query: Minä vuonna ensimmäinen tietokone on julkaistu?

title: Tietokone

text: 1940-luvulla tietokone kehitetään ja niitä käyttävät vain valtiot, käyttötarkoituksena oli lähinnä sotilaskäyttö. Elektroniputki on yleinen tekniikka. 1950-luku oli tietokoneen perustekniikan ja teorian kehityskautta, IBM julkistaa ensimmäisen sarjavalmisteisen tietokoneen. Transistori yleistyy. 1960-luvulla puolijohteet alkoivat pienentää ja nopeuttaa tietokonetta Mooren lain mukaan. Mikropiiri yleistyy. Ensimmäiset minitietokoneet kuten PDP-8. 1970-luvulla tietokonetta käytetään lähinnä tekniseen laskentaan. Mikroprosessori yleistyy. "Vuoden 1977 kolmikko" Apple II, Commodore PET ja TRS-80 ja ensimmäiset mikrotietokoneet esitellään. Unix ja Berkeley Software Distribution julkaistaan. 1980-luvulla mikrotietokoneet yleistyvät voimakkaasti. Isotkin tietokoneet olivat enää huonekalun kokoisia ja kirjoituskone korvautuu henkilökohtaisella tietokoneella. 1990-luvulla tietokone muuttuu jokaisen pienyrityksen päivittäiseksi apuvälineeksi ja tietoliikenteen kehitys laajentaa käyttötapoja. Tietokone siirtyy myös osaksi autoja ja kodinkoneita. 2000-luvulla tietokoneita käytetään työssä ja kotona päivittäin, kannettavat tietokoneet riittävät vaativiinkin työtehtäviin ja tietokoneen rikkoutuminen estää työnteon konttoritöissä. 2010-luvulla tietokoneen jokapäiväisen käytön lisäksi taulutietokoneet eli tabletit yleistyvät. Myös Windows-, Android- ja Apple-älypuhelimet kehittyvät voimakkaasti muuttuen käytännössä taskutietokoneiksi.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Vuoden 1961 alussa Suomen Kaapelitehdas hankki Englannista pienehkön Elliott 803A tietokoneen, joka oli ensimmäinen kokonaan transistoreilla toiminut tietokone Suomessa. Se myytiin Teknilliselle korkeakoululle saman vuoden huhtikuussa. Sinä vuonna kansalle esiteltiin tietotekniikan rajattomia mahdollisuuksia ensimmäistä kertaa televisiossa. Tällöin Suomen Kaapelitehtaan Siemens 2002-tietokonetta käytettiin Ounasvaaran mäkikisan tulosten laskemiseen. Siemens oli aloittanut koneen valmistamisen vuonna 1958, ja se oli ensimmäinen massatuotettu kokonaan transistoreilla toiminut tietokone.

title: Mikrotietokone

text: Mikrotietokoneiden vallankumoukseksi kutsutaan mikroprosessoriin perustuvien tietokoneiden yleistymistä, jonka sanotaan alkaneen Intel 4004 suorittimen julkaisusta. Ensimmäisen sukupolven mikrotietokoneiksi kutsutaan toisinaan vuosina 1971–1976 julkaistuja tietokoneita. Näitä seurasivat kotitietokoneiksi kutsutut mikrotietokoneet ja henkilökohtaiset tietokoneet. IBM 5100 (1975) oli mahdollisesti ensimmäinen kannettava tietokone ennen tunnetumpia malleja.

title: Alone in the Dark

text: Alone in the Dark on ranskalaisen Infogramesin kehittämä kauhupelisarja, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1992. Alun perin MS-DOS-tietokoneille julkaistu peli yhdisteli 3D-animoituja hahmoja perinteisiin bittikarttataustoihin. "Alone in the Darkin" juonessa on vaikutteita muun muassa H. P. Lovecraftin luomasta Cthulhu-mytologiasta.

title: Xerox Alto

text: Tietokoneen konseptit kaupallistettiin vuonna 1981 julkaistussa Xerox Star -tietokoneessa, joka maksoi yli 16 000 dollaria.

title: Kannettava tietokone

text: Maailman ensimmäinen kannettava tietokone oli vuonna 1981 julkaistu 10 kg:n painoinen CP/M-käyttöjärjestelmää ajava Osborne I.

title: Tōhō Project

text: Touhou Project on ns. dōjin- eli harrastelijavoimin tuotettu pelisarja. Pelit on julkaistu Shanghai Alice gengakudan -ryhmän nimellä, mutta pelien teosta on enimmäkseen vastannut yksin Jun’ya Ōta, joka käyttää nimimerkkiä ZUN. Pelisarja sai alkunsa vuonna 1996 japanilaisella PC98-tietokoneelle julkaistulla pelillä "Tōhō reiiden – Highly Responsive to Prayers", jolle pelit julkaistiin aluksi "Amusement Makers" -studion nimen alla. Vuonna 2002 julkaistiin pelisarjan kuudes osa ja ensimmäinen Windows-peli "Tōhō kōmakyō – Embodiment of Scarlet Devil".

title: Bitmap Brothers

text: Bitmap Brothersin ensimmäinen peli oli vuonna 1988 Amigalle ja Atari STlle julkaistu pystysuunnassa vierivä avaruusräiskintä, Xenon. Tästä tiimin ensimmäisestä pelistä tuli heti menestys, ja se sai kehuja erityisesti teknisestä toteutuksestaan (esimerkiksi Petri Teittisen arvostelussa, C=lehdessä, 2/1988). 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa julkaistut Bitmap Brothersin pelit tehtiin aina ensin Amigalle ja Atari ST:lle, ja käännettiin sitten useimmissa tapauksissa joukolle muita tietokoneita ja pelikonsoleita. Seuraava julkaisu oli samana vuonna tehty Speedball, joka oli futuristinen, hieman rugbya muistuttava, väkivaltainen joukkueurheilupeli.

title: NEC PC-9801

text: Alkuperäisen PC-9801:n ensimmäinen seuraaja oli vuonna 1983 julkaistu PC-9801E, jonka Intel 8086-2-prosessori ylsi 5–8 MHz:n kellotaajuuteen (valittavissa). Viimeisin PC-98:n pohjalta tehty tietokone oli PC-9821Ra43, joka julkaistiin vuonna 2000. PC-9821Ra43 käytti Intel Celeron -suoritinta ja 433 MHz:n kellotaajuutta.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Suomen ensimmäisestä tietokoneesta on erilaisia näkemyksiä, samoin kuin maailman ensimmäisestä tietokoneestakin. Yhtäältä ensimmäinen suomalaisvalmisteinen tietokone oli Teknillisessä korkeakoulussa tutkimusprojektina vuonna 1954 alkunsa saanut ESKO, joka valmistui lopullisesti vuonna 1960. Toisaalta Suomen ensimmäinen toimiva tietokone oli kuitenkin Postisäästöpankille vuonna 1958 hankittu IBM 650, lempinimeltään Ensi. ESKO ei myöskään ollut puhtaasti suomalainen, perusratkaisut sekä osa osista ja piirustuksista kopioitiin Saksasta.

title: Jon Van Caneghem

text: Vuonna 1984 Van Caneghem perusti videopelejä kehittävän ja julkaisevan New World Computing -yrityksen, joka tunnetaan etenkin "Might and Magic"- ja "Heroes of Might and Magic" -tietokoneroolipelisarjoistaan. Yrityksen ensimmäinen peli oli vuonna 1986 Apple II -tietokoneelle julkaistu "", joka oli "Might and Magic" -pelisarjan ensimmäinen osa. Van Caneghem oli mukana luomassa pelille vielä seitsemää jatko-osaa, jotka ilmestyivät 1988–2000. Vuonna 1990 Van Caneghem julkaisi "King’s Bounty" -pelin, jota pidetään "Heroes of Might and Magic" -pelisarjan edeltäjänä.

title: Kannettava tietokone

text: Ensimmäinen värinäytöllä varustettu kannettava tietokone oli puolestaan vuonna 1983 julkaistu Commodore SX-64. Ensimmäinen IBM PC-yhteensopiva kannettava oli vuonna 1982 julkaistu Compaq Portable, joka oli samalla myös ensimmäinen IBM PC -klooni.

title: IBM PC

text: 1970-luvun alussa pieniä, mikroprosessoripohjaisia mikrotietokoneita myytiin rakennussarjoina harrastelijoille. Vuonna 1975 IBM julkaisi IBM 5100 -mallin, joka on mahdollisesti ensimmäinen kannettava tietokone. Vuonna 1977 markkinoille tulivat sarjavalmisteiset henkilökohtaiset tietokoneet Commodore PET, Apple II ja TRS-80. Apple oli kolmikon kallein osoittautuen kuitenkin pitkäikäisimmäksi. TRS-80 oli halvin ja menestyi parhaiten. Tuolloin maailman suurin tietokonevalmistaja IBM seurasi näiden tietokoneiden sekä vuonna 1978 julkaistun Atari 400/800 -mallin menestystä ja päätti lähteä mukaan kilpailuun.

title: Kenbak-1

text: Kenbak-1 on John Blankenbakerin kehittämä henkilökohtainen tietokone, joka on julkaistu vuonna 1971. Konetta pidetään ensimmäisenä kaupallisesti saatavana henkilökohtaisena tietokoneena.

title: Oric

text: Sijoittajien suosituksesta Tangerine Computer Systems perusti Oric Products International Ltd laitteiden kehittämiseen ja ensimmäinen julkaistu tietokone oli Oric-1 vuonna 1983. Tangerine oli aikaisemmin julkaissut Tangerine Microtan 65 -tietokoneen.

title: Suomen ensimmäiset tietokoneet

text: Valtiovarainministeriön alaisuuteen perustettiin vuonna 1964 Valtion tietokonekeskus (VTKK) hoitamaan julkisen hallinnon tietojenkäsittelyä ja suuria rekistereitä. Laitoksen ensimmäinen tietokone oli IBM 1410. Myöhemmin VTKK:n yhteyteen perustettiin Tieteellisen laskennan palvelu tarjoamaan laskentapalveluja yliopistoille. Samana vuonna perustettiin myös Tietosavo Oy seitsemän kuopiolaisen yrityksen yhteiseksi atk-keskukseksi. Tietosavon ensimmäinen tietokone GE-415 oli Bull General Electricin valmistama ns. kolmannen sukupolven tietokone[2]. Laitteisto asennettiin yhtiön toimitiloihin huhtikuussa 1966. Tietosavo (nykyisin Enfo Oyj) oli ensimmäinen pääkaupunkiseudun ulkopuolella toimiva atk-palvelukeskus ja atk-palveluliiketoiminnan pioneereja Suomessa.

title: King’s Quest (videopeli)

text: King’s Quest on vuonna 1984 julkaistu seikkailupeli, joka alun perin julkaistiin IBM PCjr -tietokoneelle. Peli uudelleenjulkaistiin vuonna 1987 nimellä King’s Quest: Quest for the Crown. Peli on ensimmäinen "King’s Quest" -sarjassa.

title: WinNuke

text: WinNuke on ensimmäinen Internetissä levinnyt ohjelma, jolla pystyi "kaatamaan" minkä tahansa Internet-verkossa olleen Windows-käyttöjärjestelmää käyttävän tietokoneen. "_eci"-niminen käyttäjä julkaisi ohjelman Internet-keskusteluryhmään kesäkuun 7. päivä 1997. Microsoftilta kesti kaksi viikkoa saada julkaistua korjaus, minkä ajan kaikki Internet-verkkoon kytketyt Windows-käyttöjärjestelmää käyttävät tietokoneet voitiin saattaa toimimattomiksi mistä tahansa verkkoon kytketyltä työasemalta, sillä palomuurit eivät vielä silloin olleet yleisiä.

title: Työpöytäympäristö

text: Ensimmäisenä työpöytäympäristönä voidaan pitää Xeroxin Alto-tietokoneen graafista käyttöliittymää 1970-luvulla, Applen Lisa-tietokoneen käyttöjärjestelmään sisältyi ensimmäinen kuluttajahintaisen henkilökohtaisen tietokoneen työpöytäympäristö. Vuonna 1984 julkaistu Macintosh oli Mac OS -käyttöjärjestelmänsä kanssa ensimmäinen kaupallisesti menestynyt työpöytäympäristön sisältänyt tuote. Jo tuolloin työpöytä-metafora oli vahvasti esillä: tiedostot näyttivät paperiarkeilta; hakemistot näyttivät kansioilta; työpöydälle saattoi asetella fyysiseltä työpöydältä tuttuja apuvälineitä kuten laskimen, muistilehtiön ja herätyskellon; ja käyttäjä pystyi tuhoamaan tiedostoja ja kansioita raahaamalla ne työpöydältä löytyvään roskakoriin.

title: Donkey Kong 3

text: Donkey Kong 3 on jatkoa alkuperäiselle Nintendon tekemälle Donkey Kong -kolikkopelisarjalle. Peli oli sarjan kolmas ja viimeinen kolikkopeliosa, joka on julkaistu vuonna 1983. Peli on julkaistu Japanissa vuonna 1984 NEC PC-8801 ja Sharp X1 tietokoneille. Peli on julkaistu NES:lle vuonna 1986.

title: Worms (videopeli)

text: Worms on vuonna julkaistu "Worms"-tietokonepelisarjan ensimmäinen osa, jossa kaksi neljähenkistä matojoukkuetta sotii toisiaan vastaan. Pelissä voi pelata kahden pelaajan moninpelinä, yksin tietokonetta vastaan tai tietokone tietokonetta vastaan. Worms oli peli, joka nosti Team17:n julkisuuteen ja voitti useita palkintoja ja teki tietysti myös paljon rahaa. Vaikka peli ei toiminut kaikilla alustoilla yhtä hyvin, esimerkiksi Sega Mega Drivella ja Super Nintendo Entertainment System:llä, niin esimerkiksi DOS, PlayStation ja Amiga -versiot loistivat pelattavuudellaan.

title: BeOS

text: BeOS on Be Incorporated -yhtiön käyttöjärjestelmä tietokoneille. Käyttöjärjestelmä on alun perin suunniteltu yhtiön BeBox-tietokoneeseen, jolle se on julkaistu vuonna 1995.

title: Henkilökohtainen tietokone

text: Ensimmäisenä kaupallisesti saatavana henkilökohtaisena tietokoneena, joka ei vielä käyttänyt mikroprosessoria, pidetään John Blankenbakerin Kenbak-1-tietokonetta. Tietokone julkaistiin myyntiin vuonna 1971. Konetta ennen oli julkaistu jo muita harrastajille tarkoitettuja rakennussarjoja.

title: Tekniikan historia

text: Konrad Zuse rakensi ensimmäisen ohjelmoitavan laskukoneen Saksassa 1941. Aiken rakensi 1943 IBM:n avulla ensimmäisen tietokoneen Harvard Mark I. Ensimmäinen elektroninen tyhjiöputkiin ja releisiin perustuva tietokone ENIAC valmistui vuonna 1945. Transistorien ja tietokoneiden sarjatuotanto alkoi vuonna 1951. 50-luvun päättyessä maailmassa oli 3000 tietokonetta.[167] Ensimmäiset tietokoneet ohjelmoitiin konekielilla, joista sitten kehittyi helpommin ymmärrettäviä ohjelmointikieliä.

title: Steve Jobs

text: Vuonna 1976 Steve Jobs ja Steve Wozniak perustivat Apple-yhtiön. Vuonna 1977 yhtiö julkaisi Wozniakin suunnitteleman Apple II -tietokoneen, joka oli ensimmäinen kotitietokone, joka kykeni näyttämään värejä ja Applen ensimmäinen menestynyt tuote. Apple II -sarjan tietokoneet pysyivät yhtiön tärkeimpänä tuotteena aina 1980-luvun loppupuolelle saakka. Vuonna 1979 Jobs ja joukko Applen insinöörejä vierailivat Xeroxilla, jossa he näkivät hiirikäyttöisen graafisen käyttöliittymän. Tällä oli vaikutus vuonna 1983 Apple Lisa -tietokoneen ja vuotta myöhemmin julkaistun Macintosh-tietokoneen syntyyn.

title: Zarch

text: Zarch on David Brabenin kehittämä tietokonepeli, joka on julkaistu vuonna Acorn Archimedes -tietokoneelle. Rajoitettu versio pelistä nimellä Lander seurasi tietokoneen mukana. Peli on myöhemmin julkaistu muille alustoille nimellä Virus. Muilla alustoilla, kuten Atari ST:llä, värimäärä on pudotettu Archimedeellä käytetystä 256:sta 16:een väriin suorituskyvyn vuoksi.

title: Samsung Gear

text: Samsung Gear on Samsungin kehittämä ja valmistama puettavien tietokoneiden tuoteperhe, joka sisältää pääasiassa älykelloja. Sen ensimmäinen tuote on vuonna 2013 julkaistu Samsung Galaxy Gear.

title: Hei maailma -ohjelma

text: Pienet testiohjelmat ovat olleet olemassa yhtä kauan kuin ohjelmoitavat tietokoneet, mutta termin "Hei maailma" käyttäminen levisi vasta Brian Kernighanin ja Dennis Ritchien vuonna 1978 julkaistun kirjan, "The C Programming Language" myötä. Ensimmäinen tunnettu versio ohjelmasta näytti tältä:

title: Tietokonepeli

text: Vuonna 1985 julkaistu ensimmäinen Amiga-perheen tietokone, joka myöhemmin nimettiin Amiga 1000, esitteli kuluttajien saataville tietokoneen, jonka ominaisuudet olivat aiemmin vain kalliiden Unix-työasemien saatavilla. Kone nousi nopeasti graafikoiden ja animaattoreiden suosioon.

title: ADB (tietotekniikka)

text: Steve Wozniak kehitti ADB:n vuonna 1986. Ensimmäinen ADB-liitäntää käyttävä laite oli syyskuussa 1986 julkaistu Apple IIgs. Macintosh II- ja Macintosh SE -malleista alkaen ADB oli Macintoshien vakiovarusteena vuoteen 1998 saakka, jolloin USB-liitännällä varustettu iMac-sarja julkaistiin. ADB:tä käytettiin myös viimeisissä NeXT-tietokoneissa. Nykyään ADB-liitäntä ei ole enää käytössä, mutta vielä helmikuussa 2005 valmistetut PowerBook- ja iBook-tietokoneet käyttivät ADB-väylää sisäisesti näppäimistön ja kosketuslevyn ja järjestelmän väliseen viestintään.

title: Sergei Lebedev (tutkija)

text:
Lebedev syntyi Nižni Novgorodissa, Venäjällä. Hän valmistui Moskovan teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1928. Hän työskenteli sähkötekniikan laitoksella Moskovassa ja Kiovassa vuoteen 1946 saakka. Lebedev toimi Kiovan sähkötekniikan laitoksen johtajana 1946-1951. Tästä työstä hän sai Stalin-palkinnon vuonna 1950. Lebedev sai tietää ulkomaisista elektronisista tietokoneiden suunnittelusta vuonna 1948. Hän alkoi suunnitella ensimmäistä tietokonetta samana vuonna ja ensimmäinen tietokone BESM-1 valmistui vuonna 1951. Vuonna 1953 Valtion komissio hyväksyi BESM-1 toiminnan, mutta tietokonetta ei hyväksytty sarjatuotantoon.
Lebedev alkoi kehittämään uutta tehokkaampaa tietokonetta M-20, numero osoitti prosessoritehoa taajuutta 20 kHZ. Vuonna 1958 kone hyväksyttiin toiminnallisesti ja otettiin sarjatuotantoon. Samalla BESM-2 meni sarjatuotantoon. Vaikka BESM-2 oli hitaampi kuin M-20, se oli luotettavampi. Sitä käytettiin satelliittiratojen laskemiseen ja johti kehityksessä ensimmäisen raketin laskeutumiseen kuun pinnalle. Lebedev ja hänen ryhmänsä kehittivät useita tietokoneita, varsinkin ensimmäinen Neuvostoliiton supertietokone BESM-6, joka oli sarjatuotannossa 17 vuotta.


query: Missä Maini Askolin kuoli?

title: Maini Askolin

text: Maini Johanna Vilhelmina Askolin (22. elokuuta 1890 Porvoo – 13. maaliskuuta 1929 Pernaja) oli porvoolaisen kauppiaan, tehtailijan ja kauppaneuvos Johannes Askolinin tytär ja ainoa perijä. Isänsä kuoleman jälkeen hän oli Suomen rikkain nainen. Maini Askolin oli Pernajan Koskenkylässä sijaitsevan Koskenkylän kartanon eli Forsbyn linnan emäntä. Hän avioitui viidesti: hänen aviomiehiään olivat varatuomari William Thuring, johtaja Karl Landby, diplomaatti Martti Ilmanen, kenraalimajuri Nils Procopé sekä eversti Hjalmar Askolin-Ingelberg.

title: Maini Askolin

text: Maini Askolin teki lahjoituksia järjestöille, joiden tarkoituksena oli lieventää kärsimyksiä ja puutetta. Huomattavimpia lahjoituksia olivat 100000mk sekä Forsbyn työväestön sairaskassalle että tukirahastolle vuonna 1923. Vuotta aiemmin rakennettiin Koskenkylän kulttuuritalo Majborg Mainin kustannuksella. Maini oli hyväsydäminen ja antelias. Kun hän pienenä tajusi, että jotkut lapset joutuivat olemaan vähällä syömisellä, hän sai isänsä järjestämään Porvoon kaupungin kansakouluihin ilmaisen puuroaterian varattomien vanhempien lapsille ja myöhemmin kaikille Isnäsin ja Forsbyn kansakoulujen lapsille ilmaisen kouluaterian. Mainin testamentista liikeni henkilökunnalle, aviomies Ingelbergille sekä hyväntekeväisyyteen yli 2 miljoonaa markkaa.

title: Maini Askolin

text: Mainilla oli Johannes Askolinin ensimmäisestä avioliitosta isoveli, vuonna 1866 syntynyt Johannes Vilhelm eli "Janne" Askolin. Askolin halusi adoptoida vaimonsa aiemmasta avioliitosta olevat lapset, mutta poika Nils Oskar Nykopp ei tähän suostunut. Ella-tyttären Askolin adoptoi vuonna 1900. Velipuoli Janne sairasteli ja menehtyi vuonna 1897. Velipuoli Nils Oskar harrasti juopottelua ja kuoli varhain, vuonna 1903. Sisar Ella kuoli vuonna 1909. Isä oli jo ennen adoptiota tehnyt Mainista testamentilla pääperijän, joten Maini oli jo seitsemänvuotiaana suuromaisuuden perijä.

title: Askolan kunnanvaltuusto

text: Petriina Wäre nousi varapaikalta kunnanvaltuutetuksi Askolan Perussuomalaisten valtuustoryhmään, ja Askolan Perussuomalaisten Pasi Aaltonen vaihtoi Askolan Perussuomalaisten valtuustoryhmästä Askolan Keskustan valtuustoryhmään.

title: Maini Askolin

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Lauri Heiman| title = Maini: Koskenkylän tytär Maini Johanna Askolin| location = Porvoo| publisher = Oy Uusimaa| year = 1981| id = ISBN 951-95508-9-5}}

title: Maini Askolin

text: Maini Askolinin isä Johannes oli Porvoon rikkaimpia miehiä, joka oli aloittanut työnteon alun perin Hjorthin kauppahuoneessa. Sittemmin liike siirtyi Askolinin omistukseen. Askolinin ensimmäinen vaimo Flora Hjorth (1826–1877) oli Mainin täti. Maini oli Johan Askolinin (1943–1912 ja tämän kolmannen vaimon Rosa Nykoppin (1856–1913) tytär. Johannes ja Rosa vihittiin 1883. Vuonna 1880 leskeksi jääneellä Rosalla oli aiemmasta avioliitosta poika Nils Oskar Osvald (s. 1875) sekä tytär Ella Rosa Sofia (s. 1876). Perheeseen kuului myös Rosa Askolinin äiti, Märta Langén o.s. Hjorth. Mainin vanhemmat hemmottelivat häntä, tältä ei saanut puuttua mitään. Kun perheystävä huomautti kauppaneuvokselle, että tytär hemmotellaan pilalle, totesi Askolin, että oli itse lapsena kokenut puutetta ja nälkää, eikä voi olla pahasta pyrkiä tuottamaan tyttärelle onnellinen lapsuus.

title: Maini Askolin

text: Ero Landbystä tuli voimaan joulukuussa 1920, kuten myös Mainin kolmas avioliitto Martti Ilmasen kanssa. Uuden isännän mukana Forsbyn palvelusväen joukkoon liittyi uusi jäsen, univormuun pukeutunut hindu Luis Lobo, josta tuli linnan hovimestari. Maini ja Martti Ilmanen olivat molemmat innostuneita seuraelämästä ja juhlista. Maini myös liikkui miehensä kanssa tiluksillaan eri pitäjissä hoitaen niin työasioita kuin tavaten työväkeä. Liikkuminen sujui vaivatta, sillä Mainilla oli useita autoja. Näistä yksi oli erikoistilauksena Englannista vuonna 1924 hankittu Rolls Royce. Mainin ja Martin onnellinen avioliitto loppui ennen aikojaan, sillä Ilmanen menehtyi lento-onnettomuudessa Ranskassa toukokuussa 1923. He eivät saaneet lapsia, sillä Mainilla oli useita keskenmenoja. Tästä syystä Maini hankki suojatteja, joista hän adoptoi vuonna 1925 pojakseen Carl-Johan Nils Anders Askolinin (s. 24.5.1925 Tukholmassa).

title: Askolan kotiseutumuseo

text: Askolan kotiseutumuseo on paikallismuseo Askolassa, Itä-Uudellamaalla. Museossa esitellään sekä esihistoriaa että maatalousvaltaista Askolaa 1900-luvun alkupuolella.

title: Maini Askolin

text: Alkuun Mainilla oli kotiopettajatar. Vuonna 1901 Maini pääsi Porvoon Strömborgska Läroverketin I luokalle. Oppilastovereiden mukaan Maini oli iloinen ja hyväsydäminen. Vuonna 1907 Strömborgskan jälkeen hän ei halunnut siirtyä ylioppilasluokille Helsinkiin tai Hämeenlinnaan, vaan kielistä kiinnostunut Maini muutti 1908 omaan asuntoon Helsingin Katajanokalle. Pätevät kielten opettajat palkattiin antaamaan hänelle yksityistunteja. Tunnollisen opiskelun ohella Maini osallistui eliitin rientoihin. Mainin kauneus ja varallisuus olivat yleisessä tiedossa, joten kosiskelijoita riitti. Hän oli kiinnostunut opereteista, näytelmistä ja perehtyi antiikkiesineistöön.

title: Askolan kunnanvaltuusto

text: Askolan kunnanvaltuusto on Askolan kunnan korkein päättävä elin. Askolan kunnanvaltuustoon valitaan 27 valtuutettua.

title: Maini Askolin

text: Helmikuussa 1919 Maini Askolin avioitui toisen kerran. Tuore puoliso, ruotsalainen johtaja Karl Torsten Landby (s. 1883), oli ollut läheisissä liikesuhteissa Askolin-yhtiön kanssa ja oli puutavara-alan asiantuntija. Maini ja Landby matkustelivat ja viipyivät etenkin Pariisissa ja viettivät vauhdikasta elämää koko vuoden 1919. Vuoden 1920 alusta lähtien Landby keskittyi Askolin-yhtiön tehtäviin Mainin jatkaessa matkustelua. Pariisissa Maini rakastui Suomen Englannin suurlähetystön lähetystösihteeriin, varatuomari Martti Tapani Ilmaseen (1881–1923). Diplomaatti Ilmanen oli sujuvakäytöksinen ja tottunut liikkumaan seurapiireissä, joihin hän Maininkin luotsasi. Kesän jälkeen Mainin palatessa Forsbyn linnaan, totesi Karl Landby tyynesti jääneensä toiseksi, ja palasi Ruotsiin.

title: Askolan kirkonkylä

text: Askolan kirkonkylä on kylä Askolassa. Kirkonkylään kuuluu esimerkiksi kirkko, kauppa ja apteekki. Kirkonkylässä on myös kaksi koulua. Iso omakotitaloalue Askolassa on nimeltään Ruutipelto.

title: Maini Askolin

text: Kauan ei Mainin tarvinnut olla yksin, uusi avioliitto solmittiin syyskuussa 1926. Viides aviomies oli kenraali Procopén upseeritoveri, eversti Hjalmar Fredrik Ingelberg (s. 1882). Ingelberg oli paitsi upseeri, myös varatuomari. Maini ei enää tässä vaiheessa vaatinut aviomiehen kaikkea huomiota, vaan Ingelberg sai rauhassa ahkeroida Askolin-yhtiössä. Kyvykäs mies tuli toimeen sekä johtajiston että työväen kanssa.

title: Askolan kirkko

text: Askolan kirkko on Mats Åkergrenin rakentama hirsirakenteinen kirkko Askolassa Uudellamaalla. Kirkko on seurakunnan toinen kirkko ja valmistunut vuonna 1799. Siinä on noin 700 istumapaikkaa. Erillinen, myös Åkergrenin rakentama kellotapuli valmistui 1800. Askolan ensimmäinen kirkko oli peräisin 1600-luvulta, se purettiin ahtaana ja huonokuntoisena. Askolan seurakunta oli ollut Porvoon kappeliseurakunta vuodesta 1639 ja itsenäistyi 1896.

title: Maini Askolin

text: Jo viidettä kertaa avioituessaan Maini tiesi olevansa sairas. Kesällä 1926 hänellä todettiin rintasyöpäkasvain. Kasvain olisi pitänyt jo silloin poistaa, mutta Maini otti asian vakavasti vasta kun hänen kuntonsa heikkeni. Mainin ehdotuksesta aiottu syöpäleikkaus toteutettiin kesällä 1927 Forsbyn linnassa, jonne Maini hankki parhaan mahdollisen leikkaussalivälineistön. Leikkauksen suoritti professori Oskar Boije avustajanaan professori Gösta Becker. Myöhemmin leikkaussalin välineet lahjoitettiin Loviisan sairaalaan. Leikkaus onnistui, mutta sairaus ilmeisesti oli otaksuttua vakavampaa laatua. Linnassa asuvien lääkärin ja sairaanhoitajan lisäksi nimekkäät professorit (mm. Arvo Ylppö) vierailivat Mainia hoitamassa. Mielentyyneytensä viimeiseen saakka säilyttänyt Maini Askolin kuoli 15. tammikuuta 1929. Forsbyn linnan mailta purettiin vanha keilaradan paviljonki, jonka maapohja vihittiin hautausmaaksi. Arkkitehti Harry Röneholmin suunnittelemasta hautakappelista linnan puistossa tuli Maini Askolinin viimeinen leposija.

title: Maini Askolin

text: Luokka:Suomalaiset mesenaatit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet

title: Maini Askolin

text: Maini Askolinin testamentista kirjoitettiin 1929 lehtien palstoilla vilkkaasti:

title: Johannes Askolin

text: Askolin avioitui kolmannen vaimonsa, porvoolaisen Rosa Vilhelmina Nykoppin (s. 11. maaliskuuta 1856) kanssa vuonna 1883. Rosa oli Askolinin ensimmäisen vaimon Flora Hjorthin Märta-sisaren tytär. Vuonna 1880 leskeksi jääneellä Rosalla oli aiemmasta avioliitosta poika Nils Oskar Osvald (s. 1875) sekä tytär Ella Rosa Sofia (s. 1876). Pariskunnalle syntyi vuonna 1890 tytär Maini Johanna Vilhelmina, jota vanhemmat hemmottelivat. Perheeseen kuului myös Rosan äiti, Märta Langén o.s. Hjorth. Askolin halusi adoptoida Rosan vanhemmat lapset. Nils Oskar ei suostunut adoptioon, eikä halunnut siirtyä Askolinin liikkeen palvelukseen. Hän oli juopottelevainen ja kuoli 28-vuotiaana vuonna 1903. Ellasta tuli Askolinin adoptiotytär vuonna 1900, mutta hän kuoli vuonna 1909.

title: Vakkola

text: Kylän pohjoisosassa lähellä Askolan keskustaa toimii Askolan ja Pukkilan kuntien yhteinen yläkoulu Askolan koulu. Askolan kansakoulu valmistui 1960, minkä jälkeen sitä on laajennettu 1965, 1983 ja 1991.

title: Askola

text: Askolassa ei ole Natura-alueita, mutta viisi kallioaluetta on luokiteltu valtakunnallisesti arvokkaiksi. Yhdessä niistä, Kirnukalliossa ovat kuuluisat Askolan hiidenkirnut. Porvoonjokilaakson valtakunnallisesti arvokas maisema-alue ulottuu myös Askolan puolelle. Kulttuurimaisemana on suojeltu myös Prestbackan kartano ja Pappilanharjun luonnonsuojelualue.

title: Johannes Askolin

text: Lankkutavaran vientikauppa oli kannattavaa, ja Askolin hankki osakkuuksia maakuntien pieniin sahoihin. Samalla Askolin sahautti omat tukkinsa edullisesti. Askolin perusti rakenteeltaan helposti siirrettävän sahalaitoksen, joka siirrettiin toiselle paikkakunnalle, kun edellisellä oli metsävarat hyödynnetty. Vuonna 1874 Askolin keskittyi pelkästään puutavarakauppaan ja muutti uusiin liiketiloihin. Askolin kiersi eri pitäjissä ostamassa tukkipuita, sopien kaadoista ja kuljetuksista ja maksaen kaupoista käsirahaa ja ennakkoa. Askolinin kaupantekotapaan kuului myös lainojen myöntäminen isännille puustoa vastaan, jolloin tukit olivat takaisinmaksuvälineinä. Askolinin toimintaketjussa omat sahat tuottivat puuta vientiin omissa aluksissa, kaupanteon hoiti oma vientiliike ja oma tuontiliike toi paluumatkalla myytävää omille tukku- ja vähittäisliikkeille. Piensahoista Askolin siirtyi vähitellen suursahoihin. Vuonna 1884 Askolin perusti ensimmäisen suursahan merenrannalle Koskenkylään ja sitten toisen Pernajan Isnäsiin.

title: Johannes Askolin

text: Askolin solmi toisen avioliittonsa tammikuussa 1879. Toinen vaimo oli vaasalainen kaunotar Berta Johansson (s. 25. helmikuuta 1856). Pari sai vuonna 1881 pojan, joka kuoli alle vuoden ikäisenä. Berta oli tuhlaavainen ja vietti juhlia aviomiehen hoitaessa liiketoimiaan. Talvella 1883 Berta Askolin palvelusväen mukaan karkasi venäläisen upseerin kanssa Venäjälle, eikä koskaan palannut. Johannes Askolin anoi erivapautta uuteen avioliittoon, kun viranomaisasiat oli selvitetty.

title: Hjalmar Askolin-Ingelberg

text: Askolin-Ingelbergin vanhemmat olivat johtaja Fredrik Ingelberg ja Sofia Maria Helenius. Upseeritutkinnon hän suoritti 1903 ja oikeustutkinnon 1914. Askolin-Ingelberg palveli upseerina Suomen kaartissa 1903–1906. Rajamäen tehtaiden lainopillisena asiamiehenä 1915–1917 toiminut Askolin-Ingelberg työskenteli puolustusministeriössä ensin osastopäällikkönä ja sitten kansliapäällikkönä 1918–1922. Vuonna 1926 hänestä tuli Johannes Askolin -toiminimen johtaja ja Ab. Greggböle Egendomin toimitusjohtaja. Askolin-Ingelberg työskenteli erityisesti sahateollisuuden parissa. Suomen sisällissodassa Askolin-Ingelberg taisteli valkoisten puolella Jyväskylässä, toimi Lempäälän lohkon komentajana ja oli Viipurin valtauksessa kenraali Vilkaman esikuntapäällikkö. Hän toimi talvisodan jälkeen vapaaehtoisena SPR:n palveluksessa. Askolin-Ingelbergin puoliso oli Johannes Askolinin tytär ja perijätär Maini Askolin (k. 1929), jonka viides aviomies hän oli.

title: Johannes Askolin

text: Johannes Askolin menehtyi vuonna 1912 aivohalvaukseen. Rosa Askolin eli vain noin vuoden miehensä kuoleman jälkeen. Askolinin ainoa perijä oli hänen tyttärensä Maini Askolin. Perheen hautamonumentin Porvoon Näsin hautausmaalle suunnitteli kuvanveistäjä Walter Runeberg.[1]

title: Askola

text: Askolassa on 12 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):Vuoden 2017 lopussa Askolassa oli 4 990 asukasta, joista 2 635 asui taajamissa, 2 301 haja-asutusalueilla ja 54 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Askolan taajama-aste on 53,4 %. Askolan taajamaväestö jakaantuu kahden eri taajaman kesken:

title: Maini Askolin

text: Isä Johannes Askolin oli varautunut mahdolliseen poismenoonsa siten, että sekä vaimon että tyttären tulevaisuus olisi turvattu. Testamentissaan hän määräsi Askolin-yhtiölle hallintorenkaan, johon kuuluivat johtajat A. J. Sandbäck (sahat), Ludvig Rosenström (hallinto), A. V. Nyman (metsät), G. W. Törngren (maatilat) ja B. Lönnström (kaupat). Tähän johtoryhmään Maini myöhemmin luotti, isänsä ohjeita noudattaen.

title: Maini Askolin

text: Maini Askolin siirtyi Pernajan Sjögårdin kartanooon toipumaan miehensä kuolemasta. Ilmasten perhetuttu, Pariisissa Suomen sotilasattaseana toiminut kenraalimajuri Nils Procopé (1873–1941) riensi Mainin tueksi aviomiehen tapaturmaisen kuoleman jälkeen. Procopé oli eronnut ensimmäisestä vaimostaan 1917. Tammikuussa 1925 Maini solmi kenraalin kanssa neljännen avioliittonsa. Ensimmäinen juopa puolisoiden välille syntyi pian, sillä kenraali vähätteli vaimon tuttavapiiriä. Hän ei myöskään ilahtunut linnassa hyörivistä ja mekastavista suojattilapsista ja näiden leikkitovereista, vaan vaati hovimestari Loboa laittamaan lapset kuriin. Lopulta Procopé muutti asumuseroon Helsinkiin. Avioero vahvistettiin huhtikuussa 1926. Kenraali sai kipurahana vuotuisen 240 000 markan eläkkeen elämänsä loppuun saakka.

title: Johannes Askolin

text: Johannes Askolin oli sepän poika Pornaisista. Perheeseen kuuluivat äiti Anna, vanhemmat sisaret Sina ja Fredrika sekä pikkuveli Emanuel. Johanneksen isä Johan Askolin kuoli pojan ollessa 10-vuotias, isoisä oli kuollut kolme vuotta tätä ennen. Hän sai 15-vuotiaana paikan puotipoikana Porvoossa, Hjorthin kauppahuoneessa. Omistajan Henrik Hjorthin lisäksi kauppahuoneen liikeasioita hoitivat hänen isoveljensä Theodor ja sisar Flora. Nuorin sisar Märtha oli avioitunut, eikä ollut kauppahuoneen palveluksessa. Johannes opiskeli viisi vuotta kauppiaaksi Hjorthin opastuksella ja ajan salliessa kirjoista Floran avustamana. Vuonna 1862 Theodor kuoli, ja lokakuussa 1864 kuoli myös kauppahuoneen omistaja Henrik Hjorth. Tammikuussa 1865 Hjortin kauppahuone siirtyi Johannes Askolinin nimiin. Syyskuussa samana vuonna Flora (synt. 1826) ja Johannes vihittiin.

title: Johannes Askolin

text: Johannes Askolin solmi kolme avioliittoa. Vuonna 1865 solmittu ensimmäinen avioliitto Flora Emerentia Hjorthin (s. 15. tammikuuta 1826) kanssa oli tiettävästi onnellinen. He saivat kaksi lasta. Vuonna 1866 syntyi poika Johannes Vilhelm eli "Janne". Vuonna 1868 syntyi tytär Märtha Johanna, joka menehtyi vauvana. Flora-vaimo kuoli heinäkuussa 1877 vain 51-vuotiaana. Äidin ja Jannen välit olivat olleet lämpimät. Isän kanssa suhde oli jäänyt etäiseksi, kun tämä keskittyi liiketoimiin. Äidin kuolema järkytti poikaa ja hänen terveytensä heikkeni. Jannesta tuli sairastelusta huolimatta ylioppilas vuonna 1886. Isä toivoi pojasta liikkeensä jatkajaa, mutta Jannea kiinnosti upseerin ura. Terveys ei kuitenkaan kestänyt sotilaselämää, ja hänet siirrettiin reserviin. Janne ryhtyi kohentamaan kuntoaan pyöräilen, mutta kuoli sydänkohtaukseen pyöräretkellään vuonna 1897.

title: Maini Askolin

text: Matkallaan Ranskassa Maini Askolin tapasi vuonna 1910 tulevan aviomiehensä varatuomari William Thuringin (1880–1968). Keväällä 1911 pari vietti loistokkaat häät. Nuori pari muutti Askolin rakennuttamaan Forsbyn linnaan, jonka suunnitteli arkkitehti John Settergren. Maini sai sisustaa arkketehdin avustamana rakennuksen, kun Jugend-tyylinen 3-kerroksinen kivilinna valmistui 1908. Kun Johannes Askolin sitten vuonna 1912 kuoli, siirtyi koko valtava omaisuus Mainille. Ensi töikseen yhtiön johtoryhmä siirsi pääkonttorin Porvoosta Askolin-yhtiön keskukseen Koskenkylään. Aviopari Thuring keskittyi linnan kaunistamiseen ja taiteen keräämiseen. William Thuring halusi antaa panoksensa Askolin-yhtiön toimintaan. Askolin-yhtiön työväen keskuudessa Thuring oli suosittu, sillä hän piti työläisten puolia. Hän ryhtyi hoitamaan yhtiön ulkomaisia liikesuhteita omatoimisesti. Maini ei miehensä ulkomaanmatkoista pitänyt. Yhtiö oli hyvässä hoidossa ilman tuomari Thuringiakin. Maini olisi mieluummin nähnyt miehensä ottavan osaa iloiseen elämänmenoon, mutta juhli ilman miestäänkin. Nämä seikat kiristivät puolisoiden välejä ja johtivat avioeroon lokakuussa 1918. Maini luovutti Thuringille eron yhteydessä Rönnäsin ja Labbyn kartanot ja tuomari muutti välittömästi Rönnäsin asumaan. Ystävyyssuhde Thuringiin säilyi koko Mainin elämän ajan.


query: Mikä oli ensimmäinen jäänmurtaja?

title: Jäänmurtajien historia

text: Ensimmäinen jäänmurtamista varten rakennettu laiva valmistui vuonna 1837. City Ice Boat N:o 1 -niminen siipiratashöyrylaiva rakennettiin Philadelphiassa Pennsylvaniassa Yhdysvalloissa rikkomaan Delawarejoen tulvimista aiheuttaneita jäitä. Tämä puurakenteinen alus palveli vuoteen 1865, jolloin se korvattiin samannimisellä rautalaivalla.

title: City Ice Boat

text: City Ice Boat oli sarja varhaisia yhdysvaltalaisia jäänmurtajia. Erityisesti "City Ice Boat No. 1" on ansainnut paikkansa jäänmurtajien historiassa, sillä se oli maailman ensimmäinen varta vasten jäänmurtajaksi rakennettu laiva, joka valmistui vuonna 1837. Tätä puista siipirataslaivaa seurasi samanniminen rautalaiva ja myöhemmin vielä numerot 2 ja 3 saaneet kaimat.

title: Jäänmurtaja Sampo

text: 1970- ja -80-lukujen vaihteessa Sampo alkoi jäänmurtajana jäädä kehityksen jalkoihin. Suurin ongelma oli avustettavien alusten kasvanut koko, sillä jäänmurtajat alkoivat olla niitä kapeampia. Myös aluksen koneteho alkoi olla riittämätön avustettaviin aluksiin nähden. Vuonna 1985 Merenkulkulaitos sai luvan tilata 2 uutta jäänmurtajaa korvaamaan Karhu-luokan alukset. Toimittuaan 27 vuotta jäänmurtajana Perämerellä Sampo päätyi 14.10.1987 solmitulla kaupalla Kemin kaupungin omistukseen.

title: Jäänmurtaja Urho

text: Merenkulkulaitoksen alusrekisteriin Urho merkittiin 14. toukokuuta 1985, sillä se oli lähdössä etelään. Seuraavana päivänä murtaja lähti Katajanokalta määränpäänään Lontoo. Urho oli ensimmäinen jäänmurtaja Thamesjoella ja rannoilla riitti katsojia. Urhokin oli ensimmäistä kertaa näin etelässä. Vierailun syynä oli kansallisessa merimuseossa (National Maritime Museum) 22. toukokuuta avattu Sea Finland -näyttely. Tavalliset englantilaiset eivät murtajalle päässeet. He saivat katsella alusta rannalta. Kutsuvieraat sen sijaan kuljetettiin veneellä Urhon vierellä olevalle ponttonille, josta noustiin murtajaan. Korkea-arvoisin vieras oli ulkoministeri Sir Geoffrey Howe.

title: Jäänmurtaja Sampo (1898)

text: Jäänmurtaja Sampo oli järjestyksessä toinen Suomen valtion jäänmurtaja. Sen valmisti 1898 englantilainen yritys Sir W. G. Armstrong Whitworth & Company Newcastlessa.

title: Liikenne Suomessa

text: 23 satamaa pidetään jäänmurtajien avulla talvellakin kulkukelpoisina. Pohjanlahden satamat tarvitsevat jäänmurtajia noin puolen vuoden ajan, kun Suomenlahden satamissa niitä tarvitaan kolme kuukautta.[39] Valtionyhtiö Arctia Shipping operoi Itämerellä viidellä perinteisellä jäänmurtajalla: Voima, Sisu, Urho, Kontio ja Otso.[40] Vuonna 2016 otettiin käyttöön uudemman sukupolven jäänmurtaja Polaris.[41]

title: Ydinkäyttöinen jäänmurtaja

text: Jäänmurtajia ovat käyttäneet myös muutamat tieteelliset retkikunnat arktisilla alueilla. NS Arktika oli maailman ensimmäinen pinta-alus, joka saavutti pohjoisnavan 17. elokuuta 1977. Vuodesta 1989 lähtien joitakin jäänmurtajia on käytetty arktisiin turistiristeilyihin.

title: Polaris (jäänmurtaja)

text: Aluksen rakentaja on Arctech Helsinki Shipyard ja se on telakan mukaan maailman ensimmäinen jäänmurtaja, joka voi käyttää polttoaineenaan vähärikkisen dieselin lisäksi nesteytettyä maakaasua.

title: Jäänmurtaja Sampo (1898)

text: Aluksen uppouma oli 2050 tonnia, pituus 61,6 metriä, leveys 13,1 metriä ja syväys 5,6 metriä. Koneisto oli hiilipolttoinen höyrykoneisto, teholtaan 3000 hevosvoimaa. Alus oli Euroopan ensimmäinen keulapotkurilla varustettu jäänmurtaja; se helpotti jäissä kulkua olennaisesti. Miehistöä aluksella oli 43 henkeä.

title: Jäänmurtaja Tarmo (1963)

text: Tarmo on Viron merenkulkulaitoksen jäänmurtaja. Se oli Viron ainut jäänmurtaja vuoteen 2012 saakka, jolloin Tallinnan satama osti suomalaisen "Botnican" 50 miljoonalla eurolla.

title: Jäänmurtaja Sampo (1898)

text: Tärkeä uudistus oli se, että alukseen oli asennettu kokonaan uudentyyppiset potkurit. Menetelmän käyttöönotto oli tarpeen sanelema: ensimmäinen jäänmurtajamme, 1890 valmistunut Murtaja, särki ensimmäisinä talvinaan monet kerrat potkurinsa jäissä, ja koska se oli tuolloin ainoa lajissaan, potkurinvaihto oli tehtävä vahinkopaikalla merellä, keskellä jääkenttää.

title: Jäänmurtajien historia

text: Suomen toinen jäävahvisteinen alus oli SHOY:n rahtihöyrylaiva Capella, jonka keulaa ja perää vahvistettiin vuonna 1888. Vuonna 1887 tanskalainen varustamo Det Forene Dampskilb Selskap aloitti liikenteen Hangon ja Kööpenhaminan välillä. Höyryalukset Libau ja Uffo tarvitsivat avukseen jäänmurtajan ja niinpä ensimmäinen varsinainen jäänmurtaja nähtiin Suomessa huhtikuussa 1899, kun tanskalainen Bryderen kävi avaamassa väylän Hankoon.

title: Ydinkäyttöinen jäänmurtaja

text: Ydinkäyttöinen jäänmurtaja on laiva, joka on varta vasten tehty käytettäväksi jatkuvasti jääpeitteisillä merialueilla. Jäänmurtaja on laiva, joka kykenee liikkumaan jääpeitteisessä vesistössä murtaen jäätä vankalla teräskeulallaan. Ydinkäyttöiset jäänmurtajat ovat dieselkäyttöisiä murtajia paljon voimakkaampia, ja niitä on rakennettu erityisesti Venäjällä pääasiallisesti avustamaan merenkulkua Siperian pohjoispuolisilla arktisilla meriväylillä.

title: Jermak (jäänmurtaja)

text: Jermak oli venäläinen jäänmurtaja, jonka sanottiin olleen ensimmäinen todellinen jäänmurtaja. Se laskettiin vesille vuonna 1898 ja se teki matkan Huippuvuorille vuonna 1899. Alus rakennettiin vara-amiraali Stepan Makarovin valvonnassa. Nimensä se sai Siperiassa vaikuttaneen atamaani Jermak Timofejevitšin mukaan.

title: Ydinkäyttöinen jäänmurtaja

text: NS Rossijalla ("Venäjä") on kaksi helikopteria. Sitä käytettiin kuljettamaan 40 länsi-saksalaisen muodostama tutkimusretkikunta pohjoisnavalle kesällä 1990. Se oli ensimmäinen ei-kommunistinen matka ydinkäyttöisellä jäänmurtajalla. Rossija oli korjattavana joulukuussa 2004.

title: Jäänmurtajien historia

text: Ruotsin ensimmäinen merijäänmurtaja oli Tukholman kaupungin vuonna 1915 hankkima Isbrytaren II, joka myöhemmin sai nimen Sankt Erik. Ensimmäinen Ruotsin valtion jäänmurtaja oli 1926 valmistunut Atle. Jäänmurtajien toimintasädettä saatiin kasvatettua, kun niiden höyrykoneet alkoivat lämmitä öljyllä. Vuonna 1926 siirtyivät öljykauteen Ruotsin Atle ja Suomen Jääkarhu. Ensimmäisenä dieselsähköistä koneistoa käytti vuonna 1933 valmistunut ruotsalainen Ymer, josta saadut hyvät kokemukset innoittivat valitsemaan suomalaiseen Sisuunkin 1939 dieselmoottorit.

title: Jäänmurtaja Wäinämöinen

text: Aluksen päällikkönä oli syksyyn 1919 merikapteeni Juhnevictz, kunnes hän pyysi saada erota ja jäädä eläkkeelle. Juhnevictzin jälkeen aluksen päällikkyyden sai talveksi 1920 merikapteeni Nikolai Nyberg. Talven 1921 helppouden vuoksi alus seisoi miehittämättömänä, mutta tammikuussa 1922 jäätilanne muuttui nopeasti niin kriittiseksi, että Wäinämöinen miehitettiin; sen viimeiseksi suomalaiseksi kapteeniksi nimitettiin jäänmurtaja Sammon ensimmäinen perämies, merikapteeni Selim Eklund, joka toimi virassa aluksen luovutukseen asti.

title: Jäänmurtaja Apu (1899)

text: Jäänmurtaja Apu oli kautta aikojen pienin Suomen merenkulkuviranomaisten omistama jäänmurtaja.

title: Koillisväylä

text: Yhä useampi merenkulkuvaltio on jo kokeillut väylää. Esimerkiksi elokuussa 2012 ensimmäinen kiinalaisalus, jäänmurtaja "Jäälohikäärme" kulki Koillisväylän läpi.

title: Jäänmurtaja Sampo

text: Jäänmurtaja Sampo rakennettiin vuonna 1960 Wärtsilän telakalla Helsingissä. Sampo-nimensä alus peri vuonna 1898 valmistuneelta edeltäjältään, joka palveli jäänmurtajana yli 50 vuotta. Sampo on yksi neljästä Karhu-luokan jäänmurtajasta, joista ensimmäinen, Karhu, rakennettiin vuonna 1958. Sampo toimi jäänmurtajana Perämerellä vuosina 1961–1987. Koko historiansa ajan se toimi muiden jäänmurtajien tapaan meripelastustehtävissä sekä osallistui merellä kadonneiden etsintäoperaatioihin.

title: Jäänmurtajien historia

text: Saksassa valmistui vuonna 1871 Euroopan ensimmäinen varsinainen jäänmurtaja, höyryalus Eisbrecher I, jonka nimikin on suomeksi jäänmurtaja. Alus, joka myöhemmin sai nimekseen Eisfuchs, mursi jäätä Hampurin satamassa ja Elbellä. Pohjoismaissa, joissa jäänmurtajia erityisesti tarvitaan, seurattiin pian Hampurin esimerkkiä. Norjan ja samalla Skandinavian ensimmäinen murtaja valmistui 1877 ja sai nimekseen Mjölner. Malmössä rakennettu alus mursi jäätä Kristianian eli nykyisen Oslon satamassa ja sinne johtavassa vuonossa. Mjölner mursi kiintojään painollaan ja rungon painaessa jääpaloja vedessä alaspäin ne joutuivat kahden keskipakoispumpun tuottamaan vesivirtaan, joka työnsi palaset kiinteän jään alle.

title: Katajanokka

text: Suomen jäänmurtajat ovat monitoimimurtajia lukuun ottamatta edelleen kesälevossa Katajanokan rannassa. Monitoimimurtajat tarvitsevat laituritilaa vain varusteiden asennukseen ja varastointiin. Tällaista palvelua niille tarjoaa Kotkan satama. Valmetin Katajanokan telakan toiminnan siirryttyä vähitellen Vuosaareen telakan entinen varustelulaituri vuokrattiin jäänmurtajien käyttöön 24. maaliskuuta 1975. Viimeinen telakalta vesille laskettu alus oli tuotesäiliöalus MT Tebostar 26. huhtikuuta 1974. Aiemminkin yksittäisiä jäänmurtajia oli kesäisin Katajanokan rannoilla. Jäänmurtajat olivat kesäisin hajallaan Helsingin satamissa ennen kuin ne saivat oman jäänmurtajasataman. Esimerkiksi kesällä 1971 jatkettiin vanhaa väliaikaista järjestelyä, jossa kaksi murtajaa oli Jätkäsaaressa, kolme Hietalahdessa ja kolme Valmetin telakan lähellä Katajanokalla. Murtajat kytkettiin kaupungin kaukolämpöverkkoon 10. joulukuuta 1979. Siihen saakka ne olivat tuottaneet itse tarvitsemansa lämmön ja lämpimän veden. Nykyiset jäänmurtajat ovat Kontio, Otso, Voima, Urho ja Sisu. Kesäaikaan laiturissa olevia jäänmurtajia on mahdollista vuokrata myös yksityistilaisuuksiin.

title: Jäänmurtaja Murtaja

text: Jäänmurtaja Murtaja oli Suomen ensimmäinen varsinaisesti jäänmurtajaksi rakennettu alus.

title: Jäänmurtajien historia

text: Ensimmäinen kahdella keulapotkurilla varustettu laiva oli vuonna 1948 valmistunut kanadalainen junalautta Abegweit. Siitä saatuja kokemuksia hyödynnettiin suunniteltaessa suomalaista Voimaa, joka oli ensimmäinen kahdella keulapotkurilla varustettu jäänmurtaja.

title: Ydinkäyttöinen jäänmurtaja

text: NS Lenin oli vesillelaskettaessa sekä maailman ensimmäinen ydinkäyttöinen pinta-alus että ensimmäinen ydinkäyttöinen siviilialus. Lenin aloitti varsinaisen toiminnan 1959. Se koki kaksi ydinonnettomuutta, ensimmäisen 1965 ja toisen 1967. Toisessa onnettomuudessa yksi Leninin kolmesta OK-150 -reaktorista vaurioitui korjauskelvottomaksi. Kaikki kolme reaktoria poistettiin ja korvattiin kahdella OK-900 -reaktorilla; laiva palasi palveluskäyttöön 1970. Lenin poistettiin käytöstä marraskuussa 1989 ja siirrettiin telakalle Atomflotiin, joka on ydinkäyttöisten jäänmurtajien tukikohta Kuolanlahdella. Leninin muuttaminen museolaivaksi tapahtui 2005.

title: Jäänmurtaja Voima (1916)

text: Jäänmurtaja Voima oli vuonna 1924 käyttöön otettu Suomen merenkulkulaitoksen jäänmurtaja.

title: Jäänmurtaja Voima

text: Voima on suomalainen jäänmurtaja, joka valmistuessaan oli ensimmäinen kahdella keulapotkurilla varustettu jäänmurtaja Itämerellä ja koko maailmassa. Voiman suuri koneteho ja hyvä ohjailtavuus (laiva kääntyy paikallaan ja voi liikkua sivuttain) herättivät kiinnostusta naapurimaissakin. Rakentajatelakalleen murtaja oli hyvä näyte telakan työ- ja suunnittelutaidoista. Wärtsilä rakensikin Voimalle kolme sisaralusta Neuvostoliittoon (Kapitan Belousov 1954, Kapitan Voronin 1955 ja Kapitan Melehov 1956) ja yhden Ruotsiin (Oden 1957).

title: Jäänmurtaja Ilmarinen

text: Jäänmurtaja Ilmarinen oli talvina 1919–1922 Suomen valtion käytössä ollut venäläinen jäänmurtaja. Sen alkuperäinen nimi oli "Silats".

title: Jäänmurtaja Sampo

text:
Kemin kaupunki hankki jäänmurtajan merenkulkuhallitukselta vuonna 1987.
Aluksen hinnaksi sovittiin 19 penniä kilolta, romuraudan silloinen hinta eli yhteensä miljoona markkaa. Silloisen kaupunginjohtajan Juhani Leinon idea jäänmurtajan hankkimisesta jakoi kaupunginhallituksen mielipiteet, mutta idea päätettiin kuitenkin toteuttaa kahden äänen enemmistöllä. Jo pelkkä jäänmurtajan osto toi Sammolle Matkailunedistämiskeskuksen Paras matkailutuote 1987 -palkinnon.

title: Jäänmurtaja Sampo

text: Jäänmurtaja Sampo on Kemissä sijaitseva nykyisin nähtävyytenä toimiva vuonna 1961 valmistunut dieselsähköinen jäänmurtaja. Se toimi lähes 30 vuotta jäänmurtajana Perämerellä.

title: Lenin (jäänmurtaja)

text: Lenin oli Neuvostoliiton ydinkäyttöinen jäänmurtaja. Se oli maailman ensimmäinen ydinvoimalla toimiva siviilialus, ja ylipäätään ensimmäinen ydinkäyttöinen pinta-alus. Aikanaan se oli myös maailman voimakkain jäänsärkijä, sillä aluksen ydinvoimakoneistot kehittivät 44000 hevosvoimaa. Ensimmäiselle koeajolleen se lähti Leningradista vuonna 1959. Sen pääasiallinen tehtävä oli merenkulun avustaminen Murmanskin ja Vladivostokin välisellä väylällä, jonka pituus on 17 600 kilometriä.


query: Missä sijaitsee yhteiseurooppalainen kiihdytinlaboratorio CERNin LHC?

title: Hiukkaskiihdytin

text: Yleisölle tunnetuin tutkimuskäytössä oleva hiukkaskiihdytin lienee yhteiseurooppalaisen kiihdytinlaboratorio CERNin LHC, joka sijaitsee Sveitsin ja Ranskan rajalla.

title: Cerne Abbasin jättiläinen

text: Cerne Abbasin jättiläinen on rinteen kalkkikiveen kaiverrettu mieshahmo Cerne Abbasin kylän lähettyvillä Englannissa. Hahmoa on pidetty hedelmällisyyssymbolina. Nuijaa heiluttava ja alasti erektion kera oleva hahmo on 55 metriä pitkä ja 51 metriä leveä. Nuija on 36,5 metriä pitkä. Parhaiten kalkkikaiverrus näkyy ilmasta tai laakson vastakkaiselta rinteeltä. Kaiverrusjälki on noin 30 cm leveä ja syvä. Kaivanto ulottuu pinnan maa-aineksen alla olevaan kalkkikerrokseen asti.

title: CERN

text:
CERNin ylin päätäntävalta on neuvostolla, jossa on kustakin jäsenmaasta kaksi edustajaa. Toinen edustaja edustaa valtion hallintoa ja toinen tieteellistä yhteisöä.
CERNiin kuuluu 21 jäsenvaltiota. Jäsenet ovat Israelia lukuun ottamatta Euroopan valtioita ja useimmat kuuluvat EU:hun. Varsinaisten jäsenten lisäksi CERNillä on kahdeksan tarkkailijajäsentä. Tarkkailijajäsenet ovat Euroopan ulkopuolisia tai ei-valtiollisia tahoja. Ne, joilla on tarkkailijastatus, eivät ole jäseniä eivätkä osallistu päätöksentekoon, mutta niillä on mahdollisuus osallistua neuvoston kokouksiin ja saada neuvoston dokumentteja.
CERNin tarkkailijajäseniä ovat:

title: ATLAS (koelaitteisto)

text: ATLAS (A Toroidal LHC ApparatuS) on yksi kuudesta LHC-hiukkaskiihdyttimen koelaitteistosta.

title: European synchrotron radiation facility

text: European Synchrotron Radiation Facility (ESRF) on yhteiseurooppalainen synkrotronisäteilytutkimuslaitos, joka sijaitsee Grenoblessa Ranskassa. Tutkimuskeskuksen rakentamisesta päätettiin kahdentoista Euroopan maan kesken ja rakentaminen alkoi vuonna 1988. ESRF:n synkrotronista tuli Euroopan voimakkain synkrotronilähde sen aloitettua käyttäjien palvelemisen 1994. Nykyään ESRF:n toimintaa rahoittaa yhteensä 18 Euroopan maata. Tutkimuskeskuksen vuoden 2007 budjetti oli noin 80 miljoonaa euroa.

text: Jyväskylän yliopiston kiihdytinlaboratorio (JYFL-ACCLAB) tekee hiukkaskiihdyttimiin perustuvaa fysiikan tutkimusta. Kiihdytinlaboratorio on kolmatta kertaa peräkkäin Suomen Akatemian huippuyksikkö ajanjaksolla 2012–2017. Laboratoriossa on käynnissä lukuisia kiihdytin- ja materiaalifysiikan tutkimushankkeita. Niissä on löydetty kymmeniä uusia keskiraskaita neutronirikkaita isotooppeja ja tutkittu niiden rakennetta ja hajoamisominaisuuksia.

title: Tukholman ohjelma

text: Tavoitteena on ollu myös aikaansaada toimiva maahanmuuton hallinta niin vastaanottaja- ja lähtömaiden, kuin yksittäisten maahanmuuttajien näkökulmasta. Lisäksi yhteiseurooppalainen, solidaarisuudelle perustuva turvapaikkajärjestelmä pysyy EU:n tähtäimessä.

title: Arcteq

text: Arcteqillä on useita referenssejä ympäri maailmaa ja se on esimerkiksi CERNin, Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskuksen, kumppani. Arcteq tuottaa suojareleitä CERNin sähköntuotantoon.

title: Higgsin bosoni

text: Mikäli Higgsin bosoni on olemassa, sen arvellaan löytyvän CERNiin rakennetulla LHC-hiukkaskiihdyttimellä, jota koekäynnistettiin vuonna 2008. Joulukuussa 2011 tehdyt havainnot viittasivat siihen, että se oli mahdollisesti löydetty, joskaan sitä ei vielä varmuudella tunnistettu.[10]

title: Large Hadron Collider

text: Helmikuussa 1999 ATLAS-kokeen toroidi-magneetin, maailman suurimman, valmistus alkoi suprajohtavien kaapeleiden valmistuksella. Huhtikuussa saapuivat siirtolinjojen ensimmäiset magneetit Venäjältä. 540 magneetista koostuvalla siirtolinjalla siirretään hiukkassäteet Super Proton Synchrotronista (SPS) LHC:hen. Kesäkuussa toimitettiin erikoiskaivuukone, jolla on tarkoitus kaivaa SPS:n ja LHC:n välille siirtotunneli. Bulgaria liittyi CERNiin. Ensimmäisiä ilmaisimien osia alkoi saapua. CERN sopi venäläisen toimijan (International Science & Technology Center of Moscow, Russia) kanssa sopimuksen, jonka perusteella sotilaallista tutkimuslaitteistoa suunnataan tieteelliseen tutkimukseen. Näin LHC sai runsaasti laitteistoa, mm. CMS-kokeen lyijyvolframikristallit.

title: CERN

text: Uuden törmäyttimen suunnittelu alkoi 1984. Rakennettavaksi valittu Large Hadron Collider eli LHC (suuri hadronitörmäytin) törmäyttäisi kahta vastakkain kiertävää protonisuihkua. LHC käynnistettiin ensimmäisen kerran syyskuussa 2008. Kiihdytin rakennettiin samaan olemassa olevaan LEP:iä varten rakennettuun putkeen, mutta juuri magneettien parantamisella saadaan aikaiseksi suurempi kiihdytysjännite. Koekäyttöjen jälkeen ensimmäiset varsinaiset kokeet aloitettiin 30. maaliskuuta 2010. Kiihdyttimen ensimmäinen päätehtävä oli löytää Higgsin bosoni, jonka löytymisestä raportoitiin 4. heinäkuuta 2012.

title: Menlo Park

text: Menlo Parkin Sand Hill Road on venture capital -pääomasijoitusyhtiöiden mekka. Lähes kaikilla merkittävillä alan toimijoilla on joko pääkonttori tai muu toimisto sen varrella. Menlo Parkissa sijaitsee myös Stanfordin yliopiston operoima kiihdytinlaboratorio SLAC National Accelerator Laboratory.

title: Meyrin

text: Meyrin on osa Geneven kaupunkialuetta. Geneven kansainvälinen lentoasema sijaitsee suurelta osin Meyrinin alueella. CERNin tutkimuskeskus sijaitsee valtaosin Sveitsin Meyrinissä sekä Ranskan St. Genis-Pouillyssä.

title: Suprajohde

text: Tieteellisemmistä sovelluksista ajankohtaisimpia on CERNin suurenergiafysiikan tutkimuksessa käytettävä hadronitörmäytin (LHC). Suprajohteita hyödynnetään sekä kiihdytettävien hiukkasten ohjailuun käytettävissä noin 8000 magneetissa että detektoreissa olevissa magneeteissa.

title: LHC@home

text: LHC@home on BOINC-alustalla toimiva hajautetun laskennan projekti. Vapaaehtoiset ylläpitävät projektia Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskus CERNia varten. Se ei saa toimintaansa tutkimuskeskukselta rahoitusta. Projektin tavoitteena on auttaa huoltamaan ja parantamaan Large Hadron Collider -laitteen toimintaa. Projektista saatavaa dataa käyttävät hyväkseen tiedemiehet, jotka pyrkivät hyödyntämään sitä pyrkiessään parantamaan epävakaana tunnetun laitteen toimintavarmuutta.

text: Joulukuussa 2015 Suomen Akatemia myönsi yli miljoona euroa kiihdytinlaboratorion tutkimuslaitehankintoihin ja ohjausjärjestelmän päivitykseen.

title: Large Hadron Collider

text: Virallisesti LHC:n kehitys alkoi 1984 Lausannessa, Sveitsissä, pidetyssä symposiumissa. LHC:stä tuli CERNin keskeisin hanke. Seuraavina vuosina tutkittiin mm., mitä fysiikan ilmiöitä tulevalla kiihdyttimellä voitaisiin tutkia. LHC:n tekniseen toteutettavuuteen jouduttiin kiinnittämään runsaasti huomiota, sillä vastaavaa ei ollut olemassa. Toteutustekniikaksi valittiin suprajohtava kiihdytin, joka toimii 1,9 K (−271,3 °C) lämpötilassa. Lukuisten tapaamisten ja tutkimusten jälkeen CERNin neuvosto hyväksyi hankkeen joulukuussa 1994. LHC päätettiin rakentaa kahdessa vaiheessa.

title: Fermilab

text: Fermilab on vuonna 1967 toimintansa aloittanut yhdysvaltalainen hiukkaslaboratorio lähellä Chicagoa. Fermilabin hiukkaskiihdyttimen ympärysmitta on reilu kuusi kilometriä (Tevatron), ja se on toiseksi suurin maailmassa. (CERNin LHC on pidempi, 27 km, ja teholtaankin suurempi.) Vuonna 1995 siellä löydettiin top-kvarkki.

title: Large Hadron Collider

text: Tammikuussa 2001 aloitettiin European DataGrid project (EDG), jonka idea kehitettiin kaksi vuotta aiemmin Annapolisissa, Yhdysvalloissa. Hankkeen tehtävä on kehittää maailmanlaajuinen tietoliikenneverkko, jota voidaan käyttää LHC:n kaltaisessa laajassa tiedehankkeessa. Maaliskuussa valmistui ensimmäinen ATLAS-koeaseman kalomimerin lieriön 32 moduulista. Ensimmäisen SPS:n ja LHC:n välisen tunnelin louhinta valmistui toukokuussa ja kesäkuussa toimitettiin viimeinen 540 siirtolinjaan tulevasta magneetista. Elokuussa valmistui ensimmäinen neljästä varta vasten LHC:tä varten louhituista kammioista; 62 metriä pitkä ja 20 metriä leveä tila toimii ATLAS-aseman aputilana. ATLAS-aseman 5,5 tonnin keskussolenoidimagneetti saapui Japanista syyskuussa. Magneetilla synnytettävää 2 teslan magneettikenttää käytetään varattujen hiukkasten liikemäärän mittaamiseen. Syyskuussa CERNin neuvosto hyväksyi LHC Computing Grid -hankkeen (suom. LHC-laskentaverkko) ensimmäisen vaiheen. Lokakuussa toinen suprajohtavien magneettien testilaitteisto saavutti vaadittavan nimellisvirran 11 850 ampeeria. Laitteistolla testattiin magneettijärjestelmän toimivuutta. Viimeinen kahdesta SPS:n ja LHC:n välisestä siirtolinjasta valmistui louhimisen osalta. Marraskuussa maanmittaajat pääsivät aloittamaan LHC:n komponenttien sijoituspaikkojen merkitsemisen LEPin tyhjennetyssä tunnelissa. Joulukuussa CERN antoi magneettien massatuotannon yksityisille yrityksille selvitettyään niiden valmistamisen yksityiskohdat.

title: Aine

text: Higgsin bosonia vastaava hiukkanen on löydetty CERNin LHC-hankkeessa 4.7.2012.

title: Skvarkki

text: Skvarkkien spin on nolla, mutta muuten niiden ominaisuudet massaa lukuun ottamatta vastaavat kvarkkien vastaavia. Skvarkkeja on etsitty CERNin LHC-kiihdyttimellä, mutta toistaiseksi viitteitä niiden olemassaolosta ei ole saatu.

title: Eugene Cernan

text: Eugene Andrew ”Gene” Cernan (14. maaliskuuta 1934 Chicago, Illinois – 16. tammikuuta 2017 Houston, Texas) oli Yhdysvaltain laivaston upseeri ja NASAn astronautti. Hän oli avaruudessa kolme kertaa: lentäjänä Gemini 9A:ssa kesäkuussa 1966, kuumoduulipilottina Apollo 10:ssä toukokuussa 1969 ja komentajana Apollo 17:ssä joulukuussa 1972. Cernan on toistaiseksi viimeisin Kuun pinnalla kävellyt ihminen.

text: Hanke vaati aluksi perehtymistä menetelmään, joka oli maailmallakin uutuus, sillä vain muutama taho teki niin sanottuun suihkunsisäiseen (in-beam) elektronispektroskopiaan liittyvää monopolisiirtymien tutkimusta. Jyväskylässä menetelmä opeteltiin perusteista lähtien, ja sen ansiosta fysiikan laitokselle syntyi vahva osaaminen kiihdytinpohjaisessa fysiikassa. Laitteistoa on sittemmin uusittu ja lisätty. Vuodesta 1996 kiihdytinlaboratorio on ollut EU:n laatulaboratorio ("Large Scale Facility"). ja useita jaksoja Suomen Akatemian huippuyksikkönä.

title: Ari Virtanen

text: Ari Juha Antero Virtanen (s. 1952 Tampere)[1] on suomalainen fyysikko ja professori. Hän on toiminut vuodesta 1996 lähtien Jyväskylän yliopistossa teollisista sovelluksista vastaavan tutkimuksen johtajana fysiikan laitoksen kiihdytinlaboratoriossa. Kiihdytinlaboratorion tutkimusjohtajaksi hänet nimitettiin vuonna 2010.[2] Jyväskylän yliopiston fysiikan professorina Virtanen on toiminut vuodesta 2017 lähtien.

title: Dan-Olof Riska

text: Hän oli Euroopan ydintutkimusjärjestö CERNin hallintoneuvoston varapuheenjohtaja ja CERNin Eläkesäätiön hallituksen puheenjohtajana kaudella 2010–2012.

text: Kiihdytinlaboratoriossa on (keväällä 2016) käytössä kolme hiukkaskiihdytintä. Näistä vanhin on 130 MeV:n hiukkaskiihdytin (mallinimi K-130). Sen asennustyö aloitettiin kesällä 1990, testiajot suoritettiin 1992 ja tutkimustoiminta voitiin aloittaa vuonna 1993. Keskeinen osa laboratorion ydin- ja hiukkastutkimusta tehdään K-130:llä. Laitteella tehdään ydinfysiikan perustutkimusta ja soveltavaa tutkimusta.

title: Fysiikan historia

text: Suurimpia fysiikan ongelmia on gravitaation kvanttimekaaninen malli. Gravitaatiovuorovaikutuksen välittäjähiukkasta gravitonia ei ole toistaiseksi pystytty löytämään. Hiukkasen odotetaan kuitenkin löytyvän toukokuussa 2008 valmistuneella LHC-hiukkaskiihdyttimellä. LHC-kiihdyttimeltä odotetaan myös vastauksia Higgsin bosoniin ja supersymmetrian olemassaoloon. Kiihdyttimeltä odotetaan myös kokeellisia tuloksia säieteorian tueksi: vahvistusta useamman kuin tuttujen kolmen tilaulottuvuuden olemassaololle.

title: CERN

text: CERNissä oli käytössä CERNET-niminen tietokoneverkko suurtietokoneiden ja minitietokoneiden välillä 1970-luvulla, joka muistutti rakenteeltaan ARPANETiä mutta käytti eri protokollia. Berkeley Unixin myötä TCP/IP levisi myös CERNiin. Ulkoiset yhteydet jatkoivat ISO- ja DECnet-yhteyksillä vuoteen 1989 saakka.

title: Jan Rak

text: Vuodesta 2006 Rak on johtanut CERNissä suomalaista tutkimusryhmää, joka tekee kokeita Large Hadron Collider -kiihdyttimellä (LHC) ja sen yhteydessä sijaitsevalla ALICE-tutkimuslaitteistolla. Tutkimusryhmä toimii Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen ja Helsingin Fysiikan tutkimuslaitoksen (HIP) yhteisprojektina.

title: Fysiikan tutkimus

text: Useat isot fysiikan tutkimusprojektit ovat monikansallisia. Pelkästään Euroopassa on käynnissä useita projekteja, joiden rahoittamiseen osallistuu yli kymmenen maata.[37] Esimerkiksi LHC-kiihdytinprojektiin CERNissä Ranskan ja Sveitsin rajalla osallistuu yhteensä 37 maata ympäri maailmaa.[40]


query: Oliko Tyrannosauruksen eturaajat kaksikyntiset?

title: Tyrannosaurus rex

text: Tyrannosaurus rex liikkui voimakkailla takaraajoillaan. Kaksikyntiset eturaajat ovat pienet. Pää on raskas, ja sitä tasapainottaa pitkä häntä. Täydellisin ja suurin fossiileista on Chicagossa Fieldin luonnonhistoriallisessa museossa näytteillä oleva Sue. Nimestään huolimatta sen sukupuolta ei tiedetä. Sen pituus on 12,8metriä, arvioitu elopaino 6,4 (tai 9,5)[1] tonnia, korkeus lantion kohdalta 4 metriä, kallon pituus 1,5metriä ja hampaiden pituus 19,05–30,5senttimetriä.[2] Aikuiset tyrannosaurukset painoivat yleensä 6–8tonnia.[1] Tyrannosaurus rexiä pidettiin pitkään suurimpana koskaan eläneenä maapetona, mutta 1990-luvulla löydettiin kaksi sitä suurempaa lihansyöjädinosaurusta, Spinosaurus ja Giganotosaurus.[3]

title: Sinornithosaurus

text: "Sinornithosaurus" oli pääpiirteiltään samantapainen kuin muutkin heimon jäsenet. Sen pää oli pitkä ja kapea. "Sinornithosauruksen" kolmisormisten eturaajojen pituus oli neljä viidesosaa takaraajojen pituudesta. Sen olkapäiden kuopat osoittivat sivuille, joten eturaajojen liikerata oli suuri. Takaraajoissaan sillä oli neljä varvasta ja isot sirppikynnet. "Sinornithosauruksen" häntä oli limittäisten luisten puikkojen jäykistämä. Se oli "Microraptorin" ohella yksi heimonsa varhaisimmista ja primitiivisimmistä jäsenistä.

title: Lentoliskot

text: Suurimmat lentoliskot napsivat suihinsa kuuden metrin korkeudelle nousevalla nokallaan jopa "Tyrannosauruksen" poikasia.

title: Eturaajan luusto

text: Eturaajan luustoon () kuuluvat lapaluu, solisluu, olkaluu, värttinäluu, kyynärluu, ranneluut, kämmenluut ja sormien luut. Eturaajan luusto eroaa takaraajan luustosta siten, että eturaajan luilla ei ole luista yhteyttä vartaloon vaan se kiinnittyy vartalon luihin lähinnä lihasten ja jänteiden avulla.

title: Oviraptor

text:
"Oviraptor" oli noin kahden metrin pituinen ja se lienee painanut korkeintaan 100 kiloa. Laji käveli pystyasennossa ja sen ruumiinmuoto muistuttaa muita petodinosauruksia. Niistä sen erottaa kuitenkin sen lyhyt ja korkea kallo, jossa on nokka ja sen kitalaessa pari piikkimäistä hammasta. Tämän lisäksi "Oviraptorin" pään päällä oli eräänlainen kypärä. Pään harjanne on voinut toimia viestinä lajitovereille esimerkiksi lisääntymisaikana, vaikka se tosin oli kummallakin sukupuolella. Kypärä on voinut toimia myös hengitysilman lämmittimenä, hajuaistin tehostajana tai aivojen viilentäjänä. Aivot olivat dinosauruksen aivoiksi isot, suurin piirtein nykyisen strutsin tai emun aivojen kokoiset. On epäilty, että sen ansiosta "Oviraptor" on voinut olla hyvin sosiaalinen. Suvun lajien eturaajat olivat taipuneet lintumaisesti sivuille levossa. Ranneluiden rakenne on antanut ymmärtää, että eturaajat olivat taipuisat. "Oviraptorilla" on voinut olla myös höyhenpeite.
Ensimmäinen "Oviraptor" löydettiin munapesän läheltä, jonka munien luultiin kuuluneen "Protoceratopsille". Tästä sen päteltiin olleen rosvoamassa pesää, joten sen nimi tarkoittaakin ’munavarasta’. Myös sen nokan ja kitalaen hampaiden sanottiin sopivan munien rikkomiseen. Kuitenkin vuonna 1992 löydettiin pesä, jossa oli poikasia ja emo. Osoittautui, että pesä olikin sen oma, ja se vartioi tai hautoi pesää. Yksilö joutui hiekkamyrskyn tai mutavyöryn kouriin ja menehtyi pesälle.

title: Alvarezsaurus

text: Vaikka "Alvarezsauruksen" luuranko on epätäydellinen, siitä on saatu selville että kyseisellä dinosauruksella oli pitkät jalat, pitkät hampaat, lyhyet eturaajat, pitkä S-asennossa ollut kaula sekä pitkä ja ohut häntä. Häntä oli yli puolet "Alvarezsauruksen" pituudesta. Pitkät jalat osoittavat että "Alvarezsaurus" oli nopea juoksemaan. Kuten sukulaisensa, "Alvarezsaurus" tunnetaan eturaajoista joissa kummassakin oli yksi suuri kynsi. Yleinen yksimielisyys on että "Alvarezsaurus" on käyttänyt kynsiään kolojen tekemiseen termiittikekoihin. Mallintamistutkimukset eivät kuitenkaan ole esittäneet paljon tukea tälle teorialle. Saattaa olla että eturaajojen todellinen tarkoitus pysyy yhä tuntemattomana.

title: Jurassic World

text:
Rakennuksen ulkopuolella raptorit saartavat Owenin, Clairen ja pojat. Owen saa luotua uudelleen yhteyden raptoreihin ennen "Indominuksen" ilmestymistä. Raptorit hyökkäävät "Indominuksen" kimppuun, joka tappaa kaksi raptoreista. Tajutessaan "Indominuksen" ylivoiman, Claire vapauttaa "Tyrannosaurus rexin" ja se taistelee "Indominusta" vastaan. Tyrannosauruksen ollessa häviöllä yksi raptoreista palaa ja alkaa taistella Tyrannosauruksen kanssa ajaen "Indominuksen" altaan reunalle, jolloin "Mosasaurus" hyppää altaasta ja vie "Indominuksen" mukanaan veteen. Lopulta puisto evakuoidaan ja saari hylätään dinosaurusten haltuun.
Ainoastaan yksi näyttelijöistä, B. D. Wong/Henry Wu, oli mukana "Jurassic Parkin" tuotannossa vuonna 1993.

title: Fonninpaimenkoira

text: Eturaajat: Voimakkaat, kapeat ja suorat, edestä ja sivusta katsottuna kohtisuorat. Olkalavat kiinteät, lihaksikkaat ja tiiviisti rungonmyötäiset, olkavarret 110-120 asteen kulmassa. Kyynärlavat rungonmyötäiset. Kämmenluu melko pitkä, 10 asteen kulmassa. Kannukset tulee löytyä molemmista eturaajoista. Käpälät ovaalinmuotoiset, varpaat tiiviisti toisiaan myötäilevät, anturat mustat, kovat ja kestävät. Kynnet aina mustat ja kiinteät.

title: Hyönteiset

text: Keskiruumis jaetaan kolmeen jaokkeeseen. Niistä ensimmäisessä on eturaajat, toisessa keskiraajat ja siivellisillä hyönteisillä Etusiivet ja kolmannessa takaraajat ja -siivet. Jaokkeet ovat kehittyneet eri tavalla, ja niiden keskinäinen koko vaihtelee. Raajoissa on tyypillisesti lonkka, reisirengas, reisi, sääri, nilkka ja kynsijaoke. Etu- ja takaraajat eroavat usein erikoistumisen takia: eturaajoja käytetään esimerkiksi saaliin pitämiseen tai kaivamiseen ja takaraajoja esimerkiksi hyppäämiseen tai uimiseen.[4]

title: Megatron

text: Megatron johtaa Predaconeja, jotka taistelevat Optimus Primen esi-isän Optimus Primalin johtamia maximaleja vastaan. Megatron muuttuu Beast Warsin ensimmäisellä kaudella violetiksi tyrannosaurukseksi, toisella kaudella suihkumoottoreilla varustetuksi "transmetal" tyrannosaurukseksi ja kolmannella kaudella punaiseksi lohikäärmeksi.

title: Krokotiilieläimet

text:
Krokotiilieläinten ruumis on selkä- ja vatsapuolelta litteä. Pyrstö taas on pystysuunnassa litteä, paksu ja usein runkoa pitempi. Hännän yläpinnan suuret pystysuuntaiset sarveiskilvet muodostavat leveän harjanteen, joka tehostaa krokotiilin uintia. Häntä on hyvin lihaksikas ja voimakas. Jalat sitä vastoin ovat melko lyhyet ja heikohkot, mutta useimmat krokotiilieläimet pystyvät kannattelemaan niiden varassa ruumistaan ja pystyvät jopa juoksemaan niiden avulla lyhyitä matkoja. Takaraajoissa on varpaiden välissä räpylät, joita eturaajoissa ei ole. Eturaajat ovat takaraajoja lyhyemmät. Eturaajoissa on viisi ja takaraajoissa neljä varvasta. Niistä kolmessa on melko tylpät kynnet. Kaikkien lajien ruumiinmuoto on virtaviivainen.
Krokotiilieläinten iho on paksu ja sarveistunut. Selkäpuolta peittävät neliskulmaiset, kyhmymäiset sarveislevyt. Ne ovat selän kohdalla paksuja, mutta ohenevat ja kapenevat häntää kohti. Myös kaulan, niskan ja kylkien sarveislevyt ovat selän levyjä pienemmät. Sarveislevyjen alla on myös paljon iholuutumina syntyneitä luulevyjä. Alligaattoreilla ja kaimaaneilla luulevyt ovat yleensä vatsapuolella, gaviaalilla selässä ja krokotiileilla vain rinnassa. Sekä luu- että sarveislevyt ovat yleensä irrallaan sekä luustosta että toisistaan. Kyljet ja vatsa ovat useimmilla lajeilla suomujen peitossa, mutta niissäkin voi olla luutumia ja sarveistumia. Suomupeite uusiutuu vähitellen sitä mukaa kuin se kuluu. Koko vaihtelee 1,5-metrisestä kääpiökaimaanista 7-metriseen suistokrokotiiliin.

title: Mighty Morphin Power Rangersin zordit

text: Dinozordit muodostivat lähes aina ennen varsinaista Megazordia sen tankkimuodon. Tyrannosaurus toimi tankkimuodossa perustana ja Sapelihammastiikeri ja Triceratops olivat sen vasen ja oikea telaketju. Mastodontti kiinnittyi Tyrannosauruksen selkään ja muodosti kaksi eteenpäin osoittavaa tykkiä ja sen päästä muodostui Tyrannosauruksen eteen suoja. Myös Lentolisko kiinnittyi Tyrannosauruksen taakse. Tankkimuoto pystyi ampumaan joukon energiasäteitä zordien silmistä ja Mastodontin kahdesta tykistä. Tätä muotoa käytettiin taisteluissa vain harvoin, etenkin vihreän rangerin ja Dragonzordin liittymisen jälkeen.

title: Täpläperhoset

text: Nokkaperhosten ("Libytheinae") alaheimoa lukuun ottamatta täpläperhosten molemmilla sukupuolilla etummainen raajapari on lyhyt ja kävelyyn kelpaamaton. Naaraat käyttävät tynkämäisiä eturaajojaan munimispaikan tunnusteluun, mutta koiraat eivät luultavasti käytä eturaajojaan lainkaan. Tunnusomaisena piirteenä tuntosarvien alapinnalla on kolme pitkittäisharjannetta ja naaraan munanasettimeen liittyy muilta perhosryhmiltä puuttuva von Sieboldin elin. Koiraat etsivät parittelukumppania joskus jopa kilometrien pituisilla partiointilennoilla. Toukat ovat karvaisia tai piikkisiä.

title: Allosaurus

text:
"Allosaurus" saalisti yksin kulkiessaan keskikokoisia dinosauruksia, mutta pystyi ryhmissä kaatamaan jopa massiivisia sauropodeja.
Sillä oli lyhyet mutta lihaksikkaat eturaajat joissa oli kolme suurta kynttä. Se tarttui saaliseen ensin eturaajoillaan ja iski sitten hampaansa siihen. Massiiviset jalat kannattelivat "Allosauruksen" koko painoa. "Allosauruksella" oli viisi varvasta kummassakin jalassa, mutta se seisoi vain kolmen keskimmäisen varassa. Yksi kahdesta muusta varpaasta auttoi sitä pysymään tasapainossa.

title: Kontiainen

text: Kontiaisen vartalo on sylinterimäinen. Eläin on 12–16 cm pitkä ja painaa 70–130 grammaa, naaraat ovat tyypillisesti pienempiä kuin koiraat. Sen silmät ovat pienet ja korva vain pieni poimu nahassa. Turkki on musta ja kiiltävä, mutta eturaajat ovat karvattomat. Tunnelien kaivamiseen käytetyt eturaajat ja niiden kynnet ovat lapiomaiset.

title: Tetrapodomorpha

text: Tetrapodomorpha on ryhmä, johon kuuluvat tetrapodien lisäksi niiden sukulaiset, jotka jollakin tavalla muistuttavat enemmän niitä kuin nykyisiä keuhkokaloja. Kun näitä tetrapodien sukulaisia tarkastellaan, selviää raajajen kehitys. Esimerkiksi kun tarkastellaan suvun "Eusthenopteron" eturaajaa ja suvun "Acanhostega" eturaajaa. "Acanthostega" muistutti sammakkoeläimiä, mutta sen ruumiin rakenne oli jonkin verran kalamaisempi kuin oikeilla sammakkoeläimillä. Varhaisin sammakkoeläimiin kuulunut suku oli "Ichthyostega". Muita varhaisia "Tetrapodomorphaan" kuuluneita sukuja olivat "Pandericthys, Elginerpeton, Ventastega, Metaxygnathus, Hynerpeton ja Turlerpeton".

title: Zygorhiza

text: "Zygorhizalla" oli muodoltaan hyvin primitiiviset eturaajat, sillä kyynärnivel olivat vielä liikutettavissa. Myöhemmillä, moderneimmilla muodoilla eturaajojen nivelet olivat täysin sulautuneet ja muodostivat jäykän, helposti vedessä ohjattavan evän. Tämä piirre viittaa siihen että "Zygorhiza" on voinut palata maalle parittelemaan ja synnyttämään. "Zygorhizan" takaraajat olivat surkastuneet, ja sen kallossa oli kauhistuttavat leuat tappavilla hampailla. Sen kaula koostui seitsemästä nikamasta.

title: Jättiläistaskurapu

text: Jättiläistaskurapu ("Macrocheira kaempferi") on suurin nykyään elävä niveljalkainen. Tämän hämähäkkirapujen yläheimoon (Majoidea) kuuluvan äyriäisen eturaajojen kärkiväli voi olla 3,7 metriä. Soikio- tai kolmiomaisen, väriltään oranssin selkäkilven leveys voi olla yli 30 cm ja pituus 40 cm, ja eläimen paino jopa 20 kg. Saksellisten eturaajojen lisäksi ravulla on kahdeksan ohutta kävelyraajaa. Sakset ovat raajojen kokoon nähden pienet.

title: Sirkkaäyriäiset

text: Nimensä sirkkaäyriäiset ovat saaneet rukoilijasirkkaa muistuttavista pään ja eturaajojen muodosta. Ne käyttävät voimakkaita eturaajojaan saalistamiseen. Saalistustekniikan perusteella ne voidaan jakaa kahteen ryhmään: keihästäjiin ja murskaajiin. Keihästäjät iskevät kapean, kovan eturaajansa saaliin läpi. Murskaajat täräyttävät kovan iskun ojentamalla etujalkansa hämmästyttävällä nopeudella. Vahvimmat murskaajat voivat rikkoa normaalin akvaariolasin.

title: Tarbosaurus

text: Kallon eroavaisuuksilla on ollut vaikutusta myös tyrannosauridien fylogeniaan. Samankaltainen kallonrakenne on nähtävissä myös Mongoliasta löydetyssä "Alioramuksessa", mistä on päätelty, että se "Tyrannosauruksen" sijaan on "Tarbosauruksen" lähin sukulainen. Niinpä "Tarbosauruksen" ja "Tyrannosauruksen" väliset yhtäläisyydet saattavat olla sidonnaisia niiden suureen kokoon, ja kumpikin voi olla kehittynyt erikseen konvergentisti.

title: Caudipteryx

text: "Caudipteryxillä" oli höyhenpeite. Sillä oli suuria sulkakoristeita lyhyissä, siipimäisissä eturaajoissaan, suuri pyrstöviuhka ja lyhyitä, untuvaisia höyheniä kaikkialla. Höyhenten tarkoitus oli luultavasti lentämisen sijasta pitää eläin lämpöisenä ja houkutella kumppaneita. "Caudipteryxin" luinen pyrstö oli lyhyempi kuin useimmilla dinosauruksilla, mikä tarkoitti, ettei sitä voinut käyttää vastapainona. Sen seurauksena se todennäköisesti käveli kuin tanakka lentokyvytön lintu. Eturaajojen sulat olivat 20 senttimetriä pitkiä. Niillä "Caudipteryx" ei pystynyt lentämään kunnolla, joten se käytti niitä luultavasti näyttötarkoituksiin tai ehkäpä ohjaustarkoituksiin, kun se kääntyi nopean juoksun aikana.

title: Aatra

text: Aatra on maataloustyökaluna kehittynyt todennäköisesti kaksihaaraisesta- eli kaksikyntisestä maataloustyökalusta. Suomessa aatroja on ollut varsin moninaisia, mutta niissä on kaikissa kuitenkin kolme perusrakenteen osaa:

title: Anakharsis Skyytti

text: Strabon on antanut Anakharsikselle kunnian kaksikyntisen ankkurin keksimisestä. Tämä on todennäköisesti pelkkää legendaa.

title: Siipi

text: Siipi on lintujen ja hyönteisten lenninelin. Lintujen siivet ovat eturaajoja. Hyönteisten siivet, joita on tavallisesti kaksi paria, kiinnityvät keskiruumiiseen. Lepakoilla on eturaajoissa siipimäiset lenninräpylät.

title: Transformers: Animated

text: Dinobottien johtaja ja heistä ainoa puhekykyinen. Käyttää asenaan tulella varustettua liekkimiekkaa sekä Muuntautuu mekaaniseksi tyrannosaurukseksi.

title: Tarbosaurus

text: Suurin löydetty "Tarbosauruksen" kallo on yli 1,3 metriä pitkä, suurempi kuin yhdenkään toisen tyrannosauridin, "Tyrannosaurus" poikkeuksena. Kallon korkeus on sama kuin "Tyrannosauruksella", mutta häviää leveydessä etenkin takaosansa suhteen. Kallon takaosan kapeuden vuoksi "Tarbosauruksen" silmät eivät osoittaneet suoraan eteenpäin, joten on arveltu, ettei sillä ole ollut binokulaarista näköä toisin kuin "Tyrannosauruksella". Kallon suuret aukot tekivät siitä kevyemmän. "Tarbosauruksen" leuoissa komeili 60:stä 64:ään hammasta, mikä on hieman enemmän kuin "Tyrannosauruksella" mutta vähemmän kuin pienemmillä tyrannosaurideilla, kuten "Gorgosauruksella" ja "Alioramuksella". Poikkileikattaessa enin osa sen hampaista olisi soikeita, joskin praemaxillaan kiinnittyneet hampaat olisivat D:n muotoisia. Tällainen heterodonttinen purukalusto on tyypillinen tyrannosauridaen heimolle. Pisimmät hampaat sijaitsivat yläleuassa. "Tarbosauruksen" alaleuassa angulus oli niveltynyt ulkoreunansa luuharjanteesta hampaiden alla olevien luiden takaosaan, minkä vuoksi "Tarbosauruksella", kuten myös "Alioramuksellakin", oli ainutlaatuinen lukitusmekanismi leuassaan. Muilla tyrannosaurideilla ei ollut vastaava harjannetta, ja siksi niiden alaleuat liikkuivat joustavammin.

title: Heterodontosaurus

text: "Heterodontosaurus" juoksi kahdella raajalla, mutta pystyi liikkumaan myös kaikilla neljällä raajalla. Vahvoissa eturaajoissaan "Heterodontosauruksella" oli pitkät, viisisormiset tarttumakädet. Erikoispiirteet olka-, ranne- ja käsinivelissä saattavat viitata siihen, että se kaivoi juuria maasta tai repi termiittikekoja auki. Nelivarpaiset takaraajat olivat yli kolmasosan pidemmät kuin eturaajat. Tällä pienikokoisella kasvinsyöjällä ei ollut muita puolustuskeinoja saalistajia vastaan kuin karkuun juokseminen. "Heterodontosauruksen" vihollisiin kuuluivat muun muassa varhaiset teropodit, lihaasyövät synapsidit ja nopeajalkaiset maalla liikkuneet krokotiilit.

title: Merinahkakilpikonna

text: Merinahkakilpikonnan eturaajat ovat pitkät ja selkäkilpi nahkamainen, pehmeämpi kuin muilla kilpikonnilla. Naaras on 160 cm pitkä ja painaa 300-600 kg, koiras on isompi, jopa 250 cm pitkä ja voi painaa jopa yli 900 kiloa, joten se on painavin elävä kilpikonna. Merinahkakilpikonnan tunnistaa helposti sen pitkistä eturaajoista ja nahkamaisesta kilvestä, joka ei ole niin kova kuin muilla kilpikonnilla.

title: Liberianmangusti

text: Liberianmangusti on mangustiksi keskikokoinen. Naaraiden ruumiin pituus on noin 42,3 senttimetriä ja hännän pituus noin 20,5 senttimetriä. Koirailla ruumiin pituus on noin 47,8 senttimetriä ja hännän pituus noin 19,7 senttimetriä. Painoa on noin 2,3 kiloa. Koiraat ja naaraat ovat muutoin samannäköiset. Turkki on pääosin tummanruskea, mutta kurkku on vaalea. Kaulassa kulkee mustanruskea juova, joka ulottuu korvista hartioille. Juovaa reunustavat molemmin puolin kaksi vaaleanharmaata juovaa. Kuono on pitkä. Polkuanturat ovat mustat ja karvattomat ja jalat tummat Häntä on hieman muuta ruumista vaaleampi, ja se on tuuhea ja kapenee kärkeä kohti. Liberianmangustin kynnet ovat pitkät ja vahvat, etenkin eturaajoissa, joita se käyttää hiekan kaivamiseen ravintoa etsiessään. Eturaajojen kolmannen ja neljännen varpaan kynnen pituus on eturaajoissa noin 1,8 senttimetriä, mutta takaraajojen 1,3 senttimetriä.

title: Tarbosaurus

text: Vaikka "Tarbosaurus" jäikin koossa toiseksi "Tyrannosaurukselle", oli se silti yksi suurimmista tyrannosaurideista. Suurimmat tunnetut yksilöt olivat 10–12 metriä pitkiä ja viitisen metriä korkeita. Täysikasvuisen yksilön massa ei ole selvillä, mutta sen on arveltu olevan joko sama tai hieman pienempi kuin "Tyrannosauruksen".


query: Mikä Kultainen palmu on?

title: Kultainen palmu

text: Kultainen palmu (Palme d’or) on Cannesin elokuvajuhlien tärkein palkinto, joka annetaan parhaalle elokuvalle. Kultainen palmu voidaan antaa useammallekin kuin yhdelle elokuvalle samana vuonna.

title: Ted Kotcheff

text: Ted Kotcheff (s. 7. huhtikuuta 1931) on kanadalainen ohjaaja, joka on maailmankuulujen elokuviensa ohessa tehnyt huomattavaa televisiotyötä. Hän on sukutaustaltaan bulgarialainen ja valmistui Toronton yliopistosta. Hänen tärkeimpiä saavutuksiaan ovat olleet Bafta (1972), Berliinin elokuvajuhlien Kultainen karhu (1974) ja kaksi Kultainen palmu -ehdokkuutta Cannesin elokuvajuhlilla (1971, 1985).

title: Mauro Bolognini

text: Bolognini opiskeli arkkitehtuuria ja muotoilua Firenzessä, vietti vuoden Rooman Kokeellisessa elokuvakeskuksessa sekä työskenteli ranskalaisten Jean Delannoyn ja Yves Allégret’n sekä ohjaaja Luigi Zampan avustajana. Hänen ohjausdebyyttinsä oli musiikkielokuva "Ci troviamo in galleria" (”Tavataan galleriassa”, 1953), jossa Sophia Loren teki yhden ensimmäisistä merkittävistä rooleistaan. Bolognini ohjasi melodraamoja ja komedioita sekä tutustui 1950-luvun lopulla Pier Paolo Pasoliniin, joka teki käsikirjoituksen muun muassa kirjallisuussovitukseen "Kaunis Antonio" ("Il Bell’Antonio", 1960), josta tuli ohjaajan ensimmäinen kaupallinen ja arvostelumenestys. Vuonna 1961 Bolognini sovitti elokuvaksi Vasco Pratolinin romaanin "Ilotalo" ("La viaccia"), joka valittiin Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu -ehdokkaaksi. Ohjaajan suurin arvostelumenestys oli Pratolinin teokseen perustuva, 1800-luvun lopun Firenzeä kuvaava "Metello" (1969), joka sai kolme David di Donatello ja kaksi Nastro d’argento -palkintoa sekä kaksi Kultainen palmu -ehdokkuutta.

title: Francis Ford Coppola

text: Oscar-palkinto 1971 Paras alkuperäinen käsikirjoitus (yhdessä Edmund Northin kanssa) – Panssarikenraali Patton Oscar-palkinto 1973 Paras sovitettu käsikirjoitus (yhdessä Mario Puzon kanssa) – Kummisetä Oscar-palkinto 1975 Paras elokuva (tuottajana) – Kummisetä II Oscar-palkinto 1975 Paras ohjaus – Kummisetä II Oscar-palkinto 1975 Paras sovitettu käsikirjoitus (yhdessä Mario Puzon kanssa) – Kummisetä II Golden Globe 1973, Paras draamaelokuva – Kummisetä Golden Globe 1973, Paras käsikirjoitus – Kummisetä Golden Globe 1980, Paras ohjaus – Ilmestyskirja. Nyt Golden Globe 1980, Paras musiikki – Ilmestyskirja. Nyt BAFTA Film Award 1980, Paras ohjaus – Ilmestyskirja. Nyt Kultainen palmu 1974 – Keskustelu Kultainen palmu 1979 – Ilmestyskirja. Nyt Irving G. Thalbergin muistopalkinto 2010 Ohjaajien killan palkinto 1973 – Kummisetä Ohjaajien killan palkinto 1975 – Kummisetä II Ohjaajien killan kunniapalkinto 1998

title: Kurjet lentävät

text: Elokuvalle myönnettiin Kultainen palmu Cannesin elokuvajuhlilla 1958. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

title: Walter Salles

text: Che Guevaran elämään pohjautuva "Moottoripyöräpäiväkirja" (2004) on Sallesin tunnetuimpia ohjauksia ja toinen Sallesin Baftalla palkituista elokuvista. "Linha de Passe" (2008)oli Kultainen palmu -ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlilla.

title: Eldar Rjazanov

text: Rjazanoville myönnettiin Neuvostoliiton valtiopalkinto vuonna 1977 ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1984. Hän saavutti myös kansainvälistä arvostusta: vuonna 1983 työ elokuvassa "Asema kahdelle" toi ohjaajalleen Kultainen palmu -ehdokkuuden Cannesin elokuvajuhlilla.

title: Sidney J. Furie

text: Elokuvallaan "Salaisen agentin kansio" (1965) Furie voitti Baftan ja sai lisäksi Kultainen palmu -ehdokkuuden Cannesin elokuvajuhlilla.

title: Kultainen palmu

text: Luokka:Cannesin elokuvajuhlien palkinnot

title: Anatole Litvak

text: Litvakin töiden joukossa ovat "Kaikki tämä ja taivas myös" (1940), "Käärmeenpesä" (1948) ja "Anastasia" (1956). Ohjaaja pääsi Oscar-, Kultainen leijona - ja Kultainen palmu -ehdokkaaksi.

title: Cannesin elokuvajuhlat

text: Muita suomalaisia Kultainen palmu -ehdokkaita ovat olleet Matti Kassilan "Elokuu" (1956) sekä Pirjo Honkasalon ja Pekka Lehdon ohjaama "Tulipää" (1980).

title: Olivier Assayas

text: Assayas voitti vuonna 1992 Prix Jean Vigon. Hän kuului vuonna 1994 Venetsian elokuvajuhlien tuomaristoon. Hän on kirjoittanut kirjan "Conversation avec Bergman" (1990). Hän on ollut kolmesti ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. Myös hänen elokuvansa "Clouds of Sils Maria" valittiin Kultainen palmu -ehdokkaaksi vuonna 2014.

title: Isäni, herrani

text: Cannesin elokuvajuhlilla 1977 Tavianit saivat Kultainen palmu -palkinnon ja FIPRESCI -palkinnon elokuvasta "Isäni, herrani".

title: Musta Orfeus

text: "Musta Orfeus" palkittiin julkaisuvuonna parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnolla sekä Kultainen palmu -palkinnolla. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

title: Mallika Sarabhai

text: Sarabhai on kirjoittanut useita teoksia naistematiikasta. Hän on saanut Kultainen palmu -palkinnon.

title: Henri-Georges Clouzot

text: Clouzot’lle myönnettiin Venetsian elokuvajuhlien Kultainen leijona 1949 ja Berliinin elokuvajuhlien Kultainen karhu 1953. Hän sai vuonna 1953 Cannesin Grand Prix’n (nykyisen Kultaisen palmun edeltäjä) ja vuonna 1956 tuomariston erikoispalkinnon. Hän oli vuonna 1956 toistamiseen ehdolla Kultaisen palmun saajaksi.

title: Hou Hsiao-Hsien

text: Useat Houn elokuvat ovat olleet Kultainen palmu -ehdokkaina Cannesin elokuvajuhlilla. Vuonna 2015 hänet palkittiin Cannesissa parhaana ohjaajana elokuvasta "The Assasin".

title: Manoel de Oliveira

text: Oliveira oli Cannesin elokuvajuhlilla ehdolla useita kertoja Kultaisen palmun saajaksi, ja hänelle myönnettiin tuomariston palkinto vuonna 1999. Venetsian elokuvajuhlilla hänelle myönnettiin Kultainen leijona elämäntyöstä kaksi kertaa, vuosina 1985 ja 2004. Kultaisen palmun elämäntyöstä Oliveira sai vihdoin vuonna 2008. Oliveiran kuoltua vuonna 2015 Portugaliin julistettiin kahden päivän virallinen suruaika.

title: Mario Monicelli

text: Monicelli voitti Kultaisen leijonan 1991 ja oli kahdesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Hänet palkittiin myös Berliinin elokuvajuhlilla ja hän oli toistuvasti Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu -ehdokkaana.

title: Louis Daquin

text: Louis Daquin (20. toukokuuta 1908 – 2. lokakuuta 1980) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä näyttelijä. Hän ohjasi romanialaisen Gheorghe Vitanidiksen kanssa elokuvan "Ciulinii Baraganului" (1958), joka sai Kultainen palmu -ehdokkuuden.

title: Matti Kassila

text: 1957 Kultainen palmu -ehdokkuus elokuvasta Elokuu Cannesin elokuvajuhlilla 1961 Hopeinen karhu -ehdokkuus elokuvasta Tulipunainen kyyhkynen Berliinin elokuvajuhlilla

title: Cannesin elokuvajuhlat

text: Cannesin tärkein palkinto on "Kultainen palmu" ("Palme d'or"), joka annetaan parhaalle elokuvalle. Kultainen palmu voidaan antaa useammallekin kuin yhdelle elokuvalle samana vuonna. Elokuvajuhlien tuomaristo koostuu valikoiduista kansainvälisistä elokuva-alan ammattilaisista. Tuomaristo jakaa elokuvajuhlilla muitakin palkintoja, joista "Grand Prix" on Kultaisen palmun jälkeen arvokkain.

title: Fennada-Filmi

text: Vuonna 1961 tapahtui parannusta edellisiin vuosiin verrattuna. Fennadassa valmistui kaksi menestyselokuvaa, Ritva Arvelon "Kultainen vasikka" ja Matti Kassilan "Kaasua, komisario Palmu". "Kultainen vasikka" pohjautui Maria Jotunin näytelmään, jonka Arvelo oli ohjannut edellisenä syksynä Intimiteatteriin. Filmi oli hänen ensimmäinen elokuvaohjauksensa, ja se sai valtion elokuvapalkinnon. Palmu puolestaan oli jatko-osa edellisen vuoden menestyselokuvalle "Komisario Palmun erehdys". Se oli tehty SF:n puolella, mutta Fennadan Mauno Mäkelä onnistui nappaamaan SF:ltä jatko-osan oikeudet ja ohjaaja Kassilan. Palmu oli vuoden yleisömagneetti, ja seuraavana vuonna syntyi sarjan kolmas osa "Tähdet kertovat, komisario Palmu" (1962).

title: Eric Till

text: Till sai Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu -ehdokkuuden elokuvastaan "A Fan's Notes" (1972). Teos pohjautui Frederick Exleyn samannimiseen romaaniin vuodelta 1968.

title: Laurent Cantet

text: Cantet'lle myönnettiin vuonna 2008 Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu elokuvasta "Luokka" ("Entre les murs").

title: Miehet ilman toivoa

text: Miehet ilman toivoa menestyi kotimaassaan hyvin. Se oli myös ensimmäinen Jancsón elokuvista, joka tavoitti ulkomaisen yleisön. Elokuva nimettiin Kultainen palmu -ehdokkaaksi Cannesin elokuvajuhlilla 1966. Sitä ei palkittu, mutta siitä tuli menestys kriitikoiden keskuudessa.

title: Walter Salles

text: Jack Kerouacin romaaniin perustuva elokuva "Matkalla" sai ensi-iltansa vuonna 2012. Sen ensiesitys oli Cannesin 65. elokuvajuhlilla 23. toukokuuta 2012, ja siitä Salles oli toisen kerran Kultainen palmu -ehdokkaana.

title: Andrzej Żuławski

text: Żuławskin ohjaama elokuva "Possession" (1981), jossa Adjani ja Neill näyttelivät pääosia, oli Cannesin elokuvajuhlilla Kultainen palmu -ehdokkaana. São Paulon elokuvajuhlilla Żuławski sai kriitikkojen palkinnon.

title: Jean Delannoy

text: Delannoy pääsi myöhemmin leikkaamaan elokuvia. Hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa vuonna 1934. Hänelle myönnettiin 1946 Cannesin elokuvajuhlilla Kultainen palmu elokuvasta "Pastoraalisinfonia".

title: Underground (elokuva)

text: Elokuva voitti Kultainen palmu -palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1995.