query: Mitä olivat valkoisten tappiot Vehkajärven taistelussa?

title: Vehkajärven taistelu

text: Vehkajärven taistelussa kaatui ainoastaan neljä valkoista. Punaisia kuoli arvioiden mukaan 40–50, joista suurin osa oli valkoisten teloittamia antautuneita tai haavoittuneita.[1][5] Joukossa oli 18 Valkeakosken punakaartin miestä, joiden ruumiit kuljetettiin puolentoista viikon kuluttua Valkeakoskelle ja haudattiin Paviljonginmäelle 17. maaliskuuta järjestetyissä suurissa sankarihautajaisissa.[7] Vuonna 1946 vainajat siirrettiin Valkeakosken hautausmaalla sijaitsevaan joukkohautaan.[9] Vehkajärven hautausmaalla on 13 taistelussa kaatuneen tuntemattoman punaisen joukkohauta muistomerkkeineen.[10]

title: Koillisrintama

text: Viimeinen yhteenotto käytiin 18. huhtikuuta Kilislammella. Valkoiset olivat tällä suunnalla pysytelleet koko ajan puolustusasemissa odottaen punaisten hyökkäystä Kurttiin. Koillisrintaman heikkoa menestystään paikatakseen valkoisten johto päätti tehdä vielä yhden hyökkäyksen kohti punaisten asemia. Joukot lähtivät Kurtista kello 3.30 aamulla, mutta punaiset osasivat odottaa hyökkäystä, ja taistelu päättyi valkoisten perääntymiseen kello 7. Heidän tappionsa olivat seitsemän kaatunutta ja 23 haavoittunutta. Lisäksi osa valkoisten joukoista lähti pakoon.

title: Väärinmajan taistelut

text: Taistelujen aikana kaatui 9 valkoista ja ainakin 34 punaista. Joidenkin tietojen mukaan punaisille aiheutti tappioita myös joukkojen leiripaikalla räjähtänyt suutariksi jäänyt kranaatinheittimen ammus, jonka joku oli tuonut mukanaan. Taistelujen ankaruudesta kertoo, että vajaan sadan miehen Turun ratsujoukosta jäi taistelukuntoiseksi ainoastaan 20 miestä. Tämän jälkeen Jalmari Lehtimäki palasi miehineen Turkuun hakemaan täydennyksiä ja saapui Väärinmajalle jälleen maaliskuun alkupuolella. Taistelut vaativat myös siviiliuhreja, 23. helmikuuta Väärinmajalla kuoli valkoisten luoteihin kaksi iäkästä naista, kun heidän mökkiensä luultiin olleen täynnä punaisia. Väärinmajalta lähteneitä pakolaisia oli majoittunut Sydänmaan torppaan, jossa punakaartilaisten perheiden lisäksi oli myös muita valkoisten hallitsemilta Ruoveden alueilta paenneita maatyöläisiä.

title: Pohjois-Pohjanmaan historia

text: Sisällissodan rintamalinjat ylsivät myös Pohjois-Pohjanmaalle 1918. Rajuimmat taistelut käytiin Oulussa, jossa punaiset ja valkoiset iskivät yhteen helmikuun alussa 1918. Rautatieläinen Yrjö Kallinen koetti estää verenvuodatuksen, mutta epäonnistui. Punaisten tappiot olivat 26 kuollutta ja saman verran haavoittuneita. Valkoisten tappiot olivat puolestaan 33 kuollutta ja 34 haavoittunutta. Siviiliuhreja oli kahdeksan ja haavoittuneita 11. Taisteluun osallistuneiden venäläisten tappiot olivat puolestaan yksi kaatunut ja neljä haavoittunutta. Noin 700 punaista joutui Oulussa vangiksi. Muualla maakunnassa valkoiset ottivat tilanteen nopeasti haltuunsa. Epäyhtenäisesti esiintyneet punaiset joko antautuivat tai pakenivat Kainuuseen ja sitä kautta Venäjälle.

title: Vehkajärven taistelu

text: Vehkajärven taistelu käytiin Suomen sisällissodan aikana 26. helmikuuta 1918 Kuhmalahden pitäjän Vehkajärvellä. Kylässä oli noin 500 punakaartilaista, joita vastaan valkoiset hyökkäsivät pelätessään heidän iskuaan Kuhmoisten kirkonkylään. Punaiset karkotettiin yllätyshyökkäyksen jälkeen, mutta valkoiset eivät kuitenkaan jääneet Vehkajärvelle pysyvästi. Tämän jälkeen punaiset keskittivät kylään uudelleen joukkojaan ja iskivät Kuhmoisiin 10. maaliskuuta, tarkoituksenaan edetä myöhemmin Jämsän kautta strategisesti tärkeällä Haapamäen radalle.

title: Hans Kalm

text: Sisällissodan alkupuolella Kalm operoi joukkoineen Kuhmoisissa. Vehkajärven taistelussa 26. helmikuuta hänen joukkonsa pakotti punaiset vetäytymään Kuhmalahden Vehkajärveltä, ja 10. maaliskuuta hän pysäytti punaisten etenemisen Kuhmoisten taistelussa. Kalmin joukot aiheuttivat kummallakin kerralla punaisille suuret tappiot teloittamalla antautuneita ja haavoittuneita. Maaliskuun 10. päivän taistelun jälkeen he saivat punaisten puolella liikanimen ”Kuhmoisten pirut” surmattuaan haavoittuneita Harmoisten sairashuoneella. Pataljoona valtasi 25. maaliskuuta Padasjoen, minkä jälkeen Kalm alkoi suunnitella hyökkäyksen jatkamista etelään.

title: Vehkajärvi (Kuhmalahti)

text: Suomen sisällissodan aikana 26. helmikuuta 1918 kylässä käytiin Vehkajärven taistelu.

title: Anton Eonsuu

text: Eonsuu saapui Suomeen (Vaasaan) jääkärien etujoukon mukana 18. helmikuuta 1918 ja komennettiin Suomen valkoiseen armeijaan päälliköksi Pohjois-Hämeen rykmentin 1. pataljoonan 3. komppaniaan, osallistuen taisteluihin Vehkajärvellä, Kuhmoisissa, Padasjoella, Evossa, Vääksyssä ja Lahdessa. Hän haavoittui Vehkajärven taistelussa 26. helmikuuta.

title: Vehkajärven taistelu

text: Vaikka punaisilla ei välittömästi epäonnistuneen hyökkäyksen jälkeen ollut uusia määräyksiä Kuhmoisiin suuntautuvasta iskusta, päätti Kalm sen estääkseen hyökätä Vehkajärvelle. Suunnitelman mukaan punaiset harhautetaan Kuhmoisten suunnasta etenevillä joukoilla, mutta varsinainen hyökkäys tehdään heidän selustaansa lännestä käsin. Kalm sitoi operaatioon kaksi komppaniaa, joista hän johti itse Vehkajärven eteläpuolitse koukannutta osastoa.[5]

title: Kuhmoisten taistelu

text: Valkoisten uusi rintamapäällikkö Oskar Wilkman puolestaan lähetti Kalmin avuksi ruotsalaisen upseerin Allan Wingen komentaman Pohjois-Hämeen 3. pataljoonan, jonka jälkeen Kuhmoisissa oli noin tuhat valkoista. Wilkman saapui itse paikalle johtamaan puolustusta. Vehkajärven onnistuneesta koukkauksesta vakuuttuneena hän antoi Kalmille jälleen samanlaisen tehtävän. Tällä kertaa Kalm hajotti joukot useaan pieneen ryhmään, jotka toimivat omavaltaisesti ilman tietoa taistelun kokonaiskuvasta. Tämä johti kuitenkin siihen, että yksi komppania harhaili taistelun ajan Kuhmoisten lähimetsissä ja Päijänteen jäällä aina seuraavaan yöhön saakka.[1][5] Lisäksi taisteluun osallistui ratsumestari Evert Christian Lagerspetzin komentaman Uudenmaan rakuunarykmentin 2. eskadroona.[7]

title: Kustaa Estlin

text: Helmikuussa Estlin johti Kuhmalahden Vehkajärvelle koottua noin 500 punakaartilaisen joukkoa, jonka valkoiset löivät hajalle 26. helmikuuta käydyssä taistelussa. Tämän jälkeen Estlin osallistui Valkeakosken punakaartin komentajana 10. maaliskuuta käytyyn Kuhmoisten taisteluun, jossa hän jäi ilmeisesti haavoittuneena valkoisten vangiksi ja teloitettiin. Hänen samanniminen serkkunsa Kustaa Estlin (s. 1882) osallistui taisteluun valkoisten puolella. Estlinin sisaren Idan tiedusteltua kirjeitse veljensä kohtaloa, vastasi serkku raamatunlauseella "”Antakaa kuolleiden haudata kuolleensa ja katsokaa ettette itse tule hukutetuiksi”".

title: Kuhmoisten taistelu

text: Punaisten hyökkäys käynnistyi lopulta aamuyöllä 10. maaliskuuta, jolloin Lambert Grönroosin johtamat joukot lähtivät kirpeässä pakkassäässä Vehkajärveltä kohti Kuhmoisten kirkonkylää. Vajaan parinkymmenen kilometrin marssin jälkeen ne saapuivat kello 8 aikaan Padasjoelle johtavan maantien risteykseen, josta punaiset karkottivat valkoisten etuvartion. Kun Padasjoen suunnasta saapunut pataljoona liittyi kohtaamispaikassa mukaan, hyökkäysosasto oli yli tuhannen miehen vahvuinen.[4]

title: Kuhmoisten taistelu

text: Punaisilla oli helmikuun lopussa Kuhmoisten naapuripitäjässä Kuhmalahdella noin 500 miestä, jotka oli sijoitettu parikymmentä kilometriä Kuhmoisten kirkonkylän lounaispuolella sijaitsevaan Vehkajärven kylään. Kalm pelkäsi punaisten uutta iskua ja sen estääkseen hyökkäsi Vehkajärvelle 26. helmikuuta. Valkoiset onnistuivat vuorokauden kestäneessä taistelussa lyömään punaiset hajalle ja kaappaamaan heidän elintarpeita kuljettaneen kuormastonsa. Kalmin joukot eivät kuitenkaan miehittäneet kylää pysyvästi, vaan punaiset alkoivat jälleen maaliskuun alussa keskittää joukkojaan Vehkajärvelle. Niiden oli tarkoitus hyökätä Kuhmoisiin pari päivää ennen punaisten kolmannen yleishyökkäyksen alkua 10. maaliskuuta.[2]

title: Vehkajärven taistelu

text: Valkoisten hyökkäys käynnistyi varhain aamulla 26. helmikuuta, jolloin idästä ja pohjoisesta edennyt harhautusosasto veti punaisten huomion puoleensa. Kustaa Estlin määräsi kylässä olleen suuren kuormaston siirtymään turvaan kylän länsipuolelle tietämättä, että Kalmin johtama komppania oli juuri päässyt asemiin Vehkajärven kirkon tuntumaan Kangasalle johtavan maantien varrelle. Kalmin kertomuksen mukaan kuormaston etummaiset hevoset ammuttiin heti kirkonmäen jälkeen, jolloin tie sulkeutui ja perässä tulevat liukuivat mäkeä alas sulloutuen yhdeksi rykelmäksi.[5]

title: Glory (vuoden 1989 elokuva)

text: Elokuva kuvaa rykmentin vaiheita ja eversti Shaw'n ja muiden valkoisten neekeriorjuuden vastustajien taistelua rodullisia ennakkoluuloja vastaan. Lisäksi Gloryssä käsitellään Shaw'n vaikeuksia, joita hän kohtasi yrittäessään hankkia tarpeita joukolleen, ja rykmentin miesten taistelua todistaa itselleen, että ovat todellisia miehiä, ja tarpeeksi arvokkaita taistellakseen valkoisten rinnalla. Kliimaksissa kuvataan Unionin hyökkäystä Fort Wagnerin tukikohtaan, missä rykmentti kärsi kovia tappioita, mutta osoitti urhoolisuutensa.

title: Kuhmoisten taistelu

text: Nopeasti Vehkajärven taistelun päättymisen jälkeen kylään koottiin noin 500 punakaartilaista, joista 150 oli lähetetty Tampereelta. Kaupungissa oli tuolloin lähes 8000 punaista, mutta varustepulan vuoksi paikalle ei pystytty lähettämään enempää miehiä. Lisäksi Padasjoelle kokoontui 250 Hämeenlinnasta ja Riihimäeltä saapunutta punaista, jotka myöhemmin liittyivät Vehkajärven punaisiin.[1]

title: Raudun taistelu

text: Valkoisten tappiot Raudun rintamalla olivat ainakin 270 kaatunutta ja hieman yli 300 haavoittunutta. Joidenkin lähteiden mukaan valkoisia olisi kaatunut jopa 400. Yleishyökkäyksen aikana 8. jääkäripataljoonasta kaatui 119 miestä ja haavoittui yli 160. Lääkintäeversti Emil Luukkosen mukaan valkoisten kokonaistappiot kaatuneina ja haavoittuneina olivat 645 miestä.

title: Vehkajärven taistelu

text: Punaisten paetessa heidän kuormastonsa jäi valkoisten käsiin. Kärryihin oli lastattu muun muassa suuri määrä elintarvikkeita, joilla valkoiset pärjäsivät pitkälle maaliskuuhun saakka.[5] Taistelun jälkiä on edelleen nähtävissä ainakin kirkonmäellä sijaitsevan entisen pitäjänmakasiinin seinässä, jossa on lukuisia luodinreikiä.[8]

title: Kuhmoisten taistelu

text: Grönroosin paon jälkeen punaiset alkoivat vähitellen perääntyä kello 16 mennessä ja noin 400 miestä onnistui ennen pimeän tuloa vetäytymään eri suuntiin.[9] Vehkajärven maantielle yrittäneet 200 punaista jäivät kuitenkin saarroksiin kohdatessaan valkoisten tiesulun puolentoista kilometrin päässä Putkiston talon luona. Paikalla oli kaksi valkoisten komppaniaa sekä Uudenmaan rakuunarykmentin osasto. Punaiset hyökkäsivät epätoivoisesti, yrittäen läpimurtoa, jolloin rakuunoita komentanut jääkäriluutnantti Herbert af Forselles kaatui ja Hans Kalm haavoittui käteen.[2][4]

title: Vehkajärven taistelu

text: Valkoiset eivät miehittäneet Vehkajärveä, vaan vetäytyivät taistelun päätyttyä takaisin Kuhmoisten kirkonkylään. Punaiset puolestaan ryhtyivät keskittämään Vehkajärvelle joukkoja parin viikon kuluttua Kuhmoisiin tehtävää hyökkäystä varten.[5] 10. maaliskuuta käydyn Kuhmoisten taistelun jälkeen valkoiset käynnistivät viikko myöhemmin oman suurhyökkäyksensä ja punaisten peräännyttyä miehittivät Kuhmalahden 21. maaliskuuta.[1]

title: Vehkajärven taistelu

text: Kuvaukset ainakin kolme tuntia kestäneestä taistelusta vaihtelevat suuresti. Punaisten kansanvaltuuskunnan pari päivää myöhemmin antamien tietojen mukaan yhteenotto päättyi valkoisten täydelliseen tappioon. Heidän mukaansa punaiset menettivät vain muutamia miehiä, kun taas valkoiset perääntyivät ja kuljettivat kaatuneitaan pois kolmellatoista hevosella. Kalmin mukaan punaiset lähtivät heti hurjaan pakoon ja myös Lauri Pihkala kirjoitti jälkeenpäin pakokauhuun joutuneiden punaisten hillittömästä paosta. Taisteluun niin ikään osallistunut Niilo Sigell sen sijaan kertoi punaisten taistelleen sitkeästi ja mainitsee kuinka ”urhoja tavattiin molemmin puolin”.[5]

title: Vehkajärven taistelu

text: Hyökkäystä valmisteltiin edeltävänä päivänä tehdyllä tiedusteluretkellä, jota Kalm johti henkilökohtaisesti. Paikallisille asukkaille kerrottiin valkoisten aikovan pian hyökätä Kuhmoisten suunnasta. Tarkoituksena oli, että tieto menisi myös punaisille.[5] Vehkajärven ja Kuhmoisten välisellä maantiellä osasto sai vangikseen punaisten partion. Kalm ampui itse kaksi punakaartilaista ja lähetti kolmannen Vehkajärvelle kertomaan, kuinka hän aikoo joukkoineen hyökätä seuraavana päivänä ja tappaa myös loput punaiset.[1]

title: Laitikkalan taistelu

text: Valkoisten puolelta Laitikkalan taisteluun osallistui yksi komppania Adolf Renvaldin komentamasta 1. Etelä-Pohjanmaan reservipataljoonasta, Johan Linsénin johtama 8. Porin rykmentin pataljoona sekä Pohjois-Hämeen suojeluskuntalaisia. Taistelussa kaatui 34 valkoista, jotka olivat pääosin Pohjanmaalta, Ylöjärveltä ja Teiskosta. Punaisten tappioista ei ole tarkkaa tietoa, esimerkiksi Suomen sotasurmat -tietokanta ei tunne yhtään Pälkäneellä 25. huhtikuuta kuollutta punaista.

title: Karjalan rintama (Suomen sisällissota)

text: Punaiset hyökkäsivät Rautuun 21. helmikuuta ja saivat sen haltuunsa kaksi päivää myöhemmin. Tämän jälkeen punaiset vetivät suurimman osan joukoistaan rautatieasemalle, jonka ympärille puolestaan muodostui valkoisten Pietarin suuntaan avoimena ollut saartorengas. 27. helmikuuta punaiset yrittivät vielä miehittää Raudun kirkonkylää ja Leinikylää ja hyökkäsivät valkoisten selustaan Valkjärvellä vielä maaliskuun alussa, mutta iskujen epäonnistuttua tilanne muuttui asemasodaksi seuraavan kolmen viikon ajaksi. Valkoiset aloittivat oman suurhyökkäyksensä punaisten asemia vastaan 25. maaliskuuta, mutta joutuivat lähes kahden vuorokauden taistelun jälkeen vetäytymään Raudun asemalta. Uusi hyökkäys tehtiin 30.–31. maaliskuuta, mutta vasta 4. huhtikuuta aloitettu kolmas yritys tuotti tulosta ja valkoiset saivat vallattua Raudun aseman seuraavana aamuna. Osa asemalle linnoittautuneista punaisista yritti murtautua ulos saartorenkaasta, mutta he joutuivat valkoisten konekiväärien ristituleen niin sanotussa ”Kuolemanlaaksossa”, jossa noin 400 punaista ja venäläistä sai surmansa. Yhteensä Raudun taistelujen aikana kaatui tai teloitettiin 860–1 200 punaisten puolella taistelutta. Valkoisten tappiot olivat 270–400 kaatunutta.

title: Kuhmoisten taistelu

text: Taistelun ratkaisijaksi nousi lopulta punaisten sotakoulun konekiväärikomppanian 16-vuotias oppilas Arvo Järvinen. Hän onnistui kaappaamaan takaisin valkoisten haltuun joutuneen konekiväärin, surmattuaan ensin kaksi vihollista. Järvisen konekiväärituli sai komentajansa menettäneiden valkoisten linjat sekasortoon, ja he perääntyivät. Tämän jälkeen loput saarroksissa olleet punaiset pääsivät jatkamaan kohti Vehkajärveä. Järvisen uroteosta tuli yksi sodan tunnetuimmista punaisten sankaritarinoista, jonka johdosta Aleksanteri Vasten antoi hänelle Tampereella 500 markan palkkion.[2][4]

title: Vehkajärven taistelu

text: Myös kirkonkylän suunnasta hyökännyt valkoisten harhautusosasto onnistui useassa paikassa yllättämään punaiset lähes täydellisesti, vaikka heillä oli tieto vihollisen saapumisesta. Pitäjäntalolle majoittuneet punaiset Kalm komensi ulos ja määräsi heidät teloitettavaksi. Saarroksissa olleet punaiset onnistuivat kuitenkin lopulta vetäytymään Vehkajärveltä Padasjoen, Kangasalan ja Oriveden suuntaan.[1] Vuonna 1923 julkaistun Valkeakosken työväenyhdistyksen muistojulkaisun mukaan valkoiset hyökkäsivät Vehkajärvelle idästa kolmen aikaan aamuyöllä, jolloin he yllättivät noin kilometrin päässä kylästä olleen punaisten etuvartion. Taistelussa itsekin mukana ollut Edvard Nieminen kertoo, että noin 100 pääosin Valkeakoskelta tullutta punaista jäi saarroksiin, josta he 12 tunnin taistelun jälkeen onnistuivat murtautumaan ulos Vehkajärven jään kautta.[6]

title: Pomarkun taistelut

text: Pomarkun taistelut käytiin Suomen sisällissodassa 25.2.-9.3.1918. Vastakkain olivat valkoisten Satakunnan Ryhmä ja Porin rintaman punaiset, komentajinaan ensin Kustaa Salminen Helsingistä ja sittemmin toimittaja Hannes Uksila. Punaiset yrittivät Noormarkusta käsin useaan otteeseen vallata Pomarkun kirkonkylän, mutta kärsivät kaksi kertaa tappion ja joutuivat perääntymään menetettyään useita kaatuneita. Taisteluun otti osaa Helsingin punakaartilaisia. Taistelut päättyivät valkoisten voittoon.

title: Vehkajärven taistelu

text: Työväenliikkeen kannatus oli Kuhmalahdella suurinta juuri Vehkajärvellä, jonka punaiset miehittivät heti sodan alkupäivinä. Lähipitäjistä oli saapunut muun muassa Valkeakosken punakaartin komppania sekä kauempaa Hyvinkäällä koottu Uudenmaan punakaartilaisten osasto. Vehkajärvelle asettuneiden noin 500 punakaartilaisten ruokahuolto tuotti ongelmia, minkä vuoksi erityisesti muualta tulleet syyllistyivät ryöstelyyn. Vehkajärven punaisten päällikkönä toimi vanhassa väessä tarkka-ampujana palvellut Kustaa Estlin.[1][2]

title: Kuhmoisten taistelu

text: Rintamapäälliköksi määrättiin Venäjän armeijassa aliupseerina palvellut Lambert Grönroos, jolla oli kolmen vuoden kokemus ensimmäisen maailmansodan itärintamalta.[3] Operaatio oli tarkoitus tehdä noin 1400 miehen voimin. Mukana olisi reilut 500 Kuhmalahden Vehkajärvelle koottua lähipitäjien punakaartilaista, 250 Padasjoen kautta Hämeenlinnasta ja Riihimäeltä saapuvaa punaista sekä 600 Länkipohjaan majoittunutta Pohjois-Hämeen punakaartilaista, joiden tehtävänä kuitenkin oli ainoastaan valkoisten pakoreitin sulkeminen.[1]

title: Volotšajevka-2

text: 5.–14. helmikuuta 1922 Volotšajevkan aseman lähellä käytiin Vasili Blücherin johtaman Kaukoidän tasavallan kansan vallankumousarmeijan ja kenraali Moltšanovin komentamien valkoisten joukkojen välinen taistelu, joka päättyi valkoisten tappioon. Taistelun seurauksena kansan vallankumousarmeija valtasi Habarovskin.


query: Mihin musiikkiin Terrorizer-lehti perustuu?

title: Terrorizer (lehti)

text: Terrorizer on metallimusiikkiin keskittynyt lehti, jota julkaistaan 13 numeroa vuodessa joka neljäs viikko. Sen päätoimisto sijaitsee Lontoossa. Lehti on englanninkielinen ja sen levikki on maailmanlaajuinen. Julkaisija on Dark Arts Ltd.

title: Terrorizer

text: Terrorizer on vuonna 1986 perustettu yhdysvaltalainen grindcore-yhtye. Yhtyeen merkitys extrememusiikissa on merkittävä, vaikka se on julkaissutkin ainoastaan kolme albumia. Yhtyeen hajoamisen jälkeen sen jäsenet liittyivät muihin merkittäviin extreme metal yhtyeisiin kuten Morbid Angel ja Napalm Death. Yhtyeen kitaristi, Jesse Pintado menehtyi maksan vajaatoimintaan juuri kun "Darker Days Ahead" -albumin nauhoitukset oli saatu valmiiksi. Yhtye julkaisi uuden "Hordes of Zombies" albumin vuonna 2012

title: Hot Press

text: Hot Press on musiikkiin ja politiikkaan erikoistunut lehti, joka aloitti vuonna 1977. Lehti ilmestyy joka toisena viikkona, ja se tehdään Dublinissa, Irlannissa. Sitä on tehnyt alusta saakka Niall Stokes.

title: Sympathy

text: 19. helmikuuta 2008 Sympathy allekirjoitti levytyssopimuksen Bombworks Recordsin kanssa. Kolmas albumi "Anagogic Tyranny" julkaistiin 11. marraskuuta 2008. Sounds of Dead -verkkolehti antoi albumille täydet 10 pistettä ja Lords of Metal antoi 83 pistettä 100:sta. Albumin kappaleita julkaistiin sellaisten lehtien kuin Metal Maniacs ja Terrorizer sampler-cd:llä.

title: Pahkasika (lehti)

text: Yhteydet musiikkilehdistöön tulivat lopulta pysyviksi, kun Soundi-lehteä kustantanut Fanzine Oy otti Pahkasian 1980-luvun alussa julkaisulistalleen. Tosin Pahkasika ei enää itse julkaissut musiikkia sivuavia artikkeleita, vaan profiloitui absurdia huumoria ja parodiaa julkaisevaksi pilalehdeksi. Samoihin aikoihin lehteen tuli töihin sen merkittävimpiin hahmoihin kuulunut toimittaja-kirjailija Juha Ruusuvuori.

title: Jesse Pintado

text: Pintado muistetaan etenkin grindcore-yhtyeistä Terrorizer ja Napalm Death. Jesse Pintado oli yksi extrememusiikin uranuurtajista 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa.

title: Nightwish

text: Sittemmin Nightwishin laulajahaku sai paljon huomiota myös kansainvälisissä medioissa. Muun muassa brittiläinen metallimusiikkiin erikoistunut lehti Terrorizer kirjoitti aprillipilana huhtikuussa 2007 ilmestyneessä numerossaan, että säveltäjä Andrew Lloyd Webberin entinen vaimo ja tunnettu laulaja Sarah Brightman olisi palkattu yhtyeen uudeksi laulajaksi ja samalla yhtyeen nimi muutettaisiin muotoon ”Brightwish”. Lehtiartikkelista ei suoraan selviä, osallistuiko Holopainen todella lehden tekemään ”haastatteluun”, jossa hän muka ”vahvisti” laulajavaihdoksen.

title: The Observer

text: Jokaisen "The Observerin" numeron mukana tulee lisämaksutta kuukausittainen lehti, joka kohdistetaan vuoroviikoin urheiluun, musiikkiin, naisille ja ruokaan. Lehtien nimet ovat Observer Sport Monthly, Observer Music Monthly, Observer Woman ja Observer Food Monthly. Näiden vaihtuvien lehtien lisäksi joka sunnuntai ilmestyy Observer Magazine.

title: Sointukulku

text: Sointukulku (myös sointujärjestys, sointuprogressio tai harmoninen progressio) on joukko sointuja, jotka soitetaan ennalta määrätyssä järjestyksessä siten, että soinnut liittyvät jollakin tavoin toisiinsa ja muodostavat eheän kokonaisuuden. Sointukulku on keskeinen käsite suuressa osassa eurooppalaista musiikkia. Sen avulla musiikille voidaan luoda selkeä rakenne, joka voi olla esimerkiksi syklinen. Yleisimmin käytetty sointuprogressio länsimaisessa musiikissa perustuu I:n (eli toonikan), IV:n (eli subdominantin) ja V:en (eli dominantin) asteen soinnuille. Näitä sointuja käytetään muun muassa perus-, kahdeksan ja kahdentoista tahdin blueskaavoissa. Jazzissa yleisesti käytetty sointuprogressio perustuu sävelasteikon II asteen mollisoinnulle (ii-V-I).

title: AKU.

text: AKU. perustuu Sanoma Uitgeversin suursuosion saaneeseen Donald-lehteen, joka julkaistiin Hollannissa kesäkuussa 2009. AKU.-lehden ensimmäisessä numerossa lehti paljasti ketkä ovat Suomen Aku Ankka, Roope Setä, Hannu Hanhi ja Pelle Peloton.

title: Q (lehti)

text: Q on Britanniassa kuukausittain ilmestyvä musiikki- ja viihdelehti. Sen perustivat Mark Ellen ja David Hepworth, ja ensimmäinen lehti julkaistiin vuonna 1986.

title: Fire Action

text: Brittiläinen metallimusiikin erikoislehti Terrorizer julkaisi kappaleen heinäkuun 2017 numeron mukana myytävällä kokoelmalevyllä.

title: Vincente Minnelli

text: "Entertainment Weekly" -lehti äänesti hänet yhdeksi historian 20 parhaimmaksi ohjaajaksi. Valinta perustuu varmasti hänen musikaalielokuvasaavutuksiinsa, jotka saivat alkunsa vuonna 1940, kun hän ideoi erään kohtauksen "Me jazzkuninkaat" -elokuvaan. Seuraavana vuonna valmistui "Me tähdet" -musikaali, joka sijoittui Broadway-maailmaan. Mickey Rooneyn ja Judy Garlandin tähdittämän musikaalin ohjasi Busby Berkeley, mutta Minnelli ohjasi soolokohtaukset. Elokuva sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta musiikista. Vuonna 1942 hän ohjasi musikaalikohtaukset elokuvaan "Panaman kaunotar". Täytepätkiä hän ohjasi vielä "Rakkautta ja tähtitiedettä" -elokuvaan vuonna 1944.

title: Yläsiirtola Ramblers

text: Yläsiirtola Ramblers on oululainen Yläsiirtolan ”kaupunginosasta” lähtenyt kansanmusiikkiyhtye. Yhtyeen musiikissa on kuultavissa paikallisia ja laajoilta matkoilta saatuja vaikutteita eri maiden kansanmusiikista. Yhtyeen ohjelmisto perustuu perinteiseen musiikkiin tekemistä sovituksista ja sävellyksistä. Musiikissa on vahvasti edustettuna irlantilainen- ja pohjoisamerikkalainen kansanmusiikkiperinne.

title: Iskelmä (lehti, 1960-luku)

text: Iskelmä oli nuorisomusiikin erikoislehti, joka ilmestyi 1960–1967. Lehteä julkaisi Scandia-Musiikki Oy, tosin viralliseksi julkaisijaksi oli merkitty Rytmi-musiikki. Sen päätoimittaja oli Antti Einiö ja toimitussihteeri Erkki Pälli. Muita toimittajia tai avustajia olivat muun muassa Markku Veijalainen, Christina "Chrisse" Johansson, Kari Helopaltio ja Lontoossa Hilkka Kantelinen. Lehteä julkaisevan Scandia-Musiikin leima näkyi lehdessä siten, että sen artistit saivat sivuilla näkyvän osan.

title: Musiikki (lehti)

text: Musiikki on neljännesvuosittain ilmestyvä, referee-menettelyä noudattava musiikkitieteellinen aikakausjulkaisu, jota julkaisee Suomen musiikkitieteellinen seura. Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1971. "Musiikki"-lehden johtoajatus on, että musiikintutkimuksen tulosten julkaiseminen suomalaiselle yleisölle on tärkeää ja vaivan arvoista. "Musiikki"-lehdessä julkaistaan paitsi artikkeleita myös kirja-arvosteluja, keskustelupuheenvuoroja ja katsauksia ajankohtaiseen kotimaiseen ja ulkomaiseen musiikintutkimukseen.

title: Black Seeds of Vengeance

text:
Black Seeds Of Vengeance on Yhdysvalloista kotoisin olevan death metal -yhtyeen Nilen toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin vuonna 2000. Albumi on yleisesti kriitikoiden ylistämä ja Terrorizer-lehti valitsi sen vuoden parhaaksi julkaisuksi. Levyllä laulaa ja soittaa ensimmäistä kertaa Dallas Toler-Wade.
Tämä on levyn kansilehteen listattu kokoonpano. Varsinaiset rummut levylle on soittanut Derek Roddy, Pete Hammoura vieraili vain levyn raidalla "To Dream of Ur".

title: Terrorizer (lehti)

text: Terrorizer Online -verkkolehteä on julkaistu vuodesta 2007 alkaen.

title: Julkiset hankinnat

text: Lisäksi Julkiset hankinnat -lehti oli nimensä mukaisesti julkisia hankintoja koskeva julkaisu, joka sisälsi kansalliset ja EU-kynnysarvon ylittäneet hankintailmoitukset, joiden ilmoittaminen perustuu hankintalakiin. Lisäksi lehti julkaisi hankintakanava HILMAssa julkaistavat pienhankintailmoitukset. Myös muu ilmoitusmateriaali kerättiin lehteen HILMAsta. Lehden julkaisu on lopetettu.

title: Korealainen musiikki

text: Korealainen uskonnollinen musiikki perustuu tavallisesti buddhalaisuuteen ja perinteisiin paikallisiin uskomuksiin. Sinawi on tavallisin korealaisen uskonnollisen musiikin lajityyppi.

title: Sotahuuto (lehti)

text: Sotahuuto () on Pelastusarmeijan julkaisema lehti, joka ilmestyy 11 kertaa vuodessa. Lehden levikki perustuu tilausten lisäksi julkisilla paikoilla myyntiin. Ensimmäinen War Cry -lehti ilmestyi 27. joulukuuta 1879 Lontoossa Englannissa.

title: Baião (musiikki)

text: Baião perustuu Koillis-Brasilian alkuperäiskansojen musiikkiin, mutta se on saanut vaikutteita maahanmuuttajilta. Afrikasta tuli vuorolaulun (kysymys-vastaus; esilaulaja-kuoro) perinne ja Euroopasta perinteisiä tansseja (polkka, masurkka).

title: David Vincent

text: Terrorizer

title: Terrorizer (lehti)

text: 'Terrorizer Online' on syksystä 2007 lähtien ilmestynyt viikoittainen verkkolehti. Sen sisältö vaihtelee yhtyeiden, kuten Apocalyptica, Today Is The Day, Testament, Cannibal Corpse, Pestilence, yleiskatsauksista kokonaisiin haastatteluihin, joita on tehty esimerkiksi Massacren, Finntrollin, Sepulturan, Bad Brainsin, Wintersunin ja Iced Earthin kanssa.

title: Kheta Hotem

text: Yhtyeen musiikki perustuu myös sen itse kehittämälle mytologialle komutialaisesta musiikkiperinteestä, joka syntyi Aasiassa, Siperian toisella puolella. Musiikki on soljuvaa, transsendentaalista ja hyödyntää samanistisia tekniikoita .

title: Terrorizer (lehti)

text: Luokka:Musiikkilehdet Luokka:Metallijulkaisut

title: Vertebrae

text: Vertebrae on norjalaisen progressiivista black metallia soittavan Enslavedin kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa 29. syyskuuta 2008 Indie Recordingsin kautta ja Yhdysvalloissa 28. syyskuuta 2008 Nuclear Blastin kautta. Samana vuonna Terrorizer -lehti valitsi sen vuoden albumiksi. Albumi myi noin 1100 kappaletta ensimmäisellä julkaisuviikollaan, sijoittuen sijalle 49 "Billboardin Top Heatseekers" -taulukkoon.

title: Musa (aikakauslehti)

text:
Osa lehden henkilökunnasta riitautui kustantajan kanssa, erosi toimituksesta ja perusti vuonna 1975 edelleen ilmestyvän Soundi-lehden. Musa-lehti jatkoi toimintaansa Musa kustannus Oy:n julkaisemana vuoteen 1978. Musa hankki 1976 oikeudet julkaista suomeksi Rolling Stone- ja Crawdaddy-lehtien juttuja. Lehti painottui rockin ohella entistä laajemmin reggae-musiikkiin, jazziin ja bluesiin.
Toisaalta nimimerkki "Tex Ritterin Hevonen" kirjoitti artikkeleita ja arvioita 1970-luvulla Suomessa harvinaisesta country-musiikista.
Katso-lehden filmikriitikko Markku Tuuli alkoi tehdä elokuva-arvosteluja myös Musaan. Myös kirjaesittelypalsta tuli lehteen.

title: In the Heart of the Moon

text: "In the Heart of the Moon" sai ilmestyessään hyvän vastaanoton kriitikoilta. "Mojo"-lehden arviossa albumin musiikkia kuvailtiin maailman kauneimmaksi musiikiksi. "The Independent"-lehti kuvaili levyä seuraavasti: "[albumin] Musiikki avautuu kuin aarrearkku tarjoten kuulijalle hienointa improvisoitua musiikkia, jota hän todennäköisesti koskaan tulee kuulemaan". "The Times" antoi levylle täydet viisi tähteä.

title: Creem

text: Creem oli yhdysvaltalainen rock-musiikkiin keskittynyt aikakauslehti. Sen perustivat elokuussa 1969 Barry Kramer ja Tony Reay, ja lehti kutsui itseään ”Amerikan ainoaksi rock ’n’ roll -lehdeksi”. Lehti lakkautettiin vuonna 1989, mutta lehti toimi pienemmässä muodossa vielä lyhyen aikaa 1990-luvun alussa.


query: Montako naapurikuntaa Luumäellä on?

title: Luumäki

text: Luumäen naapurikunnat ovat Hamina, Kouvola, Lappeenranta, Lemi, Miehikkälä ja Savitaipale.

title: Ne Luumäet (albumi)

text: Ne Luumäet oli Ne Luumäet -yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1986. Albumin kansikuva mukailee Ramones-yhtyeen "Rocket to Russia" -levyn kantta.

title: Verner Päiviö

text: Sisällissodan aikana Päiviö ja Luumäen kanttori Vilho Repo pidätettiin huhtikuun alussa 1918. Heidät kuljetettiin Kouvolaan yhdessä muiden Luumäellä pidätettyjen valkoisten kannattajiksi epäiltyjen kanssa. Päiviö ja Repo telotettiin Kouvolassa huhti-toukokuussa. Päiviön ruumis löytyi 7. toukokuuta 1918.

title: Ne Luumäet

text: Ne Luumäet on suomalainen, vuonna 1985 perustettu vahvasti Ramonesilta vaikutteita ottanut punk rock- ja ramopunk-yhtye. Ne Luumäet -yhtyeellä oli erittäin merkittävä rooli suomalaisen ramopunk-genren synnyssä yhdessä Luonteri Surf- ja Pojat-yhtyeiden kanssa.

title: Rasinsuon rautatieasema

text: Rasinsuon rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Karjalan radalla Luumäellä, noin kahdeksan kilometriä Luumäeltä Lappeenrannan suuntaan. Liikennepaikka avattiin vuonna 1965 muutamaa vuotta aiemmin valmistuneelle Luumäen ja Lappeenrannan väliselle oikoradalle.

title: Luumäen vaakuna

text: Luumäen vaakuna on Luumäen kunnan tunnus. Vaakunan hongan voi ajatella viittavaan Salpausselän mäntymetsiköihin tai presidentti Svinhufvudin, jonka kotitila sijaitsi Luumäellä, elämäntyöhön. Karjunpää on peräisin niin ikään presidentti Svinhufvudin aatelisvaakunasta. Vallitus symboloi Taavetin linnoitusta.

title: Luumäki

text: Vuonna 1986 perustettu Luumäen elävän musiikin yhdistys Luumu ry järjestää kevyen musiikin konsertteja ja muusikoille harjoitusmahdollisuuksia. Luumäellä pidetään vuosittain heinäkuussa jazz-tapahtuma Vallijamit. Ensimmäiset Vallijamit järjestettiin vuonna 2002. Entinen Valtion Virastotalo remontoitiin uudeksi kirjastoksi vuoden 2013 aikana. Luumäen kunnankirjastot liittyivät kesällä 2018 osaksi Heili-kirjastokimppaa.[15]

title: Luumäen kirkko

text: Luumäen kirkko on puukirkko Luumäen kunnassa Etelä-Karjalassa. Kirkon piirustukset on laadittu Carl Ludvig Engelin johtamassa Intendentinkonttorissa, ja ne valmistuivat 1833. Piirustukset laati Intendentinkonttorin konduktööri Anders Fredrik Granstedt, ja ne noudattivat Engelin vuonna 1824 suunnitteleman Alajärven kirkon piirustuksia. Luumäen kirkko rakennettiin 1843–1845 ja vihittiin käyttöön 1845.

title: Ne Luumäet

text: 2000-luvulla Ne Luumäet on esiintynyt julkisesti lähinnä hyväntekeväisyyskonserteissa. Kuitenkin kesällä 2007 yhtye esiintyi Ruisrockissa ja Tavastia-klubilla Heko Luumäen nimeämän Ramones-viikon kunniaksi ("Punkrock 30 v.", 30v Ramonesin ensimmäisestä Suomen konsertista). Vuonna 2011 yhtye esiintyi kahdesti "Yy-Kaa-Koo-Nee: RAMOPUNK!" -kirjan julkaisutapahtumissa.

title: Mörtinkiven kalliomaalaus

text: Mörtinkiven kalliomaalaus on suureen siirtolohkareeseen maalattu kalliomaalaus, joka sijaitsee Luumäellä Etelä-Karjalassa. Kivi on Luumäen suurin siirtolohkare. Punaväriläiskä sijaitsee noin 80 senttimetrin korkeudella maan pinnasta ja on kooltaan 16×17 senttimetriä. Siitä ei tunnisteta mitään kuvioita eikä sitä ole ajoitettu.

title: Taavetin kahakka

text: Taavetin kahakka oli hieman ennen Suomen sisällissodan alkua 21. tammikuuta 1918 Luumäen Taavetissa käyty aseellinen yhteenotto, jossa olivat vastakkain Luumäen suojeluskunta ja Lappeenrannan työväen järjestyskaarti. Välikohtauksen aikana kuoli yksi mies kummaltakin osapuolelta, jonka jälkeen suojeluskuntalaiset vetäytyivät paikalta.

title: Luumäen kirkko

text: Luumäen kirkko on empiretyylinen keskeisesti korostettu sisäviisteinen ristikirkko. Ristikeskuksessa on kahdeksankulmainen attikaosa, jonka yläpuolella kohoaa pieneen lanterniiniin päättyvä kupoli. Kattolistojen alapuolella kulkee ulko- ja sisätilassa uusgoottilainen neliapila- tai vinoristikuvioinen vyöhyke. Kirkon kellotapuli valmistui 1876.

title: Luumäki

text: Luumäellä on omat käsityö- ja ruokaperinteensä. Luumäen lapaset ovat mustavalkoiset ja niiden vartta koristaa mustavalkoinen vinoneliöruudutus. Luumäen kuvatäkkejä eli värillisillä langoilla päälle kirjailtuja peittoja on toistakymmentä erilaista mallia, ja niistä kuuluisin lienee Pätärin kuvatäkki, joka on Pätärin suvun malli. Luumäen kansallispuku esiteltiin ensimmäisen kerran 1954.

title: Padasjoki

text: Padasjoen nykyisiä naapurikuntia ovat Asikkala, Hämeenlinna, Kangasala, Kuhmoinen, Pälkäne ja Sysmä. Ennen kuntaliitoksia sen naapurikuntia olivat Kuhmalahti eli entinen Pento, Lammi ja Luopioinen.

title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Vuonna 1550 tapahtuneen perustamisensa jälkeen Helsingin kaupungin rajat ovat muuttuneet monta kertaa. Kaupungin väestön lisääntyessä on tarvittu lisämaata uusille rakennuksille. Samalla on pidetty tärkeänä, että lisäalueet ovat pääkaupungin eivätkä naapurikuntien hallinnassa.

title: Luumäen Rasti

text: Luumäen Rasti (LuuRa) on vuonna 1986 perustettu suunnistuksen erikoisseura. Seuraan kuuluu noin 100 jäsentä.

title: Luumäen rautatieasema

text: Henkilöliikenteen junat lakkasivat pysähtymästä Luumäellä toukokuussa 1988. Nykyisin liikennepaikka on lähinnä tavaraliikenteen käytössä. Kouvolasta alkava kaksoisraideosuus päättyy noin kilometri Lappeenrannan suuntaan Karjalan ja Vainikkalan ratojen risteyskohtaan. Aseman yhteydessä on P.E.Svinhufvudin kunniaksi pystytetty professori Väinö Aaltosen veistämä laillisuustaistelun muistomerkki.

title: Luumäen linja-autoturma

text: Luumäen linja-autoturmassa 17. marraskuuta 1973 kuoli kahdeksan ja loukkaantui 27 henkilöä. Onnettomuudessa tilausajossa ollut linja-auto ja säiliöauto törmäsivät Luumäellä, ja säiliöauton perään ajoi vielä takaa tullut kuorma-auto.

title: Luumäen kunnankirjasto

text: Luumäen kunnankirjasto on osa Heili-kirjastokimppaa.

title: Luumäki

text: Vuoden 2017 lopussa Luumäellä oli 4 747 asukasta, joista 2 911 asui taajamissa, 1 800 haja-asutusalueilla ja 36 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Luumäen taajama-aste on 61,8 %.[10] Luumäen taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:[11]

title: Luumäen kunnankirjasto

text: Luumäen kunnankirjasto on Luumäellä Etelä-Karjalassa toimiva yleinen kirjasto. Sillä on kaksi toimipistettä, Luumäen pääkirjasto Taavetissa ja Kangasvarren lähikirjasto Jurvalassa.

title: Jurvala (Luumäki)

text: Jurvala on kylä Luumäellä. Siellä on noin 1 200 asukasta. Jurvalassa on esimerkiksi ravintola, hotelli, ruokakauppa, koulu, päiväkoti, kirjasto ja paloasema. Tilastollisessa taajamaluokituksessa Jurvala on osa Luumäen asemanseudun taajamaa.

title: Luumäki

text: Luumäkeläisiä urheiluseuroja ovat Luumäen Pojat Ry (LuPo), jonka lajeihin kuuluvat jalkapallo, jääkiekko, hiihto, yleisurheilu, pesäpallo ja lentopallo. Suunnistuksella on oma erikoisseuransa, Luumäen Rasti. Luumäellä on myös salibandyjoukkue, LuFT-StU.

title: Luumäen rautatieasema

text: Luumäen rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Luumäellä. Liikennepaikka avattiin Pietarin radan varteen vuonna 1885 pysäkkinä, mutta se korotettiin V luokan asemaksi kolme vuotta myöhemmin. Asemarakennusta laajennettiin vuonna 1907 Bruno Granholmin suunnitelmien mukaisesti, jonka jälkeen sen ulkoasua on muunneltu useaan otteeseen.

title: Ne Luumäet

text: Ne Luumäet -yhtyeen laulaja Joey Luumäki on säveltänyt uutta materiaalia ja esiintynyt silloin tällöin soolokeikoilla. Hän on myös vieraillut eri punk-yhtyeiden levyillä. Vuonna 2008 hän perusti uuden ramopunk-yhtyeen Joey Luumäki & Tappajatomaatit, jossa rumpuja soittaa Kaide Luumäki.

title: Heko Luumäki

text: Ne Luumäet -yhtyeellä ja Heko Luumäellä on ollut merkittävä rooli suomalaisen ramopunk-genren synnyssä, aluksi paljon seuraajia saaneen Ne Luumäet -yhtyeen riveissä, sen jälkeen Rehtoreissa ja sen rinnalla laajemmin ramopunk-genren sisällä mm. tapahtumien järjestäjänä.

title: Puupellettitehtaat Suomessa

text: Biowatin nimellä aiemmin toiminut L&T Biowatti on. Yritys on ollut mukana pellettituotannossa useaan otteeseen. Se vuokrasi Luumäen pelletehtaan vuosiksi 2008-2009 ja rakensi pellettitehtaan Suonenjoelle. Vuoden 2009 lopulla yritys kuitenkin ilmoitti lopettavansa pelletin tuotannon Luumäellä eikä käynnistänyt Suonenjoen tehdasta.

title: Luumäen kunnankirjasto

text: Luumäen pääkirjasto muutti 2013 saneerattuihin tiloihin keskustaan. Remontti maksoi 1,5 miljoonaa euroa. Pääkirjasto on kaksikerroksinen, ja siellä on esimerkiksi asiakastietokoneita, lehtisali ja tutkijahuone. Jurvalan kirjasto on noin 100 neliön tiloissa monitoimitalon alakerrassa. Sielläkin on asiointikone.

title: Luumäen elävän musiikin yhdistys

text: Luumäen elävän musiikin yhdistys, Luumu ry pyrkii edistämään elävän musiikin esittämistä ja järjestämään muusikoille harjoitusmahdollisuuksia. Yhdistys järjestää konsertteja, kokouksia, retkiä, juhlia, teemailtoja, esitelmä- ja luentotilaisuuksia sekä jäsenilleen opintomatkoja kotimaassa ja ulkomaille. Yhdistys perustettiin vuonna 1986 ja sen kotipaikka on Luumäki.

text: Luettelo Luumäen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Luumäen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.

title: Luumäen kirkko

text: Luumäen nykyinen kirkko on seurakunnan kolmas kirkko. Toinen kirkko paloi 1839. Seurakunta hankki piirustukset uudelle kirkolle jo ennen toisen kirkon paloa, mutta uuden kirkon rakentaminen pääsi alkuun vasta toisen kirkon palon jälkeen.


query: Kuka on He-Manin vihollinen?

title: He-Man

text: He-Manin päävihollinen on siniseen asuun pukeutunut velho nimeltä Skeletor. Hänellä on päänä pääkallo ja hän pitää yllään huppua. Hän hallitsee mustan magian sekä useita taisteluliikkeitä. Skeletor käyttää aseenaan tuhonsauvaa, jonka kärjessä on pässinkallo, josta hän kanavoi ja vahvistaa taikansa. Sauva toimii myös eräänlaisena kristallipallona, jonka avulla hän näkee Eternian tapahtumia. Skeletorin alkuperä on salaperäinen ja animaatioissa hänet on kuvailtu toisesta ulottuvuudesta tulleeksi paholaiseksi. Myös joissain sarjakuvissa Skeletorin henkilöllisyydeksi on viitattu Prinssi Keldor, joka on Kuningas Randorin nuorempi veli. Tämän myötä hän olisi He-Manin setä. Elokuvassa Masters of the Universe paljastettiin Skeletorin olleen Hordakin oikea käsi, kunnes hänet kaapattiin. Skeletor asuu käärmevuorella, jossa hänen linnakkeensa on tehty mustasta basaltista, jota ympäröi jättiläinen kivikäärme. Käärmevuori sijaitsee Eternian harmonianmeren toisella puolella. Skeletor johtaa sekalaista ryhmää, johon kuuluvat Evil-Lyn, Petomies, Rautaleuka, Tri-Klops ja Mer-Man.

title: Ystävä vai vihollinen

text: "Ystävä vai vihollinen" kuvattiin työnimillä "The Night Raiders" ja "The Yankee" Kalifornian Santa Cruzissa, Sonorassa ja MGM:n studioilla Culver Cityssä 2 miljoonan dollarin budjetilla. Norma Shearer tapasi Janet Leigh’n ensimmäistä kertaa "Ystävä vai vihollinen" -elokuvan kuvauksissa. Shearer oli vastuussa Leigh’n nousevasta urasta, koska Shearer oli "löytänyt" Leigh’n valokuvasta hänen isänsä työpöydältä Kalifornian Nordenissa sijaitsevasta hiihtokeskuksesta, missä Leigh’n vanhemmat työskentelivät. Koska Shearer antoi Leigh’ille tukea ja neuvoja, Leigh kutsui Sheareria hänen ikiomaksi hyväski haltiattareksi.

title: Frido Mann

text: Frido Mann syntyi kirjailijaperheeseen, sillä hänen isänsä Michael Thomas Mann oli kirjailija Thomas Mannin nuorin poika ja hänen setänsä kirjailija Klaus Mann. Frido Mann oli Thomas Mannin rakkain lapsenlapsi, jonka tämä ikuisti teoksensa "Tohtori Faustus" tuskallisesti aivokalvontulehdukseen kuolevaan keijukaislapseen.

title: Valtion vihollinen

text: Valtion vihollinen () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka ohjasi Tony Scott ja pääosassa on Will Smith. Tom Cruisea kaavailtiin alun perin pääosaan ennen Smithia.

title: Silvermane

text: Silvermane on fiktiivinen rikollispomo Marvel Comicsin sarjakuvissa ja näin ollen Hämähäkkimiehen vihollinen. Hänen ensiesiintymisensä oli "Amazing Spider-Man" #74 lehdessä, ja hänet loivat Stan Lee ja John Buscema.

title: Sakaali (sarjakuvahahmo)

text:
Sakaali (Dr. Miles Warren) on fiktiivinen rikollinen Marvel Comicsin sarjakuvissa ja myös Hämähäkkimiehen vihollinen. Dr. Miles Warrenin ensiesiintyminen oli "Amazing Spider-Man" #31 -lehdessä ja
hänet loivat Stan Lee ja Steve Ditko. Sakaalin ensiesiintyminen oli "Amazing Spider-Man" #129 -lehdessä ja hänet loivat Gerry Conway ja Ross Andru.

title: Puuma (sarjakuvahahmo)

text: Puuma, oikealta nimeltään Thomas Fireheart, on Marvel-kustantamon luoma antisankari. Puuma oli alun perin Hämähäkkimiehen vihollinen, mutta myöhemmin liittolainen. Puuma kykenee muinaisen intiaanirituaalin avulla muuttumaan ihmispuumaksi (vrt. ihmissusi). Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen "Amazing Spider-Man" -lehden numerossa 256 (1984). Puuman loivat Tom DeFalco ja Ron Frenz.

title: Korppikotka (sarjakuvahahmo)

text: Korppikotka (, oik. Adrian Toomes) on fiktiivinen rikollinen Marvel Comicsin sarjakuvissa ja Hämähäkkimiehen vihollinen. Hänen ensiesiintymisensä oli "Amazing Spider-Man" #2 lehdessä ja hänet loivat Stan Lee ja Steve Ditko.

title: Yhteiskunnan vihollinen

text: "Yhteiskunnan vihollisen" käsikirjoitus on tehty John Brightin romaanin "Beer and Blood" pohjalta. Käsikirjoituksesta vastasivat Kubec Glasmon, John Bright ja Harvey F. Thew. Elokuva on mustavalkoinen ja noin 83 minuutin mittainen. "Yhteiskunnan vihollinen" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 23. huhtikuuta 1931. Elokuvan on tuottanut Warner Bros. -yhtiö. "Yhteiskunnan vihollinen" oli vuonna 1931 ehdokkaana parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkintoon.

title: Tony Tony Chopper

text: Chopper Man: Tarinan sankari, joka käyttää Chopper-Viittaa lentämiseen ja maailman pelastamiseen. Sen lisäksi, että hän pystyy lentämään viitan avulla, hänellä on myös oma suihkumoottori, jota kutsutaan Air Force C:ksi, mutta ei käytä sitä, koska se on mallikappale. Hänen erikoisvoimansa ovat hänen söpöytensä, jota hän käyttää ultrasuperhyökkäyksessään, "Kyuun kipinöitä". Jos vihollinen ei välitä hänen söpöydestään, hän turvautuu "Chopper väkivaltaan".

title: Valomestari

text: Valomestari, oikealta nimeltään Edward Lansky on Marvel-kustantamon luoma superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa "Spectacular Spider-Man"-lehden numerossa 3. Valomestari on pääasiallisesti Hämähäkkimiehen vihollinen.

title: Super He-Man

text: Legendaarinen Eternian suojelija He-Man kutsutaan kymmenentuhatta vuotta tulevaisuuteen uuteen maailmaan nimeltä Primus, pelastamaan heidät pahaloilta mutanteilta Denebrianeilta. He-Manin vanha vihollinen Skeletor on seurannut häntä tulevaisuuteen ja hankkinut iteselleen uusia liittolaisia valloittaakseen universumin. Yhdessä linnunradan vartijoiden kanssa He-Man puolustaa Primusta Skeletorilta ja hänen liittolaisiltaan.

title: Jean Harlow

text: Koska Hughesilla ei ollut Harlow’lle tiedossa muita projekteja, hän lähetti tämän "Hornan enkelien" promootiokiertueelle. Vuonna 1931 Harlow esiintyi Hughesin omistaman Caddo Companyn lainaamana muiden studioiden elokuvissa "Salaperäinen kerho" (vastanäyttelijöinään Wallace Beery ja Clark Gable), "Goldie", "Iron Man" ja "Yhteiskunnan vihollinen" (vastanäyttelijänään James Cagney). Vaikka elokuvat olivat joko kohtalaisen onnistuneita tai jättimenestyksiä, kriitikot tuomitsivat edelleen Harlow’n näyttelemisen ja pilkkasivat häntä. Hughes lähetti Harlow’n toiselle promootiokiertueelle. Harlow kammosi julkisia esiintymisiä eikä kiertue ollut menestys.

title: Mega Man 9

text: Kun Mega Man on voittanut ensimmäisen Lightin robotin,Dr.Ligh on pidätetty ilkivallan aiheuttamisesta. Auto,Roll ja Mega Man eivät usko edelleen että Light on tämän takana vaan epäilevät Wilyä. Voitettuaan ensimmäiset neljä robottia, Mega Man saa sirun joka oli tehnyt roboteista väkivaltaisen. Kun Mega Man on voittanut kaikki 8 Lightin robotteja,näkee Roll,Auto ja Mega Man videonauhan jossa Wily valehtelee Lightin roboteille että he päätyvät kaatopaikalle ja heidät korvataan uusilla ja paremmilla robooteilla.Robotit kääntyvät Wilyn puheensa myötä ihmisiä ja Lightia vastaan.Mega Manilla on todiste siitä että Dr.Light on syytön.Yllättäen Dr.Wily vie videonauhan ja Mega Man ei voi muuta kun mennä Wilyn perään.Mega Man päihittää Wilyn.Wily antautuu ja kertoo että Light on sairas ja hänen on vietä sairaalaan.Wily vie Mega Manin Lightin luokse joka makaa sairaanoloisena häkissä.Kun Mega Man lähestyy häkkiä,Proto Man ilmestyy ja varoittaa Mega Mania että kyseessä on vale Light.Mega Man ei usko Proto Mania vaan koskee häkkiin joka oli sähköitetty ja Light olikin vale robotti.Linna on sortumaisillaan ja Wily pakenee kahden Fake Manien kanssa.Proto Man pelastaa Mega Manin ennen sortumaa.

title: Yhteiskunnan vihollinen

text: "Yhteiskunnan vihollinen" valittiin vuonna 1998 ”kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä” elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.

title: Luettelo Mega Man -pelisarjan hahmoista

text: Proto Man (jap. Blues) on tohtori Lightin rakentama varhainen robotti ja niin sanotusti Mega Manin isoveli. Sen oli tarkoitus olla ensimmäinen itsenäiseen ajatteluun kykenevä robotti. Prototyypin asemastaan johtuen robotin energiajärjestelmässä oli kuitenkin vakavia puutteita. Lightin oli tarkoitus korjata Proto Man, mutta itsenäinen robotti pelkäsi korjauksen muuttavan hänen koko luonteensa, ja Proto Man karkasi pois Lightin luota. Lopulta tohtori Wily löysi lähes loppuun energiansa kuluttaneen Proto Manin ja päivitti hänen ytimensä toimimaan ydinvoimalla. Nyt Proto Man oli velkaa Wilylle ja toimi hänen alaisuudessaan salanimellä Break Man "Mega Man 3" -pelien tapahtumien aikana. Myöhemmin Proto Man kuitenkin ymmärtää Wilyn todellisen luonteen ja kääntyy Wilyä vastaan. Proto Man onkin pelastanut Mega Manin useasta täpärästä tilanteesta.

title: Kontrolloija (sarjakuvahahmo)

text: Kontrolloija () on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto, oikealta nimeltään Basil Sandhurst. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen "Iron Man" -lehden numerossa 12 vuonna 1969. Kontrolloijan loivat Archie Goodwin ja George Tuska. Kontrolloija on pääasiallisesti Rautamiehen vihollinen.

title: Titaanimies

text: Titaanimies (esiintynyt Suomessa myös alkuperäisellä nimellään Titanium Man ja nimellä Titaniummies) on Marvel-kustantamon luoma superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa "Tales of Suspense"-lehden numerossa 69 (1965). Hahmon loivat Stan Lee ja Don Heck. Titaanimies on pääasiallisesti Rautamiehen vihollinen.

title: Carnage (sarjakuvahahmo)

text: Carnage on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Carnage on Hämähäkkimiehen vihollinen. Hahmo esiintyi ensi kerran Cletus Kasadyna "Amazing Spider-Man" -lehden numerossa 344 ja Carnagena "Amazing Spider-Manin" numerossa 360.

title: William Stryker

text: William "Bill" Stryker on Marvel-kustantamon sarjakuvahahmo ja Ryhmä-X:n vihollinen. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Chris Claremontin ja Brent Andersonin luomassa "X-Men: God Loves, Man Kills" -sarjakuvassa vuodelta 1982.

title: Tärisyttäjä (sarjakuvahahmo)

text: Tärisyttäjä (esiintynyt Suomessa myös alkuperäisellä nimellään Shocker sekä nimillä Tyrmääjä ja Shokeeraaja), oikealta nimeltään Herman Schultz on Marvel-kustantamon luoma superroisto ja Hämähäkkimiehen vihollinen. Tärisyttäjän ensiesiintyminen oli amerikkalaisessa sarjakuvalehden "The Amazing Spider-Man" numerossa 46 Stan Leen ja Steve Ditkon luomana.

title: Spider-Man: Friend or Foe

text: Spider-Man: Friend or Foe on vuoden 2007 lokakuussa julkaistu videopeli. Se perustuu Hämähäkkimiehen sarjakuviin ja elokuvasarjaan. Peli myös käsittelee Hämähäkkimiestä omalaatuisesti ja se vie taistelut läpi humoristisin käännöksin. Pelin julkaisi Activision. Pelin ensimmäinen vihollinen on Tohtori Mustekala, toinen Vihreä Menninkäinen, kolmas Lisko (sarjakuvahahmo) ja neljäs Rhino.

title: Charles Cyphers

text: Charles Cyphers (s. 28. heinäkuuta 1939 Niagara Falls, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan monista John Carpenterin elokuvista, joista näkyvin on sheriffi Lee Brackettina kauhuelokuvaklassikossa "Halloween – naamioiden yö" (1978) ja sen jatko-osassa "Halloween 2" (1981). Muita rooleja muun muassa Clint Eastwoodin "Honkytonk Man" (1982), toimintaklassikko "Pako New Yorkista" (1981) ja Charles Bronsonin tähdittämä "Väkivallan vihollinen 2" (1982).

title: Allan A. Goldstein

text: Goldsteinin tunnetuin elokuva on hänen vuoden 1994 ohjauksensa "Väkivallan vihollinen 5 – kalman kasvot", joka oli viimeinen osa kulttisuosiota nauttivassa "Väkivallan vihollinen" -elokuvasarjassa. Pääosaa esittänyt, elokuvien sielu Charles Bronson oli neljännen osan filmattuaan kertonut, ettei tule esiintymään enää yhdessäkään "Väkivallan vihollinen" -elokuvassa. Hänen suosionsa kuitenkin laski, eikä hän saanut tehtäväkseen kuin televisioelokuvia, joten Goldsteinin ohjauksessa hänellä oli mahdollisuus esiintyä viimeistä kertaa valkokankaalla. Elokuva ei ollut menestys taloudellisesti eikä taiteellisesti, mutta on saanut uutta suosiota DVD-julkaisun myötä.

title: Mega Man 2

text: Pelin robottimestarit nähtiin myöhemmin sarjan Game Boy -peleissä. Flash Man, Quick Man, Bubble Man ja Heat Man nähtiin ensimmäisessä Game Boyn Mega Man pelissä samana vuonna. Air Man, Wood Man, Metal Man ja Crash Man nähtiin puolestaan GB-pelissä Mega Man II vuonna 1992.

title: Luettelo Mega Man -pelisarjan hahmoista

text: Vile (Japanissa VAVA) on X:n ja Zeron vihollinen, ja toimii ensimmäisen "Mega Man X" -pelin aikana Sigman oikeana kätenä. X onnistuu tuhoamaan Vilen ensimmäisessä sarjan pelissä, mutta Vile palaa uudelleenrakennettuna peleissä X3 ja X8. Vile myös esiintyy pelattavana hahmona omassa tarinassaan "Mega Man X" -pelin uusioversiossa "Maverick Hunter X" PlayStation Portablella. Vilen ulkomuoto muistuttaa paljon Tähtien Sota -elokuvasta tuttu palkkiometsästäjä Boba Fettiä.

title: Kettil Bruun

text: Vuonna 1984 julkaistussa teoksessaan "Hyvä vihollinen: Huumausainepolitiikka Pohjolassa" Bruun ja Nils Christie loivat käsitteen hyvä vihollinen. Hyvää vihollista koko yhteiskunta vastustaa, ja sitä on vaikeaa puolustaa leimautumatta epäilyttäväksi. Bruunin ja Christien mukaan huumeet ovat hyvä vihollinen sillä vaikka laillisten päihteiden väärinkäyttö aiheuttaakin enemmän haittoja kuin huumeiden, on laillisilla päihteillä takanaan merkittäviä yhteiskunnallisia voimatekijöitä kuten alkoholi- ja tupakkateollisuus.

title: Mega Man 3

text: Dr.Light ja Dr.Wily liittoutuvat yhteen ja alkavat rakentaa Gamma nimistä jättirobottia.Kuitenkin Wilyn rakentamat kahdeksan robottia alkavat mellakoida ja Mega Manin täytyy estää robottien tuhot.Matkan aikana Mega Man kohtaa salaperäisen robotin Break Manin ja joutuu välillä taistelemaan tätä vastaan.Voitettuaan kaikki robotti mestarit,Mega Man joutuu kohtaamaan kahdeksan Doc robottia joiden hyökkäykset ovat samanlaisia Mega Man kakkosen roboteissa.Myöhemmin Light ilmoittaa että Wily nappasi Gamman mukanaan ja paljastui huijariksi.Mega Man onnistuu päihittämään Wilyn mutta kyseessä oli robotti.Myöhemmin Mega Man tuhoaa Gamman,mutta katon osa tippuu Wilyn päälle ja samalla murskaa Mega Man tajuttomaksi.Salaperäinen robotti Break Man pelastaa Mega Manin,mutta ei ehtinyt pelastaa Wilya.Samaan aikaan labrassa,Light ihmettelee kuinka Mega Man selvisi hengissä ja kuulee vihellyksen jonka Light tunnistaa Proto Maniksi,Lightin ensimmäiseksi luomukseksi.

title: Elektro (sarjakuvahahmo)

text: Elektro (), oikealta nimeltään Maxwell Dillon, on Marvel Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä fiktiivinen rikollinen ja Hämähäkkimiehen vihollinen. Hahmon ensiesiintyminen oli "Amazing Spider-Man" -lehden 9. numerossa vuonna 1964 ja hänet loivat Stan Lee ja Steve Ditko.

title: Musta Kissa (sarjakuvahahmo)

text: Musta Kissa (Felicia Hardy) on fiktiivinen antisankari Marvelin sarjakuvamaailmassa. Hän oli joskus vihollinen ja tyttöystävä Hämähäkkimiehelle. Hänen ensiesiintymisensä oli "Amazing Spider-Man" #194 -lehdessä, ja hänet loivat Marv Wolfman ja Keith Pollard.

title: Black Manta

text: Kasvettuaan aikuiseksi hän suunnitteli asun pääosin mustasta märkäpuvusta ja otti ison ötökkää muistuttavan kypärän, jolla se kykenisi ampumaan säteitä silmistään. Hän otti nimekseen Black Manta ja värväsi itselleen naamioidun armeijan, josta tuli pahamaineinen joukko Atlantiksessa. Sittemmin useiden vuosien ajan Black Mantasta tuli Vesimiehen pahin vihollinen, joka yritti päästä eroon sankarista ja saada enemmän valtaa itselleen Atlantisissa. Hän muun muassa tappoi Vesimiehen pojan Arthur Curry Juniorin, jonka seurauksena Vesimies jäi hautomaan kostoa. Myöhemmin Black Manta muunnettiin rauskun ja ihmisen risteytykseksi. Hän jatkoi kuitenkin vanhan asunsa pitämistä peittääkseen uuden ulkomuotonsa.


query: Kuka on käsikirjoittanut The Walking Dead -sarjan?

title: The Walking Dead (1. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan The Walking Deadin ensimmäisen tuotantokauden esitys alkoi Yhdysvalloissa 31. lokakuuta 2010 ja päättyi 5. joulukuuta 2010. Sarja perustuu Robert Kirkmanin samannimiseen sarjakuvaan. Sarjakuvan televisioversion kehitti Frank Darabont, joka myös käsikirjoitti sarjan ensimmäisen kauden jaksot ja ohjasi sarjan aloitusjakson.

title: The Walking Dead

text: The Walking Deadin sisarsarjaa Fear the Walking Dead alettiin esittää AMC:lla elokuussa 2015.

title: Frank Darabont

text: Darabont oli luomassa "The Walking Dead" -televisiosarjaa, jota hän on myös tuottanut ja käsikirjoittanut. Lisäksi hän ohjasi sarjan pilottijakson.

title: The Walking Dead (2. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "The Walking Deadin" toinen tuotantokausi alkoi 16. lokakuuta 2011 ja kesti 18. maaliskuuta 2012  asti. Sarja perustuu samannimiseen sarjakuvaan. Sarjan on kehittänyt Frank Darabont, joka toimii vastaavana tuottajana toisella kaudella yhdessä Kirkmanin, Glen Mazzaran, David Alpertin ja Gale Anne Hurdin kanssa.

title: The Walking Dead (1. tuotantokausi)

text: Katso myös Luettelo televisiosarjan The Walking Dead jaksoista

title: The Walking Dead (videopeli)

text: The Walking Dead (myös nimellä: The Walking Dead: The Game) on Telltale Gamesin kehittämä graafinen seikkailupeli, joka perustuu Robert Kirkmanin "The Walking Dead" -sarjakuvaan. Peliä julkaistiin jaksoittain iOS:lle, Mac OS X:lle, Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.

title: The Walking Dead (1. tuotantokausi)

text: Luokka:The Walking Dead Luokka:Tuotantokaudet

title: The Walking Dead: Torn Apart

text: The Walking Dead: Torn Apart on televisiosarja "The Walking Deadiin" perustuva nettisarja, joka kattaa kuusi jaksoa. Sarja julkaistiin 3. lokakuuta 2011 AMC:n nettisivuilla. Sarja kertoo "The Walking Deadin" ensimmäisen tuotantokauden pilottijaksossa esiintyneen ”Bicycle Girl” -nimellä kutsutun zombin eli kulkijan tarinan ennen muuttumistaan kulkijaksi.

title: Luettelo The Walking Dead -pelin hahmoista

text: Tämä on luettelo Telltale Gamesin kehittämän "The Walking Dead" -videopelin hahmoista.

title: The Walking Dead (1. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltain elokuva-akatemia laatii vuosittain listan parhaista televisio-ohjelmista. The Walking Dead oli ehdolla listalle vuoden 2010 parhaista ohjelmista.[13] Vuoden 2011 Saturn-palkintogaalassa sarja ansaitsi kuusi ehdokkuutta: paras televisioesitys, paras miespääosa (Andrew Lincoln), paras naispääosa (Sarah Wayne Callies), paras miessivuosa (Steven Yeun), paras naissivuosa (Laurie Holden) ja paras vieraileva tähti (Noah Emmerich).[14] Sarja oli ehdolla myös parhaaksi draamasarjaksi Critics' Choice Television Award -gaalassa vuonna 2011.[15]

title: Fear the Walking Dead

text: "Fear the Walking Dead" alkoi AMC-kanavalla 23. elokuuta 2015. Se oli Yhdysvaltain kaapelitelevisiohistorian katsotuin ensimmäinen jakso 10,1 miljoonalla katsojalla.

title: Norman Reedus

text: Hän on myös esittänyt Daryl Dixonia AMC:n sarjassa "The Walking Dead" vuodesta 2010. Sarja on jatkunut yhdeksännelle kaudelle. Alkuperäisestä sarjakuvasta poikkeava Darylin roolihahmo luotiin erityisesti Reedusille sen jälkeen, kun hän oli koe-esiintynyt Merle Dixonin roolia varten. "The Walking Dead" -sarjakuvan luoja Robert Kirkman totesi, että oli kunnia saada Reedus mukaan ohjelmaan. Hän oli läsnäolollaan ja tavalla, miten hän ottanut roolin haltuun, määritellyt Daryl Dixonin.

title: The Walking Dead

text: The Walking Dead kertoo pienestä ryhmästä ihmisiä, jotka ovat selvinneet hengissä zombiepidemiasta. Suurin osa sarjan ensimmäisestä kaudesta sijoittuu Atlantan metropolialueelle ja loput kaudet Pohjois-Georgiaa ympäröivälle maaseudulle.

title: The Walking Dead (5. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "The Walking Deadin" 5. tuotantokausi alkaa Yhdysvalloissa 12. lokakuuta 2014. Sarja perustuu samannimiseen sarjakuvaan. Sarjan 5. tuotantokausi kattaa 16 jaksoa.

title: Fear the Walking Dead

text: Fear the Walking Dead on "The Walking Dead" -televisiosarjan maailmaan perustuva yhdysvaltalainen televisiosarja. "The Walking Dead" puolestaan perustuu Robert Kirkmanin samannimiseen sarjakuvaan. "Fear the Walking Deadissa" zombiepidemia on vasta alkamassa eivätkä ihmiset vielä tiedä, mitä on edessä. Sarjan pääosassa on opinto-ohjaaja Madison Clarkin (Kim Dickens) perhe, johon kuuluvat hänen miesystävänsä Travis Manawa (Cliff Curtis), hänen ylisuorittava tyttärensä Alicia ja huumeriippuvainen poikansa Nick. Sarja sijoittuu Los Angelesin kaupunkimaisemiin.

title: The Walking Dead: Survival Instinct

text: The Walking Dead: Survival Instinct on Terminal Realityn kehittämä ja Activisionin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin vuonna 2013 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wii U:lle. Peli perustuu televisiosarjaan "The Walking Dead".

title: The Walking Dead (3. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "The Walking Deadin" kolmas tuotantokausi alkoi 14. lokakuuta 2012 ja päättyi 31. maaliskuuta 2013. Sarja perustuu samannimiseen sarjakuvaan. Suomessa esitys alkoi 21. lokakuuta 2012 ja päättyi 7. huhtikuuta 2013.

title: The Walking Dead: Road to Survival

text: The Walking Dead: Road to Survival on Scopelyn julkaisema roolipeli Androidille ja iOS:lle vuonna 2015. Peli perustuu The Walking Dead -sarjakuvan universumiin.

text: Robert Kirkmanin samannimiseen sarjakuvaan perustuvan televisiosarjan "The Walking Deadin" esitys alkoi AMC-kaapelitelevisiokanavalla 31. lokakuuta 2010 ja Suomessa Foxilla 22. huhtikuuta 2012. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi käsittää kuusi jaksoa. Sarjan keskiössä on sheriffi Rick Grimes, joka vaipuu koomaan saatuaan luodista. Hän herää sairaalasta ja huomaa zombien hallitsevan maailmaa. Hän lähtee vaaralliselle matkalle löytääkseen kadonneen vaimonsa ja lapsensa.

title: Kuvernööri (The Walking Dead)

text: Kuvernööri, oikealta nimeltään Brian Blake (sarjakuvissa) ja Philip Blake (televisiosarjassa) on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa sarjakuvassa "The Walking Dead" sekä samannimisessä televisiosarjassa. Hahmoa näyttelee televisiosarjassa David Morrissey. Kuvernööri on molemmissa sarjoissa esiintyvä antagonisti. Hän on Woodburyn kaupungin mielipuolinen johtaja, joka ajautuu konfliktiin Rickin kanssa ja haluaa tämän ryhmän asuttaman vankilan itselleen.

title: The Walking Dead (videopeli)

text: "The Walking Deadin" tarina jatkuu ladattavassa lisäosassa "The Walking Dead: 400 Days". Lisäosa ilmestyi heinäkuussa 2013. "400 Days" sijoittuu Georgian osavaltioon Yhdysvalloissa ja se esittelee viisi uutta hahmoa ja heidän tarinansa 400 päivän ajalta. Lisäosa ottaa huomioon pelaajan valinnat alkuperäisessä pelissä ja siinä tehdyt valinnat vaikuttavat pelin toisella kaudella.

title: The Walking Dead: Season Four

text: The Walking Dead: Season Four (tunnetaan myös nimellä The Walking Dead: The Final Season) on Telltale Gamesin kehittämä ja julkaisema graafinen seikkailupeli, joka julkaistiin vuonna 2018 usealle eri alustalle. Peli perustuu samannimiseen sarjakuvaan ja on jatkoa alkuperäiselle "The Walking Dead"ille.

title: The Walking Dead (4. tuotantokausi)

text: Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "The Walking Deadin" neljäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 13. lokakuuta 2013 ja jatkui 30. maaliskuuta 2014 asti. Sarja perustuu samannimiseen sarjakuvaan. Kauden esittäminen alkoi Suomessa 20. lokakuuta 2013 ja päättyi 31. maaliskuuta 2014. Sarjaa esitettiin 16 jakson verran.

title: The Walking Dead: No Man’s Land

text: The Walking Dead: No Man’s Land on suomalaisen Next Gamesin kehittämä strategiapeli, joka julkaistiin Androidille ja iOS:lle vuonna 2015. Peli sijoittuu "The Walking Dead" -tuotesarjan universumiin. Peli julkaistiin Yhdysvalloissa osana AMC:n isoa "Walking Dead" -mainoskampanjaa. AMC on myös sijoittanut Next Gamesiin.

title: Robert Kirkman

text: Robert Kirkman (s. 30. marraskuuta 1978) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija, joka tunnetaan parhaiten kauhusarjakuvastaan "The Walking Dead". Kirkman on luonut myös muita sarjakuvia, kuten supersankarisarjat "Invincible" ja "Marvel Zombies". Hän toimii yhtenä "The Walking Dead" -televisiosarjan vastaavista tuottajista ja on käsikirjoittanut muutamia sarjan jaksoja.

title: The Walking Dead: Season Two

text: The Walking Dead: Season Two on Telltale Gamesin kehittämä ja julkaisema graafinen seikkailupeli, joka julkaistiin vuonna 2013 usealle eri alustalle. Peli perustuu samannimiseen sarjakuvaan ja on jatkoa alkuperäiselle "The Walking Deadille".

title: Alycia Debnam-Carey

text: Joulukuussa 2014 ilmoitettiin Debnam-Careyn saaneen roolin "Fear the Walking Dead" -televisiosarjasta, joka on spin-off "The Walking Deadistä".

title: The Walking Dead

text: Yhdysvaltain elokuva-akatemia laatii vuosittain listan parhaista televisio-ohjelmista. The Walking Dead oli ehdolla listalle vuoden 2010 parhaista ohjelmista.[24] Vuoden 2011 Saturn-palkintogaalassa sarja ansaitsi kuusi ehdokkuutta: paras televisioesitys, paras miespääosa (Andrew Lincoln), paras naispääosa (Sarah Wayne Callies), paras miessivuosa (Steven Yeun), paras naissivuosa (Laurie Holden) ja paras vieraileva tähti (Noah Emmerich).[25] Sarja oli ehdolla myös parhaaksi draamasarjaksi Critics' Choice Television Award -gaalassa vuonna 2011.[26]

title: The Walking Dead (videopeli)

text: Pelille ilmoitettiin kesäkuussa 2012 jatko-osa, "", joka julkaistiin joulukuussa 2013. Helmikuussa 2016 alkoi "", kolmen episodin pituinen sarja joka keskittyy Michonnen seikkailuihin. Pelin ilmoitettiin saavan kolmannen kauden vuoden 2014 Comic-Conissa, joka alkoi "" (aiemmin myös nimellä "The Walking Dead: Season Three") alkoi 20. joulukuuta 2016.

title: Luettelo televisiosarjan Fear the Walking Dead hahmoista

text: "Fear the Walking Dead" on Robert Kirkmanin ja Dave Ericksonin luoma kauhudraamasarja, joka alkoi AMC-kanavalla 23. elokuuta 2015. Sarja on kauhudraamasarja "The Walking Deadin" esiosa.


query: Mistä tulee Suezin kriisi -sodan nimitys?

title: Israel

text: Vuonna 1956 Egypti päätti ottaa Britannian ja Ranskan omistaman Suezin kanavan omaan omistukseensa. Päätöksen seurauksena puhkesi Suezin kriisi, jonka aikana Britannia, Ranska ja Israel hyökkäsivät menestyksekkäästi Egyptiin kohti Suezin kanavaa. Aselepo solmittiin, kun Yhdysvallat ja Neuvostoliitto painostivat osapuolia rauhaan. Vetäytymisen ehtoina olivat YK:n UNEF-joukkojen sijoittaminen Siinaihin valvomaan, että Egypti ei enää hyökkää Israeliin kuten vuoden 1948 sodassa.

title: Algerian sota

text: Sota oli Ranskalle haasteellinen, koska sen voimat eivät riittäneet sodan voittamiseen. Samasta syystä sen oli pitänyt vuonna 1954 vetäytyä Indokiinan sodasta ja vuoden 1956 Suezin kriisi päättyi Ranskan ja Britannian tappioon. Ranskan hallitukset olivat heikkoja monipuoluehallituksia. Algerian sota kiihtyi algerianranskalaisten hyökätessä 13. toukokuuta 1958 Algiersissa Ranskan valtion rakennuksiin. Samalla perustettiin järjestö, jonka johdossa toimi Jacques Massu. Ranskan joukkojen komentaja Raul Salan ilmoitti armeijan ottaneen vastuun Algerian tulevaisuudesta.

title: Suezin kanava

text: 1854: Ranskan aloitteesta Egyptin varakuningas Said pašša päättää aloittaa projektin kanavan rakentamiseksi Välimereltä Punaisellemerelle. 1858: La Compagnie Universelle du Canal Maritime de Suez perustetaan rakentamaan kanavaa. Yhtiössä oli ranskalais-egyptiläinen omistus ja se sai hallita kanavaa 99 vuodeksi. Tämän jälkeen omistus siirtyisi Egyptille. 1859 25. huhtikuuta rakennustoimet alkavat. 1869 17. marraskuuta kanava avataan käyttöön. 1875: Britannian hallitus ostaa Egyptin osakkeet. 1888: Kansainvälisellä sopimuksella kanava avataan kaikkien maiden laivoilla. 1936: Britannia saa sotilaallisen hallussapito-oikeuden kanavaan. 1948: Egyptin viranomaiset asettavat kaikkien Israelin satamiin kanavan kautta menevien laivojen ympärille saarron. 1954: Egyptin ja Britannian sopimuksella Britannia vetäytyy kanavalta seitsemän vuoden kuluessa. 1956: viimeiset brittijoukot poistuvat kanavalta kesäkuussa ja Egyptin armeija ottaa haltuunsa Britannian varuskunnat. 26. heinäkuuta Egypti kansallistaa kanavan 31. lokakuuta: Suezin kriisi alkaa, kun Ranska ja Britannia hyökkäävät kanavalle turvatakseen kanavan kansainvälisen liikenteen. Egypti vastaa upottamalla 40 laivaa kanavassa. 1956 22. joulukuuta kanavan omistus siirtyy Egyptille virallisesti, ranskalaisten ja brittiläisten joukkojen tilalle tulee YK:n UNEF-joukkoja 1957 marraskuu: kanava avataan ja kanavaan upotetut laivat poistetaan YK:n valvonnassa. 1962 Egypti maksaa kompensaatiot kaikille osakkeenomistajille kanavan kansallistamisesta aiheutuneista menetyksistä. 1967 5. kesäkuuta: Kuuden päivän sota sulkee kanavan. 1967–1970 kanavalla käydään niin sanottu Suezin kanavasota. 1973: Jom kippur -sota, kanava pysyy suljettuna. 1975 5. kesäkuuta: Egypti avaa jälleen kanavan kahdeksan vuoden jälkeen. kaikki laivat jotka eivät kuljeta sotilaallista tavaraa Israeliin pääsevät kanavan läpi. 1979: Israel saa vapaasti käyttää kanavaa maiden välisen rauhansopimuksen mukaan 2015 Suezin kanavan laajennus joka mahdollistaa liikenteen kahteen suuntaan samaan aikaan valmistui.

title: Kuuban ohjuskriisi

text: Kuuban kriisi oli maailman kahden supervallan, Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton, välille kehittynyt suurvaltapoliittinen kriisi, jonka tulenarin vaihe oli 16. − 28. lokakuuta 1962. Kuuban kriisin taustalla olivat USA:n Turkkiin sijoittamat keskimatkan ydinohjukset ja tähän vastauksena alkanut Neuvostoliiton ydinohjusten sijoittaminen Kuubaan. Kriisi oli lähellä aloittaa avoimen sodan, joka olisi saattanut laajeta ydinsodaksi ja kolmanneksi maailmansodaksi.

title: Suezin kriisi

text: Luokka:Arabien–Israelin konflikti Luokka:Egyptin sodat Luokka:Ranskan sodat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sodat Luokka:Israelin sodat Luokka:Kylmä sota Luokka:Suezin kanava Luokka:1956 Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:1950-luku

title: Sota näköpiirissä -kriisi

text: Sota näköpiirissä -kriisi oli Saksan ja Ranskan välille vuonna 1875 syntynyt poliittinen kriisi, jonka Saksan valtakunnankansleri Otto von Bismarck synnytti vihjailemalla Saksan lehdistössä sodan mahdollisuudesta maiden välillä. Kriisi päättyi ulkovaltojen väliintulon myötä Bismarckin ja Saksan kannalta diplomaattisen tappioon.

title: Otto von Bismarck

text: Balkanin kriisi alkoi vuonna 1875 ja kärjistyi sodaksi, johon myös Euroopan suurvallat sekaantuivat. Bismarck piti Saksan uuden sodan ulkopuolella ja kun oltiin kypsiä rauhaan vuonna 1878 Berliini toimi neuvottelukaupunkina. Vastahakoinen Bismarck nimitettiin neuvottelujen puheenjohtajaksi. Hän tähdensi, että Saksa ei tule toimimaan erotuomarina, vaan rehellisenä välittäjänä. Suurvalloilla oli eturistiriitoja ja Bismarck tiesi, että neuvottelut eivät ole helppoja. Tehtävä ei häntä juurikaan kiinnostanut ja hän halusi siitä eroon mahdollisimman pian. Heti tilaisuuden tullen hän löi nuijan pöytään ja julisti neuvottelut päättyneiksi.

title: Suezin kriisi

text: Israel ei ollut yhtä taipuvainen vetäytymiseen. Siihen oli kuitenkin lopulta taivuttava Yhdysvaltojen uhattua vetää kaiken tukensa maalta. Israel viivytteli pitämällä hallussaan kaistaletta niemimaalta Eilatista niemimaan kärkeen ja miehittämällä edelleen Gazaa, mutta lopulta näiltäkin alueilta vetäydyttiin maaliskuussa 1957, kun Yhdysvallat oli luvannut Tiraninsalmen pysyvän avoinna israelilaiselle merenkululle. Toisin kuin Britannian Edenistä, Ben-Gurionista tuli Israelin politiikan suurmies, joka oli käynyt tasaveroisena neuvotteluja suurvaltojen kanssa. Kaikkiin tavoitteisiinsa Israel ei ollut päässyt, mutta esimerkiksi Tiraninsalmi oli nyt avattu ja egyptiläiset joukot eivät palanneet asemiinsa Siinain niemimaalla. Armeija oli osoittanut kykynsä sodassa, mikä näkyi myös politiikkaan siirtyneiden Moshe Dayanin ja Shimon Peresin poliittisena menestyksenä.[4]

title: Suezin kanavasota

text: Suezin kanavasota (Kanavasota Suezilla 1967–1970) (, ) oli Israelin ja Egyptin välinen asemasota. Sota syttyi Egyptin aloitteesta Siinain niemimaan valtaamiseksi takaisin Israelilta, joka valtasi alueen kuuden päivän sodassa 1967.

title: Kongon kriisi

text: Kongon kriisi oli poliittinen kriisi, joka tapahtui Kongossa heti itsenäistymisen jälkeen 1960–1965. Kongon eteläinen maakunta Katanga oli antanut itsenäisyysjulistuksen 11. heinäkuuta pääministeri Moise Tšomben johdolla. Välittömästi maan itsenäistymisen jälkeen alkoi viisivuotinen kriisi, josta tuli yhdistelmä itsenäisyystaistelua, rikkaimpien alueiden separatismia, kylmän sodan Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton sijaissotaa, vallankaappauksia ja YK:n rauhanturvaajaoperaatiota. Maa ajautui poliittisesti epävakaaseen tilaan, joka jatkui viisi vuotta. Eri puolilla maata virisi kapinoita ja alueellisia itsenäistymisliikkeitä, jotka kaikki kukistettiin ulkovaltojen ja YK:n tuella.

title: Israelin joukkotuhoaseet

text: Israel alkoi havitella ydinasetta heti itsenäistymisensä jälkeen vuonna 1948. Ranska oli sopiva yhteistyökumppani, kun molemmat olivat jääneet ”atomikerhosta” pois. Israelin tiedemiehet luultavasti auttoivat Ranskaa rakentamaan P-1 plutoniumin tuotantoreaktorin ja UP-1 plutoniumin erottelulaitoksen. Ranska auttoi Israelia rakentamaan Dimonan reaktorin vastapalveluksena Israelin toimista Suezin kriisissä vuonna 1956. Kriisi alkoi, kun Egypti sulki Suezin kanavan ja Britannia ja Ranska yrittivät sotilasoperaatiolla estää sulkemisen. Kun Britannia ja Ranska epäonnistuivat sodassa, Israelin joukot valtasivat koko Siinain. Suezin kriisi laukaisi Israelin ydinaseohjelman täydelle teholle.

title: Suezin kanavasota

text: Israelin armeija hyökkäsi Syyriassa. Myös Egypti oli Israelia vastaan. Kriisi pysähtyi onnistuneisiin neuvotteluihin, joiden seurauksena Israel vetäytyi pois Syyriasta. Kriisin jälkimainingeissa PFLP:n terroristit kaappasivat monta konetta Jordaniaan. Pian sen jälkeen syttyi sota Jordanian kuninkaan Husseinin joukkojen ja maassa olevien palestiinalaisten välille. Yksi sodan syistä oli se, että palestiinalaiset torjuivat Rogersin suunnitelman, jota Jordania ja Egypti kannattivat. Siinä mainittiin Länsirannan kuuluvan Jordanialle, ei palestiinalaisille.

title: Suezin kriisi

text: Suezin kriisi oli 29. lokakuuta – 7. marraskuuta 1956 käyty lyhyt sota Egyptin, sekä Ison-Britannian, Ranskan ja Israelin liittouman välillä. Egyptiin hyökänneet Britannia, Ranska ja Israel olivat alkaneet suunnitella sotaa Egyptin Gamal Abdel Nasserin ilmoitettua maan kansallistavan tuolloin brittiläis-ranskalaisen Suezin kanavan. Britannia ja Ranska päättivät palauttaa kanavan länsimaiseen hallintaan ja Israel osallistui sotaan miehittäen Siinain niemimaan. Kylmän sodan suurvallat Yhdysvallat ja Neuvostoliitto tuomitsivat hyökkäyksen pakottaen hyökkääjät vetäytymään alueelta. Britannialle ja Ranskalle kriisin päätös merkitsi niiden suurvalta-aseman loppua.

title: Suojeluvastuun periaate

text: Kylmän sodan aikana Suomi oli vahvasti sitoutunut puoluettomaan linjaan suurvaltapolitiikan suhteen, mutta tämä kiusallinenkin asema vahvisti Suomen asemaa kansainvälisenä rauhanturvaajana. Suomella on pitkä historia rauhanturvaajana YK:n alaisuudessa ja lähes jokainen maa hyväksyy Suomen joukkojen läsnäolon. Ensimmäinen operaatio, johon suomalaiset osallistuivat oli Suezin kriisi vuonna 1956, minkä jälkeen Suomi on osallistunut rauhanturvaamiseen muun muassa Kongossa ja Libanonissa. Suomen osallistuminen YK:n rauhanturvaamisoperaatioihin oli suurimmillaan 1990-luvun vaihteessa, jolloin jopa 2000 suomalaisista oli sijoitettu eri konfliktien hallintaan. Suomen rauhanturvaus pohjautui tiiviisti ihmisoikeuksien puolustamiseen. Kylmän sodan jälkeen Suomen kohde on siirtynyt pelkästä rauhanturvaamisesta enemmän kriisinhallintaan, mutta rauhanturvaamisoperaatiot pysyvät osana Suomen YK-politiikkaa.

title: Sijaissota

text: Esimerkkejä sijaissodista ovat monet kylmän sodan aikaiset konfliktit: Yhdysvallat ja Neuvostoliitto olivat epäsuorasti vastakkain muun muassa Korean sodassa, Vietnamin sodassa ja Afganistanin sodassa. Kongon kriisi oli myös osittain Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton sijaissotaa.

title: Berliinin kriisi

text: Berliinin kriisi (4. kesäkuuta – 9. marraskuuta 1961) oli viimeinen merkittävä kylmän sodan aikainen poliittis-sotilaallinen tapahtuma Euroopassa Saksan pääkaupungin Berliinin statuksesta. Neuvostoliitto loi ultimaatumin, jossa se vaati länttä vetämään sotilasjoukkonsa pois Länsi-Berliinistä. Kriisi loppui Berliinin muurin rakentamiseen. Kriisin aikana järjestettiin Moskovassa 22. Neuvostoliiton kommunistisen puoleen kokous, johon otti osaa Kiinan kommunistinen puolue viimeistä kertaa.

title: Suezin kriisi

text: Suezin kanava on vuonna 1869 valmistunut ja vuonna 1870 käyttöön otettu Välimeren Punaiseenmereen yhdistävä kanava Siinain niemimaan ja manner-Afrikan välissä. Kanava kuuluu maailman vilkkaimpiin merireitteihin. Kanavan rakennuttaminen oli ollut alun perin ranskalais-egyptiläinen hanke, mutta Egyptin osuus päätyi Britannialle maan talousvaikeuksien takia 1870-luvulla.[1] Egyptistä tuli vain muodollisesti kuninkaansa alaisuudessa itsenäinen Britannian protektoraatti ja brittien taloudellisia etuja kanavalla oli valvomassa 30000 sotilasta. Suezin kanava-alue oli myös ilmavoimien tukikohta, josta kuninkaalliset ilmavoimat uhkasi Neuvostoliittoa kylmän sodan alkaessa.[2]

title: Suezin kriisi

text: Ranska ja Britannia suostuivat vetämään joukkonsa kanava-alueelta ja niiden tilalle alueelle sijoitettiin YK:n joukkoja.[4] Näin sai lopulta alkunsa Yhdistyneiden kansakuntien UNEF I -rauhanturvaoperaatio, johon myös vuotta aikaisemmin Yhdistyneiden kansakuntien jäseneksi liittynyt Suomi osallistui.[5] Ranska ja Britannia olivat viimeistä kertaa olleet keskeisessä asemassa Lähi-idän sodissa ja Suezin kriisin ratkaisu merkitsi viimein niiden suurvalta-aseman murenemista. Niiden tilalle Lähi-idässä olivat nousseet Yhdysvallat ja Neuvostoliitto. Britannian Edenille kriisi merkitsi uran loppua. Nasserille kriisi oli huomattava voitto. Vihollinen ei ollut saanut kanava-aluetta ja hänen hallintonsa ei ollut hajonnut. Nasserista tuli arabimaailman ja laajemmin koko kolmannen maailman sankari kolonialistien vastaisessa taistelussa.[4]

title: Black Book

text: Stein todistaa syyttömyytensä vastarintataistelija Gerben Kuipersille esittämällä tälle mustan kirjan, jossa on oikeiden petturien nimet. Stein ja Kuipers vangitsevat ruumisarkussa pakenemaan pyrkivän Akkermanssin, ja Stein tukehduttaa tämän sulkemalla arkun ilma-aukot. Lopuksi palataan elokuvan alun Israeliin. Stein on perheensä kanssa kävelyllä, joka keskeytyy etäisiin räjähdysten ääniin ja hälytyssireenien ulinaan. Stein perheineen siirtyy kibbutziin ja sotilaat siirtyvät asemiin. On lokakuu 1956 ja Suezin kriisi on alkanut.

title: Suezin kanavasota

text:
Sopimuksen tehneet arabimaat eivät kuitenkaan välittäneet Arafatin lausunnoista.
Kaikki sopijavaltiot kunnioittivat aselevon määräyksiä ensimmäisen kerran sitten vuoden 1967 kesäkuun Kuuden päivän sodan, joka vallitsi Suezin kanavalla egyptiläisten ja israelilaisten asemien välillä.

title: Ariel Sharon

text: Sharon ylennettiin kenraalimajuriksi. Kuuden päivän sodassa 1967 Sharon komensi Siinain rintamalla 38. panssaridivisioonaa, joka teki läpimurron Kusseima-Abu-Ageilan alueella. Vuonna 1969 hänet oli valittu Israelin puolustusvoimien eteläisen armeijan komentajaksi. Lokakuun 1973 sodassa hän toimi 143. reservipanssaridivisioonan komentajana ja valtasi sillanpääaseman Suezin kanavalla lokakuun 16. päivänä. Hän ylitti Suezin kanavan seuraavana päivänä. Sharonin joukot ja kenraalimajuri Avraham Adan 162. reservipanssaridivisioona saartoivat Egyptin 3. armeijan. Tätä pidetään sodan käännekohtana joka pakotti egyptiläiset vetäytymään Siinailta ja neuvottelemaan tulitauosta. Sharonia juhlittiin sotasankarina ja Israelin pelastajana.

title: Balkanin kriisi

text: Katseiden kääntymistä itään edesauttoi myös Suezin kanavan avaaminen 1860-luvun lopulla. Kanavasta tuli brittiläiselle imperiumille elintärkeä linkki meritiellä Intiaan, mikä sai britit huolestumaan Venäjän mahdollisista pyyteistä laajentaa valtapiiriään itäiselle Välimerelle. Britannian valtionjohto olikin haluton tuomitsemaan hirmutekoja, joita ottomaanien sotajoukot kohdistivat kapinoiviin slaaveihin. Venäjän menestys sodassaan Turkkia vastaan aiheutti niin kiihkeitä tunteita, että Britannia päätyi lähettämään sodan loppuvaiheessa laivasto-osaston Konstantinopolin suojaksi.

title: Suezin kanavasota

text: "Lähi-idän kriisi 1970" oli lyhyt sota Israelin ja Syyrian välillä.

title: Suezin kriisi

text: Israelissa Ben-Gurion esitteli suunnitelman Siinain valtaamiseksi hallitukselleen 28. lokakuuta. Kaikkia yksityiskohtia ei kerrottu, mutta hallituksen annettiin tietää toimien olevan suurvaltojen linjojen mukaisia. Edes armeija ei saanut tietää kaikista yksityiskohdista, mikä haittasi tulevia sotatoimia. Siviiliväestölle asiasta ei kerrottu mitään. Israelin hyökkäys Siinaille alkoi 29. lokakuuta. Ensimmäisessä vaiheessa noin 400 laskuvarjosotilasta tiputettiin alueelle lähellä Suezin kanavaa. Egyptiläiset yllätettiin hyökkäyksellä tyystin. Suunnitelman mukaan 30. lokakuuta Britannia ja Ranska esittivät molemmille osapuolille uhkavaatimuksen vetäytymisestä 15 kilometrin päähän kanavasta, jonne israelilaiset eivät todellisuudessa vielä olleet edes edenneet.[4] Ennustettuun tapaan Egypti ei tähän suostunut, vaan kanavaan upotettiin aluksia sen tukkimiseksi, minkä lisäksi Nasserin liittolaiset Syyriassa räjäyttivät öljyä Irakista Välimerelle kuljettaneen öljyputken.[2] 31. lokakuuta Ranskan ja Britannian ilmavoimat iskivät Egyptiin tehden Egyptin ilmavoimista toimintakyvyttömät.[4]

title: Anthony Eden

text: Lokakuussa 1956 kuukausien neuvottelujen ja suunnittelun jälkeen Ranska, Britannia ja Israel aloittivat operaationsa Egyptiä vastaan ja valloittivat Suezin kanavan alueen. Eisenhower ryhtyi kiivaasti vastustamaan operaatiota, jota myös Neuvostoliitto vastusti ja uhkasi pommittaa Lontoota ja Pariisia. Eisenhower tuki kolonialismista luopumista, koska uskoi sen palvelevan Yhdysvaltain etuja ja tekevän entisten siirtomaiden johtajista ystävällismielisiä Yhdysvaltoja kohtaan. Koska Britannia oli riippuvainen Yhdysvaltojen lainoista ja muusta tuesta, Eden joutui nöyrtymään Yhdysvaltojen painostuksen alla ja vetämään joukot pois Suezin kanavan alueelta. Suezin kriisi viimeistään lopetti Ranskan ja Britannian haaveet asemasta suurvaltoina.

title: David Seymour

text: Robert Capan kuoltua vuonna 1954 Seymourista tuli Magnumin toimitusjohtaja. Hän jatkoin edelleen itsekin valokuvaamista. Seymour oli Kreikassa, kun Suezin kriisi puhkesi 1956. Vaikka hän ei ollut ottanut sotavalokuvia Espanjan sisällissodan jälkeen, hän halusi mennä Egyptiin kuvaamaan tilannetta. Hän saapui Port Saidiin 7. marraskuuta, samana päivänä kuin aselevosta oli sovittu. Seymour ja useat muut journalistit kuvasivat seuraavien päivien aikana kaupungin tuhoa. Seymour ja ranskalainen valokuvaaja Jean Roy lähtivät 10. marraskuuta Port Saidista 80 kilometriä etelään kuvaamaan vankien vaihtoa. Roy ajoi auton ensin englantilais-ranskalaiselta alueelta ei-kenenkään-maalle ja edelleen kohti egyptiläisten rintamalinjaa. Seymour ja Roy kuolivat kumpikin, kun egyptiläinen konekiväärimies avasi tulen heidän autoaan kohti.

title: Supervalta

text: Poliittisen merkityksen termille antoi Columbian yliopiston kansainvälisen politiikan professorin William Thornton Rickert Foxin vuonna 1943 julkaistu kirja "The Superpowers". Sen mukaan tuolloin supervaltoja olivat Yhdysvallat, Neuvostoliitto ja brittiläinen imperiumi. Viimeistään Suezin kriisi vuonna 1956 osoitti, ettei Britanniasta ollut supervallaksi muiden rinnalle edes yhteistyössä Ranskan ja Israelin kanssa.

title: Harold Macmillan

text:
Macmillan oli kansanedustajana Stocktonin vaalipiirissä 1924–29 ja 1931–45, ja Bromleyn vaalipiirissä 1945–64. Asuntoministerinä ollessaan 1951–54 hän rakennutti 300 000 uutta asuntoa vuodessa. Tämän jälkeen puolustusministerinä, ulkoministerinä ja valtiovarainministerinä toimineesta Macmillanista tuli pääministeri 1957, kun Anthony Eden erosi Suezin kriisin takia.
Macmillanin nimitys Edenin seuraajaksi herätti keskustelua, sillä Macmillan oli kuulunut Suezin sotaretken kannattajiin ja puolusti epäonnistunutta operaatiota myös jälkikäteen. Aluksi hänen toimintaansa pidettiin hapuilevana, mutta Britannian talouden käännyttyä nousuun ja poliittisen vaikutusvallan kasvun myötä Macmillanista alettiin käyttää jopa nimiä ”Super-Mac” ja ”Wonder-Mac”, ja häntä verrattiin valtiomiehenä jopa Winston Churchilliin.

title: Balkanin kriisi

text: Balkanin kriisi, joka omana aikanaan tunnettiin itämaan kriisinä, oli kansainvälinen poliittinen selkkaus vuosina 1875–1878. Kriisi sai alkunsa, kun Balkanin kristitty slaavilaisväestö nousi kapinaan aluetta hallinneita, islamilaisia ottomaaneja vastaan. Selkkaus laajeni sodaksi, kun Serbian ja Montenegron autonomiset ruhtinaskunnat tukivat kansannousua ja julistivat sodan emämaalleen. Serbien sotajoukot kärsivät kuitenkin tappion ja vetäytyivät sissisotaan vuoristoon, jolloin Venäjä päätyi hyökkäämään Turkkiin tukeakseen eteläslaavilaisia veljeskansojaan ja toisaalta hakeakseen hyvitystä häviölleen Krimin sodassa.

title: Azerbaidžanin kriisi

text: Azerbaidžanin kriisi oli kylmän sodan alkuun liittyvä konflikti Neuvostoliiton ja Iranin välillä.


query: Mikä oli KrAZ-255B:n kantavuus?

title: KrAZ-255B

text: KrAZ-255B oli neuvostoliittolaisen, sittemmin ukrainalaisen KrAZ:in vuosina 1967–1994 valmistama raskas maastokuorma-auto.[1] Auto oli kolmiakselinen, jokapyörävetoinen ja sen kantavuus oli 8020 kg.[2]

title: KrAZ-255B

text: Ponttonikalusto on hankittu Neuvostoliitosta vuonna 1973 PMP-ponttonikalustona ja sai Puolustusvoimissa tyyppimerkinnän ponttonikalusto 73. KrAZ-255:n alustalla kulkevista ponttoni- ja kalturijaksoista sekä telamatoista rakennetaan uivia siltoja sekä lauttoja, joita hinataan tai työnnetään hinausmoottoriveneellä. PMP-ponttonit tulivat laajempaan julkisuuteen, kun Egyptin asevoimat käytti niitä Suezin kanavan ylitykseen vuonna 1973.[1]

title: BM-27

text: Ukrainassa BM-27:sta on kehitetty Bastion-03, jossa ajoneuvoalustana on KrAZ-6322.

title: KrAZ-255B

text: Autossa oli mekaaninen vinssi, jonka vetovoima oli 8–12 tonnia. Vaijerin paksuus oli 22mm ja sen tehokas pituus oli 55 metriä. Maasto-ominaisuuksia paransi ajon aikana säädettävä renkaiden ilmanpaineensäätöjärjestelmä.[2]

title: KrAZ-255B

text: Ohjaamo oli puurunkoinen ja kojelauta oli pelkistetty, mutta hyvin varustettu. Neuvostoliittolaiseen tapaan käyntinopeusmittari tosin puuttui. Vakiomallissa oli teräksinen lava, jonka päällä oli katteena kangaskuomu. Autossa oli kaksi 165 litran polttoainesäiliötä.[3]

title: KrAZ-255B

text: Puolustusvoimien TMM-3M-silta-ajoneuvo koostuu KrAZ-255-maastokuorma-autosta ja siltajaksosta. Järjestelmän ensisijaisena käyttötarkoituksena on selustan huoltoteiden siltojen varmennus. Kuljetuksen aikana siltajakso on taitettuna ajoneuvon päällä.[1] Sillan kantavuus on 60 tonnia ja sillä voidaan ylittää 9,5 metrin este. Silta painaa 7000 kilogrammaa. Neljältä silta-autolta kuluu noin 40 metriä pitkän sillan rakentamiseen päivällä 45 minuuttia ja yöllä tunnin verran.[3]

title: Jakob Bremer

text: Bremer oli jo varhain mukana suolantuonnissa ￼Espanjasta ja hänestä tuli Turun suurin laivanvarustaja. 1750-luvulla hän omisti osuuksia kahdesta kaupungin suurimmasta aluksesta 'Storfursten af Finland', jonka kantavuus oli 300 lästiä ja 'Nordstierna', jonka kantavuus oli 222 lästiä. Bremer ei koskaan hankkinut suurta laivaa pelkästään omaan omistukseensa, vaan jakoi riskin vähintään neljän muun osakkaan kesken.

title: KrAZ-255B

text: Maastoliikkuvuudeltaan ja vetovoimaltaan KrAZ-255:ttä on pidetty Suomen puolustusvoimien maastokuljetustehokkuutta mittaavissa arvioissa tasauspyörästön lukkojen puuttumisesta ja kankeudestaan huolimatta hyvänä, mutta kantavuudeltaan, lastattavuudeltaan ja maantieominaisuuksiltaan vain välttävänä.

title: KrAZ-255B

text: Kuljetusasennossa 3,2 metriä leveä ponttoni aukeaa veteen laskettaessa 7,1 metriä leveäksi ja 6,75 metriä pitkäksi. Ponttoni painaa 6700 kilogrammaa ja yhden ponttonin kantavuus on 20 tonnia. Ponttoneja yhdistämällä 200 metrin sillan rakentamiseen menee aikaa puoli tuntia ja 120 tonnia kantavan lautan rakentamiseen 12 minuuttia.[3][1]

title: Citroën H

text: Citroënin henkilökunta työskenteli kahdeksan eri projektin parissa, ja vain viimeinen niistä, "H" valmistui. Eniten myyty malli oli Citroën "HY" (kantavuus 1500 kg), muita mallinimiä olivat "H" (ensimmäiset), "HX" (pienempi kantavuus), "HZ", "HW" (suurempi kantavuus), jonkin aikaa autoa myytiin ranskassa nimellä "1600".

title: Iran Shipping Lines

text: IRISL aloitti toimintansa vuonna 1967 nimellä Aria Shipping. Yhtiöllä oli kaksi pientä Persianlahdella liikennöivää laivaa kantavuudeltaan 1 000 ja 1 550 tonnia sekä neljä valtamerilaivaa nimeltään "Aria Sep", "Aria Far", "Aria Naz" ja "Aria Gaam". Valtamerilaivojen yhteinen kantavuusn oli 61 252 tonnia ja ne liikennöivät Persianlahdelta Eurooppaan, Aasiaan ja Amerikkaan. Vuoden 1978 lopulla Aria Shippingillä oli 42 laivaa, joiden yhteinen kantavuus oli 525 000 tonnia, mikä todisti yhtiön suorittamien merikuljetusten kasvua ja yhtiön merkitystä Iranin taloudelle.

title: KrAZ-255B

text: Kantavana rakenteena oli kuumavalssattu U-palkkirunko. Sen massa oli yli 900kg.[3]

title: KrAZ-5233

text: KrAZ-5233 on ukrainalaisen KrAZ:in suunnittelema maastokuorma-auto. Se on alun perin suunniteltu sotilaskäyttöön, mutta sitä on saatavilla myös siviiliversiona.

title: Tatra (auto)

text: Samalla myös kuorma-autojen valmistusta kehitettiin. T11:n seuraajan, T12:n pohjalta tehtiin kevyt kuorma-automuunnelma T13. Ensimmäinen vetävällä etuakselilla varustettu malli oli Tšekkoslovakian asevoimien käyttöön suunniteltu T25 vuodelta 1925. Auton kantavuus oli 4 000 kg ja tykinvetäjäksi suunnitellun auton vetokyky oli erittäin hyvä. Armeijan aloitteesta suunniteltiin myös kevyt, kolmiakselinen vetävällä telillä varustettu T26, jonka kantavuus oli 1 500 kg. Auto esiteltiin joulukuussa 1930.

title: KrAZ-255B

text: Auton omamassa oli 11170 kilogrammaa. Akselimassat jakautuivat siten, että etuakselilla oli 4920kg ja telillä 6250kg. Kantavuus oli 8020 kilogrammaa.[2]

title: AvtoKrAZ

text: Suomessa joitain KrAZ-malleja on käytetty puolustusvoimilla pääasiassa pioneerijoukoissa siltakuorma- ja ponttonikuorma-autoina.

title: KrAZ-255B

text: Vuonna 1989 KrAz-255B1-6×6/4600+1400 -mallille tehtiin tyyppikatsastus, jossa ajoneuvon todettiin täyttäneen voimassa olleet määräykset seuraavin poikkeamin: ajovalojen sijoitus, seisontavalot sekä niiden kytkentä ja sijoitus, suunta-, taka-, jarru- sekä rekisterikilven valot, heijastinten sijoitus, taustapeilit, tuulilasi ja muut ikkunat, tuulilasin pesulaite, äänimerkinantolaitteet, pakoputki, roiskesuojat ja -läpät, painesäiliöt, jarrujen toimintaviiveet sekä jarrupolkimen lukitus eivät olleet määräysten mukaiset. Ajovalojen pesulaite, lukkolaite, ajopiirturi, takarekisterikilven paikka, takapuskuri ja kuorman kiinnityspisteet olivat puutteelliset. Tämän lisäksi puuttuivat selvitykset nopeusmittarin tarkkuudesta, pakokaasujen saastepitoisuudesta, savutuksesta, polttoainejärjestelmän ja sisustuksen paloturvallisuudesta, kuormakorin kiinnityksestä ja etupäädystä sekä jarrujen tehosta, rakenteesta ja muista ominaisuuksista. Eturoiskesuojat katsottiin turvallisuutta vaarantaviksi ja auton leveys ylitti sallitun. Kaiken lisäksi ihmeteltiin valmistajan etuakselille määrittämää 5450kg suuruista suurinta sallittua akselipainoa, sillä akselille tulevan omapainon ollessa 5150kg etuakselin kantavuudeksi jäi vain 300kg.[1]

title: Killoran

text: Aluksen oli rakentanut skotlantilainen Ailsa Shipbuilding Company, ja se oli laskettu vesille 30. kesäkuuta 1900. Aluksen kantavuus oli 3 000 tonnia kuollutta painoa, ja sen kantavuus oli 1 816,98 bruttorekisteritonnia. Alus oli 77,70 metriä pitkä, 11,90 metriä leveä, ja sen rungon korkeus kölistä kannelle oli 6,90 metriä. Syväys täydessä lastissa oli 5,40 metriä.

title: Kantavuus

text: Kantavuus voi tarkoittaa jotakin seuraavista:

title: KrAZ-6322

text: KrAZ-6322 on ukrainalaisen KrAZ:in suunnittelema maastokuorma-auto. Se on alun perin suunniteltu sotilaskäyttöön, mutta sitä on saatavilla myös siviiliversiona.

title: KrAZ-255B

text: Puolustusvoimilla käytössä olleita ajoneuvoja on myyty siviilikäyttöön Puolustusvoimien materiaalilaitoksen huutokaupoissa, mutta niiden rekisteröinti tieliikennekelpoisiksi kuorma-autoiksi ei Suomessa onnistu ilman muutoksia muun muassa ylileveyden takia.

title: AvtoKrAZ

text: Yritys perustettiin vuonna 1945 alkujaan siltatehtaaksi. Ensimmäiset kuorma-autot se rakensi vuonna 1959; edellisvuonna raskaiden kuorma-autojen valmistus oli päätetty siirtää Jaroslavlista Krementšukiin. Sittemmin on valmistettu yli 814 000 ukrainalaisen KrAZ-brändin ajoneuvoa.

title: KrAZ-255B

text: Vuonna 1959 perustetun Krementšukin autotehtaan ensimmäinen kuorma-auto oli maastokäyttöön tarkoitettu KrAZ-214. Autosta esiteltiin uudistettu malli vuonna 1966, jolloin mallimerkinnäksi tuli KrAZ-255. Auton sarjavalmistus alkoi seuraavana vuonna.[3] Kuusisylinterinen kaksitahtinen JaMZ M206A -dieselmoottori vaihtui kahdeksansylinteriseen JaMZ 238 -nelitahtidieseliin ja polttoaineen kulutus laski 70 litrasta 40 litraan sadalla kilometrillä. Ulkoisena erona olivat entistä suuremmat renkaat ja sitä kautta kasvaneet korkeus ja maavara.[1]

title: Aframax

text: Aikoinaan noteeraukset julkaistiin kantavuudeltaan kuuteen eri kokoluokkaan ryhmitellyille säiliöaluksille. Suurimpien alusten kantavuus näissä noteerauksissa oli 79 999 tonnia. Säiliöalusten kokojen kasvaessa alettiin kantavuudeltaan tätä suurempia aluksia nimittää Aframaxeiksi. Nykyisin Aframaxeiksi kutsutaan säiliöaluksia, joiden kantavuus on 80 000 – 120 000 tonnia, vaikka kokoluokalle ei julkaistakaan omaa AFRA-noteerausta.

title: KrAZ-255B

text: Toisaalta auton huollettavuus oli hyvä. Korjaustoimenpiteissä ei tarvinnut erikoisavaimia ja käyttövivut sekä nivelet olivat säädettävissä. Liikkuvissa osissa oli joko öljyvoitelu tai rasvanippa. Hyvin huollettuna ja säädettynä autoa pidettiin varmatoimisena maastoajoneuvona.[3]

title: KrAZ-255B

text: Suomen puolustusvoimilla käytössä olevat KrAZ-255:t ovat materiaali- ja henkilökuljetuksiin sekä raskaiksi tykinvetäjiksi tarkoitettujen maastokuorma-autojen lisäksi pioneerijoukkojen erikoisajoneuvoja, muun muassa silta- ja ponttoniajoneuvoja. Suomeen autoja hankittiin kahdessa vaiheessa, vuosina 1972–1979 ja 1988–1991.[1] Kaikki Puolustusvoimien hankkimat KrAZ-255:t suomalaistettiin eli ennen käyttöönottoa muun muassa valaisimet ja peilit vaihdettiin E-hyväksyttyihin sekä jarrut modernisoitiin.[3]

title: AvtoKrAZ

text: KrAZ-merkkisiä autoja on valmistettu kymmeniä eri malleja. Perusmalleja autotehdas kertoo olevan tarjolla 33, ja näistä noin 350 erilaista versiota ja yli 1500 konfiguraatiovaihtoehtoa. Mainittakoon esimerkiksi:

title: Kamsarmax

text: Kamsarmax-laivan kantavuus on tyypillisesti 82 000–83 000 tonnia. Jos laivaa tilattaessa oletetaan ettei sen tarvitse reiteillään kulkea Panaman kanavan kautta, voidaan laivan syväystä ja leveyttä suurentaa. Tällöin 229 m pitkän laivan kantavuus on 82 000–92 000.

title: KrAZ-255B

text: 255B Luokka:Maastokuorma-autot Luokka:Suomen puolustusvoimien kalusto Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: KrAZ-255B

text: Erikoisajoneuvot poikkeavat niin pituudeltaan, painoltaan, leveydeltään kuin korkeudeltaankin ilmoitetuista lavalla varustetun maastokuorma-auton mitoista.