query: Milloin neuvostoliitto kaatui?

title: Neuvostoliiton hajoaminen

text: Lopulta monet tasavallat halusivat irtautua Neuvostoliitosta. Baltian maat antoivat ensin itsenäistymisjulistuksen. Valta alkoi luisua Gorbatšovilta tasavalloille. Käytännössä parlamentin puhemies Boris Jeltsinin johtama Venäjäkin julistautui suvereeniksi kesällä 1990. Vanhoilliset sotilaat ja kommunistit vastustivat Neuvostoliittoa uhannutta hajoamista ja Gorbatšovin uudistuksia. Näin Gorbatšov joutui poliittisesti Jeltsinin demokraattien ja vanhoillisten väliin. Vanhoilliset kaappasivat vallan elokuussa 1991. Kaappaus kukistui pian Jeltsinin vastarintaan, ja Krimillä kotiarestissa ollut Gorbatšov menetti lopunkin valtansa. Tasavaltojen johtajat hajottivat Boris Jeltsinin johdolla Neuvostoliiton, joka lakkasi virallisesti olemasta 25. joulukuuta 1991.[3] Neuvostoliiton kansainvälisen aseman peri Venäjän federaatio.[1]

title: Jatkosodan hyökkäysvaihe

text:
Neuvostoliiton Pohjoinen laivasto ja 14.Armeija saivat 22.6. käskyn pommittaa viholliskohteita Petsamon ja Kirkkoniemen alueella.
Kesäkuun 22 päivän aamulla ryhtyi Neuvostoliitto hyökkäykseen Suomen alueelle pommittaen ja tulittaen puhtaasti suomalaisia kohteita. Klo 6.05 aamulla sanottuna päivänä Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat suomalaisia panssarilaivoja Sottungan luona, klo 6.15 Alskärin linnaketta Turun saaristossa, klo 6.45 suomalaisia kuljetusaluksia Korppoon luona ja klo 7.55 Puna-armeijan tykistö avasi tulen Hangon vuokra-alueelta ampuen Porsöhön, Storholmaan ja mantereelle. Samana päivänä avattiin Hirsilammen luona, noin 14 km Imatran itäpuolella, Neuvostoliiton alueelta tuli suomalaisia rajavartioita kohden ja Pummangista Petsamossa ammuttiin useita kymmeniä tykinlaukauksia erästä merellä kulkenutta suomalaista laivaa kohti. Näiden puolueettomuudenloukkausten johdosta ulkoministeri Witting kesäkuun 22 p:nä esitti Neuvostoliiton lähettiläälle ministeri Orloville vastalauseen pyytäen selitystä. Ministeri Orlov lupasi kääntyä hallituksen puoleen, mutta pyydettyä selitystä ei milloinkaan saatu.

title: Fagerholmin III hallitus

text: Fagerholmin III hallitus muodostettiin vuoden 1958 eduskuntavaalien jälkeen. Vaaleissa suurimmaksi puolueeksi nousi SKDL, jota ei kuitenkaan hyväksytty hallitusvastuuseen, vaan hallituksen muodosti SDP:n K.-A. Fagerholm. Neuvostoliitto ei luottanut leskisläisiin sosiaalidemokraatteihin, mutta ei toisaalta myöskään pitänyt SKDL:n hallitukseen pääsyä välttämättömänä, mikä viestitettiin eri teitä Kekkosen tietoon. Suomen ja Neuvostoliiton suhteissa seurasivat niin sanotut yöpakkaset, joiden vuoksi Fagerholmin III hallitus tunnetaan myös nimellä "yöpakkashallitus". Kiristynyt ulkopoliittinen tilanne laukesi maalaisliiton erottua Neuvostoliiton myötävaikutuksella hallituksesta, joka sitten kaatui. Hallituksen muodostivat SDP, Maalaisliitto, Kokoomus, Suomen Kansanpuolue ja RKP.

title: Rolf Witting

text: Keväällä ja kesällä 1940 Saksan sotavoimat miehittivät Tanskan ja Norjan sekä murskasivat Belgian, Hollannin, Luxemburgin ja Ranskan puolustukset uskomattoman tehokkaalla armeijallaan. Tässä tilanteessa Neuvostoliitolla oli vapaat kädet painostaa pientä läntistä naapuriaan. Suomi oli monella tapaa maahan lyöty. Suomen ja Ruotsin puolustusliittoajatus sai tässä tilanteessa Wittingistä tukevan tukijan. Asia kaatui kuitenkin sekä Neuvostoliiton että Saksan vastustukseen. Neuvostoliiton arrogantin lähettilään Ivan Zotovin jälkeen tulleeseen uuteen lähettilääseen Pavel Orloviin Witting yritti luoda hyvät ja luottamukselliset suhteet, mutta aika ei riittänyt.

title: Suomen ja Saksan sotilasyhteistyö 1940–1941

title: Rifin sota

text: Espanja ei ole milloinkaan virallisesti myöntänyt käyttäneensä Rifin sodassa kemiallisia aseita. Vuonna 2007 Katalonian tasavaltalainen vasemmisto esitti Espanjan parlamentille, että maa tunnustaisi niiden systemaattisen käytön siviiliväestöä vastaan, mutta ehdotus kaatui 33 äänen enemmistöllä. Rifin sodan uhreja edustavan järjestön mukaan kemiallisten aseiden vaikutukset tuntuvat edelleen. Nykyään yli 60 prosenttia Marokon kaikista syöpäkuolemista ilmenee Rifin alueella, vaikka väestön osuus koko maan asukasluvusta on vain noin 10 prosenttia. Poikkeuksellisen suuren syöpäkuolleisuuden yhteyttä sodan aikaisiin kemiallisiin aseisiin ei kuitenkaan ole osoitettu.

title: 6. SS-vuoristodivisioona Nord

text: Kesäkuussa 1944 Neuvostoliitto hyökkäsi voimalla. Norjalaiset vapaaehtoiset kokivat suuria tappioita, 300 miehestä 135 kaatui. Jäljellä olevat norjalaiset siirrettiin motorisoituun "SS-poliisikrenatööripataljoonaan 506". Samaan aikaan kun Suomi solmi erillisrauhan Neuvostoliiton kanssa, divisioona toimi takavartiona vetäytyvälle Saksan 20. vuoristoarmeijalle. Lapin sodan ajan divisioona vetäytyi 1 600 kilometrin matkan kohti Suomen ja Norjan rajaa käyden välillä viivytystaisteluita suomalaisten joukkojen kanssa.

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Kiovan taistelu

text: Taistelussa Gerd von Rundstedtin johtamat 2. armeija ja 2. panssaridivisioona yhdessä 6. ja 17. armeijan kanssa onnistuivat lyömään Mihail Kirponosin komentamat Neuvostoliiton joukot, joihin kuuluivat muun muassa Neuvostoliiton 5., 37., 26., 21., ja 40. armeija. Kirponos kaatui taistelussa yrittäessään vetäytyä joukkoineen. Panssariryhmät kohtasivat toisensa 14. syyskuuta ja sulkivat Kiovan mottiin viisi armeijaa.

title: Suomettuminen

text: Räisäsen mukaan ""kaiken kaikkiaan yhteistuotantoelokuvat olivat ongelmallisia ja kalliita produktioita, jotka herättivät runsaasti keskustelua, milloin kunkin elokuvan oikeutuksesta, milloin sen tarjoamasta historiankuvasta. Ja kutakin elokuvaa pidettiin jo melko pian valmistumisensa jälkeen oman aikansa tuotteena, taiteellisesti epäonnistuneena. Elokuvien teolle oli alussa ulkopoliittisia mutta myös Neuvostoliiton parempia resursseja sekä tekniikkaa koskevia syitä, joskin elokuvien huono taiteellinen ja taloudellinen menestys sekä tuotannon kalleus tekivätkin osaltaan lopun suomalaisten yhteistuotantohaluista 1980-luvulle tultaessa."" Presidentti Kekkonen oli läsnä kaikkien elokuvien ensi-illoissa. Elokuvien tulkittiin olevan Suomen ja Neuvostoliiton rauhanomaisten suhteiden osoittajia eli niillä oli ulkopoliittista merkitystä tekoajankohtinaan.

title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1982

text: Päivämäärä: 25. helmikuutaEnsimmäisellä osuudella kärjessä hiihtivät Norja ja Ruotsi. Neuvostoliitto jäi osuudella 1.20 minuutin päähän kärjestä seitsemänneksi ja Suomi yli kahden minuutin päähän kymmenenneksi. Kolmannella osuudella Neuvostoliitto nousi kärkeen ja Suomi neljänneksi Ruotsin pudotessa mitalikamppailusta. Neljännen osuuden viimeisessä nousussa Neuvostoliiton Aleksandr Zavjalov kaatui Norjan Oddvar Brån ohittaessa hänet mutta Brån sauva katkesi. Maaliin hiihtäjät tulivat aivan tasoissa ja sääntöjen mukaisen maalikameran puuttumisen vuoksi kultamitalit annettiin molemmille. Suomen Juha Mieto ja Itä-Saksan Frank Schröder kamppailivat keskenään yhtä tiukasti ja myös pronssimitalit annettiin kahdelle joukkueelle.

title: Heinjoen asemanseutu

text: Alueluovutuksen jälkeen Neuvostoliitossa kylät nimettiin vuonna 1948 uudelleen Veštševoksi Samara-Uljanovskin 24. divisioonan komentajan Pjotr Jevgenjevitš Veštševin mukaan, joka kaatui Väisäsessä 6. joulukuuta 1939.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Suursaari

text: Talvisodan alettua Neuvostoliiton ilmavoimat hyökkäsivät saarelle 1. joulukuuta 1939. Saaren pieni, muutaman kymmenen hengen vartiosto katsoi parhaaksi seurata asukkaiden esimerkkiä ja lähteä saarelta. Samana iltana neuvostojoukot nousivat saaressa maihin ja valtasivat tyhjän saaren 3.–4. joulukuuta 1939[20] laivaston ankaran pommituksen ja tykkitulen tukemana. Sodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 Suursaaresta tuli Neuvostoliiton aluetta. Talvisodassa kolme suursaarelaista kaatui.[19]

title: Radja Jerošina

text: Lahden MM-kilpailuissa 1958 Jerošina hiihti viestin ensimmäisen osuuden ja voitti kultaa. Henkilökohtaisella 10 kilometrillä hän sijoittui neljänneksi 19 sekuntia pronssille hiihtänyttä Siiri Rantasta hitaampana. Squaw Valleyn 1960 olympialaisissa hän sai pronssia 10 kilometrillä, joka päättyi Neuvostoliiton neloisvoittoon. Aiemmin Neuvostoliitto ei talviolympialaisissa ollut voittanut yhdessä lajissa kaikkia mitaleita. Hopeaa hän sai 3 × 5 kilometrin viestissä. Hän kaatui avausosuudella hajottaen suksensa eikä saanut tarpeeksi nopeasti uutta suksea tilalle, joten Ruotsi pääsi tavoittamattomalle karkumatkalle. Neuvostoliitto teki protestin väittäen Jerošinan kaatumisen aiheutuneen Irma Johanssonin kiilaamisesta, mutta veti protestinsa pois, kun tapauksesta kuvattu filmi osoitti tilanteen olleen sääntöjen mukainen.

title: Vladimir Durdin

text: Neuvostoliiton A-maajoukkueeseen Durdinia ei milloinkaan valittu, mutta hän oli kaudella 1978–1979 mukana Pohjois-Amerikassa vierailleessa "Soviet All-Stars" -kokoonpanossa. Se pelasi NHL:n kanssa kilpailleen, sittemmin lakkautetun WHA-liigan seuroja vastaan. Joukkuetta edusti myös useampi Neuvostoliiton A-maajoukkueessa esiintynyt huippukiekkoilija, kuten Sergei Kapustin, Viktor Tjumenev, Vladimir Myškin ja Irek Gimajev. Lisäksi hän pelasi näytösotteluita Dynamon kanssa useita eri NHL-joukkueita vastaan.

title: Sergei Belavenets

text: Belavenets osallistui toiseen maailmansotaan Neuvostoliiton armeijassa. Hän kaatui saksalaisia vastaan käydyssä taistelussa Novgorodissa maaliskuussa 1942.

title: Hangon rintama 1941

text: Kesäkuun 22 päivänä 1941 klo 6.05 ryhtyi Neuvostoliitto hyökkäykseen Suomen alueelle pommittaen ja tulittaen puhtaasti suomalaisia kohteita. Klo 7.55 Puna-armeijan tykistö avasi tulen Hangon vuokra-alueelta ampuen Porsöhön, Storholmaan ja mantereelle. Näiden puolueettomuudenloukkausten johdosta ulkoministeri Witting kesäkuun 22 p:nä esitti Neuvostoliiton lähettiläälle ministeri Orloville vastalauseen pyytäen selitystä. Ministeri Orlov lupasi kääntyä hallituksen puoleen, mutta pyydettyä selitystä ei milloinkaan saatu.

title: Marija Gusakova

text: Squaw Valleyn 1960 olympialaisissa Gusakova voitti kultaa 10 kilometrin hiihdossa, joka oli tuolloin naisten ainoa henkilökohtainen hiihtomatka. Kilpailu päättyi Neuvostoliiton neloisvoittoon. Aiemmin Neuvostoliitto ei talviolympialaisissa ollut voittanut yhdessä lajissa kaikkia mitaleita. Gusakova sai hopeaa 3 × 5 kilometrin viestin toisen osuuden hiihtäjänä. Ruotsi pääsi karkuun ensimmäisellä osuudella, kun Neuvostoliiton Radja Jerošina kaatui ja hajotti suksensa eikä saanut tarpeeksi nopeasti uutta suksea tilalle.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Białystokin ja Minskin taistelu

text: Białystokin ja Minskin taistelu oli toisen maailmansodan itärintamalla Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu kesäkuussa 1941 operaatio Barbarossan alussa. Taistelu alkoi 22. kesäkuuta 1941 keskustan armeijaryhmän aloitettua etenemisen Neuvostoliittoon Puolan ja Valko-Venäjän kautta ja se päättyi 1. heinäkuuta Saksan joukkojen vallattua Białystokin ja Minskin kaupungit. Saksalaiset piirittivät taistelun aikana Neuvostoliiton 10. armeijan Białystokin lähistölle ja 3. ja 13. armeijan Navahrudakin kaupungin lähistölle sekä osan 4. armeijasta. Taistelussa kaatui yli 400 000 neuvostosotilasta. Taistelu oli Saksan ensimmäinen suurvoitto itärintamalla.

title: Suomen ja Saksan lähentyminen 1940–1941

text: Saksalaisten hyökkäys Neuvostoliittoon alkoi 22. kesäkuuta 1941 kello 03.15. Myös 22.kesäkuuta Neuvostoliitto antoi käskyn pommittaa viholliskohteita Petsamon ja Kirkkoniemen alueella. Kesäkuun 22. päivän aamulla ryhtyi Neuvostoliitto hyökkäykseen Suomen alueelle pommittaen ja tulittaen puhtaasti suomalaisia kohteita. Kello 6.05 aamulla sanottuna päivänä Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat suomalaisia panssarilaivoja Sottungan luona, klo 6.15 Alskärin linnaketta Turun saaristossa, klo 6.45 suomalaisia kuljetusaluksia Korppoon luona ja klo 7.55 Puna-armeijan tykistö avasi tulen Hangon vuokra-alueelta ampuen Porsöhön, Storholmaan ja mantereelle. Samana päivänä avattiin Hirsilammen luona, noin 14 km Imatran itäpuolella, Neuvostoliiton alueelta tuli suomalaisia rajavartioita kohden ja Pummangista Petsamossa ammuttiin useita kymmeniä tykinlaukauksia erästä merellä kulkenutta suomalaista laivaa kohti. Näiden puolueettomuudenloukkausten johdosta ulkoministeri Witting kesäkuun 22 p:nä esitti Neuvostoliiton lähettiläälle ministeri Orloville vastalauseen pyytäen selitystä. Ministeri Orlov lupasi kääntyä hallituksen puoleen, mutta pyydettyä selitystä ei milloinkaan saatu.

title: K.-A. Fagerholm

text: Fagerholmin ensimmäinen ja kolmas hallitus joutuivat Neuvostoliiton ulkopoliittisen painostuksen kohteeksi, ja niistä jälkimmäinen tunnetaan myös ”yöpakkashallituksena”, sillä se kaatui yöpakkaskriisin seurauksena. Sisäpolitiikassa Fagerholm oli sovitteleva.

title: Venäjän historia

text: Keisarikunta kaatui vuoden 1917 vallankumouksissa ja pitkän sisällissodan jälkeen Venäjän johdolla muodostettiin 1922 Neuvostoliitto. Neuvostoliiton hajotessa vuonna 1991 Venäjästä tuli taas oma valtionsa.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Liettualainen aktivistirintama

text: Saksan hyökkäys Neuvostoliittoon alkoi 22. kesäkuuta 1941. Samaan aikaan Liettuassa alkoi yleinen kapina vetäytyviä Neuvostoliiton joukkoja vastaan. Kapinalliset vapauttivat neuvostohallinnon aikana otettuja vankeja sekä suojelivat asutuskeskuksia, liikenneyhteyksiä ja tehtaita Neuvostoliiton tuhoamispataljoonilta. Kapinalliset myös estivät useiden kommunistivirkailijoiden ja aktivistien paon maasta neuvostoarmeijan mukana. Kommunisteja surmattiin, vangittiin ja luovutettiin saksalaisille. Yhteensä kommunistivainoissa kuoli arviolta 2 000–3 000 henkilöä. Liettualaisia kapinallisia oli yhteensä noin 20 000 ja heistä noin 650 kaatui vuoden 1941 taisteluissa neuvostojoukkoja vastaan.

title: Jugoslavian hajoamisen tausta

text: Jugoslavian partisaanijohtaja Josip Broz Tito katkaisi välit Stalinin Neuvostoliittoon jo 1948, joka samalla kiihdytti toisinajattelijoiden teloituksia, jotka rauhoittuivat vasta kun Tito oli tukevasti vallan kahvassa. Niinpä Titon luoma liittovaltiorakenne syntyi väkivallan avulla. Titon luomassa liittovaltiossa osavaltioiden rajat kulkivat osin historiallis-kulttuurillis-kansallisten rajojen mukaan, toisin kuin maailmansotien välisessä Jugoslaviassa. Tämä painotti kansojen eroja toisistaan. Tito ei ollut nationalisti eikä myöskään varsinainen jugoslavisti, vaan pikemminkin kommunisti ja internationalisti, joka pyrki pysyttelemään vallassa tasapainottelemalla taitavasti eri kansojen välillä ja hallitsemalla itsevaltaisesti. Tito antoi kroaateille turismituloja ja serbeille virkapaikkoja. Tito käytti tilanteen mukaan milloin kovia, milloin pehmeitä otteita.

title: Suomettuminen

text: Suomessa suomettumisen ydinaikaa oli Kekkosen hallintokausi. Kekkosen ensimmäisellä presidenttikaudella alkanutta poliittista kehitystä Suomessa on myöhemmin kutsuttu suomettumiseksi. Tavallisesti suomettumisella tarkoitetaan sellaista poliittista kehitystä, jossa pieni demokraattinen maa alistuu suuremman, totalitaarisen naapurivaltion tahtoon. Myös etenkin 1960-luvun alkupuolen Noottikriisi ja 1968–1982 eli jakso Tšekkoslovakian miehittämisen jälkeisestä Brežnevin opin mukaisesta neuvostopolitiikan tarkistuksesta Mauno Koiviston tuloon presidentin sijaiseksi 1981 ja presidentiksi 1982 olivat yhä väkevää suomettumisen aikaa. Esimerkiksi Max Jakobson on pitänyt Suomen sisäpolitiikkaan 1980-luvun alkupuolelle saakka merkittävästi vaikuttaneen ministerineuvos Viktor Vladimirovin paluuta vuonna 1984 Neuvostoliittoon merkkitapauksena suomettumisen ajan vähitellen päättyessä. Mutta vielä 1985 Koivisto pyrki estämään Juho Kusti Paasikiven päiväkirjojen julkaisemisen ja lopullisesti suomettuminen alkuperäisessä merkityksessään päättyi vasta Neuvostoliiton hajoamiseen 1991. Suomalaisesta poliittisesta keskustelusta käsite ei kuitenkaan ole täysin hävinnyt 2000-luvullakaan, ja suomettuneisuuden tai "uussuomettumisen" käsitettä on käytetty milloin puhuttaessa Suomen suhteista Neuvostoliiton seuraajavaltio Venäjään, milloin Euroopan unioniin, milloin Yhdysvaltoihin.

title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 23. helmikuuta
Viestikilpailusta ennustettiin tasaista, mutta Neuvostoliittoa pidettiin jonkinlaisena ennakkosuosikkina. Ensimmäisessä vaihdossa kärkikolmikkona oli Ruotsi, Norja ja Sveitsi. Suomi oli jäänyt kolmikosta 10 sekuntia ja Neuvostoliitto yllättäen puoli minuuttia. Toisen osuuden jälkeen Neuvostoliitto oli jo kaksi minuuttia kärjestä, jonka muodosti kolmikko Suomi – Ruotsi – Norja. Kolmannella osuudella Norjan Formo kaatui ja jäi ratkaisevasti Suomesta ja Ruotsista. Ankkuriosuudella vauhdinpitäjänä oli suurimman osan matkasta Suomen Pitkänen, jonka Magnuson jätti loppumatkalla helpon oloisesti.

title: Tytärsaari

text: Neuvostoliitto aloitti hyökkäyksensä aamulla 30. marraskuuta 1939 ja valtasi samana päivänä ulkosaarista Seiskarin, Peninsaaren ja Lavansaaren Seuraavana päivänä neuvostojoukot miehittivät Somerin ja Narvin luodot, nousivat maihin Suursaarelle 3. joulukuuta ja viimeiseksi valtasivat sotilaallisesti vähemmän tärkeän Tytärsaaren 4. joulukuuta. Saari jäi Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940. Talvisodassa kaatui yksi tytärsaarelainen.

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.


query: Onko Lasse Kukkosella lapsia?

title: Lasse Kukkonen

text: Kukkonen on naimisissa Piritta Kukkosen kanssa, ja parilla on kolme lasta, Vilma, Moona ja Elena.[17][18]

title: Lasse Kukkonen

text: Kukkosen vanhemmat ovat Jouni ja Terttu Kukkonen.

title: Lasse Kukkonen

text: Erkka Westerlund valitsi NHL:n pudotuspeleistä vapautuneen Kukkosen myös vuoden 2007 MM-kisoihin. Suomi voitti kilpailuissa MM-hopeaa. Finaalissa Kanada voitti Suomen niukasti 3–2. Kisojen jälkeen Westerlund vetäytyi Suomen päävalmentajan tehtävästä.

title: Samoksen nainen

text: Häävalmistelujen aikana Demeas kuulee kuitenkin sattumalta palvelijoiden puhuvan lapsesta Moskhionin lapsena, kun nämä eivät tiedä isäntänsä olevan kuulolla. Koska Demeas oli itse nähnyt Khrysiksen imettävän lasta, hän tulee vakuuttuneeksi, että poika on saanut lapsen hänen rakastajattarensa kanssa. Demeas suuttuu ja kysyy asiasta Parmenonilta, mutta hänen raivoamisensa saa palvelijan vaikenemaan peloissaan, eikä hän saa lisää tietoa asiasta. Parmenon myöntää kyllä lapsen olevan Moskhionin, mutta ei kerro, että lapsen äiti onkin Plangon, kun taas Khrysis vain hoitaa lasta. Demeas ei halua syyttää poikaansa Moskhionia, ja syyttää siksi Khrysistä pojan viettelemisestä. Hän ei kuitenkaan halua sanoa tätäkään ääneen, koska haluaa pitää skandaalin salassa, ja ajaa siksi Khrysiksen talosta sillä verukkeella, että tämä piti lapsen.

title: Lasse Kukkonen

text: Lasse Kukkonen edusti Suomen maajoukkuetta alkuun kapteenina, ennen varsinaisia pelejä eli harjoitustason maaottelu-kohtaamisissa. Kukkosesta tehtiin varakapteeni, Mikko Koivun otettua kapteeniuden. Suomi saavutti hopeaa Venäjällä Pietarissa ja Moskovassa pelatuissa kisoissa. Kukkonen ei ollut mukana loppuottelussa Kanadaa vastaan, jonka Suomi hävisi luvuin 0–2. Kukkonen oli loukkaantumisen vuoksi sivussa, ja hän on joutunut alaraajavamman vuoksi leikkausoperaatioon. Kukkonen voitti siis tässä joukkueessa hopeasijan.

title: Varhaiskasvatuksen eriarvoisuus Suomessa

text: Tutkimuksissa ei juurikaan oteta suoraan kantaa, onko perhepäivähoito vai päiväkoti parempi paikka lapselle. Esimerkiksi Keltikangas-Järvisen mukaan päiväkodeissa lasten stressitasojen on todettu olevan korkeampia kuin koti- ja perhepäivähoidossa, mutta keskeistä ei todennäköisesti ole päivähoidon järjestämisen muoto vaan ryhmäkoot. Useiden tutkimusten mukaan suomalaisten päiväkotien ryhmäkoot ovat aivan liian suuria ja vaarantavat lapsen kehityksen sekä estävät työntekijöitä hyödyntämään osaamiskapasiteettiaan. Keltikangas-Järvisen mukaan sopiva ryhmäkoko kolmevuotiaalle lapselle on viisi ja neljävuotiaalle kuusi lasta. Päivähoidossa onkin kokeiltu viime vuosina kiintymyssuhdetta turvaavaa omahoito-mallia, jossa yhden työntekijän on tarkoitus vastata vain muutamasta lapsesta. Keltikangas-Järvisen mukaan systeemi ei kuitenkaan ole toiminut toivotulla tavalla henkilökunnan vaihtuvuuden vuoksi.

title: Lasse Kukkonen

text: Westerlundin joukkueen kokoamista Torinon talviolympialaisiin hankaloittivat useat suomalaisten NHL-pelaajien loukkaantumiset. Olympialaisista joutuivat jäämään sivuun esimerkiksi Tuomo Ruutu, Miikka Kiprusoff, Joni Pitkänen, Kari Lehtonen, Antti Miettinen ja Sami Kapanen. Kesken kisojen myös Sami Salo loukkaantui, jolloin Westerlund valitsi hänen korvaajakseen Lasse Kukkosen, joka lensi pikahälytyksellä Torinoon. Kukkonen pelasi kaksi ottelua kisoissa, joissa Suomen "kultainen sukupolvi" pelasi erinomaisesti ja johdatti Suomen aina finaaliin asti. Olympiafinaalissa Ruotsi kuitenkin voitti Suomen lukemin 3–2 ja voitti olympiakultaa Suomen jäädessa hopealle.

title: Kukkola (Joensuu)

text:
Nykyinen päärakennus on vuodelta 1889. Tilalla on arboretum eli puulajipuisto sekä marttojen vuonna 2002 perustama näytepuutarha. Antti Kukkosen historiasta kertoo kotimuseo sekä erikoinen muistomerkki Hiljainen huone. Lapsille on perinneseikkailupolku sekä Katrin metsäpolku. Aitan vintillä on taidenäyttelytila.
Kukkola toimi SPR:n pakolaiskeskuksena vuosina 1990-1992.

title: Lasse Kukkonen

text: Kausi 2002–2003 oli sekä Kukkoselle että Kärpille menestys. Kärpät pelasi loppuottelussa, jossa se kuitenkin joutui taipumaan Tapparalle otteluvoitoin 3–0. Tehopisteet 6+12=18 runkosarjassa tehnyt ja seuransa kapteenina toiminut 21-vuotias Kukkonen valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen.[1] Lisäksi hänet palkittiin SM-liigan tehopelaajalle annettavalla Matti Keinonen -palkinnolla.[2]

title: Lasse Kukkonen

text: Onnistuneen SM-liigakauden jälkeen Chicago Blackhawks varasi Kukkosen viidennellä kierroksella 151. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa kesällä 2003.[1]

title: Yhden lapsen politiikka

text: Politiikan nimitys on johdettu alkuperäisestä perusajatuksesta, että pariskunnille saisi syntyä vain yksi lapsi. Maaseudulla on saanut kuitenkin hankkia toisenkin lapsen 3–4 vuoden päästä, mikäli ensimmäinen lapsi oli tyttö tai vammainen poika. Lisäksi säädös ei koske vähemmistöryhmiin kuuluvia, jotka voivat hankkia kaksi lasta kaupungeissa ja 3–4 maaseudulla. Niinpä syntyvyys koko maassa on ollut lähempänä kahta (1,8) kuin yhtä lasta perhettä kohti, kaupungeissa vain hieman yli yhden. 1990-luvulla säädöstä höllennettiin ja nykyisin pariskunnat saavat hankkia kaksi lasta, jos molemmat vanhemmat ovat ainoita lapsia. Naimattomat naiset eivät voi hankkia lapsia. Kommunistipuolueen keskuskomitea ilmoitti marraskuussa 2013, että tulevaisuudessa myös sellaiset pariskunnat, joiden toinen osapuoli on ainoa lapsi, saavat hankkia kaksi lasta.

title: Ismo Tuominen

text: Ismo Tuomisella on kaksi lasta (Mikael Tuominen v.2001, tuleva maajoukkuepelaaja) ex-vaimonsa kanssa. Lapset ovat asuneet koko ajan kotikaupungissaan, mikä onkin osittain vaikuttanut Tuomisen valmennuspestien päättymiseen Rovaniemellä ja Saudi-Arabiassa.

title: Salad Fingers

text: Video Salad Fingers esittäytyy ja kertoo kiinnostuksestaan ruosteisia lusikoita kohtaan. Salad Fingers käy tapaamassa suurisilmäistä lasta selvittääkseen, onko lapsen talossa lusikoita. Suurisilmäisen lapsen vastauksien perusteella hänen kotonaan ei ilmeisesti ole niitä mutta ruosteinen kannu tosin, jota Salad Fingers koskettelee ennen lähtöään.

title: Joel Hallikainen

text: Hallikainen on naimisissa Pia Hallikaisen kanssa ja heillä on viisi lasta, joista kaksi, Oona (s. 1987) ja Eeli Hallikainen (s. 1990), soittavat samassa Aamuyön sirkus -nimisessä bändissä. Muut lapset ovat Aada (s. 1998) ja kaksospojat Onni ja Ukko (s. 2000).

title: Lasse Kukkonen

text: Jalonen valitsi Kukkosen Suomen olympiakokoonpanoon Vancouverin talviolympialaisiin yhtenä viidestä pelaajasta Euroopassa pelaavista suomalaisista. Loput joukkueen pelaajista tulivat NHL:stä. Suomi aloitti kisat selkeillä voitoilla Valko-Venäjästä ja Saksasta. Kolmannessa ottelussa Suomi kuitenkin hävisi Ruotsille 3–0. Ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Suomi voitti Tšekin 2–0 ja eteni neljän parhaan joukkoon. Välierässä Suomi kohtasi kisoissa voittoisasti edenneen Yhdysvallat. Yhdysvallat ratkaisi ottelun jo ensimmäisen kymmenen minuutin aikana tekemällä neljä maalia. Ottelu päättyi lopulta USA:n 6–1 voittoon ja Kukkonen sai puolustajaparinsa Toni Lydman kanssa ottelun jälkeen runsaasti kritiikkiä, kuten koko Suomen joukkue. Pronssiottelussa Suomi voitti Slovakian 5–3 saavuttaen olympiapronssia. Olympiamitali oli Kukkoselle toinen.

title: Taneli Ronkainen

text: Kaudella 2016–2017 Ronkainen kärsi loukkaantumisista ja jäi terveenä ollessa pieneen rooliin Kärppien SM-liigajoukkueessa. Tammikuussa 2017 hän joutui noin kahdeksi kuukaudeksi sivuun saatuaan ylävartalovamman SaiPan Joni Nikon taklattua Ronkaista. Ronkainen palasi kaukaloihin maaliskuussa ja siirtyi Kärppien A-nuorten vahvuuteen. Kaudella 2017–2018 hän kiersi kaikkien puolustajien terveinä ollessa pääasiassa Kärppien seitsemäntenä puolustajana Aleksi Mäkelän kanssa. Ronkainen sai varsinkin kevätkaudella peliaikaa Miika Koiviston ja Lasse Kukkosen pelatessa Pyeongchangin olympiakisoissa sekä loukkaamisten myötä. Mikko Niemelän ja Aleksi Mäkelän pitkäaikaiset loukkaantumiset avasivat hänelle kuitenkin loppukaudella vakiopaikan Kärppien pelaavassa kuusikossa, jossa Ronkainen pelasi pääasiassa Lasse Kukkosen puolustajaparina. Hän teki runkosarjassa lopulta 43 ottelussa tehot 1+9=10 ja 18 playoff-ottelussa neljä syöttöpistettä. Ronkainen voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.

title: Lasse Kukkonen

text: Kaudella 2012–2013 Kukkonen pelasi Ruotsin Elitserienissä Röglen joukkueessa. Hän oli joukkueen varakapteeni ja pelasi kaudella 54 Elitserien-ottelua tehoin 2+4=6.[1] Heikossa joukkueessa Kukkosen +/– -tilasto oli heikko –16. Rögle joutui kauden päätteeksi putoamiskarsintoihin, joiden päätteeksi se putosi Elitserienistä sarjatasolla alemmas Allsvenskaniin. Putoamisen jälkeen Kukkonen ja seuran toinen suomalaispelaaja, Juhamatti Aaltonen, jättivät seuran.

title: Adrasteia

text: Adrasteia (, "pakenematon") oli kreikkalaisessa mytologiassa kreetalainen nymfi, jolle Rhea uskoi Zeus-pienokaisen hoidettavaksi suojellakseen tätä isältään Kronokselta Dikti-vuoren luolassa. Sisarensa Idan, Ida-vuoren nymfin, kanssa he huolehtivat Zeuksesta. Sisaret juottivat lasta Amaltheia-vuohen maidolla. Heidän kanssaan lapsesta huolehtimassa olleet korybantit, jotka mainitaan heidän veljikseen, peittivät lapsen huudon Kronoksen kuuluvilta miekkojansa ja kilpiensä kalskeella. Adrasteian kerrotaan antaneen Zeukselle tämän ollessa sylilapsi leikkikaluksi kauniin kullan ja sinisen värisen pallon, joka taivaalle heitettäessä jätti liekehtivän vanan peräänsä. Kreetalaisissa kolikoissa onkin antiikin aikana kuvattu Zeus istumassa maapallon päällä, joka symboloi samalla tavoin hänen valtaansa maailmaan.

title: Oulun Kärppien SM-liigakausi 2013–2014

text: Puolustaja Lasse Kukkonen teki uransa ensimmäisen hattutempun 12. lokakuuta kotiottelussa Helsingin Jokereita vastaan. Kyseessä oli Kukkosen SM-liigauran 281 ottelu. Samassa ottelussa hattutemppuun pystyi myös vierasjoukkueen Nichlas Hardt. Kukkosen ja Hardtin jälkeen liigassa oli tehty seitsemän hattutemppua, kun koko viime kaudella hattutemppuja tehtiin 14.

title: Lasse Kukkonen

text: Kukkonen valittiin jälleen kerran edustamaan Suomea vuoden 2018 talviolympialaisiin. [15] Olympialaiset jäivät Kukkosen viimeisiksi peleiksi maajoukkueessa, sillä Kärppien voitettua Suomen mestaruuden kauden 2017–2018 päätteeksi Kukkonen ilmoitti maajoukkueuransa olevan ohi.[16]

title: Lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö

text: Stereotyyppinen lasta seksuaalisesti hyväksikäyttävä henkilö on niin sanottu "namusetä" eli mies, joka houkuttelee lapsia autoonsa makeisilla ja käyttää näitä sitten hyväkseen. Lasta seksuaalisesti hyväksi käyttävä voi kuitenkin olla nainenkin, eivätkä kaikki lapsia seksuaalisesti hyväksikäyttävät houkuttele lapsia makeisilla. Lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö ja pedofilia ymmärretään usein virheellisesti samaksi asiaksi.

title: Laktoosi-intoleranssi

text: Hypolaktasiaa tutkitaan nykyään myös geenitestillä. Tällöin vältytään laktoosirasituskokeen aiheuttamilta suolisto-oireilta. Geenitesti paljastaa, onko tutkittavalla genotyyppi, joka aiheuttaa laktaasientsyymin muodostumisen pysähtymisen kouluiässä. Geenitesti soveltuu kuitenkin lapsille huonosti, sillä se osoittaa vain sen, onko lapsella perinnöllinen taipumus laktaasiaktiivisuuden vähenemiseen. Testi ei selvitä, onko entsyymin väheneminen lapsella jo alkanut. Laktaasientsyymin pitoisuus alenee tavallisesti vasta 5–12 vuoden iässä.

title: Lasse Kukkonen

text: Philadelphiassa Kukkonen sai puolustajaparikseen Joni Pitkäsen, joka oli pelannut Kukkosen kanssa myös Kärpissä. Loppukaudella Kukkonen pelasi Flyersissä 20 ottelua, joissa hän ei onnistunut tekemään pisteitä.[1] Seuraava kausi oli Philadelphia Flyersiltä varsin menestyksekäs. Se pelasi hienon runkosarjan ja selvitti tiensä pudotuspeleissä aina konferenssifinaaleihin ja pelasi paikasta loppuottelussa, mutta joutui kuitenkin lopulta taipumaan Pittsburgh Penguinsille. Runkosarjassa Kukkosen pisteet olivat 1+4=5 ja pudotuspeleissä 0+2=2.[1] Kukkonen pelasi runkosarjassa 53 ottelua ja pudotuspeleissä 14 ottelua.[1]

title: Juhamatti Aaltonen

text: Aaltonen nimettiin heinäkuussa 2011 yhdessä Lasse Kukkosen ja Pekka Rinteen kanssa Mestis-joukkue Kiekko-Laserin pääomistajaksi.

title: Lasse Kukkonen

text: Jalonen valitsi Kukkosen mukaan Suomen MM-joukkueeseen myös Saksan MM-kisoihin 2010. Suomella oli yllättäviä vaikeuksia jo alkulohkossa ja se hävisi avausottelunsa Tanskalle 4–1. Lopulta joukkue kuitenkin paransi peliään voittaen lohkonsa. Suomen kisat päättyivät vuoden 2009 MM-kilpailujen tapaan jälleen puolivälieriin, jossa Suomi hävisi rangaistuslaukauksilla Tšekille. Kukkonen pelasi kisoissa kuusi ottelua ilman tehopisteitä.

title: Karhunmäki

text: Vuoteen 2007 saakka Karhunmäen alue kuului Kukkolan tilaan. Tilan omistanut Kukkosen suku on tiettävästi viljellyt maata 1600-luvulta saakka. Kukkosen suvun tunnetuin jäsen on Antti Kukkonen, rovasti ja opetusministeri. Hänen vanhin tyttärensä, agrologi Katri Kukkonen, oli Kukkolan tilan viimeinen isäntä. Katri Kukkosen isännöidessä Kukkolan tilaa Joensuun kaupunki halusi toistuvasti ostaa Karhunmäen alueen asuinalueeksi, mutta hän kieltäytyi myymästä haluten säilyttää alueen maanviljelyskäytössä. Tämän vuoksi ja koska Katri Kukkosella ei ollut perillisiä, hän testamenttasi Kukkolan tilan Pohjois-Karjalan Maataloussäätiölle vuonna 1999. Kukkolan tilan viljely oli kuitenkin kannattamatonta, mistä johtuen Pohjois-Karjalan Maataloussäätiö päätyi myymään Karhunmäen alueen Joensuun kaupungille vuonna 2007.

title: Meri Nenonen

text: Nenonen on naimisissa näyttelijä Juha Kukkosen kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Perhe asuu Suomenlinnassa.

title: Onni Toivola

text:
Onni Toivola (Viitasaari 17. syyskuuta 1929 – Lahti 26. heinäkuuta 1990) oli suomalainen laulaja. Vuosina 1972–1975 hän oli Tulipunaruusut -yhtyeen laulusolistina. Vuoden 1975 lopulla hän perusti omaa nimeään kantavan yhtyeen "Onni Toivola ja Alaska", joka muodostui hänen elämäntyökseen.
Kaksi ensimmäistä vuottaan Onni eli Viitasaarella, isänsä Juho Emil Öhmanin ja äitinsä Anna Korpelan (o.s. Toivola) kanssa, kunnes äiti muutti poika ja vielä syntymätön tytär mukanaan takaisin kotiseudulleen Alavudelle. Etelä-Pohjalaisena Onni aina itseään pitikin, sanoi käyneensä vain syntymässä Keski-Suomessa. Alavudelle saavuttuaan Anna-äiti sai kotitilaltaan palan maata, jonne sai luvan rakentaa kodin Onnille ja Anna-Liisalle. Kovalla työllä ja kyläläisten yhteishengellä, torppa Koskihakaan Kuivasjoen rantaan valmistui. Jo Kansakoulussa Onnin musikaalisuus ja laulunlahjat huomattiin, niinpä hän saikin pian esiintyä erilaisissa tilaisuuksissa, joissa laulajaa tarvittiin. Vuonna 1948 hän meni naimisiin Bertta Toivolan (o.s. Räntilä) kanssa ja lähti vielä armeijaankin samana vuonna, niinpä laulaminen jäikin hieman vähemmälle. Nuorena Onni oli myös lahjakas hiihtäjä, toinen sija Puolustusvoimain mestaruushiihdoissa jäi hänen viimeiseksi kilpailukseen talvella -49, sillä työelämä kutsui ja aikaa harjoitteluun ei ollut. Aluksi perhe asui Alavudella ja Onni kävi "Rapanevalla" töissä, mutta kun työt loppuivat he muuttivat Ähtäriin Myllymäelle, koska siellä oli metsätöitä tarjolla. Alavus säilyi kuitenkin aina Onnin elämän kiintopisteenä, vaikka "työnperässä" muuttaminen veikin perheen tien Etelä-Suomeen. Vuonna 1955 saavuttiin Hämeenlinnaan, josta seuraavaksi Hausjärvelle Torttilan kartanoon. Hausjärvellä Onni elätti perheensä renkinä ja metsätöillä, silloin lapsia oli jo viisi: kolme poikaa ja kaksi tyttöä. Hausjärvellä kipinä laulamiseen syttyi uudelleen, niinpä hän osallistui vuonna 1958 Suomen iskelmälaulumestaruuskilpailuihin Helsingin Kultturitalolla, kotiin tuomisenaan toinen sija. 60- luvun alussa perheen paluun Alavudelle mahdollisti Jokivarren kylästä ostettu pienviljelystila. Eihän sellainen muutaman hehtaarin tila suurperhettä elättänyt, siksi laulamalla hankitut lisäansiot olivat tarpeen. Samoihin aikoihin Alavudelle oli myös muuttanut Kauhajoelta "Hanuristi" Jaakko Mäntysorvari, jonka "Panama"-yhtyeeseen Onni kiinnitettiin solistiksi. Jokivarrella "Pienviljeliä" perhe sai kaksi lasta lisää, joten kyseessä olikin "suurperhe", jonka elättäminen Alavudella kävi ylivoimaiseksi. Niinpä vuonna 1969 Onni ja Bertta päättivät myydä tilan ja muuttaa seitsemän lapsensa kanssa takaisin Hausjärvelle ja sieltä edelleen Riihimäelle. Onni jatkoi laulamistaan Riihimäellä Haka-kvartetin solistina vuonna 1971 ja seuraavaksi olikin vuorossa Tulipunaruusut. Ennen poismenoaan "Onni Toivola Alaska yhtyeineen" ehti kiertää Suomen tanssilavoja 15 vuoden ajan. Lukuisien televisio-esiintymisten lisäksi,levytyksiä hänelle kertyi 85 kpl ja 2 kantanauhaa, joista tunnetuimmat "Rajaseudun tyttö" ja "Matti naistenmies". 10 viimeistä elinvuottaan Onni asui Kärkölän Järvelässä ja häntä jäi kaipaamaan kahdeksan lasta perheineen.
Onni Toivola on haudattu Kärkölän hautausmaalle, sen eteläiseen rinteeseen.

title: Antti Kukkonen

text: Opetusministerinä toimineen Kukkosen päätyminen sotasyyllisten listalle hämmensi Kukkosen itsensä lisäksi oikeusistuinta ja oikeudenkäyntiä valmistellutta tutkijakuntaa. Kukkosen sotasyyllisyys olikin epäsuora tulos Neuvostoliiton tavoitteesta saada Väinö Tanner tuomituksi oikeudenkäynnissä. Tannerin syyllisyydelle oli hankalaa löytää selkeitä perusteita, jolloin muodolliseksi syyksi otettiin Tannerin jäsenyys ulkoasianvaliokunnassa sekä Rangellin että Linkomiehen hallituksissa. Ulkoasiainvaliokuntaan kuuluivat myös Antti Kukkonen ja Tyko Reinikka, jotka oli siten asetettava syytteeseen samalla perusteella.

title: Lapsityövoima Venäjällä ja Neuvostoliitossa 1800–1900-luvulla

text: Halvan työvoiman vuoksi lapsityövoimaa käytettiin eri teollisuuden aloilla. Esimerkiksi metalliteollisuudessa työskenteli 1000 työntekijää kohti 11 lasta, jotka edustivat molempaa sukupuolta ja olivat 12-15 vuotta vanhoja, ruokateollisuudessa 14 lasta, paperiteollisuudessa 58 lasta, hedelmätuotannossa 40 lasta, tupakkateollisuudessa 60 lasta ja tulitukkutehtailla 141 lasta. Tämän ohella lapsia työskenteli myös puuteollisuudessa, olutpanimoilla ja sokeriteollisuudessa. Lapsen ikä, kunto ja terveystodistus vaikuttivat lapsen työllistymiseen


query: Mitkä olivat Äyräpään–Vuosalmen taistelun tappiot?

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Puna-armeija menetti kaatuneina, haavoittuneena ja kadonneina kaikkiaan 15000 miestä, suomalaiset 6000. Vuosalmen taistelussa suurta ylivoimaa vastaan kaatui 9.–17. heinäkuuta 1944 välisenä aikana 2296 suomalaista sotilasta. Er.P 25 menetti Äyräpään sillanpääasemassa kahdessa vuorokaudessa 300 miestä ja 17 upseeria. IV/19 .Pr menetti 6. heinäkuuta puolet vahvuudestaan.[3]

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Suomalaisten keskeneräinen VKT-linja kulki Vuoksen pohjoisrannalla ja ylimenohyökkäys edellytti sen murtamista. Äyräpään harjanteella sijaitsi seitsemän kilometriä pitkä ja vain 200–300 metriä syvä sillanpääasema (Pölläkkälä–kirkonmäki–Kylä–Paakkola), jonka tarkoituksena oli estää neuvostojoukkojen pääsy ja kaivautuminen Vuoksen rantaan. Paikka oli ongelmallinen, koska Kylä-Paakkolan korkeimmalta harjanteelta pystyi hallitsemaan maisemaa pitkälle Vuosalmen puolelle. Sillanpääasema oli alun perin suunniteltu osaksi puolustuslinjaa. Sillanpääaseman mielekkyydestä keskusteltiin ja kiisteltiin komentajien keskuudessa.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Ihantalan ja Viipurinlahden taisteluiden jatkuessa kiivaina kehittyi Äyräpään ja Vuosalmen alueella suoranainen suurtaistelu. Vuosalmea oli puolustamassa kaksi vahvistettua 2. divisioonan rykmenttiä. Everstiluutnantti Adolf Ehrnroothin jalkaväkirykmentti 7 (JR 7) ja eversti Frans Wahlbäckin jalkaväkirykmentti 49 (JR 49). Vahvennetun 2.D:n kaistalla oli 0,7 pataljoonaa rintamakilometriä kohti.

title: Äyräpää

text: Äyräpäässä käytiin kiivaita taisteluita sekä talvisodassa vuonna 1940 että jatkosodassa kesällä 1944 (ns. Äyräpään-Vuosalmen taistelut). Arkkitehti Oiva Kallion suunnittelema, vuonna 1934 valmistunut kirkko tuhoutui talvisodan aikana maaliskuussa 1940. Neuvostojoukot räjäyttivät sen rauniot jatkosodan jälkeen.

title: Kannaksen suurhyökkäys 1944

text: Karjalankannaksella käytiin toinenkin suurtaistelu kesällä 1944. Taistelut käytiin Äyräpään-Vuosalmen alueella 4.–18. heinäkuuta 1944, jossa puna-armeijan hyökkäys torjuttiin 2.D:n, Ps.D:n sekä erilaisten alueelle saapuneiden vahvistusten käymissä taisteluissa.

title: Vuosalmi

text: Alun perin Muolaaseen kuuluneessa Vuosalmessa oli vuonna 1553 kuusi taloa. Vuonna 1914 Vuosalmi erotettiin Muolaan seurakunnasta uuteen Vuokselan seurakuntaan ja vuonna 1917 toimintansa aloittaneeseen Vuokselan kuntaan. Vuokselaan Vuosalmi ehti kuulua vain yhdeksän vuotta, sillä vuonna 1926 Muolaan pohjoisosasta muodostettiin Äyräpään kunta, johon myös Vuosalmi liittyi. Liittymisvuonna kylässä oli 930 asukasta.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Tulivalmistelun tauottua joen ylle laskettiin lentokoneesta läpinäkymätön savuverho, jonka suojassa venäläiset joukot syöksyivät pikaveneillä ja moottorilautoilla 2 kilometrin levyisenä rintamana 300 metriä leveän virran yli. Venäläiset onnistuivat saman tien murtautumaan suomalaisten asemiin vastarannalla, sekä muodostamaan 4km leveän ja kilometrin syvyisen laajennuksen pohjoisrannalle, josta ryhdyttiin välittömästi levittäytymään Vuosalmen peltoaukeille ylittäen metsänreunatkin. Venäläiset olivat 9. heinäkuuta kello kahdeksaan mennessä leveähköllä hyökkäyskiilallaan valloittaneet ainakin 4km² laajuisen alueen Vuosalmen puolelta. Vihollisen ylitys oli kohdistunut JR 7:n lohkolle ja samaan aikaan JR 4 vetäytyi kokonaan ankarasti taistellen Kylä-Paakkolan sillanpääasemasta. Puolustus alkoi pitää sen jälkeen, kun suomalaiset vetäytyivät Vuosalmen peltoaukeilta perinteiseen suomalaiseen metsämaastoon.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Äyräpään–Vuosalmen taistelut käytiin kesä–heinäkuussa 1944 Karjalankannaksella Vuoksen etelärannalla Äyräpäässä ja Vuoksen pohjoisrannalla Vuosalmella. Ne olivat osa laajempaa puna-armeijan suurhyökkäystä, jonka tarkoituksena oli murskata suomalaisten puolustuslinjat ja joukot Kannaksella.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Äyräpäänharjanne on rapakivikkoista kovaa maata, jossa tykistön ammusten sirpalevaikutus oli erityisen voimakasta. Harjanteelta avautui laakea peltomaisema sekä Äyräpään että Vuosalmen suuntaan. Harjanne oli myös kapeutensa takia hankala puolustaa ja taistelijoiden selustassa oli lisäksi virtaava joki. Rivisotilaat purnasivat harjanteen puolustamista, mutta päällystö piti sitä välttämättömänä siihen asti, kunnes VKT-linja saataisiin kuntoon.[1]

title: Matti Laurila

text: Vasta helmikuussa tappioita kärsinyt rykmentti pääsi hetkeksi lepäämään. Vain kolmen päivän levon jälkeen rykmentti marssitettiin Äyräpään kunnan Vuosalmen kylän alueelle, jossa sillä oli rintamavastuu. Alue oli varustamatta, ja rykmentti taisteli taukoamatta lumiasemissa taivasalla. Vuosalmella tappiot rykmentille olivat vielä Taipaleen taisteluitakin kovemmat. Kaikista eteläpohjalaisista talvisodassa kaatuneista puolet, 850 miestä, kaatui Taipaleella ja Vuosalmella.[7]

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Kesäkuun viimeisenä päivänä suomalaiset suorittivat tunnusteluhyökkäyksen ja saivat vankeja, jotka paljastivat neuvostojoukkojen aloittavan hyökkäyksen samana päivänä. Tykistö aloitti voimakkaan, noin 5000 kranaatin vastavalmistelun, josta aiheutui hyökkäysryhmityksille pahoja tappioita ja osa pakeni pakokauhun vallassa.[3]

title: Vuosalmi

text: Vuosalmi oli kylä Äyräpään kunnassa Karjalankannaksella Viipurin läänissä Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Nykyisin kylä on asumaton ja sen alue kuuluu Venäjän Leningradin alueen Käkisalmen piiriin. Vuosalmi oli pinta-alaltaan Äyräpään kunnan suurin kylä ja se käsitti Vuoksen muusta Äyräpäästä erottaman kunnan koillisosan. Vuosalmi rajoittui pohjoisessa Vuoksenrannan kuntaan, idässä Vuokselan kuntaan, etelässä Äyräpään kirkonkylään Pölläkkälään ja lännessä Paakkolan kylään. Laajan kylän pinta-ala oli 57,3 km² ja sillä oli pituutta 15 kilometriä. Vuonna 1939 kylässä oli noin 1 000 asukasta. Vuoksen varrella vastapäätä Äyräpään kirkonkylää sijainneen kyläkeskuksen lisäksi kylään kuului Kalliola Antrean suuntaan vievän maantien varrella, Salonkylä aivan kylän pohjoisosassa yhteismetsän takana ja Ventelä Vuokselaan vievän maantien risteyksessä.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Asemat yritettiin palauttaa kaikkiaan kolme kertaa, mutta 7. heinäkuuta Neuvostoliiton 92. divisioonan joukot valtasivat iltapäivällä Harjulan tukikohdan ja lossin seudun.

title: Vuosalmi

text: Vuosalmi sijaitsi hyvien liikenneyhteyksien varrella. Kylästä johti maantiet Räisälään kautta Käkisalmeen, jonne oli 74 kilometriä, Vuokselaan kautta Kiviniemeen, jonne oli 35 kilometriä ja Vuoksenrannan kautta Antreaan, jonne oli 40 kilometriä. Vuosalmen ja Äyräpään kirkonkylän välistä virtaavan Vuoksen ylittävä lauttayhteys kesti viisi minuuttia. Talvisin käytössä oli jäätie. Lautan korvaamista sillalla suunniteltiin 1930-luvulla. Kirkonkylän puolelta oli maantieyhteys Kantatie 62 pitkin Viipuriin, jonne oli matkaa 58 kilometriä. Viipuri–Valkjärven radan Äyräpään asema sijaitsi myös kirkonkylän puoleisella rannalla. Vuoksen laivoilla oli tärkeä liikenteellinen merkitys ennen linja-autojen yleistymistä ja rautatien valmistumista.

title: Äyräpään kirkko

text: Äyräpään kirkonrauniot saatiin suojelukohteeksi vuonna 1993. Kirkon muistomerkkiä suunniteltaessa valittiin muistomerkiksi itse kirkon rauniot. Mustasta marmorista valmistettu muistolaatta kiinnitettiin suureen teräsbetonin palaseen, jonka räjähdys oli repäissyt kirkon lattiasta ja nostanut pystyyn. Marmorilaatassa on kuva kirkosta ja teksti "Tällä paikalla sijaitsi Äyräpään kirkko 1934-1944. Muisto on kuolematon. Äyrääpäläisten pitäjäseura ry". Samaiseen lattianpalaseen kiinnitettiin Äyräpään ja Vuosalmen taistelujen muistolaatta, jossa on teksti "Äyräpäässä ja Vuosalmella Suomen sodissa 1939-1944 kaatuneitten suomalaisten sankarivainajien muistoa kunnioittaen (Suomen vaakuna)". Nämä muistolaatat paljastettiin 13. kesäkuuta 1993. Läheinen sankarihauta-alue saatiin suojeltua vuonna 1995 ja sankarivainajien muistomerkki paljastettiin 17. elokuuta 1995. Tässä muistomerkissä on valettuun betonilaattaan kiinnitetty musta graniittitaulu, jossa kerrotaan paikan merkityksestä suomeksi ja venäjäksi. Suomen valtio pystytti kirkon raunion vieressä sijaitsevalle 118 tuntemattomaksi jääneen sotilaan kenttähautausmaalle muistomerkin 12. elokuuta 1996. Tämän 4,3 metriä korkean graniittisen muistopaaden suunnitteli kuvanveistäjä Ari Laitila ja siinä on suomeksi ja venäjäksi teksti " Äyräpään sankarihautausmaa. Toisessa maailmansodassa kaatuneitten tässä lepäävien suomalaisten sotilaiden muistoksi. Suomen valtio." Äyräpään siviilihautausmaan muistomerkki paljastettiin 8. kesäkuuta 1997.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Päivän aikana suomalaiset kykenivät kuitenkin kiivailla rynnäköillä työntämään vihollisen takaisin metsänreunoille, mutta eivät juuri pidemmälle rynnäkkötykkien puutteen vuoksi, joita luvattiin paikalle vasta vuorokauden kuluttua. Ylimenon jälkeen vihollinen siirsi Vuosalmen puolelle huomattavia määriä joukkoja ja kevyitä panssarivaunuja. Viholliselta siepatun radiosanoman mukaan sen tappiot olivat koituneet huomattavan suuriksi, 142. divisioona oli menettänyt mm. suurimman osan jalkaväestään virran ylityksessä. Venäläiset onnistuivat saamaan hallintaansa Vuosalmelta myös erinomaiset tykistön tulenjohtopaikat. Suomalainen tykistö ampui Vuosalmella 9. heinäkuuta 13500 laukausta.[4][2]

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Suomalaisen 2. D pataljoonat ja III Armeijakunnan lähettämät vähäiset apuvoimat joutuivat kovalle koetukselle. Kannaksen joukkojen komentaja hälytti entisistä raskaista taisteluista hiukan levähtäneen PsD:n ja määräsi sen iskuosan, JääkPr:n ja Rynn.tyk pataljoonan siirtymään Vuosalmen suuntaan puolustuksen tueksi.[1]

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Venäläiset olivat saavuttaneet metsänreunan, jonka yli Vuosalmen harjanteella oleva tähystys ei ulottunut, jolloin tykistön tuli alkoi heiketä ja jalkaväki ei kyennyt enää hyökkäämään. Panssarivaunutkaan eivät auttaneet, koska suomalaisten panssaritorjunta oli jo riittävän tehokasta.[1]

title: Ilomantsin taistelu 1944

text: Ennen Ilomantsin taistelua puna-armeijan suurhyökkäykset oli jo pysäytetty Talin–Ihantalan, Viipurinlahden, Äyräpään–Vuosalmen ja U-aseman Nietjärven taisteluissa.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Kannaksen joukot oli määrätty 15. kesäkuuta viivytykseen ja III armeijakunta oli 20. kesäkuuta lähes kokonaisuudessaan ryhmittynyt puolustukseen VKT-linjalle. 2. divisioona (2. D) vetäytyi pääosin Vasikkasaaren ponttonisillan ja lossin kautta Vuoksen pohjoisrannalle ja ryhtyi saman tien parantamaan asemiaan.[2] Neuvostojoukot saapuivat Äyräpään alueelle 21. kesäkuuta 1944.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Kesken taisteluiden 7. heinäkuuta vaihtui 2.D:n komentaja, jolloin Martolan tilalle astui kenraalimajuri Aarne Blick. Vaihdon syynä oli Aunuksen ryhmän komentaja, kenraaliluutnantti Paavo Talvelan tyytymättömyys alaisensa kenraalimajuri Aarne Blickin toimintaan VI Armeijakunnan komentajana.[3]

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Puna-armeija teki useita tunnusteluhyökkäyksiä 21. kesäkuuta alkaen Äyräpään harjanteella sijainnutta suomalaisten sillanpääasemaa vastaan, mutta kaikki ne torjuttiin.

title: Vuosalmen yhteismetsä

text: Vuosalmen yhteismetsä oli Karjalankannaksen keskiosassa Äyräpään kunnan Vuosalmen kylässä sijainnut yhteismetsä. Se käsitti laajan alueen Äyräpään koilliskulmasta rajoittuen Räisälän ja Vuoksenrannan kuntiin. Yhteismetsä sijaitsi Vuosalmen kyläkeskustan pohjoispuolella ja metsäalueen halki johti maantie Vuosalmelta Räisälään. Vuosalmen yhteismetsän pinta-ala oli noin 1 951 ha, josta kasvullista metsää oli 1 681 ha, suota 255 ha sekä tontteja, peltoa, niittyä, teitä ja sorakuoppia yhteensä 15 ha. Laajin suoalue oli yhteismetsän länsiosassa sijainnut Hämeensuo. Vuosalmen yhteismetsä perustettiin vuonna 1909 Suomen valtion luovuttaessa Vuosalmen kruununpuiston paikallisille lampuodeille yhteismetsäksi. Vuosalmen yhteismetsä jäi Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalle alueella.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Luokka:Jatkosodan taistelut Luokka:1944 Luokka:Luovutettujen alueiden historia

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Puna-armeijan 9. kesäkuuta 1944 alkanut suurhyökkäys oli jo edennyt Viipurin pohjoispuolelle Tali-Ihantalaan. Alun perin Leningradin rintaman suunnitelmaan ei sisältynyt ylimenohyökkäystä eikä yleensäkään hyökkäystä Vuosalmella. Mutta kun 21. ja 23. armeijan hyökkäys ei johtanut toivottuun tulokseen Suomenlahden ja Vuoksen välillä, marsalkka Govorov tarkisti suunnitelmansa ja päätti ylittää Vuoksen sen kapeimmalta kohdalta ja hyökätä Vuosalmessa. Hän antoi hyökkäystehtävän 23. armeijalle, jolla oli käytettävissään kolme armeijakuntaa (VI, XCVIII, ja XCV AK) sekä 17. linnoitusalue, joka oli ryhmittynyt puolustukseen Vuoksen alajuoksulle. Neuvostoliiton III armeijakuntaa ei Leningradin rintamalla esiintynyt.[1]

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Taistelun lopputuloksena VKT-linja taipui, mutta ei murtunut. Venäläiset eivät operaatiollaan saavuttaneet yhteyttä Tali-Ihantalan alueella oleviin joukkoihinsa, joka oli heidän ensisijainen päämääränsä. Vuosalmen taistelusta muodostui osa suomalaisten saavuttamaa laajempaa torjuntavoittoa Karjalankannaksella ja Laatokan Karjalassa.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Vaihtelevien taisteluiden, puolin ja toisin suoritettujen hyökkäysten jälkeen rintama vakiintui sodan loppuun saakka venäläisten saavutettua noin 7km leveän ja 2,5km syvän sillanpääaseman Vuosalmella. Suomalaisten onnistui suurimmalta osin pitää jokilinja valvonnassaan ja häiritä tykistöllään joen yli tapahtuvia kuljetuksia. Venäläisten sillanpääasemaan suoritettiin rajuja ja tuloksiltaan tehokkaita ilmahyökkäyksiä saksalaisilla syöksypommittajilla, jotka heikensivät olennaisesti sillanpääaseman joukko- ja panssarikeskittymiä.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Puolustuksen tukena oli seitsemän kenttätykistöpatteristoa, joista neljän tuli oli keskitetty Äyräpäähän. Tykistö ampui 4.–7. heinäkuuta noin 40000 kranaattia.[1]

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Suomalaiset jääkäripataljoonat tekevät vastaiskun 19. heinäkuuta 1944 raskain tappioin.

title: Äyräpään–Vuosalmen taistelut

text: Voimakkaat jalkaväen ja panssarivoimien hyökkäykset johtivat sisäänmurtoihin. Suomalaisten vastaiskut eivät enää tuottaneet tuloksia, mutta vasta 9. heinäkuuta varhain aamulla venäläiset onnistuivat valtaamaan koko sillanpääaseman ja muodostamaan kaksi kilometriä leveän oman sillanpääasemansa Vasikkasaaren, Lossin ja kirkonmäen kohdalta. Äyräpäätä hallitsi nyt Puna-armeijan 92.D, 142.D, 281.D, 381.D ja 10.D. Samana päivänä alkoi Vuoksen ylimeno, jota edelsi voimakas tykistötuli 680 putkella ja 200 lentokoneen ilmahyökkäys. Suomalaisten tykistö yritti estää ylimenon kahdeksalla patteristolla ja saksalaiset iskivät 32 Stukalla Äyräpään alueella olleita tykistöasemia vastaan. Samalla omat hävittäjät hyökkäsivät vihollispommittajia vastaan pudottaen 22 neuvostokonetta Vuosalmen alueella. Vastatoimenpiteistä huolimatta neuvostojoukot kykenivät ylittämään Vuoksen ja laajentamaan sillanpääasemaansa Vuosalmen puolelle.[1]


query: Missä Francesco Crispi syntyi?

title: Francesco Crispi

text: Francesco Crispi (4. lokakuuta 1819 Ribera, Sisilia – 12. elokuuta 1901 Napoli)[1] oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä vuosina 1887–1891 ja 1893–1896. Hänellä oli myös merkittävä rooli Italian yhdistymisessä vuonna 1860. Hän oli nuorempana radikaali tasavaltalainen, mutta kääntyi myöhemmällä urallaan monarkian kannattajaksi. Crispin itsevaltainen toiminta pääministerinä herätti paljon arvostelua, ja hänen uraansa tahrasivat skandaalit. Hänen toisen hallituksensa siirtomaavalloituspolitiikka epäonnistui surkeasti.

title: Tuhannen retkikunta

text: Garibaldi lähti 5.–6. toukokuuta välisenä yönä Genovan esikaupungista Quartosta miestensä kanssa. Välttäen onnekkaasti Bourbonien laivaston retkikunta onnistui purjehtimaan Sisiliaan ja nousi maihin Marsalassa 11. toukokuuta. Kolme päivää myöhemmin Garibaldi julistautui Sisilian diktaattoriksi kuningas Viktor Emanuelin nimissä. Yhdessä sisilialaisen kumouksellisen Francesco Crispin kanssa hän perusti Sisiliaan väliaikaisen hallituksen.

title: Donald Crisp

text: Crisp muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1906. Yhdessä elokuvaohjaaja D. W. Griffithin hän siirtyi Hollywoodiin, jossa hän toimi muun muassa Griffithin avustajana ja oppi itsekin ohjaamaan Griffithiä tarkkailemalla. Crisp myös näytteli Griffithin ohjaamassa elokuvassa "Kansakunnan synty" kenraali Ulysses S. Grantin roolin. Hän kuitenkin luopui myöhemmin ohjaamisesta, koska väsyi studiojohtajien painostukseen näyttelijävalinnoissa.

title: Crispin Glover

text: Glover syntyi New Yorkissa mutta muutti 5-vuotiaana Los Angelesiin. Ensimmäisen elokuvaesiintymisensä Glover teki vuonna 1981 ja televisiossa 1982.

title: Francesco Borromini

text: Francesco Borromini syntyi Sveitsin Bissonessa lähellä Luganoa. 1619 hän siirtyi Roomaan ja aloitti sukulaisensa Carlo Madernon alaisuudessa kivenveistäjänä Pietarinkirkon rakennustyömaalla. Myöhemmin hän pääsi Berninin työpajaan ja hankki kokemusta rakennussuunnittelusta ja -piirtämisestä.

title: Francesco Crispi

text: Giovanni Giolittin hallituksen kaatumisen jälkeen Crispi palasi pääministeriksi 15. joulukuuta 1893. Tällä kertaa hallituksen talouspolitiikka oli menestyksekkäämpää. Hallitus kukisti kovin ottein sosialistisen fasci siciliani -liikkeen lietsoman kansannousun Sisiliassa.[1] Crispi myös selvisi erään anarkistin toteuttamasta murhayrityksestä kesäkuussa 1894. Crispin maine tahrautui lisää, kun Giolittin joulukuussa 1894 julkistamat asiakirjat kytkivät hänet Banca Romana -pankin suureen lahjusskandaaliin. Crispi onnistui kuitenkin lykkäämään asian käsittelyn ja voittamaan kesäkuun 1895 parlamenttivaalit kyseenalaisia keinoja käyttämällä. Hän oli kuitenkin toimintansa seurauksena onnistunut hankkimaan paljon vihamiehiä, ja varsinkin radikaalipoliitikko Felice Cavallotti hyökkäili häntä vastaan.[2] Crispin hallitus yritti kääntää huomion toisaalle pyrkimällä laajentamaan Italian siirtomaavaltaa Afrikassa. Muutamaa vuotta aiemmin Italia oli saanut valtaansa alueita Punaisenmeren rannalla, ja niistä oli muodostettu Eritrean siirtomaa. Nyt Italian armeija hyökkäsi Etiopiaan. Kenraali Oreste Baratierin komentamat italialaiset joukot kärsivät kuitenkin 1. maaliskuuta 1896 katastrofaalisen tappion etiopialaisille Adowan taistelussa, ja neljä päivää myöhemmin Crispi joutui eroamaan.[1][2]

title: Quentin Crisp

text: Crisp syntyi vanhempiensa neljäntenä lapsena. Hän vaihtoi nimensä kaksikymmenvuotiaana. Lähdettyään kotoaan hän joutui hyökkäysten kohteeksi homoseksuaalisuutensa takia. Crisp toimi jonkin aikaa rattopoikana. Kun toinen maailmansota syttyi, Crisp halusi armeijaan, mutta hänet hylättiin seksuaalisen suuntautumisen takia.

title: Francesco Crispi

text: Kun Garibaldi valtasi pian myös Napolin, Crispi seurasi häntä ja toimi muutaman päivän ajan Garibaldin hallinnon ulkoministerinäkin. Tasavaltalainen Crispi joutui nyt vastakkain Sardinian kuningaskunnan pääministerin Camillo Cavourin kanssa, joka halusi liittää Garibaldin valtaamat Molempain Sisiliain kuningaskunnan alueet Sardinian kuninkaan alaisuuteen. Crispi joutui eroamaan, ja Cavourin toivoma yhdistäminen toteutettiin lokakuussa 1860, jolloin syntyi Italian kuningaskunta. Crispi valittiin 1861 Italian parlamenttiin Sisilian edustajana, jossa hän onnistui hankkimaan itselleen paljon vastustajia. Tultuaan siihen tulokseen, että Italian yhtenäisyys oli tasavaltalaisuutta tärkeämpää, hän ilmoitti 1864 hyväksyvänsä monarkian, ja rikkoi näin välinsä Mazzinin kanssa.[1][2] Crispi perusteli kääntymystään kuuluisalla julistuksella: ”Monarkia yhdistää meitä, tasavalta jakaisi meidät”. Hän perusteli asiaa laajemmin seuraavana vuonna julkaisemassaan pamfletissa Republica e monarchia.[2]

title: Francesco Bendusi

text: Bendusi syntyi Sienassa ja julkaisi vuonna 1553 Venetsiassa kokoelman "Opera nova de Balli di Francesco Bendusi a quatro accomodati da cantare & sonare d'ogni sorte de stromenti" . Hän kuoli Veronassa. Hänen teoksiaan on levyttänyt muiden muassa Piffaro.

title: Francesco Crispi

text: Kuollessaan vuonna 1901 Crispi oli kansainvälisellä tasolla tunnetuin italialainen valtiomies sitten Cavourin. Fasistien vallan aikana 1920–1930-luvuilla Crispiä juhlittiin Italiassa diktaattori Benito Mussolinin ”edeltäjänä” ja hänelle pystytettiin paljon muistomerkkejä. Tämän seurauksena hänen maineensa kärsi entuudestaan toisen maailmansodan jälkeen.[4]

title: Francesco Crispi

text: Sisiliasta kotoisin ollut Crispi toimi aluksi asianajajana Napolissa, jossa hänestä tuli kumouksellinen tasavaltalainen. Hän osallistui vuoden 1848 vallankumoukseen Sisiliassa ja toimi vallankumoushallinnon edustajakokouksessa, kunnes kuningas Ferdinand II vuonna 1849 palautti Bourbonien vallan Sisiliaan. Crispi pakeni tällöin Torinoon, jossa hän toimi lehtimiehenä. Kun hänen epäiltiin sekaantuneen Giuseppe Mazzinin vuoden 1853 vallankumousyritykseen Milanossa, hän joutui lähtemään kokonaan Italiasta, ensin Maltalle, sitten Ranskaan ja lopulta Mazzinin luo Lontooseen. Yhdessä Mazzinin johtamien tasavaltalaisten kanssa Crispi suunnitteli Italian yhdistymisen käynnistyvän Sisiliasta alkavalla kapinalla. Hän matkusti vuonna 1859 kahdesti väärällä passilla Sisiliaan valmistelemaan kansannousua. Hän myös suostutteli Giuseppe Garibaldin nousemaan toukokuussa 1860 maihin Sisiliassa tuhannen vapaaehtoisen kanssa ja avustamaan kansannousua. Garibaldin miehet saivat nopeasti koko saaren valtaansa. Kun Garibaldi julistautui Sisilian diktaattoriksi, Crispistä tuli hänen asettamansa hallituksen sisäministeri.[1][2]

title: RN Francesco Crispi

text: Saksa valtasi 1943 aluksen, joka liitettiin Saksan laivastoon nimellä "TA15". Alus upposi liittoutuneiden ilmahyökkäyksessä 8. maaliskuuta 1944.

title: Francesco Hayez

text: Francesco Hayez (10. helmikuuta 1791 – 21. joulukuuta 1882) oli italialainen romantiikan ajan taidemaalari. Hän syntyi Venetsiassa ranskalaistaustaiselle isälle sekä muranolaiselle äidille ja kasvoi näiden viidestä pojasta nuorimpana.

title: Donald Crisp

text: Donald Crisp, synt. George William Crisp (27. heinäkuuta 1882 Lontoo – 25. toukokuuta 1974 Los Angeles, Kalifornia) oli brittiläinen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja tuottaja.

title: Antonio di Rudinì

text: Rudinì kuului vapaamieliseen sisilialaiseen aatelissukuun. Hän liittyi vuonna 1860 puhjenneeseen vallakumoukseen ja vuonna 1864 hänet nimitettiin Palermon pormestariksi. Hän kukisti vuonna 1866 kaupungissa puhjenneen separationistien ja vanhoillisten kapinan, jonka aikana hän oli viikon saarrettuna kaupungintaloon. Palkintona tästä hänet ylennettiin Palermon prefektiksi, ja hän sai tehtäväkseen taltuttaa maantierosvous läntisessä Sisiliassa. Rudinì toimi vuonna 1868 jonkin aikaa Napolin prefektinä ja 1869 Italian sisäministerinä. Sen jälkeen hänet valittiin parlamentin edustajainkamariin, jossa hän vähitellen kohosi yhdeksi jyrkän oikeiston johtajista. Osallistuttuaan Francesco Crispin hallituksen kaatamiseen Rudinì kohosi helmikuussa 1891 pääministeriksi, muodostaen monien yllätykseksi hallituksensa yhdessä vasemmiston kanssa. Hän toimi oman hallituksensa ulkoministerinä ja muun muassa uudisti kolmiliiton Saksan ja Itävallan kanssa. Hänen ensimmäinen hallituksensa joutui eroamaan toukokuussa 1892.

title: Francesco Crispi

text: Luokka:Italian pääministerit Luokka:Italian ulkoministerit Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet

title: Francesco Schettino

text: Francesco Schettino syntyi Meta di Sorrentossa merenkulkijaperheeseen. Schettino valmistui Piano di Sorrenton Nino Bixio -merikoulusta. Alussa Schettino työskenteli lauttafirmassa Tirreniassa.

title: Francesco Crispi

text: Crispistä tuli uudelleen Depretisin hallituksen ulkoministeri huhtikuussa 1887, ja Depretisin pian kuoltua hän kohosi itse pääministeriksi 29. heinäkuuta samana vuonna, ottaen samalla itselleen myös sisä- ja ulkoministerin salkut. Häntä syytettiinkin diktatoriseen asemaan pyrkimisestä.[1] Crispin hallitus toteutti liberaaleja uudistuksia, kuten kunnallisen äänioikeuden merkittävän laajennuksen, aluehallinnon tehostamisen ja julkisen hyväntekeväisyyden irottamisen kirkon valvonnasta. Oikeusministeri Giuseppe Zanardellin ansiosta kuolemanrangaistus lakkautettiin ja lakot laillistettiin. Kotimaisen tuotannon suojelemiseksi hallitus asetti protektionistisia tullimaksuja ja tariffeja, joiden seurauksena kulutustuotteiden hinnat kuitenkin nousivat.[3] Ulkopolitiikassa Crispi teki hyvin epäsuosituiksi muodostuneita valintoja. Hän pyrki vahvistamaan vuonna 1882 solmittua kolmiliittoa Saksan ja Itävalta-Unkarin kanssa. Suhteet Ranskaan heikkenivät Ranskan vallattua Tunisian Italian nenän edestä, joten vuonna 1889 Crispin hallitus katkaisi kauppasopimusneuvottelut Ranskan kanssa ja kieltätyi osallistumasta Pariisin maailmannäyttelyyn samana vuonna.[1][2] Ranska, Italian tärkein kauppakumppani, vastasi asettamalla italialaisia tuotteita vastaan tähdättyjä suojatulleja, joiden seurauksena maiden välinen kauppa supistui alle puoleen aiemmasta. Tämä pahensi Italiassa vallinnutta taloudellista kriisiä, jolloin monet tuotannon alat romahtivat hetkessä ja pankit kaatuivat. Tariffisota Ranskan kanssa jatkui vuoteen 1898.[3] Kun Crispin hallitus suuren valtiontalouden alijäämän vuoksi joutui nostamaan veroja, se sai parlamentilta epäluottamuslauseen ja erosi 31. tammikuuta 1891.[1][2]

title: Adowan taistelu

text: Italialaiset olivat saavuttaneet voittoja sodan alussa, mutta eivät kyenneet hyödyntämään niitä, ja vuoden 1896 alussa keisari Menilek II:n komentamat etiopialaiset uhkasivat italialaisten etuvartioasemia. Helmikuun 1896 alussa Eritrean kuvernööri ja italialaisten joukkojen komentaja, kenraali Oreste Baratieri sai havaintoja Etiopian armeijasta, mutta ei lähtenyt hyökkäykseen. Italian pääministeri Francesco Crispi lähetti hänelle kuitenkin 28. helmikuuta tulisen sähkeen, jossa määräsi hänet hyökkäämään. Baratierilla oli käytössään 14 500 miestä, kun etiopialaisten joukkojen vahvuus oli noin 100 000, eli etiopialaisilla oli seitsenkertainen ylivoima. Lisäksi italialaisten rivistöt olivat huonosti järjestäytyneet eikä niillä ollut kunnollisia karttoja maastosta. Menilekin joukot saarrostivat italialaiset 1. maaliskuuta ja nämä joutuivat perääntymään viheliäisen maaston läpi. Italian armeijan joukoista noin 70 prosenttia menetettiin kaatuneina, haavoittuneina tai vankeina.

title: Giovanni Giolitti

text: Giolitti oli kotoisin Piemonten maakunnasta. Hän oli toiminut pitkään virkamiehenä, kun hänet vuonna 1882 valittiin Italian parlamenttiin. Tämän jälkeen hänen poliittinen uransa edistyi melko nopeasti. Vuonna 1889 hänet nimitettiin valtionvarainministeriksi Francesco Crispin hallitukseen, ja vuonna 1892 hänestä tuli pääministeri.

title: Francesco Crispi

text: Fausto Fonzi. (in Italian) Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 30 (1984)

title: Francesco Francia

text: Francesco Francia, oikeasti Raibolini (n. 1450 – 5. tammikuuta 1517), oli italialainen renessanssitaiteilija. Hän syntyi Bolognassa ja ryhtyi kultasepäksi ennen maalaustaiteelle omistautumistaan.

title: RN Francesco Crispi

text: Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta. Sen köli laskettiin 21. helmikuuta 1923 ja alus laskettiin vesille 12. syyskuuta 1925. Alus liitettiin laivastoon 29. huhtikuuta 1927.

title: Paolo Boselli

text: Boselli oli koulutukseltaan juristi. Hän oli finanssitieteen ensimmäinen professori Rooman yliopistossa. Hän oli edustajainkamarissa keskustaoikeiston edustajana vuosina 1870–1921 eli yli puolen vuosisadan ajan. Boselli oli opetusministerinä Francesco Crispin ensimmäisessä hallituksessa 1888–1891, valtiovarainministerinä Crispin toisessa hallituksessa 1893–1896 ja rahaministerinä Luigi Pellouxin hallituksessa 1899–1900. Viimeksi mainitussa tehtävässä hän uudisti Italian kansallispankin. Hän oli opetusministerinä myös Sidney Sonninon ensimmäisessä hallituksessa vuonna 1906.

title: Francesco Crispi

text: Crispistä tuli yksi perustuslaillisen vasemmiston johtajista, ja tämän ryhmän noustua valtaan hänet valittiin 1876 edustajainkamarin puhemieheksi. Seuraavana vuonna hän kiersi tapaamassa muiden Euroopan maiden johtajia, ja ystävystyttyään Otto von Bismarckin kanssa hän vakuuttui siitä, että Italian pitäisi liittoutua Saksan kanssa. Crispi kutsuttiin joulukuun 1877 lopussa Agostino Depretisin hallituksen sisäministeriksi Giovanni Nicoteran tilalle. Paavi Pius IX:n kuoltua hän sai kardinaalikollegion suostumaan konklaavin järjestämiseen Roomassa, mikä vahvisti Italian kuningaskunnan arvovaltaa. Crispi joutui eroamaan ministerinpaikalta jo maaliskuussa 1878 skandaalin seurauksena, kun hän joutui oikeuteen kaksinnaimisesta syytettynä.[2][1] Tapaus loi myös pysyvän tahran hänen julkisuuskuvaansa. Oikeus kuitenkin vapautti hänet, sillä hänen ensimmäinen avioliittonsa katsottiin mitättömäksi muotovirheen takia.[2]

title: Francesco Crispi

text: Vuosina 1897–1898 edustajainkamarin asettama komitea tutki Crispin osallisuutta pankkiskandaaliin. Komitean raportissa arvosteltiin epätavanomaista menettelyä, jolla hän oli pääministerikautensa alussa lainannut pankista rahaa valtion tyhjentyneeseen salaisten menojen rahastoon, mutta mitään lainvastaista ei voitu osoittaa, ja parlamentti päätti olla nostamatta syytettä. Crispi jätti paikkansa edustajainkamarissa 1898, mutta hänet valittiin sinne melkein heti uudelleen Palermon edustajana.[2]

title: Donald Crisp

text: Crisp sai vuonna 1941 parhaan miessivuosan Oscarin roolistaan elokuvassa "Vihreä oli laaksoni". Hänen muihin elokuviinsa kuuluvat muun muassa "Saigonin kaunotar" (1932), "Emile Zolan elämä" (1937), "Humiseva harju" (1939) ja "Lassie palaa kotiin" (1943). Aktiivisimpina aikoinaan Crisp saattoi esiintyä yhdeksässä elokuvassa vuoden aikana.

title: Borgia

text: Juanin ja Juanan poika Francesco Borgia de Candia d'Aragon (1510−1572) on yksi tunnetuimmista Borgia-suvun jäsenistä. Hän sai koulutuksensa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Kaarle V:n hovissa ja avioitui 16-vuotiaana portugalilaisen aatelisneidon Eleanor de Castro Melo e Menezesin kanssa Madridissa. Liitosta syntyi kahdeksan lasta. Vuonna 1539 Francescosta tuli vain 29-vuotiaana Katalonian varakuningas ja neljä vuotta myöhemmin hän peri isältään Gandian herttuakunnan. Francescon vaimo kuoli vuonna 1546 ja hän päätti liittyä jesuiittioihin. Vuonna 1550 hän luopui kaikista hallitsija- ja aatelisarvoistaan poikansa Luis de Borja-Aragon y de Castro-Melon hyväksi. Francesco alkoi tavalliseksi jesuiittapapiksi kieltäytyen kardinaalin punaisesta hatusta. Vuonna 1556 Francesco Borgia valittiin koko jesuiittajärjestön johtajaksi. Hän lähetti lähetyssaarnaajia ympäri maailmaa ja perusti Roomaan Gregoriaanisen yliopiston. Vuonna 1624 Francesco julistettiin autuaaksi ja vuonna 1670 pyhimykseksi nimellä Pyhä Franciscus Borgia.

title: Francesco Petrarca

text: Petrarca vietti myöhemmän elämänsä matkustelemalla pohjoisessa Italiassa kansainvälisenä tutkijana ja runoilijadiplomaattina. Petrarcan kirkollinen ura ei mahdollistanut avioliittoa, mutta hänellä oli kaksi lasta naiselta tai naisilta joita jälkimaailma ei tunne. Poika Giovanni syntyi Avignonissa vuonna 1337 ja tytär Francesca Vauclusessa vuonna 1343. Giovanni kuoli ruttoon vuonna 1361. Francesca nai Francescuolo da Brossanon, joka nimettiin myöhemmin Petrarcan testamentin toimeenpanijaksi. Vuonna 1362, hieman Petrarcan tyttärentyttären Elettan syntymän jälkeen, he liittyivät hänen seuraansa Venetsiassa paeten kaikkialla Euroopassa riehunutta ruttoa. Toinen lapsenlapsi Francesco syntyi vuonna 1366, mutta kuoli ennen toista syntymäpäiväänsä.

title: RN Francesco Crispi

text: RN Francesco Crispi () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sella-luokan hävittäjä.


query: Mikä on Omanin pääkaupunki?

title: Oman

text: Ilmasto sisämaassa on kuuma ja kuiva, rannikolla kuuma ja kostea. Pääkaupungissa Masqatissa saattaa lämpötila nousta jopa 50 asteeseen. Vuoristossa ja eteläisessä Salalan kaupungissa Dhofarin maakunnassa ilmasto on hiukan viileämpi. Dhofar on harvoja alueita Arabian niemimaalla, joka saa monsuunisateita.[4][3]

title: Sansibarin sulttaanikunta

text: Oleskeltuaan Itä-Afrikassa vuosien 1822-1839 välillä bin Said sai käsityksen alueen taloudellisesta merkityksestä ja sen mahdollisuuksista. Hän alkoi panostaa kaupankäyntiin alueella ja tätä tarkoitusta varten hän siirsi pääkaupunkinsa Omanista Sansibarille. Panostuksien ansiosta alueen karavaanireitit muuttuivatkin ja Sansibarista tuli huomattava alueellinen voimakeskus. Bin Sultanin kuollessa vuonna 1856 hänen hallitsemansa sulttaanikunta jaettiin kahteen osaan. Afrikkalaisen osan eli Sansibarin sulttaanikunnan valtaistuimelle nousi hänen poikansa Majid bin Said.

title: Bawshar

text: Bawshar () on Omanin sulttaanikunnan pohjoisosassa, Omanin pääkaupunkialueella eli Masqatin kuvernementissa, Omaninlahden ja Hajarvuoriston välissä sijaitseva kaupunki. Bawshar on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya).

title: Khasab

text: Khasab () on Omanin pohjoisosan Hajarvuoriston pohjoispäässä, Persianlahden suuaukon eli Hormuzinsalmen etelärannalla sijaitseva kaupunki. Khasab on Musandamin kuvernoraatin hallintokeskus. Khasab on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Khasab sijaitsee linnuntietä 370 kilometriä pääkaupunki Masqatista luoteeseen.

title: Ibra

text:
Ibra () on kaupunki Omanin länsiosassa, Hajarvuoriston itäisen osan (al-Sharqī al-Ḥajar) etelälaidalla. Se on myös lokakuussa 2011 perustetun Aš-Šarqiyyan pohjoisen kuvernoraatin hallinnollinen keskus. Ibra on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Ibra sijaitsee linnuntietä noin 102 kilometriä pääkaupunki Masqatista etelään.
Ibran kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 12 494 (VL 2003) ja 14 551 (VL 2010). Koko 1 232,88 neliökilometrin laajuisen Ibran piirikunnan väkiluku oli 27 216 as. (2010) ja 45 492 (2013), joista omanilaisten osuus oli 51,8 prosenttia.

title: Omanin jalkapallomaajoukkue

text: Omanin jalkapallomaajoukkue eli Al Ahmar () on Omania kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa edustava AFC:n maajoukkue. Sitä hallinnoi Omanin jalkapalloliitto.

title: Omanin lippu

text: Omanin lippu koostuu kolmesta eri värisestä vaakapalkista (valkoisesta, punaisesta ja vihreästä) sekä tangon puolella olevasta punaisesta pystypalkista, jolle on kuvattuna Omanin vaakuna.

title: Omanin vaakuna

text: Omanin vaakuna on Omanin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella.

title: Matrah

text:
Matrah (, joskus muodossa "Mutrah" tai "Muttrah") on Omanin sulttaanikunnan pohjoisosassa, Omaninlahden etelärannalla, aivan pääkaupunki Masqatin länsipuolella sijaitseva kaupunki. Matrah on myös yksi Omanin aluehallinnon toisen tason 61:stä piirikunnasta (wilaya), ja on osa Masqatin suurkaupunkialuetta eli Masqatin kuvernoraattia.
Matrah on vanha kauppakaupunki, joka oli Omanin talouselämän ja kaupan keskus ennen maaöljyn löytymistä. Matrahin satama, jonka osia ovat Qaboosin yleissatama (vanhan kaupungin edustalla) ja erillinen öljyterminaali (Port al-Fahl), on nykyäänkin Omanin tärkeimpiä kauppasatamia ja toisinaan myös risteilyalusten vierailupaikka. Satama-altaan rannalta alkaville Matrahin vanhoille kauppakujille (souk) on vain kolme kilometriä Omanin sulttaanin Masqatin hallintopalatsista (joka tarkkaanottaen on naapurikaupungissa ja eri piirikunnassa). Matrahin kaupungissa toimii suurehko kalamarkkina, joka palvelee omanilaisia asiakkaita ja pakastetun kalan muodossa myös ulkomaisia ostajia. Kaupunki on lähtöpiste sisämaahan suuntautuville kala- ja hedelmäkuljetuksille.

title: Dhofar

text: Dhofar (, "Ẓufār") on yksi Omanin yhdestätoista hallinnollisesta alueesta, kuvernoraatista. Dhofat sijaitsee maan eteläosassa Arabianmeren rannikolla. Alueen pääkaupunki on Salala. Kuvernoraatti rajautuu etelässä Arabianmereen, lännessä Jemeniin, pohjoisessa Saudi-Arabiaan ja idässä al-Wustan kuvernoraattiin.

title: Nizwa

text:
Nizwa () on Omanin pohjoisosassa Al-Dakhiliyyan kuvernoraatin hallinnollinen keskuskaupunki. Nizwa on historiallisesti merkittävä kaupunki, ja se sijaitsee maan pohjoisosan Hajarvuoriston eteläisellä reunalla, vuoralta alkunsa saavan jokiuoman (wadin) varrella. Pääkaupunki Masqat sijaitsee Nizwasta maanteitse 180 kilometriä pohjoiseen.
Nizwan väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 37 029 (VL 2003), 42 087 (VL 2010) ja 51 000 (ennuste 7/2013).

title: Masira

text:
Masiran saarella on pituutta 65 kilometriä ja leveyttä noin 14 kilometriä. Pääosin se on aavikkoa. Saaren erottaa mantereesta kapea Masiransalmi (Turat Maṣīra). Masiran strateginen merkitys oli aiemmin suurempi, sillä saaren pohjoispäässä on aiemmin, 1970-luvulle saakka brittien ja Yhdysvaltojen käytössä ollut, nykyisin Omanin ilmavoimen käytössä oleva sotilaslentoasema. Saaren rannikolla asustaa suuria kilpikonnayhteisöjä. Keskuksena toimii Hilfin kaupunki (8 467 as., 2010; myös nimellä Ras-Hilf) saaren pohjoisosassa, lentoaseman lounaispuolella. Omanin pääkaupunki Masqatiin sijaitsee linnuntietä 350 kilometriä Masiran saarelta pohjoiseen.
Masiran (wilauan) väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 9 292 (VL 2003), 8 726 (VL 2010) ja 12 825 (2013), joista omanilaisia oli 59,5 prosenttia.

title: Masqat

text:
Omanin pääkaupunkiseudun eli Masqatin kuvernementin tunnetut nähtävyydet sijaitsevat tosiasiallisesti useassa eri piirikunnassa (kaupungissa), eivät vain asukasluvultaan ja pinta-alaltaan pienessä hallinnollisessa pääkaupungissa (Masqat). Sulttaanin hallintopalatsi (Qasr Al Alam), osa linnoituksista ja Sulttaanin sotavoimien museo sijaitsevat Masqatissa. Satama ja kauppakujat (souk) sijaitsevat naapurikaupunki Matrahissa. Sulttaani Qaboosin suurmoskeija ja oopperatalo sijaitsevat tätä lännempänä Bawsharissa. Sulttaani Qaboosin yliopisto ja Masqatin kansainvälinen lentoasema (IATA-koodi MCT) sijaitsee Seebin (as-Sib) kaupungissa, noin 30 km länteen sulttaanin hallintopalatsista Masqatin keskustassa.
Masqatin kuvernoraatin väkiluku oli vuonna 2013 yhteensä 1 155 861, joista Omanin kansalaisia oli 39,1 %. Kaupungissa asuu useita eri etnisiä vähemmistöjä, kuten balucheja, persialaisia, hindulaisia ja sansibarilaisia. Talouden ja hallinnon keskittyminen Masqatiin on johtanut väestönliikkeeseen maaseudulta pääkaupunkiin, mikä on osaltaan asettanut paineita työmarkkinoille ja palveluille.

title: Masqat

text: 1800-luvulle tultaessa Masqatin ja laajemmin Omanin merkitys oli kääntymässä laskuun. Yksi merkittävä tekijä oli riippuvaisuus orjakaupasta, jonka britit olivat kieltäneet ja jota he pyrkivät kitkemään pois. Briteistä velkojen takia riippuvaiseksi tullut Omanin sulttaani kielsi orjuuden sopimuksella vuonna 1873, vaikkakaan käytännössä orjuutta ei lakkautettu, kuin vasta vuonna 1963. Toinen syy Masqatin merkityksen laskulle oli Sansibarin kasvava merkitys. Omanin sulttaani Said bin Sultan oli siirtänyt maan pääkaupungin Sansibarille vuonna 1840. Hänen kuoltuaan vuonna 1856, syttyi perimmyyskiista, johon britit sotkeutuivat ja joka päättyi maan jakautumiseen Omanin ja Sansibarin sulttaanikuntiin vuonna 1961. 1800-loppupuolella Omanin sulttaanin vaikutusvalta ei enää ulottunut Masqatista rannikolla maan sisämaahan, jota johti ibadilainen imaami. Vuonna 1932 valtaan nousi sulttaani Said bin Taimur, joka pyrki vähentämään ulkomaailman vaikutusta maassa eristäytymällä. Masqat rajoitettiin sen vanhojen kaupunginmuurien sisälle, jonka portit lukittiin öiksi. Kaupungin ainoa nykyaikainen terveydenhuoltopalvelu oli pitkään lähetyssaarnaajien vuonna 1893 perustama sairaala.

title: Sohar

text:
Sohar () on Omanin pohjoisosassa, Omaninlahden rannalla, Batinan tasangolla sijaitseva satamakaupunki ja lokakuussa 2011 perustetun Al-Batinan pohjoisen kuvernoraatin hallinnollinen keskus. Sohar on myös yksi Omanin aluehallinnon toisen tason 61 piirikunnasta (wilaya). Sohar sijaitsee linnuntietä noin 205 kilometriä pääkaupunki Masqatista länsiluoteeseen.
Soharin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 95 728 (VL 2003), 129 759 (VL 2010) ja 182 000 (ennuste 7/2013). Koko Soharin pinta-alaltaan 2 025,37 neliökilometrin laajuisen piirikunnan väkiluku oli 140 006 asukasta (2010) ja 196 340 (2013), joista omanilaisten osuus oli 52,3 prosenttia.

title: Buraimi

text: Länteen pääkaupunki Masqatista johtava valtatie R7 päättyy Buraimissa Omanin sulttaanikunnan rajalle. Rajan länsipuolella naapurina on Arabiemiraattien rajakaupunki al-Ain, johon Buraimin kaupunkirakenne on kasvanut kiinni.

title: Masqat

text: Masqat (aiemmin usein Muskat, ) on Omanin pääkaupunki. Masqat on voi tarkoittaa myös Masqatin kuvernoraattia, joka on yksi Omanin aluehallinnon yhdestätoista ylemmän tason alueesta. Kolmanneksi Masqat voi viitata Masqatin piirikuntaan (wilaya), joka on aluehallinnon toisen tason yksikkö. Varsinainen Masqatin kaupunki on Masqatin kuvernoraatin pienempiä kaupunkeja sekä pinta-alaltaan, että asukasluvultaan.

title: Omanin lippu

text: Valkoinen väri kuvaa rauhaa ja rikkautta kansalle, vihreä väri kuvaa hedelmällisyyttä ja vihreitä vuoria. Punainen kuvaa taisteluja ulkomaalaisia hyökkääjiä vastaan. Punainen oli myös Musqatin sulttaanikunnan (Omania edeltäneen valtion) lipun väri. Kun Omanin nykyinen yksinvaltias sulttaani Qaboos bin Said al Said kaappasi vallan isältään vuonna 1970, hän korvasi Omanin siihenastisen yksivärisen punaisen lipun nykyisellä. Virallisesti nykyinen lippu otettiin kuitenkin käyttöön 25. huhtikuuta 1995.

title: Haima (Oman)

text: Haima () on Omanin aavikkoisessa keskiosassa sijaitseva, etelään johtavan päätien varren pikkukaupunki. Se on al-Wustan kuvernoraatin hallinnollinen keskus. Haima on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Hayma sijaitsee linnuntietä noin 470 kilometriä pääkaupunki Masqatista etelälounaaseen. Sulttaanikunnan eteläosan Salalaan on vastaavasti linnuntietä noin 400 kilometriä.

title: Musandam

text: Musandam () on Omanin kuvernoraatti Hormuzinsalmen rannalla. Alueen pinta-ala on 1 619 neliökilometriä ja asukasluku 31 425 (2010). Kuvernoraatin pääkaupunki on alueen pohjoisosassa sijaitseva Khasab, josta on matkaa Omanin pääkaupunkiin Masqatiin 481 kilometriä. Musandam on Omanin eksklaavi, sillä Yhdistyneet arabiemiirikunnat erottaa alueen varsinaisesta Omanista.

title: Omanin rial

text: Omanin rial (OMR) on Omanin rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 1940 lähtien. Tuota ennen Omanissa käytössä ollut valuutta oli Intian rupia. Omanin rial jakaantuu 1000 baisaan.

title: Nizwa

text: Nizwa oli 500–600 -luvuilla Omanin pääkaupunki. Nizwa on kuuluisa myös imaamin kotipaikkana. Nizwassa asemapaikkaansa pitänyt imaami kapinoi sotajoukkoineen Omanin sulttaani Sa’id ibn Taimuria vastaan vielä 1950-luvulla.

title: Makan

text: Virallisesti Makan on Umm-an-narin kulttuuri 2700–2000 eaa. itäisessä Arabiemiirikuntien liitossa ja Pohjois-Omanissa Batinahin alueella Omanin rannikolla. Omanista on löydetty muun muassa kivinen minizikkurrat, pieni porraspyramidi, jollaiset ovat Mesopotamialle tyypillisiä. Makanin kulttuuria on tutkinut muun muassa arkeologi Geoffrey Bibby. Alueella on ollut toimintaa ainakin 6000 eaa. päätellen leiritulien jäänteistä. Maskatin läheltä löydetty kalastajakylä oli Ras al Hamra oli perustettu 5000 eaa. 4500 eaa. Pohjois-Omanissa alettiin tuottaa omaa keramiikkaa.

title: Omaniani

text: Omaniani on Georgian kansalliseepokseen, Šota Rustavelin "Pantterintaljaiseen" kirjoitettu lisäosa. 1500-luvulta alkaen "Pantterintaljaiseen" kirjoitettiin useita lisäyksiä ja pastisseja, joista "Omaniani" kuuluu laajimpien joukkoon. Sen kirjoittajaksi on nimetty neljä ehdokasta, joista Kaikhosro Tšoloqašvili on todennäköisin vaihtoehto. Tällöin teos olisi kirjoitettu 1610-luvulla.

title: Bawshar

text:
Bawshar sijaitsee noin 10-30 kilometriä pääkaupunki Masqatin hallintopalatsista länteen, Seebin ja Matrahin piirikuntien välissä. Monet Omanin pääkaupunkiseudun nähtävyyksistä (esimerkiksi Sulttaani Qaboosin suuri moskeija ja oopperatalo), ministeriöstä ja muista hallintorakennuksista sekä kansainvälisten ketjujen laatuhotelleista sijaitsevat Bawsharissa.
Bawsharin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 148 335 (VL 2003), 187 871 (VL 2010) ja 357 000 (ennuste 7/2013). Koko pinta-alaltaan 340 neliökilometrin laajuisen Bawsharin piirikunnan väkiluku oli 192 235 as. (VL 2010) ja 365 284 (2013), joista Omanin kansalaisten väestöosuus oli vain 22,2 prosenttia.

title: Buraimi

text: Buraimi () on Omanin pohjoisosan Hajarvuoriston länsipuolella, Yhdistyneiden arabiemiirikuntien rajalla sijaitseva keidaskaupunki. Se on vuonna 2006 perustetun Buraimin kuvernoraatin hallinnollinen keskus. Buraimi muodostaa myös yhden Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Buraimi sijaitsee linnuntietä noin 295 kilometriä pääkaupunki Masqatista länteen ja 120 kilometriä Dubaista eteläkaakkoon.

title: Sur (Oman)

text:
Sur () on Omanin itäosassa, Omaninlahden rannalla sijaitseva, lokakuussa 2011 perustetun Ash-Šarqiyyan eteläisen kuvernoraatin hallinnollinen keskuskaupunki. Sur on myös eräs Omanin aluehallinnon 2. tason piirikunnasta (wilaya). Pääkaupunki Masqat sijaitsee Surista linnuntietä 150 kilometriä luoteeseen.
Historiallisen satamakaupunki Surin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 47 727 (VL 2003), 48 634 (VL 2010) ja 72 000 (ennuste 7/2013). Koko Surin wilauan väkiluku oli 64 988 as. (2010).

title: Al Khalifa

text: Ahmed ibn Khalifan vakaan ja rauhallisen hallitsijakauden (1783–96) aikana talous ja helmentuotanto kehittyivät merkittävästi. Ahmedin kuoltua alkoivat ongelmat. Wahhabilaisia johtanut Saudin suku valtasi vuonna 1795 Al-Hasan ja seuraavana vuonna Zubaran lyöden Salim ibn Ahmed Al Khalifan joukot. Salim pakeni ensin Jawwiin ja sitten Riffaan, jonne hän rakennutti suuren linnoituksen. Vuonna 1797 Oman hyökkäsi Bahrainiin epäonnistuen valtausyrityksessään. Vuotta myöhemmin Omanin sulttaani Sultan ibn Ahmad yritti uudelleen tällä kertaa onnistuen ja asetti 12-vuotiaan poikansa Salim ibn Sultanin Aradin linnoituksen kuvernööriksi. Vuonna 1801 Zubaraan paennut Al Khalifa käytti hyväksi Omanin laivaston poissaoloa ja teki vastahyökkäyksen vallaten Bahrainin takaisin. Omanin vastahyökkäys epäonnistui seuraavana vuonna. Puhdasoppista sunnalaisuutta ajaneet wahhabilaiset tukivat Bahrainia Omania vastaan ja vuonna 1803 Saudin suku otti Bahrainin suojelukseensa. Suoraan saudikontroliin maa joutui vuonna 1810. Kun Egyptin hyökkäys heikensi wahhabilaisia, liittoutui Bahrain vuonna 1811 Omanin kanssa ja maksoi tälle eräänlaista suojelurahaa kahden vuoden ajan. Bahrain julistautui autonomiseksi, kun Sharjahin ja Ra’s al-Khaiman emiraatteja hallinneen Al Qasimin suvun hyökkäys heikensi Omania. Vuosien 1816–1828 välisenä aikana Oman hyökkäsi Bahrainiin neljä kertaa tuloksetta ja kärsien joka kerta raskaat tappiot.

title: Ash-Šarqiyyan eteläinen kuvernoraatti

text: Hallinnollinen keskus on historiallinen Sur, merenkulkijoiden, ja Omanin suuruuden vuosina laivanrakennuksesta tunnettu kaupunki. Kaupungissa on monia kastelujärjestelmiä (falaj) ja linnoituksia. Sieltä on maanteitse noin 200 kilometriä pääkaupunki Masqatiin. Kuvernoraatin eteläosassa on Masiran saari, jossa on nykyään Omanin ilmavoimien, aiemmin Yhdysvaltojen strategisesti tärkeä lentotukikohta.

title: Rustaq

text: Rustaq () on Omanin sulttaanikunnan pohjoisosassa, Hajarvuoriston pohjoispuolella ja Batinan rannikkotasangon etelälaidalla sijaitseva kaupunki. Se on lokakuussa 2011 perustetun Al-Batinan eteläisen kuvernoraatin hallinnollinen keskus. Rustaq muodostaa samalla yhden Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Rustaq sijaitsee linnuntietä noin 122 kilometriä pääkaupunki Masqatista länteen.

title: Al-Šarqiyya (Saudi-Arabia)

text: Al-Šarqiyya () on Saudi-Arabian pinta-alaltaan suurin provinssi maan itäosassa Persianlahden rannalla. Suurin osa provinssista on autiomaata. Sillä on rajaa Arabiemiirikuntien, Jemenin, Kuwaitin, Omanin ja Qatarin kanssa. Sen pinta-ala on 672 522 neliökilometriä ja asukasluku 3 360 031 (vuonna 2004). Provinssin pääkaupunki on Dammam.