti 2. helmikuuta 2009 Reutersille tekemässään haastattelussa tekevänsä vielä viidennen Rambon. Rambo V julkistettiin virallisesti vuonna 2018 ja se tulee saamaan ensi-iltansa syksyllä 2019.[1]

title: Rambo: First Blood Part II (videopeli)

text: Rambo: First Blood Part II on Segan kehittämä ja julkaisema toimintapeli, joka julkaistiin Sega Master Systemille vuonna 1986.

title: Rambo – taistelija 3

text: Rambo – taistelija 3 ("Rambo III") on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Rambo-elokuvasarjan kolmas osa. Elokuvan on ohjannut Peter MacDonald. Pääosassa näyttelee aiempien elokuvien tapaan Sylvester Stallone. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Afganistaniin, jossa Rambo yrittää vapauttaa eversti Trautmanin neuvostoliittolaisten linnakkeesta.

title: John Rambo (poliitikko)

text: John Rambo (1661 Philadelphia, Pennsylvania, Uudet-Alankomaat – 17. lokakuuta 1741 Gloucesterin piirikunta, New Jersey) oli amerikkalainen poliitikko, nuorin ruotsalaisen maahanmuuttajaperheen kahdeksasta lapsesta. John Rambo oli ensimmäinen ruotsalainen maahanmuuttaja, joka valittiin New Jerseyn valtuustoon. Hän toimi myös Gloucester Countyn oikeuden tuomarina vuodesta 1695 vuoteen 1697. Vuonna 1685 Rambo meni naimisiin Brigitta Cockin kanssa. He saivat 11 lasta.


query: Mikä on Kreikkalaisen uskonnon alkuperä?

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Antiikin kreikkalainen uskonto koostui useista toistensa kanssa rinnan eläneistä kulteista, uskomuksista ja toimituksista, joiden alkuperä ja historia vaihtelivat. Uskomukset ja toimitukset olivat usein luonteeltaan paikallisia, joten todellisuudessa voitaisiin puhua "kreikkalaisista uskonnoista" tai "kulteista" monikossa, vaikkakin kautta kreikkalaisen maailman uskomuksissa ja toimituksissa oli paljon yhtäläisyyksiä.

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Kreikkalaiset uskonnolliset käytännöt ulottuivat kauas Manner-Kreikan ulkopuolelle, Joonian rannikolle ja saarille Vähä-Aasiaan, Sisilian ja Etelä-Italian Suur-Kreikkaan sekä eri puolilla läntistä ja eteläistä Välimerta sijainneisiin siirtokuntiin. Nykyisen Italian alueella kreikkalaiset uskonnolliset ajatukset sekoittuivat yhteen etruskien uskonnon kanssa, muodostaen roomalaisen uskonnon. Rooman valtakunnan itäosissa kreikkalainen uskonto kietoutui yhä enemmän yhteen itäisten uskomusten ja kulttien kanssa.

title: Kreikkalainen ja roomalainen Egypti

text: Ptolemaiokset eivät aluksi sekaantuneet egyptiläisten uskonnon harjoittamiseen. Pian he kuitenkin omaksuivat muinaisten faaraoiden tavat. Hellenistisellä ajalla Egyptiin muutti paljon kreikkalaisia. Ptolemaios II ja III kreikkalaisille veteraaneille maatilkkuja ja kreikkalaisia kolonioita ja varuskuntia perustettiin ympäri maata. Kreikkalaiset muodostivat Egyptissä yläluokan, jolla oli omat lakinsa ja tapansa.

title: Uskonnon alkuperä

text: Girardin mukaan uskonto on adaptiivinen hyvin samankaltaisella tavalla kuin se oli Durkheimin mielestä, mutta Girardille väkivallan eskaloitumisen ehkäisy ryhmän sisällä näyttäisi olevan uskonnon tärkein tehtävä.

title: Uskonnon alkuperä

text: 2000-luvulla useat tutkijat ovat kiinnittäneet huomionsa uskonnollisten yhteisöiden poikkeukselliseen tiiviyteen ja pitkäikäisyyteen. Koska kyky yhteistoimintaan on evoluutiossa edullista, on tämä käynnistänyt useita tutkimusohjelmia uskonnon adaptiivisesta merkityksestä ihmisen evoluutiohistoriassa.

title: Megáli idéa

text: Osmanien valtakunnassa oli voimassa millet-järjestelmä, jonka mukaisesti valtakunnan väestö luokiteltiin uskonnon, ei kielen tai kansallisen alkuperän mukaisesti. Ortodoksiset kreikkalaiset luettiin osaksi "millet-i Rûm" –nimistä väestön osaa (sananmukaisesti "Roomalainen yhteisö"), johon heidän lisäkseen kuuluivat myös bulgarialaiset, serbit, valakit, makedonialaiset, georgialaiset, arabit, romanialaiset ja albanialaiset heidän välisistään etnisistä ja kielellistä eroista riippumatta ja siitä huolimatta, että uskonnollinen hierarkia oli kreikkalaisten johdossa. Ei ole selvää, missä määrin näinä aikoina voidaan puhua erityisestä kreikkalaisesta identiteetistä, joka erottuisi kristitystä tai ortodoksisesta identiteetistä. Sen sijaan ulkopuoliset kuten Venäjän Katariina Suuri ja Itävallan Joosef II ryhtyivät 1780-luvulta lähtien toimiin kiinnittääkseen kreikkalaisten huomion Bysantin perintöön, mikä kuului osana heidän ’’kreikkalaiseen hankkeeseensa’’.

title: Uskonnon alkuperä

text: Anthony C. Lunn ei ole Dawkinsin kanssa täysin samaa mieltä siitä, minkä ilmiön sivuvaikutuksia uskonnot ovat. Hän esittää, että ihmisellä on luonnonvalinnan ansiosta kehittynyt kyky etsiä ilmiöiden syitä ja uskontojen näennäisselitykset ovat tämän ominaisuuden sivuvaikutuksia.

title: Uskonnon alkuperä

text: Meemiteoria on teoria kulttuurievoluutiosta, jonka avulla sen kannattajat yrittävät selittää myös uskonnon alkuperän. Tunnetuimpia meemiteoreetikoita ovat meemin käsitteen kehittäjä biologi Richard Dawkins, psykologi Susan Blackmore ja filosofi Daniel Dennett.

title: Mykeneläinen uskonto

title: Moraalisuus ilman uskontoa

text: Uskontojen piirissä moraalin on usein nähty olevan täysin riippuvaista uskonnosta. Tällöin uskonnottomalla voi olla moraalia tai että heidän moraalinsa on lähtöisin uskonnosta. Uskonnottoman etiikan mukaan moraali on inhimillistä alkuperää ja uskonnoista riippumatonta.

title: Iktys

text: Kreikkalaiset, roomalaiset ja monet muut pakanalliset kulttuurit käyttivät kalasymbolia ennen kristinuskoa. Pakanallisissa uskonnoissa Iktys oli muinaisen kreikkalaisen jumalattaren Atargatisin jälkeläinen ja se tunnettiin monissa myyteissä nimillä Tigrata, Afrodite, Pelagia tai Delfiini. Sana myös tarkoittaa "kohtua" ja "delfiiniä" joissakin kielissä. Ennen kuin kristinusko otti kalasymbolin käyttöönsä, se tunnettiin pakanallisissa kulttuureissa merkityksillä "suuri äiti" ja "kohtu". Sen yhteys hedelmällisyyteen, syntymiseen ja naisen luonnolliseen voimaan oli tunnettu myös kelttiläisten parissa ja muissa pakanallisissa kulttuureissa pohjois-Euroopassa. Tietyissä ei-kristillisissä uskonnoissa kala kala tunnettiin myös uudelleensyntymisen ja elämän voiman symbolina.

title: Kreikkalaiset

text: Kreikkalaiset (, "Helleenit") ovat kansa ja etninen ryhmä, joka asuu Kreikassa, Kyproksella ja siirtolaisina ympäri maailmaa. Kreikkalaiset ovat pienestä lukumäärästään huolimatta historiallisesti merkittävä kulttuurikansa, joilla on ollut pysyvä vaikutus länsimaiseen kulttuuriin. Uskonnoltaan kreikkalaiset ovat pääosin ortodokseja, ja kirkolla onkin ollut perinteisesti merkittävä vaikutus kreikkalaisten identiteettiin.

title: Kreikan uskonnon historia

text: Kreikan uskonnon historia on tutkimusala, joka käsittelee kreikkalaisen kulttuurin piirissä vaikuttaneita uskonnollisia näkemyksiä. Ala jakautuu kahteen osaan: antiikin Kreikassa vallinneen uskonnon tutkimukseen ja kristillisen Kreikan kirkkohistoriaan.

title: Delfoi

text: Delfoin Apollonin kultista ei tiedetä paljoakaan lukuun ottamatta Delfoin oraakkeli-instituutiota, joka toimi alueella noin tuhat vuotta ja oli paikan merkittävin instituutio kreikkalaisen uskonnon, politiikan ja kulttuurin kannalta. Delfoissa ”oraakkelilla” voidaan viitata joko yleisesti koko oraakkeli-instituutioon ennustuksia muotoilleine pappeineen; ennuspapitar Pythiaan, joka kuvausten mukaan istui kolmijalalla temppelissä, hengitti maan kolosta nousseita höyryjä ja lausui ennustukset hurmostilassa; tai Apollon-jumalaan itseensä, jota pidettiin näiden ennustusten jumalallisena alkuperänä.

title: Uskonnon alkuperä

text: Freud antoi myös erityisen selityksen uskonnon synnylle käyttäen oidipuskompleksin käsitettä, mutta tätä selitystä ei yleensä hyväksytä. Monet Freudin arvostelijat ovat kuitenkin hyväksyneet hänen yleisnäkemyksensä, jonka mukaan usko on eräänlainen ”mielen kainalosauva” ja että se on kuvittelua.

title: Minolainen uskonto

text: Mykeneläisen ajan uskonnon kautta minolainen uskonto vaikutti edelleen antiikin Kreikan uskontoon. Muistumat minolaisesta uskonnosta eivät välittyneet antiikin kreikkalaiseen kulttuuriin minolaisten omalla kielellä eivätkä kirjoitettuna, vaan kreikan kielellä ja suullisen perimätiedon välityksellä. Näin minolaiset myyttiset teemat ovat ajan kuluessa muuttuneet epäselviksi osiksi kreikkalaista mytologiaa. Tunnetuin on kertomus Theseuksesta, Ariadnesta, kuningas Minoksen labyrintistä ja Minotauroksesta. Eräissä tapauksissa kulttipaikat pysyivät samoina pronssikaudelta antiikin ajalle siirryttäessä, ja kultissa tapahtui joitakin muutoksia niin, että muistuma minolaisesta jumaluudesta yhdistettiin antiikin kreikkalaisen uskonnon jumaluuteen.

title: Uskonnon alkuperä

text: Uskonnon alkuperästä on erilaisia käsityksiä. Uskonnollinen käyttäytyminen näyttäisi olevan ihmiselle lajityypillistä, sillä uskonnollisluonteisia uskomuksia (henkiin, jumaluuksiin, jne), rituaaleja ja uskontoon liittyviä tai siitä kumpuavia mitä erilaisimpia moraalikäsityksiä esiintyy eri ihmisryhmissä universaalisti alkaen metsästäjä-keräijöiden yhteisöistä ja päättyen suuriin sivilisaatioihin suurine maailmanuskontoineen. Uskonnollisen käyttäytyminen näyttäisi nykyisen tutkimuksen valossa kehittyneen neoliittisella aikakaudella. Uskonnon alkuperää, sen enempää kuin kysymystä sen mahdollisesta tai todennököisestä evolutiivisesta tai kulttuurievolutiivisesta funktiosta ei kuitenkaan olla ratkaistu tavalla, josta vallitsisi tutkijoiden yksimielisyys. Erilaisia näkemyksiä on useita, ja teorioita ovat kehittäneet filosofit, yhteiskuntatietelijät, psykologit, luonnontieteilijät (lähinnä biologit) ja historioitsijat ja kulttuurintutkijat.

title: Sikyon

text: Kreikkalaisessa mytologiassa Sikyon oli myös paikka, jossa Prometheus perusti kreikkalaisen uskonnon kulttitoimitukset ja petti Zeusta.

title: Kreikkalaiset

text: Uskonnollisella alalla tämä oli syvällisten muutosten aikaa. Tapahtunut mullistus johti vanhan kreikkalaisen uskonnon kuihtumiseen, joka alkoi jo 200-luvulla eaa., samaan aikaan kuin itämailta levisi uusia uskonnollisia liikkeitä. Vierasperäisten jumaluuksien kuten Isiksen ja Mithran kultit saivat jalansijan kreikkalaisessa maailmassa. Merkittävimmäksi uusista uskonnoista nousi kuitenkin vähitellen kristinusko. Lähi-idän kreikankielisillä yhteisöillä oli keskeinen osuus kristinuskon varhaisessa leviämisessä 100- ja 200-luvuilla, ja kristinuskon varhaisimmat johtajat ja kirjoittajat, erityisesti Pyhä Paavali, puhuivat yleensä kreikkaa, vaikka kukaan heistä ei ollutkaan Kreikasta kotoisin. Kreikka itse pidättyi pitkään pakanuudessa eikä kuulunut varhaisen kristinuskon huomattavimpiin keskuksiin; itse asiassa siellä jotkin vanhat uskonnolliset käytännöt jatkuivat 300-luvun lopulle saakka, ja jotkin alueet kuten Pelo-ponnesoksen kaakkoisosa pysyivät pakanallisina aina 900-luvulle saakka.

title: Uskonnon alkuperä

text: Ranskalainen sosiologi Émile Durkheim julkaisi vuonna 1912 teoksen "Uskontoelämän alkeismuodot", jossa hän väitti, että jumala on yhteisöllisen ryhmän vertauskuva. Uskonnossa yhteisö Durkheimin mukaan palvoo itseään. Ihmisten palvomat jumalat ovat kuviteltuja olentoja, jotka yhteiskunta on tiedostamattomasti luonut välineiksi, joilla valvotaan yksilön ajattelua ja toimintaa. Durkheim näki uskonnon antavan yksilölle voimaa.

title: Antiikin Sisilia

text:
Kreikkalaisessa mytologiassa Sisilian muinaiset asukkaat olivat laistrygoneja ja kyklooppeja. On mahdollista, että tarut kertovat jossain muodossa mykeneläisten kreikkalaisten kohtaamisista saarelaisten kanssa. Homeroksella esiintyvä ”Thrinakia” on usein yhdistetty Sisiliaan, ja kreikkalaisessa perinteessä se yhdistettiin saaren kolmiomaiseen muotoon ja siihen, että sitä olisi tämän vuoksi kutsuttu aiemmin kreikkalaisten parissa nimellä "Thrinakria".
Myöhemmän nimensä Sisilia sai saaren varhaisista, historiallisesti tunnetuista ei-kreikkalaisista asukkaista sikuleista ("Sikeloi", ). Antiikin aikaisen perinteen mukaan nämä olivat tulleet saarelle Italian mannermaalta, jossa heimo oli asunut eri puolilla ja viimeisenä nykyisen Calabrian alueella Sisiliaa vastapäätä. Sikulit saattoivat olla sukua oinotrialaisille ja muille alueen itaalisille kansoille ja olla alkuperältään pelasgeja. Alkuperä saattaa selittää sen, että sikulit vaikuttavat myöhemmin omaksuneen kreikkalaisen kulttuurin hyvin samalla, kun heidän kulttuurinsa monilta muilta osin muistutti itaalisten kansojen kulttuuria.

title: Pyhä kirjoitus

text: Eri uskontojen pyhiä kirjoituksia:Uskontojen oma asennoituminen pyhiin kirjoituksiin vaihtelee. Jotkut uskonnot pyrkivät tekemään kirjoituksistaan laajalti vapaasti saatavia, kun taas jotkut uskonnot ajattelevat, että pyhien kirjoitusten tulee olla salaisia kaikilta paitsi lojaaleimmilta uskontoon vihityiltä henkilöiltä. Monissa uskonnoissa pyhien kirjoitusten määrä on rajattu (esim. kaanon) ja muutosten tekeminen on rajoitettua tai kiellettyä. Kirjoitusten käännökset saattavat saada uskonnosta riippuen hyväksynnän, mutta alkuperäistä kieltä ja alkutekstejä pidetään useimmiten korkeammassa ja autoritaarisemmassa arvossa. Jotkut uskonnot levittävät kirjoituksiaan vapaasti ja ilmaiseksi, jotkut taas perivät niistä maksun ja ovat tarkkoja copyright-oikeuksista.

title: Antiikin Kreikan kulttuuri

text: Kreikkalainen uskonto koostui useista toistensa kanssa rinnan eläneistä kulteista, uskomuksista ja toimituksista, joiden alkuperä ja historia vaihtelivat. Kreikkalaisessa uskonnossa ei ollut kyse pelkästä kreikkalaisesta mytologiasta ja sen jumaluuksista; siihen liittyy erilaisia kansanuskomuksia, kulttitoimituksia ja arkisia rituaaleja, sekä mysteeriuskontoja. Kreikkalainen uskonto oli luonteeltaan yhteisöllinen: jumalten palvonta oli kaupunkivaltion tehtävänä. Mysteerikultit, joista kuuluisin oli Eleusiin mysteerikultti, tarjosivat yksilöllisempää uskonelämää.

title: Uskonto ja moraali

text: Uskonto ja moraali on joskus nähty toisistaan riippuvana ja moraalin on nähty juontuvan uskonnosta, joskus taas moraali on nähty inhimillistä alkuperää olevana ja uskonnoista riippumattomana. Uskonnollisilla uskomuksilla on usein vaikutusta ihmisen moraaliseen käyttäytymiseen.

title: Dafnis ja Khloe

text: Longoksen teosta on tutkittu enemmän kuin muita varhaisia kreikkalaisia romaaneja. Tutkijat ovat olleet kiinnostuneita paitsi teoksen alkuperästä myös muun muassa sen taiteellisista piirteistä sekä sen ilmaisemasta uskonnosta.

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Kreikkalaisilla ei ollut pyhiä kirjoituksia samassa merkityksessä kuin esimerkiksi abrahamilaisilla uskonnoilla.[12] Uskonnon ja kirjallisuuden maailmat olivat muutoinkin melko pitkään erillään toisistaan.[19] Runoilijoiden teokset saatettiin kuitenkin nähdä jumalallisesti inspiroituneina: Homeros ja Hesiodos kutsuvat teostensa alussa jumalia ja muusia apuun laulaessaan myyteistä. Uskontoon ei kuulunut myöskään dogmeja eikä yhteisiä uskontunnustuksia. Siksi uskonnon sisältö muuttui jatkuvasti.[12]

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Mykeneläisistä lineaari-B-tauluista muun muassa Knossoksesta, Pyloksesta, Thebasta ja Kydoniasta on voitu tunnistaa suuri määrä erilaisia jumaliin viittaavia nimiä. Näihin kuuluu sekä jumalia että jumalattaria. Osa on suurella varmuudella samoja, jotka tunnetaan myöhemmästä kreikkalaisesta mytologiasta. Osa puolestaan vaikuttaa olevan näiden varhaisia muotoja, kun taas osa jää kokonaan tunnistamattomiksi. Näin mykeneläisessä uskonnossa on joka tapauksessa havaittavissa ensimmäiset merkit myöhemmän antiikin kreikkalaisen uskonnon pantheonista eli jumalten kokonaisuudesta.[3][4][5]

title: Kreikan–Turkin sota (1919–1922)

text: Yhtenä aiheena Kreikan sotaretkiin Vähässä-Aasiassa oli, että alueella asui vanhastaan runsaasti kreikankielistä ortodoksikristittyä väestöä, joka tarvitsi suojelua. Alueen kreikkalaisasutus oli ikivanhaa alkuperää: jo Kreikan arkaaisella kaudella siellä oli ollut joukko kreikkalaisia kaupunkivaltioita (jotka tosin välillä olivat joutuneet Persian alaisuuteen mutta itsenäistyneet jälleen persialaissotien tuloksena). Juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa Osmanien valtakunnan alueella asui noin 2,5 miljoonaa kreikkalaista. Tutkijat ovat kuitenkin kyseenalaistaneet, olivatko kreikkalaiset silloin enää enemmistönä Kreikan vaatimilla alueilla. Ceder James Lowe ja Michael L. Dockrill ovat väittäneet, että Kreikan vaatimukset Smyrnaan nähden olivat vähintäänkin kyseenalaisia, sillä Smyrnan vilajeetissa kreikkalaiset muodostivat ehkä juuri ja juuri enemmistön, todennäköisemmin kuitenkin vain suuren vähemmistön, keskellä muutoin jo tuolloin lähes täysin turkkilaista Anatoliaa. Tarkka lukumäärä on vaikeasti selvitettävissä, koska turkkilaisissa tilastoissa väestö jaoteltiin uskonnon, mutta ei syntyperän, kielen tai sen perusteella, mihin kansallisuuteen kukin itse katsoi kuuluvansa. Toisaalta brittiläiset ja amerikkalaiset tilastot vuodelta 1919 viittaavat siihen, että kreikkalaisväestö oli suurin Smyrnassa, 375 000, kun taas muslimeja oli 325 000.

title: Uskonnon alkuperä

text: Yksilökeskeinen lähestymistapa, mitä useimmat kognitiiviset uskontotieteilijät edustavat, ei ole kaikkien jakama lähtökohta, eikä sen edustamalla individualismilla ole perinteisesti ollut kovin voimakasta seuraajakuntaa uskonnon sosiologian piirissä, missä durkheimilainen käsitys uskonnosta adaptiivisena ilmiönä on ollut melko yleisesti hyväksytty jos kohta ei suinkaan kaikkien jakama käsitys. Klassinen durkheimlainen käsitys on 2000-luvulla noussut uudelleen pinnalle evoluutiobiologisen lähestymistavan piirissä, esimerkkinä vaikkapa Jonathan Haidt ja monet muut. Myös monet kognitiiviset uskontotieteilijät ovat kääntyneet puolustamaan ajatusta uskonnosta adaptiivisena ilmiönä. Meemiteoreetikoista Susan Blackmore on hylännyt aiemmin kannattamansa metologisen individualismin ja siihen liittyvän käsityksen uskonnosta pelkkänä aivo-viruksena. Kuten Blackmoren tapauksessa, myös yleisesti syynä näiden näkemysten kasvaneelle suosiolle on jatkuvasti lisääntynyt empiirinen ja kokeellinen tutkimus, joka näyttäisi sitä tukevan.

title: Uskonto

text: Uskonnon alkuperästä on erilaisia käsityksiä. Tässä luvussa käsitellään joidenkin eri tutkijoiden käsityksiä uskonnon alkuperästä.


query: Milloin Eino Pekkala kuoli?

title: Eino Pekkala

text: Eino Oskari Pekkala (29. marraskuuta 1887 Seinäjoki – 30. syyskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen vasemmistopoliitikko. Pekkala toimi kansanedustajana Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden (1927–1930) sekä Suomen kansan demokraattisen liiton (1945–1948) eduskuntaryhmissä. Hän toimi myös opetus- (1945–1946) ja oikeusministerinä (1946–1948)[1] sekä Työväen urheiluliiton (1919–1927) puheenjohtajana.

title: Leo Pekkala

text: Leo Pekkala oli kihloissa sairaanhoitaja Senja Hirvelän kanssa, mutta pariskunta ei milloinkaan ehtinyt naimisiin. Hänen veljistään Matti Pekkala (1905–1978) toimi 1950-luvulla Rovaniemellä ilmestyvän Lapin Kansan päätoimittajana ja vuorineuvos Väinö Pekkala (1908–2000) vaikutti pitkään rakennusteollisuudessa.

title: Eino Pekkala

text: Eino Pekkala valmistui ylioppilaaksi 1906 Tampereella, ja kaksi vuotta myöhemmin hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa. Hän toimi 1910–1911 Tampereen työväenopiston johtajana ja sitten historianopettajana Hämeenlinnassa vuoteen 1916. Hän jatkoi sen jälkeen oikeustieteiden opintoja yliopistossa ja suoritti tutkinnon 1918 toimien sen jälkeen asianajajana. Eino Pekkala oli naimisissa virolaisen Hella Wuolijoen siskon Salme Murrikin kanssa vuosina 1913–1924. Sen jälkeen Eino Pekkala avioitui englantilaisen Mary Moorhousen kanssa.[1][2]

title: Eino Pekkala

text: Heinrich Schulz: Sosialidemokratia ja koulu. Suomen sos.-dem. Nuorisoliiton kirjasto n:o 14. Kuopio 1914

title: Eino-Vakaa

text: Ensimmäiseen näyttelyynsä Eino-Vakaa osallistui kesäkuussa 1906. Ori hyväksyttiin suomenhevosen kantakirjaan numerolla 25 heti sen perustamisvuonna Viipurissa pidetyssä Karjalan Hippoksen näyttelyssä 30. syyskuuta 1907. Vuotta myöhemmin Eino-Vakaa osallistui Lahdessa järjestettyyn ensimmäiseen viralliseen kantakirjahevosten näyttelyyn. Sen juoksutyyliä kuvailtiin ”kauniiksi, voimakkaaksi ja puhtaaksi”. Vankkarakenteisen oriin kerrottiin olleen myös luonteeltaan erinomaisen, eikä se milloinkaan vihoitellut hoitajalleen, vaan oli aina hyvällä tuulella.

title: Muilutus

text: Tunnetuimmat vuoden 1930 aikana muilutetut tai kyyditetyt henkilöt olivat STPV:n kansanedustajat Asser Salo, Eino Pekkala ja Jalmari Rötkö, eduskunnan sosiaalidemokraattinen varapuhemies Väinö Hakkila sekä lopulta entinen presidentti K. J. Ståhlberg.

title: Kesäolympialaiset 1952

text: Järjestelytoimikunnan muiksi jäseniksi tulivat Yrjö Enne, Väinö A. M. Karikoski, Urho Kekkonen, Ernst Krogius, William Lehtinen, Aarne K. Leskinen, Eino Pekkala, Väinö V. Salovaara ja Erik Åström. Vuosina 1948–1949 toimikunnasta erosivat Karikoski, Kekkonen, Krogius ja Lehtinen, ja heidän tilalleen valittiin Lauri Miettinen, Arno Tuurna ja Yrjö Valkama. Keväällä 1952 Enteen tilalle tuli vielä Arvi E. Heiskanen sekä kokonaan uusina jäseninä Mauno Pekkala ja Aaro Tynell.

title: Sorsan III hallitus

text: SDP ilmoitti Keskustalle, että se voisi hyväksyä uuden hallituksen pääministeriksi valtiovarainministeri Ahti Pekkalan tai sisäministeri Eino Uusitalon, jotka kumpikin olivat kiinnostuneita tehtävästä. Keskustan puheenjohtaja, ulkoministeri Paavo Väyrynen ajoi kuitenkin puoluehallituksessa läpi päätöksen, että puolue ei ota pääministerin eikä ulkoministerin paikkaa. Tässä tilanteessa Sorsa päätti itse ryhtyä pääministeriksi ja ulkoministeriksi hän nosti RKP:n puheenjohtajan Pär Stenbäckin. Koiviston hallituksen sosialidemokraattisista ministereistä vain toinen valtiovarainministeri Mauno Forsman jatkoi uudessa hallituksessa, samoin keskustalaisista ministereistä vain valtiovarainministeri Ahti Pekkala ja maa- ja metsätalousministeri Taisto Tähkämaa pääsivät mukaan Sorsan hallitukseen. Entisissä ministerintehtävissään jatkoivat lisäksi työministeri Jouko Kajanoja (SKDL), opetusministeri Kalevi Kivistö (SKDL), ulkomaankauppaministeri Esko Rekola (sit.) ja oikeusministeri Christoffer Taxell (RKP).

title: Salme Pekkala-Dutt

text: Syksyllä 1908 Salme Murrik siirtyi Suomeen, jonne oli jo siirtynyt hänen vanhempi siskonsa Hella. Suomessa hän tutustui sittemmin hyvin tunnettuun vasemmistopoliitikko Eino Pekkalaan, jonka kanssa hän avioitui syksyllä 1913. Salme Pekkalan yhteydet kommunistiseen liikkeeseen vahvistuivat Suomen sisällissodan jälkeen niin, että hänestä tuli vallankumouksellinen aktivisti 1919–1920. Hän oli avustamassa Otto Ville Kuusisen toukokuussa 1919 tapahtunutta salaista Suomen vierailua, joka kesti vuoden 1920 alkuun. Salme Pekkala itse matkusti maaliskuussa 1920 Lontooseen. Avioliitto Eino Pekkalan kanssa oli käytännössä ohi, ja avioero virallistettiin tammikuussa 1924.

title: Ruoveden taistelut

text: Punaiset surmasivat Ruovedellä taistelujen ulkopuolella 14 henkilöä, joita yleensä epäiltiin valkoisten avustajiksi tai urkkijoiksi. Tunnetuin veriteko tapahtui 5. helmikuuta, jolloin pispalalainen punakaartilainen Uno Davidsson ampui valkoisten avustamisesta epäillyn Pekkalan kartanon isännän Alexander Aminoffin. Taustalla oli ilmeisesti myös henkilökohtaisia riitoja, sillä torppareina olleet Davidssonin appivanhemmat oli aikoinaan häädetty Pekkalasta. Valkoiset puolestaan tekivät neljä surmaa, mutta määrä saattaa olla suurempi, koska tapauksia ei milloinkaan käsitelty oikeudessa, eikä niistä ole kirjallisia todisteita.[1]

title: Suomen Kansan Demokraattinen Liitto

text: Paasikiven II hallitus Ministeri sosiaaliministeriössä: Yrjö Leino 17.11.1944 – 17.4.1945 Paasikiven III hallitus Opetusministeri: Johan Helo 17.4.1945 – 28.12.1945; Eino Pekkala 28.12.1945 – 26.3.1946 Puolustusministeri: Mauno Pekkala 17.4.1945 – 26.3.1946 Sisäasiainministeri: Yrjö Leino 17.4.1945 – 26.3.1946 Ministeri sosiaaliministeriössä: Matti Janhunen 17.4.1945 – 26.3.1946 Ministeri kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä: Yrjö Murto 17.4.1945 – 26.3.1946 Ministeri valtioneuvoston kansliassa: Mauno Pekkala 27.4.1945 – 26.3.1946 Pekkalan hallitus Pääministeri: Mauno Pekkala 26.3.1946 – 29.7.1948 Oikeusministeri: Eino Pekkala 26.3.1946 – 29.7.1948 Puolustusministeri: Mauno Pekkala 26.3.1946 – 27.3.1946 Sisäasiainministeri: Yrjö Leino 26.3.1946 – 22.5.1948; Eino Kilpi 26.5.1948 – 29.7.1948 Sosiaaliministeri: Matti Janhunen 26.3.1946 – 29.7.1948 Ministeri kansanhuoltoministeriössä: Yrjö Murto 26.3.1946 – 29.7.1948 Ministeri ulkoasiainministeriössä: Reinhold Svento 26.3.1946 – 30.4.1948 Ministeri valtioneuvoston kansliassa: Hertta Kuusinen 4.6.1948 – 29.7.1948 II puolustusministeri: Mauno Pekkala 27.3.1946 – 29.7.1948 Salkuton ministeri: Hertta Kuusinen 26.5.1948 – 4.6.1948 Paasion hallitus Ministeri valtiovarainministeriössä: Ele Alenius 27.5.1966 – 22.3.1968 Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri: Leo Suonpää 27.5.1966 – 22.3.1968 Sosiaaliministeri: Matti Koivunen 27.5.1966 – 22.3.1968 Koiviston hallitus Ministeri valtiovarainministeriössä: Ele Alenius22.3.1968 – 14.5.1970 Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri: Paavo Aitio 22.3.1968 – 28.2.1970 Liikenneministeri: Paavo Aitio 1.3.1970 – 14.5.1970 Sosiaaliministeri: Anna-Liisa Tiekso 22.3.1968 – 14.5.1970 Karjalaisen II hallitus Oikeusministeri: Erkki Tuominen 15.7.1970 – 26.3.1971 Liikenneministeri: Veikko Saarto 15.7.1970 – 26.3.1971 Sosiaali- ja terveysministeri: Anna-Liisa Tiekso 15.7.1970 – 26.3.1971 Miettusen II hallitus Ministeri sisäasiainministeriössä: Olavi Hänninen 30.11.1975 – 29.6.1976; Arvo Hautala 29.6.1976 – 29.9.1976 Ministeri opetusministeriössä: Kalevi Kivistö 30.11.1975 – 29.9.1976 Liikenneministeri: Kauko Hjerppe 30.11.1975 – 29.9.1976 Työvoimaministeri: Paavo Aitio 30.11.1975 – 29.9.1976 Sorsan II hallitus Ministeri opetusministeriössä: Kalevi Kivistö 15.5.1977 – 26.5.1979 Ministeri maa- ja metsätalousministeriössä/Liikenneministeri: Veikko Saarto 15.5.1977 – 26.5.1979 Työvoimaministeri: Arvo Aalto 15.5.1977 – 26.5.1979 Koiviston II hallitus Ministeri opetusministeriössä: Kalevi Kivistö 26.5.1979 – 19.2.1982 Ministeri maa- ja metsätalousministeriössä/Liikenneministeri: Veikko Saarto 26.5.1979 – 19.2.1982 Työvoimaministeri: Arvo Aalto 26.5.1979 – 20.3.1981; Jouko Kajanoja 20.3.1981 – 19.2.1982 Sorsan III hallitus Opetusministeri: Kalevi Kivistö 19.2.1982 – 31.12.1982 Ministeri maa- ja metsätalousministeriössä/Liikenneministeri: Jarmo Wahlström 19.2.1982 – 31.12.1982 Työvoimaministeri: Jouko Kajanoja 19.2.1982 – 31.12.1982

title: Sotasyyllisyysoikeudenkäynti

text: Oikeutta käytiin Säätytalossa 15. marraskuuta 1945 – 21. helmikuuta 1946 kaikkiaan 23 istunnossa. Erikoistuomioistuimeen kuului kolme juristia: korkeimman oikeuden presidentti Hjalmar Neovius ja hänen erottuaan joulukuussa 1945 nimellisesti terveyssyistä (Yrjö Soinin mukaan omantunnonsyistä) hänen seuraajansa Oskar Möller, korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Urho Castrén, professori Kaarlo Kaira sekä heidän lisäkseen 12 eduskunnan nimeämää jäsentä: SDP:n Otto Toivonen, Kalle Hakala ja Lauri af Heurlin; SKDL:n Eino Pekkala, Aaro Uusitalo ja Hertta Kuusinen; Maalaisliiton Lauri Riikonen, Juho Pilppula ja Anshelm Alestalo; Kokoomuksen Arno Tuurna; RKP:n Tor Therman sekä Edistyspuolueen Heikki Kannisto. Eduskunnan valitsemista jäsenistä juristeja olivat af Heurlin, Pekkala, Riikonen, Tuurna ja Kannisto. Kullekin oikeuden jäsenelle nimettiin henkilökohtainen varajäsen. Syyttäjänä toimi oikeuskansleri Toivo Tarjanne.

title: Iltaset

text: Iltaset-lehden nimen keksi oululainen mainosmies Esko Häme. Oy Liiton johtokunnan puheenjohtajana oli lehteä perustettaessa haapavetinen ministeri-kansanedustaja, myöh. eduskunnan puhemies Ahti Pekkala (kesk.). Iltaset-lehden päätoimittajana toimi sen Oulussa ilmestyessä Hemmo Kuuranhalla ja toimitussihteerinä Joni Skiftesvik. Urheilutoimituksen päällikkö oli Jouko Siitonen ja toimittajana oli Raimo Pehkoranta. Kuvaosaston päällikkönä toimi Veikko Aitamurto ja kuvaajana Antti Syväjärvi. Toimittajia olivat mm. Eino Nykänen, Ilkka Tönkyrä, Heljä Tuoriniemi, Osmo Palonen, Reijo Perkkiö, Pentti Manninen, Ilkka Pekkala, Usko Määttä, Marja-Liisa Keinänen ja Kauko Kujala. Piirtäjänä oli Nacci Lassila ja toimitustyöntekijänä Arja Rantala.

title: Eino Pekkala

text: Työväestön, erittäin työläisnuorison suhteesta voimisteluun ja urheiluun. Sos.-dem. Nuorisoliiton alustusesitelmiä n:o 1. Helsinki 1916

title: Aaro Uusitalo

text: Uusitalo valittiin kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 1945 Uudenmaan vaalipiiristä. Hän oli luottamustoimessa vain yhden kauden. Hän oli myös sotasyyllisyysoikeuden jäsen ja yksi niistä kolmesta, jotka loppuun asti äänestivät kovimpien mahdollisten rangaistusten puolesta. Muut kaksi olivat Hertta Kuusinen ja Eino Pekkala.

title: Hella Wuolijoki

text: Hella Wuolijoki on Sakari Tuomiojan puolison Vappu Tuomiojan äiti ja Erkki Tuomiojan isoäiti[29]. Hella Wuolijoen sisar[29] Salme Murrik oli lyhyen aikaa naimisissa Eino Pekkalan kanssa ja muutti avioeron jälkeen Isoon-Britanniaan, jossa solmi uuden avioliiton.

title: Eino Pekkala

text: Pekkala aloitti poliittisen toimintansa Suomen sosialidemokraattisen puolueen riveissä, mutta sisällissodan jälkeen hän oli yksi niistä, jotka vähemmistöön jäätyään irtautuivat ja perustivat Suomen sosialistisen työväenpuolueen. SSTP:n johtajiin lukeutunut Pekkala pidätettiin jo perustavassa kokouksessa ja hänet asetettiin syytteeseen.[3] Pekkala valittiin ensi kertaa eduskuntaan vaaleissa 1927 Uudenmaan läänin vaalipiiristä Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden vaaliliitosta. Hän uusi paikkansa 1929, mutta 1930 Pekkala vangittiin yhdessä muiden ryhmänsä edustajien kanssa.[1] Tätä ennen Lapuan liike sieppasi kansanedustajan Säätytalosta perustuslakivaliokunnan kokouksesta. Pekkala oli 1930-luvun vaihteessa yksi SKP:n toimintaa työväenliikkeessä kritisoineen Suomen työväen vasemmistoryhmän tunnetuimmista poliitikoista. Hän toimi vasemmistoryhmän keskustoimikunnan puheenjohtajana[4].

title: Suomen pojat Espanjassa

text: Kirja sisältää seitsemän nimellä tai nimimerkillä tunnetun suomalaisen kokemuksia Espanjan sisällissodasta vuosilta 1937–1938. Omalla nimellään kirjoittivat Paavo Pajunen, Herman Haapaniemi, Sulo Paaso ja Lauri Räsänen, lisäksi teoksessa on nimimerkkien ”Pekkalin”, ”Valter” ja ”Teppo Ilja” kirjoituksia. Ensin mainittu on helsinkiläinen Arvi Pekkalin ja ”Valter” todennäköisesti Espanjassa nimellä Walter From esiintynyt tamperelainen Eino Laakso. ”Teppo Iljan” oikea henkilöllisyys ei ole tiedossa. Pekkalinia lukuun ottamatta kaikki tunnetut olivat SKP:n jäseniä. Mukana on myös anonyymien kirjoittajien tekstejä, joista suurin osa lienee Pajusen ja Lauri Vileniuksen käsialaa.

title: Eino Pekkala

text: Sotien jälkeen Pekkala liittyi SKDL:ään ja hänet valittiin liiton listoilta eduskuntaan. Arvostettu Pekkala nostettiin myös ministeriksi Paasikiven III hallitukseen ja tätä seuranneeseen veljensä Mauno Pekkalan johtamaan hallitukseen. Pekkala kuului monien muiden SKDL:n sosialistien tavoin vuonna 1946 perustettuun Sosialistiseen yhtenäisyyspuolueeseen. Vuosina 1945–1946 Pekkala oli yksi eduskunnan sotasyyllisyysoikeuteen valitsemista jäsenistä.[5]

title: Eino Pekkala

text: Eino Pekkala oli nuoruudessaan menestynyt yleisurheilija. Ensimmäisissä yleisurheilun Suomen-mestaruuskisoissa vuonna 1907 hän oli mitaleilla kahdeksassa lajissa. Yksilölajien yhteydessä käydyssä kymmenen lajin urheilukuninkuuskilpailussa (kymmenottelu) hän voitti kultaa. Urheilukuninkuuskilpailun hän voitti myös vuosina 1909 ja 1910. 110 metrin aitajuoksussa hän voitti kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. Yhteensä hän voitti vuosien 1907–1911 aikana Kalevan kisoista 16 mitalia.[6] Urheilu-urallaan hän edusti Tampereen Pyrintöä. Vuonna 1917 Pekkala liittyi mukaan Helsingin Jyryn toimintaan. Vuoden 1918 tapahtumien seurauksena muun muassa Jyry erotettiin SVUL:stä ja erotetut seurat perustivat oman keskusjärjestönsä Työväen Urheiluliiton (TUL), jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi hänet valittiin. Puheenjohtajuus kesti vuoteen 1927.

title: Eino Pekkala

text: Urheiluansioistaan Eino Pekkala sai vuonna 1949 Urheilun suuren ansioristin.

title: Eino Pekkala

text: Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:n sosialistit Luokka:SSTP:n poliitikot Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomen opetusministerit Luokka:Suomen oikeusministerit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet Luokka:Ihmisryöstön uhrit

title: Kymmenottelun Suomen-mestaruuskilpailut 1910

text: Suomen urheilukuninkuudesta kilpailtiin Helsingissä 27. - 28. elokuuta 1910. Kuninkaaksi kruunattiin tamperelainen Eino Pekkala, joka voitti mestaruudet myös juoksu- ja hyppysarjoissa. Paras heittäjä oli Helsingin Ponnistusta edustanut H. Oittinen.

title: Kosti-Paavo Eerolainen

text: Eerolaisella oli eräänlainen osuus jo Vaasan mellakassa ja siihen yhdistyneessä kommunistikansanedustajan Asser Salon muilutuksessa 4. kesäkuuta 1930. Tunnetuin Eerolaisen toteuttama muilutus oli kommunistikansanedustajien Eino Pekkalan ja Jalmari Rötkön kaappaus Säätytalosta kesken perustuslakivaliokunnan istunnon 7. heinäkuuta 1930. Eerolainen kyydityksen yhdessä ystävänsä, aatetoverinsa luutnantti Artturi Vuorimaan kanssa. Kaappaus onnistui Eerolaisen esitettyä EK:n virkamerkkinsä, vaikka Eerolainen oli pyytänyt eron EK:n tehtävistään Riekiltä juuri ennen Rötkö-Pekkala-sieppausta.[1][2] Entinen lain puolustaja ja -valvoja valitsi näin ollen laittomuuksien tien.

title: Eduskuntavaalit 1927

text:
Seitsemän paikan menetyksellään Edistyspuolue koki toisen jyrkän romahduksensa, josta se ei enää koskaan toipunut. Siitä lähtien puolue ja sen seuraajat kituivat vuosikymmenien ajan pienenä, keskimäärin kymmenen kansanedustajan puolueena, kunnes Liberaalinen Kansanpuolue tuli tiensä päähän vuoden 1995 eduskuntavaaleissa.
Uusia kansanedustajia olivat muun muassa SDP:n Mauno Pekkala, August Valta ja Kalle Valta, Maalaisliiton Uuno Hannula, Aino Luostarinen, Juho Koivisto ja Juho Pilppula, Kokoomuksen Jaakko Ikola, Erkki Kuokkanen, Oskari Lehtonen, Väinö Malmivaara ja Yrjö Puhakka, Sosialistien Yrjö Enne, Lauri Myllymäki, Eino Pekkala, Arvo Riihimäki ja Siina Urpilainen, RKP:n Erik von Frenckell ja Henrik Kullberg, sekä Edistyspuolueen Eero Rydman. Eduskuntaan palanneita olivat muun muassa Maalaisliiton Juhani Leppälä ja Juho Torppa, RKP:n Annie Furuhjelm ja August Tåg, sekä Edistyspuolueen Risto Ryti ja Elias Sinkko.

title: Suomen työväen vasemmistoryhmä

text: Suomen työväen vasemmistoryhmä oli 1920- ja 1930-luvun vaihteessa toiminut sosialistinen ryhmittymä, jonka muodostivat aiemmin Suomen kommunistisen puolueen kanssa yhteistyötä tehneet vasemmistososialistit. Vasemmistoryhmän johtoon kuuluivat muun muassa Niilo Wälläri, Matti Väisänen, Eino Pekkala, Erkki Härmä ja Kusti Kulo.

title: Mauno Pekkala

text: Pääministerikautensa jälkeen Pekkala oli vielä SKDL:n ehdokas presidentinvaaleissa 1950 ja jatkoi kansanedustajana kuolemaansa asti. Myös Mauno Pekkalan vanhempi veli Eino Pekkala osallistui aktiivisesti politiikkaan ja oli oikeusministerinä veljensä johtamassa hallituksessa.

title: TUL-lehti

text: TUL-lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Eino Pekkala. Sen palveluksessa on työskennellyt useita arvostettuja urheilutoimittajia, kuten Ilmo Lounasheimo, Helge Nygrén, Pentti Salmi, Esko Piipponen, Risto Taimi sekä Kauko-Aatos Leväaho. Muita toimittajia lehdessä ovat olleet muun muassa Lauri Vaala, Unto Miettinen ja Eino Jäntti.

title: Sosialistinen yhtenäisyyspuolue

text: SYP:n perustajat olivat lähinnä entisiä sosiaalidemokraatteja, kuten SDP:stä (jo 1940) erotetut "kuutoset" tai sodan jälkeen irtaantunut Jaakko W. Kedon johtama ryhmä. SKDL:n tuolloinen puheenjohtaja Keto valittiin myös SYP:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Muita tunnettuja SYP:n jäseniä olivat mm. Johan Helo, Ragni Karlsson, Väinö Meltti, Eino Pekkala, Mauno Pekkala, Yrjö Ruutu, Yrjö Räisänen, Cay Sundström ja Niilo Wälläri. Kaikki SKDL:n sosialistit eivät kuitenkaan liittyneet SYP:hen ja ulkopuolelle jäivät esimerkiksi (kuutosiin kuulunut) K.H. Wiik, (SKDL:n varapuheenjohtaja) Eino Kilpi ja Kusti Kulo. Syksyllä 1946 SYP:hen liittyivät SDP:n eduskuntaryhmästä kansandemokraattien riveihin siirtyneet Sylvi-Kyllikki Kilpi ja Atos Wirtanen, joka valittiin SYP:n puheenjohtajaksi Kedon jälkeen 1948. SYP:n Mauno Pekkala toimi (SKDL:ää edustaen) pääministerinä 1946–1948.

title: Eino Leino

text: Loppuvuodesta 1916 painosta ilmestyi "Helkavirsien" toinen sarja, jonka parissa Leino oli painiskellut öisinä hetkinään "Sunnuntain" toimituksessa. Viljo Tarkiaisen mukaan kosmis-mytologiset runonäyt liikkuivat nyt ”milloin pakanallis-samanistisilla, milloin kristillis-panteistisilla, milloin teosofis-haaveellisilla linjoilla”. Runojen on tulkittu heijastavan myös leinolaista aistillisuutta ja erotiikkaa. Samana vuonna 1916 syttyi molemminpuolinen ihailu ja ihastus Aino Kallaksen kanssa. Pahennustakin herättänyt suhde virolaisen tutkijan ja diplomaatin suomalaissyntyiseen kirjailijapuolisoon antoi virikkeen renessanssi-tyyliin sommiteltuun runoelmaan "Juhana Herttuan ja Catharina Jagellonican lauluja" (1919). Tätä ensin Turun, sitten Gripsholmin linnassa käytyä runollista vuoropuhelua Leino itse nimitti ”viimeisen romantikon” lahjaksi rakastetulleen. Omaa runoilijankohtaloaan Eino Leino käsitteli "Bellerophon"-runoelmassa (1919), jossa hän tulkitsi antiikin kreikkalaista myyttiä Bellerofonista ja tämän siivekkäästä ratsustaan Pegasoksesta ja loi traagis-optimistisen elämänkäsityksensä synteesin.