query: Missä Tuileries’n palatsi sijaitsee?

title: Tuileries’n palatsi

text: Tuileries’n palatsi () oli Pariisin keskustassa sijainnut palatsi, joka kuului samaan pihapiiriin Louvren palatsin kanssa. Tuileries’n rakentaminen aloitettiin vuonna 1564, samaan aikaan kuin puutarha, joka tunnetaan nimellä Tuileries’n puisto, les Jardins des Tuileries. Palatsia laajennettiin useaan otteeseen kunnes se sulki Louvren pihapiirissä olleen aukon. Tuileries’n palatsi tuhoutui vallankumouksellisen Pariisin kommuunin kannattajien sytyttämässä tuhopoltossa vuonna 1871.

title: Heinäkuun vallankumous

text: Tunti tunnilla vallankumouksellisiin liittyi enemmän väkeä. Vallankumouksellisten voitto varmistui, kun kaksi rykmenttiä asettui heidän puolelleen. Louvre ja Tuileries’n palatsi vallattiin hallitukselta. Kuningas Kaarle X oleskeli edelleen maatilallaan Saint-Cloudissa. Pariisista kantautui laukausten ja kirkonkellojen ääniä, mutta kuningas ei antanut sen häiritä. Hän uskoi, että kyseessä oli vain pieni, itsekseen lakkaava mellakka. Vaikka kaupungista alkoi kantautua yhä huolestuttavampia viestejä, hän ei uskonut, että kansa haluaa hänet syrjään.

title: Tuileries’n palatsi

text: Tuileries’n palatsi palveli 1500–1800-luvuilla ajoittain kuninkaallisena asuntona. Sen asukkaita olivat Henrik IV ja Ludvig XIV, joka asui siellä ennen kuin siirsi hovinsa rakennuttamaansa uuteen Versailles’n palatsiin Pariisin ulkopuolelle. Aurinkokuninkaan lähdettyä osa tiloista toimi hovin teatterina, kunnes Ludvig XVI joutui perheineen Ranskan vallankumouksen aikana palaamaan Pariisiin ja asumaan palatsissa vartioituna. Kansanjoukkojen suorittama Tuileries’n palatsin valtaus 10. elokuuta 1792 oli eräs vallankumouksen käännekohdista ja johti monarkian lakkauttamiseen reilua kuukautta myöhemmin. Kansalliskonventti asettui palatsiin 10. toukokuuta 1793 ja palatsi sai uuden nimen, kansallispalatsi, le palais national. Palatsia käytettiin kokoustiloina.

title: Jeu de Paume

text: Jeu de Paume eli virallisesti Galerie nationale du Jeu de Paume on nykytaiteen ja valokuvataiteen museo Pariisissa. Se sijaitsee Jardin des Tuileries’n laidalla, Rue de Rivolin varrella, lähellä Place de la Concordea.

title: Georges Danton

text: Danton ei ilmeisesti osallistunut lainkaan kesäkuun 20. päivän 1792 mielenilmauksiin, joiden yhteydessä pariisilainen väkijoukko tunkeutui kuninkaalliseen Tuileries’n palatsiin. Sen sijaan hän oli mukana 10. elokuuta tapahtuneessa kansannousussa, jonka yhteydessä palatsi vallattiin ja kansalliskokous painostettiin erottamaan Ludvig XVI valtaistuimelta. Dantonin osuus tapahtumassa ei ole täysin selvä, mutta hän sai yksittäisistä henkilöistä suurimman kunnian monarkian kumoamisesta ja kerskaili myöhemmin järjestäneensä sen kokonaan. Hänen tiedetään jakaneen kansannousupäivän aikana ohjeita Pariisin kaupungintalolla. Kansalliskokous joka tapauksessa nimitti hänet välittömästi oikeusministeriksi ja hänestä tuli uuden toimeenpanevan neuvoston ("Conseil exécutif") eli Ranskan hallituksen vahva mies. Muut ministerit edustivat maltillisten tasavaltalaisten girondistipuoluetta, Danton oli hallituksen ainoa jakobiini. Hän järjesti virkanimityksiä ystävilleen kuten Desmoulinsille.

title: Tuileries’n palatsin valtaus

text: Tuileries’n palatsia suojeli kuninkaalle uskollisten kansalliskaartilaisten varuskunta, lähes tuhat sveitsiläiskaartilaista (palkkasotureita) ja useita satoja santarmeja. Palatsi oli vahvasti linnoitettu, mutta suurin osa kansalliskaartilaisista ja santarmeista pakeni yön aikana kuultuaan tulevasta hyökkäyksestä, jolloin jäljelle jäivät vain sveitsiläiskaartilaiset.[3] Aamulla palatsin luo saapui ensin aseettomia mielenosoittajia,[4] mutta pian saapui pääjoukko, jolla oli aseinaan pyssyjä, sapeleita, seipäitä, tikareita, viikatteita ja rautatankoja. Ludvig XVI halusi välttää verilöylyn, joten hän pakeni perheineen puutarhan läpi samassa korttelissa olleeseen niin sanottuun Maneesin saliin, lakiasäätävän kansalliskokouksen istuntosaliin. Palatsin piiritys jatkui kuninkaan poistumisesta huolimatta.[3] Osa piirittäjistä onnistui pääsemään portin läpi palatsin sisäpihalle, missä ammuskelu alkoi. Eräiden kuvausten mukaan sveitsiläiskaartilaiset houkuttelivat väkeä sisäpihalle teeskentelemällä laskevansa aseensa, mutta alkoivatkin sitten tulittaa heitä musketeillaan.[4] Sveitsiläiskaartilaiset jatkoivat rakennuksen puolustamista noin puoleenpäivään saakka, jolloin heidän ammuksensa loppuivat.[3]

title: Kansalliskonventti

text: Konventti kokoontui alkuun Pariisissa samassa paikassa kuin edeltäjänsä, Tuileries’n palatsin pihapiiriin kuuluneessa niin sanotussa Maneesin salissa ("Salle du Manège"), ja 10. toukokuuta 1793 alkaen itse Tuileries’n palatsissa.

title: Tuileries’n palatsin valtaus

text: Pääosa Tuileries’n valtauksen yhteydessä vangituista sveitsiläiskaartilaista surmattiin syyskuun alussa Pariisin vankiloissa niin sanottujen syyskuun murhien yhteydessä.[3]

title: Grande Arche

text: Grande Arche de la Fraternité on monumentti Pariisin länsipuolella Puteaux'ssa, La Défensen liikekaupunginosassa. Monumentti tunnetaan yleensä nimellä Arche de la Défense tai vain La Grande Arche. Tämän tunnetun Pariisin maamerkin suunnitteli kansainvälisen suunnittelukilpailun voittaja, tanskalainen arkkitehti Otto von Spreckelsen (1929–1987), joka teki siitä valtavan onton kuution. Von Spreckelsen suunnitteli rakennuksesta 1900-luvun riemukaaren, ei menneisyyden sotilasvoittojen vaan ihmiskunnan ja humanitaaristen ihanteiden monumentin. Rakennus sijaitsee samalla kaupunkiakselilla kuin Napoleonin aikana rakennetut Tuileries’n riemukaari ja Champs-Élyséen kuuluisa Riemukaari. Grande Arche oli osa presidentti François Mitterrandin suurta rakennushanketta, "Grand Travaux"ia.

title: Antoine Barnave

text: Perustuslakia säätävä kansalliskokous hajaantui syksyllä 1791, joten Barnave palasi tammikuussa 1792 Dauphinéen. Hän liittyi siellä vapaaehtoisena upseeriksi Ranskan kansalliskaartiin, mutta omistautui muuten kirjallisille töille. Tasavaltalaiset alkoivat arvostella häntä yhä jyrkemmin. Tuileries’n palatsin valtauksen yhteydessä elokuussa 1792 Barnaven kirjeet vihatulle kuningattarelle löydettiin ja ne vahingoittivat entistä pahemmin hänen mainettaan. Barnave vangittiin 29. elokuuta 1792 lakiasäätävän kansalliskokouksen määräyksellä. Hän istui vankilassa ensin vajaan vuoden Dauphinéssa, sitten sen lähellä Barraux’ssa. Hirmuvallan aikana hänet siirrettiin Pariisiin 3. marraskuuta 1793 ja tuotiin vallankumoustuomioistuimen eteen. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin 29. marraskuuta.

title: Pont Royal

text: Vallankumouksen jälkeen sillan nimeksi tuli Kansallinen silta ("Pont National") sekä sittemmin Tuileries’n silta ("Pont des Tuileries"). Sillalle Napoleon sijoitti myös Tuileries’n linnaa puolustavat kanuunansa, siellä sijaitsivat kansalliskokous sekä Maximilien de Robespierren johtama Yleisen hyvän valiokunta (Comité de salut public).

title: Tuileries’n palatsin valtaus

text: Luokka:Ranskan suuri vallankumous Luokka:Mielenosoitukset ja levottomuudet Ranskassa Luokka:Pariisin historia Luokka:1792

title: Bastiljin valtaus

text: Suosittuna kohtaamispaikkana tunnettu Palais-Royal oli kesällä 1789 muodostunut rajoittamattomien poliittisten keskustelujen ja radikaalin agitaation keskukseksi, koska palatsin kuninkaallisen omistuksen ansiosta poliisilla ei ollut toimivaltaa sen alueella. Palatsin omisti edistysmielisenä tunnettu kuninkaan sukulainen, Orléansin herttua Philippe. Iltapäivällä 12. heinäkuuta tuhansia kaupunkilaisia kokoontui palatsin sisäpihalle, jossa 29-vuotias asianajaja Camille Desmoulins piti katukahvilan pöydällä seisten kiihkeän agitaatiopuheen kehottaen kansalaisia tarttumaan aseisiin ja varautumaan ”patrioottien Pärttylinyöhön”. Palais-Royalista lähti sen jälkeen mielenosoituskulkueita eri puolille kaupunkia. Mielenosoittajat pitivät surunauhoja ja kantoivat mukanaan Curtiuksen vahakabinetista lainattuja Neckerin ja Orléansin herttuan rintakuvia. He kivittivät sotilaita, jotka yrittivät pysäyttää yhden kulkueen Place Vendômella. Kun kulkue eteni Place Louis XV -aukiolta Tuileries’n puiston kautta kohti kuninkaallista Tuileries’n palatsia, se sai vastaansa ylhäissäätyisen Lambescin prinssi Charles-Eugènen komentamat saksalaiset ratsumiehet, mistä seurasi pieni kahakka. Ratsuväen käyttö aseettomia mielenosoittajia vastaan ruokki pariisilaisten vihaa ja kärjisti tilannetta.

title: Tuileries’n palatsi

text: Oltuaan kaksitoista vuotta paikoillaan rauniot purettiin vuonna 1882 ja tilalle rakennettiin siihen kuuluneen puiston laajennus, joka noudattaa André Le Nôtren suunnittelemaa kaavaa vuodelta 1664.

title: Axe historique

text: Axe historique (ranskaa, ”historiallinen akseli”; tunnetaan myös nimillä Voie Triomphale ja Voie Royale) on noin kahdeksan kilometriä pitkä samansuuntaisten katujen ja puistojen muodostama kaakko–luode-suuntainen kaupunkiakseli Pariisissa. Se alkaa keskustasta Louvren taidemuseon sisäpihalta ja ulottuu La Défensen esikaupunkiin. Akseliin sisältyvät muun muassa Tuileries’n puisto ja Champs-Élysées-puistokatu, ja sen varrella ovat muun muassa aukiot Place de la Concorde ja Place Charles de Gaulle (ent. Place de l’Étoile) sekä Pariisin kolme riemukaarta, Arc de Triomphe du Carrousel, varsinainen Riemukaari ("Arc de Triomphe") ja Grande Arche. Akseli on rakentunut vähitellen vuosisatojen kuluessa alkaen Tuileries’n puutarhan perustamisesta 1500-luvulla. La Défense rakennettiin akselin päätteeksi vasta 1900-luvun jälkipuolella.

title: Tuileries’n palatsi

text: Kuningaskunnan palauttamisen jälkeen Tuileries oli taas kuninkaallinen asunto Ludvig XVIII:n aikana ja se palveli keisarikuntaa vielä Napoleon III:nkin asuntona, kunnes Pariisin kommuuni teki uutena omistajana siitä kaikille avoimen teatterin ja konserttisalin. Toukokuussa 1871 palatsi kuitenkin poltettiin tahallisesti. Se paloi kolme päivää, kunnes 27. toukokuuta jäljellä olivat vain mustuneet rauniot.

title: Hampton Courtin palatsi

text: Hampton Courtin palatsi () on entinen kuninkaallinen palatsi Richmond upon Thamesissa Lounais-Lontoossa, Englannissa. Palatsi sijaitsee 18,9 kilometriä lounaaseen Charing Crossista Thamesin rannalla. Nykyään palatsi on avoinna yleisölle.

title: Tuileries’n palatsi

text: Ranskassa on alettu 2000-luvulla tutkia mahdollisuutta rakentaa palatsi uudelleen yksityisten yritysten rahoituksen turvin. Uudelleenrakentamista tutkinut komissio jätti raporttinsa helmikuussa 2007. Se arvioi kustannusten nousevan 340 miljoonaan euroon.[1]

title: Gruberin palatsi

text: Gruberin palatsi () on palatsi Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Siellä sijaitsee nykyisin Slovenian kansallisarkisto. Rakennus rakennettiin vuosina 1773–1781 ja sen suunnitteli Gabriel Gruber. Se edustaa myöhäisbarokkia. Rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa sijaitsee myös kappeli, joka on kuvitettu Neitsyt Marian elämästä kertovilla maalauksilla. Maalaukset ovat peräisin 1700-luvun loppupuoliskolta, ja niiden maalauksesta on vastannut itävaltalainen Johann Martin Schmidt.

title: Tuileries’n palatsin valtaus

text: Tuileries’n palatsi oli ollut kuninkaan residenssinä siitä alkaen kun kansanjoukot olivat pakottaneet hänet jättämään Versailles’n palatsin lokakuussa 1789. Ludvig XVI koki olevansa kaupungin keskellä sijainneessa palatsissa kuin vankina ja arvaamattomien kansanjoukkojen armoilla. Useissa välikohtauksissa väkijoukot onnistuivat saartamaan palatsin sisäänkäynnit tai jopa tunkeutumaan sisään. Kansalaisia turhautti varsinkin kuninkaan taipumus käyttää veto-oikeuttaan kansalliskokouksen hyväksymien lakien jarruttamiseen.[3] Kuningas myös erotti girondistiministerit hallituksesta 13. kesäkuuta 1792 ja korvasi heidät konservatiivisemmilla feuillanteilla.[2] Veto-kiista kirvoitti 20. kesäkuuta suurmielenosoituksen, jonka yhteydessä Pariisin esikaupunkien sanskulotit tunkeutuivat Tuileries’n palatsiin ja pakottivat Ludvig XVI:n muun muassa panemaan päähänsä vallankumouksen tunnuksena käytetyn punaisen myssyn sekä kohottamaan maljan perustuslaille. Edes tämä ei hälventänyt epäilyjä kuninkaan petturuudesta ja solidaarisuudesta vihollisen kanssa.[1] Useita monarkian kumoamista vaatineita adresseja levitettiin seuraavina viikkoina.[4]

title: Naisten marssi Versailles’hin

text: Juhlava paluukulkue lähti Versailles’sta takaisin Pariisiin iltapäivällä 6. lokakuuta noin kello 13. Ensimmäisinä marssivat kansalliskaartilaiset leipiä pistimissään, heidän perässään tulivat vilja- ja jauhokuormat, sitten naiset ja sitten Flanderin rykmentin sotilaat. Seuraavana oli kuningasperheen vaunu, jota markiisi Lafaeytte henkilökohtaisesti saattoi. Tätä seurasivat satoihin vaunuihin nousseet kansalliskokouksen edustajat, joiden jälkeen tuli vielä saattojoukkoina lisää kansalliskaartilaisia ja mielenosoittajia. Kulkueessa on arveltu olleen kaikkiaan noin 30 000 – 40 000 ihmistä. Mukana kuljetettiin myös kahden surmatun palatsikaartilaisen irtileikattuja päitä. Pariisissa kuninkaan saapuminen otettiin vastaan riemuiten ja jopa Marat kutsui sitä lehdessään ”onnekkaaksi tapahtumaksi”. Kuningasperhe asettui kaupungin keskellä sijaitsevaan Tuileries’n palatsiin, jossa olot olivat ainakin suhteellisesti vaatimattomammat kuin Versailles’ssa ja jossa kuningas koki olevansa kansanjoukkojen ”vanki”. Versailles’n palatsi säilyi hovin hallussa, mutta kuningasperhe ei koskaan enää palannut sinne.

title: Tuileries’n palatsin valtaus

text: Alempien kansankerrosten tyytymättömyyttä kesällä 1792 kasvatti lisäksi assignaattien kurssien putoaminen ja siitä seurannut elintarvikkeiden hintojen nousu.[1]

title: Napoleon I

text: Pariisissa häntä ei kuitenkaan enää haluttu syyttää sotaoikeudessa. Ranskassa oli huutava pula tykistöä tuntevista upseereista, koska suurin osa heistä oli ollut aatelisia ja paennut vallankumouksen myötä ulkomaille. Napoleonin yli viidestäkymmenestä kurssitoverista enää kuusi oli Ranskassa. Muut valtiot olivat julistaneet sodan Ranskalle ja taitavia upseereja kaivattiin. Napoleon nimitettiin kapteeniksi. Samalla hänelle alettiin taas maksaa palkkaa ja hänen taloudellinen tilanteensa parani. Pian kuitenkin puhkesi levottomuuksia ja Tuileries’n palatsi vallattiin ja kuninkaalliset vangittiin. Napoleon pakeni Ranskassa olevien siskojensa kanssa jälleen Korsikalle, koska uskoi tulevaisuutensa olevan siellä. Hänestä tuli jälleen Korsikan kansalliskaartin toisen pataljoonan everstiluutnantti. Hän ehdotti saaren johtajalle Paolinille Sardinian valtausta ja lopulta tämän oli pakko suostua. Napoleon toteutti maihinnousun, mutta samassa joukot perääntyivät ja Napoleon jäi Sardiniaan vain oman pataljoonansa kanssa. Hän uskoi Paolinin pettäneen itsensä ja palasi Korsikaan. Tieto joukkojen paosta kulkeutui Ranskaan, joka alkoi tutkia Paolinin toimia. Napoleon katsoi voivansa yrittää vallankaappausta, mutta epäonnistui ja joutui perheineen pakenemaan Korsikasta. Samalla brittijoukot miehittivät Korsikan ja Napoleonin unelma itsenäisestä Korsikasta oli mennyttä.

title: Tuileries’n palatsin valtaus

text: Pariisin kansannousu oli suunniteltu operaatio, mutta suunnittelijoiden henkilöllisyyksistä ei ole varmuutta.[1] Osallisina olivat ainakin radikaalit jakobiinit Georges Danton ja Maximilien Robespierre.[3] Tapahtumat alkoivat 9. elokuuta, jolloin Pariisin 48:n sektion valitsemat edustajat valtasivat Pariisin kaupungintalon ja perustivat vallankumouskomitean, joka samalla syrjäytti Pariisin kommuunin johdon.[1][3] Pormestari Pétion salli tämän tapahtua. Kansalliskokous oli samana päivänä antanut julistuksen kuviteltuja kuninkaan siepanneita aatelisia vastaan.[4] Eräät kaupungin poliittiset klubit tukivat kumousta. Seuraavana päivänä sektioiden edustajat alkoivat koota suurta kansanjoukkoa. Heihin liittyi useita yksikköjä fédérés-sotilaita,[3] joita komensi muun muassa François Joseph Westermann.[5] Joukot koottiin neljässä kokoontumispaikassa, mistä ne etenivät piirittämään Tuileries’ta. Yhtynyt joukko käsitti noin 20000 ihmistä, mukaan lukien tuhansia naisia.[4] Erään tiedon mukaan 25 hyökkääjä kuoli tungoksessa toistensa rusentamina jo ennen taistelun alkua.[3]

title: Tuileries’n palatsin valtaus

text: Tuileries’n palatsin valtaus oli 10. elokuuta 1792 tapahtunut Ranskan suuren vallankumouksen käännekohta, Pariisissa puhjennut suunnitelmallinen kansannousu, jossa pariisilaiset kansanjoukot valtasivat kuninkaallisen Tuileries’n palatsin maakunnista saapuneiden vapaaehtoisten sotilaiden tuella. Sen seurauksena kuningas Ludvig XVI syöstiin vallasta, Ranskan monarkia kumottiin ja ensimmäinen tasavalta perustettiin. Tapahtumasarjaa kutsutaan myös ”Ranskan toiseksi vallankumoukseksi”, koska vuonna 1789 puhjennut vallankumous siirtyi sen jälkeen entistä radikaalimpaan vaiheeseen.

title: Vanhojen neuvosto (Ranska)

text: Vanhojen neuvosto kokoontui Pariisissa Tuileries’n puiston viereisessä niin sanotussa Maneesin salissa tammikuuhun 1799 saakka, sen jälkeen Palais Bourbonissa. Sekä vanhojen neuvosto että viidensadan neuvosto lakkautettiin marraskuussa 1799 brumairekuun 18. päivän vallankaappauksen seurauksena.

title: Henri de la Rochejaquelein

text: La Rochejaquelein kuului vanhaan aatelissukuun, joka oli vaikutusvaltainen Poitoun seudulla. Hänet kasvatettiin sotilasuralle ja hänestä tuli vain 13-vuotiaana armeijan aliluutnantti. Hän liittyi vuonna 1792 kuningas Ludvig XVI:n henkivartiokaartiin ja osallistui elokuussa Tuileries’n palatsin puolustukseen monarkian kukistuessa. Tasavallan perustamisen jälkeen La Rochejaqueleinin isä ja veljet pakenivat Ranskasta, mutta hän itse palasi kotiseudulleen Vendéehen. Hän liittyi maaliskuussa 1793 puhjenneeseen tasavallan vastaiseen talonpoikien kapinaan, ja kohosi pian kapinallisten katolisen ja kuninkaallisen armeijan esikuntaan. Maurice d’Elbéen haavoituttua Cholet’n taistelussa la Rochejaquelein valittiin 19. lokakuuta 1793 nuoresta iästään huolimatta kapina-armeijan uudeksi ylikomentajaksi ("généralissime"). La Rochejaquelein löi tasavallan armeijan Lavalissa 26. lokakuuta ja vei sen jälkeen joukkonsa pohjoiseen Bretagnen rannikolle, jossa niiden oli tarkoitus yhdistää voimansa mahdollisten englantilaisten maihinnousujoukkojen kanssa. Hänet kuitenkin lyötiin takaisin Granvillen edustalta 14. marraskuuta. Paluumatkalla hän voitti eräitä pieniä kahakoita, mutta kärsi tappion Angersissa 4. joulukuuta ja Le Mansissa 12. joulukuuta.

title: Tuileries’n palatsi

text: Palatsin rakentaminen alkoi Katariina de’ Medicin aloitteesta vuonna 1564 paikalle, jossa oli aikaisemmin valmistettu ja poltettu tiiliä. Tästä palatsi ja sen yhteyteen rakennettu puisto saivat nimensä, joka tarkoittaa ”tiilitehtaat”. Rakentamista jatkettiin seuraavina vuosisatoina kunnes julkisivun pituus saavutti 266 metrin pituuden.

title: Tuileries’n palatsi

text: (in French) (in French) (in French) (in French)

title: Tuileries’n palatsi

text: Luokka:Ranskan palatsit Luokka:Pariisin entiset rakennukset ja rakennelmat


query: Milloin Ernst Tandefelt murhasi sisäasiainministeri Heikki Ritavuoren?

title: Ernst Tandefelt

text: Knut Ernst Robert Tandefelt (10. maaliskuuta 1876 Sysmä – 3. toukokuuta 1948 Sipoo) oli suomalainen aatelismies, liikemies ja aktivisti. Hänet tunnetaan parhaiten sisäasiainministeri Heikki Ritavuoren murhaajana.[1] Tämä 14. helmikuuta 1922 tapahtunut murha on toistaiseksi Suomen viimeisin valtiollinen murha ja itsenäisyyden ajan ainut.

title: Heikki Ritavuori

text: Surmanluodit ampunut Ernst Tandefelt oli ruotsinkielinen aktivisti. Hän kertoi päätelleensä lehtiuutisten ja etenkin ruotsinkielisiä aktivisteja tukevan Hufvudstadsbladetin tietojen perusteella Ritavuoren maalle vaaralliseksi mieheksi, josta oli päästävä eroon. Oikeudessa Tandefelt sanoi toimineensa yksin ja täysin järjissään. Hänet tuomittiin aluksi elinikäiseen vankeuteen syyntakeisena ja teko todettiin tehdyksi täydessä ymmärryksessä. Tandefelt valitti tuomiosta ja muutti taktiikkaansa, väittäen itseään henkisesti vajaamieliseksi. Lopulta valitusten ja erinäisten poliittisten mutkien kautta hänet tuomittiin täyttä ymmärrystä vailla olevana 12 vuodeksi kuritushuoneeseen.

title: Ernst Tandefelt

text: Viimeisissä kolmivuotisissa poliisitutkimuksissa ja myöhemmässä historiantutkimuksessa on todettu, että Tandefelt ei toiminut yksin, eikä murha ollut vähäjärkisen hetkellinen päähänpisto. Aivan varmaa on, että suunnitelman voimahenkilöt olivat ruotsinkielisten aktivistien kärkimiehet apteekkari Oskar Jansson ja kenraalimajuri Paul von Gerich. Ritavuori oli herättänyt vihaa aktivistien keskuudessa toimillaan. Paul von Gerichiä ja suojeluskuntaa ärsyttivät Ritavuoren toimet suojeluskuntien yksityisyyden lopettamiseksi. Viimeinen pisara oli se, kun hallitus ja sitä symboloinut Ritavuori rajoitti liikkumista rajan pinnassa eikä antanut selvää ja nopeaa tukea heimosotureille. Juuri Jansson ja von Gerich ehdottivat Tandefeltille Ritavuoren murhaamista. Kyseessä ei välttämättä ollut juuri Ritavuoren vastainen salaliitto, mutta luultavasti murhatehtäviin tarjoutuneelle Tandefeltille löytyi vankka tukijoukko. Kaikki tutkimuksissa ilmitulleet nimet viittasivat murhan taustalla olleisiin ruotsinkielisiin aktivistipiireihin. Tämän vahvistaa vuonna 1932 ilmitullut aktivistien rahalähetys Tandefeltin perheelle. Jos tutkimuksia olisi jatkettu, aktivisteja olisi voitu syyttää yllytyksestä ja avunannosta murhaan, muttei salaliitosta.[20]

title: Ernst Tandefelt

text: Jansson ja Tandefelt tapasivat Aleksanterinkadulla apteekin viereisessä porraskäytävässä 12. helmikuuta 1922. Jansson lupasi toimittaa aseen ja haki Tandefeltille asunnostaan isältään perinnöksi saaman Colt-pistoolin ja paketin patruunoita. Tandefeltin oikeudessa selittämä epäuskottava tarina siitä, että hän olisi omistanut kyseisen pistoolin jo venäläisvallan aikana, ei siis pitänyt paikkansa. Maanantaina 13. helmikuuta Tandefelt ja Colliander tekivät kolmannen yrityksen tunnistaa Ritavuori. Yritys kuitenkin epäonnistui, kun näki Heikki Ritavuoren kulkevan vaimonsa rinnallaan. Katri Ritavuori oli serkkujen kautta Tandefeltille etäisesti tuttu ja hän luopui surmaamisesta tämän takia. Kaiken lisäksi Tandefelt ei vieläkään ehtinyt tunnistaa ministeriä.[19]

title: Ernst Tandefelt

text: Kolmannen käsittelyn alettua huhtikuun alussa puolustus muutti kantaansa syyntakeisuuden suhteen, sillä Tandefelt ei näyttänyt saavuttaneen teollaan yleistä ihailua. Ernst Tandefelt oli toivonut saavansa samanlaisen kansallissankarin maineen kuin Eugen Schauman tai Lennart Hohenthal, mutta näin ei ollut käymässä. Päinvastoin, Heikki Ritavuoren hautajaiset 21. helmikuuta olivat muodostuneet kansalliseksi surujuhlaksi. Kaiken lisäksi Hufvudstadsbladet ja muut oikeiston lehdet, joista Tandefelt oli kertonut saaneensa motiivin teolleen, olivat tuominneet heti murhan jälkeen Tandefeltin mielenvikaiseksi ilman minkäänlaisia perusteluita. Hufvudstadsbladetilla oli pääkiihottajan maine, joten se yritti väistää vastuutaan yleisen mielipiteen muokkaajana tekemällä eroa Tandefeltin tekoon ja ajatuksiin. Korostamalla Tandefeltin syyntakeisuutta elinikäinen kuritushuonetuomio alkoi näyttää varmalta.

title: Heikki Ritavuori

text: Sisäasiainministeri Ritavuori murhattiin kotiovelleen Helsingissä 14. helmikuuta 1922.

title: Paul von Gerich

text: Vuonna 1927 ulkoministeri Heikki Ritavuoren 1922 murhannut Ernst Tandefelt teki tunnustuksen jonka mukaan aktivisteihin kuuluneet apteekkari Oskar Jansson ja von Gerich olivat kehottaneet häntä murhaamaan Ritavuoren ja toimittaneet hänelle murhassa käytetyn aseen. Motiivina von Gerichin osalta olisi ollut Ritavuoren mukanaolo suojeluskuntaselkkauksen jälkiselvittelyssä. Asianomaiset itse kiistivät Tandefeltin väitteet eivätkä asiasta tehdyt poliisitutkimukset johtaneet selvyyteen.

title: Ernst Tandefelt

text: Aktivistit kiistivät jyrkästi sekaantumisensa Ritavuoren murhaan. Tandefeltin paljastuksessa mainitut aktivistit myönsivät lopulta tuntevansa toisensa, mutta kaikki kiistivät tunteneensa Ernst Tandefeltin. Aktivistit käyttivät samaa taktiikkaa kuin Tandefeltin suku ja leimasivat Tandefeltin heti epänormaaliksi sekä vähäjärkiseksi. Kenraalimajuri Paul von Gerich kiisti tavanneensa Tandefeltin asunnossaan, mutta kun Tandefelt osasi kuvailla tämän asunnon tarkkaan, kenraalimajuri totesi hätäisesti, että he olivat saattaneet tavata suojeluskunta-asioiden merkeissä. Talvella 1922 von Gerich ei kuitenkaan ollut enää Helsingin suojeluskuntajohtaja, eikä Tandefelt ollut koskaan kuulunut suojeluskuntaan.[19]

title: Ernst Tandefelt

text: Rouva Katri Ritavuorelle määrättiin korvaukseksi 1300 markkaa. Ernst Tandefelt valitti tuomiosta hovioikeuteen, koska häntä ei ollut lähetetty mielentilatutkimukseen. Myös Katri Ritavuori valitti tuomiosta, koska korvaus oli liian pieni maksamaan edes varatuomari Niemelän 4751 markan laskua, ja vaati 5000 markan korvausta.

title: Ernst Tandefelt

text: Turun hovioikeus käsitteli Tandefeltin valituskirjelmän, jossa asianajaja Olofsson väitti poliittisten kantojen vaikuttaneen oikeuden päätökseen. Kirjelmän mukaan oikeus edusti Heikki Ritavuoren vastaista poliittista kantaa. Tähän väitteeseen kirjelmä ei antanut enempää selvitystä. Kirjeessä vedottiin myös poliittisen rikollisen oikeuteen päästä mielentilatutkimukseen. Kirjelmän lopussa Tandefelt kysyi, miksi hän muka täysissä järjissä olisi mennyt pilaamaan elämänsä, johon kuului pieni lapsi, rakastava vaimo ja kohtuullisen hyvätuloinen talous.

title: Ernst Tandefelt

text: Tandefeltin murhan motiiveja ja mahdollisia taustahenkilöitä ei poliisi aikanaan kunnolla tutkinut. Viranomaiset eivät halunneet tutkia surmaa itse varsinaista tekoa eli ampumista laajemmin. Murhan tutkimus annettiin vielä tuossa vaiheessa kokemattomalle Helsingin poliisilaitokselle. Ilmiselvästi tällainen valtiollinen murha olisi kuulunut salaiselle poliisille eli Etsivälle keskuspoliisille. Etsivä keskuspoliisi oli kuitenkin aktivistien miehittämä ja murhan tutkimuksessa olisi voinut paljastua EK:lle sekä sen johdolle ikäviä asioita tai kytköksiä Ritavuoren murhaan. EK:n silloinen johtaja aktivisti Ossi Holmström pelkäsi EK:ssa työskentelevien aktivistien nimien tulevan esiin, jos murhaa tutkittaisiin perinpohjaisesti. Tuolloin haluttiin todeta Tandefelt selvästi syyllisesti ja asettaa oikeuden eteen.[5] Yksi pääkysymys sivuutettiin: "Mikä sai juuri elämänsä vihdoinkin kuntoon saaneen perheenisän poliittisen murhan kannalle?". Nykytietämyksellä voidaan todeta, että teon tausta on selvästi laajempi kuin tuolloin väitetty mielenvikaisen hetkellinen päähänpisto.[6]

title: Ernst Tandefelt

text: Eräs henkilö kysyi porraskäytävässä Tandefeltilta "Miksi ammuitte?" ja hän vastasi "Saatte lukea huomenna lehdestä". Kun konstaapeli Penttilä kysyi samaa, Tandefelt vastasi, että Ritavuori oli vapauttanut punaisia ja toiminut väärin Karjalan tilanteessa. Tandefelt ei kuitenkaan ollut ainoa samaa mieltä ollut. Ritavuori oli saanut paljon uhkauksia, ja hänen päällään kuolinhetkellä olleen ulsterin taskusta löytyi lappu, jonka päälle Ritavuori oli kirjoittanut "Saap. 14/2 1922". Lapussa luki: [17]

title: Ernst Tandefelt

text: Harald Bouchtin ja Oskar Janssonin tavattua tämän nimettömän Vaasan suojeluskuntapäällikön, joka oli luultavasti Ehrström, Jansson keskusteli asiasta vielä Paul von Gerichin kanssa. Keskustelun jälkeen Jansson ehdotti Tandefeltille salamurhattavaksi sisäasiainministeri Heikki Ritavuorta. Tandefelt yllättyi ja piti Ritavuorta liian vähäpätöisenä surmattavaksi. Hän kuitenkin muutti mielensä luettuaan Hufvudstadsbladetista Ritavuoren toimista Karjalan vapaustaistelun suhteen. Tässä suhteessa Tandefeltin osittaisena motiivina oli oikeudenkäynneissä päämotiivina puitu Hufvudstadsbladetin ja muiden lehtien uutisointi. Ritavuoren murhaamisesta päätettiin noin helmikuun 3. päivän tienoilla.[19]

title: Ernst Tandefelt

text: Lähtö kahvilasta meni niin kuin poliisi oli pikaisissa tutkimuksissaan saanut selville. Poliisikuulusteluissa ei kuitenkaan ollut saatu selville sitä, että Colliander oli osoittanut Tandefeltille Kansallismuseon pysäkillä raitiovaunusta laskeutuneen ministeri Heikki Ritavuoren. Kun Tandefelt sai selville Ritavuoren, insinööri Colliander poistui kiireesti paikalta. Tandefelt siis tapasi Selim Collianderin vain hetkeä ennen murhaa.[19]

title: Ernst Tandefelt

text: Oikeus kysyi Tandefeltin velipuolen pojalta Heikki Tandefeltilta luonnehdintaa sedästään. Heikki Tandefelt kertoi, että hänen setänsä ei ollut suvun suosiossa uhkarohkeutensa ja puutteellisen harkintakykynsä takia. Ernst Tandefelt oli hänen mukaansa nopea toimimaan ja helppo saada kiihtyneeseen tilaan. Hän myös kertoi setänsä vihanneen venäläisiä yli kaiken Katajanokan kidutuskokemusten jälkeen. Viha oli voimistunut kommunisteja kohtaan, kun hänelle oli selvinnyt entisten venäläisten kiduttajiensa olleen sittemmin bolševikkeja. Heikki Tandefelt kuitenkin korosti setänsä olevan mielenterveydeltään tasapainoinen eikä lainkaan moraalisesti rappiolla.

title: Oscar Jansson

text: Sisäministeri Heikki Ritavuoren helmikuussa 1922 murhannut Ernst Tandefelt kirjoitti vankilassa ollessaan vuonna 1927 paljastuskirjeen, jonka mukaan murhan suunnittelussa olivat mukana Jansson ja kenraalimajuri Paul von Gerich. Paljastuksen johdosta oikeuskansleri aloitti tutkimukset, mutta ne lopetettiin tuloksettomina 1930-luvun alussa. Aktivistit kiistivät jyrkästi sekaantumisensa Ritavuoren murhaan. Tandefeltin paljastuksessa mainitut aktivistit myönsivät lopulta tuntevansa toisensa, mutta kaikki kiistivät tunteneensa Ernst Tandefeltin. Aktivistit olivat edelleen tärkeässä asemassa politiikassa, ja tutkinnan lopettamispäätös sijoittui Lapuan liikkeen kannatuksen nousun ja aktivistien vaikutusvallan uuden kasvun aikaan. Valonarkoja ja poliittisesti ikäviä sekä yhteiskuntarauhaa rikkovia paljastuksia olisi tullut esille, joten oli parempi tuomita yksin Tandefelt ja jättää muu taustatutkimus tekemättä.

title: Heikki Ritavuori

text: Myöhemmin Tandefelt ilmiantoi useita henkilöitä, joista keskeisimmät murhan suunnittelijat olivat apteekkari ja aktivistijohtaja Oskar Jansson ja kenraalimajuri Paul von Gerich. Oikeuskanslerin vuosina 1927–1930 toimeenpanemat tutkimukset paljastivat, että Tandefeltin taustalla oli toiminut laaja aktivistirengas. Kymmenen vuotta tapahtumien jälkeen täydellisiä todisteita ei kuitenkaan enää voitu saada ja oikeuskansleri lopetti tutkimukset. Tutkimuksia ei ollut myöskään poliittisesti korrektia jatkaa radikalisoituvan oikeiston aikakautena, varsinkin kun valtiollisen poliisin Etsivän Keskuspoliisin aktivistijohdolla oli yhteyksiä murhaan ja sen suunnittelijoihin. Myöhemmin on todettu, että Tandefeltin takana olivat todennäköisesti erityisesti ruotsinkieliset aktivistipiirit ja suojeluskunta-aktivistit. Selvä Ritavuoren murhaamiseen tähdännyt salaliitto on sen sijaan poliisi- ja historiatutkimuksessa osoittautunut epätodennäköiseksi.

title: Ernst Tandefelt

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Niku, Risto| title = Ministeri Ritavuoren murha| location = Helsinki| publisher = Edita| year = 2004| id = ISBN 951-37-4146-X| language = (in Finnish)}} Citation error, replace with{{cite book| title = Risto Rytin lähipiiri| number = Heikki Ritavuori, oikeusvaltion rohkea puolustaja (kirj. Risto Niku)| location = Helsinki| publisher = Edita| year = 2005| id = ISBN 951-37-4502-3| language = (in Finnish)}}

title: Suojeluskunta

text: Varsinaisesti lopullinen käänne tapahtui vuonna 1922, johon asti oikeisto korosti suojeluskuntien sisäpoliittisia tehtäviä. Vuonna 1922 Suojeluskuntajärjestö hyväksyi yleisesti Malmbergin vuotta aiemmin antaman suojeluskuntien tehtäviä ja tarkoitusta selvittäneen ohjelmajulistuksen, joka sisälsi edellä mainitut linjaukset. Ennen siirtymistä täydellisesti Malmbergin aikaan kuitenkin tapahtui dramaattinen "viimeinen näytös", kun suojeluskuntaselkkauksen selvittelyssä mukana ollut sisäasiainministeri Heikki Ritavuori murhattiin kotiovensa edessä 14. helmikuuta 1922. Murhaaja Ernst Tandefeltin vuoden 1927 tunnustuksessa hän mainitsi entisen Helsingin suojeluskuntapiirin päällikön Paul von Gerichin sekä muita ruotsinkielisiä suojeluskunta-aktivisteja. Tosin suojeluskunta-aktivistien mahdollisesta osallisuudesta ei kuitenkaan ollut murhan tapahtuman aikaan näyttöä, joten tilanteesta ei muodostunut tuolloin mitään vakavampaa rasitetta Suojeluskuntajärjestölle.

title: Ernst Tandefelt

text: Tandefelt ei tuntenut Ritavuorta ulkonäöltä, vaikka olikin niin oikeudenkäynneissä väittänyt. Hän tarvitsi jonkun näyttämään hänelle Ritavuoren, ja Oskar Jansson järjesti tähän tehtävään ruotsinkielisiin aktivisteihin kuuluneen Pukinmäessä asuneen tehtailijan ja insinöörin Selim Collianderin. Colliander tunsi Oskar Janssonin suojeluskuntakursseilta. Tandefelt, Colliander ja Jansson tapasivat perjantaina 10. helmikuuta Janssonin asunnolla, josta Colliander ja Tandefelt lähtivät yhdessä Nervanderinkadulle. Collianderin tarkoitus oli osoittaa Tandefeltille kotiinsa palaava ministeri Ritavuori, joka tulikin tavalliseen aikaansa. Colliander ja Tandefelt kuitenkin joutuivat vahingossa toisistaan erilleen ja tunnistaminen epäonnistui. Colliander oli vielä lisäksi säikähtänyt nähtyään kadun toisella puolella Ritavuoren veljen Eero Rydmanin.[19]

title: Ernst Tandefelt

text: Tandefelt tunnusti heti syyllisyytensä poliisille sanomalla suomeksi "Minä se olen". Toinen konstaapeli Johannes Penttilä kutsui toisen pirssin, joka kyyditsi Penttilän ja haavoittuneen Tandefeltin Kirurgiseen sairaalaan. Penttilä maksoi kyydin, koska Tandefeltillä oli vain 1000 markan seteli. Gerda Ryti ryntäsi yläkertaan rouva Katri Ritavuoren luo, joka oli juuri ollut puhelimessa ja avasi kotiovensa iloisesti. Ryti kertoi murhasta rouva Ritavuorelle, joka meni alas jalkakäytävälle etsimään jo pois vietyä miestään.[16]

title: Ernst Tandefelt

text: Tandefelt kertoi lukeneensa Ritavuoren toimista pääasiassa Hufvudstadsbladet</i>ista, suomenkielisiä lehtiä hän vain vilkuili kahviloissa. Hän sanoi lukeneensa Etsivän keskuspoliisiin lakkauttamissuunnitelmista sekä Ritavuoren veljeilystä kommunistien kanssa ja vihamielisestä suhtautumisesta karjalaisten vapaustaisteluun. Jälkimmäinen väite oli lopullisesti vaikuttanut hänen päätökseensä siitä, että jonkun tuli tehdä jotakin "punikkiministerin" maanpetollisen toiminnan lopettamiseksi.

title: Ernst Tandefelt

text: Vähän yli kello 17 ulsteriin, mustaan karvahattuun ja kalosseihin pukeutunut, ruskeata salkkua kainalossaan kantanut ministeri Ritavuori jäi raitiovaunusta Kansallismuseon pysäkillä. Ritavuoren kotiin Nervanderinkatu 11:een oli 250 metriä. Ostrobotnian kohdalla hän tapasi tuttavansa, mutta jatkoi pian matkaansa. Museokadulla Ritavuoren perään liittyi kaksi miestä. Kaksikymmentä metriä hänen takanaan käveli työläispalttooseen pukeutunut iso ja tukeva Ernst Tandefelt, ja kaksikymmentä metriä Tandefeltin takana oli Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustaja Ernst Fredrik Nevanlinna, joka oli tulossa tapaamaan Ritavuoren naapurissa asuvaa Lauri Ingmania. Ritavuori oli mietteissään eikä huomannut seuraajaansa. Kolmikko kääntyi Nervanderinkadulle. Ritavuoren tarttuessa Nervanderinkatu 11:n ovenkahvaan Tandefelt tarttui taskussaan olleeseen pistooliinsa, mutta se jäi kiinni takin kankaaseen ja laukesi hänen omaan jalkaansa. Kivusta huolimatta Tandefelt veti pistoolin nopeasti esiin ja ampui erittäin nopeasti kolme laukausta Ritavuoren selkään keuhkojen ja sydämen alueelle. Kuolettavat laukaukset kaatoivat Ritavuoren selälleen viistosti porraskynnyksen eteen jalkakäytävälle. Hattu lensi päästä, salkku kädestä ja kalossit jaloista. Osa luodeista oli veitsellä teroitettuja, jotta ne tappaisivat helpommin.[16]

title: Ernst Tandefelt

text: Oikeudenkäynnissä Tandefelt korosti tehneensä murhan ja päätöksen siitä aivan yksin. Hän korosti olevansa mieleltään terve ja sanoi tietäneensä mitä teki, vaikka olikin kärsinyt hermostuneisuudesta ja päänsärystä Katajanokan kidutuskokemusten jälkeen. Hän sanoi olevansa ylpeä teostaan ja piti Ritavuorta jopa pahempana uhkana kuin kommunisteja. Hän väitti tunteneensa Heikki Ritavuoren 15-20 vuoden takaa, olihan Ritavuori aktivistien maanalaisen liikkeen, kagaalin, jäsen. Katri Ritavuori oli hänen mukaansa hänelle serkkujen serkku. Samoin hän väitti, että Colt-pistooli oli ollut hänellä jo sisällissodan aikana. Tämän kahdeksalla patruunalla ladatun pistoolin ja tuhat markkaa hän oli ottanut konttoristaan Tarkk'ampujankadulta. Hän oli omien sanojensa mukaan aikonut ampua Ritavuoren jo 13. helmikuuta, mutta tämä oli ollut silloin vaimonsa seurassa, eikä hän halunnut surmata Ritavuorta vaimonsa silmien edessä.

title: Ernst Tandefelt

text: Vaikka Tandefelt pyrkikin puhumaan kärkevästi, jotta hänen mahdollisuutensa syyntakeettomaksi julistamisesta kasvaisivat, eivät puheet oikeistopuolueen taloudellisesta tuesta olleet aivan keksittyjä. Talvella 1923 25 000 markan rahasumma ilmestyi Tandefeltin perheen pankkitilille. Vuonna 1937 Nykypäivä-lehti sai selville, että rahat olivat peräisin noin kahdeltakymmeneltä jollain tavoin Ritavuoren murhaan ja sen suunnitteluun osallistuneelta aktivistilta. Vuonna 1932 Tandelfelt kysyi sittemmin poliisilta, mihin nämä rahat olivat kadonneet perheen tililtä. Tilinhoitaja oli kuitenkin hävittänyt ne jonnekin, eikä katoamistapaus edennyt rikostutkintaan.

title: Eugen Schauman

text: Kahdeksan kuukautta Bobrikovin murhan jälkeen Lennart Hohenthal ampui prokuraattori Eliel Soisalon-Soinisen, myöntyväisyyspoliitikon, jota aktivistit pitivät venäläistämistoimenpiteiden tukijana. Myös Hohenthal oli suunnitellut Bobrikovin murhaamista, mutta Schaumanin ehdittyä ensin hän valitsi kohteekseen Soisalon-Soinisen. Schaumanin ja Hohenthalin esimerkki rohkaisi suomalaisia nuoria aktivisteja käyttämään väkivaltaa venäläisiä viranomaisia ja suomalaisia myöntyväisyyspoliitikkoja vastaan. Teot siis loivat entistä enemmän taistelumielialaa kunnes vuonna 1906 salamurhat sortotoimien vastaisina keinoina koettiin niin sanotusti epämuodikkaiksi. Kolmas ja viimeinen tunnettu aktivistimurha tapahtui erilaisissa oloissa vuonna 1922, kun Ernst Tandefelt ampui sisäasiainministeri Heikki Ritavuoren. Tandefelt mainitsikin esikuvikseen Schaumanin ja Hohenthalin.

title: Ernst Tandefelt

text: Selim Colliander myönsi tunteneensa Oskar Janssonin, muttei tietenkään Tandefeltiä, joka kuitenkin tiesi Collianderista paikkansapitäviä yksityisasioista. Tandefelt tiesi esimerkiksi, että Colliander asui rautatien varrella, eikä käyttänyt sormusta naimisissaolostaan huolimatta. Colliander väitti olleensa 14. helmikuuta Viipurissa myymässä leikkikalutehtaansa tuotteita, vaikka tehdas ei ollut vielä edes toiminnassa. Tehdas oli juuri saanut Ritavuoren veljen Eero Rydmanin pankilta lainan. Oskar Jansson kiisti suunnitelleensa mitään Tandefeltin kanssa, vaan piti tätä epänormaalina. Katri Ritavuori oli alusta asti tiennyt, että Oskar Jansson oli sekaantunut murhaan. Rouva Ritavuori oli kuullut kahden miehen keskustelevan oikeudenkäyntien aikana murhasta Korkeavuorenkadulla ja toinen miehistä oli maininnut Oskar Janssonin nimen.[19]

title: Ernst Tandefelt

text: Heikki Ritavuori oli Kansallisen Edistyspuolueen jäsen ja sisäasiainministeri Juho Vennolan kummassakin hallituksessa, elokuusta 1919 kesään 1920 ja huhtikuusta 1921 kuolemaansa helmikuuhun 1922. Ritavuori ja hänen puoluetoverinsa, tasavallan presidentti K. J. Ståhlberg, olivat oli oikeiston ja aktivistien keskuudessa maan vihatuimmat poliitikot. Poliittisella toiminnallaan vuosina 1918–1922 Ritavuori sai monarkistisen oikeiston, radikaalit suojeluskuntalaiset ja aktivistit vankoiksi vihamiehikseen.

title: Ivar Ståhle

text: Vuonna 1927 Heikki Ritavuoren murhannut Ernst Tandefelt teki paljastuksen, jonka mukaan hän oli tavannut murhapäivänä ennen tekoaan Café Esplanadissa Ivar Ståhlen, Selim Collianderin ja Oscar Janssonin, joista jälkimmäinen oli antanut hänelle 1000 markkaa. Suojeluskuntain Yliesikunta ilmoitti Ståhlen olleen sairauslomalla, ja Ståhle käytti tätä alibinaan sille, ettei hän voinut olla tuolloin kahvilassa. Ståhlen ja kumppanien osuus Ritavuoren murhassa jäi kuitenkin selvittämättä, kun poliisi lopetti oikeuskanslerin päätöksellä tutkimukset maaliskuussa 1930.

title: Ernst Tandefelt

text: Murhapaikasta kymmenen askeleen päässä ollut Nevanlinna huusi "Ottakaa roisto kiinni!", kun Tandefelt lähti juoksemaan Nervanderinkatua eteenpäin. Nervanderinkadun päässä Tandefelt kääntyi ja heilautti pistooliaan perässään juoksevalle Nevanlinnalle, mutta laski sen ja ilmoitti, ettei kiellä tekoaan eikä vetäydy sen seuraamuksista. Tandefelt palasi Nervanderinkatu 11:n porraskäytävään ja Nevanlinna huusi hänen peräänsä: "Mies on otettava kiinni!". Varastomies Anders Wikström riisui Tandefeltin aseista porraskäytävässä ja sanoi: "Nyt ette juokse enää". Tapahtumapaikalla ollut Gerda Ryti haki ampumapaikalle Tandefeltia odottamassa olleen auton, johon Ritavuori nostettiin. Ritavuori liikutti muutaman kerran kouristuksenomaisesti suutaan ja kerran silmäänsä. Paikalle kello 17.15 hälytetystä partiosta konstaapeli Fredrik Sjöholm astui pirssiauton kyytiin. Ritavuori kuljetettiin Kirurgiseen sairaalaan, ja matkan varrelta otettiin passipoliisi kyytiin. Mitään ei kuitenkaan ollut enää tehtävissä, sillä Ritavuori oli kuollut jo autoon nostettaessa. Heti sairaalaan saavuttuaan Ritavuori julistettiin kuolleeksi. Luodeista yksi oli osunut Ritavuoren sydämeen ja kaksi vasempaan keuhkoon. Nämä vammat aiheuttivat pikaiseen kuolemaan johtaneen sisäisen verenvuodon.[16]


query: Miten metafora määritellään?

title: Idiomi

text: Idiomit ovat yleensä kieli- ja kulttuurisidonnaisia, joten vieraan kielen idiomeja voi olla vaikea ymmärtää. Idiomit eivät yleensä ole mielekkäästi käännettävissä sanasta sanaan, vaikka useissa kielipareissa onkin idiomeja, jotka ovat sanastoltaan ja merkitykseltään hyvinkin samanlaisia. Idiomeja lienee kaikissa kielissä, ja monet niistä juontavat juurensa todella kauaksi historiaan. Toisin kuin sananlaskut, jotka ovat kokonaisia virkkeitä tai puheenvuoroja, idiomit ovat tyypillisesti vain muutaman sanan sanaliittoja. Metaforan eli vertauskuvan ja idiomin raja puolestaan on melko häilyvä, sillä vallalla olevan ajatusmallin mukaan idiomi on vakiintunut metafora. Tällöin metaforan ja idiomin välille muodostuu jatkumo, jolla ilmaukset liikkuvat vakiintuessaan metaforapäästä idiomeiksi. Esimerkkejä alun perin metaforina olleista idiomeista lienee luontevinta etsiä erisnimiä sisältävistä idiomeista: tehdä konoset tarkoittaa oksentamista ja vakiintui yleiseen käyttöön mahdollisesti lehdistön tai urheiluselostajien edesauttamana sen jälkeen, kun kävelijä Valentin Kononen oksensi Helsingin EM-kisoissa urheilusuorituksensa aikana.

title: Metafora

text:
Metafora ( ’siirto’) on kielikuva eli trooppi, jossa kahta toisiinsa liittymätöntä sanaa samaistetaan ilman "kuin"-sanaa. Metaforasta esimerkkejä ovat lausahdus "Hän on aurinkoni" (kirjaimellisesti: maata valaiseva ja lämmittävä taivaankappale) tai "tuolin jalka" (kirj: eläimen alaraaja).
Metaforassa tapahtuu merkityssiirtymä, jonka johdosta se eroaa kirjaimellisesta kielestä. Metaforia ja muita kielenkäytön muotoja tutkivat ja pyrkivät selittämään kielitiede, retoriikka ja kielifilosofia. Myös neuropsykologiassa on tutkittu, kuinka metaforien ymmärtäminen eroaa aivotasolla kirjaimellisen kielen ymmärtämisestä.

title: Taideohjelma

text:
Taideohjelma on suunnitelma alue- tai kohdekokonaisuutta varten, jossa määritellään, miten sille toteutetaan taidetta ja miten taidehankinnat rahoitetaan. Taideohjelmassa kerotaan myös, kuinka tilaajien, rakennuttajien, arkkitehtien, erikoisalojen
suunnittelijoiden, taiteilijoiden ja käyttäjien yhteistyö toteutetaan.

title: Sisältöstrategia

text: Sisältöstrategia (tai sisältömarkkinoinnin strategia) määrittää organisaation sisältömarkkinoinnin ylätason puitteet (kuten verkkosisältöjen tai sisältömarkkinoinnin tavoitteet, fokuksen ja sisältöteemat) ja antaa näin suuntaviivat operatiiviselle suunnittelulle, mutta jättää sen sijaan avoimeksi kaikki taktisen tason yksityiskohdat. Sisältöstrategia määrittelee siis paitsi sisältöjen tavoitteet, myös sen, miten ne tukevat organisaation strategisia (esim. liiketoiminnan) tavoitteita. Lisäksi siinä määritellään kohderyhmät joihin halutaan vaikuttaa; se, miten näihin halutaan vaikuttaa; aiheet joista puhutaan; vaikuttamisen keinot ja kanavat sekä sisäiset prosessit.

title: George Lakoff

text: Läntisen tieteen perinteessä metafora on nähty ainoastaan kielellisenä konstruktiona. Lakoffin tutkimuksen ydin on ollut hänen argumenttinsa, että metaforat ovat ensisijaisesti mielellisiä konstruktioita, ja että ne ovat keskeisiä ajattelun kehityksessä. Ajattelu ilman metaforia on Lakoffin mukaan mahdollista vain, kun kyseessä puhtaasti fyysinen todellisuus. Mitä abstraktimpi ajatus, sitä useampia kerroksia metaforia tarvitaan sen ilmaisuun. Ihmiset eivät itse huomaa näitä metaforia useista syistä. Yksi syy on, että metaforat ovat 'kuolleet' emmekä enää tunnista niiden alkuperää. Toinen syy on, ettemme vain kiinnitä huomiota siihen, mitä tapahtuu.

title: Sovitus (teologia)

text: Kristinuskon historiassa on kautta vuosisatojen käytetty useita erilaisia metaforia, joilla on pyritty selittämään miten sovitus Jeesuksen Kristuksen kautta tapahtuu. Eri kirkot ja yhteisöt painottavat niitä eri tavoin. Neljä tunnetuinta sovitusopillista mallia on kuvattu lyhyesti seuraavassa:

title: Suorituskykypyramidi

text: Mallissa ei esitetä eikä pohdita miten toimitaan sen jälkeen, kun tavoitteet on asetettu. Toisin sanoen ei anneta vastausta ohjauksen kysymykseen, miten halutut asiat saadaan tehdyksi organisaatiossa. Mallissa kuvataan ja näytetään vain, miten nämä halutut asiat pitäisi määritellä. Tavoitteiden määrittely mallissa vastaa täysin sitä tapaa, mihin tavoitejohtamisessa on totuttu. Voidaan olettaa, että ohjausta toteutetaan tavoitemäärittelyn jälkeen tavoitejohtamisen periaatteita noudattaen.

title: Metafora

text: Kielitieteilijä George Lakoff on tutkinut metaforien merkitystä käsitemaailmallemme. Yhdessä Mark Johnsonin kanssa Lakoff julkaisi vuonna 1980 kirjan "Metaphors We Live By". Lakoffin mukaan koko kielemme rakentuu monien metaforien varaan. Esimerkiksi suunnat liittyvät käsitemaailmassamme myös mielialaan sekä hyvään. Elämä koetaan käsitteellisesti matkana; siksi kieli tulvii ilmaisuja, joissa "olemme päässeet pitkälle" tai "tuntui, että halusin pysähtyä ja miettiä elämäni suuntaa". Koko ajattelu on siis organisoitunut joidenkin tärkeiden ja perustavien metaforien kautta.

title: Liikeidea

text: Liikeideassa on yleensä kolme osaa: "mitä, kenelle ja miten". "Mitä" tarkoittaa niitä tuotteita tai palveluja, joita yritys myy asiakkailleen. "Kenelle" tarkoittaa yrityksen mahdollisia asiakkaita ja "miten" tarkoittaa sitä, miten yritys tuotteensa tai palvelunsa tuottaa ja antaa asiakkaiden saataville. Näiden kolmen yhteistuloksena määritellään yrityksen tavoiteimago: "millä asiakkaat saadaan ostamaan juuri meiltä?"

title: Metafora

text: Filosofiassa metaforateoriasta käyty keskustelu käynnistyi Max Blackin kirjasta "Models and Metaphors". Huomiota on kiinnitetty tapaan, jolla metaforat ohjaavat ajatteluamme. Esimerkiksi "elämä on olemassaolon taistelua" johtaa erilaisiin elämäntulkintoihin kuin metafora "elämä on seikkailu". Suomalaisista filosofeista erityisesti Jaakko Hintikka on tutkinut metaforaa.

title: Gotiikan taide

text: Italian goottilainen maalaustaide kehittyi monipuoliseksi. Giotto toi siihen niin paljon omintakeisuutta, ettei hänen tyyliään voi määritellä tavanomaisin gotiikan termein. Hänen oletettu oppi-isänsä Cimabue oli yrittänyt muuttaa bysanttilaista metaforista kuvakieltä.

title: Ordinaali

text: Esimerkkinä "hyvin suuresta" äärettömästä, mutta vielä numeroituvasta ordinaalista voidaan mainita ε0. Se on pienin ordinaali, joka toteuttaa yhtälön ω α = α {\displaystyle \omega ^{\alpha }=\alpha } , ja samalla jonon 0, 1, ω {\displaystyle \omega } , ω ω {\displaystyle \omega ^{\omega }} , ω ω ω {\displaystyle \omega ^{\omega ^{\omega }}} jne. raja-arvo. Monet ordinaalit voidaan määritellä samaan tapaan jonkin ordinaalifunktion kiintopisteinä. Niinpä ι {\displaystyle \iota } :tta sellaista ordinaalia, jolle pätee ω α = α {\displaystyle \omega ^{\alpha }=\alpha } , merkitään ε ι {\displaystyle \varepsilon _{\iota }} , ja samaan tapaan voitaisiin yrittää löytää ι {\displaystyle \iota } :s sellainen ordinaali, jolle ε α = α {\displaystyle \varepsilon _{\alpha }=\alpha } ja niin edelleen. Tätä voitaisiin yrittää järjestelmällisesti, mutta miten tahasa ordinaalit määritellään ja konstruoidaankin, aina on olemassa ordinaali, joka on juuri kaikkien tällä tavoin konstruoitujen ordinaalien yläpuolella Ehkä tärkein ordinaali, joka tähän tapaan rajoittaa konstruointijärjestelmää, on Churchin–Kleenen ordinaali ω 1 C K {\displaystyle \omega _{1}^{\mathrm {CK} }} (joka on numeroituva siitä huolimatta, että sen nimessä esiintyy ω 1 {\displaystyle \omega _{1}} ). Se on pienin ordinaali, jota tietyssä mielessä ei mitenkään voi esittää laskettavissa olevana funktiona. Myös ω 1 C K {\displaystyle \omega _{1}^{\mathrm {CK} }} :n alapuolella voidaan kuitenkin määritellä huomattavan laajoja ordinaaleja, jotka mittaavat eräiden formaalisten systeemien "todistusteoreettista vahvuutta"; niinpä esimerkiksi ε 0 {\displaystyle \varepsilon _{0}} mittaa Peanon aksioomeihin perustuvan aritmetiikan vahvutta. Voidaan myös määritellä ordinaaleja, jotka ovat suurempia kuin Churchin–Kleenen ordinaali ja joilla niilläkin on merkitystä useilla logiikan aloilla.

title: Yleinen tietosuoja-asetus

text: Tietosuoja-asetuksessa määritellään kansalaisen oikeudet liittyen henkilötietojen käsittelyyn. Asetuksen myötä jokaisella EU-kansalaisella on oikeus tarkistaa hänestä tallennetut tiedot, saada tieto siitä miten henkilötiedot on kerätty sekä miten niitä käsitellään ja kenelle niitä annetaan. Lisäksi kansalaisella on oikeus oikaista mahdolliset väärät tiedot sekä poistaa tietonsa rekisteristä. Vastaavasti asetuksessa säädetään rekisterinpitäjille velvollisuus toimia siten, että edellä esitetyt oikeudet toteutuvat.

title: Metaforaan vetoaminen

text: Tässä argumentaatiossa metaforana on ”Jussi (A) on aasi (B')”; aasi ("Equus asinis") on yleinen metafora yksinkertaisesta ja typerästä ihmisestä. Argumentin C (pitkäkorvaisuus) premissinä on ”kaikki "Equus asinis" -lajin edustajat” (B)), ei suinkaan ”kaikki typerät ja yksinkertaiset ihmiset (B')”. Argumentti olisi kuitenkin pätevä, mikäli kyseessä todellakin olisi Jussi-niminen "Equus asinis" -lajin yksilö (A) eikä ”aasi” olisi pelkkä metafora-attribuutti ihmiselle.

title: Metaforaan vetoaminen

text: Metaforaan vetoaminen argumentaatiovirheenä tarkoittaa argumentointia asiaan liittyvällä metaforalla. Yleisessä muodossaan metaforaan vetoaminen tapahtuu seuraavasti:Esimerkki:

title: Occam (ohjelmointikieli)

text: Yksinkertainen koodi, joka esittää miten kahta sekvenssiä määritellään ajettavaksi rinnakkain:

title: Buffy, vampyyrintappaja

text: Buffyn jaksot ja juonenkäänteet sisältävät usein metaforia. Sarjassa tavallisen elämän ongelmat ottavat uuden suunnan ja muuttuvat yliluonnollisiksi metaforiksi. Esimerkiksi yksi Buffyn alkukausien kantavia metaforia oli Whedonin ajatus, että high school on yhtä helvettiä. Sarjassa tämä on lähes kirjaimellisesti totta, sillä Sunnydalen high school sijaitsee hirveisiin demoniulottuvuuksiin aukeavan portaalin eli Helvetinsuun päällä. Muutenkaan Buffylla ja kumppaneilla ei ole helppoa koulussaan; siellä he joutuvat usein taistelemaan helvetillisiä hirviöitä vastaan. Sarjan toisella kaudella Buffy menettää neitsyytensä vampyyripoikaystävälleen Angelille, joka kirouksensa takia menettää sen jälkeen sielunsa ja muuttuu jälleen pahaksi. Näyttelijä Sarah Michelle Gellar sanoi sen olleen ”suurin metafora” ja symboloineen tilannetta, jossa nainen maattuaan mukavan miehen kanssa huomaa tämän muuttuneen hirviömäiseksi. Myöhemmillä kausilla nähdään muun muassa metaforia päihteiden liikakäytölle kun Buffyn paras ystävä Willow tulee riippuvaiseksi taikuudesta. Buffyyn heijastuu myös sarjan tekijöiden ajatuksia elämästä. Whedon on kertonut, että tekijäryhmä mietti aina tarkoin sarjan emotionaalista, yhteiskunnallista ja filosofista sanomaa.[38][39]

title: Ohjelmiston vaatimusmäärittely

text: Tässä kohdassa määritellään ohjelmiston toiminnallisuudet eli ne asiat mitä lopullisen ohjelmiston tulee käytännössä sisältää ja miten sen tulee toimia. Toiminnot kuvataan yleensä syötteinä ja tulosteina. Toiminnallisissa vaatimuksissa ei niinkään keskitytä sisäisiin toimintoihin vaan siihen, miten järjestelmä reagoi ulkoa tuleviin tapahtumiin.

title: Koodinvaihto

text: Metaforinen koodinvaihto sisältää erilaisia pragmaattisia konventioita. Ne ovat tilannekohtaisia tulkintaennakointeja, jotka vaikuttavat viestinnän laatuun. Konventiot ovat erityisen tavallisia affektiivisessa viestinnässä (pyynnöt, vetoomukset, kiihtynyt keskustelu). Kaksikieliset keskustelijat eivät ole metaforisessa koodinvaihdossa välttämättä tietoisia siitä, mitä koodia he kulloinkin käyttävät. Koodit eivät vaihtele jonkin vakiomallin mukaisesti, vaan vaihtelu perustuu kulloisenkin tilanteen abstraktiin ymmärtämiseen. Keskustelijat välittävät metaforista tietoa siitä, miten heidän sanoihinsa tulisi suhtautua. Koodinvaihto ei ole ohimenevä välivaihe vaan pysyvä tilanne. Se ei ole välttämättä merkki puutteellisesta kielitaidosta vaan enemmänkin monikielisyydestä. Tietyissä tilanteissa koodinvaihto sinänsä on odotusarvo, mutta toisinaan yksityisellä vaihdoksella on merkitys.

title: Sopimuspohjainen ohjelmointi

text: Sopimuspohjainen ohjelmointi on tietokoneohjelmistojen suunnittelutapa. Sen mukaan ohjelmistosuunnittelijoiden tulisi määritellä muodolliset, täsmälliset ja tarkastettavat rajapintamääritykset ohjelmistokomponenteille. Nämä määritykset laajentavat tavallisten abstraktien tietotyyppien määritelmää alkuehdoilla, loppuehdoilla ja invarianteilla. Näitä määrityksiä kutsutaan sopimuksiksi konseptin käyttämän liike-elämän sopimusten ehtojen ja velvollisuuksien metaforan mukaan.

title: Sopimuspohjainen ohjelmointi

text:
Keskeinen idea sopimuspohjaisessa ohjelmoinnissa on se, kuinka ohjelmistojärjestelmän osaset työskentelevät yhdessä yhteisten ”velvoitteiden” ja ”hyötyjen” pohjalta. Metafora tulee liike-elämästä, jossa asiakas ja toimittaja sopivat sopimuksesta joka esimerkiksi määrittää, että:Vastaavasti, jos olio-ohjelmoinnin luokassa oleva rutiini tarjoaa tiettyä toiminnallisuutta, se voi:
Sopimus on näiden velvoitteiden ja hyötyjen muodollistamista (formalisointia). Sopimuspohjaisen ohjelmoinnin voi tiivistää seuraaviin ”kolmeen kysymykseen”,joita suunnittelijan tulee jatkuvasti kysyä:

title: Metafora

text: Kirjallisuustieteessä metaforaa pidetään tunnusomaisena erityisesti lyriikalle.

title: Fysikalismi

text: Hempelin dilemma hyökkää sitä vastaan, miten fysikalismi on määritelty. Jos fysikalismi määritellään esimerkiksi niin, että sen mukaan kaikkeus koostuu pelkästään fysiikan tutkimista asioista, voidaan huomauttaa, ettei fysiikka voi kuvata sitä miten mieli toimii. Jos fysikalismi määritellään niin, että sen mukaan kaikkeus koostuu pelkästään asioista joita fysiikka voi tutkia joskus tulevaisuudessa, tämä ei sano mitään.[11]

title: Repa puskee sisulla

text: Kotona Rapa ymmärtää, miten huonossa työssä on. Lauantai on valimollakin helpompi päivä – Suulisniemestä puolituttu Mirkku yrittää iskeä Repan. Repa osaa varoa tätäkin vaaraa – väärää naista. Sunnuntaina Repa lähti patikoimaan Maijan kanssa. He joutuvat heinävajaan sadetta pitämään – tarina joka Suomi-filmissä oli metafora yhdynnälle. Mitään ei tapahdu, mutta he noteeraavat sen, että heidän juorutaan seurustelevan.

title: Allegoria

text: Allegoria on periaatteeltaan lähellä metaforaa. Metaforan tavoin myös allegoriassa jotakin asiaa (teema) kuvataan toisen asian (reema) kautta. Allegorian ja metaforan keskeisimpänä erona on se, että allegoriassa kaksi käsitettä korvaa toisensa sopimuksenvaraisesti, kun taas metafora edellyttää teeman ja sitä kuvaavan reeman välillä jotakin luonnollista yhteyttä. Allegoriat perustuvat siten merkkien symboliseen käyttöön. Allegorista vertauskuvaa ei siis voida yleensä ymmärtää suoraan päättelemällä, vaan sitä tulkitsevan on myös tiedettävä tai oivallettava, mitä käsitteitä vertauskuvassa on korvattu.[2]

title: Metafora

text: Metaforaan kiinnitti huomiota jo Aristoteles, joka piti sitä sopivana runoudelle mutta ei tieteellisen kielen käyttöön. 1900-luvun lopulla metaforasta käydyssä keskustelussa kiinnitettiin huomiota siihen, että se on myös tieteiden käyttämä heuristinen apuneuvo. Kaikki kieli ei ole tieteissäkään täsmällistä ja yksiselitteistä.

title: Filosofia ja tiede

text: Filosofia voidaan tutkimuskohteensa puolesta määritellä suhteessa tieteeseen myös seuraavasti: filosofia käsittelee ensiksi niitä kysymyksiä, joihin tiede ei kykene (vielä tai mahdollisesti koskaan) vastaamaan: ja toiseksi sitä kysymystä, miksi tieteet eivät pysty vastaamaan näihin kysymyksiin. Lisäksi filosofian erityistä alaa ovat normatiiviset kysymykset (miten asioiden tulisi olla, mitä meidän tulisi tehdä, jne.), kun taas tieteet ovat deskriptiivisiä (tai positiivisia) eli kertovat miten asiat ovat.

title: Luokitteluasteikko

text: Luokitteluasteikolla ei määritellä mitenkään ominaisuuden määrää kussakin alkiossa, vaan se, onko ominaisuus olemassa vai ei.

title: Virheellinen todistelu

text: Tässä virhe on ensinnäkin reifikaatio (metaforan kohteleminen reaalisena) ja toisaalta premissin pitäminen argumenttina sellaisenaan (ruokatottumuksien premissin eli moraalikäsityksen pitämistä ruokatottumuksena itsenään). Ensimmäisenä Machiavellin metafora pakkotilasta reifioidaan reaaliseksi aineenvaihdunnaksi. Hindujen lihansyöntikielto puolestaan on savuverho. Virheellinen todistelu sitten liittyy reifikaatiolla saadun subjektiivisista ominaisuuksistaan riisutun metaforan pitämisenä toisen metaforan premissinä, ja tämän premissin pitämisenä sitten itse argumenttina (nälkävuodesta selviäminen). Tätä todistelua, jota voidaan pitää myös sanahelinänä tai Chewbacca-puolustuksena, on todella käytetty sfnetin alkuaikoina.

title: Tool

text: Albumilta julkaistiin single "Stinkfist", joka sai ristiriitaista palautetta musiikkikanavilta. Kappaleen suorasanaiset viittaukset käsin tapahtuvaan anaaliseksiin olivat liikaa Music Televisionille, joka lyhensi kappaleesta tehtyä musiikkivideota ja nimesi sen uudelleen "Track 1#":ksi. Myös useat radiokanavat pyrkivät lyhentämään kappaletta ja sensuroimaan sen lyriikoita. Yhtyeen jäsenet eivät ymmärtäneet sensuuria, sillä heidän mukaansa kappaleen inspiraation lähteenä toimi Careyn Stinkfist-tuttava, joka ei pelännyt liata käsiään. Kappaleen sanoituksissa Stinkfist-käsitettä pidetään ennemminkin eräänlaisena metaforana ihmisluonteen kyltymättömyydelle ja mielihaluille, eikä kappale liity väittämän mukaan mitenkään anaaliseksiin.


query: Milloin Jacques Villeneuve lopetti F1-uransa?

title: Jacques Villeneuve

text: Vaikka virallisten tietojen mukaan Villeneuve olikin loukkaantunut, silti yleisesti tiedettiin Jacquesin uran BMW:llä tulleen tiensä päähän. Lopullinen varmistus asialle oli BMW:n Unkarin kisan jälkeen tekemä ilmoitus siitä, että Kubica ajaa BMW:llä kauden loput kisat. Saksan osakilpailu 2006 jäi näin ollen Villeneuven uran viimeiseksi.

title: Autódromo do Estoril

text: Radalla nähtiin muutamia F1-historiaan jääneitä hetkiä, kuten Ayrton Sennan ensimmäinen voitto kaudella 1985 sekä Jacques Villeneuven ohitus Michael Schumacherista ulkokautta radan viimeisessä mutkassa vuonna 1996.

title: Ciaron Pilbeam

text: Ciaron Pilbeam on brittiläinen Renaultin Formula 1 -tallin insinööri. Pilbeam aloitti uransa BAR:lla vuonna 1998, toimien muun muassa Jacques Villeneuven ja Takuma Satōn kilpailuinsinöörinä.

title: Luxemburgin Grand Prix 1997

text: Luxemburgin Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. syyskuuta 1997 Nürburgringillä, Saksassa. Kyseessä oli ensimmäinen Luxemburgin Grand Prix. Kilpailun voitti Jacques Villeneuve, jolle voitto oli kauden ja F1-uran viimeinen. Michael Schumacherin keskeytyksen myötä Villeneuve nousi MM-sarjan johtoon yhdeksän pisteen erolla Schumacheriin. Nopeimman kierroksen ajoi Heinz-Harald Frentzen aikaan 1,18.802.

title: Formula 1

text: Kausi 1997 oli nuoren lupaavan kuljettajan, Kanadan Jacques Villeneuven sekä Ferrarin Michael Schumacherin välinen kamppailu. Kauden päätöskilpailussa Espanjan Jerezissä nähtiin jälleen kerran osoitus Schumacherin luonteesta, kun hän yritti kiilata Villeneuveä ulos radalta, mutta joutuikin itse keskeyttämään ja Villeneuve ajoi mestariksi. Schumacher sai kuitenkin teostaan vain nimellisen rangaistuksen – hän menetti MM-sarjan kakkostilansa, ja sai kolmen kuukauden kilpailukiellon, minkä aikana ei järjestetty yhtään F1-kilpailua. Mestaruudellaan Villeneuve liittyi Mario Andrettin, Emerson Fittipaldin ja Nigel Mansellin seuraan kuljettajana, joka on kyennyt voittamaan sekä F1- että CART-sarjan mestaruuden. Kauden päätteeksi Renault päätti vetäytyä moottorintoimittajana Formula 1 -sarjasta.

title: Unkarin Grand Prix 1997

text: Unkarin Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Hungaroringillä 10. elokuuta 1997. Kilpailun voitti Jacques Villeneuve, joka ohitti kilpailua johtaneen Damon Hillin viimeisellä kierroksella. Hillillä oli ongelmia kaasunsa ja vaihteidensa kanssa, mutta hän kuitenkin sijoittui toiseksi tuoden Arrows-tallilleen ensimmäisen palkintosijoituksen sitten kauden 1995 Australian GP:n. Talli kilpaili tosin silloin Footwork-nimisenä. Villeneuven ohitus Hillistä oli F1:ssä kautta aikain 18:s viimeisen kierroksen ohitus, jolla on siirrytty kilpailun johtoon ja voitettu kilpailu.

title: Circuit Gilles Villeneuve

text: Yksi radan kuuluisimmista kohdista on Mestareiden muuri (), joka on radan viimeisen šikaanin vasemmalle kääntyvän tiukan mutkan ulkokaarteessa oleva betonimuuri. Muuri sai nimensä kauden 1999 Kanadan osakilpailun jälkeen, kun F1-maailmanmestarit Damon Hill, Michael Schumacher ja Jacques Villeneuve törmäsivät muuriin ja keskeyttivät.

title: Jacques Villeneuve (vanhempi)

text: Jacques Villeneuve vanhempi (s. 4. marraskuuta 1953 Quebec, Kanada) on kanadalainen autourheilija. Hän on Gilles Villeneuven veli ja Jacques Villeneuve nuoremman setä.

title: Jacques Villeneuve

text: Kaudella Villeneuve kävi mestaruustaistelua Ferrarin Michael Schumacherin kanssa. Villeneuve voitti seitsemän osakilpailua ja oli kahdeksan kertaa palkintopallilla. Viimeisessä kilpailussa Schumacher törmäsi tahallaan Villeneuveen tämän yrittäessä ohittaa hänet, mutta epäonnistui ja joutui itse keskeyttämään. Tapauksen takia Schumacher menetti hänelle kuuluvan MM-sarjan kakkostilan, joka meni Schumacherin rangaistuksen vuoksi Villeneuven silloiselle tallikaverille Heinz-Harald Frentzenille. Schumacherin keskeytettyä kilpailun Villeneuve pystyi jatkamaan vaurioituneella autollaan maaliin kolmannella sijalla, mikä ratkaisi maailmanmestaruuden Villeneuven hyväksi.

title: Euroopan Grand Prix 1997

text: Ennen kilpailua kaksi kuljettajaa taistelivat vielä maailmanmestaruudesta; Michael Schumacher 78 pisteellä ja Jacques Villeneuve 77 pisteellä. Villeneuvella oli kaksi voittoa enemmän kuin Schumacherilla, joten tasatilanteessa Villeneuve olisi mestari. Kolmantena MM-sarjassa oli Heinz-Harald Frentzen 41 pisteellä ja neljäntenä Jean Alesi kuusi pistettä Frentzenin takana. Villeneuven olisi sijoituttava kuudenneksi tai paremmaksi ja Schumacherin edelle tullakseen mestariksi. Jos taas Schumacher sijoittuisi Villeneuven edelle tai Villeneuve jäisi ilman pisteitä, olisi Schumacher mestari.

title: Jacques Villeneuve

text: Villeneuven menestys F1:ssä oli parhaimmillaan uran alussa hänen ollessaan Williams-tallin kuljettaja vuosina 1996–1998.

title: Jacques Villeneuve

text: Villeneuve ajoi Williams-uransa kahtena ensimmäisenä vuotena kaikki uransa yksitoista voittoa ja neljää lukuun ottamatta jokaisen palkintopallisijansa.

title: Jacques Villeneuve

text: Villeneuve on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa F1-mestaruuden voittanut kanadalainen. Mestaruuden ansiosta Villeneuve on menestynein kanadalainen F1-kuljettaja. Toisena on hänen isänsä, Gilles Villeneuve.[1] Jacques Villeneuve on Gilles Villeneuven lisäksi ainoa kanadalainen F1-kuljettaja, joka on voittanut F1-kilpailuja.[2]

title: Jacques Villeneuve

text: Jacques Joseph Charles Villeneuve O.Q. (s. 9. huhtikuuta 1971, Saint-Jean-sur-Richelieu, Québec, Kanada) on kanadalainen autourheilija. Hän on CART-sarjan mestari kaudelta 1995 ja Formula 1 -sarjan mestari kaudelta 1997. Jacques Villeneuven isä oli F1-kuljettajana myös tunnettu Gilles Villeneuve (k. 1982).

title: Jacques Villeneuve

text: Villeneuven tie F1-luokkaan oli poikkeuksellinen. Hän jätti kokonaan karting-vaiheen väliin ja siirtyi 16-vuotiaana rata-autokilpailuihin. Ensimmäinen rata-auto oli Formula Ford 1600 ja ensimmäinen ralli mihin hän otti osaa oli Alfa Italian Tourism Championship.

title: Williams Grand Prix Engineering

text: Huonon kauden jälkeen Frank Williams ilmoitti tarvitsevansa uuden moottorintoimittajan, ja päätyi Renault'iin. Renault oli ensimmäiset vuodet epäluotettava, mutta kun lopulta Renault sai moottorinsa kestämään, alkoi Williams jälleen dominoida F1-sarjaa. Williams voitti ajajien mestaruuden neljästi ja valmistajien mestaruuden viidesti 1992-1997 välisenä aikana. Williams teki myös uuden ennätyksen ajamalla 24 peräkkäistä paalupaikkaa kausina 1992-93. Suurin takapakki Williamsille oli vuonna 1994 sattunut Ayrton Sennan kuolema San Marinon GP:ssä. Mansell, Prost, Damon Hill ja Jacques Villeneuve toivat mestaruuden Williamsille tuona aikana. Kaudet 1996-1997 olivat Williams-tallille sen F1-historian menestyksekkäintä aikaa, kun noina vuosina Williams saavutti kuljettajien MM-sarjassa kaksi ensimmäistä sijaa, sekä valmistajien MM-kultaa. Vuonna 1996 brittiläinen Damon Hill voitti maailmanmestaruuden ja kanadalainen Jacques Villeneuve saavutti kuljettajien sarjassa hopeaa. Vuonna 1997 oli Villeneuven vuoro voittaa henkilökohtainen maailmanmestaruus ja Hillin tilalle tullut saksalainen Heinz-Harald Frentzen saavutti puolestaan hopeaa kuljettajien sarjassa.

title: Belgian Grand Prix 1998

text: Williams-tallin Jacques Villeneuve kolaroi Eau Rouge -mutkan jälkeisessä ylämäessä. Hän menetti autonsa hallinnan ja törmäsi rengasvalliin. Kolarin takia harjoitukset keskeytettiin 20 minuutiksi. Villeneuve selvisi kuitenkin loukkaantumatta ja sanoi kolarin olleen hänen siihenastisen F1-uransa "paras".[3]

title: Jacques Villeneuve (vanhempi)

text: Vuosina 1984–1986 Villeneuve nähtiin lähinnä CART-sarjassa, missä hän kolaroi usein mutta saavutti myös kohtuullista menestystä. Tähän päättyi hänen säännöllinen kilpailu-uransa autoissa. 1986–1999 hän ajoi moottorikelkkakisoissa voittaen useita kilpailuja. Lisäksi hänet nähtiin formulaveneen ratissa 1999.

title: Jacques Villeneuve

text: Villeneuve piti välivuotta kaudella , mutta teki paluun kauden kolmeen viimeiseen kilpailuun päästyään Renault'lle korvaamaan potkut saanutta Jarno Trullia. Lähes vuoden kestänyt tauko näkyi Villeneuven ajamisessa, ja hänen tuloksensa olivat vaatimattomia. Pisteitä Villeneuve ei saavuttanut.

title: Renault F1

text: Kaudella Williamsin ohella myös Benetton-talli sai Renault’n moottorit. Benetton onnistuikin katkaisemaan Williamsin mestaruusputken voittamalla tallin historian ensimmäisen ja ainoan valmistajien mestaruuden. Michael Schumacher saavutti kaudella toisen kuljettajien mestaruutensa. Kaudella Williams palasi mestaruuskantaan Damon Hillin voittaessa kuljettajien mestaruuden. Williams saavutti tuplamestaruuden myös kaudella , kun Jacques Villeneuve voitti kuljettajien tittelin.

title: Renault F1

text: Alonso saavutti kauden ensimmäisen paalupaikkansa Ranskan GP:n aika-ajoissa, mutta kilpailussa hän joutui taipumaan toiseksi. Trulli nousi viidennestä lähtöruudusta neljänneksi. Saksan GP:ssä Alonso ajoi palkintokorokkeelle kolmanneksi. 11:nneksi sijoittunut Trulli ilmoitti kilpailun yhteydessä jättävänsä Renault'n kauden päätteeksi. Alonso jatkoi hyvää virettään ajamalla myös kolmanneksi Unkarin GP:ssä. Belgian GP:n aika-ajoissa Trulli oli nopein, mutta kilpailussa hän hyytyi yhdeksänneksi. Kiinan GP:hin talli sai uudeksi kuljettajakseen vuoden maailmanmestarin Jacques Villeneuven, kun Trulli lopetti yhteistyön tallin kanssa. Villeneuve oli pitänyt koko aiemman kauden ajan välivuotta sarjasta, eikä pärjännyt odotetusti. Alonso sijoittui kilpailussa neljänneksi Villeneuven jäädessä sijalle 11. Japanin GP:ssä Alonso oli viides ja kauden päätöskilpailussa, Brasilian GP:ssä, hän ajoi neljänneksi. Villeneuve oli kahdessa viimeisessä kilpailussa vasta kymmenes ja sai tallin johdon katumaan hänen palkkaamistaan. Hänen sopimustaan ei jatkettu enää seuraavalle kaudelle.

title: Chris Amon

text: F1-uransa ohella Amon ajoi urheiluautoluokissa ja onnistui muun muassa pääsemään Le Mansin 24 tunnin ajon voittajien joukkoon (1966 yhdessä Bruce McLarenin kanssa). Amon lopetti kilpa-autoilijan uransa vuonna 1977, kun hän luovutti paikkansa USA:n CanAm -sarjassa lupaavalle kanadalaiselle Gilles Villeneuvelle. Tämä puolestaan siirtyi Formula ykkösiin vielä saman kauden lopulla.

title: Craig Pollock

text: Pollock otti Villeneuven suojatikseen ja järjesti tälle ajomahdollisuudet Formula Atlantic- ja CART-sarjoissa. Villeneuve menestyi hyvin ja siirtyi Williamsin F1-talliin kaudeksi 1996. F1-mestaruus heltisi jo seuraavalla kaudella.

title: Gilles Villeneuve

text: Gillesin veli Jacques Villeneuve ja poika Jacques Villeneuve ovat myös kilpa-ajajia, joista J. Villeneuve Jr. voitti F1:isten maailmanmestaruuden vuonna 1997.

title: Venturi Grand Prix

text:
Venturi Formula E Team on monacolainen Formula E -talli, joka kilpaili sarjassa ensimmäistä kertaa sarjan debyyttikaudella 2014. Tallin perustajiin lukeutuu muun muassa näyttelijä Leonardo DiCaprio. Venturi pitää hallussaan tällä hetkellä sähköautojen nopeuden maailmanennätystä (495 km/h).
Tallin kuljettajina toimi kaudella 2014–2015 saksalainen Nick Heidfeld sekä ranskalainen Stéphane Sarrazin. Heidfeld kilpaili numerolla 23 ja Sarrazin numerolla 4. Kaudella 2015–2016 Sarrazin jatkoi tallissa ja sai uudeksi tallikaverikseen entisen F1-maailmanmestarin Jacques Villeneuven. Muutaman kilpailun jälkeen Villeneuve kuitenkin korvattiin Mike Conwayllä.

title: Jacques Villeneuve

text: Kauden 2009 aikana Villeneuve ilmoitti olevansa jälleen kiinnostunut F1-sarjassa ajamisesta. Hän vetosi siihen, että uusien sääntöjen ansiosta hänellä olisi mahdollisuus tähän.[4] Myös MM-sarjaan kaudelle 2010 mukaan tulleet kolme uutta tallia olisivat saattaneet helpottaa hänen paluutaan. Villeneuve ei kuitenkaan ajanut kaudella 2010.

title: Robert Kubica

text: Kaudelle Kubica sai sopimuksen uuden BMW Sauber -tallin testi- ja kolmoskuljettajaksi. Ennen Unkarin GP:tä hänet ylennettiin kilpakuljettajaksi Jacques Villeneuven saatua potkut. Kubica ajoi uransa ensimmäisessä kilpailussa heti seitsemänneksi, mutta hänen ajosuorituksensa hylättiin kaksi kiloa liian alipainoisen auton vuoksi. Entinen F1-kuljettaja Niki Lauda ylisti Kubicaa ja laittoi hylkäyksen kokemattomuuden syyksi. Laudan mielestä Kubican hylkäys johtui siitä, että Kubica oli unohtanut kerätä jäähdyttelykierroksella kuminpaloja ja irtosoraa renkaisiin. Seuraavassa osakilpailussa, Turkin GP:ssä, Kubica sijoittui kahdenneksitoista.

title: Jacques Villeneuve

text: Kausi oli Villeneuven paras kausi BAR-tallissa. Tuolloin Villeneuve saavutti 17 MM-pistettä ja sijoittui sarjan kokonaispisteissä seitsemänneksi. Koko BAR-urallaan hän onnistui saavuttamaan vain kaksi palkintopallisijoitusta, jotka jäivät hänen uransa viimeisiksi.

title: Luxemburgin Grand Prix

text: Kilpailun voittivat Jacques Villeneuve kaudella 1997 ja Mika Häkkinen kaudella 1998. Molemmat heistä voittivat samaisina kausina maailmanmestaruuden. Kauden 1997 kilpailussa paalupaikalta lähti Häkkinen, jolle paalupaikka oli F1-uran ensimmäinen. Kilpailun voittaneelle Villeneuvelle voitto sen sijaan oli F1-uran viimeinen.

title: Jody Scheckter

text: Heti ensimmäisen Ferrari-kautensa aikana Scheckter onnistui ajamaan kolme osakilpailuvoittoa ja voittamaan kuljettajien mestaruustittelin. Tasaisuudellaan hän kukisti tallitoverinsa, myös kolme voittoa ajaneen Gilles Villeneuven, jota monet asiantuntijat pitävät kaikkien aikojen nopeimpana F1-pilottina. Yhdessä nämä kaksi siivittivät Ferrari-tallin merkkimestaruuteen. Scheckter muistetaankin usein siitä, että hän oli viimeinen kuljettaja ennen Michael Schumacheria, joka oli onnistunut voittamaan kuljettajien sarjan Ferrarilla. Scheckterin toinen Ferrari-kausi oli aiemmasta menestyksestä huolimatta masentava – hän pystyi saalistamaan kauden aikana ainoastaan 2 pistettä ja päätti lopettaa uransa. Kausi 1980 oli voittoisan vuoden jälkeen Ferrarille katastrofi, sillä Villeneuvekin sai kasaan vain 6 pistettä.


query: Milloin alkoi Etelä-Korean nykyaikaisen liikenneinfrastruktuurin rakentaminen?

title: Etelä-Korean liikenne

text: Etelä-Korean nykyaikaisen liikenneinfrastruktuurin rakentaminen alkoi vuosia 1962-66 koskeneen ensimmäisen valtiollisen viisivuotissuunnitelman myötä. Suunnitelmaan kuuluivat 275 rautatiekilometrin ja useiden pienten moottoritieosuuksien rakennushankkeet. Soulin ja Busanin suurkaupungit yhdistävä Gyeongbu Expressway valmistui 7.7.1970.

title: Shin Dong-hyuk

text: Shin Dong-hyuk (; s. 1982) on pohjoiskorealaissyntyinen ihmisoikeusaktivisti. Hän on ainoa tunnettu maan vankileirillä syntynyt henkilö, joka on onnistunut pakenemaan sieltä. 13-vuotiaana hän kuuli perheenjäsentensä suunnittelevan pakenemista leiriltä; hän ilmiantoi nämä sillä seurauksella, että nämä teloitettiin. Kymmenen vuotta myöhemmin Shin kuuli uudelta vangilta kertomuksia elämästä vankileirin ulkopuolella. Hän alkoi suunnitella omaa pakoaan, ja pääsikin Kiinan kautta Etelä-Koreaan. Hän asui myös Yhdysvalloissa, mutta palasi Etelä-Koreaan, jossa hän perusti Inside NK -ihmisoikeusjärjestön. Vankileiri 14, jolta hän pakeni, oli täydellisen valvonnan alue.

title: Kim Il-sung

text: 9. syyskuuta 1948 Kim Il-sung julisti Korean demokraattisen kansantasavallan perustetuksi Neuvostoliiton tuella, sen jälkeen, kun amerikkalainen sotilashallinto oli perustanut Korean tasavallan muutamaa viikkoa aiemmin. Seuraavana vuonna alkoi olla selvää, että Korea oli pysyvästi jakautunut. Sekä Etelä- että Pohjois-Korea pitivät itseään ainoana laillisena korealaisena valtiona. Etelä-Korean hallitusta herjattiin muun muassa ”sätkynukeiksi”, kun taas etelässä herjattiin pohjoista ”sylikoiriksi”. Tuhansia pakolaisia siirtyi pohjoisesta etelään pakoon kommunistista pakkovaltaa samalla, kun etelästä vastaavasti pakeni tuhansia pohjoiseen pakoon Yhdysvaltojen joukkojen ja Syngman Rheen hallituksen vainoa. Kiinan sisällissodan päättyminen kommunistien voittoon rohkaisi Kim Il-sungia, joka halusi yhdistää Korean sodalla ja neuvotteli asiasta Stalinin kanssa, joka myöntyi ajatukseen. Kyseisille keskusteluille saatiin vahvistus vuonna 1994, kun Venäjän presidentti Boris Jeltsin luovutti keskusteluita koskevat asiakirjat maansa arkistosta Etelä-Korean presidentille Kim Young-Samille. Neuvostoliitto toimitti Pohjois- Koreaan merkittävän määrän uutta aseistusta.[23] ,[24]

title: Pohjois-Korean kriisi 2017

text: Pohjois-Korean kanta ydinohjelmastaan vaihteli vuosina 2003–2013. Se milloin kiihdytti joukkotuhoaseohjelmaansa mutta välillä järjesti neuvotteluja ulkomaiden kanssa. Vielä vuonna 2012 ulkovallat eivät pitäneet Pohjois-Korean kehitteillä olevia ydinaseita ja ohjuksia uskottavina peloteaseina. Pohjois-Korean kolmas ydinkoe vuonna 2013 tehtiin kevyellä räjähteellä, joka voisi sopia ohjuksen kärjeksi.

title: Korean demokraattinen kansantasavalta

text: Korean demokraattinen kansantasavalta (, "Chosŏn minjujuŭi inmin konghwaguk"), epävirallisesti Pohjois-Korea ("Puk-Chosŏn", Etelä-Koreassa käytetään myös nimeä "Puk-Han"), on valtio Itä-Aasiassa, Korean niemimaan pohjoisosassa. Naapurimaat ovat etelässä Etelä-Korea (Korean tasavalta), pohjoisessa Venäjä ja Kiina. Valtio on sosialistinen yksipuoluejärjestelmä, ja sitä johtaa länsimaissa tavallisesti kommunistisena pidetty Korean työväenpuolue. Maan perustuslaista poistettiin vuonna 2009 kuitenkin kaikki viittaukset kommunismiin. Pohjois-Korean ideologia perustuu juche-aatteeseen; maan ulkopuolella sitä on luonnehdittu stalinistiseksi diktatuuriksi.

title: Pak Hon-yong

text: Pohjois-Koreassa Pak asettui Haejuun, jonne hän perusti Kangdonin poliittisen instituutin. Sen tehtävänä oli kouluttaa kommunistisia sissejä toimintaan Etelä-Koreassa. Toiminnallaan Pak keräsi kannatusta myös Pohjois-Koreassa. Korean demokraattisen kansantasavallan juuri perustanut Kim Il-sung ei pitänyt kilpailijoista ja sulki Pakin instituutin. Koska Pak oli kuitenkin suosittu myös Etelä-Koreassa, hänet tuotiin mukaan maan hallitukseen. Pakia pidettiin tärkeänä, koska tulevaa hyökkäystä Etelä-Koreaan suunniteltiin jo tuolloin. Pakista tuli uuden hallituksen varapääministeri ja ulkoministeri. Pakin päätavoite oli Koreoiden yhdistäminen ja hän sai aikaiseksi Pohjois- ja Etelä-Korean johtohahmojen tapaamisen Pjongjangissa vuonna 1948, jossa ei kuitenkaan saatu aikaan mainittavia tuloksia.

title: Gayan konfederaatio

text: Kiina hallitsi varhaista Koreaa Lelanginin läänityksenä, mutta kiinalaisvallan vähitellen heikentyessä valta alkoi siirtyä Korean niemimaan eteläosien kansoille, joihin kiinalaiset viittasivat nimellä "Han". Han oli yksi Korean alkuperäisväestöjen suurryhmistä. Han käsitti kiinalaisten mukaan kolme haaraa (Kolme Hania "San-Han"), joista yksi oli Bianhan ("Pyǒnhan") etelässä ja etelärannikon keskiosissa. Kiinalaisissa lähteissä mainittujen kansojen tarkkaa luonnetta ei tunneta, mutta kyseessä lienevät olleet kielellisesti ja etnisesti kirjavat heimoliitot.

title: Etelä-Korean won

text: Won on Korean tasavallan eli Etelä-Korean rahayksikkö. Etelä-Korean wonin tunnus on ₩ ja ISO 4217 -koodi KRW.

title: Korean sota

text: Joukot Pohjois-Koreasta ylittivät Etelä-Korean vastaisen rajan 25. kesäkuuta 1950 ja saavuttivat nopeasti voittoja Etelä-Korean armeijasta. Pohjois-Korean joukkojen voittokulku jatkui aina elokuuhun saakka, jolloin Etelä-Korean armeija oli työnnetty alueelle Busanin rannikkokaupungin ympärillä niemimaan kaakkoisosassa. Menestys ei kuitenkaan ollut täydellinen. Syngman Rheen hallitus ei kaatunut tai hajonnut tappioista huolimatta. Yhdysvallat sekaantui sotaan jo sen alusta lähtien. Kyse ei ollut pelkästään Korean auttamisesta, vaan maa halusi osoittaa kykynsä pysäyttää kommunismin ja Neuvostoliiton vaikutusvallan kasvaminen liittolaisilleen Euroopassa ja Japanissa. Yhdysvaltain presidentti Harry S. Truman oli antanut meri- ilmavoimille käskyn tukea Etelä-Korean joukkoja 26. kesäkuuta ja sama käsky annettiin maavoimille muutamaa päivää myöhemmin. Maa otti Korean asian esille myös Yhdistyneissä kansakunnissa, joka tuomitsi Pohjois-Korean sodan hyökkäävänä osapuolena. Sotaan osallistui Yhdysvaltojen lisäksi puolitoista kymmentä YK:n jäsenmaata, tosin huomattavasti pienemmin joukoin. Neuvostoliitto oli boikotoinut YK:n turvallisuusneuvoston kokouksia, vaikka se olisi veto-oikeudellaan voinut estää Koreaa koskevat esitykset.[10]

title: Etelä-Korean jalkapallomaajoukkue

text: Etelä-Korean jalkapallomaajoukkue edustavat Korean tasavaltaa kansainvälisissä miesten jalkapallon maajoukkuekilpaiuissa. Joukkue toimii Etelä-Korean jalkapalloliiton alaisuudessa.

title: Etelä-Korean liikenne

text: Etelä-Korean hallinto perusti Korean Air -lentoyhtiön vuonna vuonna 1962 korvaamaan aiempaa kansallista lentoyhtiötä. Se on ollut yksityisessä omistuksessa jo vuodesta 1969 lähtien. Korean Air oli Etelä-Korean ainoa lentoyhtiö vuoteen 1988 asti. Vuonna 2008 sillä oli 2,164 miljoonaa matkustajaa, joista 1,249 miljoonan matkat olivat kansainvälisiä.[5]

title: Korean tasavalta

text: Korean sota alkoi vuonna 1950 pohjoisen joukkojen hyökätessä etelään, jonka kukistumisen esti YK:n mandaatin saaneiden länsiliittoutuneiden, erityisesti amerikkalaisten ja brittiläisten, joukkojen interventio. Kun sota oli kääntymässä Pohjois-Korean tappioksi, Kiinan kansantasavalta lähetti armeijansa niemimaalle. Sota päättyi vuonna 1953 rauhan sijaan edelleen voimassa olevaan aselepoon, joka vahvisti vuoden 1945 jaon ja loi 38° leveyspiiriä noudattavan demilitarisoidun vyöhykkeen. Maiden välinen demarkaatiolinja on edelleen maailman aseistetuin ja linnoitetuin raja.[5] Seuraavina vuosikymmeninä Etelä-Korean talous kehittyi merkittävästi nostaen vielä 1960-luvulla Pohjois-Koreaa köyhemmän valtion yhdeksi maailman G-20-talouksista.[6][7] Sodan jälkeen alun perin demokraattinen valtio muuttui vähitellen autoritaarisemmaksi ajautuen lopulta sotilasvallankaappaukseen vuonna 1961, mistä lähtien Etelä-Koreaa hallitsi markkinataloutta soveltava länsimielinen sotilasdiktatuuri. Vuonna 1987 maa siirtyi vapaiden vaalien kautta siviilihallintoon ja nykyään maa on vakaa presidentillinen liberaalidemokratia ja parlamentaarinen monipuoluejärjestelmä. Vuosikymmenten aikana Korean tasavalta on käynyt läpi viisi suurta perustuslain muutosta. Maa on myös yksi maailman teknologisesti kehittyneimmistä ja digitaalisesti verkottuneimmista valtioista. Vuonna 2006 siellä oli maailman toiseksi eniten laajakaistaisia Internet-yhteyksiä asukasta kohti[8] ja se on johtava näyttöjen ja matkapuhelinten valmistaja.

title: Korean demokraattinen kansantasavalta

text:
Kim Il-sungin johtama Pohjois-Korea julistautui alusta lähtien koko Korean niemimaan viralliseksi hallitukseksi, jonka tavoitteena oli Korean yhdistäminen. 25. kesäkuuta 1950 Korean kansanarmeija ylitti 38. leveyspiirillä olevan Koreoiden välisen rajan, ja Etelä-Korean heikosti varusteltu armeija kukistui lyhyessä ajassa. Yhdistyneet kansakunnat (YK) lähetti Yhdysvaltain johdolla joukkoja Etelä-Korean tueksi. Päätös oli mahdollinen, koska Neuvostoliitto boikotoi YK:n kokouksia. Syynä siihen oli, että YK:ssa Kiinaa edusti sisällissodan hävinnyt, Taiwanin saarelle paennut Kiinan tasavalta eli "Formosan Kiina". Korean kansanarmeija vetäytyi etelästä, YK:n liittouma tunkeutui Pohjois-Korean maaperälle, ja pääkaupunki Pjongjang miehitettiin. Marraskuussa 1950 Kiinan kansantasavalta liittyi sotaan Pohjois-Korean puolella ja lähetti satojatuhansia vapaaehtoisia ajamaan liittoumaa pohjoisesta Etelä-Korean puolelle. Korean sota päättyi kolmen vuoden taistelujen jälkeen 27. heinäkuuta 1953 aselepoon, joka kesti 60 vuotta. Pohjois-Korea irtisanoi aseleposopimuksen 2013 palauttaen sotatilan.
Korean sodan jälkeen Korean niemimaa oli raunioina, ja puoliskojen väliseksi rajaksi vakiintui vuoden 1953 aselepolinja, mutta välillisestä aselevosta huolimatta molemmat Koreat olivat juridisesti sotatilassa eikä virallista rauhansopimusta maiden välille ole allekirjoitettu.

title: Goguryeo

text: Goguryeo muodostui Korean niin sanotulla protohistoriallisella kaudella, josta kertovat historialliset lähteet ovat puutteellisia ja vääristyneitä. Tapahtumien kulusta tältä kaudelta tiedetään todellisuudessa vain vähän. Han-dynastian valtakaudella Koreaa hallittiin Kiinasta käsin Lelangin läänityksenä ja Han-dynastian hajotessa sitä hallitsivat ajoittain Wei-dynastian ja läntisen Jin-dynastian edustajat sekä paikalliset sotaherrat. Lelang oli kiinalaisen kielen ja kulttuurin saareke Koreassa, jota uhkaamaan alkoi muodostua uusia voimatekijöitä. Han-dynastian aikaisissa lähteissä Korean niemimaalla mainitaan olleen kolme nimeltä tunnettua alkuperäisväestön suurryhmää, jotka olivat Wuju Korean koillisosassa, Weimo itärannikolla ja Han etelässä. Neljäs huomattava ryhmä oli Fuyu, jonka vaikutusalue ulottui Keski-Mantšuriasta Korean pohjoisrajoille. Tällaisista heimoliitoista seuraava luonnollinen askel oli poliittinen valtio, joista Koreassa ensimmäisen oli Goguryeo. Goguryeon perustajina pidetään vaihtelevasti etelään tunkeutuneita Fuyu-heimoja tai Wuju-heimoja. Valtion varhaisvaiheita ei tunneta, mutta sittemmässä korealaisessa historiankirjoituksessa Goguryeon perustamisvuotena on pidetty vuotta 37 eaa.

title: Kim Sang-wook

text: Sang-wook edusti Etelä-Koreaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2018, jotka olivat Etelä-Korean kaikkien aikojen ensimmäiset pääsarjatasolla. Sang-wook oli kahdella syöttöpisteellään joukkueen paras syöttäjä ja hän jakoi Etelä-Korean sisäisen pistepörssin voiton Ahn Jin-huin ja Brock Radunsken kanssa. Valmennus valitsi Sang-wookin joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Kanadaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Etelä-Korean ottelun parhaaksi pelaajaksi. Etelä-Korean turnaus päättyi kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan.

title: Paik Sun-yup

text: Korean sota alkoi nyt olla loppumetreillään. Amerikkalaiset painostivat korealaisia ottamaan yhä enemmän vastuuta Korean niemimaan sotajoukoista ja samalla neuvoteltiin rauhasta Kiinan kanssa. Etelä-Korean presidentti Rhee yritti hankaloittaa rauhanneuvotteluja eri tavoin, muun muassa vapauttamalla 25 000 pohjoiskorealaista sotavankia Etelä-Koreaan. Yhdysvallat neuvotteli lopulta Rheen kanssa suostutellen tämän lopettamaan rauhanneuvottelujen hankaloittamisen suurta taloudellista ja sotilaallista apua vastaan. Kiinalaisten tehdessä edelleen ankaria hyökkäyksiä korealaisia vastaan Rhee suostui lopulta aselepoon, vaikkakaan lopullista rauhaa ei koskaan solmittu.

title: Korean demilitarisoitu vyöhyke

text: Korean demilitarisoitu vyöhyke (, hanja-merkein 韓半島非武裝地帶) on Pohjois- ja Etelä-Korean rajalla sijaitseva 250 kilometriä pitkä ja neljä kilometriä leveä vyöhyke, joka jakaa Korean niemimaan kahtia. Vyöhykettä pidetään myös maailman suurimpana miinakenttänä, joka sisältää arviolta miljoona maamiinaa molemmin puolin. Vyöhykkeen miinoittaminen alkoi Korean sodan jälkeen vuonna 1953 tarkoituksenaan estää Pohjois-Koreaa hyökkäämästä etelään. Alue on tarkoin vartioitu ja läpikulku tapahtuu vain tiettyjen raja-asemien kautta erikoisluvan kanssa. Rajalla on tapahtunut ajoittaisia selkkauksia 1960-luvun lopulta. Alueelta on löydetty neljä pohjoiskorealaisten kaivamaa tunnelia rajan ali. Nämä tunnelit ovat nykyään tarkan tarkkailun alla. Alueella elää luonnonvaraisia eläimiä ja kasvillisuus on pääosin puita ja vähäisiä pensaita.

title: Tarton vanha observatorio

text: Observatorion rakentaminen alkoi 1808, ja se valmistui 1810, mutta tarpeellisten laitteiden asentaminen vei vielä muutaman vuoden. Viimeisenä asennettiin 1824 Fraunhofer linssiteleskooppi (Dorpatin suuri teleskooppi), joka oli aikansa suurin linssiteleskooppi. Sitä on sanottu "ensimmäiseksi nykyaikaiseksi akromaattiseksi linssiteleskoopiksi".

text: Etelä-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Etelä-Koreaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue pelaa Etelä-Korean jääkiekkoliiton alaisuudessa ja sitä valmentaa Sarah Murray.

title: Gaeseong

text: Koreoiden itsenäistyessä vuonna 1945 Pohjois-Korean ja Etelä-Korean välinen raja asetettiin kulkemaan 38. leveyspiirin kohdalla Gaeseongin jäädessä näin Etelä-Korean eli Korean tasavallan puolelle. Pohjois-Korealle eli Korean demokraattiselle tasavallalle kaupunki päätyi Korean sodan seurauksena 1950-1954. Vuonna 2002 kaupunkiin perustettiin erityistalousalue, joka mahdollisti eteläkorealaisten yritysten työllistää pohjoiskorealaisia työläisiä. Gaeseongin teollisuusalue suunniteltiin Pohjois- ja Etelä-Korean suhteiden lämmettyä 1990-luvulla, mutta se suljettiin väliaikaisesti vuonna 2013 suhteiden jälleen huononnuttua. Etelä-Korea vetäytyi alueen toiminnasta uudestaan vuonna 2016 Pohjois-Korean tehtyä ydinkokeen, jonka rahoituksen epäiltiin tulleen Gaeseongin teollisuusalueen toiminnasta.

title: Etelä-Korean jääkiekkomaajoukkue

text: Etelä-Korean jääkiekkomaajoukkue edustaa Etelä-Koreaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on IIHF:n rankingissa sijalla 16. Joukkue pelasi vuonna 2018 ensimmäistä kertaa IIHF:n pääsarjassa. Kun Etelä-Koreassa järjestettiin talviolympialaiset vuonna 2018, ja joukkue sai suoraan paikan turnaukseen. Joukkue tavoitteli kisoista kultamitalia.

title: Etelä-Afrikka

text: Etelä-Afrikassa on vasemmanpuoleinen liikenne. Maan liikenneinfrastruktuuri on korkeatasoinen, ja monet eteläisen Afrikan maat käyttävät sitä hyödyksi ulkomaankaupassaan. Julkisella kuljetusyhtiöllä Transnet Limitedillä on keskeinen asema maan kuljetusmarkkinoilla. Se käsittelee vuosittain 180 miljoonaa tonnia juna- ja 2,1 miljoonaa tonnia maantierahtia.[79]

title: Etelä-Korean liikenne

text: 1970-luvulla uusien liikennejärjestelmien rakentaminen kiihtyi. Kolmannen viisivuotissuunnitelman (1972-76) ohjelmaan kuului useita lentoasema- ja satamahankkeita. 1970-luvulla valtatieverkosto laajeni 487 kilometrillä, ja Soulin metro valmistui. Suuria satamarakennushankkeita käynnistettiin Pohangissa, Ulsanissa, Masanissa, Incheonissa ja Busanissa.

title: Busan–Gimhae-pikaraitiotie

text: Busan–Gimhae-pikaraitiotie on pikaraitiotiejärjestelmä Busanin ja Gimhaen kaupunkien välillä Etelä-Koreassa. Järjestelmä kattaa 21 asemaa yhdellä linjalla, jonka pituus on noin 24 kilometriä. Pikaraitiotie avattiin 9. syyskuuta 2011. Rakentaminen aloitettiin vuonna 2006. Pikaraitiotie yhdistää Gimhaen kaupungin keskustan, Gimhaen kansainvälisen lentoaseman ja Busanin metroverkoston toisiinsa.

title: Etelä-Korean jalkapallomaajoukkue

text: Korealla on pitkän jalkapalloperinteet. Jo muinaisina aikoina maassa pelattiin chuk-guk-nimistä jalkapalloa muistuttanutta pallopeliä. Nykyaikaiseen jalkapallon kanssa korealaiset pääsivät ensi kertaa kosketuksiin vuonna 1882, kun brittiläiset merimiehet potkivat palloa Incheonin satamassa. Ensimmäinen jalkapallokilpailu Koreassa järjestettiin vuonna 1921, ja vuonna 1928 perustettiin maan jalkapalloliitto, jolloin myös lajin laajamittainen kehitys alkoi. Japanin miehityksen aikoina jalkapallo tarjosi alistetulle kansalle pakoa todellisuudesta ja piti yllä haaveita vapaudesta. 1948 jalkapalloliitto aloitti toimintansa uudelleen, kun maa oli miehitysvyöhykkeiden mukaisesti jaettu Etelä- ja Pohjois-Koreaan eli Korean demokraattiseen kansantasavaltaan. Samana vuonna liitto liittyi FIFAan ja vuonna 1954 Aasian jalkapalloliittoon AFC:hen. 1960-luvulta lähtien Etelä-Korea on ollut eräs Aasian vahvimmista jalkapallomaista. Se voitti kaksi ensimmäistä Aasian mestaruusturnausta, mutta sittemmin muiden muassa Saudi-Arabian ja Japanin joukkueet ovat menestyksekkäästi horjuttaneet sen valta-asemaa.

title: Busan

text: Busanin satama on rahtimäärältään Etelä-Korean suurin satama ja kuului vuonna 2011 maailman 15 suurimman rahtisataman joukkoon. Konttisatamana Busan oli tuolloin maailmanlistan 5. suurin satama. Sataman jakaa Yeongsaari, joka on yhteydessä mantereeseen nostosillalla. Sataman suurempaa itäosaa käytetään ulkomaankaupan tarpeisiin ja pienempää läntistä kalastukseen. Hieman länteen alkuperäisestä satamasta sijaitsee uusi konttisatama, jonka rakentaminen alkoi 1990-luvulla. Sen ensimmäisen osa avattiin vuonna 2006.

title: Choe Yong-rim

text: Choe nimitettiin pääministeriksi edeltäjänsä Kim Yŏng-ilin tilalle harvinaisessa parlamentin istunnossa 7. kesäkuuta 2010. Istunnossa myös puolustuskomission apulaisjohtajaksi nimitettiin Jang Song-thaek. Pääministerinvaihdoksen uskottiin liittyvän Pohjois-Korean wonin revalvoimiseen, joka aiheutti julkisia protesteja. Muutamaa päivää ennen tuloaan pääministeriksi Choe totesi muun muassa, että Pohjois- ja Etelä-Korean väliset suhteet ovat romahtaneet ja maiden olevan tilanteessa, ”jossa sota saattaa syttyä milloin tahansa”. Pohjois-Korea ilmoitti 1.4.2013 toistaiseksi tuntemattomista syistä korvanneensa Choe Yong-rimin uudella pääministerillä, Pak Pong-junilla.

title: Yhdysvaltain historia

text: Kylmän sodan ensimmäinen aseellinen konflikti oli vuosien 1950–1953 Korean sota, joka alkoi Neuvostoliiton tukeman Pohjois-Korean hyökkäyksestä Etelä-Korean puolelle. Yhdysvallat tuki Etelä-Korean hallitusta ja johti Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälisiä joukkoja, mutta Kiinan astuminen sotaan Pohjois-Korean puolelle ja Yhdysvaltain joukkojen komentajan kenraali Douglas MacArthurin ehdotus tehdä ydinasehyökkäys Kiinaa vastaan uhkasivat laajentaa sodan Korean ulkopuolelle. Vuonna 1953 Yhdysvaltain presidentiksi valittiin toisen maailmansodan länsiliittoutuneiden entinen ylikomentaja Dwight D. Eisenhower, jonka virkakauden ensimmäisiä ulkopoliittisia tapahtumia oli Korean sodan päättyminen aselepoon Etelä-Korean ja Pohjois-Korean valtioiden välillä.[51][18]

title: Pohjois-Korean joukkotuhoaseet

text: Pakistan myönsi samana vuonna, että Pohjois-Korea oli saanut sen ydinasetietämystä. Ensin Kiina ja Yhdysvallat koettivat neuvotella Pohjois-Korean kanssa vuonna 2003, sitten mukaan tulivat myös Etelä-Korea, Japani ja Venäjä. Mutta lokakuussa samana vuonna Pohjois-Korea ilmoitti aloittavansa plutoniumin käyttämisen ydinaseisiinsa. Pohjois-Korea ei suostunut luopumaan ydinaseohjelmasta vastineeksi sen vihollisten hyökkäämättömyydelle maahan. Vuoden 2005 alussa Pohjois-Korea milloin halusi neuvotella, milloin jatkaa ydinaseohjelmaansa. 19. syyskuuta 2005 Pohjois-Korea ilmoitti luopuvansa ydinaseistaan ja keskeyttävänsä aseohjelmansa vastineeksi teknisestä ja talousavusta. Vuonna 2006 Pohjois-Korea irtautui ydinsulkusopimuksesta ja käynnisti Yongbyonin reaktorin. Ydinkokeen jälkeen YK lisäsi Pohjois-Korean talouspakotteita.

title: Cheonggyecheon

text: Cheonggyecheon () on 10,9 kilometriä pitkä, moderni yleinen virkistysalue Soulin keskustassa, Etelä-Koreassa. Korean sodan jälkeinen nopea talouskasvu vaati joelle massiivista saneeraushanketta, jotta se kattoi liikenneinfrastruktuurin vaatimukset. 900 miljoonan dollarin hanke sai aluksi paljon julkista kritiikkiä, mutta sen avaamisen jälkeen vuonna 2005 joesta on tullut suosittu kaupungin asukkaiden ja turistien keskuudessa.