query: Mikä on joukkueen koko Australialaisessa jalkapallossa?

title: Australialainen jalkapallo

text: Australialaista jalkapalloa pelataan 18-miehisillä joukkueilla tavallisesti krikettiä varten suunnitelluilla, soikion muotoisilla kentillä. Kentän pituus voi olla jopa 185 metriä. Suojavarusteita ei käytetä, vaikka voimakkaat taklaukset ovatkin olennainen osa peliä. Pallo on soikea. Euroopassa lajia pelataan yhdeksänmiehisillä joukkueilla tavallisella jalkapallokentällä.

title: Australialainen jalkapallo

text: Australialaisen jalkapallon säännöissä päätettiin kieltää silloin rugbyssä sallittua ollut jaloille potkiminen. Laji lähti myös monilta muilta osin kehittymään eri suuntaan. Sääntöjen mukaan pelaaja, joka sai pallon puhtaasti ilmasta kiinni, oli oikeutettu vapaapotkuun. Palloa sai kuljettaa käsillä vapaasti, kunnes vuonna 1865 otettiin käyttöön sääntö, jonka mukaan palloa piti pompauttaa maassa kymmenen metrin välein. Merkittävin eroavaisuus muihin jalkapallopeleihin oli paitsion puuttuminen kokonaan, millä oli merkittävä vaikutus pelin luonteeseen: pelaajat pystyivät olemaan pelin aikana sekä pallon etu- että takapuolella. Vuodesta 1874 pisteitä ei enää saanut pallon kuljettamisesta maalipuiden välistä, vaan maali piti tehdä potkaisemalla.[1]

title: Saksipotku

text: Saksipotku eli polkupyöräpotku on tapa potkaista jalkapalloa. Siinä pelaaja ponnistaa ilmaan, taivuttaa itsensä selkä maahan päin ja ponnistavalla jalalla potkaisee pallon päänsä yli tehden jaloilla saksia muistuttavan liikkeen. Potkua käytetään jalkapallon lisäksi myös potkulentopallossa ja australialaisessa jalkapallossa.

title: Amerikkalainen jalkapallo

text: Etenkin Australiassa amerikkalaisesta jalkapallosta käytetään nimitystä "gridiron" erotukseksi australialaisesta jalkapallosta, joka joistakin samankaltaisuuksista huolimatta on kuitenkin kehittynyt täysin eri lajiksi.

title: Nicky Whelan

text: Whelan on australialaisen jalkapallon pelaaja Marcus Whelanin lapsenlapsi.

title: Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1934

text: Muissa ensimmäisen kierroksen otteluissa Saksa kohtasi avauskierroksella Belgian. Saksaan vaikutti voimakkaasti valtion harjoittama kansallissosialismi, joka kontrolloi myös maan jalkapalloa. Saksan mahdollisuuksiin ennen turnausta ei juuri uskottu, mutta se kukisti kuitenkin avausottelussa Belgian 5-2. Itävallan joukkue oli yksi aikakauden parhaista maajoukkueista. Ranska laittoi sen kuitenkin tiukille avausottelussa ja ensimmäisen kierroksen tasaväkisin ottelu päättyi Itävallan hyväksi vasta jatkoajalla. Myös Tšekkoslovakia tiedettiin ennen kisoja vahvaksi. Sen joukkue koostui lähes kokonaan maan jalkapalloa hallitsevien Spartan ja Slavian pelaajista. Se voitti ensimmäisessä ottelussaan Romanian 2-1. Hollantia pidettiin mahdollisena yllättäjäjoukkueena ennen kisoja, mutta sen tie nousi pystyyn ensimmäisellä kierroksella kun Sveitsi kaatoi sen 3-2. Ensimmäistä ja toistaiseksi ainoaa kertaa MM-kilpailujen kahdeksan parasta joukkuetta tulivat yksinomaan Euroopasta.

title: Isohuiluvaris

text: Isohuiluvaris on australialaisen jalkapallon ammattilaissarjassa AFL:ssä pelaavan joukkueen "Collingwood Football Clubin" tunnuseläin. Tämä mustavalkoraidallisissa pelipaidoissa pelaava joukkue tunnetaan lempinimellä "The Magpies".

title: Collingwood Football Club

text: Collingwood Football Club on australialaisen jalkapallon seura Collingwoodin kaupunginosasta Melbournesta. Vuonna 1892 perustettu seura on 15 mestaruudellaan yksi Australian Football Leaguen kaikkien aikojen menestyneimmistä joukkueista.

title: Naisjalkapalloseura Kortesjärvi

text: Naisjalkapalloseura Kortesjärvi muistetaan parhaiten 1990-luvun taitteesta, jolloin seura pelasi kaksi kautta naisten pääsarjatasolla. Vuonna 1988 joukkue selvityi SM-sarjan neljän joukkueen karsintaan. siinä se voitti kaksi ottelua ja sijoittui toiseksi. Niinpä seura nousi seuraavaksi kaudeksi SM-sarjaan yllättäen koko jalkapalloa seuraavan Suomen. Tärkeitä henkilöitä seuran menestyksen kannalta olivat Naisjalkapalloseura Kortesjärven pitkäaikainen valmentaja Veli Suoranta ja hänen vaimonsa Tellervo, joihin koko seura personoitui. SM-sarjassa joukkueella oli hyvä henki ja kova yritys, mutta se riitti avauskaudella vasta yhdeksännelle eli viimeistä edelliselle sijalle. 18:a ottelustaan seura voitti ainoastaan yhden keräten yhteensä kuusi pistettä. Joukkue joutui karsimaan pääsarjapaikastaan ja sijoittui karsintasarjassa jälleen toiseksi. Niinpä se säilytti pääsarjapaikkansa myös kaudeksi 1990. Tuolla kaudella joukkue jäi koko sarjan viimeiseksi ja kaksi ainoaa sarjapistettä yhdestä voitostaan napannut seura putosi suoraan pääsarjasta. Joukkueen maaliero oli murskaava 16–81.

title: Jalkapallon Suomen Cup 1966

text:
Jalkapallon Suomen Cup 1966 oli cupin 12. järjestämisvuosi. Kilpailuun osallistui 230 joukkuetta joista 1 luovutti, joukkueet jakautuivat sarjoittain seuraavasti: Mestaruussarja 10, Suomen-sarja 33, Maakuntasarja 66, Alue-sarja 70 ja muut 51. Ensimmäisen ja toisen sarjatason joukkueet pääsivät suoraan varsinaiselle kierrokselle.
Loppuotteluun selvisivät Helsingin Jalkapalloklubi ja Kotkan Työväen Palloilijat, ja se pelattiin Helsingin Olympiastadionilla. Ottelua seurasi 7069 maksanutta katsojaa ja sen voitti HJK 6-1.
Mestarit: Paavo Heinonen, Reijo Jalava, Pentti Kokko, Raimo Kauppinen, Nils Laine, Markku Peltoniemi, Kaj Österberg, Kari Lehtolainen, Pekka Talaslahti, Kai Pahlman, Raimo Pajo

title: Nauru

text: Olympialaisiin Nauru on osallistunut vuodesta 1996 1–3 urheilijan joukkueilla. Kaikki urheilijat ovat olleet painonnostajia. Naurun kansallisurheilulajit ovat australialainen jalkapallo ja painonnosto. Australialaisessa jalkapallossa on kahdeksan seuraa, ja lajia harrastaa 200 senioria ja 500 junioria. Maajoukkue voitti Arafuran kisat vuonna 2001. Vuonna 2002 se oli kansainvälisissä kisoissa kahdeksas 11 joukkueesta, ja 2005 se vetäytyi kisoista. Maa on saavuttanut kansainvälistä menestystä painonnostossa, esimerkiksi Kansainyhteisön kisoissa. Vuoden 2001 painonnoston maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus pitää Naurulla. Ne kuitenkin siirrettiin Guamille, koska Nauru ei kyennyt tarjoamaan riittävää infrastruktuuria.

title: Ykkönen (jalkapallo)

text: Sarjaa pelattiin vuosina 1973–1995 yhdessä koko maan kattavassa lohkossa. Alkujaan joukkueita oli 12 ja vuonna 1994 määrä kasvoi 14 joukkueeksi. Kausina 1996–2002 Ykkönen pelattiin kahdessa lohkossa, etelä- ja pohjoislohkossa, joissa oli molemmissa yleensä 10 joukkuetta. Kausina 2003–2010 sarjaa pelattiin yhtenä koko maan kattavana 14 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja nousi suoraan Veikkausliigaan ja toiseksi sijoittunut karsi Veikkausliigassa toiseksi viimeiseksi sijoittuneen joukkueen kanssa (poikkeuksena kausi 2006). Kausina 2007–2010 kolme viimeistä putosivat Kakkoseen. Kaudella 2011 sarja pelattiin poikkeuksellisesti 13 joukkueella ja kaudesta 2012 lähtien se on pelattu 10 joukkueen kolminkertaisena sarjana.

title: Joutsenon Kullervo (jalkapallo)

text: Kultsu onnistui nousemaan yhden kauden jälkeen takaisin Ykköseen voitettuaan Borgströmin johdolla Kakkosen itälohkon. Kaudeksi 1998 valmentajaksi palasi Ruokonen, joka korvattiin kesken kauden Borgströmillä. Joukkue sijoittui jälleen etelälohkon kahdeksanneksi, mutta tällä kertaa sarjasta ei pudottu suoraan, vaan viisi viimeistä pelasivat alemman jatkosarjan, jossa Kultsu oli toinen ja säilytti paikkansa Ykkösessä. Uusi putoaminen seurasi kuitenkin jo kaudella 1999, kun Kultsu sijoittui sekä etelälohkon alkusarjan että alemman jatkosarjan viimeiseksi. Joukkueessa pelasivat myös venäläiset Stanislav Jurgelevitš ja Dmitri Markov. Tällä kertaa putoaminen oli kohtalokas, sillä seuraavalle kaudelle ei saatu enää kokoon kilpailukykyistä joukkuetta ja seura lopetti jalkapallon edustusjoukkuetoimintansa.

title: Southern Methodist University

text: Yliopistoa edustavat NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa SMU Mustangsin nimellä kulkevat joukkueet. 1980-luvulla SMU:lla oli vuosien ajan koko maan paras joukkue amerikkalaisessa jalkapallossa, mutta 1987 havaittiin yliopiston törkeästi rikkoneen tiukkoja rekrytointisäädöksiä, ja koko jalkapallojoukkue lakkautettiin rangaistuksena vuodeksi.

title: Ykkösen kausi 2002

text: Ykkönen on Suomen toiseksi korkein jalkapallon sarjataso. Kaudella 2002 sarja pelattiin kahtena lohkona. Runkosarjan jälkeen lohkojen kaksi parasta joukkuetta pelasivat Veikkausliigan neljän viimeisen joukkueen kanssa kahdeksan joukkueen yksinkertaisen noususarjan. Sarjasta selvisi kuusi parasta joukkuetta Veikkausliigaan, koska joukkuemäärää nostettiin kahdestatoista neljääntoista kaudeksi 2003. Veikkausliigaan nousivat uusina joukkueina TPS, FC Jokerit ja FC KooTeePee. Samalla tämä oli viimeinen kausi toistaiseksi, jolloin Ykkönen pelattiin kahdessa lohkossa. Kaudella 2003 siirryttiin 14 joukkueen koko maan kattavaan sarjaan.

title: Brad Wing

text: Australialaisessa jalkapallossa uransa aloittanut Wing muutti Yhdysvaltoihin vuonna 2009, viimeiseksi lukiovuodekseen. Uudessa kotimaassaan hän aloitti myös amerikkalaisen jalkapallon, ja erinomaisen kauden jälkeen Louisianan osavaltionyliopisto oli valmis ottamaan Wingin joukkueeseensa.

title: Jalkapallon pelipaikat

text: Etutoppari oli vanhanajan jalkapallossa keskuspuolustaja, joka pysyi aina painollisella puolella peliä. Joukkueen etutoppariksi valittiin yleensä iso ja vahva pelaaja, joka jaksoi liikkua koko kentän leveydellä sekä voitti kaksinkamppailuja. Etutoppari oli varsinkin liberopelin suosion aikana merkittävä pelipaikka, mutta linjapuolustuksessa merkitys on vähäisempi.

title: Jalkapallon säännöt

text: Maali hyväksytään, kun pallo on ylittänyt kokonaan maaliviivan maalipylväiden välissä sekä poikkipylvään alta. Joukkue ei ole saanut tehdä sääntörikettä ennen maalia. Joukkue, joka on tehnyt enemmän maaleja, voittaa ottelun. Jos joukkueet ovat tehneet tai ovat olleet tekemättä yhtä monta maalia, niin ottelu päättyy tasapeliin. Jos kilpailusäännöt edellyttävät toisen joukkueen voittoa, niin ottelu voidaan ratkaista uusintaottelulla, vierasmaalisäännöllä, rangaistuspotkukilpailulla tai jatko-ottelulla (aiemmin nimeltään jatkoaika).

title: Gaelilainen jalkapallo

text: Gaelilainen jalkapallo (, ) on irlantilainen pallopeli. Se perustuu samoihin jalkapallon esimuotoihin kuin jalkapallo, rugby, amerikkalainen jalkapallo ja australialainen jalkapallo. Viimeksi mainittu muistuttaa sitä eniten, ja irlantilaiset ja australialaiset joukkueet pelaavatkin ystävyys- ja maaotteluita keskenään kompromissisäännöillä.

title: FC Venus

text:
Pete pelaa jalkapalloa surkeassa mutta yli-innokkaassa joukkueessa. Miehet pelaavat, katsovat ja ajattelevat vain jalkapalloa. Anna puolestaan inhoaa koko lajia, mutta rakkaus Peteen voittaa vastenmielisyyden jalkapalloa kohtaan.
Parisuhteen harmonia on kuitenkin koetuksella, kun Anna saa kuulla, että Pete aikoo kuluttaa kesälomansa pelikavereidensa kanssa jalkapallon MM-kisoissa Saksassa. Rupujoukkueen kallis matka on etusijalla ja Anna on jäämässä kakkoseksi.

title: Luettelo jalkapallon Saksan-mestareista

text: Ennen Bundesliigan perustamista vuonna 1963 mestaruuden ratkaisivat parhaimmat joukkueet cup-muotoisesti, vuosina 1943–1963 lopputurnaus pelattiin viiden alueellisen Oberliga-mestarin kesken. Koko liittovaltion kattava sarja, Bundesliiga, perustettiin vasta vuonna 1963, mikä on varsin ainutlaatuisen myöhään eurooppalaisessa jalkapallossa.

text: Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1972 pelattiin vuonna 1972 ensimmäistä kertaa Kamerunissa. Koko kisojen yllättäjä ja myös kisojen mestari, oli Kongon tasavalta, jonka joukkue päihitti karsinnoissa kaksi mestari ehdokasta, kun se löi ensimmäisellä kierroksella Nigerian ja toisella kierroksella kohde oli Norsunluurannikko. Alkulohkon joukkue selvitti yhdellä voitolla, yhdellä tasapelillä sekä yhdellä häviöllä, ollessaan lohkonsa toinen samoilla pisteillä kolmanneksi tulleen Marokon edellä. Välierissä joukkue löi Kamerunin maalein 1-0 ja finaalissa joukkue voitti Malin 3-2 ja otti historiansa ensimmäisen Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailujen voiton.

title: Brasilian jalkapallon osavaltiomestaruussarjat

text: Ensimmäisessä vaiheessa joukkueet jaetaan kahteen kuuden joukkueen lohkoon, jotka pelaavat kaksinkertaisen sarjan. Toisessa vaiheessa molempien lohkojen neljä parasta joukkuetta jaetaan kahteen neljän joukkueen lohkoon, jotka pelaavat jälleen kaksinkertaisen sarjan. Kolmannessa vaiheessa lohkojen parhaat joukkueet pelaavat keskenään kaksiosaisen finaalin. Voittaja on koko sarjan mestari.

title: Martti Jäppilä

text: Helsingin Ponnistusta edustanut Jäppilä oli myös monipuolinen urheilija, joka harrasti muun muassa jalkapalloa, tennistä, kestävyysjuoksua ja mäkihyppyä. Jalkapalloa hän pelasi maalivahtina TUL:n sarjoissa Ponnituksen joukkueessa koko 1920-luvun ajan. Vuonna 1922 Jäppilä valittiin Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkueeseen, joka kohtasi Moskovassa Neuvosto-Venäjän joukkueen Työväen Urheiluliiton kaikkien aikojen ensimmäisessä liitto-ottelussa. Jäppilä oli mukana myös vuonna 1924 Neuvostoliiton kohdanneessa TUL:n liitojoukkueessa.

title: Australialainen jalkapallo

text: Australialaisessa jalkapallossa vartalokontaktin määrä on suurempi kuin jalkapallossa, mutta vähäisempi kuin rugbyssä ja amerikkalaisessa jalkapallossa. Taklaaminen voi tapahtua lonkalla, olkapäällä, rinnalla tai käsillä, kunhan pallo on korkeintaan viiden metrin etäisyydellä. Taklaaminen on kiellettyä olkapäiden yläpuolelle, polvien alapuolelle ja selkään. Sääntöjen vastaisesta taklauksesta seuraa vapaapotku, kuten myös jos tuomari katsoo pelaajan pitäneen palloa liian pitkään hallussaan tai juosseen pallon kanssa liian pitkän matkan ponnauttamatta sitä kentän pinnasta.[3]

title: Brad Wing

text: Wingin isä David Wing oli myös entinen australialaisen sekä amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.

title: East City Giants

text: East City Giants eli ECG on helsinkiläinen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1979 ja täten ECG oli Suomen ensimmäinen amerikkalaisen jalkapallon seura. Lukuun ottamatta yhdeksän vuoden taukoa 2002–2010 on seuran amerikkalaisen jalkapallon jaosto ollut aktiivisena koko sen historiansa ajan. Amerikkalaisen jalkapallon lisäksi seuralla on ollut toimintaa käsipallossa, lippupallossa, pyörätuolirugbyssä, cheerleadingissa sekä salibandyssä, jossa seuralla on edelleen kolme joukkuetta aktiivisina Helsingin sarjoissa.

title: Futsal

text: Futsalissa pelaa vastakkain kaksi joukkuetta, joissa kummassakin on kentällä samaan aikaan viisi pelaajaa, maalivahti ja neljä kenttäpelaajaa. (Tarkemmin Futsalin pelipaikat) Joukkueeseen kuuluu tyypillisesti myös vaihtopelaajia ja varamaalivahti. Peliä pelataan jalkapalloon verrattuna huomattavasti pienemmällä ja kovapintaisella kentällä, perinteisesti parketilla tai modernimmalla muovipinnoitteella. Futsalpallo on jalkapalloon verrattuna pienikokoisempi (kokoa 4) ja vähemmän kimmoisa. Jalkapallon ja futsalin säännöt muistuttavat toisiaan, mutta merkittäviä erojakin säännöistä löytyy. Tärkeimpinä eroina ovat futsalin tehokas peliaika, rajoittamattomat vaihdot, kumuloituvat joukkueen virheet sekä maaliheitot ja rajapotkut.

title: Salo

text: Harvinaisempien lajien joukosta Salo Scorpions edustaa kaupunkia amerikkalaisen jalkapallon II-divisioonassa ja Salo Juggernauts australialaisessa jalkapallossa. Salon Toverit ovat kunnostautuneet mm. harppuunakalastuksessa.

title: Paul Brown (australialaisen jalkapallon pelaaja)

text: Paul Brown (s. 6. toukokuuta 1969) on uransa jo päättänyt australialaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi vuosina 1990-1998 Geelongin riveissä Australian pääsarjassa AFL:ssä. Brown on 187 senttimetriä pitkä ja painaa 87 kilogrammaa.

title: Australialainen jalkapallo

text: , kansainvälisen australialaisen jalkapallon neuvosto


query: Minkälainen olento Medusa on kreikkalaisen mytologian mukaan?

title: Medusa

text: Medusa () oli kreikkalaisessa tarustossa hirviömäinen naispuolinen olento gorgo, joka pystyi katseellaan muuttamaan ihmisen kiveksi.[1] Hänen sisarensa olivat Euryale ja Stheino.

title: Seireenit

text: Seireenit ovat kreikkalaisessa mytologiassa naispuolisia olentoja, joiden ulkomuoto on ihmisen ja lintujen sekoitus. Seireeneillä on naisen pää ja hiukset sekä puolet vartalosta, kotkan siivet ja pitkät mutta lintumaiset jalat. Jaloissa ja siivissä on terävät kynnet niin kuin lepakoilla. Kauniilla laulullaan seireenit houkuttelivat merimiehiä vastustamattomasti luokseen ja sitten repivät heidät kappaleiksi. "Odysseiassa" Odysseus suojautui seireeneiltä laitattamalla miehilleen vahaa korviin. Koska hän itse halusi kuulla seireenien laulun, antoi hän sitoa itsensä mastoon. Argonautteja suojasi seireeneiltä Orfeuksen laulu.

title: Hydra (mytologia)

text: Hydra (, Vesikäärme) oli kreikkalaisessa mytologiassa hirvittävä olento, jolla oli käärmeen vartalo ja yhdeksän päätä. Sen pystyi tappamaan vain polttamalla tai katkaisemalla sen kaikki päät nopeasti, sillä se sai uusia päitä menetettyjen tilalle nopeaan tahtiin. Se eli suolla lähellä Lernan muinaista kaupunkia Argoliksessa.

title: Kreikkalainen mytologia

text: Roomalaiset perivät kreikkalaiset tarut osaksi omaa mytologiaansa. Erityisesti Ovidius käytti monissa runoissaan kreikkalaisesta mytologiasta saatuja aiheita, tunnetuimpana laaja runoelmansa Muodonmuutoksia. Se esittää maailman historian sen luomisesta Julius Caesariin asti ja kuvaa suuren määrän myyttejä keskittyen erilaisiin muodonmuutoksiin. Monet antiikin tarut tunnetaan juuri Ovidiuksen esittämässä muodossa tai jopa pelkästään hänen kauttaan, ja teoksella on ollut suuri vaikutus renessanssiajan taiteeseen. Vergilius esitti eepoksessaan Aeneis Aineiaan tarinan yhdistettynä Rooman historiaan. Se jäljitteli pääosin kreikkalaisen mytologian kertomuksia ja eepoksen alkupuolella erityisesti Odysseiaa ja loppupuolella Iliasta.[1]

title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Kreikkalaisessa mytologiassa esiintyi useita lajeja. Merkittävimpiä olivat jumalat ja ihmiset. Titaanit edelsivät olympolaisia jumalia ja olivat heidän vihansa kohteena. Muita olentoja olivat kentaurit, jotka olivat puoliksi ihmisiä ja puoliksi hevosia; luontoon perustuvat nymfit, joista dryadit olivat puiden nymfejä ja nereidit meren nymfejä; ja satyyrit, jotka olivat puoliksi ihmisiä ja puoliksi pukkeja. Kreikkalaiseen mytologiaan kuului myös hirviöitä, kuten kykloopit, yksisilmäiset jättiläiset; merihirviö Skylla; vesipyörre Kharybdis; naispuoliset gorgot; sekä Minotauros, joka oli puoliksi ihminen ja puoliksi härkä.

title: Kreikkalainen mytologia

text: Kreikkalaisella mytologialla tarkoitetaan antiikin Kreikan aikaista tarustoa, joka alun perin syntyi ja levisi suullisesti ja runomuotoisesti. Kreikkalaisessa mytologiassa esiintyy paljon jumalia, sankareita ja taruolentoja. Varsinkin jumalaistarut tulivat osaksi antiikin kreikkalaista uskontoa. Mytologia kytkeytyi myös kreikkalaisen filosofian ja historiankirjoituksen varhaisvaiheisiin. Myytit olivat suosittuja aiheita kreikkalaisessa taiteessa, näytelmissä ja kirjallisuudessa, ja tätä kautta niillä on ollut kestävä vaikutus koko länsimaiseen kulttuuriin.

title: Luettelo Cthulhu-mytologian olennoista

text: Toiset jumalat (, myös "Outer Gods" eli Ulommat jumalat) ovat mytologian mahtavimpia olentoja. Toiset jumalat ovat kosmisia ja persoonattomia olentoja, joiden valta ulottuu kaikkialle universumiin. Ne ovat vielä paljon suuria muinaisia voimakkaampia ja ihmiset ovat niille täysin yhdentekeviä.

title: Hastur

text: Hasturiin liitetään läheisesti joukko Cthulhu-mytologian olentoja, joista tunnetuin lienee byakhee. Näitä olentoja on joskus tavattu juuri ennen Hasturin ilmaantumista.

title: Gorgofone

text: Gorgofone (, 'gorgon surmaaja') oli kreikkalaisessa mytologiassa Perseuksen ja Andromedan tytär, joka oli nimetty isänsä sankariteon mukaan. Perseus oli aiemmin surmannut Medusan, gorgon. Hän oli naimisissa kahden eri kuninkaan kanssa. Ensimmäinen aviomies oli Messenian kuningas Perieres, Aioloksen poika, jonka kanssa hänellä oli lapset Leukippos ja Afareus. Apollodoroksen mukaan Perieres oli kuitenkin Kynorteksen poika, ja heidän lapsensa olivat Leukippos, Afareus, Tyndareus ja Ikarios.

title: Toiset jumalat

text: Toiset jumalat (, myös "Outer Gods" eli Ulommat jumalat) ovat amerikkalaisen kauhukirjailija H.P. Lovecraftin luoman Cthulhu-mytologian jumalolentoja. Toiset jumalat ovat kosmisia olentoja, joiden valta ulottuu kaikkialle universumiin. Ne ovat mytologian tunnetuimpia olentoja suuria muinaisia paljon voimakkaampia, ja ihmiset ovat niille täysin yhdentekeviä. Erottelu suurten muinaisten ja toisten jumalten välillä ei ole täysin selvä, ja vaikka Lovecraftin joissain omissakin novelleissa esiintyy erottelu, se ei ole kovinkaan selkeä, eivätkä kaikki Cthulhu-mytologiaa tuntevat ja kirjoittavat erottele toisia jumalia suurista muinaisista.

title: Mormo

text: Mormo ( tai ) oli henki kreikkalaisessa mytologiassa, joka puri ilkeitä lapsia ja oli jumalatar Hekaten kumppani. Mormo-sanaa käytettiin viittaamaan myös naispuoliseen vampyyrin kaltaiseen olentoon tarinoissa, joita kreikkalaisten lasten lastenhoitajat kertoivat saadakseen lapset tottelemaan. Tämä viittaus esiintyy etenkin joissain Aristofaneen näytelmissä. Mormoon viitataan myös "Aleksiaassa", mikä osoittaa Mormosta kerrotun lapsille vielä Bysantin ajoilla.

title: Haades

text: Haades tai Hades ( tai ’näkymätön’) tarkoittaa kreikkalaisessa ja roomalaisessa jumaltarustossa esiintyvää vainajalaa eli tuonpuoleista. Kreikkalaisessa mytologiassa Haades on myös paikkaa hallitsevan jumalan nimi, jonka vastine roomalaisessa mytologiassa on Pluto.

title: Suuret muinaiset

text: Simonin "Necronomicon"-versiossa, joka pohjautuu pääosin mesopotamialaiseen mytologiaan, esiintyy joukko pahoja jumalia, Muinaisia. Näiden jumalten joukossa on paljon sumerilaisten myyttien hirviöitä, kuten Ninnghižidda, Pazuzu ja Tiamat, sekä joitain Cthulhu-mytologian olentoja muistuttavia jumalolentoja, juten Kutulu, Azag-Thoth ja Ishniggarab. Vaikka sumerilaisesta mytologiasta löytyikin erottelu pahojen, muinaisten jumalten ja heidän hyvien lapsiensa välillä, on "Necronomiconin" erottelu osin tekaistu Cthulhu-mytologian pohjalta.

title: Syväläiset

text: Syväläiset () ovat H.P. Lovecraftin luoma kuvitteellinen laji ja osa Cthulhu-mytologian laajaa erilaisten fiktiivisten olentojen kirjoa. Syväläiset esiintyvät ensi kerran Lovecraftin pienoisromaanissa "Varjo Innsmouthin yllä" (1931), mutta niiden kaltaisia olentoja kuvaillaan jo novellissa "Dagon". Syväläiset ovat kalamaisia olentoja, ulkoasultaan sekoitus ihmistä, kalaa ja sammakkoa, ja elävät valtamerien pohjalla. Ne muistuttavat ihmistä ainakin siinä määrin että pystyvät lisääntymään näiden kanssa.

title: 149 Medusa

text: 149 Medusa on Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. Perrotin vuonna 1875. Nimensä pikkuplaneetta sai kreikkalaisen mytologian Medusa-gorgon mukaan.

title: Khrysaor

text: Khrysaor (, "kultainen miekka") oli kreikkalaisessa mytologiassa usein jättiläiseksi kuvattu Poseidonin ja Medusan poika, joka ponnahti esiin yhdessä Pegasoksen kanssa syntyneestä haavasta, kun Perseus katkaisi Medusan kaulan. Hän saanut alkunsa Poseidonin raiskattua Medusan, joka tällöin oli vielä kaunis neito, kanssa Pallas Athenen temppelissä, jonka seurauksena temppelinsä häpäisemisestä raivostunut Pallas Athene muutti Medusan käärmehiuksiseksi hirviöksi.

title: Eurynomos

text: Eurynomos on kreikkalaisessa mytologiassa taruolento, joka asuu manalassa. Toisinaan hänet samastetaan Haadeeseen (eli roomalaisen mytologian Orcukseen) ja toisinaan hänen sanottiin olevan Hekaten palvelija. Nykyisin olento liittyy ihmisten mielissä lähinnä black metal -muusikko Øystein Aarsethiin eli Euronymousiin, joka otti taiteilijanimensä tämän olennon mukaan. Saatanallisessa Raamatussa nimi on kirjoitettu väärin Euronymous, ja se on joku vähäinen hahmo, josta tieto on kadonnut ajan mukana tai se on taidemaalari Polygnotoksen keksintö.

title: Pegasos

text: Pegasos (, ) on kreikkalaisen mytologian siivekäs hevonen, jonka vanhemmiksi nimetään gorgo Medusa ja Poseidon, joka oli saattanut edellisen raskaaksi hevosmuodossaan. Pegasoksen kerrotaan ponnahtaneen esiin Medusan kaulasta sen jälkeen, kun Perseus oli katkaissut tämän pään. Kun Perseus oli tappanut Medusan, Pegasos auttoi häntä lennättämällä hänet selässään kotiin. Eräässä tarinassa Pegasoksen kerrotaan usein kantaneen salamoita Zeukselle.

title: Ródos

text: Kreikkalaisen mytologian lääkintätaidon jumala Asklepios syntyi tarun mukaan Ródoksen Asklepieionissa eli nykyisessä Asklipieíossa.[17] Ródokselta lähti Homeroksen mukaan yhdeksän laivaa kreikkalaiseen mytologiaan kuuluvaan Troijan sotaan. Ródoslaisten alukset liittyivät Agamemnonin laivastoon.[3]

title: Pegasus

text: Kreikkalaisessa mytologiassa Pegasos nousi esiin Medusan ruumiista sen jälkeen kun Perseus oli katkaissut hänen kaulansa. Zeus asetti Pegasoksen taivaalle Pegasuksen tähdistöksi kuitenkin vasta myöhemmin sen jälkeen, kun Bellerofon oli yrittänyt ratsastaa sillä taivaisiin mutta oli pudonnut ratsunsa selästä.

title: Daphnis (kuu)

text: Kuu nimettiin vuonna 2006 Dafniin mukaan, joka on lammaspaimen, runoilija ja pillinsoittaja kreikkalaisessa mytologiassa. Dafnis oli myös titaanien, joiden mukaan Saturnuksen suurimmat kuut on nimetty, jälkeläinen. Myös toinen Saturnuksen sisempi kuu Pan on nimetty kreikkalaisen mytologian lammaspaimenen mukaan.

title: Caduceus

text: Caduceus tai kerykeion () on sanansaattajan sauva, jonka ympärille on symmetrisesti kietoutuneena kaksi käärmettä, jotka katsovat toisiaan. Toisinaan sauvaan on myös sijoitettu siipipari. Kreikkalaisessa mytologiassa Hermes kuvattiin usein kantamassa sauvaa kädessään; myös Hermeen vastine roomalaisessa mytologiassa, Mercurius, kuvattiin vastaavasti. Näistä juontavat juurensa nimitykset Hermes-sauva ja Merkurius-sauva. Myös aamuruskon jumalatar Iris, kreikkalaisen mytologian jumalten viestinviejä, esiintyi kantaen caduceusta koska hänen katsottiin olevan auringon sanansaattaja.

title: Iodame

text: Iodame oli kreikkalaisessa mytologiassa Itonusin tytär ja Amfiktyonin tyttärentytär. Iodame toimi Athene-temppelissä papittarena, kunnes Medusa muutti hänet kiveksi.

title: Kentauri (taruolento)

text: Kentauri () on kreikkalaisen mytologian olento, joka on puoliksi ihminen ja puoliksi hevonen. Kentaurilla on hevosen ruumis, mutta kaulan ja pään tilalla on ihmisen ylävartalo vyötäröstä ylöspäin. Erään käsityksen mukaan Thessalian vuoristoseudulla asunut esi-indoeurooppalainen väestö olisi tulkinnut Etelä-Aasian aroilta tulleiden indoeurooppalaisten, hevosten selästä karjaansa kaitsevien paimenten hahmot miehen ja hevosen eläimellisiksi sekasikiöiksi.[1] Varhaisimmassa kreikkalaisessa kirjallisuudessa (Homeros) kentaurien sekasikiömäisyyttä ei mainita, kesyttömyys ja eläimellisyys kylläkin. Vasta Pindaros mainitsee kentaurit miehen ja hevosen yhdistelmäksi. Myös varhaisessa kreikkalaisessa taiteessa kentaurit kuvataan karvaisiksi jättiläisiksi, ja hevoselementti tulee mukaan vasta myöhemmin. Sana kentauros ei ilmeisestikään ole indoeurooppalaista perua,[2] joten lienee turvallisinta olettaa se esikreikkalaiseksi sanaksi, jolle kehkeytyi sisältö erilaisista paikalliskonteksteista.

title: Medusa

text: Luokka:Kreikkalaisen mytologian taruolennot Luokka:Hirviöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Kreikkalainen mytologia

text: Antiikin aikana kreikkalainen mytologia vaikutti suuresti roomalaiseen mytologiaan. Roomalaisilla ei alun perin ollut juurikaan omaa mytologiaa, koska heidän jumaliaan ei oltu personoitu. Myöhemmin he kuitenkin loivat oman mytologiansa osaksi soveltamalla kreikkalaisia myyttejä roomalaiseen ympäristöön.[3] Monet kreikkalaisen mytologian aiheet tunnetaan ennen kaikkea roomalaisaikaisten versioiden kautta, kuten Ovidiuksen ja Vergiliuksen teoksista, sekä roomalaisten varhaisemmista kreikkalaisista taideteoksista tekemien jäljitelmien kautta.

title: Perseo l’invincibile

text: Elokuva perustuu löyhästi kreikkalaisen mytologian kertomukseen Medusa-hirviön surmanneesta Perseuksesta. Argosin saartaman Serifosin kuningaskunnan ainoa suora kauppareitti merelle johtaa lohikäärmeen ja ihmiset kiveksi muuttavan Medusan asuttaman laakson kautta. Argosin kuningas Akrisios tarjoaa läpikukua maansa kautta, jos Serifosin kuninkaan tytär Andromeda menee naimisiin hänen poikansa Galenorin kanssa. Argosin kuningatar Danae, jonka edellisen miehen Akrisios on murhannut, ennustaa hänen kadonneen poikansa surmaavan Galenorin.

title: Hippokamppi

text: Hippokamppi (, sanoista ἵππος, ”hevonen” ja κάμπος, ”hirviö”)) on foinikialaisessa, kreikkalaisessa ja etruskilaisessa mytologiassa esiintyvä olento. Tarun mukaan hippokampilla oli hevosen eturuumis ja kiemurteleva, suomuinen takaruumis, joka joissain kuvauksissa päättyi kalan pyrstöön. Korvat olivat usein kaarevat ja pitkät, ja ne saatettiin myös tulkita sarviksi.

title: Sisilian lippu

text: Lipun keskellä on samankaltainen "triskelion" (tai "trinacria") kuin Mansaaren lipussa. Sisilialaisessa versiossa triskelionin keskellä on kreikkalaista mytologiaa edustavan Medusan pää.

title: Uranos

text: Uranos () on kreikkalaisessa mytologiassa taivaan jumala sekä Gaian, Äiti maan, poika ja puoliso. Uranos ja Gaia olivat useimpien kreikkalaisen mytologian hahmojen ja maailman olentojen esivanhempia tai luojia tavalla tai toisella, mutta eivät kuitenkaan kaikkien (esimerkiksi Nyksin, yön, ja Ereboksen, pimeyden, synnytti Khaos).


query: Ketä vastaan Ukraina soti itsenäisyydestään?

title: Neuvostoliiton historia

text: Venäjän hajotessa erillisiksi sotilashallitusten johtamiksi valkoisiksi armeijoiksi jakautuneet valkoiset ja heidän tapaansa Venäjän yhtenäisyydestä periaatteessa kiinni pitävät punaiset taistelivat lisäksi itsenäistymään pyrkivien Venäjän keisarikunnan entisten osien kansallismielisiä vastaan. Esimerkiksi Ukrainassa oli viisi sotivaa osapuolta: Ukrainan kansantasavalta liitossa Puolan kanssa, Länsi-Ukrainan kansantasavalta Puolaakin vastaan pyrkien liittoutumaan Ukrainan kansantasavallan kanssa, Harkovan punainen moskovalaismielinen hallitus sekä valkoinen Venäjän yhtenäisyydestä ja jakamattomuudesta monarkistiseen tapaan kiinni pitävä ranskalaisten ja brittiläisten tukema Etelä-Venäjän armeija sekä Nestor Mahnon anarkistit. Suomessa vallasta taistelivat punaisten Suomen kansanvaltuuskunta ja valkoisten Suomen senaatti.[2]

title: Neuvostoliiton vallankaappausyritys 1991

text: Syyskuussa 1991 Neuvostoliitto tunnusti kaikkien Baltian maiden itsenäisyyden. Kaikki neuvostotasavallat itsenäistyivät. Neuvostoliiton tilalle tuli "Suvereenien valtioiden liitto". Marraskuussa 1991 siihen liittyi seitsemän uutta itsenäistä valtiota. Venäjän jälkeen suurin entinen neuvostotasavalta Ukraina jäi liitosta pois – julistautuen itsenäiseksi 1. joulukuuta 1991. Venäjä tunnusti sen itsenäisyyden 3. joulukuuta. Venäjän valtaa liitossa lisäsi Jeltsinin päätös, ettei Venäjän kannata ottaa liittoon kaikkia halukkaita, uusia ja köyhiä tasavaltoja.

title: Itärintama (toinen maailmansota)

text: Saksalaisten joukkojen lisäksi itärintamalla soti muiden akselivaltojen joukkoja, erityisesti unkarilaisia, romanialaisia, slovakialaisia, kroatialaisia ja italialaisia sotilaita. Myös suomalaiset sotivat saksalaisten rinnalla omaa jatkosotaansa Neuvostoliittoa vastaan. Sodan aikana saksalaisten joukkojen puolella soti lisäksi iso joukko antikommunistisia partisaaneja erityisesti Baltiasta ja Ukrainasta, ja heistä osa liittyi myös SS-yksiköihin. Espanjan diktaattori Francisco Franco lähetti myös rintamalle espanjalaisen divisioonan ylläpitääkseen suhteitaan Saksaan. Neuvostoliiton puolella soti suuri joukko partisaaneja erityisesti Puolassa ja Jugoslaviassa. Lisäksi Puolan I ja II armeijat, jotka olivat puna-armeijan kouluttamia, sotivat itärintamalla. Suuri merkitys sodan lopputulokseen oli myös saksalaisten rintaman takana toimineilla neuvostopartisaaneilla, jotka sitoivat jopa noin 10 prosenttia saksalaisten taistelujoukoista.

title: Valentinianus I

text: Valentinianuksen aikana Rooma soti barbaarikansoja kuten burgundeja, sakseja ja alemanneja vastaan, joista aiemmin ei ollut edes kuultu. Aluksi Valentinianus toimi Milanosta käsin, mutta muutti vuonna 365 Pariisiin, josta käsin hän soti alemanneja vastaan. Alemannit lyötiin Reinin taakse ja heidän kanssaan solmittiin rauha.

title: Vapaa Ranska

text: Vapaan Ranskan armeija soti Vichyn Ranskaa, Saksaa ja Italiaa vastaan Pohjois-Afrikassa. Kenraali Marie-Pierre Kœnig soti Saksaa vastaan Bir Hakeimissa Libyassa kesäkuussa 1942 ja eversti Philippe Leclerc johti 16 500 hengen siirtomaajoukot Tšadista italialaisia vastaan. Operaatio Soihdun aikana suuri osa Vichyn joukoista antautui välittömästi ja liittyi Vapaan Ranskan puolelle. Kenraali Henri Giraud pakeni ja loikkasi Vapaan Ranskan puolelle.

title: Länsi-Ukrainan kansantasavalta

text: Länsi-Ukraina ja Ukrainan kansantasavalta julistivat tammikuussa 1919 yhdistyvänsä, mutta Länsi-Ukraina joutui sotaan Puolaa vastaan, joka valtasi koko maan heinäkuuhun 1919 mennessä.

title: Perun historia

text: Peru soti myös ajoittain naapureitaan vastaan kiistellyistä raja-alueista. Espanjaa vastaan se soti merellä 1864–1866. Tyynenmeren sodassa 1879–1883 yhdessä Bolivian kanssa Chileä vastaan Peru menetti nitraattikenttänsä Atacaman autiomaassa ja kolme maakuntaansa. Rajariidat Bolivian kanssa selvitettiin neuvottelemalla 1902.

title: Lohengrin

text: Richard Wagner perusti "Lohengrinin" tarinaan Saksan kuninkaasta Henrik I Linnustajasta (876–936), joka soti unkarilaisia vastaan. Kuitenkin Brabantin herttuakunta, jonne tarina sijoittuu, perustettiin vasta 1183.

title: Brest-Litovskin rauha

text: Rauhansopimusneuvottelujen yhtenä kohteena oli myös Ukraina. Saksa tunnusti 9. helmikuuta 1918 Ukrainan itsenäisyyden solmimalla tämän kanssa rauhansopimuksen, jolloin saksalaisten tavoite Ukrainan irrottamiseksi mahdolliseksi protektoraatiksi Venäjästä muodollisesti itsenäisenä valtiona oli toteutumassa. Ukrainan kansantasavalta oli julistautunut Venäjästä itsenäiseksi tasavallaksi 22. tammikuuta 1918.

title: Balkanin liitto

text: Balkanin liitto oli Serbian, Bulgarian, Montenegron ja Kreikan vuonna 1912 muodostama sotilasliitto, joka soti vuosina 1912–1913 käydyssä ensimmäisessä Balkanin sodassa Ottomaanien valtakuntaa vastaan. Liitto syntyi Venäjän vaikutuksesta ja oli alkujaan nimellisesti tarkoitettu Itävalta-Unkarin vallan rajoittamiseen Balkanilla, mutta sen todellinen tarkoitus oli turkkilaisten karkottaminen Balkanilta. Liittoon kuuluneet maat julistivat sodan Ottomaanien valtakunnalle lokakuussa 1912 ja saavuttivat pian voiton. Liitto kuitenkin hajosi heti sodan jälkeen, sillä siihen kuuluneet maat eivät päässeet yhteisymmärrykseen turkkilaisilta vallatun Makedonian jakamisesta. Kiista johti jo vuoden 1913 aikana toiseen Balkanin sotaan, jossa Bulgaria soti yksinään entisiä liittolaisiaan vastaan.

title: Ukrainan kansantasavalta

text: Sopimuksella keskusvaltojen kanssa Ukraina tosiasiallisesti alistui näiden kontrolliin. Vastapainoksi se sai tunnustuksen itsenäisyydelleen ja sotilasapua. Sotilasavulle olikin heti käyttöä, sillä Mihail Muravjovin komentamat bolševikkien joukot valtasivat Kiovan samana päivänä, kun sopimus allekirjoitettiin. Kiovassa käynnistyi punainen terrori, jossa 5 000 bolševikkien vastustajaa surmattiin.

title: Kosovo

text: 1800-luvun toisella puoliskolla tapahtui ensimmäinen albaanien ja serbien välinen konflikti, kun albaanit asettuivat Osmanien valtakunnan puolelle vuosien 1876–1877 sodassa. Serbia soti Venäjän ja Bosnian kapinallisten rinnalla heikentyvää Turkkia vastaan, mikä toi Serbialle suurvaltojen tunnustaman täyden itsenäisyyden ja 1878 rauhansopimuksessa Berliinin kongressissa Serbia sai takaisin alaisuuteensa Pristinan sekä Mitrovican.

title: Ukrainan maakaasukysymys 2006

text: Euroopan unionin energiavastaavat pitivät asiasta kriisikokouksen vasta keskiviikkona 4.1.2006. Euroopan unionin komissiossa kaasuasioista vastaa latvialainen Andris Piebalgs. Ukraina ja Venäjä jäivät pois kokouksesta. Ukraina totesi, että Ukraina ja Venäjä neuvottelivat maakaasuasiasta keskenään ja että Euroopan unionin energiakomissaarin kokoon kutsumalla kokouksella oli vain tekninen luonne.

title: Suomen sisällissodan nimet

text:
Myöhemmin nimitystä on puolustettu sillä että punaisten voitto olisi tuhonnut Suomen itsenäisyyden ja maa olisi päätynyt osaksi Neuvostoliittoa. Joidenkin historiantutkijoiden mukaan viimeksi mainittu käsitys on kontrafaktista päättelyä, jossa mennyttä aikaa on yritetty arvioida sodan jälkeisen historian valossa, ja "jossittelua" mahdollisella mutta toteutumattomalla historialla. Useimmat historioitsijat arvioivat kuitenkin tämän kehityskulun todennäköiseksi. Sisäisen vallankumouksen ja liittymisen Neuvostoliittoon koki Ukraina 1918-19, mutta vasta jonkin verran 1918 sodan jälkeen. Joidenkin venäläissotilaiden motivaatio taisteluun Suomen alueesta oli lopulta alhainen, mutta myös taisteluvalmiutta oli: Leninin hallitus joutui pakottamaan Venäläisen punakaartin kenraali Jeremejevin lopettamaan omavaltaisen väliintulon, joka oli neuvosto-Venäjän ja Saksan solmiman Brest-Litovskin rauhansopimuksen vastainen. Suomen itsenäisyyden oli ensimmäisenä tunnustanut neuvosto-Venäjän bolsevikkihallitus, mikä oli ollut ratkaiseva edellytys muiden valtioiden tunnustuksille.
Vaikka sota myötävaikutti merkittävästi Suomen lopulliseen irrottautumiseen Venäjästä tässä yhteydessä ei aina huomioida, että saksalaisen kuninkaan valinta Suomen johtoon ja Vaasan senaatin Saksan kanssa tekemät sopimukset sitoivat Suomen Saksaan niin taloudellisesti, poliittisesti kuin sotilaallisestikin. Siten vuoden 1918 sota ei sinänsä varmistanut Suomen itsenäisyyttä. Tammikuuhun 1918 verrattuna toukokuussa 1918 maassa olleiden ulkomaisten joukkojen kansallisuus oli vain vaihtunut (ruotsalaisilmaus, yhden kirjaimen ero: "från ryska till tyska"). Vasta Saksan keisarikunnan tappio ensimmäisessä maailmansodassa ja Neuvosto-Venäjän heikkous todella vapauttivat Suomen suojelijoistaan. Saksan häviö ei kuitenkaan liittynyt enää mitenkään Suomessa keväällä 1918 käytyyn sotaan. Saksan häviön myötä oikeiston saksalaissuuntaus laantui.

title: Eino Leino

text: Itsenäisyyden ensi vuosikymmenillä modernimpaa Leino-tulkintaa tarjosivat muun muassa Aarre Merikannon mieskuorolle ja orkesterille säveltämä "Ukri "(1938–1943) sekä Tauno Pylkkäsen ooppera "Simo Hurtta" (1948). Lausujan taustamusiikiksi sävellettyä pianosäestyksellistä melodraamaa edusti muun muassa Lauri Parviaisen "Tumma" (1941).

title: Peru

text: Peru soti myös ajoittain naapureitaan vastaan kiistellyistä raja-alueista. Espanjaa vastaan se soti merellä 1864–1866. Tyynenmeren sodassa 1879–1883 yhdessä Bolivian kanssa Chileä vastaan Peru menetti nitraattikenttänsä Atacaman autiomaassa ja kolme maakuntaansa.[6] Rajariidat Bolivian kanssa selvitettiin neuvottelemalla 1902.

title: Taras

text: Muutamia vuosia Arkhidamoksen kuoleman jälkeen taraslaiset kutsuivat apuun Epeiroksen kuninkaan Aleksanterin. Tämä saapui Italiaan armeijoineen vuonna 332 eaa. ja jatkoi sotimista siellä vuoteen 326 eaa. saakka. Aleksanteri soti ensin messapeja vastaan ja pakotti nämä tekemään rauhan taraslaisten kanssa. Tämän jälkeen hän soti lukaaneja ja bruttiumlaisia vastaan, ja voitti nämä suuressa taistelussa Poseidonian lähellä. Lopulta Aleksanteri kääntyi Tarasta vastaan, valtasi sen siirtokunnan Herakleian ja siirsi suurkreikkalaisten kokoontumispaikan sieltä Akalandros-joelle Thurioin alueelle. On kuvattu, että Aleksanterin kuolema lopulta ennemminkin vapautti kreikkalaiset vihollisesta, sen sijaan että olisi ollut liittolaisen menetys.

title: Ukrainan historia

text: Mongolivallan väistyttyä alkoi Keski- ja Etelä-Ukrainaan muodostua riippumattomia venäläis-tataarilaisia kasakkayhteisöjä, jotka taistelivat tataareja ja turkinsukuisia kansoja vastaan etelässä. Lopulta 1648 kasakoiden johtaja, hetmani Bohdan H’melnytskyi (), aloitti kapinan ja vapaustaistelun puolalaisia vastaan ja perusti itsenäisen kasakkahetmanaatin, mutta joutui lopulta tukeutumaan ulkopoliittisesti Venäjän tsaariin ja pyytämään tältä tukea solmimalla liiton 1654 Venäjän tsaarin Aleksein kanssa. Sopimuksen tuloksena kasakat tunnustivat Venäjän yliherruuden Ukrainaan ja saavat sotilaallista tukea Venäjältä, mikä johti Venäjän ja Puolan väliseen sotaan. Sota päättyi Andrusovon rauhaan 1667, jossa Puolan oli luovutettava Venäjän hallintaan Dneprin itäpuolinen Ukraina (, 'vasen ranta') sekä Kiova. Rajan itäpuolella olevat kasakkayhteisöt jäivät tsaarin, kun taas länsipuolella olevat Puolan kuninkaan alamaisiksi.

title: Suomen itsenäistyminen

text: Svinhufvud ja itsenäisyysaktivistit halusivat sitoa Suomen itsenäisyyden erityisesti Saksan tukeen, sillä se oli selvästi voittanut itärintaman sodan Venäjää vastaan. Saksa oli tukenut jääkäriliikettä, ja elokuussa 1917 Saksan armeijan päämajoitusmestari Erich Ludendorff päätti toimittaa lisää aseita suomalaisille separatisteille. Suomen senaatin edustajan Edvard Hjeltin vieraillessa Saksan päämajassa 26. marraskuuta kenraali Ludendorff rohkaisi suomalaisia julistamaan maansa itsenäiseksi ja lupasi Saksan tukevan Suomen itsenäisyyttä tulevissa Brest-Litovskin rauhanneuvotteluissa. Hjeltin Helsinkiin lähettämä tieto saattoi osaltaan rohkaista Svinhufvudin senaattia itsenäisyysjulistuksen antamiseen, vaikka se ei ollutkaan Saksan hallituksen virallinen kanta. Suomalaisten tietämättä Ludendorffin lupausta ei pidetty, sillä saksalaiset eivät ottaneet Suomen itsenäisyyskysymystä esille Brest-Litovskin neuvotteluiden tässä vaiheessa. Suomi oli Saksalle toissijainen tavoite Puolaan, Baltiaan ja Ukrainaan nähden, joten sen vuoksi ei haluttu hankaloittaa rauhanneuvotteluita. Saksan ulkoministeriö halusi odottaa ja katsoa tunnustaisiko Neuvosto-Venäjän johto Suomen itsenäisyyden.

title: Legio III Gallica

text: Neron aikana legioona oli osa Gnaeus Domitius Corbulon armeijaa kun hän soti Parthiaa vastaan. Legioona siirrettiin sodan jälkeen Moesiaan jossa se soti roksolaaneja vastaan 68–69. Neron kuoleman jälkeen legioona kannatti aluksi Othoa, mutta saapui Italiaan liian myöhään. Legioona palasi Moesiaan, mutta liittyi heti Vespasianusta kannattaviin joukkoihin. Vitelliuksen ja Vespasianuksen joukot kohtasivat Cremonan taistelussa. Tämän jälkeen legioona lähetettiin Juudeaan jossa ensimmäinen juutalaissota oli juuri käynnissä. Plinius nuorempi palveli legioonassa sotilastribuunina.

title: Ukrainan valtakunta

text: Ukrainan kansantasavallan edustajat olivat allekirjoittaneet 9. helmikuuta 1918 Brest-Litovskin rauhaneuvotteluissa sopimuksen keskusvaltojen kanssa eli niin sanotun leipärauhan. Sen mukaan silloin vallassa ollut Ukrainan kansantasavalta toimittaisi maataloustuotteita Saksaan ja saisi keskusvalloilta vastineeksi sotilaallista tukea taistelussa Venäjällä vallassa olevia bolševikkejä vastaan käytävässä sodassa. Neuvosto-Venäjä oli siihen asti kieltäytynyt allekirjoittamasta rauhansopimusta Brest-Litovskissa käydyissä neuvotteluissa. Helmikuun 18. lähtien Saksan ja Itävalta-Unkarin joukot marssivat Ukrainaan ja miehittivät sen. Ukrainalaiset joukot keskusvaltojen joukkojen tukemana ottivat pääkaupunki Kiovan bolševikeilta 1. maaliskuuta ja muun osan Ukrainaa huhtikuun alkuun mennessä. Neuvosto-Venäjä joutui tässä tilanteessa solmimaan keskusvaltojen kanssa rauhan Brest-Litovskissa 3. maaliskuuta. Sen mukaan Neuvosto-Venäjä tunnusti Ukrainan itsenäisyyden.

title: Ukrainan kansantasavalta

text: Vuoden 1919 loppuun mennessä Direktorio oli käytännössä lakannut olemasta. Petljuraa lukuun ottamatta sen jäsenet muuttivat ulkomaille. He valtuuttivat Petljuran toimimaan Ukrainassa koko Direktorion nimissä. Tilanteen ollessa jo täysin toivoton myös Petljura jätti Ukrainan joulukuussa 1919. Ukrainan kansantasavallalla ei ollut enää alueita, mutta sen armeija soti sisseinä sekä bolševikkeja että Denikinin armeijaa vastaan. Ukraina ja Puola liittoutuivat 20. huhtikuuta 1920. Sopimus oli Puolan tahdon mukainen; kansantasavalta luovutti Puolalle Itä-Galitsian ja Dneprin länsiranta jaettiin Puolan ja Ukrainan kesken. Puola lupasi apua Direktorion armeijalle, josta oli jäljellä yhä noin 20 000 miestä. Tehtyjen alueluovutussopimusten tultua julki, Petljuran hallinto menetti kansallismielisten kannatuksen.

title: Ukrainan itsenäisyyssota

text: Ukraina ei onnistunut luomaan voimakasta omaa kansallista armeijaa, koska kolme vuotta jatkuneesta sodasta johtuen sotilaat halusivat rauhaa ja maareformin. Hallinnon ukrainalaistaminen kuitenkin jatkui. Laki itsenäisyydestä hyväksyttiin 24. tammikuuta 1918 ja pääsihteeristö alkoi käyttää nimeä "Kansanministerien neuvosto".

title: Neuvostoliiton historia

text: Sisällissota päättyi työväen ja talonpoikien puna-armeijan voittoon. Vuoden 1917 tapahtumien yhteydessä ja niiden jälkeen Puola, Suomi, Viro, Latvia, Liettua ja Ukraina itsenäistyivät Venäjän tasavallasta. Kansankomissaarit tunnustivat Saksan, Itävalta-Unkarin ja Bulgarian kanssa 3. maaliskuuta 1918 tehdyllä Brest-Litovskin rauhansopimuksella Ukrainan itsenäisyyden.[4]

title: Itsenäisyyden kuusi

text: Suomen itsenäisyyden 70-vuotisjuhlavuonna 1987 useita itsenäisyyden kuusen jälkeläisiä istutettiin eri puolille maata.[11] Niiden myynnistä vastasi joulukuussa 1986 perustettu Itsenäisyyden juhlavuoden lastensäätiö Itla, joka sai myös taimista kertyneen tuoton. Itla itsenäisyyden kuusi -nimellä myydyt taimet kasvatettiin Keskusmetsälautakunta Tapion taimitarhalla Joutsenossa.[12] 5 000 markan hintaisia taimia oli myynnissä yli 2 000 kappaletta, joiden mukana tuli myös aitoustodistuksena toiminut muistolaatta. Ostajina olivat lähinnä kunnat, seurakunnat ja yritykset.[6] Helsingin kaupunginjohtaja Raimo Ilaskivi istutti taimen myös Kaivopuistoon alkuperäisen kuusen viereen, mutta se revittiin irti juurineen ja varastettiin vappuna 1990.[9]

title: Ukrainan jalkapallomaajoukkue

text: Entinen Neuvostoliiton maajoukkuepelaaja Oleksi Myh’ailytšenko aloitti valmentajan tehtävässä vuonna 2008. Ukraina pelasi lohkossa 6 yhdessä Englannin, Kroatian, Valko-Venäjän, Kazakstanin ja Andorran kanssa. Englannin voittamassa lohkossa Ukraina sijoittui toiseksi ja selviytyi kaksiosaiseen jatkokarsintaan Kreikkaa vastaan. Kreikassa pelattu ottelu päättyi 0-0 ja omalla kotikentällään Ukraina hävisi Kreikalle 0-1, joten Ukraina ei päässyt MM-kisoihin. EM-kisoissa 2012 Ukraina toimi isäntänä yhdessä Puolan kanssa. Isännyyden (jaetun sellaisen) ansiosta joukkue oli automaattisesti mukana lopputurnauksessa eikä sen tarvinnut osallistua karsintoihin.

title: Serbia

text: Serbian itsenäisyysliike alkoi 1800-luvun alussa Karađorđe Petrovićin (1804–1813) ja Miloš Obrenovićin (1815–1817) myötävaikutuksella. Serbia sai ruhtinaskuntana itsehallinnon ottomaanien alaisuudessa vuosien 1804 ja 1815 kansannousujen jälkeen 1817, vaikkakin turkkilaisten joukot pysyivät pääkaupungissa Belgradissa vuoteen 1867. Venäjä–Turkin vuosien 1828–1829 sodan jälkeen Serbia tunnustettiin ruhtinaskunnaksi osmanien vallan alla ja Venäjän keisarikunnan suojeluksessa. Bosnian vuoden 1875 kapinan jälkeen Serbia soti Venäjän ja Bosnian kapinallisten rinnalla Turkin sodan 1877–1878 heikentyvää Turkkia vastaan, mikä toi Serbialle suurvaltojen tunnustaman täyden itsenäisyyden ja suuria maa-alueita etelässä ja idässä.[2].

title: Vladimir Lenin

text: Suomen eduskunnan julistettua Suomen yksipuolisesti itsenäiseksi porvarienemmistöllä 6. joulukuuta Lenin tunnusti Suomen itsenäisyyden 31. joulukuuta 1917. On esitetty erilaisia arvioita siitä, miksi Lenin hyväksyi porvarillisen Suomen itsenäisyyden. Selvimpänä ovat nähtävissä Leninin puolueohjelmaankin kirjatut ideologiset syyt, joiden johdosta myös joukko muita valtioita – muun muassa Viro ja Ukraina – pääsi itsenäistymään neuvosto-Venäjästä. Leninin on esitetty toivoneen Suomessa puhkeavan vallankumouksen, joka palauttaisi Suomen jälleen neuvosto-Venäjän yhteyteen. Myös Suomen SDP:n pyyntö on saattanut vaikuttaa asiaan.

title: Asarja

text: Asarja, myös Ussia, oli yksi Juudan kuninkaista. Hän tuli kuninkaaksi isänsä Amasjan murhan jälkeen 16-vuotiaana ja hallitsi 52 vuotta. Hänen äitinsä oli jerusalemilainen Jekolja. Asarja rakennutti uuden laivaston ja aloitti uudelleen kaupankäynnin Arabian maiden kanssa. Hän sai Eilatin jälleen Juudalle ja jälleenrakensi sen. Hän soti filistealaisia vastaan ja hajotti Gatin, Jabnen ja Asdodin kaupunkien muurit. Hän rakensi myös kaupunkeja Asdodin alueelle ja muillekin alueille, jotka hän oli vallannut filistealaisilta. Hän myös soti Gur-Baalin arabeja vastaan sekä sai ammonilaiset veronalaisikseen. Lisäksi hän rakennutti Jerusalemiin uusia torneja ja teki autiomaahan linnoituksia ja vesisäiliöitä. Valtansa kasvaessa hänen kerrotaan kuitenkin ylpistyneen ja alkaen tekemään syntiä ja mennen jopa suitsuttamaan itse temppeliin, mikä oli vain pappien, jotka kuuluivat Aaronin sukuun, oikeus. Tämän vuoksi häneen olisi tarttunut spitaali, jota hän sairasti kuolemaansa asti. Hänen kuoltuaan tuli uudeksi Juudan kuninkaaksi hänen poikansa Jotam.

title: Symon Petljura

text: Vuoden 1919 lopulla Petljura vetäytyi Puolaan, joka tunnusti hänen hallituksensa. Vuonna 1920 Ukraina ja Puola solmivat Lublinissa sopimuksen, jonka mukaan Ukraina saisi Lvivin ja Galitsian ja vastineeksi puolalaiset auttaisivat taistelemaan kommunisteja vastaan ja takaisivat maan itsenäisyyden. Vuonna 1920 puolalaiset joukot Petljuran ukrainalaisten kanssa hyökkäsi bolsevikkeja vastaan. Piłsudskin ja Petljuran joukot vetäytyivät Veikseljoelle ja sieltä Varsovaan. Puolan armeija löi neuvostoarmeijan, mutta ei taannut Ukrainalle itsenäisyyttä. Riian rauhassa Puola ja Neuvosto-Venäjä jakoivat Ukrainan. Petljura julisti pakolaishallituksen Tarnówissa ja Varsovassa.

title: Itsenäisyyden Liitto

text: Itsenäisyyden Liitto perustettiin syyskuussa 1924. Perustamisen vaikuttimena oli Akateemisen Karjala-Seuran jyrkkä suhtautuminen Suomen ruotsinkieliseen kansanosaan. Niinpä Itsenäisyyden Liitto pyrkikin saamaan jäsenikseen ruotsinkielisiä aktivisteja sekä myös maltillisia vasemmistolaisia. Itsenäisyyden liiton 25-jäseniseen valtuuskuntaan kuului useita Suomen politiikan ja yhteiskuntaelämän huomattavia vaikuttajia. Kunniajäsenikseen Itsenäisyyden Liitto kutsui presidentti P. E. Svinhufvudin, taidemaalari Akseli Gallen-Kallelan ja säveltäjä Jean Sibeliuksen. Liitto järjesti maanpuolustus-, lippu- ja itsenäisyysjuhlia ja levitti Suomen lippuja. "Suur-Suomen" asemesta liitto kannatti enemmänkin pohjoismaista yhteistyötä Neuvostoliiton taholta Suomen itsenäisyyttä kohtaan odotettua uhkaa vastaan.


query: Missä yliopistossa Edward Rydz-Śmigły opiskeli filosofiaa ja taidehistoriaa?

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Hän opiskeli filosofiaa ja taidehistoriaa Jagiellonian yliopistossa.[3] Valmistuttuaan hän opiskeli taidemaalariksi Krakovan kuvataideakatemiassa sekä Wienissä ja Münchenissä. Jo vuodesta 1908 alkaen Rydz toimi erilaisissa puolalaisissa patrioottisissa järjestöissä.[1] Taideopintojen ohella Rydz kävi myös reserviupseerikorkeakoulun Wienissä ja Itävallan 4. keisarillisessa jalkaväkirykmentti ”Hoch- und Deutschmeisterissa”. Hän kieltäytyi tarjotusta upseerinpestistä ja valmistui kuvataiteilijaksi 1912. Samana vuonna hän oli mukana perustamassa puolisotilaallista järjestöä Związek Strzelecki (”Kiväärimiesten yhdistys”).

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Saksa ja Itävalta-Unkari olivat vallanneet Venäjältä alueet, jotka aiemmin olivat kuuluneet Puolaan. Saksa perusti alueelle Puolan kuningaskunnan nukkevaltioksi itselleen. Puolalaiset legioonat ajoivat kuitenkin täyttä itsenäisyyttä eivätkä suostuneet vannomaan uskollisuusvalaa Saksalle. Legioonat hajotettiin 1917 ja niissä sotineet internoitiin. Rydz onnistui välttymään vankeudelta vedoten heikkoon terveyteen. Vangittu Piłsudski nimitti Rydzin itsenäisyyttä ajaneen salaisen sotilasorganisaation POW:n (Polska Organizacja Wojskowa, ”Puolan sotilasorganisaatio”) komentajaksi.[1] Noihin aikoihin Rydz sai lisänimen ”Śmigły”, joka tarkoittaa reipasta tai nopeaa. Myöhemmin Rydz liitti lisänimen virallisesti sukunimeensä.

title: Ludvig Wennervirta

text: Ludvig Wennervirran vanhemmat olivat rovasti Ludvig Alexander Wennerström ja Naimi Gustava Hedberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja opiskeli taidehistoriaa Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian maisteriksi 1908 ja lisensiaatiksi 1931. Vuonna 1930 hän väitteli filosofian tohtoriksi aiheenaan goottilainen monumentaalimaalaus Länsi-Suomen ja Ahvenanmaan kirkoissa. Wennervirta oli taidearvostelijana useissa helsinkiläisissä sanomalehdissä vuosien 1909–1944 välillä ja hän oli Teknillisen korkeakoulun taidehistorian ylimääräisenä opettajana 1930–1945. Hän toimi Helsingin yliopistossa taidehistorian dosenttina 1932–1948 välisenä aikana. Wennervirta oli Suomen taiteilijaseuran puheenjohtajana 1922–1932 ja seuran kunniajäsenenä vuodesta 1952. Hän oli myös Suomen taidejärjestöjen liiton puheenjohtajana 1948–1953 ja liiton kunniajäsenenä vuodesta 1952. Vuonna 1952 hänelle myönnettiin professorin arvonimi.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Internointinsa aikana Rydz-Śmigły alkoi perustaa Puolan vastarintaliikettä, jonka hän kokosi Piłsudskin muistolle uskollisten upseerien ympärille. Hänen tehtävänsä otti kuitenkin Władysław Sikorski. Rydz-Śmigły pakeni Unkariin joulukuussa 1940. Sieltä hän matkusti takaisin Varsovaan lokakuussa 1941. Hän luopui marsalkan arvostaan toimiakseen tavallisena vastarintaliikkeen jäsenenä. Hän kuoli kuitenkin yllättäen sydänkohtaukseen 2. joulukuuta 1941.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Rydz-Śmigłyn kyvyt sotapäällikkönä jäivät selvästi jälkeen hänen taidoistaan rintamakomentajana. Vuonna 1922 Piłsudski oli kirjoittanut ehkä osuvan arvion Rydz-Śmigłystä sotilasjohtajana: ”Operatiivisessa työssä hänen toimintansa osoittaa tervettä järkeä ja hänellä on suuresti itsepäistä energiaa. Voin suositella häntä kenelle vain armeijan komentajaksi, mutta en ole varma siitä, onko hänellä riittäviä kykyjä toimia ylipäällikkönä kahden valtion välisessä sodassa”. Rydz-Śmigły otti vastuun tappiosta omille harteilleen.

title: Lucjan Żeligowski

text: Żeligowski palasi kuitenkin politiikkaan vuonna 1935 ja nousi kansanedustajaksi. Hän johti parlamentin asevoimien komiteaa joulukuuhun 1937, jolloin hän erosi jouduttuaan erimielisyyksiin Edward Rydz-Śmigłyn kanssa. Saksan hyökättyä Puolaan syyskuussa 1939 Żeligowskin onnistui paeta länteen, ja hän liittyi Lontoossa toimineen pakolaishallituksen toimintaan. Sodan jälkeen hän asettui asumaan Lontooseen. Hänen kuoltuaan vuonna 1947 hänen ruumiinsa kuljetettiin haudattavaksi Puolaan.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Edward Rydz syntyi pienessä Łapszyn kylässä Itävalta-Unkarille kuuluneessa osassa Galitsiaa vuonna 1886. Hänen isänsä kuoli Rydzin ollessa kaksivuotias. Hän jäi kokonaan orvoksi äitinsä kuoltua 1896, minkä jälkeen hänen kasvattajinaan olivat hänen vähävaraiset isovanhempansa. Kaupungin lääkärin Uranowiczin avulla Rydz onnistui käymään lukion, josta hän kirjoitti ylioppilaaksi erinomaisin arvosanoin vuonna 1905.[2]

title: Puolan historia

text: Toukokuun 1926 sotasankari marsalkka Piłsudskin vallankaappaus nosti valtaan Sanacja-liikkeen. Piłsudski hallitsi aina kuolemaansa 1935 asti. Hänen kuolemansakin jälkeen vastakkain olivat maltillisemman presidentti Ignacy Mościckin ”presidentin miehet” ja Piłsudskin asevoimien tarkastajaksi nimittämän Edward Rydz-Śmigłyn "marsalkan miehet."[14]

title: Liidia Tuulse

text: Tuulse opiskeli 1929–1934 opiskeli Tarton yliopistossa filosofiaa, germaanista filologiaa ja taidehistoriaa. Hän jatkoi opintoja Tukholman ja Königsbergin yliopistoissa. Filosofian maisterin arvon hän sai 1938.

title: Jukka-Pekka Pietiäinen

text: Pietiäinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1975 ja pääsi opiskelemaan Suomen historiaa Helsingin yliopistoon vuonna 1976. Sivuaineina hän opiskeli taidehistoriaa ja suomalaisugrilaista kansatiedettä. Pietiäinen opiskeli myös valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1978 ja filosofian kandidaatiksi vuonna 1980 ja lisensiaatiksi vuonna 1983. Pietiäinen väitteli vuonna 1986 ja hänet promovoitiin filosofian tohtoriksi Suomen historiasta 1990. Hän on ollut Suomen historian dosentti Helsingin yliopistossa vuodesta 1988.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Luokka:Toisen maailmansodan henkilöt Luokka:Puolalaiset poliitikot Luokka:Puolalaiset marsalkat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Piłsudskin ja myöhemmin Rydz-Śmigłyn politiikka oli epäonnistunut laajalti turvallisuuspoliittisissa kysymyksissä. Kun sota alkoi käydä todennäköiseksi Puola huomasi omaavansa pitkän rajan läntistä vihollistaan vastaan. Sillä ei ollut myöskään todellisia liittolaisia naapureinaan. Iso-Britannia ja Ranska takasivat Puolan itsenäisyyden. Tähän Rydz-Śmigłyn viimeinen puolustussuunnitelma nojasi, tietämättä ettei länsiliittoutuneilla juuri ollut aikomuksia auttaa maata, jonka itsenäisyyden ne olivat taanneet puheissaan.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Pian Keskusvaltojen tappion ja Saksan antautumisen jälkeen Puola sai itsenäisyytensä. Piłsudski julisti maan itsenäiseksi sodan päättymispäivänä 11. marraskuuta 1918. Puolalaisten legioonien sotilaista ja upseerikunnasta muodostettiin uuden armeijan ydin. Piłsudski, josta tuli uuden valtion johtaja, ylensi Rydz-Śmigłyn samana päivänä prikaatinkenraaliksi.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Edward Rydz-Śmigły, joskus myös asussa Edward Śmigły-Rydz (11. maaliskuuta 1886 – 2. joulukuuta 1941) oli Puolan marsalkka, Puolan epävirallinen johtaja 1935–1939 ja Puolan asevoimien komentaja toisen maailmansodan alussa.[1]

title: Varsovan piiritys

text: Seuraavana päivänä Puolan asevoimien komentaja Edward Rydz-Śmigły ja presidentti Ignacy Mościcki siirsivät maan johdon Lubliniin ja lähtivät kaupungista jättäen kenraaliluutnantti Walerian Czuman vastaamaan sotilasasioista. Hallituksen lähdettyä kaupunginjohto epäröi antautumisen ja puolustamisen välillä, mutta pormestari Stefan Starzyńskin johdolla päädyttiin jälkimmäiseen vaihtoehtoon.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Vieraillessaan aiemmin Ranskassa Rydz-Śmigły oli leuhkinut kenraali Maurice Gamelinille, ettei Puola tarvitse Maginot-linjan kaltaisia puolustusrakennelmia, sillä sen asevoimien taistelukyky perustuu liikkuvuuteen. Tällä ajatuksella ei ollut juuri mitään tekemistä todellisuuden kanssa.[6] Sodan aattona Puolalla oli 313 panssarivaunua, jotka olivat hajautettu tukiaseiksi jalkaväkiyksiköihin. Vastaavasti Saksalla oli käytössään 2600 tankkia. Myös ilmavoimien tilanne oli todellisuudessa surkea: 388 lähinnä vanhentunutta taistelukonetta Saksan 1900 konetta vastaan.[7]

title: Puolan kuningaskunta (1916)

text: 6. marraskuuta 1918 Itävalta-Unkarin puolalaisalueella Lublinissa julistettiin Puolan kansantasavalta (puol. Tymczasowy Rząd Ludowy Republiki Polskiej) perustetuksi. Vallan ottivat sosialistitaustaiset puolalaispoliitikot, pääministerinä Ignacy Daszyński ja sotilaallisena komentajana eversti Edward Rydz-Śmigły. Tavoitteena heillä oli syrjäyttää valtionhoitajaneuvosto ja käynnistää radikaalit sosiaaliset uudistukset.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Puolan–Neuvosto-Venäjän sodassa 1919–1921 taisteltiin kahden uuden valtion välisestä rajasta. Rydz-Śmigły johti sodassa joitakin onnistuneita hyökkäyksiä, kunnes puolalaiset joutuivat vetäytymään puna-armeijan vastahyökkäyksen jälkeen. Varsovan taistelussa, jossa Rydz-Śmigły komensi keskistä rintamaa, Puola saavutti kuitenkin voiton. Rauhan jälkeen hän toimi Puolan armeijan tarkastajana Vilnassa ja Varsovassa.[3]

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Natsi-Saksa miehitti Tšekkoslovakian ja teki Slovakiasta nukkevaltionsa keväällä 1939. Rydz-Śmigły näki lännestä uhkaavan vaaran, mutta hänen varoituksiaan ei kuitenkaan otettu vakavasti kaikissa hallintoelimissä. Hän yritti neuvotella tukisopimusta Neuvostoliiton johdon kanssa, mutta pidättäytyi Lännen tukemista ehdoista, joiden mukaan puna-armeija olisi voinut kriisin aikana edetä Puolan maaperälle. Rydz-Śmigłyn mukaan ei ollut ensinnäkään varmaa, että Neuvostoliitto todella auttaisi kriisin hetkellä ja jos se auttaisi, sen joukot eivät välttämättä lähtisi pois.

title: Puola

text: Toukokuun 1926 marsalkka Piłsudskin johtama vallankaappaus nosti valtaan Sanacja-liikkeen, ja Piłsudski hallitsi Puolaa aina kuolemaansa 1935 asti. Sen jälkeen vastakkain olivat maltillisemman presidentti Ignacy Mościckin ”presidentin miehet” ja Piłsudskin asevoimien tarkastajaksi nimittämän Edward Rydz-Śmigłyn ”marsalkan miehet”.

title: Aune Jääskinen

text: Jääskisen äiti oli luterilainen, isä ortodoksi, ja perheen lapset kasvatettiin ortodokseiksi. Hän kävi Joensuun yhteiskoulua ja opiskeli taidehistoriaa Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti filosofian kandidaattitutkinnon 1955, taidehistorian lisensiaattitutkinnon 1965 ja väitteli filosofian tohtoriksi taidehistoriassa vuonna 1971 aiheenaan "Konevitsan Jumalanäidin ikoni". Jääskisellä oli dosentuuri sekä Helsingin että Itä-Suomen yliopistoissa. Hän toimi Suomen Taideakatemian näyttely- ja tiedotusosaston johtajana 1984–1990 sekä Valtion taidemuseon ulkomaisen taiteen museon johtajana 1990–1997.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: (Artikkeli vuodelta 1936) Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. Cepnik, Kazimierz. Wódz Naczelny i Marszałek Polski Edward Śmigły-Rydz, Życie i Czyny. Lwów, 1937. Eckert,Marian. Historia polityczna Polski lat 1918-1939. Warszawa, 1989. Jabłonowski, Marek,i Stawecki, Piotr. Następca komendanta. Edward Śmigły-Rydz. Materiały do biografii. Pułtusk,1998 Jędruszczak, Hanna, and Tadeusz Jędruszczak. Ostatnie lata Drugiej Rzeczypospolitej (1935-1939). Warszawa, 1970. Kaden-Bandrowski,Juliusz. Piłsudczycy. Oświęcim, 1916. Mirowicz, Ryszard. Edward Rydz-Śmigły: działalność wojskowa i polityczna. Warszawa, 1988. Pepłoński,Andrzej. Wywiad a dyplomacja II Rzeczypospolitej. Toruń, 2004. Piłsudski,Józef. Pisma zbiorowe. Warszawa: 1937. Seidner, Stanley S., "The Camp of National Unity: An Experiment in Domestic Consolidation," The Polish Review vol. xx, nos. 2-3, 1975, pp. 231–236. Seidner,Stanley S., "Reflections from Rumania and Beyond: Marshal Śmigły-Rydz Rydz in Exile," The Polish Review vol. xxii, no. 2, 1977, pp. 29–51. Seidner, Stanley S. Marshal Edward Śmigły-Rydz Rydz and the Defense of Poland. New York, 1978. Serwatka, Tomasz. "Edward Rydz-Śmigły," Gazeta:Historia mało znana(January) 2007. Stachiewicz, Wacław. Wierności dochować żołnierskiej. Warsaw, 1998. Zaremba, Paweł. Historia Dwudziestolecia 1918 - 1939. 2 vols., Paris, 1967.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Vuonna 1926 Piłsudski järjesti vallankaappauksen, jossa Rydz-Śmigły asettui tukemaan entistä komentajaansa. Tämä ei unohtanut upseerinsa lojaalisuudenosoitusta. Piłsudskin kuoltua toukokuussa 1935 Rydz-Śmigły rupesi presidenttiehdokkaaksi, mutta teki vallanjakosopimuksen istuvan presidentin Ignacy Mościckin kanssa voittaakseen pääministeri Walery Sławekin. Rydz-Śmigłystä tuli todellisuudessa Puolan korkein johtaja, vaikka Mościcki säilytti virkansa ja asemansa. Vaikka Puolan poliittinen eliitti, Sanacja yritti luoda Rydz-Śmigłylle samanlaista sankarikulttia, joka oli ympäröinyt Piłsudskia,[4] Rydz-Śmigłyn hallintoaikaa kutsutaan joskus "diktatuuriksi ilman diktatuuria", sillä hän ei ollut Piłsudskin kaltainen vahva ja näkyvä yksinvaltias. Tämä aiheutti närää "piłsudskilaisissa" ja Sławekin tukijoissa, ja hallinto siirtyi enemmän autoritäärisyyttä ja konservatiivisuutta kohti.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Neuvostoliiton osallistuttua hyökkäykseen 17. syyskuuta Rydz-Śmigły ymmärsi kaiken vastarinnan turhaksi ja määräsi joukot vetäytymään Romaniaan välttäen taistelukosketusta puna-armeijan kanssa. Vaikka marsalkan vetäytyminen oli kyseenalainen teko, määräys pelasti puolalaisia sotilaita, jotka saattoivat jatkaa taistelua myöhemmin liittoutuneiden riveissä. Rydz-Śmigły internoitiin Romaniassa.[7]

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Heinäkuussa 1914 Rydz kutsuttiin palvelukseen Itävallan armeijaan. Sodan sytyttyä elokuussa hänet siirrettiin Galitsiassa perustettuihin puolalaisiin legiooniin, jotka palvelivat itsenäisenä osana Itävallan keisarillista armeijaa. Hänet sijoitettiin upseeriksi Józef Piłsudskin johtamaan 1. prikaatiin. Ensimmäisen maailmansodan alussa Rydz palveli itärintamalla taistellen venäläisiä joukkoja vastaan. Hän kohosi nopeasti arvoissa ja vuonna 1916 hän oli ylennyt jo everstiksi. Sodasta huolimatta Rydz ei unohtanut taidetta, vaan maalasi ja piti näyttelyn Krakovassa.

title: Józef Piłsudski

text: Piłsudskin tukijat laativat huhtikuussa 1935 häntä varten Puolalle uuden perustuslain. Piłsudski itse ehti kuolla toukokuussa 1935 ennen valintaansa presidentin virkaan. Suurin valta Puolassa siirtyi Piłsudskin uskolliselle kannattajalle marsalkka Edward Rydz-Śmigłylle, vaikka istuva presidentti Ignacy Mościcki säilytti nimellisesti valtansa.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: 1. syyskuuta 1939 natsi-Saksan hyökätessä Puolaan Rydz-Śmigły nimitettiin asevoimien komentajaksi. Huolimatta urheasta vastarinnastaan puolalaiset jäivät jatkuvasti alakynteen hiotulle ja modernille sotakoneelle. Rydz-Śmigły oli myös levittänyt joukkonsa leveäksi ja liian ohueksi rintamaksi, joka oli tasaisen altis saksalaisten joukkojen puhkaistavaksi.[6] Rydz-Śmigły syyllistyi strategiseen virheeseen jakaessaan joukkonsa yrittäessään puolustaa kaikkea. Poliittisista syistä hän ei halunnut luovuttaa entisiä Saksalle kuuluneita alueita, taloudellisista syistä hän yritti suojella Ylä-Sleesian merkittävää kaivosaluetta ja strategisista syistä hän halusi viivyttää saksalaisia, jotta ehtisi koota kunnon puolustukseen tarvittavat divisioonat.[7]

title: Marja-Liisa Vartio

text: Vartio pääsi ylioppilaaksi Nurmijärven yhteiskoulusta vuonna 1944. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa kirjallisuutta, taidehistoriaa ja filosofiaa ja valmistui filosofian maisteriksi pääaineenaan taidehistoria vuonna 1950.

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Rydz-Śmigły oli asenteiltaan antisemitistinen. Piłsudskin hallintoaikana syntynyt nationalismi vahventui. Puolan juutalaisten olot olivat heikentyneet jo ensimmäisen maailmansodan lopusta lähtien ja ne kurjistuivat edelleen Rydz-Śmigłyn aikana.[5]

title: Edward Rydz-Śmigły

text: Elintavoiltaan Rydz-Śmigły oli pääosin askeettinen. Hän poltti halpoja savukkeita ja hänen asuntonsa oli niukasti sisustettu. Hän nukkui rautasängyssä. Rydz-Śmigły oli innokas Napoleonin ajan historian harrastaja ja tutkija.[3]


query: Milloin Afganistan itsenäistyi?

title: Afganistanin historia

text: Afganistan itsenäistyi emiraattina vuonna 1746 Ahmad Shad Durranin johdolla, kun persialaishallitsija Nadir Shah oli murhattu. Durranin valtakunta ulottui Mashadista lännessä Kashmiriin ja Delhiin idässä ja Amu Darya -joelta Arabianmerelle.

title: Suomen Rauhanturvaajaliitto

text: SRTL valitsee vuosittain operaatioista tulleiden esitysten perusteella Vuoden Rauhanturvaajan. Arvostetun nimityksen ovat saaneet Ari Saarinen (2008, Bosnia ja Hertsegovina), Jukka Haikonen (2009, Afganistan), Topi Katalkin (2010, Kosovo), Esa Ek (2011, Afganistan) ja Liisa Tolonen (2012, Kosovo).

title: Afganistan

text: Afganistan (, ), virallisesti Afganistanin islamilainen tasavalta (, ) on islamilainen sisämaavaltio Aasiassa. Maan pinta-ala on noin 650000 neliökilometriä. Pääkaupunki on Kabul. Afganistan on vuoristoinen sisämaavaltio. Sen noin 31 miljoonasta asukkaasta 80 prosenttia on sunnimuslimeita. Maassa puhutaan yli 30 kieltä, joista suurimmat ovat dari ja paštu, ja suurimmat etniset ryhmät ovat pataanit ja tadžikit.

title: Afganistan

text: Afganistan koostuu 34:stä maakunnasta eli velayat:[24]

title: Afganistan olympialaisissa

text: Afganistan osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Berliinissä 1936. Yhteensä maa on osallistunut olympialaisiin 13 kertaa. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.

title: Afganistan kesäparalympialaisissa 2008

text:
Afganistan osallistui Pekingin kesäparalympialaisiin vuonna 2008 yhden urheilijan joukkueella, eli kaikkien aikojen pienimmällä joukkueellaan. Kyseessä oli maan kolmas esiintyminen paralympialaisissa.
Maan ainoa edustaja Mohammad Fahim Rahini toimi samalla myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa sekä päättäjäisissä, eikä hän saavuttanut mitaleita.

title: Afganistan kesäolympialaisissa 2008

text: Afganistan osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingissä neljän urheilijan joukkueella, johon kuului kolme miestä ja yksi nainen, kaksi yleisurheilijaa ja kaksi taekwondojaa. Näissä kisoissa Afganistan sai ensimmäisen olympiamitalinsa, kun Rohullah Nikpai otti pronssia miesten alle 58-kiloisten taekwondossa.

title: Brittiläinen Länsi-Afrikka

text: Vuonna 1954 Kultarannikko sai luvan itsehallintoon Britannialta ja vuonna 1957 itsenäistyi Brittiläisen Länsi-Afrikan valtioista ensimmäisenä, nimellä Ghana. Nigeria itsenäistyi vuonna 1960. Sierra Leone oli jo itsehallinnollinen vuoteen 1958 mennessä ja itsenäistyi vuonna 1961. Gambia itsenäistyi Brittiläisen Länsi-Afrikan maista viimeisenä, vuonna 1965.

title: Afganistan kesäolympialaisissa 2016

text: Afganistan osallistui vuoden 2016 kesäolympialaisiin kolmen urheilijan kokoisella joukkueella. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Mohammad Tawfiq Bakhshi.

title: Rawaki

text: Toisin kuin monilla muilla Tyynenmeren saarilla, Rawakilla ei tiettävästi ole milloinkaan ollut asutusta. Saaren löysi kapteeni John Palmer 23. helmikuuta 1824. Yhdysvallat julisti ottavansa saaren haltuunsa Guano Islands Actin nojalla 14. maaliskuuta 1859. Saaren guanoesiintymiä hyödynnettiin vuoteen 1871, jolloin saari hylättiin. Yhdysvallat mitätöi julistuksensa Tarawan sopimuksessa, joka toimeenpantiin vuonna 1983. Vuonna 1889 britit olivat julistaneet saaren protektoraatikseen. Vuoden 1937 maaliskuusta lähtien se oli Gilbert- ja Ellicesaarien siirtokunnan lainsäädännön alainen. Kun Kiribati itsenäistyi vuonna 1979, Yhdysvallat luopui muodollisista vaatimuksistaan saarta kohtaan ja se liitettiin osaksi Kiribatin valtiota.

title: Afganistan

text: Afganistan sijaitsee strategisten kulkureittien varrella, ja sen historiaa värittävät lukuisat sodat. Jatkuvan sotimisen jäljiltä maan infrastruktuuri ja väestön koulutustaso ovat kurjassa tilassa. Afganistan tuottaa huumeita, etenkin oopiumia. Afganistanista on löydetty runsaat ja monipuoliset mineraalivarat, joiden hyödyntäminen toisi maalle vaurautta.

title: Afganistan

text: Afganistan on monikielinen ja -kulttuurinen maa. Afgaaneja eli pataaneja on 40–45 prosenttia väestöstä, seuraavaksi suurimmat väestöryhmät ovat tadžikit (noin 27 prosenttia), hazarat (hetsarit, 9 prosenttia) sekä uzbekit (noin 10 prosenttia). Pienempiä väestöryhmiä ovat aimaqit, turkmeenit ja belutšit.[1]

title: Afganistan kesäolympialaisissa 2012

text: Afganistan osallistui vuoden 2012 kesäolympialaisissa neljään lajiin kuuden urheilijan joukkueella. Päättäjäisissä maan lippua kantanut Rohullah Nikpah voitti Afganistanin ensimmäisen olympiamitalin edellisissä kesäolympialaisissa Pekingissä. Tällä kertaa hän voitti pronssin. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi taekwondoin Nesar Ahmad Bahavee.

title: Afganistan

text: Vuonna 2009 Afganistan julkaisi ensimmäisen luettelon maan rauhoitetuista lajeista. Niihin kuului 20 nisäkästä, seitsemän lintua, neljä kasvia, yksi sammakkoeläin ja yksi hyönteinen. Vasta nyt suojeltiin metsästäjien tavoittelema lumileopardi.[8]

title: Afganistan

text: Afganistan on pääasiassa ylänköalueella sijaitseva sisämaavaltio, ja noin kolme neljäsosaa maasta on vuoristoa. Maan laajin alue on harvaan asuttu keskiylänkö, joka kuuluu maan itä-länsi suunnassa jakavaan Hindukuš-vuoristoon. Hindukušilla sijaitsee Afganistanin korkein huippu on Noshaq, jonka korkeus on 7485metriä.[2]

title: Jääli

text: Vuoteen 1865 saakka paikallishallinto oli maaseudulla järjestetty kirkkopitäjiin, mikä tarkoitti sitä, että kirkolliset ja maalliset asiat päätettiin kirkkoherra johtamissa pitäjänkokouksissa, joissa kullakin veroa maksavalla isännällä oli äyrimääränsä mukainen äänivalta. Alun perin Kiiminki kuului Iin pitäjään, mutta saavutti osittaisen itsenäisyyden 1781, jolloin kuningas antoi suostumuksensa Alakiimingin kappeliseurakunnan perustamiseen. Alakiimingin eli nykyisen Kiimingin seurakunta itsenäistyi täysin 1858. Jäälistä Kiimingin seurakunta osti vuonna 1890 kahden tynnyrinalan palstan uudeksi hautausmaaksi ja rakensi seurakuntakodin Laivakankaalle vuonna 1977. Seurakunta ja kunta erotettiin toisistaan vuoden 1865 asetuksella ja kuntana Kiiminki perustettiin vuonna 1867. Kunnan nimen käyttö oli horjuvaa, puhuttiin milloin Alakiimingistä milloin Kiimingistä, mutta 1880 alkaen Kiiminki vakiintui kunnan nimeksi.[3]

title: Afganistan

text: Afganistanin alueella sijaitsi Baktrian kuningaskunta 500-luvulle eaa. saakka, jolloin se liitettiin Persian valtakuntaan ja Baktriasta tuli Persian maakunta. Afganistan kuului Persiaan, kunnes Aleksanteri Suuri valloitti sen 300-luvulla eaa. Aleksanteri Suuren valtakuntaa seurasi Seleukidien valtakunta, jonka vallasta uusi Kreikkalais-baktrialainen kuningaskunta itsenäistyi 250-luvulla eaa.[9] Baktria oli hellenistisen maailman itäisin kolkka.[10]

title: Ghulam Haider Hamidi

text: Ghulam Haider Hamidi (1947 Kandahar, Afganistan – 27. heinäkuuta 2011 Kandahar, Afganistan) oli Kandaharin kaupungin pormestari. Hän oli kansallisuudeltaan paštu eli pataani. Hän oli opiskellut Kabulin yliopistossa sekä Yhdysvalloissa. Hän oli myös työskennellyt Virginiassa, Yhdysvalloissa matkatoimistovirkailijana.

title: Afganistan kesäolympialaisissa 1996

text: Afganistan kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Keski-Aasian kansakunta palasi olympialaisiin kahdeksan vuoden tauon jälkeen puututtuaan vuoden 1992 kesäolympialaisista, jotka pidettiin Barcelonassa.

title: Afganistan

text: Afganistan on osallistunut olympialaisiin 13 kertaa ajoittain vuodesta 1936. Sen ainoat mitalit, kaksi pronssia, on tuonut Rohullah Nikpai taekwondosta.[49]

title: Afganistan

text: Afganistan on presidentillinen tasavalta, jossa on myös pääministerin virka. Presidentti on sekä valtionpäämies että hallituksen johdossa, ja hän nimittää ministerit.[1] Käytännössä kuitenkin paikalliset ja alueelliset mahtimiehet käyttävät merkittävää valtaa.[18]

title: Afganistan kesäparalympialaisissa 2012

text:
Afganistan osallistui Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012 yhden urheilijan joukkueella, eli kaikkien aikojen pienimmällä joukkueellaan. Kyseessä oli maan neljäs esiintyminen paralympialaisissa.
Maan ainoa edustaja Mohammad Fahim Rahini toimi samalla myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa, eikä hän saavuttanut mitaleita.

title: Afganistan kesäparalympialaisissa 2016

text: Afganistan osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 yhden urheilijan joukkueella. Maan ainoa edustaja Mohammad Durani osallistui miesten keihäänheittoon luokassa F42-44. Hän ei saavuttanut mitaleita. Hän myös toimi maan lipunkantajana avajaisissa.

title: Krimin kaanikunta

text: Vuodesta 1427 Devlet Berdi ja hänen veljensä Hacı Giray ajoivat kaanikunnan itsenäistymistä, minkä ordan kaani kielsi. Puolalaiskronikan mukaan Hacı Giray joutui pakenemaan välillä Liivinmaalle, josta tataarien lähetystö kävi hakemassa hänet hallitsijakseen. Ei ole tarkkaa tietoa siitä, milloin kaanikunta todella itsenäistyi, mutta vuonna 1441 painetussa kolikossa oli jo Hacı Girayn nimi. Muodollisesti hänen kerrotaan perustaneen valtaistuimensa elokuussa 1449. Häntä tukivat Osmanien valtakunnan sulttaani Murad II ja Puola-Liettuan kuningas Kasimir Jagiellon.[3]

title: Afganistan

text: Perustuslain mukaan Afganistan on islamilainen tasavalta, jonka lait eivät voi olla ristiriidassa islamin määräysten kanssa (artiklat 1 ja 3).[19] Perustuslain 149. artiklan mukaan ”Niitä [perustuslain] määräyksiä, jotka koskevat sitoutumista pyhän islamin uskon perusteisiin ja islamilaiseen tasavaltaan, ei voi muuttaa.”[20]

title: Afganistan kesäolympialaisissa 1936

text: Afganistan osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Berliinin kesäolympialaisissa 1936 15 urheilijan vahvuisella joukkueella. Olympialaisissa Afganistanin joukkue kilpaili 14 urheilijan voimin yleisurheilussa sekä maahockeyssä. Mitaleille asti maan edustajat eivät kuitenkaan yltäneet."Alkulohkon toinen, karsiutui."

title: Afganistan (televisiosarja)

text: Afganistan on Subilla huhtikuussa 2011 alkanut dokumentaarinen televisiosarja. Ohjelma seuraa Afganistanin Mazar-i-Sharifissa työskentelevien suomalaisten rauhanturvaajien rauhanturvaoperaatiota sekä koulutusprosessia. Sarjaa tullaan esittämään perjantaisin klo. 21.30 alkaen.

title: Afganistan kesäolympialaisissa 1936

text: Afganistanin joukkue sijoittui alkulohkossaan toiseksi, mikä ei tosin riittänyt jatkoon. Joukkue hävisi Saksalle 1-4 ja pelasi tasan 6-6 Tanskan kanssa. Lopullisissa tuloksissa Afganistan jäi sijojen 1-4 ulkopuolelle, joten joukkue ei saanut varsinaista sijoitusta.

title: Afganistan paralympialaisissa

text: Afganistan on osallistunut kesäparalympialaisiin viidesti: vuosina 1996, 2004, 2008 ja 2012 sekä 2016, joka kerta yhden, kahden tai kolmen urheilijan joukkueella. Maa ei ole saavuttanut mitaleita, eikä se ole osallistunut talviparalympialaisiin.

title: Hafiz Allah Amin

text: Hafiz Allah Amin (1. elokuuta 1929 Paghman, Afganistan – 27. joulukuuta 1979 Kabul, Afganistan) oli Afganistanin toinen presidentti kommunistisen Afganistanin demokraattisen tasavallan aikana.


query: Missä Jean Béliveau syntyi?

title: Jean Béliveau

text: Jean Arthur Béliveau C.C., O.Q. (31. elokuuta 1931 Trois-Rivières, Quebec, Kanada – 2. joulukuuta 2014 Longueuil, Quebec, Kanada[1][2]) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän lukeutuu lajin historian arvostetuimpiin hahmoihin. Keskushyökkääjänä pelannut Béliveau edusti Montreal Canadiensia NHL-liigassa vuosina 1950–1971. Hän saavutti siellä kymmenen Stanley Cupin voittoa. Näistä NHL:n mestaruuksista hän hankki viisi kapteenina.

title: NHL-kausi 1964–1965

text: Kaudella 1964–1965 pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalla myönnettävä Conn Smythe Trophy jaettiin ensimmäisen kerran, ja sen sai Canadiensin keskushyökkääjä Jean Béliveau. Pudotuspeleissä Béliveau teki 13 ottelussa 8 maalia ja antoi 8 maalin johtanutta syöttöä. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun hän toimi joukkueensa kapteenina sen saavuttaessa Stanley Cup -mestaruuden.

title: Luettelo Stanley Cupin voittaneista pelaajista

text: Montreal Canadiensin Henri Richardilla on eniten Stanley Cup -voittoja pelaajana, 11 kappaletta. Kymmenen kertaa Cupin ovat voittaneet Montrealin Jean Béliveau ja Yvan Cournoyer ja yhdeksän kertaa Claude Provost.

title: Jean Béliveau

text: Béliveaun terveys heikkeni viimeisinä vuosina. Hänellä havaittiin huhtikuussa 2000 syöpäkasvain kaulassa. Hänellä oli kahden kuukauden aikana 36 kemoterapiahoitokertaa; tuona aikana hän laihtui noin 13 kilogrammaa. Béliveau toipui syövästä, mutta 2010-luvulla hän sai kaksi aivoverenkiertohäiriötä. Hän toipui niistäkin mutta kuoli Longueuilissa 83-vuotiaana joulukuussa 2014.[5][2]

title: Jean Béliveau

text: Béliveau äänestettiin ennen kauden 1961–1962 alkua Canadiensin kapteeniksi joukkueesta kaupatun Doug Harveyn tilalle.[5] Seuraavan kauden aikana hän teki uransa 325:nnen runkosarjamaalinsa ja ohitti Nels Stewartin NHL-historian eniten maaleja tehneenä keskushyökkääjänä. Béliveau teki tuon kauden aikana 78 pistettä runkosarjassa, ja hänet valittiin toistamiseen urallaan NHL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 1963–1964 Béliveau oli keskeisessä roolissa johdattamassa Canadiensin jälleen Stanley Cupin mestaruuteen. Hän teki muun muassa viimeisen seitsemännen finaalin avausmaalin. Loppuottelusarjan toisessa ottelussa hän oli tehnyt jo uransa sadannen pudotuspelipisteen. Kevään pudotuspelien aikana Béliveau keräsi 16 pistettä 13 ottelussa, ja hän sai ensimmäisen kerran jaetun Conn Smythe Trophyn pudotuspelien parhaimpana pelaajana.[6] Lisäksi hänet valittiin kauden päätteeksi NHL:n kakkostähdistökentälliseen.[9]

title: Victoriaville

text: Jääkiekon Stanley Cupin kymmenen kertaa Montreal Canadiensin joukkueessa voittanut Jean Béliveau (31. elokuuta 1931 – 2. joulukuuta 2014) varttui Victoriavillessä muutettuaan sinne lapsena Trois-Rivièresistä.

title: Jean Béliveau

text: Béliveau teki jälleen maalin Stanley Cupin ratkaisseessa ottelussa kaudella 1965–1966. Stanley Cup -voitto oli Béliveaun uran seitsemäs.[6] Kauden jälkeen tullut paikka NHL:n kakkostähdistökentällisestä oli puolestaan yhdeksäs kerta tähdistökentällisissä.[9] Kaudella 1967–1968 Béliveau rikkoi useita merkittäviä rajapyykkejä. Hän sai lokakuussa 1967 kolmantena NHL-pelaajana täyteen 400 maalia ja joulukuussa ohitti Maurice Richardin Canadiensin historian eniten pisteitä tehneenä pelaajana. Béliveaun neljä syöttöpistettä Minnesota North Starsia vastaan nosti hänen saldonsa 967 pisteeseen, kun Richard teki Canadiensissa 965 pistettä. Tuhat runkosarjapistettä Béliveau sai täyteen maaliskuussa 1968. Vain Gordie Howe oli aiemmin ylittänyt rajapyykin. Myöhemmin keväällä Béliveau voitti kahdeksannen Stanley Cupinsa, mutta hän itse joutui olemaan loukkaantumisen takia sivussa kolmesta viimeisestä ottelusta.[6]

title: Jean Béliveau

text: Luettelo Hockey Hall of Famen jäsenistä The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta Luettelo 1000 tehopistettä saavuttaneista NHL-pelaajista Luettelo 500 NHL-maalia tehneistä pelaajista

title: Jean Béliveau

text: Jean Béliveau syntyi Trois-Rivièresissä 31. syyskuuta 1931. Hän oli vanhin perheen kahdeksasta lapsesta.[4] Perhe muutti Jeanin ollessa 3-vuotias Plessisvilleen, ja he asettuivat Victoriavilleen Jeanin ollessa 6-vuotias.[1] Perheen isä Arthur Béliveau jäädytti joka talvi heidän kotinsa takapihalle jääkiekkokentän, jonne monet paikalliset lapset kerääntyivät pelaamaan. Jean Béliveau liittyi ensimmäiseen jääkiekkojoukkueeseensa 12-vuotiaana. Hän pelasi myös baseballia. Ammattilaisbaseballjoukkueet kiinnostuivat Béliveaun taidoista, ja lajin takia hän muutti 16-vuotiaana kesäksi pelaamaan baseballia Val-d’Oriin.[4]

title: NHL-kausi 1970–1971

text: NHL-kausi 1970–1971 oli National Hockey Leaguen historian 54. kausi. Sen aikana 14 NHL-joukkuetta pelasi kukin 78 runkosarjaottelua. Liigaan tuli mukaan kaksi uutta joukkuetta, Buffalo Sabres ja Vancouver Canucks. Molemmat aloittivat toimintansa NHL:n itäisessä divisioonassa. Lisäksi Oakland Seals vaihtoi nimeä, ja siitä tuli California Golden Seals. Stanley Cupin voitti Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Chicago Black Hawksin otteluvoitoin 4–3. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Montreal Canadiensin 16. ja seuran koko historian 17. Stanley Cup -mestaruus. Finaalisarjan myötä päättyi Canadiens-kapteeni Jean Béliveaun NHL-ura, joka toi hänelle kaikkiaan kymmenen Stanley Cup -voittoa. Niistä viisi tuli Béliveaun toimiessa oman joukkueensa kapteenina.

title: Jean Béliveau

text: Béliveaun maine taitavana mutta kovaotteisena pelaajana kehittyi edelleen kaudella 1956–1957, sillä hän sai toistamiseen eniten jäähyminuuttieja Canadiensista. Pelityyli sopi Béliveaulle, sillä hän oli aikansa suurikokoisimpia NHL-pelaajia.[4] Canadiens hallitsi 1950-luvun loppua, sillä joukkue voitti Stanley Cupin viisi kertaa peräkkäin. Béliveau sai kevään 1956 mestaruuden jatkoksi Stanley Cup -mestaruuden vuosina 1957, 1958, 1959 ja 1960.[6] Béliveau ylitti kaudella 1958–1959 ensimmäisen kerran urallaan 90 tehopisteen rajan, kun hän teki runkosarjassa 64 ottelussa pisteet 45+46. 91 pistettä jäi myös Béliveaun uran piste-ennätykseksi; lähimmäksi hän pääsi kaudella 1960–1961 tehtyään 90 pistettä. Béliveau valittiin keväällä 1957, 1959, 1960 ja 1961 NHL:n ykköstähdistökentällisen keskushyökkääjäksi. Keväällä 1958 hän pääsi vain kakkoskentälliseen.[9]

title: Jean Béliveau

text: Canadiensin valmentaja Dick Irvin laittoi Béliveaun viimeistä kauttaan pelaavan keskushyökkääjän Elmer Lachin ohjaukseen. Lach opasti Béliveauta aloituksissa ja syötöissä; kummastakin tuli Béliveaun tavaramerkkejä.[1] Tulokaskaudellaan 1953–1954 Béliveau kärsi loukkaantumisista ja pelasi vain 44 ottelua. Toisella kaudellaan hän teki peräti 37 maalia.[8] ja hänet valittiin ensimmäisen kerran NHL:n ykköstähdistön keskushyökkääjäksi.[9] Häntä kuitenkin kritisoitiin pehmeästä pelityylistään, ja hän päätti hieman muutta tyyliään. Kaudella 1955–1956 Béliveau saikin 143 jäähyminuuttia ja teki silti tehopisteet 47+41. Hän voitti NHL:n maali- ja pistepörssin sekä sai eniten jäähyminuutteja joukkueestaan. Kauden jälkeen Béliveau palkittiin ensimmäisellä Hart Trophyllään sarjan arvokkaimpana pelaajana.[8] Hän sai lisäksi pistepörssivoitostaan Art Ross Trophyn, hänet valittiin toisen kerran ykköstähdistökentälliseen, ja oli voittamassa uransa ensimmäistä Stanley Cupia.[5][9]

title: Jean Béliveau

text: Béliveau oli neljäs NHL-urallaan 500 maalia tehnyt ja Gordie Howen jälkeen toinen yli tuhat tehopistettä kerännyt pelaaja. Hän oli Montreal Canadiensin kapteeni 10 kauden ajan, mikä on seuran historian ennätys. Myös Saku Koivu toimi Canadiensin kapteenina yhtä pitkään. Kymmenen pelaajana saavutetun mestaruuden lisäksi Béliveau oli mukana Montreal Canadiensin seurajohdossa seitsemän kertaa joukkueen voittaessa Stanley Cupin. Näin ollen hänen nimensä on kaiverrettu pokaaliin kaikkiaan 17 kertaa, useammin kuin kenenkään muun.[3]

title: Jean Béliveau

text: Béliveaun pitkää uraa muistettiin heti peliuran jälkeen: lokakuussa 1971 Canadiens jäädytti Béliveaun pelinumeron 4 ja elokuussa 1972 Hockey Hall of Fameen Gordie Howen ja Bernie Geoffrionin kanssa. Béliveaun ja Howen kohdalla Hockey Hall of Fame teki poikkeuksen normaalista säännöstä, jonka mukaan pelaaja voidaan valita galleriaan vasta kolme vuotta uran jälkeen.[5]

title: Jean Béliveau

text: Béliveau hylkäsi useita Canadiensin tarjousehdotuksia, koska omien sanojensa mukaan tunsi lojaalisuutta quebecilaiskannattajia kohtaan. Canadiensin GM Frank Selke suostutteli joukkueen ostamaan koko QSHL-liigan ja muuttamaan sen ammattilaissarjaksi, jotta Canadiens voisi hankkia Béliveaun lopulta joukkueeseensa.[7] Béliveau teki lokakuussa 1953 Canadiensin kanssa viisivuotisen sopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 105000 dollaria. Se oli aikansa suurin NHL-sopimus.[5]

title: Jean Béliveau

text: Béliveau oli myös johtajaluonne, joka oli kymmenen kauden ajan Canadiensin kapteenina. Vain Saku Koivu on toiminut yhtä kauan Canadiensin kapteenina.[3] Béliveau oli hiljainen kapteeni, joka johti joukkuetta omalla esimerkillään. Hän oli kapteenina eräänlainen isähahmo, sillä hän oli valmiina auttamaan pelikavereitaan sekä jääkiekkoon liittyvissä että henkilökohtaisissa ongelmissa. Montrealilainen L’actualité-lehti valitsikin hänet vuonna 2012 jääkiekkohistorian suurimmaksi kapteeniksi.[14]

title: Jean Béliveau

text: Canadiens muisti Béliveautä tämän kuoleman jälkeen jättämällä Vancouver Canucksia vastaan käydyssä ottelussa Béliveaun usean vuoden ajan käyttämän penkin tyhjäksi ja laittamalla siihen hänen jäädytetyn pelipaitansa. Edellisen kerran Canadiensin kotihalli Centre Bell ei ollut loppuunmyyty lähes 11 vuotta sitten käydyssä ottelussa.[10]

title: Jean Béliveau

text: Béliveauta on arvostettu yhdeksi parhaimmista NHL:ssä ikinä pelanneista keskushyökkääjistä. Hän saattoi olla jopa paras ennen Wayne Gretzkyn ja Mario Lemieux’n aikakautta.[4] The Hockey News -lehden vuoden 2010 äänestyksessä Béliveau valittiinkin Gretzkyn ja Lemieux’n jälkeen NHL-historian kolmanneksi parhaaksi keskushyökkääjäksi.[13]

title: Jean Béliveau

text: 10 Stanley Cup -voittoa pelaajana [3] pelasi 14 kertaa NHL:n tähdistöottelussa [3] NHL:n ykköstähdistössä kuudesti NHL:n kakkostähdistössä neljästi Art Ross Trophy (1956) [3] Conn Smythe Trophy (1965) [3] Hart Memorial Trophy (1956, 1964) [3] Canadiens jäädytti Béliveaun pelinumeron 4 lokakuun yhdeksäntenä päivänä 1971 [3] valittiin 1972 Hockey Hall of Fameen [3] 1998 sijalla 7 The Hockey News -lehden 100 suurimman NHL-pelaajan listalla

title: Jean Béliveau

text: Pari päivää Béliveaun kuoleman jälkeen Quebecin osavaltion pääministeri Philippe Couillard ilmoitti, että Béliveau saa valtiolliset hautajaiset. Urheilijoista aiemmin vain hänen seurakaverinsa Maurice Richard on saanut Quebecissä saman kunnianosoituksen.[11] Béliveau haudattiin 10. joulukuuta Cathédrale Marie-Reine-du-Monde -kirkkoon. Paikalla oli muun muassa Kanadan pääministeri Stephen Harper, entiset pääministerit Brian Mulroney ja Jean Chrétien, Quebecin pääministeri Couillard ja Montrealin pormestari Denis Coderre sekä monia Béliveau pelikavereita ja aktiivijääkiekkoilijoita. Kaikkiaan hautajaisiin osallistui 1500 ihmistä kirkossa ja tuhansia sen ulkopuolella.[12]

title: Jean Béliveau

text: Virallisesti Béliveau kertoi lopettamisestaan 9. heinäkuuta 1971 Montrealin Queen Elizabeth Hotelissa.[5] Béliveau edusti koko uransa ajan Canadiensia. Hän pelasi 1125 runkosarjaottelua, teki niissä 507 maalia ja antoi 712 maalisyöttöä. Yhteensä pisteitä oli 1219. Hän oli Canadiensin kapteeni kymmenen kauden ajan. Vain Saku Koivu on myöhemmin toiminut Canadiensin kapteenina yhtä pitkään.[3]

title: Jean Béliveau

text: Béliveau siirtyi 15-vuotiaana Victoriaville Panthers -nimiseen juniorijoukkueeseen. Hän teki kaudeksi 1949–1950 sopimuksen juniorijoukkue Quebec Citadellesin kanssa. Hän pelasi Citadellesissa kaksi kautta.[5] Kauden 1950–1951 aikana Béliveau pelasi myös ensimmäisen NHL-pelinsä Montreal Canadiensissa. Hän teki Canadiensin kanssa kahden ottelun mittaisen amatöörisopimuksen. Jälkimmäisessä ottelussa hän teki myös uransa ensimmäisen NHL-maalinsa.[6]

title: Jean Béliveau

text: Jean Béliveau meni naimisiin Élise Couturen kanssa 27. kesäkuuta 1953. He olivat naimisissa 61 vuoden ajan Jean Béliveaun kuolemaan asti ja saivat yhden lapsen, vuonna 1957 syntyneen Hélènen.[5] Hélène oli naimisissa quebecilaisen poliisin kanssa, joka teki itsemurhan vuonna 1989. Béliveau lupasi tämän jälkeen ottavansa isomman aseman kahden nuoren tyttärentyttärensä elämässä.[7]

title: Jean Béliveau

text: Kausi 1970–1971 oli Béliveaun uran viimeinen. Hän ylitti helmikuussa neljäntenä pelaajana 500 NHL-maalin rajan. Hänen uransa viimeinen peli käytiin 18. toukokuuta Chicago Black Hawksia vastaan. Canadiens voitti Black Hawksin 3–2 seitsemännessä Stanley Cup -finaalissa, ja Béliveau päätti uransa kymmenenteen Stanley Cupin mestaruuteensa.[5]

title: NHL-kausi 1955–1956

text: Runkosarjan piste- ja maalipörssin, Art Ross Trophyn sekä Hart Trophyn voitti Montreal Canadiensia edustanut Jean Béliveau. Hän keräsi pelaamissaan 70 ottelussa kaikkiaan 88 tehopistettä, joista 47 oli maaleja ja 41 syöttöpisteitä. Béliveau oli myös pudotuspelien pistepörssin ykkönen tehtyään 10 pudotuspeliottelussa 19 tehopistettä, joista 12 oli maaleja ja 7 maaliin johtaneita syöttöjä.

title: Jean Béliveau

text: Béliveau oli monipuolinen pelaaja: hän oli nopea, taitava mailankäsittelijä, hyvä laukoja ja voimakas. Béliveaulla oli voimakas rystykaukaus ja tarkka rannelaukaus, ja hän voittikin kahdesti NHL:n maalintekijätilaston. Hän osasi myös hallita taitavasti kiekkoa ja jakaa sitä eteenpäin; hän voittikin kahdesti myös NHL:n syöttötilaston. Hän oli pelaaja, jonka ympärillä muut pelaajat näyttivät paremmilta.[4] Béliveauta syytettiin kahden ensimmäisen NHL-kauden aikana pehmeydestä, mutta tuon jälkeen hän oppi käyttämään kokoaan hyväkseen. Hän oli voimakas ja noin 190 senttimetriä pitkä, eli paljon pidempi kuin useimmat jääkiekkoilijat siihen aikaan. Pituutensa ansiosta hän oli myös ulottuva.[8]

title: Jean Béliveau

text: Canadiens nimitti Béliveaun heti peliuran päätyttyä seuran hallintoasioista vastaavaksi varajohtajaksi. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle 62-vuotissyntymäpäivänään vuonna 1993. Béliveau toimi Canadiensissa markkinoinnissa, ja hän oli useiden joukkueenjohtajien ja general managereitten äänitorvena. Canadiens voitti Béliveaun hallintouran aikana seitsemän Stanley Cupia, ja Béliveau sai näistäkin nimensä pokaaliin. Hän voitti siis Stanley Cup -mestaruuden yhteensä 17 kertaa.[8][5] Eläköitymisen jälkeen 1994 Béliveau julkaisi omaelämäkerran My Life In Hockey.[5]

title: Jean Béliveau

text: Béliveaun ainoa jatkoaikamaali pudotuspeleissä tuli kauden 1968–1969 pudotuspeleissä, kun hänen osumallaan Canadiens kaatoi Boston Bruinsin välieräsarjan toisen ottelun toisessa jatkoerässä.[5] Loppuottelusarjassa Canadiens kukisti St. Louis Bluesin, ja Béliveau sai yhdeksännen Stanley Cupinsa.[6] Kauden jälkeen hänet valittiin neljännen kerran NHL:n kakkostähdistökentälliseen ja yhteensä kymmenennen kerran NHL:n tähdistökentällisiin.[9] Kaudella 1969–1970 Béliveausta tuli ensimmäisen Canadiens-pelaaja, joka on edustanut seuraa tuhannessa runkosarjaottelussa. Hänen tuhannes ottelunsa käytiin 28. lokakuuta North Starsia vastaan.[6]

title: Jean Béliveau

text: Béliveau perusti uransa jälkeen nimeänsä kantaneen säätiön ja oli muutenkin aktiivinen hyväntekeväisyystapahtumissa ympäri Kanadaa. Jean Beliveau Foundation siirtyi vuonna 1993 Society for Disabled Children -järjestön hallintaan. Hänelle myönnettiin tunnustuksia myös jääkiekkokenttien ulkopuolelta: hän sai 1988 Ordre national du Québec -kunniamerkin ja 1998 Order of Canada -kunniamerkin ja hänet valittiin 2001 Canada’s Walk of Famelle.[3] Kanadan pääministeri Brian Mulroney tarjosi 1990-luvun alussa Béliveaulle kahdesti avointa paikkaa senaatissa. Pääministeri Jean Chrétien puolestaan kysyi häntä ehdolle Kanadan kenraalikuvernööriksi. Hän kieltäytyi kuitenkin paikasta, koska koki, että hänen leskeksi jäänyt tyttärensä tarvitsi hänen apuaan.[1]

title: Jean Béliveau

text: Béliveau jatkoi junioriuransa jälkeen Quebecissä, vaikka Canadiensin johtaja Frank J. Selke yrittikin saada hänet joukkueeseensa. Béliveau teki sopimuksen puoliammattilaissarja Quebec Senior Hockey Leaguen Quebec Acesin kanssa. Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan ja käväisi joulukuussa 1952 pelaamassa koesopimuksella kolme ottelua Canadiensissa. Hän teki niissä peräti viisi maalia. Béliveaun palkka Quebec Acesissa kaudella 1952–1953 oli peräti 20000 dollaria kaudesta, enemmän kuin NHL:n tähtipelaajilla Gordie Howella ja Maurice Richardilla.[5]