query: Mihin Bobi Sivén kuoli?

title: Bobi Sivén

text: Työtoverit ryntäsivät huoneeseen ja löysivät välittömästi laukaukseen menehtyneen Bobi Sivénin, jonka pää roikkui yli selkänojan toinen käsi heiluen rentona ja toinen pysyen sylissä. Sivén oli ampunut Eugen Schaumanin tavoin itseään sydämeen. Pistooli lojui lattialla. Luoti oli mennyt välittömästi tappaen rinnan läpi ja upoten hirsiseinään. Pöydällä oli Sivénin kirjoittamat konstaapeli Eemil Huhtalalle kirjoitettu lappu, jossa Sivén kiitti ystäväänsä ja lahjoitti tälleen pistoolinsa, ja seitsemän kirjettä:

title: Bobi Sivén

text: Siiri-äiti kutsui Hans Håkonia aluksi Håkoniksi, mutta lempinimeksi tuli Bob, josta lopulta tuli suomalaisittain äännettävä Bobi. "Bobi" on alun perin joko Håkon-lapsen omaa jokellusta tai sisarusten antama lempinimi; tarkkaa nimen alkuperää ei tiedetä. Bobi Sivenin alkuperäinen nimi taas tulee Henrik Ibsenin runosta Vuggevise, Kehtolaulu.

title: Bobi Sivén

text: Repolan toimikunnan jäsenet, Repolan sotilaskomennuskunnan päällystö ja joukko repolalaisia oli kokoontunut juhlimaan ortodoksista joulujuhlaa karjalaiseen tapaan Repolan kirkonkylän kansakoululle 8. tammikuuta. Puolelta öin, kun Sivén oli jo mennyt nukkumaan, Höttönen esitteli taskuasettaan, joka kuitenkin laukesi aiheuttaen luodin tunkeutumisen hänen vatsaansa. Repolasta lääkäri oli jo lähtenyt, joten Höttöstä lähdettiin viemaan reellä Lieksaan, jonka edustalla Höttönen kuoli vammoihinsa aamuyöllä 9. tammikuuta.

title: Bobi Sivén

text: Veljekset H. H. Sivén ja Paavo Susitaival (ent. Sivén) olivat jälkiaktivismin ajan nousevia voimahenkilöitä. Hans Håkonin eli Bobi Sivénin ura oli nousujohteista, ja kuollessaan 21-vuotiaana hänellä oli ikäisekseen korkea ja vaikutusvaltainen asema. Hänen isoveljestään everstiluutnantti Paavo Susitaipaleesta, joka oli heimoaktivisti ja vapaussoturi, tuli sittemmin Lapuan liikkeen aktiivi, Mäntsälän kapinan johtohenkilö, Isänmaallisen kansanliikkeen kansanedustaja, talvisodan ja jatkosodan merkittäviä sotilasjohtaja sekä myöhemmin Kekkosen ja suomettuneisuuden ajan toisinajattelija ja kirjailija.

title: Bobi Sivén

text: Tätä yleisaktivistista venäläisten karkottamistavoitetta varten Bobi ja Paavo Sivén aloittivat Ruokolahdella sotilaskoulutuksen antamisen syksyllä 1917. Sivénin veljekset organisoivat nuorista miehistä ryhmiä, joille opetettiin taistelukoulutuksen alkeita ja harjoituskäsikranaattien heittämistä. Heillä ei kuitenkaan ollut kovin montaa oikeata asetta, kuten ei monella muullakaan tuon ajan varhaisilla taistelujärjestöillä. Sivénin veljekset kuitenkin tulivat luoneeksi Ruokolahden suojeluskunnan perustan, mikä oli ainutkertaista koko Etelä-Karjalassa sitten Voima-liiton. Yhteistyötä veljekset tekivät työväen urheiluseura Jyskeen kanssa. Samoin Bobi otti osaa suojeluskuntien harjoituskirjallisuuden kirjoittamiseen. Hänen kirjoittamansa merkinantoja koskeva luku löytyi kirjasesta Voima 1906, joka oli tärkeä suomalaisten taisteluhengen nostattaja.

title: Bobi Sivén

text: Bobi Sivénin ja Kaisa Sibeliuksen välille kehkeytyi ystävyydestä luja rakkaussuhde, joka kesti Bobin kuolemaan saakka. Kihloihin he eivät koskaan ehtineet. Aatemaailmaltaan ja ajattelutavaltaan pariskunta oli samanlainen. Sibeliuksen perhe oli tunnetusti suomalaismielinen ja isänmaallinen, tulivathan Jean Sibelius ja V. O. Sivén keskenään hyvin toimeen jo jääkäriliikkeen alkuvaiheissa.

title: Bobi Sivén

text: Sivénin kotikaupunki Helsinki jäi punaisten haltuun, eikä kannattanut yrittää valkoiselle puolelle. Sivén kuuli Kaisa Sibeliukselta, kuinka punaiset olivat julmasti murhanneet kaikki, jotka olivat pyrkineet valkoiselle puolelle. Sivén ei sitä paitsi ehtinyt alkupäivinä paeta kaupungista, koska hänen vastuullaan oli Kammion sairaalassa toimiva käsikranaattitehdas. Sivénin johtaman koulupoikajoukon tuli aloittaa maanalainen suojeluskuntatyö. Sivén oli jo syksystä 1917 ollut mukana Helsingin suojeluskuntatoiminnassa. Maanalaisesti perustettiin Helsinkiin oma maanalainen suojeluskunta nimellä Helsingin Valkokaarti, jonka I pataljoonan 3. komppaniaan Sivén kuului. Sivén oli mukana hengenvaarallisissa vakoilussa (kontraspagiooni), aseiden hankinnassa ja salakuljetuksessa. Sodan alkupäivinä Sivén myös avusti pakoilevaa senaattoria Kyösti Kalliota ja piilotteli tätä Kammion sairaalassa. Lopulta Sivén joutui punaisten etsintäkuulutetuksi ja Sivén otti salanimekseen Hannu Halonen. Hannu viittasi etunimeen Hans ja Halonen perheen kesäpaikkaan Haloniemeen. Lopulta Sivénin koko aika meni lähes kokonaan punaisten pakoilussa. Kerran hän oli jäädä kiinni nukkuessaan kummitätinsä Anni Swanin luona, mutta Swan vaihtoi poikansa Anteron Bobin tilalle, jolloin punakaartilaiset löysivät ihmeissään sängystä lyseolaisen Swanin eikä lyseolaista Sivéniä. Toisen kerran Bobi oli jo menossa antautumaan punaisille, kun nämä olivat vanginneet viattoman Kammion sairaalan talonmiehen, koska Sivéniä ei löytynyt. Sivénin mielestä oli väärin, että joku viaton joutuisi kärsimään hänen takiaan. Siiri Sivén sai kuitenkin talonmiehen puhuttua vapaaksi ja käski punaisten esikuntaan menemässä ollutta poikaansa pakenemaan paikalta.

title: Bobi Sivén

text: Sivénille heimosotien aikakausi oli elämän tärkeintä ja viimeisintä aikaa. Sivénistä tuli jo Vienan retken jälkeen kuuluisa ja aktivistipiireissä kiersi kasku: "Kaikki menettivät toivonsa karjalaisiin, paitsi luonnollisesti Bobi Sivén." Moni oli katkeroitunut ja illuusionsa menettänyt Vienan retkillä, mutta Sivén ei. Hänen mielestään tuli vain yrittää entistä kovemmin.

title: Bobi Sivén

text: Suunnitelma kuitenkin kehittyi hyvin. E. E. Kailan Jääkäritoimisto lähetti Repolaan 500 kivääriä ja 100000 patruunaa. Lieksan ja Joensuun alueen sotilasviranomaiset saatiin ummistamaan silmät asekuljetuksilta. 16. joulukuuta Bobi Sivénin Paavo-veljelleen kirjoittamassa kirjeessä Sivén kertoi, että metsää oli saatu myytyä kahden miljoonan markan arvosta. Työtä riitti ja Sivén oli vielä toiveikas. Joulukuussa 1920 Sivén vietti Eemil Huhtalan kanssa Porajärvellä viikon ja muodosti alueella 60-miehisen joukon, joka vetäytyisi merkin saatuaan karhunpesään, Repolaan. Muuten Sivén ja Huhtala päättivät jättää Porajärven suosiolla bolševikeille. Passiivisella Porajärvellä käynti kuitenkin masensi Sivéniä ja matkan jälkeen hän sanoi epätoivoisena Huhtalalle: "Olisi parasta laskea kuula kalloonsa, eihän sitä ilkiä palata Suomeen. Uskotko Huhtala sitä?". Huhtala vastasi, ettei Sivén ajatellut asiaa noin, mutta Sivén vain valitti väsymystään.

title: Bobi Sivén

text: Ensimmäisen puheen aikoihin aktivistit, mukaan lukien Sivén, ja sosiaalidemokraatit kannattivat korkeimman vallan antamista Suomen eduskunnalle eli ensimmäistä valtalakia. Toisen puheensa ruokolahtelaisille Sivén piti suuressa kansalaiskokouksessa elokuun alussa 1917. Tällöin vasemmisto oli jo lietsonut luokkataistelua ja yhteiskunnalliset ristiriidat kytivät. Sivén varoitti, ettei puolue- ja luokkataistelua saa sekoittaa itsenäisyyspyrkimyksiin ja- tavoitteisiin. Oman kansan tuli mennä puoluetavoitteiden edelle:

title: Bobi Sivén

text: Kun Suomen vapaus oli saavutettu, kääntyivät aktivistien katseet heimokansojen puoleen, Itä-Karjalaan. V. O. Sivén oli ollut heimoaatteen kannattaja aina, ilmeisesti myös Bobi, mutta oman maan itsenäisyyden puuttuessa sitä ei ollut korostettu. Maaliskuun lopulla 1918, vielä sisällissodan aikana, Carl Wilhelm Malmin johtamat suomalaisjoukot olivat edenneet syvälle Vienaan ja jääneet Uhtualle epäonnistuneen Vienan Kemin valtauksen jälkeen. 12. toukokuuta 1918 Kammion sairaalla pidettiin V. O. Sivénin johtama ja isännöimä "Kauko-Karjalan kokous", johon ottivat osaa Viipurista juuri saapunut ylioppilas Bobi Sivén, maisterit Lauri Hannikainen ja Herman Stenberg sekä jääkärit Oiva Willamo ja Vilho Suvirinne. Kokous päätti perustaa Aktiivisen komitean tapaisen piirin, joka ajaisi Itä-Karjalan asiaa aktiivisesti, mutta hallituksen rahoituksella ja tuella. Tarkoituksena oli nostaa vienalaisten keskuudessa oma jääkäriliikkeen tyylinen kehitys. Se päätti myös, että Vienan luonnonrikkaudet on käytettävä vain ja ainoastaan maakunnan hyväksi aina siihen, kunnes maakunta olisi muun Suomen tasolla. Samoin Vienalle annettaisiin itsehallinto ja Aunus sekä Viena erotettaisiin hallinnollisesti toisistaan. Tarkoituksena oli lähettää useita retkikuntia Itä-Karjalaan ei vain sotilaallisia, vaan myös tieteellisiä, poliittisia ja lääketieteellisiä. Toimintaa järjestelemään päätettiin lähettää Sortavalaan Lauri Hannikainen apulaisenaan Bobi Sivén. Sivén päätti lähteä mitä pikimmin ja haki eron armeijasta 13. toukokuuta. Saman päivän iltana Bobi kuuli isältään tämän olevan ehdolla sotaministeriksi ja keskusteli Gustaf Mannerheimin erosta. Isä-Sivén inhosi aatelista Mannerheimia, koska piti tätä "ryssäläisenä kenraalina", joka saattoi yrittää käyttää hyväkseen Suomea Venäjän keisarikunnan palauttamiseen.

title: Bobi Sivén

text: Avoimessa kirjeessään ulkoministeri Holstille Sivén selvitti, että kyseessä oli harkittu itsemurha, joka oli tehty sovintouhrina tuskasta ja häpeästä. Sivén ilmoitti, ettei voinut kunnian miehenä toteuttaa ulkoministeriön käskyä estää karjalaisten aseellinen vastarinta. Kirjeessä selviää kuinka Sivén oli alistunut kohtaloonsa ja siihen, ettei Repolan politiikasta ja vapaustaistelusta tulisi mitään, kun Höttönen oli saanut surmansa. Holsti luonnehti kirjettä "pateettisimmaksi kirjeeksi, jonka oli koskaan lukenut". Äidilleen, Siiri Sivénille 11. tammikuuta kirjoittamassaan kirjeessä Sivén ei kirjoittanut itsemurhasuunnitelmista, vaan vakuutteli tälle rakkauttaan ja toivotti kirjeen lopuksi: "Jää nyt hyvästi Mami rakas ja hyvää yötä!" Asekuljetusten ja -kätköjen paljastumisesta Sivén kirjoitti vain: "Saa nähdä mitä nyt tästäkin jutusta tulee." Paavo Sivénille kirjoittamassaan kirjeessä Bobi Sivén kiitteli rakkaan veljensä ystävyyttä ja pyysi tätä huolehtimaan Siiri-äidistä sekä hoitamaan muutaman talousasian. Aschanille ja Mauraselle kirjoitettujen kirjeiden sisältöä ei tiedetä. Samoin Sivénin rakastetulleen Kaisa Sibeliukselle lähettämä kirje on kadonnut. Samoin Sibelius on repinyt kaikki päiväkirjansa sivut näiltä ajoilta. Jalmari Takkiselle osoitetussa kirjeessä Sivén kiitti yhteistyöstä, ja pyysi lähettämään ilmoituksen ulkoministeriöön hänen kuolemastaan. Takkiselle hän vielä kirjoitti: "Koeta sinä, veli, pysyä pystyssä."

title: Bobi Sivén

text: Sivénien perhe oli siis alusta lähtien aktivistinen, suomalaismielinen ja isänmaallinen. Helmikuun manifestin ja Bobi Sivénin syntymisen aikoihin isä V. O. Sivén sai tärkeimmän ajatuksensa, jonka hän sortokauden aloittaneesta manifestistä kuultuaan kiteytti huudahdukseensa: "Irti ryssästä maksoi mitä maksoi!" Sivénien perheessä kaiken edelle meni Suomen kansallinen vapaus. Siiri-äiti iskosti lastensa mieliin isänsä periaatteen: "On elettavä aatteen puolesta, muuten elämä ei ole minkään arvoista." Vaikka Sivénin perhe oli porvarillinen ja korkeasti koulutettu, luokkarajat olivat merkittyksettömät. Kaikki olivat vain suomalaisia. Esimerkiksi Viaporin kapinan aikana 1906 Sivénit tukivat punakaartia ja V. O. Sivén auttoi Punaisen Kaartin ylipäällikön, aktivisti Johan Kockin pakoon. Perheellä oli muutenkin hyvät välit sosialisteihin ja kaikkiin, jotka vain olivat suomalaisten vapauden ja itsenäisyyden kannalla. Bobi Sivén omaksui äidiltään perinteisen kansallismielisyyden aatteen filosofisen pohjan ja isältään uskon aktivismiin eli suoraan toimintaan. V. O. Sivén oli Voima-liiton ja myöhemmin myös jääkäriliikkeen johtajia.

title: Bobi Sivén

text: Syys-lokakuun vaihteessa Repolassa toimitettiin vaalit, jossa valittiin 12-henkinen Repolan toimituskunta, joka julistautui Repolan ainoaksi hallitukseksi ja otti hoitaakseen Itä-Karjalan toimituskunnan ja kunnanvaltuuston tehtävät. Puheenjohtajaksi tuli Pekka Kyöttinen, kansliapäälliköksi Paavo Höttönen ja voimakkaaksi taustavaikuttajaksi Bobi Sivén. Repola irtautui tällä toimituskunnan päätöksellä Suomen valtiosta ja julistautui Suomesta ja Venäjästä riippumattomaksi. Toimikunnan lähetiksi Helsinkiin lähetettiin kunnallislautakunnan jäsen F. V. Netsäinen, jonka tuli erityisesti pitää yhteyttä Suunta-lehden aktivisteihin, kuten Kai Donneriin ja Sivénin hyvään aktivistiystävään Toivo Kaukorantaan. Sivén sai kyllä itsekin juosta repolalaisten asioilla Helsingissä koko syksyn 1920.

title: Bobi Sivén

text: Avoin kirje Ulkoministeri Holstille Tohtorinrouva Siiri Sivén, Brändö, Mannerheimink. 7, Helsinki Kapteeni Paavo Sivén, Suomenlinna, Helsinki Asemapäällikkö Aschan, Lieksa Ylioppilas Neiti Katharina Sibelius, Tuusula, Järvenpää A. Mauranen Takkinen.

title: Bobi Sivén

text: Taistelujen jälkeen Sivén ja muu Helsingin Valkokaarti osallistui saksalaisten perässä voitonparaatiin. Pian Helsingin Valkokaarti nimi muutettiin Helsingin Jääkäriprikaatiksi, jota saksalaiset alkoivat kouluttaa preussilaiseen kuriin. Tämä ei Sivéniä pahemmin innostanut ja hän halusi takaisin rintamalle. Samoin hän oli kuullut veljensä Paavon sotamenestyksestä komppanianpäällikkönä Karjalan rintamalla. Kuitenkin Sivén oli jo kiinnitetty Jääkäriprikaatiin ja hän oli vannonut sotilasvalan. Isä V. O. Sivén tuli maanpaosta Helsinkiin toukokuussa ja järjesti arvovaltaisena itsenäisyyspoliitikkona pojalleen siirron. Bobi keskusteli vielä Hallan-Ukon kanssa, joka antoi hänelle viestin, joka koski Itä-Karjalan asiaa ja tuli antaa karjalaisille aktivisteille. 6. toukokuuta Bobi saapui Viipuriin, jossa jääkärieversti Aarne Sihvo määräsi ratsuväkeen, 2. Karjalan rykmenttiin, jossa palveli kapteenina myös Paavo Sivén. Sivén ehti veljensä kanssa ratsastella Viipurissa muutaman päivän, kunnes piti lähteä Helsinkiin suureen voitonparaatiin. Sivén ei ehtinyt ottaa sotaan osaa kuin Helsingin taistelujen verran, mutta Itä-Karjalan kysymys alkoi kiinnostaa Sivéniä koko ajan yhä enemmän. Kunnostautumisestaan Helsingin valtauksessa Sivénille myönnettiin IV luokan Vapaudenristi.

title: Bobi Sivén

text: 16. toukokuuta Sivén oli seuraamassa vapaussodan suurta voitonparaatia. Seuraavana päivänä hän otti osaa Vanhalla Ylioppilastalolla aktivistien kokoukseen, jossa mietittiin uutta maan hallitusta ja armeijan puhdistamista "ryssäläisistä upseereista", joilla tarkoitettiin Venäjän keisarikunnan armeijassa palvelleita suomalaisupseereja. 18. toukokuuta innostunut Bobi saapui Sortavalaan, mutta kuuli itse paikalla, ettei tilanne kehittynytkään poliittisesti suotuisasti. Sivén kotiutui Sortavalaan ja alkoi tutustua karjalaisuuteen. Sivén luki Sortavalassa seuraavat teokset: Martti Pihkalan Minkälainen Suomi meidän on luotava?, Ilmari Kiannon Vienan kansan kohtalossa I. K. Inhan Kansallista itsetutkiskelua ja Gustave Le Bonin sosiaalipsykologinen Joukkosielu. Viimeksi mainittu teki suuren vaikutuksen. Sivén päätti ottaa tuolloin tavoitteekseen valtiomiehen uran, varsinkin kun siihen näytti olevan aika hyvät mahdollisuudet. Tässä vaiheessa Sivénin filosofinen ajatusmaailma oli kehittynyt hegeliläis-snellmanilais-kalevalais-runebergiläiseksi, johon yhdistyivät antiikin hyveet ja kristillinen oikeudenmukaisuuden vaatimus. Kalevalaisuus oli Sivénille antiikin kulttuurin veroinen. Kalevalainen myyttinen historia yhdisti Suomen ja Karjalan kansoja, joita ei vielä ollut voitu yhdistää, mutta tultaisiin yhdistämään uudeksi suureksi kalevalaiseksi renessanssiksi, josta syntyisi hyvinvointia ja oikeutta.

title: Bobi Sivén

text: Isä V. O. Sivén ja muu aktivistien kärkijoukko alkoivat ensimmäisen maailmansodan syttyessä 1914 suunnitella jääkäriliikettä. Tavoitteena oli taistella Suomi vapaaksi suomalaisin sotilasjoukoin tai ainakin panna hanttiin venäläistä sortohallintoa vastaan. Nämä suomalaisjoukot koulutettaisiin Saksassa, joka oli sodassa Venäjää vastaan. Kesällä 1915 Bobi Sivén kuuli ensimmäisen kerran jääkäriliikkeestä, kun taas Paavo oli kuullut asiasta jo vuodenvaihteessa 1914–1915. Isän ollessa voimakas aktivistijohtaja ja itsenäisyysliikkeen esikunnan Aktiivisen komitean (AK) seitsenhenkisen johdon jäsen oli selvää, että veljekset Paavo ja Bobi jatkaisivat isänsä työtä. Paavo oli kuitenkin kolme vuotta vanhempi, joten hän pääsi heti isänsä mukana aktivistipiireihin. Kaiken lisäksi Ossin ja Paavon luottamus Bobiin meni pitkäksi aikaa, kun hän 16-vuotiaana oli mennyt paljastamaan ystävälleen erään koulukaverinsa lähtevän "Saksan matkalle". Alkusyksystä 1916 veli Paavo lähtikin pohjoiseen pyrkien Ruotsin kautta Saksaan, mutta päätyikin jääkärietapin hoitajaksi Hallan Ukon kanssa. Tosin Bobille ei tätä kerrottu. Luottamus Bobiin palautui pikkuhiljaa, ja hän sai erinäisiä kuriiritehtäviä, joissa hän ilmoitti partiojohtajalleen ja aktivistille Sven E. Donnerille jääkärietapin tukoksista. Joulukuussa 1916 V. O. Sivén lähti Hyrynsalmelle ottamaan selvää jääkärietappien tukoksista, jotka johtuivat venäläisten vastatoimista. Bobi Sivén oli kotona, kun venäläissantarmit tekivät keskellä yötä kotitarkastuksen Kammion sairaalaan. Aamulla Bobi ilmoitti kotitarkastuksesta Donnerille, joka varoitti V. O. Sivéniä, joka taas lähti maanpakoon. Tämän jälkeen hän tapasi Enson asemalla lappilaiseksi aktivistiksi muuttuneen Paavon, joka antoi Bobille tehtäväksi viedä tiedonantoja Helsingin aktivisteille.

title: Bobi Sivén

text: Vapaa-aikansa Sivén käytti kansanperinnettä ja runoja keräillen. Hän ystävystyi syvästi erään Repolan kansanjohtajan Pekka Kyöttisen isän Konoi Kyöttisen kanssa. Konoi Kyöttisen kanssa Sivén kalasteli, tervasi veneitä ja keräsi tältä muistiin sananlaskuja, runoja ja kansantietoutta. Sivén suostui myös ottamaan osaa aktiivisesti repolalaisten juhlajärjestelyihin. Samalla Sivén karjalaistui erittäin nopeaa tahtia. Rutiinihommat vähenivät, kun Sivén sai loppukesästä apulaisnimismiehen, joka oli aluksi hänen vanha Norssin koulukaverinsa, lakitieteen ylioppilas Jaakko Sadeniemi. Myös Bobin sisko Anna Sivén kävi tutustumassa Repolaan.

title: Bobi Sivén

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Jussi Niinistö| title = Bobi Sivén – Karjalan puolesta| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2001| isbn = 951-746-241-7| page = 9–280}}

title: Bobi Sivén

text: Hans Håkon Christian Sivén syntyi 18. huhtikuuta 1899 Helsingissä. Hänen isänsä oli kuuluisa ja voimakas aktivistijohtaja, lääketieteen ja kirurgian tohtori Valter Osvald Sivén jä äitinsä ylioppilas Siiri Sivén o.s. Blomstedt. V. O. Sivénin nuorena kuollut isä oli Pudasjärven piirilääkäri Frans Johan Edvard Sivén. Siiri Sivénin isä oli fennomaani, yliopistovaikuttaja sekä suomen ja unkarin kielten dosentti Oskar Blomstedt. Hans Håkonilla oli kolme sisarusta Paavo (s. 1896), Liisa (s. 1897) ja Anna (s. 1903). Isä Ossi Sivén, kuten häntä lähipiirissä kutsuttiin, oli ruotsinkielinen, mutta ehdottomasti suomenmielinen. Ossi Sivén kannatti ”yksi kansa, kaksi kieltä” -ajattelua. Siiri taas oli pohjalainen suomenkielinen ja luki lapsille alusta alkaen Kalevalaa. Aatemaailmaltaan hän oli snellmanilainen fennomaani, mutta kieliriitaa perheessä ei koskaan ollut, joten lapset olivat käytännössä kaksikielisiä. Tarkkaan ottaen Bobi Sivén puhui äidinkielenään suomea, mutta puhui äidinkielen tasoisesti myös ruotsia.

title: Bobi Sivén

text: Bobin oltua 10 päivää Sortavalassa hän kuuli kotoaan, että edistystä ei tapahtunut, kun V. O. Sivénistä tulikin vain armeijan ylilääkäri sotaministerin sijaan. Tilannetta sekoitti Suomen sisäinen hallitusmuototaistelu. Paavo Sivén oli monarkisti, kuten isänsäkin. Bobi Sivén ilmeisesti taipui monarkiaan päin, jos se mahdollistaisi Suur-Suomen ja kansallisen yhtenäisyyden. Suomen koko poliittinen ja sotilaallinen johto oli Itä-Karjalan Suomeen liittämisen kannalla, mutta pelättiin sotaa Britannian kanssa. Britannia oli aseistanut karjalaisten oman Karjalan rykmentin, joka aloitti etenemisen kohti Vienan suomalaisjoukkoja. Britannia kun luuli, että saksalaiset havittelivat suomalaisten kautta Itä-Karjalaa. Malmin retkikunta Uhtualla alkoi hajota ja jääkärikapteeni, vannoutunut heimoaktivisti Toivo Kuisma päätti koota uuden joukon.

title: Bobi Sivén

text: Sivénin luonnetta lapsena on kuvailtu pohdiskelevaksi, varhaiskypsäksi ja hieman pikkuvanhaksikin. Perhe asui Kammion hermotautisairaalan yhteyteen rakennetuissa yksityistiloissa, koska V. O. Sivén toimi aluksi sairaalassa lääkärinä, lopulta omistajana sekä johtajana vuodesta 1904. Sairaala toimi myös aktivistien keskuspaikkana, ja siellä piiloteltiin venäläisen virkavallan etsimiä aktivisteja. 1906 perhe oli vähällä hajota, kun V. O. Sivén tuomittiin neljäksi vuodeksi kuritushuoneeseen separatismista, mutta hänet vapautettiin juuri vankilaan vietäessä kruununprinssi Aleksein syntymän johdosta julistetun yleisen armahduksen takia. Syksyllä 1907 Bobi Sivén aloitti kansakoulun Alli Nissisen valmistavassa koulussa. Oppikoulunsa Hans Sivéninä tunnettu nuori Bobi kävi Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa klassillisella linjalla veljensä Paavon tapaan.

title: Bobi Sivén

text: Puoluekannaltaan Sivén oli maalaisliittolainen.

title: Bobi Sivén

text: 10. elokuuta Paavo Sivén lähetti kirjeen, jossa pyysi Bobia tulemaan Helsinkiin ja valmistautumaan lähtemään kohti Vienaa, koska "engelsmannit ryppyilevät kovasti pohjoisessa ja uhkaavat Uhtuaa". Ennen lähtöään Bobi Sivén piti Ruokolahden suojeluskunnan juhlassa puheen, jossa sanoi:

title: Bobi Sivén

text: Normaalilyseo vaikutti huomattavasti nuoren Bobi Sivénin maailmankatsomukseen. Sivén luki latinankielisiä klassisia teoksia, ja hän omaksui antiikin ajan filosofisen ajattelutavan ja hyveet, kuten stoalaisuuden, urhoollisuuden, uskollisuuden ja kunniantunnon. Heroistinen ajattelutapa iskostui häneen myös kansallisromanttisten teosten, kuten Vänrikki Stoolin tarinoiden kautta. Koulu oli pohjaltaan fennomaaninen ja luokkarajoista piittaamaton, ja se vahvisti näin jo kotona saatua humanistista kasvatusta. Sivén oppi, että hyvä ja isänmaallinen ihminen asettaa aina yhteisen edun oman itsensä edelle. Samoin koulussa korostettiin luterilaisuuden hengessä velvollisuutta, nöyryyttä, puhdassydämisyyttä ja oikeudenmukaisuutta. Jo pienestä pitäen Bobi Sivén oli ollut kova oikeudenmukaisuuden ja rehellisyyden vaatija.

title: Bobi Sivén

text: Aktivisteille toinen paha takaisku monarkiahankkeen ja Itä-Karjalan retkien epäonnistumisen lisäksi oli Mannerheimin Ståhlbergille kärsimä tappio ensimmäisissä presidentinvaaleissa valitsijamiesäänin 143–50. Sivén oli poikkeuksellinen aktivisti, koska hän kannatti Ståhlbergiä, vaikka tämä olikin pitänyt jääkäreitä maanpettureina, eikä ollut suosiollinen Suomen itsenäisyydelle. Sivénin mielestä Mannerheim ei olisi auttanut kansallista eheytymistä sisällissodan jälkeen, koska punaiset vihasivat häntä punakapinan kukistajana. Sivén ei myöskään luottanut Mannerheimiin, koska tämä oli ruotsinkielinen aatelinen ja Venäjän armeijan upseeri. Sivén ei ollut varma oliko Mannerheim varmasti suomalaisten asialla. Bobi Sivén oli siis isänsä tapaan epäluuloinen Mannerheimiä kohtaan. Sivén levittikin kesä-heinäkuussa 1919 Kailan aktivistipiirissä kiertokirjettä Mannerheimikö presidentiksi?, jossa piti sisällissodan tärkeimpänä tehtävänä kansallisen yhtenäisyyden palauttamista, eikä Mannerheim olisi Sivénin mukaan tämän tehtävän mikään paras toteuttaja.

title: Bobi Sivén

text: Tähän aikaan Kaisa Sibeliuksen ja Bobi Sivénin suhde syveni. Tunne-elämään Sivénillä ei ollut ollut paljon aikaa aktivistien ja suojeluskuntalaisten piireihin päästyään. Kaisa Sibelius ilmeisesti tajusi olevansa rakastanut Bobiin 4. huhtikuuta 1918 tämän kanssa Kaivopuistossa tekemänsä kävelyn aikana. Sivén alkoi kirjoittaa myös runoja.

title: Bobi Sivén

text: Hans Håkon Christian ”Bobi” Sivén (kouluaikoina Hans Sivén, aikuisena H.H. Sivén; 18. huhtikuuta 1899 Helsinki – 12. tammikuuta 1921 Repola, Itä-Karjala) oli suomalainen heimoaktivisti, Suomen ensimmäisiä partiolaisia, itsenäisyysaktivisti, sisällissodassa valkoisten joukossa, heimosoturi ja Repolan nimismies sekä lopulta Suomen ulkoasiainministeriön edustaja Suomen suojelusalueilla Repolassa ja Porajärvellä. Sivénistä tuli heimoaatteen ensimmäinen marttyyri ja Suomen sotien välisen ajan kansallismielisen nuorison suuri sankari hänen ammuttuaan itsensä Repolassa vastalauseeksi heimoveljien hylkäämiselle. Hän päätyi ratkaisuunsa saatuaan Tarton rauhan määräämän käskyn estää kaikki repolalaisten toimet, jotka tähtäisivät takaisin Suomeen liittymiseen tai aseelliseen kapinaan neuvostovenäläisiä vastaan. Aunukselainen Repolan kunta oli kansanäänestyksessä 31. elokuuta 1918 eronnut Venäjästä ja liittynyt Suomeen. Repolan nimismies toimi käytännössä alueen johtajana ja Suomen valtion edustajana.

title: Bobi Sivén

text: Bobi Sivén ei koskaan kirjoittanut ylioppilaaksi, vaan hänet julistettiin. Sisällissodan takia kirjoitukset keskeytettiin ja kaikki abiturientit julistettiin suoraan ylioppilaiksi. Sivén kirjoittautui sisään historiallis-kielitieteellisen tiedekuntaan ja opiskeli pääaineenaan historiaa, filosofiaa ja kansantaloutta sekä sivuaineenaan latinaa, jota hän sai luettua kevätlukukaudella approbaturin verran. Sivén oli erittäin kiinnostunut antiikista ja latinasta. Sivén kuului Karjalaiseen osakuntaan, joka oli ollut tuolloin vankasti heimoaatteellinen jo vuosi. Sivéniä kuitenkin harmitti, että hänen tulisi keskeyttää opintonsa varusmiespalveluksen takia. Sivén ei ollut luonteeltaan sotilas ja kaiken lisäksi oli hieman outoa, että taisteluissa kunnostautunut vapaus- ja heimosoturi joutuisi vielä varusmieheksi. Sivénin johtajaluonne pääsi heimoaktivistisessa osakunnassa esiin. Pian hän ehdotti osakunnassa, että varusmiespalveluksen voisi suorittaa Itä-Karjalassa eli käytännössä Suomeen liittyneessä Repolassa sekä niillä alueilla, jotka tultaisiin valtaamaan. Osakunta järjesti myös Repolan alakouluseminaarille kirjaston pyytämällä eri kustannusliikkeiltä lahjoituksia. Sivén myös perusti osakuntalaisista valtiokunnan Itä-Karjalan asiaa ajamaan. Sivén kirjoitti Paavo-veljelleen valiokunnasta: "Ehken saamme pystyyn joukon, joka tulee valloittamaan ihmiset kunhan te sotilaat valloitatte maan." Pian ensimmäiseksi hommakseen Sivénin valiokunta järjesti juhlat Aunuksen Karjalasta saapuneelle lähetystölle. Sivén oli henkilökohtaisesti kutsunut juhlan arvovaltaiset vieraat, joita olivat 13-henkinen Keski-Aunuksen lähetystö, ministeri Kyösti Kallio ja Itä-Karjalan asioita hoitava ministeri Mikko Luopajärvi, eduskunnan puhemies Lauri Kristian Relander. Lisäksi saapui joukko muita Karjalan ystäviä ja heimoaatteelle uhrautuneita. Bobi Sivén piti jo kesällä 1918 Ruokolahdella ja kevättalvella 1919 Norssin Viro-juhlassa pidetyn puheen Suur-Suomelle. Puhe sai suuret suosionosoitukset ja liikutti osaanottajia. Juhlan pääesiintyjä oli Ylioppilaskunnan Laulajat. Juhlan jälkeen Sivén seurusteli vaikutusvaltaisten poliitikkojen ja aktivistien kanssa solmien tärkeitä yhteyksiä. Tällöin hän pääsi esittämään myös tärkeimmän ideansa talonpoikais- ja ylioppilasnuorison puolueesta. Maalaisliitto loisi tälle puolueelle pohjan, johon yhdistyisivät ylioppilaat ja akateeminen keskiluokka. Tämä uusi puolue olisi toteuttanut porvarillista reformipolitiikkaa, joka olisi tähdännyt yhteiskuntaluokkien kuilun poistamiseen ja sisällissodan haavojen parantamiseen. Keskusteluissaan poliitikkojen kanssa Sivén korosti, että Maalaisliitto oli edelleen puolueista parhain, koska se tuki aktiivisesti heimopolitiikkaa. Sivénin maalaisliittolaisuutta korosti entisestään Kaila, josta tuli sittemmin 1920-luvulla Maalaisliiton vahva taustavaikuttaja. Kesäkuussa 1919 Sivénin oli tarkoitus lähteä varatuomari Otto Åkessonin kanssa järjestämään Aunukseen siviilihallintoa. Åkesson olisi ollut pääministeri ja Sivén hänen kansliapäällikkönsä, mutta ulkoministeri Rudolf Holsti kielsi aktivistien osallistumisen Aunuksen politiikkaan.


query: Kuka oli Tanskan ensimmäinen kuningas?

title: Luettelo Tanskan hallitsijoista

text: 948?–958 tai 959 Gorm Vanha 958 tai 959 – 986 Harald Sinihammas aik. 987–1014 Sven Haaraparta 1014–1018 Harald II 1018–1035 Knuut II Suuri 1035–1042 Knuut III Hardeknut 1042–1047 Maunu Hyvä (Magnus den Gode) 1047–1076 Sven Estridinpoika 1076–1080 Harald Hein 1080–1086 Knuut Pyhä 1086–1095 Olavi Hunger 1095–1103 Eerik I Ejegod 1104–1134 Niilo Sveninpoika 1134–1137 Eerik II Emune 1137–1146 Eerik III Lam 1146–1157 Sven Grathe Knuut Maununpoika ja Valdemar I Suuri 1157–1182 Valdemar I Suuri 1182–1202 Knuut VI 1202–1241 Valdemar II Sejr 1241–1250 Eerik IV Plovpenning 1250–1252 Abel 1252–1259 Kristoffer I 1259–1286 Eerik V Klipping 1286–1319 Eerik VI Menved 1320–1326 Kristofer II 1326–1329 Valdemar III 1329–1332 Kristofer II 1332–1340 interregnum – ei hallitsijaa 1340–1375 Valdemar IV Atterdag 1376–1387 Oluf II 1387–1412 Margareeta I 1412–1439 Eerik VII Pommerilainen 1440–1448 Kristofer Baijerilainen

title: Tanska

text: Viikingit levittäytyivät laajalle. He hallitsivat osia Britteinsaarista ja siellä ollutta tanskalaishallintoa 800-luvun alusta 950-luvulle kutsutaan nimellä Danelagen.[16] Ranskan kuningas Kaarle Yksinkertainen luovutti tanskalaisille viikingeille Normandian vuonna 911.[17] Kuningas Harald Sinihammas vakiinnutti kristinuskon aseman maassa ja antoi kastaa itsensä vuonna 965. Hän myös yhdisti Tanskan ja Norjan. Knuut Suuren valtakaudella 1018–1037 Tanskasta tuli Pohjanmeren voimakkain valtakunta. Hän hallitsi Tanskaa, Norjaa, Etelä-Ruotsia, Pohjois-Saksaa ja Englantia.[18]

title: Eerik I Ejegod

text: Eerik I Ejegod (, noin 1056 – 10. kesäkuuta 1103 Kypros) oli Tanskan kuningas vuosina 1095–1103. Hän oli kuningas Sven Estridinpojan pojista neljäs, joka nousi Tanskan valtaistuimelle.

title: Fredrik I (Tanska)

text: Fredrikin isä oli Tanskan, Norjan ja Ruotsin ensimmäinen Oldenburg-sukuinen kuningas Kristian I, jonka kuoltua 1481 kuninkaaksi tuli Fredrikin isoveli Hannu. Hannun kuoltua valtaan tuli tämän poika Kristian II, joka kuitenkin pakotettiin eroamaan vuonna 1523, jolloin Fredrikistä tuli kuningas. Fredrikille oli tarjottu Tanskan kruunua jo kymmenen vuotta aikaisemmin Hannun kuoleman jälkeen, mutta tällöin hän kieltäytyi tietäen aatelin olleen uskollinen Kristianille. Maanpakoon ajettu Kristian yritti vielä vallankaappausta 1532, mutta epäonnistui.

title: Tanskan prinssi Knud

text: Knud ("Knud Christian Frederik Michael"; 27. heinäkuuta 1900 – 14. kesäkuuta 1976) oli Tanskan perintöprinssi, kuningas Kristian X:n ja kuningatar Alexandrinen toinen lapsi. Hän oli kuningas Fredrik IX:n nuorempi veli.

title: Eerik Menved

text: Eerik Menved (Eerik VI, 1274–1319) oli Estridsen-sukuun kuulunut Tanskan kuningas vuosina 1286–1319 ja kuningas Eerik Klippingin poika. Hänen hallituskautensa oli sotainen, sillä kuningas joutui sotimaan sekä isänsä murhanneita Tanskan ylimyksiä että pohjoissaksalaisia sotapäälliköitä vastaan. Menved-lisänimen merkitys on epäselvä.

title: Tanskan valtakunnankomissariaatti

text: Päinvastoin kuin Norjassa, jossa hallitus aloitti brittiläisten ja puolalaisten kanssa sinnikkään puolustustaistelun liikekannallepanoon liittyvien epäröintien jälkeen, ja missä kuningas oli lähtenyt Isoon-Britanniaan muodostaen pakolaishallituksen, Tanskassa kuningas säilyi valtionpäämiehenä ja maassa oli tanskalainen hallitus vuoteen 1943 saakka, jolloin saksalaiset muutamien terrori-iskujen ja yleislakon vuoksi olivat päättäneet ottaa Tanskan tiukempaan hallintaansa.

title: Färsaarten historia

text: Tanskan ja Norjan kruunut yhdistettiin 1380, ja tanskalainen oikeuskäytäntö levisi Färsaarillekin. Samalla Färsaarten parlamentin, "tingin" merkitys väheni. Tanskan kuningas Kristian III antoi 1535 hampurilaiselle kauppiaalle Thomas Köppenille saarten kauppa- ja verotusoikeudet. Tanskassa tarvittiin sotien takia rahaa, ja Färsaaria oli aiemmin yritetty myydä Englannin kuningas Henrik VIII:lle. Uskonpuhdistuksen seurauksena Tanskasta tuli 1535 luterilainen, ja kuningaskunta määräsi sen myös sen erillisalueiden uskonnoksi. Paikallinen hiippakunta lakkautettiin, ja Kristian III takavarikoi kirkon maat. Suuren osan niistä hän vuokrasi Köppenille, mutta osa maista meni myös niin sanotuille "kongsbøndureille" eli kuninkaan talonpojille.

title: Fredrik VII

text: Fredrik VII (6. lokakuuta 1808 – 15. marraskuuta 1863) oli Tanskan kuningas. Hän oli vallassa vuodesta 1848 aina kuolemaansa asti. Hän oli Oldenburgin hallitsijasuvun alkuperäisen päähaaran viimeinen hallitsija ja myös Tanskan viimeinen absoluuttisena monarkkina hallinnut kuningas. Vuonna 1849 hän julkaisi itsevaltiuden kumonneen perustuslain. Perustuslaki oli vapaamielinen ja se loi Tanskalle muun muassa kaksikamarisen kansanedustuslaitoksen.

title: Tanskan hallitsija

text: Suvun ensimmäinen kuningas oli vuonna 1448 valtaan tullut Kristian I, joka oli myös Norjan ja Ruotsin kuningas. Oldenburgin hallitsijasuku hallitsee edelleen Tanskassa ja Norjassa, mutta Ruotsissa suvun valtakausi loppui jo vuonna 1522.

title: Sven Estridinpoika

text: Samanaikainen Hampurin piispan lähettiläs Adam Bremeniläinen on matkakertomuksessaan kuvannut laajasti Tanskaa ja myös "daanien kuningasta" Sveniä, jolta hän sai paljon tietoa Pohjolasta. Kuningas myös kertoi päättymättömästä valtamerestä, joka takana on Vinland. Sven oli todennäköisesti ensimmäinen Tanskan kuningas, joka osasi lukea. Adam moitti Sveniä siitä, että hän oli ottanut vaimokseen sukulaisensa Gunhildin. Pitkän riidan jälkeen Sven erosikin Gunhildista.

title: Otto von Bismarck

text: Bismarck pystyi yhdistämään Saksan valtiot aloittamalla menestyksekkäitä sotia. Ensimmäinen oli sota Itävallan kanssa Tanskaa vastaan Schleswig-Holsteinin valloittamiseksi.Tanskan kuningas Fredrik VII kuoli vuonna 1863. Tanskan kuningas oli vanhastaan myös Schleswig-Holsteinin herttua. Tanskan kuninkaaksi nousi Glücksburgin herttua, joka otti hallitsijanimen Kristian IX. Asian piti olla selvä myös Schleswig-Holsteinin osalta.

title: Luettelo Kreikan valtionpäämiehistä

text: Kuningas Otto syöstiin vallasta kansannousussa lokakuussa 1862. Kansa ei kuitenkaan hylännyt monarkiaa itseään. Monet pyrkivät saamaan maahan brittiläisen kuninkaan, mutta kuningatar Victoria vastusti tätä, ja myös vuoden 1832 Lontoon protokolla esti tämän. Kysymyksestä järjestettiin Kreikan ensimmäinen kansanäänestys, vuoden 1862 kansanäänestys, jonka voitti Saksi-Coburg-Gothan herttua Alfred. Lopulta vuoden 1862 Kreikan kansankokous valitsi kuninkaaksi Tanskan prinssi Vilhelmin, josta tuli kuningas Yrjö I.

title: Altona

text: Altona kuului aikoinaan Tanskan Holsteiniin. Se perustettiin 1535 kalastajakyläksi. Vuonna 1664 Tanskan kuningas Fredrik III myönsi sille kaupunkioikeudet. Vuoteen 1864 Altona oli Tanskan valtakunnan tärkein satamakaupunki. Tanskan ensimmäinen rautatie, Kristian VIII Østersø Jernbane, Altonasta Kieliin avattiin vuonna 1844. Vuonna 1867 Holstainista ja näin ollen myös Altonasta tuli osa Preussia. Vuonna 1937 Altona yhdistettiin muiden läheisten vapaa- ja hansakaupunkien mukana Hampurin kaupunkiin.

title: Nyköpingin pidot

text: Kuningas Birger oli arvioinut poliittisen tilanteen väärin. Samana vuonna syttyi kapina kuningasta vastaan ja hänen oli pakko paeta Gotlantiin ja sieltä lopulta Tanskaan. Herttua Eerikin kolmevuotias poika Magnus valittiin kuninkaaksi Moran kivillä Uplannissa. Kuningas Birgerin poika Magnus oli kasvanut aikuiseksi ja piti vastarintaa yllä vuoteen 1320 asti, jolloin hänet vangittiin ja mestattiin. Kuningas Birger kuoli maanpaossa Tanskassa vuonna 1321.

title: Olavi V

text: Olavi V (2. heinäkuuta 1903, Applenton House, Englanti – 17. tammikuuta 1991, Holmenkollen, Norja) oli Norjan kuningas 1957–1991. Hän syntyi Tanskan prinssi Carlin ja Ison-Britannian prinsessa Maudin poikana, ja hänet kastettiin nimellä "Alexander Edward Christian Frederik". Hänen isänsä tultua 1905 Norjan kuninkaaksi Haakon VII:nä prinssi Alexander sai norjalaisen nimen "Olav". Olavin ensimmäinen serkku oli Iso-Britannian kuningas Yrjö VI. Heidän molempien isoisä oli Edvard VII.

title: Bernstorffin linna

text: Linna säilyi Bernstorffin suvun omistuksessa vuoteen 1812 saakka. Vuonna 1842 sen osti Tanskan kuningas Kristian VIII, ja myöhemmin kuningas Kristian IX käytti sitä kesäresidenssinään. Nykyisin linnaa asuttaa Tanskan puolustusministeriön alainen valmiushallitus ("Beredskabsstyrelsen"), joka on pelastustoimen johtava viranomainen Tanskassa.

title: Rikissa Tanskalainen

text: Rikissan vanhemmat olivat Tanskan kuningas Valdemar I ja Minskin prinsessa Sofia. Avioliitto solmittiin samana vuonna kun sulhasesta tuli kuningas. Avioliitolla yritettiin luoda diplomaattisia suhteita Tanskaan, joka oli perinteisesti kannattanut Sverker-sukua Norjan kannattaessa Eerikin sukua. Kuningas Eerik kuoli kuusi vuotta myöhemmin, ennen esikoispoikansa Eerik Eerikinpojan syntymää. Tytär Ingeborg meni naimisiin Birger-jaarlin kanssa.

title: Kristiina Saksilainen

text: Vanhemmat Saksin vaaliruhtinas Ernst ja Elisabet Baijerilainen, Baijerin herttuan tytär. Puoliso vuonna 1478 Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Hannu (1455–1513), jonka vanhemmat olivat Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Kristian I Oldenburgilainen ja Dorotea Brandenburgilainen, Hohenzollern-Nürnbergin linnakreivin Johannin tytär. Lapset: Lapsena kuolleet Hans (1479–1480) ja Ernst (1480–1500); Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Kristian (1481–1559); Elisabet (1484–1555), jonka puoliso oli Brandenburgin vaaliruhtinas Joachim; Jacobus Dacialainen (kiistetty) ja Franciscus (1497–1511).

title: Estrid Svenintytär

text: Estrid oli naimisissa Tanskan jaarlin Ulfin kanssa, jonka Estridin veli kuningas Knuut Suuri murhautti vuonna 1026. Heidän lapsiansa olivat Asbjørn ja Tanskan tuleva kuningas Sven Estridinpoika.

title: Harald II

text: Harald II (n. 994–1018) oli Tanskan kuningas vuosina 1014–1018. Hän oli Sven Haaraparran vanhin poika ja hallitsi Tanskaa isänsä sijaisena tämän ollessa sotaretkellä Ethelred II Neuvotonta vastaan Englannissa. Sven Haaraparran kuoltua 1014 Haraldista tuli Tanskan kuningas, kun taas hänen veljestään Knuutista tuli Englannin kuningas. Haraldin kuoltua Knuutista tuli myös Tanskan kuningas.

title: Kristian X

text: Kristian X, tanskaksi "Christian X", (Christian Carl Frederik Albert Alexander Friedrich Vilhelm, 26. syyskuuta 1870 – 20. huhtikuuta 1947) oli Tanskan kuningas vuodesta 1912 ja Islannin kuningas 1918–1944. Hän oli Tanskan kuninkaan Fredrik VIII:n ja kuningatar Louisen poika. Hänen mottonsa oli ”Min Gud, mit land, min ære” (suom, ”Jumalani, maani, kunniani”).

title: Kristian I

text: Kristian I oli ensimmäinen Oldenburgin hallitsijasukua edustanut Tanskan kuningas. Suku on hallinnut Tanskaa yhtäjaksoisesti hänestä alkaen.

title: Blanka Namurilainen

text: Kuningas Haakon ehti vuosina 1362-65 olla myös valittu Ruotsin kuningas ja Maunun kanssahallitsija. Margareeta oli siirtynyt Norjaan 1366 ja hänen ja Haakonin ainoa lapsi Olavi Haakoninpoika syntyi 1370. Margareetan ainoa veli, Tanskan kruununperillinen Kristoffer, kuoli 1363. Margareetan vanhempi sisar Ingeborg, joka oli naimisissa herttua Albrekt Mecklenburgilaisen vanhimman pojan Henrikin kanssa ja jolla oli poika, Albrekt nuorin, oli tässä vaiheessa Tanskan kruununperimysjärjestyksessä ensimmäinen.

title: Kuningas Asgerin kumpu

text: Kuningas Asgerin kumpu () on Tanskassa Mønin saarella sijaitseva suppilopikarikulttuurin käytävähautakumpu, joka on Tanskan parhaiten säilyneitä kumpuja. Kumpu on tehty vuoden 3000 eaa. paikkeilla. Hautakammio kummun sisällä on noin kymmenen metriä pitkä. Ei tiedetä, kuka tai keitä kumpuun on haudattu. Kuningas Asger on perimätiedon mukaan hallinnut seutua, mutta tietoja hänestä ei ole.

title: Axel (Tanskan prinssi)

text: Tanskan prinssi Axel (koko nimeltään Axel Christian Georg, 12. elokuuta 1888 – 14. heinäkuuta 1964), Tanskan ja Islannin prinssi, oli Tanskan kuninkaan Kristian IX:n pojanpoika. Hänen serkkujaan olivat Tanskan kuningas Kristian X, Norjan kuningas Haakon VII, Kreikan kuningas Konstantin I, Englannin kuningas Yrjö V ja Venäjän keisari Nikolai II.

title: Kristian VII

text: Kristian VII (29. tammikuuta 1749 Christiansborg – 13. maaliskuuta 1808) oli Tanskan ja Norjan kuningas vuodesta 1766 kuolemaansa saakka. Hänen vanhempansa olivat Fredrik V ja tämän ensimmäinen vaimo Louisa, Britannian Yrjö II:n tytär.

title: Augustenburg

text: Suku polveutuu Tanskan kuningas Kristan III:n pojan, Slesvig-Holsten-Sønderborgin herttua Hannu nuoremman pojanpojasta Ernst Güntheristä (1608–1689), joka rakennutti Alsin saarella sijaitsevan Augustenborgin linnan. Augustenborgin herttuat hallitsivat läänityksiään Tanskan kuninkaiden alaisuudessa. Vuonna 1810 silloisen herttuan Fredrik Kristian II:n veli Kristian August adoptoitiin Ruotsin kruununperilliseksi nimellä Kaarle August, mutta hän kuoli ehtimättä periä kruunua. Suku alkoi näihin aikoihin riitaantua Tanskan kuningashuoneen kanssa ja kääntyi myöhemmin saksalaismieliseksi. Kun Oldenburgin suvun päähaara 1800-luvulla sammui, Augustenborgit olisivat seuraavaksi vanhimpana sukuhaarana olleet oikeutettuja perimään sekä Tanskan kruunun että Schleswigin ja Holsteinin herttuakunnat, mutta Tanskassa säädetty poikkeuslaki määräsi kuningas Fredrik VII:n valtaistuimen periytymään nuoremmalle Glücksburg-sukuhaaralle.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Vanhemmat olivat Hohenzollern-Nürnbergin rajakreivi Johann Brandenburgilainen (1406–1464) ja Barbara Saksilainen (n. 1405–1465), Saksin vaaliruhtinaan Rudolf III:n ja Barbara Legnica Piastin tytär. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1445–1448 oli Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Kristoffer Baijerilainen (1416–1448), jonka vanhemmat olivat Pfalz-Neumarktin herttua Johann ja Pommern-Stolpin herttuan Vartislav VII:n tytär Katariina Pommerilainen. Toinen puoliso oli 1449–1481 Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Kristian I Oldenburgilainen (1426–1481), jonka vanhemmat olivat Oldenburgin ja Delmenhorstin kreivi Dietrich sekä Holsteinin kreivin ja Schleswigin herttuan Gerhard VI:n tytär Heilwig. Hänen sai toisesta liitosta lapset Hans (1455–1513), Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Hannu I; Margrethe (1456–1487), Tanskan prinsessa, Skotlannin kuningatar Margaret Tanskalainen, puoliso Skotlannin kuningas Jaakko III; Frederik (1471–1533), Tanskan ja Norjan kuningas Fredrik I. Hänen sisaruksensa olivat Mantovan markiisitar Barbara Brandenburgilainen (1422–1481) ja Pommerin herttuatar Elisabet Brandenburgilainen (1425–1465).

title: Aage (Tanskan prinssi)

text: Tanskan prinssi Aage (koko nimeltään Aage Christian Alexander Robert, 10. kesäkuuta 1887 – 19. helmikuuta 1940), Tanskan ja Islannin prinssi, oli Tanskan kuninkaan Kristian IX:n pojanpoika. Hänen serkkujaan olivat Tanskan kuningas Kristian X, Norjan kuningas Haakon VII, Kreikan kuningas Konstantin I, Ison-Britannian kuningas Yrjö V ja Venäjän keisari Nikolai II.

title: Tanskan valtakunnankomissariaatti

text: Ennen Werner Bestin nimittämistä Tanskan valtakunnankomissaariksi Saksa hoiti muodollisesti asiansa Tanskaan protektoraattina, toisin sanoen Tanskan korkea-arvoisin saksalaisvirkamies oli Valtakunnan täysivaltainen lähettiläs (), joka oli hyväksyttänyt akkreditaationsa Tanskan kuningas Kristianilla. Ensimmäinen heistä oli Cecil von Renthe-Fink ja toinen Werner Best, josta tuli Tanskan valtakunnankomissaari.


query: Minkä liikkeen äänenkannattaja tiedonantaja oli?

title: Tiedonantaja

text: Tiedonantaja on vuodesta 1968 lähtien ilmestynyt suomalainen kommunistinen työväenlehti. Aiemmin Suomen Kommunistisen Puolueen opposition päälehtenä tunnettu Tiedonantaja on nykyään nykyisen SKP:n pää-äänenkannattaja.

title: Jaakko Laakso

text: Laakso valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1973 ja opiskeli Moskovan yhteiskuntatieteellisessä instituutissa 1978–1979. Hän työskenteli vähemmistökommunistien äänenkannattajan "Tiedonantaja"-lehden eduskuntatoimittajana 1976–1991 ja varapäätoimittajana 1989–1991. Hän toimi myös luottamustehtävissä SKDL:n puolue-elimissä.

title: SKP:n Uudenmaan piirijärjestö

text: Vuosina 1975–1989 piirijärjestö julkaisi lehteä Uudenmaan Työkansa. SKP:n nykyinen pää-äänenkannattaja Tiedonantaja aloitti ilmestymisensä vuonna 1967 Uudenmaan piirijärjestön tiedotteena. Vuosikymmenen lopulla siitä muodostui SKP:n kaikkien oppositiopiirien yhteinen äänenkannattaja. Nykyisin piiri julkaisee Uudenmaan Näköala -lehteä kaksi kertaa vuodessa sekä ylläpitää Uudenmaan Kommunisti -verkkolehteä.

title: Erkki Susi

text: Susi aloitti poliittisen toimintansa 1960-luvulla. Hän liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen (SKP) vuonna 1969. Opiskellessaan Helsingin yliopistossa poliittista historiaa hän oli mukana Akateemisen Sosialistiseuran toiminnassa. Vuonna 1971 Susi aloitti SKP:n opposition Tiedonantaja-lehden toimittajana ja gradu jäi tekemättä. Aluksi hän kirjoitti lehteen historia-artikkeleja ja pakinoita nimimerkillä Aleksandrovitsh. SKP:n erotettua oppositionsa (niin sanotut taistolaiset) Tiedonantajasta tuli 1986 Suomen kommunistisen puolueen (yhtenäisyys) (SKPy) äänenkannattaja. Susi valittiin uuden puolueen poliittiseen toimikuntaan.

title: Tiedonantaja

text: Epäsäännöllisesti aloittanut Tiedonantaja alkoi vuoden 1970 alusta ilmestyä kerran viikossa ja vuoden 1972 alusta kolme kertaa viikossa. Lokakuun alusta 1973 ilmestymiskerrat lisääntyivät neljään viikossa. 1980-luvun lopussa lehden ilmestymiskertoja vähennettiin. Tiedonantaja muuttui viikkolehdeksi marraskuussa 1990. Toukokuusta 2018 alkaen Tiedonantaja ilmestyy kerran kuukaudessa.

title: Työväenjärjestöjen Tiedonantaja

text: Työväenjärjestöjen Tiedonantaja oli Helsingissä ilmestynyt sanomalehti, joka perustettiin 1923, kun Suomen Työmies oli lakkautettu. Lehti lakkautettiin 1930. Lehti oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden vaalijärjestön pää-äänenkannattaja.

title: Pää-äänenkannattaja

text: Pää-äänenkannattajien avulla kannattajat voivat käydä keskenään keskustelua liikkeen päämääristä ja siihen kuulumattomat voivat tutustua liikkeen päämääriin.

title: Suomen Kommunistinen Puolue (1996)

text: SKP:n äänenkannattaja on perjantaisin ilmestyvä Tiedonantaja, joka aloitti ilmestymisensä SKP:n opposition lehtenä vuonna 1968. Lehti on ilmestynyt tauotta ja sen nykyinen päätoimittaja Marko Korvela valittiin tehtävään 2012. Jotkut SKP:n piirijärjestöistä julkaisevat harvoin ilmestyviä omia lehtiään kuten "Eespäin" (Helsinki), "Näköala" (Tampere) ja "Työn Valta" (Häme).

title: Taistolaisuus

text: Taistolaisuus on poliittinen termi, jolla viitataan Taisto Sinisalon johtamaan Suomen Kommunistisen Puolueen sisäiseen oppositioon ja sen ympärillä 1970- ja 1980-luvulla toimineeseen liikkeeseen. Käsitteen keksivät Helsingin Sanomien toimittajat 1970-luvun alussa. Taistolaiset itse eivät koskaan käyttäneet loukkaavaksi kokemaansa termiä, ja omassa retoriikassaan liike identifioituikin esimerkiksi puolueen "luokkakantaisiksi" tai "terveiksi" voimiksi. Taistolaisia nimitetään usein kiistanalaisesti stalinisteiksi. Näkyvimpiä taistolaisia olivat teatteri-, musiikki- ja opiskelijaradikaalit. Liikkeen äänenkannattaja oli "Tiedonantaja".

title: Arbetartidningen Enhet

text: Enhet julkaisi Tiedonantajan tavoin vapputervehdyksiä. Parhaimmillaan lehdessä julkaistiin 1 600 tukijan nimet vuonna 1976. Nimiä kerättiin muun muassa mielenosoituksissa, eikä tervehtijöillä välttämättä ollut muuta yhteyttä liikkeeseen.

title: Tiedonantaja

text: Tiedonantaja julkaisee vappu- ja uudenvuodentervehdyksiä edelleen ja niillä on roolinsa vähävaraisen lehden rahoituksessa. Rahaa lahjoittaneiden nimiä julkaistaan lehdessä säännöllisesti. Lehti on usein kritisoinut saamansa valtion (ja ay-liikkeen) tuen vähäisyyttä. Lehti on luokiteltu sanomalehtitukea jaettaessa mielipidelehdeksi ja mielipidelehdille tukea jaettaessa sanomalehdeksi[7]. Tiedonantajaa tekee päätoimittajan lisäksi kolme osa-aikaista työntekijää. Vielä 1980-luvulla lehden keskustoimituksessa työskenteli yli kymmenen ihmistä. Ennen maanosan "hullua vuotta" 1989 Euroopan sosialistimaihin sijoitetut kirjeenvaihtajat saivat tiettävästi taloudellista tukea myös isäntämailtaan.

title: Kommunistinen Työväenpuolue – Rauhan ja Sosialismin puolesta

text: Päätös KTP:n perustamisesta tehtiin syksyllä 1987 Matinkylän pirtillä pidetyssä seminaarissa, jossa perustettiin Kommunistien keskusneuvosto. Neuvosto alkoi alkuvuodesta 1988 julkaista äänenkannattajaansa Työkansan Sanomia ja puolue perustettiin toukokuussa 1988 Vantaalla. Perustajat olivat Suomen kommunistisessa puolueessa (SKP) ja sen opposition riveissä aiemmin toimineita, jotka riitautuivat Tiedonantaja-liikkeen enemmistön kanssa sen järjestäydyttyä nimellä Suomen Kommunistinen Puolue (yhtenäisyys) (SKPy) vuosina 1986–1987. KTP:n perustajien mielestä SKPy oli etääntynyt liian kauas marxilais-leniniläisistä aatteellisista periaatteista. Perustajat halusivat turvata itsenäisen marxilais-leniniläisen puolueen olemassaolon, kun SKPy nähtiin tähän kyvyttömäksi, ”gorbatšovilaisten ja kolmaslinjalaisten” virtausten, puolueeksi. Marxismi-leninismistä kiinni pitäneet kokivat tulleensa syrjityiksi SKPy:n Dipolin edustajakokouksesta (1987) alkaen.

title: Radio Télévision Libre des Mille Collines

text: RTML ja sanomalehti Kangura olivat äärihutujen tärkeimmät pää-äänenkannattajat sekä tiedonantajat kansanmurhan aikana. RTML lähetti kansanmurhan aikana suoria viestejä, joissa muun muassa kehotettiin raiskaamaan tutsinaisia, jotka teon jälkeen tuli tappaa tai jättää eloon, jotta nämä synnyttäisivät hutulapsia. Ruandanbelgialainen RTML:n kuuluttaja Georges Ruggiu todisti myöhemmin Arushassa oikeudenkäynnissä, että Kangura ja RTML olivat symbioosissa. RTML sai rahaa mainostamiseen Kanguralta ja RTML tuki Kanguraa lähetyksissään. Tiivistä yhteyttä lisäsi, että Kangura-lehden päärahoittaja Félicien Kabuga istui RTML:n johtokunnan puheenjohtajana.

title: Kirjapaino Kursiivin tuhopoltto

text: Kirjapaino Kursiivin tuhopoltto oli aamuyöllä 26. marraskuuta 1977 tapahtunut tihutyö, jossa tuhottiin SKP:n niin sanotun taistolaisen siiven äänenkannattajaa Tiedonantajaa painanut Kirjapaino Kursiivi Helsingin Lauttasaaressa. Muita kirjapainossa painettuja lehtiä olivat Enhet ja Pioneeritoveri.

title: Eetu Salin

text: Sisällissodan yhteydessä vuonna 1918 Salin liittyi punaisiin velvollisuudentunnosta, vaikka oli vastustanut kapinaan nousua viimeiseen asti. Hän toimi sodan aikana julkaistun "Suomen Kansanvaltuuskunnan Tiedonantaja" -lehden päätoimittajana. Se oli punaisten virallinen tiedotuslehti ja äänenkannattaja. Sisällissodan päätyttyä Salin jäi vangiksi ja tuomittiin kuolemaan osallisuudesta Suomen kansanvaltuuskunnan toimintaan. Tuomio muutettiin kuitenkin myöhemmin kymmenen vuoden kuritushuonevankeusrangaistukseksi. Salin kuoli epäselvissä olosuhteissa Sörnäisten vankilassa 6. huhtikuuta 1919.

title: Suomen Kansanvaltuuskunnan Tiedonantaja

text: Suomen Kansanvaltuuskunnan Tiedonantaja oli Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918 ilmestynyt Suomen kansanvaltuuskunnan virallinen tiedotuslehti ja vallankumouksen pää-äänenkannattaja. Lehti alkoi ilmestyä 1. helmikuuta, ja viimeinen numero julkaistiin 24. huhtikuuta 1918. Sen päätoimittajana toimi työväenliikkeen johtohahmoihin kuulunut Eetu Salin.

title: Taistolaisuus

text: Taistolaisilla oli laaja oma lehdistö. SKP:n opposition epävirallinen pää-äänenkannattaja oli 1968 ilmestymisensä aloittanut Tiedonantaja, joka Urho Jokisen ohjaamana hyökkäsi kiivaasti revisionisteja vastaan. Muita taistolaisten julkaisuja olivat muun muassa Hämeen Yhteistyö (SKDL/Tampere) (1970-luvulla), Arbetartidningen Enhet ("ruotsinkielinen tiedonantaja"), Soihtu (SOL), Soihdunkantaja (SOL), Toveri (USNL ym.), Koulutoveri (Sosialistinen koulutuspol. ryhmä) ja Pioneeritoveri (SDPL:n opp.-piirit).

title: Demokraattinen Vaihtoehto

text: Devan pää-äänenkannattaja oli Tiedonantaja, joka oli samalla myös SKPy:n lehti. Deva julkaisi lisäksi alueellisia lehtiä kuten "Pohjois-Hämeen Näköalaa" (Tampere) ja "Työn valtaa" (Lahti).

title: Tiedonantaja

text: SKP:n enemmistö vaati jatkuvasti sekä lehden että sitä julkaisseen yhdistyksen lakkauttamista eli virallisemmin "lehdistökysymyksen ratkaisua". Osapuolet pääsivät asiassa osittaiseen kompromissiin loppuvuodesta 1983, jolloin päätettiin perustaa SKP:lle oma äänenkannattaja (Yhteistyö). Projekti kuitenkin kariutui tiedonantajalaisten kieltäydyttyä luopumasta omasta lehdestään ja enemmistöläisten pidettyä uutta lehteä jo alkujaan "kuolleena syntyneenä".

title: Savon Kansa (1918–1923)

text: Sosiaalidemokraattisin tunnuksin liikkeelle lähtenyt Savon Kansa ei missään vaiheessa ollut SDP:n virallinen äänenkannattaja. Vielä vuoden 1919 aikana se vältti avoimesti kommunistiseksi leimautumista. Toukokuussa 1920 ilmestymään päässyt Kansa ilmoitti olevansa sosialistinen työväenlehti. Vapaa Kansa ja Sanantuoja toimivat SSTP:n äänenkannattajina. Niiden tehtäväksi julistettiin työväestön luokkatietoisuuden herättäminen, ”herkeämätön taistelu kapitalistista sortoa ja riistoa vastaan” sekä ”sosialistisen yhteiskuntajärjestelmän välttämättömyyden” osoittaminen.

title: Tiedonantaja

text: Professori Timo Vihavaisen mukaan Tiedonantaja oli suomettumisen aikana kansainvälisesti arvioiden ainutlaatuisen merkittävä pienen poliittisen ryhmän julkaisu, koska se julistautui itse ehdottoman luotettavaksi Moskovan palvelijaksi. Vihavainen on kirjoittanut, että kun Itä-Euroopan maissa naureskeltiin omien kommunististen puolueiden pää-äänenkannattajien olevan Pravdan käännöksiä, Suomen vähemmistökommunisteille samasta asiasta ei voinut letkautella, koska he tekivät siitä itse kunnia-asian. Vertauskuvallista oli myös se, että Tiedonantajan varapäätoimittaja, myöhempi päätoimittaja Erkki Susi pakinoi nimimerkillä Aleksandrovitš, mikä viittasi pyrkimykseen jäljitellä Pravdan nimimerkki Aleksandrovia.[6]

title: Tiedonantaja

text: 1970-luvulla Tiedonantaja saavutti laajan lukijakunnan päätoimittaja Urho Jokisen alaisuudessa. Toimitukseen tulvi avustuksia etenkin uusvasemmistolaiseen liikkeeseen liittyneiltä opiskelijoilta. Lehdessä julkaisi vappu- ja uudenvuodentervehdyksensä parhaimmillaan yli 50000 ihmistä. Tervehdyksiä ilmestyi lehdessä useita päiviä. Lehden levikki oli tuolloin parhaimmillaan noin 30000. Kannattajien lisäksi myös vastustajat lukivat lehteä olettaessaan sen heijastavan Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) kantoja.

title: Suomen Kommunistinen Puolue

text: 1960-luvun lopulla syntynyt puolueoppositio vastusti Kansan Uutisten poliittista linjaa, ja se vaati SKP:lle itsenäistä äänenkannattajaa. Taisto Sinisalon mukaan SKP oli maailman ainoa kommunistinen puolue, jolta puuttui oma äänenkannattaja.[19] Opposition äänenkannattaja oli Tiedonantaja. Syyskuussa 1983 SKP teki periaatepäätöksen uudesta Yhteistyö-lehdestä, johon sulautettiin Päivän Posti sekä Kommunisti ja, johon myös Tiedonantajan toivottiin yhdistyvän.[20] Yhteistyötä julkaistiin alkuvuonna 1984 parisenkymmentä numeroa, mutta se lakkautettiin 20. edustajakokouksen jälkeen.

title: Tiedonantaja

text: Nykyisen valtakunnallisen Tiedonantajan syntyhetkenä pidetään elokuuta 1969,[2] jolloin se muuttui vähemmistökommunistien (ks. taistolaisuus) maanlaajuiseksi lehdeksi haastaen SKDL:n ja SKP:n virallisen pää-äänenkannattajan, Kansan Uutiset.

title: Finlands Folkkommissariats Notisblad

text: Suomen sisällissodan aikana ilmestynyt "Finlands Folkkomissariats Notisblad" oli Suomen kansanvaltuuskunnan äänenkannattaja. Sen suomenkielinen vastine oli "Suomen Kansanvaltuuskunnan Tiedonantaja". Punaisten vetäytyessä "Notisbladin" julkaiseminen siirtyi Viipuriin. Aluksi seitsemän ja myöhemmin viisi tai kuusi kertaa viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana työskenteli August Forsman.

title: Kommunisti (suomalainen lehti)

text: Kommunisti oli Suomen kommunistisen puolueen (SKP) poliittis-teoreettinen äänenkannattaja, joka ilmestyi vuosina 1944–1990. Kommunisti ilmestyi kerran kuukaudessa ja sen painos oli noin 3 000–5 000. Puolet aikakauslehden tilasta vei, vuodesta 1962 lähtien, kansainvälisen Rauhan ja sosialismin ongelmia (RSO) -lehden suomennettu aineisto. RSO oli Neuvostoliitto-johtoisen kansainvälisen kommunistisen liikkeen äänenkannattaja.

title: Suomettuminen

text: Professori Timo Vihavaisen mukaan Suomen Kommunistisen Puolueen taistolaisiksi kutsutun vähemmistön äänenkannattaja "Tiedonantaja" oli suomettumisen aikana kansainvälisesti arvioiden ainutlaatuisen merkittävä pienen poliittisen ryhmän julkaisu, koska se julistautui itse ehdottoman luotettavaksi Moskovan palvelijaksi. Lehden keskeistä sisältöä oli Neuvostoliiton uutistoimistolta (TASS) saatu aineisto ja niinpä lehteä luettiinkin tarkoin Suomen poliittisissa piireissä 1970- ja 1980-luvuilla, koska sen katsottiin välittävän Neuvostoliiton virallisia kannanottoja. Lisäksi lehdellä oli avustajia monissa sosialistisissa maissa. Toisaalta Tiedonantajan artikkeleja ja arvioita Suomen sisäpoliittisesta tilanteesta julkaistiin usein Neuvostoliiton virallisissa lehdissä "Pravdassa" ja "Izvestijassa", mikä lisäsi Vihavaisen mukaan huomattavasti Tiedonantajan painoarvoa.

title: Suomen Työväenpuolue STP

text: Kokous, johon Tiedonantajan mukaan kerääntyi noin 20 ihmistä, valitsi STP:lle johdon, johon kuului neljä puheenjohtajaa ja kaksi muuta täysivaltaista jäsentä. Puheenjohtajaksi valittiin VEV:n johdossa vuosia toiminut Juhani Tanski. Hallituksen jäsenistä osa kuului Kommunistien liittoon ja Suomen kommunistisen puolueen (SKP) äänenkannattaja Tiedonantaja syytti näitä henkilöitä VEV:n hajottamisesta. Puheenjohtaja Tanski, joka oli mukana jo VEV:n perustamisessa, korosti, ettei puolue ole kommunistinen eikä hän ole itse edes sosialisti.

title: Suomen Kommunistinen Puolue

text: SKP:llä oli laaja lehdistö koko puolueen olemassaolon ajan. Alkuvuosien äänenkannattajia olivat Proletaari (1920–1932) ja Leningradissa ilmestynyt Vapaus (1918–1937). Suomessa SKP:n julkaisut olivat kiellettyjä, joten niitä painettiin ja levitettiin salaa. Kesään 1930 asti puolue sai tosin ääntään kuuluville myös julkisissa vasemmistolehdissä, kuten Suomen Työmiehessä (1920–1922) ja Työväenjärjestöjen Tiedonantajassa (1923–1930). 1930-luvulla SKP:n maanalainen äänenkannattaja oli SKP:n Tiedonantaja.

title: Kirkastettu sydän

text: Elokuva joutui poliittisen suuntauksen muututtua esityskieltoon, ja seuraavan kerran elokuvan esitti julkisesti vasta yli 30 vuotta myöhemmin MTV syksyllä 1975. Silloinkin elokuva sai SKDL/SKP:n pää-äänenkannattajan "Kansan Uutisten" ja vähemmistökommunistien "Tiedonantajan" sivuilla ankaraa kritiikkiä, jossa esitystä pidettiin Neuvostoliiton ja Suomen ulkopolitiikan vastaisena provokaationa. Myös neuvostolehti "Sovjetskaja Rossija" tuomitsi elokuvan esityksen.


query: Mihin Bruce Ivins kuoli?

title: Bruce Ivins

text: Bruce Edwards Ivins (22. huhtikuuta 1946 Lebanon, Ohio – 29. heinäkuuta 2008 Frederick, Maryland) oli yhdysvaltalainen bioasetutkija. Hän oli koulutukseltaan mikrobiologi ja rokotteiden asiantuntija. Yhdysvaltojen liittovaltion poliisi FBI pitää häntä vuonna 2001 julkisuudessa olleiden pernaruttokirjeiden levittäjänä. Ivins oli mieleltään häiriintynyt mutta arvostettu tutkija. Hän oli 36 vuotta Yhdysvaltojen armeijan tartuntatautien tutkimuslaitoksen tutkija. Ivins teki itsemurhan 29. heinäkuuta 2008 lääkemyrkytyksellä ja kuoli Frederick Memorial Hospitalissa Marylandin osavaltiossa.

title: James Bruce

text: Kun Bruce kertoi Lontoossa kokemuksistaan, häntä ei uskottu, sillä hänen eksoottisten tarinoidensa arveltiin olevan vain yksi monista tutkimusmatkahuijauksista, joita oli aiemmin jo nähty paljon. Englantilaiset suhtautuivat Bruceen nihkeästi myös siksi, että hän oli skotti ja lisäksi kertonut löydöistään ensin Ranskan hoville. Hän myös kuvasi Etiopian barbaarimaisena ja julmana maana, mihin ei haluttu uskoa. Muun muassa Samuel Johnson ja James Boswell pilkkasivat häntä julkisesti. Bruce vetäytyi asumaan tiluksilleen Skotlannissa ja ryhtyi vuonna 1780 kirjoittamaan matkakuvausta, joka ilmestyi kymmenen vuotta myöhemmin viisiosaisena nimellä "Travels to Discover the Source of the Nile". Siihen sisältyi myös kuvaus Etiopian varhemmasta historiasta. Teoksesta tuli heti myyntimenestys, mutta kriitikot pitivät edelleen Brucen kertomusta sepitteenä. Se liitettiin jopa samaan sarjaan paroni von Münchhausenin kuvitteellisten seikkailujen kanssa. Bruce kuoli vuonna 1794 kompastuttuaan ja kaaduttuaan portaissa. Myöhempien tutkimusmatkailijoiden kertomukset vahvistivat hänen kuvauksensa Afrikasta todeksi ja hän sai näin kuolemansa jälkeen maineensa takaisin. Nykyisin hänen matkakirjaansa pidetään Afrikkaan sijoittuvan seikkailukirjallisuuden klassikkona.

title: Bruce Ivins

text: Ivins toimi tiedeyhteisössä 36 vuotta[1] ja niistä 18 vuotta johtavana biopuolustustutkijana Yhdysvaltojen armeijan tartuntatautien tutkimuslaitoksessa (USAMRIID) Fort Detrickissa Marylandissa[3] Tutkittuaan legionella- ja kolerabakteereita hän kiinnostui 1979 pernarutosta sen jälkeen kun pernaruttoitiöitä oli päässyt karkuun neuvostoliittolaisessa Sverdlovskissa (Jekaterinburg) ja ainakin 64 oli kuollut.[4] Ivins on julkaissut ainakin 44 tieteellistä tutkimusta vuodesta 1969 lähtien.[5][6] Ensimmäinen tiedossa oleva julkaisu käsitteli erästä valkosolutyyppiä makrofageja Chlamydia psittacin yhteydessä. Chlamydia psittaci on bakteeri, joka tarttuu eläimistä ihmiseen. Hän osallistui moniin pernaruttotutkimuksiin, esimerkiksi keuhkopernaruton hoidon tutkimukseen, joka ilmestyi 7. heinäkuuta 2008 lehdessä Antimicrobial Agents and Chemotherapy.[7] Hyökkäysten jälkeisinä vuosina hän siteerasi usein tutkimuksissaan pernaruttokirjetapausta vuodelta 2001 korostaakseen tutkimustyönsä merkitystä. Vuonna 2006 arvostetussa Proceedings of the National Academy of Sciences -lehdessä julkaistussa tutkimuksessa hän kirjoittaa tutkijatovereidensa kanssa: "Lyhentämällä antibioottihoidon kestoa altistumisen jälkeisessä hoidossa bioterrorismitapauksessa kun on kyse B. anthracis -bakteerista liittämällä mukaan rokote, voi merkittävästi helpottaa ongelmia, joita pitkäaikainen antibioottihoito aiheuttaa. Rokotteen hyötyä on syytä harkita suunniteltaessa julkisen terveyden suhtautumista bioterrorismitapauksessa keuhkopernaruttoon sairastuneelle."[8]

title: Heber J. Grant

text: Grant syntyi tuolloisen Utahin territorion pääkaupungissa Salt Lake Cityssä. Hän oli ensimmäinen kirkon presidenteistä, joka oli syntynyt lännessä. Hänen isänsä Jedediah Grant toimi presidentti Brigham Youngin neuvonantajana kirkon ensimmäisessä presidenttikunnassa. Hän kuitenkin kuoli Heber J. Grantin ollessa yhdeksän päivän ikäinen, ja pojan äiti Rachel Ridgeway Ivins kasvatti pojan yksin.

title: James Bruce

text: Bruce menetti äitinsä kaksivuotiaana ja sairasteli miltei koko varhaislapsuutensa. Hän meni nuorena naimisiin rikkaan viinikauppiaan tyttären Adriana Allenin kanssa, mutta tämä kuoli tuberkuloosiin lokakuussa 1754 alle vuoden kuluttua häistä. Seuraavat vuodet oppinut ja kielitaitoinen Bruce matkusteli Euroopassa. Toimiessaan viinikauppiaana Espanjassa hän opiskeli arabiaa sekä etiopiaa. Hän tutustui myös saksalaisen Hiob Ludolfin kuvaukseen Etiopiasta. Bruce palasi välillä Skotlantiin hoitamaan sukutilaansa, mutta vuonna 1762 lordi Halifax houkutteli hänet lähtemään Pohjois-Afrikkaan tutkimaan muinaisraunioita, joista kuningas Yrjö III oli kiinnostunut. Bruce nimitettiin seuraavana vuonna Britannian konsuliksi Algeriin. Vuodesta 1765 hän matkusti Välimeren alueella ja päätyi Syyrian kautta Egyptiin heinäkuussa 1768. Perehdyttyään lääketieteeseen ja astrologiaan Bruce päätti lähteä etsimään Niilin lähteitä Etiopiasta, jossa yksikään eurooppalainen ei ollut käynyt vuoden 1699 jälkeen eli ranskalaisen C. J. Poncetin lähdettyä.

title: Bruce Ivins

text: Ivins suoritti Cincinnatin yliopistossa B. S. -tutkinnon 1968, M. S. -tutkinnon 1971 ja Ph. D. -tutkinnon 1976, kaikki mikrobiologiasta.[3] Ivinsin väitöskirjatyön ohjaaja oli tohtori P. F. Bonventre. Hänen väitöskirjansa käsitteli taudinaiheuttajabakteerien myrkyllisyyden eri puolia.[2]

title: Pernarutto

text: FBI päätyi vuonna 2008 siihen, että pernaruttokirjeet oli lähettänyt Yhdysvaltain armeijan tarttuvien tautien tutkimuslaitoksessa vanhempana tutkijana toiminut mikrobiologi Bruce Ivins, mutta monet alan tutkijat ja asiantuntijat ovat kyseenalaistaneet tämän. Myös Yhdysvaltain kansallinen tutkimusneuvosto (National Research Council) katsoi raportissaan vuonna 2011, ettei pernaruttokirjeitä ole pystytty yhdistämään Ivinsiin käytettävissä olevan tieteellisen todistusaineiston perusteella.

title: Bruce Lee

text: Bruce Lee kuoli 20. heinäkuuta 1973 kiistanalaisissa olosuhteissa ja Game of Death jäi pahasti kesken. Hänen kuolemansa on myös aiheuttanut paljon arvailuja. Viralliseksi kuolinsyyksi todettiin hoitamaton aivoödeema, joka oli ainut järkevältä tuntunut syy. Hän kuoli muutamaa päivää ennen tunnetuimman elokuvansa Enter The Dragonin ensi-iltaa. Leen opettajia, joihin hänellä oli huonot välit, on syytetty näyttelijän tapattamisesta, ja taikauskoisimmat ovat jopa väittäneet Leen kuolemalla olleen yliluonnollisia tekijöitä. Kuolinsyynä saattoi myös olla allerginen reaktio, joka oli erään hänen ystävänsä särkylääkkeen aiheuttama.

title: Bruce Ivins

text: Hän oli naimisissa Diane Ivinsin kanssa 33 vuotta, ja he adoptoivat kaksi lasta: pojan Andyn ja tyttären Amandan. He asuivat vaatimattomassa talossa Cape Codissa Fort Detrickin lähellä, ja hän pääsi kävellen töihin.[1][2][4] Diane Ivins oli kotiäiti, joka piti perhepäivähoitopaikkaa heidän kodissaan.[12]

title: Brucen klaani

text: Brucejen kruununtavoittelu alkoi 1219 Robert Brucen naitua David I:n pojanpojan tyttären, joka toi suvulle paljon vaurautta ja maita sekä kytki sen kuningasperheeseen. Hänen poikansa, myös Robert Brucen ja John Balliolin välinen kiista kruunusta aiheutti lopulta välillisesti sen, että kiistan ratkaisijaksi pyydetty Englannin Edvard I valloitti Skotlannin. Robert Bruce kruunattiin lopulta 1306 kuninkaaksi Englannin miehitysvallan jälkeen. Hänen poikansa David II Bruce hallitsi vuodesta 1329 vuoteen 1346 ja kuoli yllättäen Edinburghin linnassa. Hänellä ei ollut jälkeläisiä, joten Skotlannin kruunu siirtyi hänen sisarenpojalleen (Robert II), joka oli ensimmäinen Stuart-sukuinen hallitsija.

title: Bruce Ivins

text: Ivins oli roomalaiskatolinen. Paikallislehti Fredrick News-Post on julkaissut useita Ivinsin kirjoittamia lukijankirjeitä[9], joista ilmenee vanhoillisia katolisia poliittisia näkemyksiä. Yhdysvaltojen oikeusministeriö on siteerannut kirjeitä tapauksen yhteenvedossa viitteenä siitä, että hänellä on saattanut olla kaunoja katolisia senaattoreita Tom Daschlea ja Patrick Leahya kohtaan, jotka saivat pernaruttokirjeitä.[10]

title: Bruce Ivins

text: Hän säesti paikallisessa kirkossa Saint John the Evangelistissa,[1] kuului Amerikan Punaiseen Ristiin[1] ja harrasti jonglööri-temppuja.[11] Hän soitti kosketinsoitinta kelttiläistä musiikkia esittävässä yhtyeessä ja sävelsi ja esitti lauluja toisiin tehtäviin siirtyville työtovereille.[2][4]

title: J. Bruce Ismay

text: Joseph Bruce Ismay kuoli kotonaan Liverpoolissa 17. lokakuuta 1937, ja hänet haudattiin Putney Valen hautausmaalle Lontooseen.

title: John Bruce

text: John syntyi Pierre Brucen ja Marguerite Desrosiersin perheeseen 1837, vaimonsa Angélique Gaudryn kanssa heille syntyi kaikkiaan viisi lasta. Hän osallistui aktiivisesti Louis Rielin johtamaan Redjoen kapinaan mutta myöhemmissä oikeudenkäynneissä hänen väitetään toimineen täysin Rielin käskyjen mukaisesti. John Bruce kuoli 26. lokakuuta 1893 Leroyssä, Pohjois-Dakotassa, Yhdysvalloissa.

title: Bruce Ivins

text: Sole Lahtinen: FBI: Bioasetutkija varmistui pernaruton levittäjäksi. Helsingin Sanomat 8.8.2008 s. B2

title: Robert II (Skotlanti)

text:
Robert II (2. maaliskuuta 1316 – 19. huhtikuuta 1390) oli ensimmäinen Stewart- eli Stuart-sukuinen Skotlannin kuningas. Hän oli kuninkaana 1371–1390. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Elisabeth Mure of Rowallan (s. 1324, k. 1355) ja toinen Euphemia Ross (s. 1320, k. 1387). Robert II:lla tiedetään olleen ainakin 21 lasta. Robert II:sta tuli kuningas Robert Brucen lähimpänä jälkeläisenä (hänen äitinsä oli Brucen tytär) aiemman kuninkaan, Brucen pojan David II:n kuoltua lapsettomana.
Robert Stewart oli yksi päätekijöistä yhdessä William Douglasin kanssa 1363 kapinassa kuningas David II:ta vastaan. Robertin isä oli Walter Stewart (k. 1326) ja äiti Marjory Bruce (1296–1316). Marjoryn lyhyt elämä oli värikäs. Hän oli muun muassa äitinsä ja tätinsä kanssa kuningas Edward I:n ja Edward II:n vankina Englannissa 1306–1314. He vapautuivat, kun heidät vaihdettiin Herefordin jaarliin Marjorien isänsä Robert I Brucen voitettua Bannockburnin taistelun. Marjory kuoli pudottuaan hevosen selästä maaliskuussa 1316, hänen ainoan poikansa Robertin ollessa vain parin kuukauden ikäinen. Walter Stewartin isä oli Robert Brucen liittolainen James Stewart.

title: Nigel Bruce

text: Nigel Bruce kuoli sydänkohtaukseen 1953.

title: Skotlannin historia

text: Englanti tunnusti toukokuussa 1328 tehdyssä Northamptonin rauhassa Skotlannin itsenäisyyden ja Robert Brucen aseman Skotlannin kuninkaana. Robert Bruce kuoli seuraavana vuonna, ja hänen seuraajakseen tuli vasta kaksivuotias David II. Englannin kuninkaan Edvard III:n kannustamana Robert Brucea vastustaneet aateliset onnistuivat kruunaamaan Edward Balliolin kuninkaaksi. Edvard käytti tilanteen hyväkseen ja valtasi Skotlannin eteläosat, ja kymmenenvuotias David II lähetettiin turvaan Ranskaan. Robert Stewart onnistui valtaamaan maat takaisin englantilaisilta ja pystyi jo 1341 tuomaan Davidin takaisin Skotlantiin.[10]

title: Marsha Ivins

text: Ivins valmistui Coloradon yliopistosta vuonna 1973 ja aloitti työt NASA:lla Lyndon B. Johnson Space Centerissä. Hän on ollut mukana viidellä avaruussukkulalennolla ja viettänyt avaruudessa yhteensä 55 päivää, 21 tuntia ja 48 minuuttia.

title: Jack Bruce

text: Bruce kuoli kotonaan Suffolkissa 71-vuotiaana 25. lokakuuta 2014.

title: Bruce Ivins

text: Luokka:Yhdysvaltalaiset mikrobiologit Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosepäillyt Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet

title: Lenny Bruce

text: Painostuksesta huolimatta Bruce kieltäytyi siivoamasta kieltään. Vuonna 1964 Bruce tuomittiin epäsiveellisestä näytöksestä Greenwich Villagessa. Norman Mailer, James Jones ja muut merkittävät kirjailijat ja älyköt puolustivat häntä yhteiskunnallisena satiirikkona "Swiftin, Rabelais'n ja Twainin perinteen hengessä." Myöhäisinä vuosinaan Bruce tuli riippuvaiseksi heroiinista. Vuonna 1963 hänet tuomittiin laittomasta huumeiden hallussapidosta. Bruce kuoli yliannostukseen 3. elokuuta 1966 kotonaan Hollywood Boulevardilla 40-vuotiaana.

title: Robert Bruce

text: Bruce kuoli rauhallisesti Cardrossissa 7. kesäkuuta 1329, ja hänet haudattiin (sydäntä lukuun ottamatta) Dumfermlinen luostariin, jonne hänen toinen vaimonsa oli haudattu kaksi vuotta aiemmin.

title: Bruce Ivins

text: Bruce Ivinsin vanhemmat olivat Thomas Randall Ivins ja Mary Johnson Knight. Bruce oli nuorin heidän kolmesta pojastaan.[1] Hänen isänsä oli apteekkari ja omisti apteekin. Isä toimi paikallisessa Rotary-klubissa ja kauppakamarissa, äiti oli kotona ja toimi vapaaehtoisena koulun vanhempainyhdistyksessä.[2]

title: Stuart (suku)

text: Kuudes High Steward -titteliä kantanut, Walter Stewart (1293-1326) oli nainut Skotlannin kuninkaan Robert Brucen tyttären ja esitti tärkeää osaa Bannockburnin taistelussa. Heidän poikansa Robert peri kruunun, kun Robert Brucen poika David II kuoli lapsettomana 1371.

title: Marsha Ivins

text: Marsha Sue Ivins (s. 15. huhtikuuta 1951 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen NASA:n astronautti, siviiliammatiltaan insinööri.

title: Bruce Willis

text: Bruce Willis syntyi sotilastukikohdassa Saksassa nelilapsisen perheen esikoisena. Hänen äitinsä Marlene Willis on saksalainen ja isänsä David Willis yhdysvaltalainen. Hänellä on sisar Flo ja veli David, joka on tuottanut useita Willisin elokuvia. Willisin toinen veli Robert kuoli haimasyöpään vuonna 2001.

title: Pernaruttokirjeet

text:
Elokuussa 2008 FBI ilmoitti selvittäneensä kirjeiden lähettäjän. Lähettäjä on FBI:n mukaan mieleltään häiriintynyt bioasetutkija Bruce Ivins, joka teki itsemurhan 29. heinäkuuta 2008.
Monet alan tutkijat ja Ivinsin kollegat ovat kuitenkin kyseenalaistaneet FBI:n johtopäätöksen. Yhdysvaltain kansallinen tutkimusneuvosto (National Research Council) katsoi raportissaan vuonna 2011, ettei pernaruttokirjeitä ole pystytty yhdistämään Ivinsiin käytettävissä olevan tieteellisen todistusaineiston perusteella.

title: Bruce Ivins

text: Ivins oli kiinnostunut luonnontieteistä ja osallistui kouluaikana oppituntien ulkopuolellakin alan toimintaan. Hän järjesti maastoretkiä, teki koulun vuosikirjaa ja toimi koulun lehdessä. Hän oli mukana koulun kuorossa ja näytelmissä[2]

title: Bruce Ivins

text: Ivins on yksi niistä keksijöistä, jotka mainitaan kahdessa pernaruttorokotteen teknologiaa koskevassa patentissa. Molempien patenttien omistaja on hänen silloinen työnantajansa Yhdysvaltojen armeija.


query: Milloin Viktor Pelevin on syntynyt?

title: Viktor Pelevin

text: Viktor Olegovitš Pelevin (. s. 22. marraskuuta 1962) on tunnetuimpia venäläisiä nykykirjailijoita. Hänen kirjansa ovat postmodernistisia ja sisältävät vaikutteita science fictionista, popkulttuurista ja esoteerisista aatteista.

title: Fysiikka

text: Ajan hetkeä tai paikkaa, milloin ja missä fysiikka olisi syntynyt on mahdotonta selvittää tai määrittää. Varhaisimmat löydökset fysiikan tutkimuksesta ajoittuu vuosisataan 2400 eaa. ja Harappan sivilisaatioon. Tältä sivilisaatiolta on jäänyt merkkejä 10-järjestelmään pohjautuvasta mitta-asteikosta.[4] Toisaalta on löydetty myös todisteita siitä, että neanderthalin ja cro-magnonin ihminen olisivat tehneet tähtitieteellisiä havaintoja jo 30000 vuotta sitten.[4]

title: Venäläinen kirjallisuus

text: Neuvostoliiton hajottua Venäjän maineikkaimmiksi kirjailijoiksi ovat nousseet Vladimir Sorokin, Viktor Jerofejev ja Viktor Pelevin. Boris Akunin on kerännyt mainetta dekkareistaan.

title: Viktor Pelevin

text: Pekka Pesonen: . Helsingin sanomat 22.10.2000. . Skenet. Mikko Viljanen: . Verkkouutiset 8.9.2000. Veijo Hietala: . Turun sanomat 1.11.2000. englanninkielinen käännös

title: Ihmisen evoluutio

text: Viime vuosikymmeninä ihmisen evoluution tutkimuksen mahdollisuuksia on laajentanut DNA-tutkimus. Ihmisen evoluution tutkimuksen kannalta on ollut suuri merkitys etenkin sillä, että DNA:ta on kyetty eristämään myös ihmisen sukupuuttoon kuolleiden sisarlajien, kuten neandertalinihmisen ja denisovanimisen jäänteistä, mikä edelleen on mahdollistanut päätelmien tekemisen siitä, milloin lajit ovat erkaantuneet toisistaan ja milloin ja missä määrin niiden välillä on tapahtunut risteytymistä ja miten ihmislajin nykyinen monimuotoisuus on syntynyt.[5] Edellytykset DNA:n säilymiseen kuitenkin vaihtelevat sekä kuluneesta ajasta että ympäristön olosuhteista riippuen.[6]

title: Viktor Pelevin

text: Pelevin opiskeli sähkötekniikkaa Moskovassa ja osallistui luovan kirjoittamisen kurssille. Hänen ensimmäinen novellinsa julkaistiin 1989, jonka jälkeen hänen maineensa levisi harrastajien piirissä. Vuonna 1992 julkaistiin hänen ensimmäinen novellikokoelmansa, joka voitti Venäjän Booker-palkinnon. Hänen ensimmäinen romaaninsa Omon Ra (Омон Ра), satiiri neuvostoyhteiskunnasta, nosti hänet kerralla julkisuuteen.

title: Koreanjindonkoira

text: Ensimmäiset koreanjindonkoirat on rekisteröity Suomessa vuonna 1999 ja näistä koirista on syntynyt yksi pentue vuonna 2001. Seuraavan kerran koreanjindonkoira on rekisteröity Suomessa vuonna 2016 milloin myös perustettiin rodulle yhdistys nimeltä Suomen Koreankoirat Ry. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 2017.

title: Viides maailmanvalta

text: Pelevin pääsi vuonna 2007 teoksellaan "Viides maailmanvalta" Bolšaja kniga (Большая книга, suom. ”Suuri kirja”) -kirjallisuuspalkinnon finalisteihin, ja teos sijoittui lukijaäänestyksen perusteella kolmen suosituimman joukkoon, vaikkei varsinaista palkintosijaa voittanut.

title: Paha perhe

text: Käräjätuomari Mikael Lindgrenin uusperheeseen kuuluu edellisessä avioliitossa syntynyt 18-vuotias poika Dani, uusi vaimo Laura ja heidän pieni poikansa Milo. Mikaelin ex-vaimo on muuttanut Kööpenhaminaan heidän yhteisen tyttärensä Tildan kanssa vuosia aiemmin.

title: Lapinjärven kirkko

text: Ei ole täyttä selvyyttä, milloin Lapinjärven kappeliseurakunta on syntynyt, sillä 1300-luvulla se on kuulunut Pernajan kappeliseurakuntaan. Vuonna 1414 mainitaan Pyhän Laurin kappeli, jonka arvioidaan sijainneen Ingermaninkylässä, josta se on myöhemmin 1400-luvulla siirretty Kirkonkylään: Matiaksen kappeli kirkonkylästä mainitaan vuoden 1556 asiakirjassa. Kappeli on perustettu siksi, että lapinjärveläisten ei olisi tarvinnut lähteä Pyhtäälle tai Pernajaan kirkkoon.

title: Viktor Pelevin

text: {{Country data {{{1}}}

title: Vladimir Durdin

text: Neuvostoliiton A-maajoukkueeseen Durdinia ei milloinkaan valittu, mutta hän oli kaudella 1978–1979 mukana Pohjois-Amerikassa vierailleessa "Soviet All-Stars" -kokoonpanossa. Se pelasi NHL:n kanssa kilpailleen, sittemmin lakkautetun WHA-liigan seuroja vastaan. Joukkuetta edusti myös useampi Neuvostoliiton A-maajoukkueessa esiintynyt huippukiekkoilija, kuten Sergei Kapustin, Viktor Tjumenev, Vladimir Myškin ja Irek Gimajev. Lisäksi hän pelasi näytösotteluita Dynamon kanssa useita eri NHL-joukkueita vastaan.

title: Natalia Pelevine

text: Natalia Pelevine (, s. 2. marraskuuta 1977) on englantilais-venäläinen näytelmäkirjailija, näyttelijä, poliittinen oppositioaktivisti ja bloggaaja.

title: Viktor Pelevin

text: | flaglink/core | variant = | size = | name = | altlink =national rugby union team | altvar =rugby union}}

title: Palveluseteli

text: Sosiaali- ja terveysministeriö tilasi vuonna 2003 selvityksen palveluseteleiden käytöstä kansainvälisesti sosiaali- ja terveydenhuollossa. Selvityksen mukaan Ruotsissa palveluseteleiden käytön myötä palvelujen kustannusten ennakoitavuus ja läpinäkyvyys on lisääntynyt, mikä on myös tehostanut kunnan omaa palvelutuotantoa. Selvityksessä haastateltujen yritysten mukaan yrityksille on syntynyt kannuste pitää asiakkaat tyytyväisinä, koska palvelusetelijärjestelmässä asiakkaalla on oikeus vaihtaa palveluntuottaja milloin tahansa.

title: Viktor Pelevin

text: Luokka:Postmodernistinen kirjallisuus Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt

title: Viktor Tihonov

text: Tihonov tunnettiin autoritäärisestä valmennustyylistään. Hän puuttui jopa pelaajien henkilökohtaisiin asioihin ja leiritti joukkuettaan ulkopuolisilta suljetussa valmennuskeskuksessa lähes vuoden ympäri. Koska TsSKA oli armeijan joukkueena osana neuvostoarmeijaa, hän pystyi toimimaan näin. Vaikka TsSKA:n pelaajia varattiin NHL:ään, Tihonov pystyi hallintokontaktiensa avulla estämään heidän lähtönsä. Usein hän jätti myös valitsematta pelaajia maajoukkueeseen länteen loikkaamisen pelossa milloin minkäkin verukkeen varjolla. Vasta Aleksandr Mogilnyin loikkaaminen ja avainpelaajien kapinoiminen 1990-luvun taitteessa vapautti kokeneita pelaajia lähtemään NHL-kaukaloihin. Tästä aiheesta on Igor Larionov kirjoittanut kirjan "”Ykkösketju kapinoi”".

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Viktor Pelevin

text: Citation error, replace with{{cite book| title = Omon Ra| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2002| version = (Omon Ra, 1992.) Suomentanut Arja Pikkupeura. Keltainen kirjasto 340| id = ISBN 951-31-2347-2}} Hyönteiselämää (Жизнь насекомых, 1993) Citation error, replace with{{cite book| title = Generation P| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2000| version = (Generation ”P”, 1999.) Suomentanut Arja Pikkupeura. Keltainen kirjasto 326| id = ISBN 951-31-1702-2}} Citation error, replace with{{cite book| title = Kauhukypärä: Theseuksen ja Minotauroksen myytti| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2005| version = (Šlem užasa, 2005.) Suomentanut Arja Pikkupeura. Myytti-sarja| id = ISBN 951-31-2328-6}} Citation error, replace with{{cite book| title = Viides maailmanvalta| publisher = Tammi| year = 2009| version = (Empire V, 2006.) Suomentanut Arja Pikkupeura. Keltainen kirjasto 399| id = ISBN 978-951-31-4526-2}}

title: Viktor Juštšenko

text: Viktor Juštšenko on naimisissa amerikanukrainalaisen Kateryna Juštšenko-Tšumatšenkon kanssa. Hän on syntynyt Chicagossa ja ollut töissä monissa Yhdysvaltain valtiollisissa laitoksissa, kuten Valkoisessa talossa, valtiovarainministeriössä ja ulkoministeriössä. Kateryna sai Ukrainan kansalaisuuden 31. maaliskuuta 2005, hänellä on myös Yhdysvaltain kansalaisuus.

title: Ferdinand Porsche

text: Porsche suunnitteli myös saksalaiselle Daimlerille, ja hän perusti 1931 Stuttgartiin oman konsultointiyrityksensä, "Dr. Ing. h.c. F. Porsche GmbH, Konstruktionen und Beratungen für Motoren und Fahrzeugbau". Austro-Daimler ja Steyr olivat sen ensimmäisiä asiakkaita. Osa projekteista ei johtanut tuloksiin joista olisi syntynyt autoja tai moottoripyöriä. Syyt olivat työn tilanneeseen autotehtaaseen liittyneitä, milloin teknisiä, milloin taloudellisia.

title: Viktor Klima

text: Schwechatissa syntynyt Viktor Klima on ollut kolmesti naimisissa.

title: Gösta Ekman (syntynyt 1890)

text: Frans Gösta Viktor Ekman (28. joulukuuta 1890 Tukholma, Ruotsi – 12. tammikuuta 1938 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä.

title: Viktoria (Iso-Britannia)

text: Viktoria oli Euroopan kuningashuoneita vaivanneen verenvuototaudin kantaja, ja kyseinen mutaatio oli luultavasti syntynyt hänessä. Hänen jälkeläistensä kautta se levisi lähes jokaiseen Euroopan kuningassukuun. Tunnetuin taudista kärsinyt lienee Venäjän kruununperijä tsarevitš Aleksei.

title: Beryl Bainbridge

text: Lähteet ovat epävarmoja siitä milloin Beryl Bainbridge syntyi. Hän itse oli sitä mieltä, että oli syntynyt joko vuonna 1932 tai 1934 ja dokumentteihin hänen syntymävuodeksi oli kirjattu vuosi 1933.

title: Ukrainan kansallisooppera

text: Kiovan ooppera perustettiin 1867. Tulipalo tuhosi alkuperäisen teatteritalon ja nykyinen rakennus valmistui vuonna 1901. Uuden, julkisivunsa osalta uusrenessanssia edustavaksi luonnehditun oopperatalon suunnitteli saksalaistaustainen, Pietarissa syntynyt arkkitehti Viktor Schröter.

title: Viktor Rydberg

text: Abraham Viktor Rydberg (18. joulukuuta 1828 – 21. syyskuuta 1895) oli ruotsalainen, Jönköpingissä syntynyt kirjailija, lehtimies ja runoilija. Vuodesta 1877 alkaen hän oli Ruotsin Akatemian jäsen.

title: Don Novello

text: Lorainissa, Ohiossa syntynyt Novello on toiminut lisäksi muun muassa tuottajana ja käsikirjoittajana. Hän oli ääninäyttelijänä animaatioissa "Atlantis – Kadonnut kaupunki" (2001) ja "Atlantis: Milon paluu" (2003).

title: Suomettuminen

text: Suomessa suomettumisen ydinaikaa oli Kekkosen hallintokausi. Kekkosen ensimmäisellä presidenttikaudella alkanutta poliittista kehitystä Suomessa on myöhemmin kutsuttu suomettumiseksi. Tavallisesti suomettumisella tarkoitetaan sellaista poliittista kehitystä, jossa pieni demokraattinen maa alistuu suuremman, totalitaarisen naapurivaltion tahtoon. Myös etenkin 1960-luvun alkupuolen Noottikriisi ja 1968–1982 eli jakso Tšekkoslovakian miehittämisen jälkeisestä Brežnevin opin mukaisesta neuvostopolitiikan tarkistuksesta Mauno Koiviston tuloon presidentin sijaiseksi 1981 ja presidentiksi 1982 olivat yhä väkevää suomettumisen aikaa. Esimerkiksi Max Jakobson on pitänyt Suomen sisäpolitiikkaan 1980-luvun alkupuolelle saakka merkittävästi vaikuttaneen ministerineuvos Viktor Vladimirovin paluuta vuonna 1984 Neuvostoliittoon merkkitapauksena suomettumisen ajan vähitellen päättyessä. Mutta vielä 1985 Koivisto pyrki estämään Juho Kusti Paasikiven päiväkirjojen julkaisemisen ja lopullisesti suomettuminen alkuperäisessä merkityksessään päättyi vasta Neuvostoliiton hajoamiseen 1991. Suomalaisesta poliittisesta keskustelusta käsite ei kuitenkaan ole täysin hävinnyt 2000-luvullakaan, ja suomettuneisuuden tai "uussuomettumisen" käsitettä on käytetty milloin puhuttaessa Suomen suhteista Neuvostoliiton seuraajavaltio Venäjään, milloin Euroopan unioniin, milloin Yhdysvaltoihin.

title: Venäläinen kulttuuri

text: Tunnetuimpia venäläisiä nykymusiikin edustajia ovat muun muassa viihdelaulaja Alla Pugatšova, tyttöpop-ryhmä t.A.T.u. ja Euroviisuissa menestynyt Dima Bilan. Venäläisistä nykykirjailijoista mainitsemisen arvoisia ovat muun muassa Boris Akunin ja Viktor Pelevin.