query: Mikä on Liiviläisten uskonto?

title: Liiviläiset

text: Liiviläisten muinaisesta uskonnosta ei tiedetä juuri mitään, mutta luultavasti se on perustunut henkien palvontaan. Jumaluuksilla ei ollut muista itämerensuomalaisista kansoista poiketen erisnimiä, vaan ne olivat eri alojen jumaluuksia. Henrik Lättiläisen kronikassa kerrotaan, että liiviläiset pitivät peijaiset hautajaisten yhteydessä ja niissä laulettiin itkuvirsiä.[66] Liiviläisten mytologia on saanut nykyisin tunnetun muotonsa kristinuskon aikana ja perustuu paljolti siihen. Ukkosella ja muilla sääilmiöillä on ollut suuri osuus liiviläisessä mytologiassa. Arkeologisten löytöjen perusteella tiedetään, että liiviläisillä oli tapana uhrata ruokaa ja muita hyödykkeitä, kuten tupakkaa ja vaatteita.[23] Uhrauksia tehtiin uhrikivillä ja pyhien puiden luona, ja uhreja annettiin vielä kristinuskon aikanakin, etenkin juhannuksena.[67] Liiviläiset kuuluivat useimmiten luterilaiseen kirkkoon, vaikka baptisteja ja ortodoksejakin on ollut.[68] Luterilaisuus oli syntynyt uskonpuhdistuksessa Kuurinmaan herttuakunnassa 1500-luvulla. Baptistit olivat alun perin osa herrnhutilaista liikettä, mutta liikkeen jouduttua vainon kohteeksi herrnhutilaiset ryhtyivät kutsumaan itseään baptisteiksi.[69] Kolkan kylässä oli muutama ortodoksinen perhe ja heillä oli myös oma kirkko. Ortodoksinen usko oli peräisin Venäjän vallan, Katariina II:n ajoilta.[68]

title: Liiviläiset

text: Liiviläiset () ovat nykyisen Latvian alueella historiallisesti asunut itämerensuomalainen kansa. Liiviläiset muodostivat aikoinaan merkittävän osan Baltian väestöstä, mutta nykyisin he ovat enää pieni kansansirpale. Liiviläisten määrän hupenemiseen vaikuttivat muun muassa latvialaistuminen, Baltiassa riehuneet taudit ja alueella käydyt sodat. 1900-luvulle tultaessa liiviläisiä oli enää eristäytyneellä Kuurinmaan pohjoisrannikolla, jota kutsuttiin myös nimellä Liivinranta. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Latviassa asui yhteensä 250 liiviläistä[1]. Liiviläisten oma kieli on latvian kielen syrjäyttämä ja äärimmäisen uhanalainen: viimeinen liiviä äidinkielenään puhunut henkilö, Grizelda Kristiņa, kuoli vuonna 2013,[2] mutta kielen myöhemmin opetelleita on jonkin verran. Liiviläinen kulttuuri ja kieli ovat latvialaisten niitä kohtaan kokeman mielenkiinnon takia hiljattain kokeneet uuden nousukauden.

title: Min izāmō

text: Min izāmō on liiviläisten kansallislaulu. Tekstin kirjoitti Korli Stalte vuonna 1923 juhlallisuuksiin Mazirben kylässä, jossa nostettiin salkoon liiviläisten lippu. Laulun esitti nelihenkinen liiviläinen kuoro. Melodia on Fredrik Paciuksen säveltämä, sama kuin Suomen ja Viron kansallislauluissa. Sävellyksen valinnalla haluttiin korostaa liiviläisten yhteenkuuluvuutta suomalaisten ja virolaisten kanssa.

title: Ikšķile

text: Vuonna 1189 ensimmäiset lähetyssaarnaajat saivat luvan rakennuttaa kirkon Väinäjoen liiviläisten keskukseen Ykskylään (viroksi Üksküla, saksaksi Uexküll) ja paikasta muodostui myöhemmän saksalaisten Baltian valloituksen sillanpääasema. Alueella taistelivat pakanallisten liiviläisten päällikkö Ako sekä Saksalainen ritarikunta ja heidän kristitty liiviläisliittolaisensa Kauppo. Lopulta liiviläiset käännytettiin kristinuskoon.

title: Liiviläisten liitto

text: Liiviläisten liiton perustivat kansallismieliset liiviläiset tarkoituksenaan kansallisten pyrkimysten ajaminen. Perustajista merkittävimpiä olivat Kōrli Stalte, Didrik Volganski ja Mārtins Lepste. Liiviläisten liiton toiminta alkoi vuoden 1922 puolivälissä, jolloin päätettiin muun muassa seuran tavoitteista ja järjestettiin tapahtumia. Latvian hallitus hyväksyi seuran säännöt vasta vuonna 1923. Perustamisen yhteydessä otettiin käyttöön myös liiviläisten lippu ja kansallislaulu. Liiton toiminnan alkuvaiheessa sen toiminta kangerteli. Ongelmaksi muodostui esimerkiksi liivin käyttö kokouksissa, sillä sitä oli yleensä käytetty vain arkielämässä. Kuitenkin liitto oli mukana lähes kaikissa liiviläisissä yhteishankkeissa. Kulttuuritoiminnan vähäisyys kasvatti kaikesta huolimatta tyytymättömyyttä seuran puheenjohtajana vuosina 1924–1933 toimineeseen Mārtins Lepsteen, joka vuonna 1933 syrjäytettiinkin asemastaan.

title: Liiviläiset

text: Liiviläisten kansallinen herääminen tapahtui ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun Latvia itsenäistyi. Heräämiseen vaikuttivat voimakkaasti suomalaiset ja virolaiset heimoaatteen tukijat. Liiviläisten lippu ja kansallislaulu otettiin käyttöön, ja liivin kielen opetus alkoi. Kōrli Stalten kaltaiset henkilöt ryhtyivät julkaisemaan runoja ja muuta kirjallisuutta liivin kielellä.[41] Monille Liivinrannan asukkaille tarjottiin koulutusta Suomessa ja Virossa, jotta alueelle saataisiin liivinkielisiä opettajia ja pappeja. Virossa liiviläisiä opiskeli Tartossa ja Suomessa Tuusulassa, Heinolassa ja Helsingissä. Liivin kieltä alettiin opettaa vapaaehtoisena aineena Liiviläisten seuran kustannuksella, joka taas sai rahoituksensa Suomesta ja Virosta. Tunnit pidettiin virallisten koulutuntien jälkeen, ja opettajia oli yhteensä kolme. Liivinkieliset jumalanpalvelukset aloitettiin 1930-luvulla, ja niitä piti aluksi suomalainen Helle Erviö. Liiviläisille haluttiin kuitenkin pappi heidän omasta joukostaan, joten Edgar Vaalgamaa lähetettiin Suomeen opiskelemaan. Hän ei kuitenkaan ehtinyt palata Liivinrannalle ennen toista maailmansotaa. Liivinkielisen Līvli-lehden julkaisu aloitettiin vuonna 1931. Lehteä rahoitettiin Suomesta, ja sitä jaettiin ilmaiseksi Liivinrannan kyliin. Lehti joutui kuitenkin pian Latvian viranomaisten sensuroinnin kohteeksi.[4] Virolainen folkloristi Oskar Loorits arvosteli Latvian viranomaisten toimia, mikä johti hänen karkottamiseensa Latviasta ja Viron ja Latvian suhteiden viilentymiseen.[42] Tapaus huomioitiin paitsi Viron, myös Suomen lehdistössä. Toinen konflikti liiviläisten ja latvialaisten välillä tapahtui, kun ”liiviläisten kuninkaaksi” itsensä julistanut Uldriķis Kāpbergs pidätettiin vuonna 1939. Hän kuoli samana vuonna sydänkohtaukseen vankilassa.[43]

title: Liiviläiset

text: Liiviläisten asuttamasta rannikosta yritettiin tehdä oma kuntansa 1920-luvulla. Kunnan keskukseksi suunniteltiin Mazirben kylää. Tarkoitus oli edistää liiviläisten yhtenäisyyttä hallinnollisesti ja myös vaikeuttaa latvialaisten muuttoa alueelle. Latvian sisäministeriö hyväksyikin asian sillä ehdolla, että siitä järjestettäisiin kansanäänestys suunnitellun kunnan alueella. Äänestys toteutettiinkin ja suurin osa äänestäneistä kannatti hanketta, mutta kuntaa ei koskaan perustettu, sillä sisäministeri vaihtui ja uusi sisäministeri torjui ajatuksen.[45] Vuonna 1935 Latviassa oli 994 liiviläistä, joista 507 eli silloisessa Dundagan ja 370 Ancen kunnassa, nykyisten Dundagan ja Ventspilsin kuntien alueilla. Loput 49 asuivat muualla Latviassa. Liiviläisiä oli 32% perinteisten liiviläiskylien väestöstä, ja enemmistönä he olivat vain Lielirben kylässä.[46]

title: Kauppo

text: Vuonna 1203 Kauppo lähti yhdessä Toreidan alueella toimineen pappi Teoderikin kanssa Roomaan. Roomassa Teoderik esitteli hänet paavi Innocentius III:lle. Paavi lahjoitti Kaupolle tapaamisen jälkeen sata kultarahaa, ja Kaupon lähtiessä paavi siunasi hänet. Kauppo ja Teoderik palasivat vuonna 1204 Liivinmaalle ristiretkeläisten mukana. Vuonna 1206 liiviläisten alueella syntyi Akon johtama kapina, jonka takia Kauppo pakeni Riikaan. Samana vuonna hän johti itselleen uskollisia sotajoukkoja kapinallisten käsissä olevaa omaa linnaansa vastaan. Kaupon joukkojen onnistui tunkeutua linnaan ja ajaa kapinalliset ulos. Vuonna 1210 Kauppo osallistui kuurien Riian piirityksen kukistamiseen. Samana vuonna hän johti liiviläisiä saksalaisten ja lättiläisten puolella Cēsisiä piirittäneitä virolaisia vastaan. Virolaiset joutuivat luopumaan piirityksestä, mutta he saavuttivat myöhemmin voiton Jumaran taistelussa, jossa kuoli Kaupon Bertold niminen poika ja vävy Wane.. Seuraavana vuonna 1211 Kauppo oli mukana Soontaganaan ja Sakalaan tehdyssä hyökkäyksessä. Myöhemmin samana vuonna hän teki toisen hyökkäyksen Sakalaan, mitä seurasi virolaisten suuri kostohyökkäys Kaupon linnaa vastaan. Taistelu päättyi liiviläisten ja saksalaisten voittoon.. Vuonna 1212 liiviläisten ja lättiläisten joukossa esiintyi kapinahenkeä saksalaisia vastaan. Kauppo ei pystynyt hillitsemään johtamiaan liiviläisiä ehdottamalla, että hän puhuisi saksalaisille liiviläisiä ja lättiläisiä koskevien lakien lieventämisestä. Saksalaiset hyökkäsivät liiviläisiä vastaan ja polttivat Kaupon linnan, joka oli joutunut kapinoitsijoiden käsiin. Tämän jälkeen Kauppo ja muutama muu henkilö lähetettiin neuvottelemaan kapinoitsijoiden kanssa. Rauhaa ei kuitenkaan saatu aikaan, vaikkakin liiviläiset palauttivat ottamiaan vankeja. Saksalaiset hyökkäsivät tämän jälkeen uudelleen, mikä johti lopulta rauhaan.

title: Uldriķis Kāpbergs

text: Uldriķis Kāpbergs syntyi Liivinrannalla Miķeļtornisin kylässä kalastajaperheeseen. Vuonna 1923 liiviläiset pyysivät Latvian sisäministeriltä omaa kuntaansa Kuurinmaan kärkeen. Hankkeesta ei kuitenkaan tullut mitään, jolloin Kāpbergs julistautui liiviläisten kuninkaaksi. Hän uskoi, ettei liiviläisten tulisi pysyä Latvian hallinnon alaisina. Hän kielsi poikaansa menemästä armeijaan ja kieltäytyi maksamasta verojaan. Tämän johdosta hänet pidätettiin toukokuussa 1932 ja hänet vietiin Ventspilsin vankilaan, jossa hän kuoli sydänkohtaukseen saman vuoden kesäkuun ensimmäisenä päivänä. Kāpbergsin pidätyksestä ja kuolemasta syntyi kansainvälinen skandaali, josta kirjoitettiin monessa virolaisessa ja suomalaisessa lehdessä. Uldriķis Kāpbergs haudattiin Miķeļtornisin hautausmaalle.

title: Liiviläisten lippu

text: Liiviläisten lippu on liiviläisiä edustava lippu. Lipun värien suhteet ovat samat kuin Latvian lipussa eli 2:1:2. Lipun vihreä väri edustaa metsää, valkoinen rantahietikkoa ja sininen merta. Nämä taas edustavat liiviläisille tärkeää kalastuselinkeinoa. Lipun otti käyttöön Liiviläisten liitto ja sitä käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1923.

title: Liiviläiset

text: 1900-luvun alun tärkeimpiä liiviläisten tutkijoita olivat Lauri Kettunen ja Oskar Loorits, jotka julkaisivat useita teoksia liiviläisistä ja liivin kielestä. Tutkimuksen lisäksi he halusivat kohottaa liiviläisten kansallistunnetta ja tukivat paikallisia kansallisia hankkeita. Kansallisaatteen nousun myötä tutkimusta alkoivat harjoittaa myös liiviläiset itse, kuten esimerkiksi kieltä tutkinut Petõr Damberg.[4] Toisen maailmansodan aikana tutkimus keskeytyi, mutta sodan jälkeen Tarton yliopiston tutkijat jatkoivat sitä. Neuvostovallan aikaan Liivinrannalle pääsyyn tarvittiin erikoislupa ja se myönnettiin Tarton yliopistolle helpommin kuin muille. Tänä aikana tutkimuksia tekivät eritoten Paul Ariste ja Eduard Vääri.[5] Vuonna 2005 kuollutta Eduard Vääriä on pidetty Viron merkittävimpänä liivin kielen ja liiviläisyyden asiantuntijana.[6]

title: Riika

text: 1100-luvun jälkipuoliskolla alueelle alkoi tulla saksalaisia kauppiaita ja ristiretkeläisiä. Vuonna 1158 Baltian saksalaiset kauppiaat perustivat kaupallisen asutuksen Liivinmaalle nykyisen Riian alueelle. Noin vuonna 1180 alueelle saapui kauppiaiden mukana myös Bremenin roomalaiskatolisen arkkipiispan lähettämä lähetyssaarnaaja Meinhard, joka käynnisti liiviläisten kastamisen ja muutamaa vuotta myöhemmin Ykskylän () kirkon ja kivisen linnoituksen rakentamisen Riiasta vajaa 30 kilometriä kaakkoon eli Väinäjokea ylävirtaan. Toinen linnoitus rakennettiin asukkaiden turvaksi tätä lähemmäksi, Väinäjoen saareen nykyisen Salaspilsin lähelle. Tässä vaiheessa seutu oli vielä Polatskin ruhtinaan veronkantoaluetta ja Baltian maiden asukkaiden käännytystyö kristinuskoon rauhanomaista. Vuonna 1186 Meinhard vihittiin Ykskylän piispaksi, mutta hän kuoli vuonna 1196. Hänen seuraajansa saapui käännytystyöhön paavin kannustaman ristiretkeläisjoukon mukana vuonna 1198, mutta uusi piispa sai pian surmansa taistelussa liiviläisten kanssa.

title: Mazirbe

text: Mazirbe kasvoi voimakkaasti kalastusteollisuuden avulla 1900-luvun alussa. Liiviläisten liitto perustettiin Mazirbessä 1923, sillä on kylässä päämaja joka rakennettiin sinne vuonna 1938. Samassa rakennuksessa toimii myös museo. Kylässä pidetään liiviläisten festivaalit vuosittain elokuun ensimmäisellä viikolla.

title: Edgar Vaalgamaa

text: Edgar Vaalgamaa syntyi vuonna 1912 Liivinrannalla sijaitsevassa Košragsin kylässä. Hänen isänsä oli monien muiden liiviläisten tapaan kalastaja. Vuonna 1934 Vaalgamaa pääsi opiskelemaan teologiaa Helsingin yliopistoon heimoaatteen kannattajien avustuksella. Hän valmistui vuonna 1939 papiksi, muttei palannut Latviaan venäläismiehityksen uhan takia. Edgar palveli jatkosodassa kenttäpappina. Sodan jälkeen hän toimi pappina useissa suomalaisissa seurakunnissa, minkä lisäksi hän käänsi suomeksi Latvian kansalliseepoksen "Lāčplēsis". Myöhemmin hän kirjoitti laajan liiviläisten historiaa ja kulttuuria käsittelevän teoksen nimeltä "Valkoisen hiekan kansa" (2001). Vaalgamaa kuoli vuonna 2003 Iitissä, mutta Vaalgamaiden suomalaistunut suku elää yhä Suomessa.

title: Liiviläiset

text: Kuten liiviläisten omankielisestä nimityksestäkin (rāndalist eli rantalaiset ja kalāmīed eli kalastajat) käy ilmi, on Kuurinmaan kärjen liiviläisten tärkein elinkeino ollut perinteisesti kalastus. Tärkeimpiä saaliskaloja olivat silakka, kampela, turska ja kilohaili. Perinteisen mallisesta kalastusveneestä käytettiin nimitystä lõja. Rantavesissä käytettiin ruuhta (lotja tai lod'a). Veneet tehtiin rannikolla yleisesti kasvavasta männystä. Kalastuksessa käytettiin lähinnä verkkoja ja rysiä aina 1850-luvulle saakka, jolloin ajoverkko tuli niiden tilalle. Kampelaa kalastettiin vada-nimisellä nuotalla. Turskaa pyydettiin pitkäsiimalla sekä Saksasta omaksutulla turskaongella (blèifis, ). Kalastusveneiden kanssa työskentelevät liiviläiset menivät usein töihin valtamerilaivoille.[61]

title: Liiviläisten liitto

text: Liiviläisten liitto () on liiviläisiä edustava latvialainen järjestö, jonka toiminta alkoi vuonna 1922. Liiton tarkoituksena oli edistää liivin kielen opetusta ja kouluttaa liiviläisiä parempiin ammatteihin. Yhdistys toimi paljolti Virosta ja Suomesta saadun tuen varassa. Neuvostoliitto lopetti järjestön toiminnan miehittäessään Baltian maat toisen maailmansodan sytyttyä. Liiviläisten liitto aloitti toimintansa kuitenkin uudelleen vuonna 1988. Liiviläisten liitossa on noin 360 jäsentä, jotka ovat kansallisuudeltaan pääasiassa liiviläisiä, latvialaisia ja venäläisiä.

title: Liiviläisten kulttuurikeskus

text: Liiviläisten kulttuurikeskus (liiviksi "Līvõ kultūr sidām") on järjestö, joka perustettiin Riiassa 1994. Se on toiseksi suurin liiviläisiä edustava järjestö, joka ei kuulu Latvian hallituksen piiriin. Järjestön perustussopimuksen allekirjoitti 11 henkilöä, ja järjestöön kuului vuonna 2004 20 henkilöä. Järjestö perustettiin edistämään liiviläistä kulttuuria ja kieltä, se toimii myös tietokeskuksena. Järjestöä johtaa Dienas gramata -lehden toimittaja Gundega Blumberga (1997-) ja järjestöllä on neljä työntekijää. Järjestö järjestää liiviläisiä kulttuuritapahtumia ja julkaisee aiheeseen liittyviä kirjoja.

title: Liiviläiset

text: Monet latvialaiset, joilla on liiviläisiä sukujuuria, ovat kiinnostuneet liiviläisestä taustastaan. Tästä kertoo esimerkiksi liiviläisten nuorisoleirien suosio ja liivin kielen opiskelijoiden kasvava määrä. Sellaiset järjestöt kuin Liiviläisten ystävät ry ja Liiviläisten kulttuurikeskus toimivat liiviläisen kulttuurin säilyttämiseksi.[53]

title: Nika Schuberg

text: Lokakuussa 1859 Dundagan paroni von Osten-Sacken, Dundagan moisioherra, joka omisti suurimman osan Kuurinmaan liiviläisten kylien maasta, vaati uutta vuokrasopimusta maidensa viljelijöiltä. Sopimus olisi korottanut maan vuokran lähes kaksinkertaiseksi siitä, mitä se oli kruunun omistamilla mailla. Kaikki ne, jotka eivät suostuneet allekirjoittamaan, uhattiin karkottaa hänen mailtaan. Uhkauksesta huolimatta kukaan viljelijöistä ei allekirjoittanut, vaan kylistä päätettiin lähettää lähetystö Baltian kenraalikuvernööri Suvorovin luokse. Lähetystöä johti Nika Schuberg, sillä hän oli ainut, joka osasi sekä puhua että kirjoittaa sujuvaa latviaa. Suvorovilta vaadittiin liiviläisten viljelemän maan vuokran arviointia maan arvon mukaan, sekä maan lunastamista moisiolta kruunulle.

title: Liiviläisten liitto

text: Liiviläistä toimintaa alettiin elvyttää jo vuonna 1977. Liiviläisten liiton uusi perustaminen käynnistyi kokouksella 13. marraskuuta 1988. Virallisesti seura perustettiin perustavalla kokouksella 26. marraskuuta. Tuolloin seura perustettiin nimellä "Līvõd Kultūr Īt", mutta se otti itselleen Liiviläisten liiton vanhan nimen vuonna 1993. Perustavaan kokoukseen osallistui noin 150 osanottajaa ja se valitsi seuran vanhimmaksi Ieva Neilanden. Jäseniä seuralla oli 142. Ensimmäisiä merkittäviä hankkeita liiton uuden perustamisen jälkeen oli Mazirbessä elokuun alussa vuonna 1989 järjestetty seuratalon rakentamisen 50-vuotisjuhla. Tilaisuuteen osallistui 629 henkilöä ja paikalla oli esitelmöimässä muun muassa virolainen Eduard Vääri. Seura perusti alaosastot vuonna 1989 Ventspilsiin ja Kolkaan, vuonna 1993 Riikaan ja Mazirbeen, sekä vuonna 2004 Staiceleen. Jäsenten määrä kasvoi vuoteen 1999 mennessä 200:aan. 1. elokuuta 1998 pidettyyn juhlaan osallistui Suomen silloinen presidentti Martti Ahtisaari ja Latvian presidentti Guntis Ulmanis. Liiviläisten liitto sai takaisin seuratalonsa 1. tammikuuta vuonna 2000.

title: Valkoisen hiekan kansa

text: Valkoisen hiekan kansa: Liiviläisten historiaa ja kulttuuria on Edgar Vaalgamaan kirjoittama liiviläisten historiaa ja kulttuuria käsittelevä kirja, joka ilmestyi vuonna 2001. Teos käsittelee liiviläisten menneisyyttä esihistoriasta alkaen, mutta keskittyy 1900-luvun historiaan ja erityisesti Vaalgamaan omiin muistelmiin tuolta ajalta. Kirjan jälkisanat on kirjoittanut Valda Šuvcāne, joka kertoo kirjassa liiviläisten neuvostoajan jälkeisistä vaiheista.

title: Babylonian uskonto

text: Babylonian uskonto on muinaisessa Mesopotamiassa pääasiassa babylonialaisten piirissä vaikuttanut uskonto. Useiden tutkijoiden mielestä uskontoa pitäisi kutsua nimellä Assyro-Babylonialainen uskonto, sillä uskontoa harjoittivat myös assyrialaiset miltei identtisesti. Uskonto sisälsi sekä sumerilaisia että seemiläisiä piirteitä.

title: Liiviläisten liitto

text: Liiviläisten liiton ensimmäisiä tavoitteita sen uuden perustamisen jälkeen oli liivin kielen opettaminen. Vuodesta 1989 vuoteen 1995 liivin kielen opetusta järjestettiinkin Riiassa kaupungin ja Latvian opetusministeriön tuella. Vuodesta 1995 kielen opetusta on järjestetty Kolkassa. Latviassa tunnetut liittoon kuuluvat poliitikot Ilmārs Geige sekä Dainis ja Helmi Stalte ovat toimineet liiton omaisuuden takaisin saamiseksi ja taloudellisen tuen järjestämiseksi. Liiviläisten liitto on myös järjestänyt liiton seuratalon 50-vuotisjuhlien jälkeen liiviläisjuhlat joka vuoden ensimmäisenä sunnuntaina.

title: Liiviläiset

text: Liiviläisten esi-isien uskotaan tulleen asuinalueilleen Väinäjokea pitkin.[7][8] Rautakaudella ja keskiajalla liiviläiset asuttivat laajaa aluetta Latvian keski- ja pohjoisosista Väinä- ja Gaujajokien varsilla Vidzemen alueella. Myös Kuurinmaan pohjoiskärjessä asunut itämerensuomalainen väestö on myöhemmin yhdistetty liiviläisiin, vaikka vielä keskiajalla näin ei tehty. Kuurinmaan liiviläisestä väestöstä käytettiin nimitystä kuurit, jolla viitataan myös balttilaiseen kuurien heimoon; nimitystä käytettiin yleisesti kaikista Kuurinmaan asukkaista. Liiviläisten merkitystä heijastaa se, että koko Liivinmaa nimettiin keskiajalla heidän mukaansa.[7]

title: Uldriķis Kāpbergs

text: Uldriķis Kāpbergs (25. maaliskuuta 1869 – 1. kesäkuuta 1932) oli liiviläinen aktivisti ja kalastaja. Hän osallistui liivinkielisen "Livl"-lehden toimitukseen. Kāpbergs oli vaikeuksissa Latvian viranomaisten kanssa, koska hän ajoi liiviläisten itsenäisyyttä. Hän julistautuikin liiviläisten kuninkaaksi nimellä ”Uldrikis I”.

title: Ristiretket Baltiaan

text: Meinhardin kuoltua liiviläisten kerrotaan pesseen kasteensa pois Väinäjoessa. Meinhardin seuraaja Bertold karkotettiin Liivinmaalta vuoden 1196 kesällä. Tästä kuultuaan paavi Celestinus III antoi luvan lähettää ristiritareita alueelle. Bertold tuli takaisin alueelle kesällä vuonna 1198 mukanaan noin tuhat ristiretkeläistä. Hän eteni liiviläisten valtaamalle Holmen linnalle ja vaati näitä ottamaan kasteen takaisin vastaan. Liiviläiset eivät suostuneet ja Bertold lähti takaisin kohti Väinäjoen suuta, jonne hänen joukkonsa olivat rantautuneet laivoistaan. Holmen linnaa olisi ollut mahdoton vallata ilman laivoja, jotka oli jätetty rantautumispaikkaan. Matkalla takaisin liiviläiset väijyttivät saksalaiset lähellä nykyistä Riikaa. Saksalaiset olivat voittamassa taistelua, kun Bertoldin hevonen vauhkoontui ja syöksyi keskelle jo pakoon lähteneitä liiviläisiä. Tällöin eräs Ymaut-niminen liiviläissoturi surmasi hänet keihäällä. Tämän jälkeen liiviläiset karkottivat kaikki lähetystyöntekijät alueeltaan.

title: Ako

text: Saksalaisten saavuttua Liivinmaalle Ako kuului niihin liiviläisten johtajiin jotka kääntyivät vuonna 1203 Polotskin ruhtinaskunnan puoleen avun saamiseksi saksalaisten karkottamiseksi. Apua odotettiin myös liettualaisilta, jotka olivat olleet jo pitkään sodassa saksalaisia vastaan. Liiviläiset saivat suostumuksen avunpyyntöönsä Polotskin ruhtinas Vladimirilta. Vuonna 1206 pakanalliset liiviläiset päättivät hyökätä Riian lähistöllä olleeseen Holmen linnaan. Linna vallattiin, mutta Riikaan kohdistettu seuraava hyökkäys epäonnistui. Liiviläisten kristinuskoon kääntynyt Toreidassa hallinnut Kauppo ryhtyi sotimaan pakanallisia heimotovereitaan vastaan. Kristityt liiviläiset ja saksalaiset tekivät 150 miehen voimin hyökkäyksen Holmen linnalle ja kukistivat sen surmaten myös Akon.

title: Liiviläisten lippu

text: Liiviläisten lipun suunnitteli Didrik Volganski, joka oli Suomeen muuttaneen Edgar Vaalgamaan isä. Joidenkin tietojen mukaan hän suunnitteli myös lipun, jossa lipun värit ovat päinvastoin kuin nykyisessä lipussa. Hän ei kuitenkaan itse maininnut mitään tästä lipusta. Käytössä on ollut lipun versio, jossa lipun kentät olivat yhtä suuria. Lippua käytettiin ensimmäisen kerran 18. marraskuuta 1923 Mazirbessä pidetyillä juhlilla. Suurimman osan neuvostoaikaa lipun käyttö oli kielletty. Se otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1988 Liiviläisten päivien yhteydessä. Lipun lahjoitti Suomalaisuuden Liitto ja se vihittiin Mazirben kirkossa.

title: Liivinranta

text: Liiviläinen kulttuuri säilyi pidempään Liivinrannalla kuin varsinaisella Liivinmaalla johtuen siitä, että esimerkiksi sotien aiheuttamat tuhot eivät olleet siellä yhtä mittavat. Lisäksi alueen erotti latvialaisista metsä- ja suovyöhyke. Liivinranta kuului Kuurinmaan herttuakuntaan vuoteen 1795, jolloin Venäjä otti alueen haltuunsa. Liivinrannan asukkaat olivat vuokraviljelijöinä Dundagan ja Popen moisioille. Nika Schubergin johtaman kapinan jälkeen Liivinrannalta karkotettiin monia ja heidän tilalleen muutti latvialaisia. Ensimmäisessä maailmansodassa liiviläiset lähtivät venäläisten kehotuksesta evakkoon Latvian sisäosiin ja Viroon. Saksalaiset käyttivät liiviläisten taloja asemiensa rakennusaineena ja sodan päätyttyä palanneet liiviläiset löysivätkin kotinsa tuhottuna. Latvian itsenäistyttyä Liivinrannalla toimi useita suomalaisia ja virolaisia heimoaktivisteja, jotka saivat aikaan liiviläisten kansallisen heräämisen. Liiviläiset ottivat käyttöön oman lippunsa ja kansallislaulun, lisäksi Liiviläisten liitto aloitti toimintansa. Liivinrannalle suunniteltiin omaa kuntaansa ja asiasta tehtiin selvityspyyntö Latvian sisäasiainministerille, mutta suunnitelma ei toteutunut ennen toista maailmansotaa. Toinen maailmansota hajotti liiviläiset lopullisesti.

title: Maamme

text: Liiviläisten kansallislaulussa Min izāmō on sama sävelmä kuin Suomen ja Viron kansallislauluissa. Min izāmō -laulun esitti 1923 ensimmäisen kerran nelihenkinen kuoro samassa juhlallisuudessa, jossa nostettiin salkoon liiviläisten lippu. Kōrli Stalte oli kirjoittanut lauluun sanat. Sävellyksen valinnalla haluttiin korostaa liiviläisten yhteenkuuluvuutta suomalaisten ja virolaisten kanssa.

title: Liiviläisten ystävät

text: Liiviläisten ystävät ry on liiviläisten ystävyysjärjestö. Järjestö perustettiin vuonna 1998 Mazirbessä. Perustamiskokoukseen osallistui yhteensä 48 henkilöä - lähinnä suomalaisia, virolaisia ja latvialaisia, mutta myös muutama saksalainen ja norjalainen. Liiton jäsenet ovat lähinnä liivin kielen tutkijoita tai harrastajia. Järjestön tarkoituksena on edistää liiviläistä kulttuuria Latviassa ja ulkomailla. Järjestön puheenjohtajana toimii Tiit-Rein Viitso, joka on Tarton yliopiston professori. Lisäksi järjestöllä on edustajat Latviassa ja Virossa.


query: Miksi juutalaiset miehet käyttävät pientä hattua synagogassa?

title: Kipa

text: Syy kipan käyttöön on Talmudin määräys pään peittämisestä rukouksen aikana. Halakhan mukaan mikä tahansa päähine kelpaa pään peittämiseen, mutta kipa on pienen kokonsa ja keveytensä vuoksi käytännöllinen ratkaisu. Viime aikoina siitä on muodostunut myös eräänlainen juutalaisuuden symboli, ja kipan käyttäjä ilmaisee siten kuuluvansa juutalaiseen kansaan.[1]

title: Luis de Torresin synagoga

text: Luis de Torresin synagoga () on Bahamasaarten ainoa synagoga. Se sijaitsee maan toiseksi suurimmassa kaupungissa, Freeportissa. Synagoga on nimetty espanjalais-juutalaisen Luis de Torresin mukaan. Synagogarakennus on valmistunut vuonna 1972.

title: Dohány-kadun synagoga

text: Alkuperäistä synagogaa pommitti tuhoisin seurauksin antisemitistinen Nuoliristi-järjestö 3. helmikuuta vuonna 1939. Sitä käytettiin myös saksalaisen radion tukikohtana sodan aikana. Synagogan rakentamisen uudelleen mahdollistivat rahalahjoitukset. Tunnettu liikenainen Estée Lauder, jonka vanhemmat olivat unkarilaissyntyisiä juutalaisia, lahjoitti synagogan jälleenrakentamista varten viisi miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Jälleenrakennustyöt saatiin päätökseen vuonna 1996.

title: Gibraltarin Pieni synagoga

text: Vuonna 1724 Gibraltarin kuvernööri William Hargrave antoi kauppias Isaac Nettolle tontin, johon nousi Gibraltarin Suuri synagoga. Sitä hallitsivat pohjoisesta tulleet sefardijuutalaiset, jotka olivat olleet pitkään kontaktissa kristittyjen kanssa ja siten tottuneet melko muodollisiin jumalanpalveluksiin. Osa Gibraltarin juutalaisista oli kuitenkin kotoisin islaminuskoisesta Marokosta, missä juutalaiset olivat joutuneet kokoontumaan kodeissa ja vastaavissa epävirallisissa tiloissa. Heidän rukouskulttuurinsa oli kehittynyt epämuodolliseksi, ja he karsastivat "hollantilaisiksi" kutsumiaan Suuren synagogan menoja. Niinpä marokkolaistaustaiset alkoivat kokoontua Netton perustamassa talmud-koulussa torin varrella. Tämä muutettiin myöhemmin synagogaksi. Sitä kututaan nykyisin joko talmud-koulun nimellä Ets Hayim tai yksinkertaisesti Pieneksi synagogaksi ("Esnoga Chica").

title: Amissit

text: Amissit viettävät vanhanaikaista, yhteisökeskeistä elämää, ja he pyrkivät torjumaan useimmat ulkopuoliset vaikutteet. Tämän vuoksi heidän kulttuurinsa on edelleen hyvin omaleimainen. Amissit välttävät useimpien modernien laitteiden kuten autojen ja sähkölaitteiden käyttöä ja kulkevat usein hevosvaunuilla. He pukeutuvat vaatimattomasti ja perinteisesti. Naiset käyttävät päähinettä ja miehet hattua, ja miehet kasvattavat naimisiin mentyään parran.

title: Ortodoksijuutalaisuus

text: Ortodoksijuutalaiset miehet ja naiset pukeutuvat yleensä peittävästi. Naimisissa olevat naiset peittävät usein hiuksensa, esimerkiksi huivilla, hatulla, myssyllä tai peruukilla. Miehet käyttävät siviilisäädystä riippumatta kipaa ja yleensä paidan alla pientä tupsullista vaatetta, jota kutsutaan tsitsitiksi. Monilla miehillä on parta ja haredimiehillä on puku ja kipan päällä musta hattu. Haredinaiset ja monet moderniortodoksinaiset käyttävät vain hameita tai mekkoja, ei koskaan housuja, ja naisten paidoissa on usein korkea kaulus ja vähintään kyynärpäähän ulottuvat hihat. Jotkin moderniortodoksijuutalaiset pukeutuvat lähes samalla tavalla kuin ympäröivät yhteiskunta, vaikka miehet myös moderniortodoksijuutalaisuudessa käyttävät kipaa ja tsitsitejä.

title: Simon Attiasin synagoga

text: Simon Attiasin synagoga on synagoga Essaouiran kaupungissa läntisessä Marokossa. Synagoga sijaitsee "kasbahissa" kaupungin muurein ympäröidyssä "medinassa" eli vanhassakaupungissa. Synagoga on juutalaisen kauppiaan Simon Attiasin vuonna 1882 rakennuttama. Pinta-alaa rakennuksessa on 456 m². Synagoga on suorakaiteenmuotoinen kolmekerroksinen rakennus, joka on 24 metriä pitkä ja seitsemän metriä leveä. Simon Attiasin synagogan rukoiluhuone on seitsemän metriä pitkä ja viisi metriä leveä. Korkeutta huoneella on yhdeksän metriä. Naisia varten rukoiluhuoneen kolmella reunalla on perinteinen "mezzanin".

title: Uudenseelanninjuutalaiset

text: Juutalaisia alkoi tulla pienissä määrin Uuteen-Seelantiin samaan aikaan eurooppalaissiirtolaisten kanssa 1800-luvun alkupuolella. Englannista tulleet juutalaiskauppiaat John Montefiore, Joel Polack ja David Nathan olivat aktiivisia Pohjoissaarella jo 1830-luvulla. Juutalaisia oli myös ensimmäisten Wellingtonin alueen siirtolaisten mukana 1843. Juutalaisia tuli enemmän kultakuumeen aikana 1860-luvulla. Tuolloin heitä tuli Englannin lisäksi myös Saksasta ja Puolasta. Venäjältä ja Puolasta heitä tuli myös pakoon vuoden 1881 vainoja. Suurin osa tuli kuitenkin edelleen Britanniasta tai Australian kautta. Juutalaiset sopeutuivat elämään Uudessa-Seelannissa melko hyvin. Toisin kuin esimerkiksi tuon ajan Britanniassa, juutalaisia ei juuri syrjitty. 1800-luvun aikana perustettiin useita synagogia esimerkiksi Dunediniin, Christchurchiin, Wellingtoniin ja Aucklandiin.

title: Bridgetownin synagoga

text: Bridgetownin synagoga on Barbadoksen ainoa synagoga. Siihen kuuluu mikvah-allas, joka on läntisen pallonpuoliskon ainoa. Alkuperäinen synagoga tuhoutui hurrikaanissa vuonna 1831. Uudelleen rakennetussa synagogassa on piirteitä goottilaisesta renessanssista, juutalaisesta ja barbadoslaisesta arkkitehtuurista.

title: Simhat Tora

text: Simhat Toran ilta- ja aamujumalanpalvelukset ovat tunnelmaltaan erityisen iloisia ja hilpeitä. Juhlallisuudet alkavat iltajumalanpalveluksessa. Silloin seurakunnan miehet kantavat Toora-kääröjä ympäri synagogaa seitsemän kertaa. Juutalaiset laulavat ja tanssivat synagogissa, ja ilonpito jatkuu usein vielä ulkona kaduillakin etenkin Israelissa. Monissa synagogissa lapsille annetaan lippuja, joita he voivat heiluttaa tanssin aikana. Heille saatetaan jakaa myös suklaata, karamelleja tai hedelmiä.

title: Dohány-kadun synagoga

text: Dohány-kadun synagoga (), tunnetaan myös nimellä Suuri synagoga (), on synagoga Budapestissa, Unkarin pääkaupungissa. Se sijaitsee Pestin vanhalla juutalaisalueella, juuri entisen kaupunginmuurin ulkopuolella Erzsébetvarosissa VII osa-alueella. Juutalaiset asettuivat sinne, koska 1700-luvulla he eivät saaneet asua itse kaupungissa. Synagoga valmistui vuonna 1859, ja sen on suunnitellut wieniläinen arkkitehti Ludwig Förster. Se on maailman toiseksi suurin synagoga, ja sinne mahtuu lähes 3000 ihmistä.Sen sipulikupoleihin päättyvät kaksoistornit nousevat 43 metrin korkeuteen, ja keskilaivan leveys on 12 metriä.

title: Turun synagoga

text: Turun synagoga on Turun juutalaisen seurakunnan synagoga. Se on toinen Suomen kahdesta synagogasta, toinen on Helsingin synagoga Helsingissä.

title: Ortodoksijuutalaisuus

text:
Ortodoksisuuden alaryhmiä ovat ääriortodoksit, modernit ortodoksit ja hasidit. Ortodoksijuutalaisuuden piirissä on myös paljon juutalaisia, jotka kuuluvat ortodoksiseurakuntiin tai käyttävät ortodoksijuutalaisia palveluita, vaikka eivät omassa elämässään noudattaisi ortodoksijuutalaisuuden tapoja ja sääntöjä. Tämä on tyypillistä esimerkiksi Israelissa ja Suomessa.
Vuonna 2001 ortodoksijuutalaiset ja ortodoksisynagogien piirissä olevat juutalaiset muodostivat noin 50% Britannian juutalaisista (150 000), 27% Israelin juutalaisista (1 500 000) ja 13% Yhdysvaltojen juutalaisista (529 000). Niistä, jotka olivat synagogan tai juutalaisen seurakunnan jäseniä, ortodoksijuutalaisia oli noin 70% Britanniassa ja 27% Yhdysvalloissa.

title: Congregation Shearith Israel

text: Ensimmäiset Espanjan ja Portugalin juutalaiset saapuivat New Yorkiin, joka tuolloin tunnettiin nimellä "New Amsterdam", vuonna 1654. Alussa oli joitakin ongelmia kuvernööri Peter Stuyvesantin kanssa, mutta juutalaiset saivat virallisesti luvan asua siirtokunnassa vuonna 1655. Tästä huolimatta he eivät saaneet lupaa kokoontua synagogassa. Lupa oman synagogan rakentamiseen saatiin vasta vuonna 1730.

title: Afganistanin juutalaiset

text: Kun Israel perustettiin vuonna 1948 Afganistanissa oli arviolta 5 000 juutalaista. He eivät voineet muuttaa maasta laillisesti kuin vasta vuonna 1951. Tämän jälkeen suurin osa lähti maasta, ja vuonna 1969 Afganistanissa oli enää noin 300 juutalaista. Suurin osa heistä puolestaan lähti Afganistanin sodan johdosta 1979. Vuonna 1996 juutalaisia oli 10 ja heistä miltei kaikki Kabulin lähistöllä. 2005 heitä oli jäljellä kaksi, miehet nimeltä Zebulon Simentov ja Isaac Levy. He asuttivat raunioituneen synagogan eri puolia Kabulissa ja olivat riidassa keskenään. Molemmat syyttivät toista synagogan tooran varastamisesta. Isaac Levyn kuoltua vuonna 2005 Zebulon Simentovista tuli ainut tunnettu Afganistanin juutalainen. Nykyisin Israelissa elää yli 10 000 Afganistanin juutalaista, tai heistä polveutuvia. Lisäksi suurehko yhteisö asuu Yhdysvaltojen New Yorkissa, jossa heillä on oma synagogansa.

title: Tukholman synagoga

text: Tukholman synagoga valmistui samana vuonna, jona juutalaiset saivat Ruotsissa täydet kansalaisoikeudet. Rakennuksen arkkitehtuuri herätti aikanaan kansainvälistä huomiota. Monista 1800-luvun eurooppalaisista synagogista poiketen se ei perustu uusmaurilaisuuteen vaan muinaiseen assyrialaiseen arkkitehtuuriin.

title: Kölnin synagoga

text: Kölnin synagoga on synagoga saksalaisessa Kölnin kaupungissa, Neustadt-Südin kaupunginosassa. Se on Kölnin juutalaisen yhteisön keskus.

title: Dohány-kadun synagoga

text: Ulkopuolelta synagoga tekee sipulikupoleineen ja kirkkaine väreineen maurilaisen tai bysanttilaisen vaikutuksen, vaikka Budapestin juutalaiset ovatkin lähes yksinomaan eurooppalaisia aškenaseja. Rakennuksessa on myös kristillisen kirkon piirteitä, kuten kaksoistorni ja avoimet lehterit, joten se on melko epätavallinen synagoga.

title: Hattu

text: Toisinaan hatun päässä pitäminen merkitsee kunnioitusta, toisinaan sen pois ottaminen. Esimerkiksi juutalaiset pitävät hattua päässä synagogassa ja sisätiloissa, kun taas kristityt miehet ”paljastavat” päänsä tullessaan sisätilaan tai kirkkoon. Ulkona käytettäväksi tarkoitettu päähine riisutaan usein sisätiloihin mennessä samalla muidenkin ulkovaatteiden kanssa. Länsimaissa hyviin tapoihin kuuluu, että hattu päässä ei syödä.

title: Helsingin synagoga

text: Pohjoismaiset synagogat on rakennettu suhteellisen myöhään johtuen juutalaisen asutuksen lyhyydestä ja juutalaisten vähäisestä määrästä. Suomessa on Helsingin lisäksi vain Turussa ja Pohjoismaissakin niitä on vain muutama. Useimmat Euroopan vanhat synagogat tuhottiin toisen maailmansodan aikana. Suomen synagogat ovat jo senkin takia ainutlaatuisia, että ne säilyivät sota-ajan tuhoilta.

title: Turun synagoga (kirja)

text: Teoksessa kerrotaan itse synagogan lisäksi juutalaisuuden historiasta Suomessa, Turun juutalaisesta hautausmaasta ja synagogasta suojelukohteena. Teoksen kirjoittajina ovat toimineet Jacob Seela, Janina Miriam Hasan, Kaarin Kurri ja Juhani Kostet.

title: Marokon juutalaiset

text: Marokon juutalaiset puhuvat ranskaa, arabiaa, sekä juutalaisespanjaa eli ladinoa ja tarkemmin sen "hekatia"-nimellä tunnettua murretta, jossa on joitakin lainasanoja arabiasta. Aikanaan maata viljelleet juutalaiset ovat pääosin muuttaneet maan kaupunkeihin. Nuoremman sukupolven edustajat muuttavat usein Marokon ulkopuolelle koulunsa käytyään. Rikkaammilla juutalaisperheillä on ollut tapana perustaa omat synagogansa, jonka takia synagogia on melko paljon. Vuonna 1980 kun maassa oli arviolta 8 000 juutalaista pelkästään Casablancassa toimi 34 synagogaa.

title: Viipurin synagoga

text: Viipurin synagoga oli Viipurin juutalaisen seurakunnan synagoga, joka sijaitsi Viipurissa Kalevan kaupunginosassa. Se oli yksi kolmesta Suomeen rakennetusta synagogasta. Vuonna 1910 valmistunut rakennus tuhoutui talvisodan pommituksissa.

title: Egyptin juutalaiset

text: Egypti on ollut osa juutalaisten historiaa heidän alkuajoistaan lähtien. Egyptissä asuivat muun muassa Mooses, Joosef ja Jeremia. Raamatussa ja Toorassa mainitun muuttoliikkeen jälkeen juutalaisia on ollut Egyptissä ainakin vuodesta 586 eaa. Joidenkin perimätiedon kertomuksien mukaan osa juutalaisista ei tosin edes missään vaiheessa lähtenyt maasta. Keskiajalla elänyt juutalainen matkailija Benjamin Tudelalainen mainitsi kirjoituksissaan käyneensä vuonna 1169 Ben Ezran synagoogassa. Synagoga sijaitsee vanhassa Kairossa ja sen uskotaan olevan paikalla, jossa faaraon löytää Mooseksen Niilistä. Ben Ezra on maailman vanhin tunnettu synagoga.

title: Karlsruhe

text: Kansallissosialistisen hallituksen ensimmäisenä vuonna monet juutalaiset muuttivat pois. 22. lokakuuta 1938 kaikki miespuoliset puolalaistaustaiset juutalaiset vietiin Puolaan. Synagogat tuhottiin kristalliyönä. Monet miespuoliset juutalaiset vietiin Dachaun keskitysleirille. Vuonna 1945 kaupungissa oli vain kahdeksantoista juutalaista. Uusi synagoga rakennettiin vuonna 1969. Nykyään kaupungissa asuu noin 900 juutalaista.

title: Amissit

text: Miehet leikkaavat hiuksensa korvalehden tasalta. Jakausta ei ole ja otsatukka ulottuu puoliväliin otsaa. Naimattomat miehet ajavat partansa, mutta naimisiin mentyään tai 40 vuotta täytettyään miehet antavat parran kasvaa. Ylähuuli kuitenkin ajetaan, sillä amissit yhdistävät viikset edelleen eurooppalaisiin upseereihin. Miehet käyttävät leveälieristä hattua aina ulkosalla. Pojat alkavat käyttää hattua kaksivuotiaina. Kesällä käytetään olkihattuja, talvella mustia villahattuja. Housujen kanssa käytetään henkseleitä, ei vöitä. Värinä on yleensä musta, mutta paita voi olla värikkäämpi.

title: Helsingin synagoga

text: Helsingin synagoga sijaitsee Kampin kaupunginosassa, Malminkadulla Helsingin juutalaisen seurakuntakeskuksen yhteydessä. Se on toinen Suomessa sijaitsevista synagogista, toinen on Turun synagoga Turussa.

title: Suomen juutalaiset

text: Suomen juutalaiset on noin 1800 hengen kokoinen vähemmistö ja etninen ryhmä Suomessa.[1] Juutalaisiin seurakuntiin kuului 1093 jäsentä vuonna 2017.[2] Suurin osa Suomen juutalaisista asuu pääkaupunkiseudulla. Suomenjuutalaiset ovat yleensä kaksikielisiä ruotsin- ja suomenkielisiä. Monet heistä puhuvat myös[3] jiddišiä, saksaa, venäjää ja hepreaa mutta eivät yleensä äidinkielenään. Suomessa on kaksi juutalaista seurakuntaa, Helsingin ja Turun juutalaiset seurakunnat, ja niiden kaksi synagogaa, Helsingin ja Turun synagogat.[4] Suomessa on esiintynyt suhteellisen vähän juutalaisvihaa.

title: Kipa

text: Kipa (, jiddišiksi jarmulka tai jarmulke) on juutalaisten käyttämä ohut, pyöreä kalotin tapainen päähine. Kipaa käyttävät yleensä vain juutalaiset miehet rukoillessaan, mutta kipan näkee myös yleisenä päähineenä Länsi-Jerusalemin kaduilla. Synagogassa vieraillessaan myös ei-juutalaisten miesten toivotaan käyttävän kipaa, joita on usein lainattavana sisäänkäynnin vierellä. Tavallisesti kipa on halkaisijaltaan 10–20 cm.

title: Beth Shalomin synagoga

text: Synagoga rakennettiin vuonna 1935 vastapäätä Ateenan vanhempaa vuonna 1904 rakennettua synagogaa. Syynä uuden synagogan rakentamiseen oli se, että kaupunkiin muutti paljon juutalaisia pakolaisia Vähästä-Aasiasta. Synagogarakennus on tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja edustaa yksinkertaista uusklassista (uuskreikkalaista) arkkitehtuuria. Synagogan nimi on suomeksi ”Rauhan talo”.

title: Alte Synagoge

text: Rakennus vihittiin käyttöön synagogaksi vuonna 1913 Essenin juutalaiselle yhteisölle. Tuolloin se tunnettiin nimellä "Neue Synagoge" (Uusi synagoga). Rakennuksen suunnittelusta vastasi arkkitehti Edmund Körner. Kristalliyönä, 9. marraskuuta 1938 synagoga sytytettiin tuleen ja se paloi pahoin. Toisen maailmansodan melskeistä synagoga selviytyi kuitenkin ilman merkittäviä vaurioita. Sitä ei kuitenkaan maailmansodan loputtua käytetty enää synagogana, vaan se seisoi käyttämättömänä Essenin kaupunkikeskustan rajalla.


query: Milloin John Fitchin höyryveneen ensimmäinen menestyksekäs koeajo tapahtui?

title: John Fitch (keksijä)

text: John Fitch (21. tammikuuta 1743 – kesä- tai heinäkuussa 1798) oli yhdysvaltalainen kelloseppä, messinkiseppä ja keksijä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea miehenä, joka rakennutti Yhdysvaltain ensimmäisen höyryn voimalla kulkevan veneen. Hänen höyryveneensä ensimmäinen menestyksekäs koeajo tapahtui Philadelphiassa Delawarejoella 22. elokuuta 1787.

title: Michael Shayne

text: Televisiosarjan suosion tuloksena Dell Comics alkoi julkaista "Michael Shayne, Private Eye" -sarjakuvalehteä, jota ilmestyi kolme numeroa. Ensimmäinen numero ilmestyi marraskuussa 1961 ja viimeinen syyskuussa 1962. Ken Fitchin romaaneiden pohjalta käsikirjoittamat sarjakuvat kuvittivat Lee Ames ja Edd Ashe.

title: Höyryauto

text:
"De Dion, Bouton & Trépardoux" oli merkittävimpiä ranskalaisia höyryautojen valmistajia. Heidän ensimmäinen maallakulkeva prototyyppinsä oli vaunut, joiden etuosaan oli asennettu höyrykone, josta voimansiirto vetävälle etuakselille tapahtui hihnan välityksellä. Vaunun takapyörät olivat ohjaavat. Tämä ensimmäinen prototyyppi tuhoutui tulipalossa koeajojen aikana. Vuonna 1884 valmistui kolmikon seuraava ajoneuvo, La Marquise, jossa ohjaus oli etupyörillä ja taka-akseli oli vetävä. La Marquise on maailman vanhin toimiva ja liikkuva auto. Se kykenee saavuttamaan 60 km/h huippunopeuden ja kuljettaa neljä henkilöä.
Charles Trépardoux’n lähdettyä yhtiöstä vuonna 1893 De Dion-Bouton keskittyi polttomoottorien kehitystyöhön ja oli omana aikanaan Euroopan suurin ajoneuvotehdas.

title: M4 (moottoritorpedovene)

text: M4 oli Irlannin laivaston moottoritorpedovene. Irlanti tilasi aluksen lokakuussa 1939 John I. Thornycroft and Companyltä. Sen köli laskettiin 17. helmikuuta 1941 Thornycroftin Hampton-on-Thamesin veneveistämöllä telakkanumerolla 2492. Sen koeajot päättyivät 5. lokakuuta 1942. Alus luovutettiin 2. joulukuuta Irlannille. Aluksen ensimmäinen päällikkö luutnantti H. Austin asetti aluksensa laivaston palvelukseen 3. joulukuuta. Se saapui 1. elokuuta Haulbowlinen laivastotukikohtaan.

title: Toivo Kaario

text: Pintaliitäjän koeajot veden pinnalla aloitettiin heinäkuussa 1961 Jokisjärvellä. Ensimmäinen koeajo oli 7. heinäkuuta jolloin pintaliitäjä lensi noin 10 sekuntia täysin irti vedenpinnasta. Seuraavana päivänä tehdyn koeajon aikana tapahtui kuitenkin onnettomuus kun pintaliitäjä törmäsi koeajon aikana järvellä moottoriveneeseen. Moottoriveneessä olleista neljästä henkilöstä yksi kuoli ja kaksi loukkaantui. Pintaliitäjää ohjannut Kaario sai pieniä naarmuja törmäyksessä mutta pintaliitäjä tuhoutui kokonaan. Onnettomuuteen myötävaikutti se että pintaliitäjän ohjaajalla oli huono näkyvyys eteenpäin. Onnettomuuden synnyttämä julkisuus aikaansai myös sen että Valmet Oy vetäytyi pois projektista. Onnettomuutta seuranneessa oikeudenkäynnissä Kaario tuomittiin 20. syyskuuta 1962 Tampereen raastuvanoikeudessa 2 kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja maksamaan 420000 markan vahingonkorvaukset.

title: FS Chanzy (1894)

text: Alus sai tilausvaltuutuksen 11. tammikuuta 1889 ja se tilattiin 18. joulukuuta Bordeauxista Chantiers et Ateliers de la Girondelta. Köli laskettiin tammikuussa 1890 ja alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1894 valmiina koeajoihin, joista ensimmäinen aloitettiin kaksi päivää myöhemmin. Alus otettiin palvelukseen koeajoihin 6. helmikuuta ja se lähti 8. helmikuuta Rochefortiin. Pitkällisten koeajojen aikana aluksella todettiin runsaasti puutteita ja se siirrettiin 6. joulukuuta reserviin, jona aikana sen kone- ja kattilahuoneissa havaitut viat tuli korjata. Se palautettiin palvelukseen 1. toukokuuta 1895 jatkamaan koeajoja, jotka tällä kertaa saatiin päätökseen. Alus otettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1895.

title: John Fitch (keksijä)

text: Ensimmäiset höyryveneitä koskevat patentit Yhdysvalloissa myönnettiin 26. elokuuta 1791 yhtä aikaa John Fitchille, James Rumseylle ja John Stevensille. Myöhemmin samana vuonna Fitch sai patentin Ranskassa ja hän alkoi jälleen rakennuttaa uutta venettä, joka sai nimen The Perseverance. Tällä veneellä oli tarkoitus kuljettaa rahtia ja matkustajia Mississippijoella, mutta vene tuhoutui myrskyssä. Tämä lannisti yhtiön osakkaat, jotka kieltäytyivät rahoittamasta enää yritystä.

title: John Fitch (keksijä)

text: Vuonna 1796 Fitch rakensi höyryveneen vanhasta laivaveneestä. Tätä potkurin avulla liikkunutta venettään hän esitteli New Yorkissa Collect Pond -nimisellä, Broadwayn läheisyydessä aikoinaan olleella lammella. Näytös oli kuitenkin turha, sillä rahoittajat eivät innostuneet, ja pettynyt Fitch siirtyi Bardstowniin, Kentuckyyn. Siellä hän rakensi vielä keväällä 1798 metrinmittaisen pienoisveneen ja uitti sitä lähistön pikkujoessa.

title: Höyrylaiva

text: Jokilaivoissa purjeiden käyttö oli vaikeaa ja niitä jouduttiin usein vetämään rannalta käsin. Höyrykoneen käyttöönotto jokilaivoissa oli vastaus selkeään tarpeeseen. Ensimmäisenä sen teki ranskalainen markiisi Claude François Jouffroy d'Abbans 1783 "Pyroscaphe"-höyryveneellä, sitten 1789 Yhdysvalloissa John Fitch ja seuraavana vuonna skotlantilaiset Patrick Miller ja William Symington. Ensimmäisten höyrykoneiden teho ei kuitenkaan riittänyt varsinaiseen liikennöintiin. Symington rakensi 1803 höyrykoneella toimivan kanavahinaajan, joka oli ensimmäinen kaupallisessa käytössä ollut höyryalus. Vuoden käytön jälkeen rantojen omistajat saivat aluksen käytön kiellettyä väittämällä sen aaltojen vahingoittavan rantoja. Läpimurto höyryn käytössä alusten voimanlähteenä oli amerikkalaisen Robert Fultonin rakentama alus. Fulton oli koeajannut Charlotte Dundasilla ja perehtynyt John Fitchin keksintöihin. Tähän 1807 Hudsonjoella rakennettuun North River Steamboat (Clermont) höyryalukseen sijoitettiin 18 hevosvoiman Wattin ja Boultonin tehtaan valmistama höyrykone. Ensimmäisellä 12 tunnin matkallaan alus saavutti 4,7 solmun keskinopeuden. Samaan matkaan jokipurret käyttivät neljä vuorokautta. Yhdysvaltain rannikko- ja jokiliikenteessä oli viiden vuoden kuluttua jo yli puolensataa höyryalusta. Englannissa kaupallisen höyrylaivaliikennöinnin aloitti Henry Bellin rakentama PS Comet alus. Vuonna 1815 Englannissa oli jo parikymmentä höyrykäytöistä alusta. Suomessa ensimmäinen höyryalus oli "Ilmarinen" 1833. Vuonna 1819 ensimmäinen höyryavusteinen laiva, SS Savannah, jossa oli siis myös purjeet, ylitti Atlantin. Pelkällä höyryllä matka tehtiin 1830-luvulla, vaikka tuokin alus, SS Sirius (1837), oli varustettu purjeilla. Pelkkään höyryyn ei luotettu ennen kuin 1800-luvun loppupuolella. Ensimmäinen rautainen höyrylaiva oli PS Aaron Manby, joka 1822 purjehti Englannista Pariisiin.

title: Jules-Albert de Dion

text: Vuoteen 1883 saavuttaessa kolmikko oli muodostanut tiiviin kumppanuuden, josta tulisi syntymään yksi oman aikansa suurimmista ajoneuvovalmistajista, De Dion-Bouton. He tekivät alkuun kokeiluja veneisiin asennetuilla höyrykoneilla, mutta tavoitteena oli maakulkuneuvon rakentaminen. Heidän ensimmäinen maallakulkeva prototyyppinsä oli vaunut, joiden etuosaan oli asennettu höyrykone, josta voimansiirto vetävälle etuakselille tapahtui hihnan välityksellä. Vaunun takapyörät olivat ohjaavat. Tämä ensimmäinen prototyyppi tuhoutui tulipalossa koeajojen aikana. Vuonna 1884 valmistui kolmikon seuraava ajoneuvo, La Marquise, jossa ohjaus oli etupyörillä ja taka-akseli oli vetävä. La Marquise on maailman vanhin toimiva ja liikkuva auto. Se kykenee saavuttamaan 61 km/h:n huippunopeuden ja kuljettaa neljä henkilöä.

title: HMS Afridi (1907)

text: Aluksen koeajot aloitettiin syyskuussa 1907, jotka osoittivat potkurin vaihdon tarpeen ja lisää muutoksia jouduttiin tekemään marraskuussa. Koillisrannikon talvisäiden vuoksi koeajot jouduttiin siirtämään Mapliniin lähelle Sheernessiä, mutta tulokset eivät olleet tyydyttäviä ja alus palasi Elswickiin. Alus palasi muutosten jälkeen Sheernessiin jatkamaan koeajoja, mutta se joutui odottamaan kuukausia pääasiassa huonon sään vuoksi ja sitten lakon vuoksi. Lopulta koeajoa jatkettiin lokakuussa 1908, mutta ne jouduttiin keskeyttämään konehuoneessa ja potkurissa havaittujen ongelmien vuoksi ja alus palauttamaan Elswickiin. Koeajoja jatkettiin Maplinissa helmikuussa 1909, jolloin alus saavutti 33,25 solmun nopeuden, jonka jälkeen se lähti Elswickiin heikon sään koeajoihin. Koeajot olivat tyydyttäviä ja se otettiin palvelukseen 8. syyskuuta 1908. Alusksen hyväksyntä tapahtui 26 kuukautta myöhemmin kuin tilauksessa oli sovittu ja se olikin lopulta viimeinen Armstrongin valmistama hävittäjä.

title: Warren Landing

text: Warren Landing sai nimensä vuonna 1815 Hudson's Bay Companyn työntekijän John Warrenin mukaan. Warren menehtyi Redjoen taisteluissa saamiinsa vammoihin ja haudattiin sotilaallisin kunnianosoituksin. Kylä tunnettiin myös sijaintinsa mukaan nimellä Mossy Point, siellä sijaitsi Winnipegjärven suurin kalastusasema, ja se oli useiden järvellä liikennöineiden höyryveneiden reitin pohjoisin päätepiste.

title: M/S Vlieland

text: 4. heinäkuuta 2003 alus tilattiin, ja 16. joulukuuta tapahtui kölinlasku. 27. tammikuuta 2005 alus laskettiin vesille. 13. huhtikuuta aluksella tehtiin ensimmäinen koeajo. 11. toukokuuta alus lähti telakalta Filippiineiltä kohti Alankomaita Panaman lipun alla. 17. kesäkuuta alus saapui Harlingeniin, minkä jälkeen alus luovutettiin Rederij Doeksenin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Alankomaiden lipun alle nimellä "Vlieland". Kotisatamaksi tuli Terschelling. Heinäkuussa "Vlieland" aloitti liikennöinnin Vlielandin ja Harlingenin välillä.

title: Hr. Ms. Dolfijn (S808)

text: Telakalla tehtyjen koeajoissa havaittujen vikojen korjaamisen jälkeen alus lähti 5. huhtikuuta Skotlannin rannikolle Firth of Clydeen koeajoihin yhdessä emälaiva "Hr. Ms. Mercuurin" kanssa. Alukset ankkuroivat 7. huhtikuuta Lamlashinlahteen, josta matkaa jatkettiin seuraavana päivänä Faslaneen. Alus lähti 10. huhtikuuta Faslanesta ja se vieraili 12. huhtikuuta Arrochamissa ja seuraavana päivänä Loch Ranzassa. Seuraavien viikkojen aikana alus oli alueella ankkuroituen milloin mihinkin. Koeajojen päätyttyä alus palasi Rotterdamiin 20. toukokuuta.

title: M6 (moottoritorpedovene)

text: M6 oli Irlannin laivaston moottoritorpedovene. Irlanti tilasi aluksen lokakuussa 1939 John I. Thornycroft and Companyltä. Sen köli laskettiin 15. toukokuuta 1940 Thornycroftin Hampton-on-Thamesin veneveistämöllä telakkanumerolla 2494. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta 1941. Sen koeajot päättyivät 24. helmikuuta 1943, jolloin alus luovutettiin ensimmäinelle päällikölleen luutnantti T. A. Hamiltonille palvelukseen asetettavaksi.

title: Höyryvene Ajax

text: "Runebergin" keula osui höyryveneen rungon keskiosaan ja repi veneen kylkilevyt rikki. Onnettomuutta pahensi se, että "Ajaxin" koneenhoitaja avasi höyryhanat, jolloin kaatuvasta aluksesta paineella purkautunut tulikuuma höyry surmasi monia veden varaan joutuneita "Ajaxin" matkustajia. "Runebergiltä" heitettiin pelastusrenkaita ja köysiä vedessä olijoille. Myös "Runebergin" pelastusveneet laskettiin vesille, mutta tähän meni aikaa.

title: John Fitch (keksijä)

text: John Fitch pystyi kuitenkin hankkimaan osavaltioilta 14 vuodeksi yksinoikeuden rakentaa ja käyttää höyryveneitä kaikkialla niiden vesialueilla. Vuonna 1786 hän sai tällaisen yksinoikeuden New Jerseyssä ja seuraavana vuonna Pennsylvaniassa, New Yorkissa, Delawaressa ja Virginiassa. James Rumsey vaati vuosina 1787–1788 höyryveneilyn yksinoikeuksia itselleen saaden aikaan kovan kiistelyn, mutta hän ei pystynyt horjuttamaan Fitchin yksinoikeuksia.

title: John Fitch (keksijä)

text: Hän luki asiaa käsittelevää kirjallisuutta ja kyseli neuvoja koneenrakennukseen perehtyneiltä ihmisiltä. Fitchin ensimmäinen vene, jonka oli tarkoitus kulkea eteenpäin sivuilla olevien ruuvipyörien avulla, valmistui vuonna 1785. Koska vene kulki vedessä aivan liian vaivalloisesti, Fitch suunnitteli toisen veneensä kulkukoneistoksi siipirattaat. Tämän veneen voimanlähteenä oli höyrykone, jossa oli kolmituumainen sylinteri. Heinäkuussa 1786 tämä vene liikkui vedessä, joskin kovin hitaasti, sillä kyläsepän tekemä moottori oli kovin viimeistelemätön ja aivan liian pieni veneen kokoon nähden. Fitch pystyi kuitenkin todistamaan, että vene voi liikkua höyryn voimalla.

title: Höyryvene Ajax

text: W. A. Svenssonin omistama kanneton ja katoksella varustettu höyryvene "Ajax" toimi sekä hinaajana että matkustaja-aluksena.

title: Jäänmurtaja Voima

text: Voiman epävirallinen koeajo tapahtui Helsingin edustalla 21. joulukuuta 1953. Telakkakoeajo tehtiin Suomenlahdella 4. tammikuuta ja virallinen luovutuskoeajo 2. helmikuuta 1954. Koeajoilla Voiman päällikkönä toimi Sammon entinen päällikkö Selim Eklund. Luovutuksen yhteydessä murtajan päälliköksi vaihtui merikapteeni Yrjö Malmi.

title: Höyryvene Ajax

text: Höyryvene Ajax oli suomalainen matkustaja-alus, joka törmäsi yhteen siipirataslaiva "Runebergin" kanssa yöllä 8. elokuuta 1892 Kruunuvuorenselällä Helsingissä. Turmassa menetti henkensä 38 Ajaxin matkustajaa.

title: Toivo Kaario

text: Prototyyppi valmistui kevättalvella 1960 ja ensimmäinen koeajo sillä tehtiin 11. maaliskuuta tehtaan vieressä sijaitsevan Jokisjärven jäällä. Koeajossa pintaliitäjä saavutti noin 45 kilometrin tuntinopeuden ja toimi odotetulla tavalla. Koeajoja jatkettiin maalis-huhtikuun ajan jäällä ja maalla. Vedessä prototyyppi ei vielä toiminut liian heikkotehoisen 30 hevosvoiman moottorin takia. Kesästä 1960 lähtien Valmet kävi myös neuvotteluja pintaliitäjän prototyypistä kiinnostuneen Yhdysvaltain armeijan edustajien kanssa.

title: John Fitch (keksijä)

text: Fitchin neljäs ja yhtiön toinen, jälleen edeltäjiään suurempi vene laskettiin vesille heinäkuussa 1788. Tämä 18,3 metriä pitkä siipiratasvene pystyi kuljettamaan 30 matkustajaa. Vene, joka myöhemmin teki lukuisia matkoja Philadelphian ja New Jerseyssä sijaitsevan Burlingtonin välillä, saavutti vuoden 1788 lokakuussa 8,8 km/h keskinopeuden.

title: John Fitch (keksijä)

text: John Fitch haudattiin Bardstowniin, jonne hänelle on myöhemmin pystytetty muistomerkki: tarkka kopio hänen ensimmäisestä höyryveneestään. Myös toisen maailmansodan aikainen S/S John Fitch on nimetty hänen mukaansa.

title: Henry Ford

text: Vuonna 1891 Ford palasi Detroitiin ja työskenteli koneinsinöörinä Thomas Edisonin Edison Illuminating Company -yhtiössä. Hänet ylennettiin pääinsinööriksi 1893, jolloin hänellä oli aikaa ja rahaa myös omille, bensiinikäyttöisen moottorin kehittelyä koskeville suunnitelmilleen. Nämä suunnitelmat kiteytyvät Fordin ensimmäisessä itse-liikkuvassa ajoneuvossa, nimeltään Quadricycle, jonka ensimmäinen koeajo tapahtui 4. kesäkuuta vuonna 1896.[5]

title: USS John C. Stennis (CVN-74)

text: Alus vastaanotti ensimmäisen lentokoneen F-14B:n laskuun 18. tammikuuta 1996. Alukselle tehtiin laivaston historian ensimmäinen F/A-18E/F -koneen laskeutuminen lentotukialukselle 18. tammikuuta 1997. Aluksella palveli koeajojen aikana Tukialuslennosto 8 ja kesäkuusta 1996 alkaen Tukialuslennosto 20 (Reservi), joka poistui lyhyen aikaa aluksella koulutusta saatuaan. Aluksen vakinaiseksi lennostoksi oli suunniteltu Tukialuslennosto 7.

title: Milton Reeves

text: Reevesin ensimmäinen, variaattorilla varustetulla motocyclellä tehty, muistiinpantu koeajo tapahtui syyskuun 26. päivänä vuonna 1896. Vähentääkseen meteliä ja välttyäkseen pakokaasujen hengittämiseltä, Reeves kehitti ajoneuvoteollisuuden ensimmäisen äänenvaimentimen. Milton ja Marshall Reeves rekisteröivät äänenvaimentimen patentin vuonna 1897. Samana vuonna Milton esitteli uuden, parannellun motocyclensä. Autolla ajettiin 45 mailin matka Indianapolisiin ja tällöin sillä saavutettiin 15 mph (n. 24 km/h) huippunopeus. Reevesin auto oli ensimmäinen Indianapolisin kaduilla kulkenut moottoroitu ajoneuvo. Myöhemmin ajetuissa testeissä auto tuplasi huippunopeutensa 30 mailiin tunnissa. Mutta vuonna 1898 Reeves oli menettänyt energiansa ja lannistunut. Hän oli odottanut ajoneuvolleen kaupallista menestysta mutta niitä oli parin vuoden aikana myyty vain viisi kappaletta. Vuonna 1899 Miltonin veljet vetäytyivät motocyclen kehityksen parista, pääsyynä oli edelleenkin luotettavien moottoreiden puute.

title: Hämähäkkimies

text: Hämähäkkimiehen ensimmäinen urotyö tapahtui, kun hän pelasti J. Jonah Jamesonin astronauttipojan, John Jamesonin, tämän syöksyessä raketillaan kohti maata. Hämähäkkimiehen ensimmäinen urotyö sai paljon julkisuutta, ja pääsi kaikkiin sanomalehtiin. Tästä lähtien J. Jonah Jameson on vihannut Hämähäkkimiestä, joka sai enemmän julkisuutta ja kunniaa kuin hänen avaruusmatkalla ollut poikansa.

title: Korvensuu

text: Auton ensimmäinen ”koeajo” tapahtui jouluna 1912 tehtaan sisätiloissa ja myöhemmin tehtailija Lindström oli hurauttanut autollaan merijäätä pitkin 50 kilometrin matkan Turkuun.

title: Little Willie John

text: Little Willie John syntyi Arkansas'n Cullendalessa nimellä William Edgar John. Hän menestyksekäs uransa alkoi 1950-luvun puolenvälin paikkeilla. Viimeisinä vuosinaan hän kuitenkin kärsi alkoholismista. Hän sai vuonna 1966 tuomion taposta ja kuoli vankeudessa vain 30 vuoden ikäisenä.


query: Milloin Rutger Hauer syntyi?

title: Rutger Hauer

text: Rutger Oelsen Hauer (s. 23. tammikuuta 1944 Breukelen, Alankomaat) on alankomaalainen näyttelijä. Hauer aloitti näyttelijänuransa Alankomaissa 1960-luvun lopulla, ja 1980-luvulta alkaen hän on esiintynyt useissa Hollywood-elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hänet nimettiin Alankomaissa "vuosisadan hollantilaiseksi näyttelijäksi" vuonna 1999.

title: Wedlock – kalmankihla

text: Wedlock – kalmankihla on Rutger Hauerin tähdittämä ja Lewis Teaguen ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1991.

title: Silmitön raivo

text: Silmitön raivo tai DVD-julkaisussa Sokea raivo ("Blind Fury") on Rutger Hauerin toimintaelokuva vuodelta 1989. Se on hänen ensimmäinen huumorinmakuinen roolinsa.

title: Ruger Hauer

text: Ruger Hauer oli helsinkiläinen rap-yhtye, jonka muodostivat Paperi T, Pyhimys sekä Tommishock. Yhtye on nimetty alankomaalaisen Hollywood-näyttelijän Rutger Hauerin ja asevalmistaja Rugerin mukaan.

title: Blade Runner

text: Blade Runner on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen neo-noir tieteiselokuva, jonka on ohjannut Ridley Scott. Sen pääosia esittävät Harrison Ford, Rutger Hauer, Sean Young ja Edward James Olmos. Hampton Fancherin ja David Peoplesin kirjoittama käsikirjoitus perustuu löyhästi Philip K. Dickin romaaniin "Palkkionmetsästäjä" vuodelta 1968. Elokuva sijoittuu dystopiseen Los Angelesiin vuonna 2019 ja kuvaa tulevaisuutta, jossa vaikutusvaltainen Tyrell-yhtiö on rakentanut synteettisiä ihmisiä eli replikantteja työskentelemään avaruussiirtokunnissa. Kun Roy Battyn (Hauer) johtama joukko replikantteja pakenee takaisin Maahan, ylirasittunut poliisi Rick Deckard (Ford) ottaa viimeiseksi toimeksiannokseen vastahakoisesti vastaan tehtävän etsiä heidät. Tutkinnan aikana Deckard tapaa kehittyneen replikantin, Rachaelin (Young), joka saa hänet kyseenalaistamaan tehtävänsä.

title: Rutger Hauer

text: Hauer kiinnostui näyttelemisestä, alkoi käydä taidetunneilla ja liittyi kokeilevan teatterin ryhmään viideksi vuodeksi. Hänen ensimmäinen menestysroolinsa oli hollantilaisessa televisiosarjassa Floris (1969) ja hänen ensimmäinen merkittävä elokuvaroolinsa Paul Verhoevenin ohjaamassa elokuvassa Turkkilaisia makeisia (1973). Hauerin ensimmäinen Britanniassa tehty rooli oli sivuosa elokuvassa The Wilby Conspiracy (1975). Rooli elokuvassa Gestapon vihollinen n:o 1 (1977) teki hänestä tunnetun myös Yhdysvalloissa.[1]

title: Joachim Hauer

text: Joachim Hauer (s. 2. helmikuuta 1991) on norjalainen mäkihyppääjä, joka edustaa Bækkelagets SK -seuraa.

title: Kadun haukat

text: Deke DaSilva (Sylvester Stallone) ja Willis "Willie" Fox (Billy Dee Williams) ovat tavallista kovaotteisimpia poliiseja, jotka hakkaavat kujien rikollisia. Toimintapari on lopen kyllästynyt tavalliseen poliisitoimintaan, ja hoitelevat rikoksia omin keinoin. Kun euroopan pahin terroristi Wulfgar (Rutger Hauer) alkaa toimia, poliisiaseman täytyy kouluttaa DaSilvasta ja Foxista aseman terroristiekspertit. Pian Wulfgar kuitenkin tappaa näihden kouluttajan, ja sota on julistettu.

title: Pyhän juopon legenda

text: Pyhän juopon legenda eli Juopon legenda () on vuonna 1988 valmistunut Ermanno Olmin ohjaama italiankielinen elokuva. Miespääosassa näyttelee Rutger Hauer. Muiden esittäjien joukossa ovat Anthony Quayle ja Dominique Pinon. Elokuva sai Venetsian elokuvajuhlilla vuoden 1988 Kultaisen leijonan.

title: Paul Verhoeven

text: Verhoeven ohjasi Hollannissa vuosina 1971–1985 useita menestyselokuvia, joiden pääosassa oli, kuten "Floriksessakin", usein Rutger Hauer. Elokuva "Gestapon vihollinen numero 1" (1977) voitti Golden Globe -palkinnon.

title: RoboCop

text: Ohjaaja Verhoeven harkitsi aluksi päärooliin Rutger Haueria, jonka kanssa hän oli työskennellyt useissa elokuvissa, sekä toisena vaihtoehtona oli Michael Ironside. Lisäksi Arnold Schwarzenegger oli ehdokkaana päärooliin, mutta Verhoeven lopulta luopui heistä hahmon asun perusteella. Hän tarvitsi laihan näyttelijän asun vuoksi, jolloin Verhoeven valitsi ilman koe-esiintymistä Peter Wellerin. Weller harjoitteli rooliaan varten robotin liikkumista neljän kuukauden ajan yhdessä pantomiimikko ja koreografi Moni Yakimin kanssa. Ensimmäiset kuvaukset olivat Wellerille turhauttavia, sillä hän joutui viettämään useita tunteja maskeerauksessa ja asun sisällä oleminen oli erittäin uuvuttavaa kuumuuden vuoksi.

title: Kadun haukat

text: Kadun haukat ("Nighthawks") on vuonna 1981 valmistunut, Bruce Malmuthin ohjaama toimintatrilleri. Elokuvan pääosissa esiintyvät Sylvester Stallone, Rutger Hauer, Billy Dee Williams ja Lindsay Wagner. Elokuva ei saanut jatko-osia, vaikka oli menestynyt kohtuullisen hyvin. Elokuvan ensi-ilta oli yhdysvalloissa 4. huhtikuuta 1981.

title: Rutger Smith

text: Rutger Smith (s. 9. heinäkuuta 1981 Leek, Alankomaat) on alankomaalainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä.

title: Rutger Hauer

text: Luokka:Alankomaalaiset näyttelijät Luokka:AIDS-aktivistit Luokka:Ympäristöaktivistit Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Turkkilaisia makeisia

text: Elokuvan ansiosta Hollywood kiinnitti huomionsa sekä ohjaaja Verhoeveniin että pääosan näyttelijään Rutger Hauerin.

title: Lars Rutger Jägerhorn

text: Lars Rutger Jägerhorn af Storby (25. elokuuta 1789 Lohja – 24. heinäkuuta 1859 Siuntio) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos.

title: Batman Begins

text: Batman Begins on yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka perustuu Bob Kanen luomaan supersankariin ja sarjakuvahahmoon Batman. Elokuva sai ensi-iltansa 15. kesäkuuta 2005. Sen ohjasi Christopher Nolan ja sen pääosissa esiintyvät Christian Bale, Michael Caine, Liam Neeson, Katie Holmes, Gary Oldman, Morgan Freeman, Cillian Murphy, Tom Wilkinson, Rutger Hauer ja Ken Watanabe.

title: Rutger Hauer

text: Hauer alkoi esiintyä 1980-luvulla yhdysvaltalaisissa elokuvissa, joista ensimmäisiä olivat Nighthawks (1981) ja Blade Runner (1982). Niitä seurasi lisää merkittäviä rooleja Hollywood-elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hauer sai elokuvasta Pako Sobiborista (1987) Golden Globe -palkinnon ja elokuvasta Fatherland (1994) palkintoehdokkuuden. Alankomaissa Hauer on saanut useita näyttelijäpalkintoja ja tunnustuksia, kuten "vuosisadan hollantilainen näyttelijä" vuonna 1999. Hauer on saanut 2000-luvulla myös useita elämäntyöpalkintoja eurooppalaisilla filmifestivaaleilla.[1]

title: Buffy, vampyyrintappaja (elokuva)

text: Lyhyen koulutuksensa jälkeen Buffy on valmis tappamaan vampyyreita. Epäonnekseen hän ajautuu heti yhteenottoon paikallisen vampyyrikuninkaan Lothosin (Rutger Hauer) kanssa. Lothos on vastuussa useiden vampyyrintappajien surmaamisesta, ja sen lisäksi hän murhaa Merrickin. Elokuvan lopuksi Buffy kohtaa Lothosin suuressa taistelussa koulunsa tanssiaisissa, missä tyttö tappaa vampyyrin ja tämän seuraajat.

title: Split Second – Saalistaja

text: Split Second – Saalistaja on brittiläinen toiminta- ja tieteiselokuva vuodelta 1992. Pääosissa ovat muun muassa Rutger Hauer ja Kim Cattrall. Elokuva sai paljon vaikutteita Aliensista ja Terminaattorista.

title: Rutger Hauer

text: Turkkilaisia makeisia, 1973 Gestapon vihollinen n:o 1, 1977 Blade Runner, 1982 Ladyhawke – Legenda haukasta, 1985 Liftari, 1986 Elävänä tai kuolleena, 1986 Pako Sobiborista, 1987 Pyhän juopon legenda, 1988 Silmitön raivo, 1989 Kuoleman Ottelu, 1989 Wedlock – kalmankihla, 1991 Split Second – Saalistaja, 1992 Fatherland – Isänmaa, 1994 (tv-elokuva) Blast, 1997 Flying Virus, 2001 Batman Begins, 2005 Sin City, 2005 Oogverblindend (Dazzle), 2009 The Rite, 2011 Hobo with a Shotgun, 2011 Observer, 2017 (videopeli) Kingdom Hearts III, 2019 (videopeli)

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Rutger Hauer

text: Rutger Hauer syntyi 23. tammikuuta 1944 Breukelenissa, Alankomaissa, ja kasvoi Amsterdamissa. Hänen vanhempansa olivat taideopettajia. Nuoruudessaan Hauer kiersi maailmaa rahtilaivan kansimiehenä, palveli Hollannin armeijassa ja teki sekalaisia töitä.[1]

title: Blade Runner

text: Deckard näkee videon blade runnerista nimeltä Holden (Morgan Paull), joka suorittaa nauhalla paraikaa Voight-Kampffin testiä. Kyseistä testiä käytetään erottamaan ihmiset replikanteista arvioimalla testattavan haastattelukysymyksiin antamien vastausten empaattisuutta. Videolla testattu yksilö, Leon (Brion James), ampuu Holdenia, kun Holden kysyy Leonin äidistä. Bryant tahtoo Deckardin eliminoivan Leonin sekä kolme muuta replikanttia: Roy Battyn (Rutger Hauer), Zhoran (Joanna Cassidy) ja Prisin (Daryl Hannah). Deckard yrittää kieltäytyä, mutta joutuu lopulta suostumaan, kun Bryant vihjaa, että kieltäytymisestä saattaa seurata Deckardille jotain ikävää.

title: Hobo with a Shotgun

text: Koditon kulkuri ”Hobo” (Rutger Hauer) saapuu uuteen kaupunkiin. Se on täynnä rikollisia, mätiä poliiseja, hyväksikäytettyjä naisia ja on siellä pedofiilijoulupukkikin. Kulkuri alkaa jakaa oikeutta parhaalla tuntemallaan tavalla – haulikolla, ammus ammukselta.

title: Rutger Petterson

text: Rutger Petterson (s. 27. kesäkuuta 1952) on entinen suomalainen jalkapalloilija.

title: The 10th Kingdom

text: He saapuvat metsään, ja vanha nainen kertoo heille, että Paha Kuningatar on lähettänyt Metsästäjän (Rutger Hauer) heidän peräänsä ja heidän on lähdettävä polulta. He törmäävät mustalaiskylään ja nukkuvat siellä yön. Aamulla he hiipivät pois, mutta Virginia haluaa vapauttaa taikalinnut, jotka mustalaiset ovat ottaneet kiinni, ja onnistuu herättämään heidät. Mustalaisnainen kiroaa Virginian niin, että hänen hiuksensa vain kasvavat kasvamistaan, ja seuraavana aamuna ne ovat jo monen metrin pituiset ja hidastavat heidän kulkuaan huomattavasti. Ne eivät katkea millään yrityksillä, mutta Virginian vapauttama taikalintu kertoo, että metsässä on puunhakkaaja, jonka taikakirves pystyy kaikkeen. Ennen kuin he löytävät puunhakkaajan, Virginia jää Metsästäjän vangiksi ja tämä vie hänet onttoon puuhun.

title: Buffy Summers

text: Buffy esiintyy ensimmäistä kertaa elokuvassa "Buffy, vampyyrintappaja" (1992) Kristy Swansonin esittämänä. Joss Whedonin käsikirjoittama elokuva kuvaa Buffya pinnallisena high school cheerleaderina, joka saa Merrick-nimisen miehen (Donald Sutherland) kautta tietää tulleensa valituksi taistelemaan pimeyden voimia vastaan. Buffy ottaa vastentahtoisesti osaa Merrickin antamaan koulutukseen, ja kun hänen velvollisuutensa Tappajana vieraannuttaa hänet tyttöystävistään, hän aloittaa ystävyyssuhteen ja romanssin Pike-nimisen pojan (Luke Perry) kanssa. Buffy päihittää vampyyrikuningas Lothosin (Rutger Hauer) luottamalla omaan tyylinsä perinteisen Tappaja-koulutuksen sijaan, ja saa Merrickin kunnioituksen. Vaikka elokuva ei ole yhtenäinen sarjan kanssa, Whedon on sanonut, että Christopher Goldenin kirjoittama sarjakuva ”Origins”, joka on sovitus Whedonin käsikirjoituksesta, kuuluu Buffy-universumiin.

title: Rutger Hauer

text: Hauer on ympäristöaktivisti ja HIV/AIDS-aktivisti.[2][3] Hänen omaelämäkertansa All Those Moments: Stories of Heroes, Villains, Replicants, and Blade Runners julkaistiin vuonna 2007.[4]

title: Liftari (vuoden 1986 elokuva)

text: Liftari ("The Hitcher") on Robert Harmonin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1986. Road movie -tyylisen, erittäin väkivaltaisena tunnetun elokuvan on käsikirjoittanut Eric Red. Sen pääosia näyttelevät Rutger Hauer, C. Thomas Howell, Jennifer Jason Leigh ja Jeffrey DeMunn. Howell esittää Jim Halseya, nuorta miestä joka antaa kyydin psykopaatiksi osoittautuvalle peukalokyytiläiselle (Hauer). Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 21. helmikuuta 1986.


query: Milloin Korpivaara Oy perustettiin?

title: Korpivaara (yritys)

text: Korpivaara Oy oli suomalainen autojen maahantuontiyritys, jonka Juhani Korpivaara perusti vuonna 1917 yhdessä Veikko Hallan (1894–1920) kanssa Korpivaara & Halla Oy:n nimisenä.

title: Citroën

text: Ensimmäiset Citroën-autot tuotiin Suomeen 1920-luvun alussa ja ensimmäisenä maahantuojana toimi Oy Auto-Traktor Ab, joka edusti myös muiden muassa yhdysvaltalaista Dodgea. Vuonna 1929 eri puolilla maata oli yhteensä 12 Citroën-piirimyyjää. Korpivaara & Halla Oy solmi vuonna 1934 maahantuontisopimuksen Citroënin kanssa. Sopimus edellytti tytäryhtiön perustamista, koska ranskalainen valmistaja ei halunnut antaa edustusta yhtiölle, jolla oli voimakas amerikkalaisten autojen edustus. Korpivaara oli 1920-luvulla tuonut maahan lyhyen aikaa Ford- ja Chevrolet-autoja ja samoin yhdysvaltalaisen Studebakerin edustus oli alkanut vuonna 1925. Käytännössä Citroënin maahantuontiyhtiö, Autoliike Teho Oy, oli kuitenkin olemassa vain paperilla. Ennen sotia Korpivaara aloitti vielä saksalaisten Adler- ja tšekkoslovakialaisten Škoda-autojen tuonnin. Vuonna 1939 Citroën oli Suomen 11. eniten rekisteröity henkilöautomerkki 1,7 prosentin osuudella rekisteröidyistä autoista. Eurooppalaisista henkilöautomerkeistä se oli Opelin jälkeen toiseksi yleisin.

title: Korpivaara (yritys)

text: L. M. Viherjuuri, Auton ja autokaupan historiaa itsenäisyytemme aikana: Korpivaara & Halla Oy:n osuus siinä 1917-1942. Korpivaara & Halla Oy, Helsinki 1942 J. Bergqvist: Korpivaara Oy 1917–1967. Helsinki 1967. P. Kynnös & A. Räsänen: Itsenäisen Suomen ikäinen Korpivaara. Forssa 1992. ISBN 952-90-3666-3.

title: Harry Ferguson

text: Suomeen Fergusonia alkoi tuoda Korpivaara Oy:n tytäryhtiö Farming Oy. Suomeen ensimmäiset harmaat brittitraktorit tuotiin syksyllä 1948 ja läpimurto alkoi välittömästi. Kysyntä ylitti monin kerroin tarjonnan.

title: Launo Laakkonen

text: Valmistuttuaan hän työskenteli Korpivaara Oy:n tytäryhtiössä Työstövalu Oy:ssä sekä käyttöinsinöörinä Peltiteos Oy:ssä. Tämän jälkeen hän oli Oy Strömberg Ab:llä 1950–1955.

title: L. M. Viherjuuri

text: Auton ja autokaupan historiaa itsenäisyytemme aikana: Korpivaara & Halla Oy:n osuus siinä 1917–1942. Korpivaara & Halla Oy, Helsinki 1942. Kultasepän käsikirja. Toimittaneet Uuno V. Aarne, L. M. Viherjuuri, avustajina Aarno Aho ym. Suomen kultaseppien liitto, Helsinki 1945. Radiokuuntelijan tärkeimmät taulukot. Yhtyneet kuvalehdet 1950.

title: Jetflite

text: Jetflite Oy on perustettu vuonna 1980. Sen perustajajäseninä olivat Timo Korpivaara, Korpivaara Oy:n pääomistaja, Jarmo Kammonen (Fuji Finland) ja Jussi Aspiala (Yleiselektroniikka). Kaikki osakkaat olivat ilmailuihmisiä ja kun Korpivaara osti Cessna Citation lentokoneen, tuli tarve perustaa lentoyhtiö. Timo Korpivaaran kuoltua Matti Korpivaara jatkoi toimintaa omistajana. Jetflite operoi Wihuri Oy:n Challenger CL600 –liikelentokonetta vuodesta 1994. Wihuri Oy osti sekä Jetflite Oy:n että Euro-Flite Oy -yhtiön 1996. Euro-Flite syntyi, kun Kone Osakeyhtiön lento-osasto, Kone-Air Oy, myi liiketoimintansa 1980-luvulla ilmailualan yrittäjille (Airwings) Taisto Kurhela, Juhani Missonen ja Matti Siimes, jotka muuttivat sen nimeksi Euro-Flite Oy. Jetflite ja Euro-Flite Oy fuusioitiin vuonna 1998 ja uuden yhtiön nimeksi valittiin Jetflite. Euro-Flite on edelleen Jetfliten aputoiminimi. Jetflite oli 1990-luvulla yksi harvoja ambulanssi- ja liikelento- ja rahtioperaattoreita, jotka lensivät entisen Neuvostoliiton ja IVY-maiden alueella.

title: Peugeot

text: Suomen ensimmäisen Peugeot-auton osti toimittaja L. M. Viherjuuri.[3] Korpivaara & Halla Oy toi Suomeen 22 Peugeot-autoa vuosina 1918–1920.[4] 1920- ja 1930-luvuilla eri yhtiöt toivat maahan pieniä eriä Peugeot’ja. Viimeisen erän ennen toista maailmansotaa, 30 Peugeot-autoa, toi maahan helsinkiläinen Töölön Autotarvike Oy kesällä 1939.[3]

title: Linja-autoliitto

text: Aloitteen linja-autoliikennöitsijöiden valtakunnallisen liiton perustamisesta teki Korpivaara Oy:n toimitusjohtaja Juhani Korpivaara, joka kutsui Suomen merkittävimmät liikenteenharjoittajat ja autokauppiaat yhteiseen neuvotteluun keväällä 1928. Tärkeimpänä syynä liiton perustamiseen oli luoda yhtenäiset säännöt liikennöitsijöiden väliselle, usein epäterveitä muotoja saaneelle kilpailulle. Kyseinen neuvottelu johti Linja-autoliikennöitsijäin Liiton perustavaan kokoukseen 30. toukokuuta 1928, ja liitto merkittiin yhdistysrekisteriin saman vuoden heinäkuun alussa. Liiton ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Kaarlo Leander Tampereelta, ja hän toimi tehtävässä kaksi vuotta. Heti ensimmäisenä toimintavuonna perustettiin liiton paikallisosastot Hämeenlinnaan, Tampereelle, Turkuun ja Viipuriin, seuraavana vuonna Helsinkiin, Jyväskylään, Lahteen, Poriin ja Vaasaan. Vuoteen 1931 mennessä, jolloin perustettiin osastot vielä Ouluun ja Rovaniemelle, Linja-autoliikennöitsijäin Liiton toimialue kattoi koko maan ja siihen kuului kaikkiaan 15 paikallisosastoa. Alan yrittäjien järjestäytymisaste oli alkuvuosina vähäinen, mutta vuonna 1939 liitossa oli jo noin 750 jäsenyritystä. Alusta lähtien liiton yhdeksi keskeiseksi tehtäväksi tuli lausunnonantajan rooli siinä, perustuivatko liikennelupahakemukset todelliseen liikennetarpeeseen.[1]

title: Standard Ten

text: Standard-autoja toi Suomeen Korpivaara Oy. Standard Ten maksoi 700 000 markkaa vuonna 1959. Ylimääräisestä tilapäisestä autontuontiverosta johtuen Standard Ten maksoi edellisenä vuonna 1958 enemmän eli 787 000 markkaa.

title: Ford Model T

text: Fordin myyntiverkoston jälleenrakennus sodan jälkeen alkoi vuonna 1919, jolloin Kööpenhaminaan perustettiin Fordin kokoonpanotehdas Skandinavian maita varten, ja Ford Motor Companyn agentit alkoivat etsiä Suomesta jälleenmyyjiä. Vuonna 1921 Ford Motor Company solmi edustussopimuksen Korpivaara & Halla Oy:n kanssa, mutta sopimus purkautui jo vuonna 1924 osapuolten erimielisyyksien vuoksi. Tämän jälkeen Ford Motor Company vuokrasi Helsingin Hernesaaresta tehdas- ja konttoritilat, joihin suunniteltiin myös kokoonpanotehdasta. Vuonna 1923 eri puolilla Suomea toimi jo 21 Fordin jälleenmyyjää. Vuonna 1921 Ford T -henkilöautoja myytiin Suomessa 19 kappaletta, vuonna 1922 myyntimäärä oli 117 autoa ja vuonna 1923 jo yli 1000 autoa. Vuonna 1926 perustettiin pääyhtiön alainen tytäryhtiö Ford Motor Company of Finland Oy, joka oli ensimmäinen Suomeen perustettu autotehtaan tytäryhtiö.[13] Vuoteen 1927 mennessä Suomeen tuotiin T-Fordeja kaikkiaan runsaat 7000 kappaletta.[14]

title: Juhani Korpivaara

text: Korpivaaran aloitteesta perustettiin vuonna 1929 Linja-autoliikennöitsijäin liitto, jonka puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1932. Korpivaaran ja hän vaimonsa lahjoitusvaroilla perustettiin vuonna 1954 Suomen Kulttuurirahaston yhteyteen Korpivaarain nuorisotyörahasto.

title: Korpivaara (yritys)

text: Korpivaaran tytäryhtiöitä olivat Tammer-Auto Oy (yhtiön edustamien autojen myynti Tampereen seudulla, perustettu 1945), Farming Oy (Massey Ferguson -traktorien maahantuoja, 1949–1961), Kone-Diesel Oy (työkoneiden tuonti ja autojen vaihtomoottorit, perustettu 1960), Konemuovi Oy (teknisten muovituotteiden valmistus, perustettu 1972) ja Auto-Bon Oy (Citroën-autojen maahantuonti, perustettu 1981). Yhtiön pääkaupunkiseudun keskeiset toiminnot siirrettiin vuonna 1973 Vantaan Korsoon rakennettuun toimintakeskukseen.[1]

title: Korpivaara (yritys)

text: Juhani Korpivaara ja Veikko Halla (aikaisemmin Holm) muuttivat avoimen yhtiönsä osakeyhtiöksi vuonna 1919 ja seuraavana vuonna rakennettiin autokorjaamo Helsingin Sörnäisiin.[1] Veikko Halla kuoli 1920 liikenneonnettomuudessa ollessaan autonostomatkalla Porvoossa. Hallan nimi säilyi yhtiön nimessä, mutta yhtiön johdossa oli nyt yksin Juhani Korpivaara.

title: Ford Motor Company

text: Fordin myyntiverkoston jälleenrakennus Suomessa alkoi vuonna 1919, jolloin Kööpenhaminaan perustettiin Ford-autojen kokoonpanotehdas Skandinavian maita varten ja Ford Motor Companyn agentit alkoivat etsiä Suomesta jälleenmyyjiä. Samana vuonna Oy Argos Ab sai yksinoikeuden Fordson-traktorien myyntiin Suomessa. Vuonna 1921 Ford Motor Company solmi maahantuontisopimuksen Korpivaara & Halla Oy:n kanssa. Osapuolet joutuivat kuitenkin pian erimielisyyksiin autojen markkinoinnista ja sopimus purkautui vuonna 1924. Tämän jälkeen Ford Motor Company vuokrasi Helsingin Hernesaaresta tehdas- ja konttoritilat, joihin suunniteltiin myös kokoonpanotehdasta. Vuonna 1926 perustettiin pääyhtiön alainen tytäryhtiö Ford Motor Company of Finland Oy, joka oli ensimmäinen Suomeen perustettu autotehtaan tytäryhtiö. Yhtiön nimi muutettiin vuonna 1937 Oy Ford Ab:ksi. Ennen toisen maailmansodan syttymistä alkoi Ford-autojen tuonti Yhdysvaltain ohella myös Britanniasta.[5] 1920- ja 1930-luvuilla Suomen Fordin alaisina olivat myös Ford-autojen myynti- ja huoltotoiminnot Virossa. Oy Ford Ab listautui Helsingin pörssiin vuonna 1938.[6] Vuonna 1939 Ford oli Suomen yleisin henkilöautomerkki yli neljäsosalla (26,7 prosenttia) rekisteröidyistä autoista.[7] Samaan vuoteen mennessä Suomeen oli tuotu yli 5000 Fordson-traktoria.[6]

title: Korpivaara (yritys)

text: 1950-luvulla Korpivaara Oy toi maahan muun muassa Massey Ferguson -traktoreita sekä Citroën- ja Borgward-merkkisiä henkilö- ja pakettiautoja. Ranskalaisten Citroën-autojen tuonti oli aloitettu jo 1934. Brittiläisten Massey Ferguson -traktorien maahantuonti siirtyi Hankkijalle vuonna 1961; samoihin aikoihin loppui Borgward-autojen maahantuonti länsisaksalaisen valmistajan lopetettua toimintansa konkurssin vuoksi. Korpivaara Oy aloitti 1964 japanilaisen Toyotan maahantuonnin Toyota Crown -mallilla; eniten myydyn mallin Corollan tuonti alkoi vuonna 1967. Vuonna 1970 Suomi oli jo Toyotan suurin tuontimaa Euroopassa; valikoimaan kuuluivat henkilö- ja pakettiautot sekä kevyet kuorma-autot. Vuonna 1981 Korpivaara aloitti vielä japanilaisten Suzuki-henkilö- ja pakettiautojen maahantuonnin. Vuonna 1981 Korpivaara Oy:n liikevaihto oli 779,4 miljoonaa markkaa ja siinä työskenteli 646 henkilöä.[1] Vuoteen 1994 mennessä yritys toi Suomeen 500000 Toyotaa. Seuraavana vuonna Toyotan maahantuonti siirtyi Toyotan omistamalle Toyota Auto Finlandille. Korpivaara Oy oli myyty jo vuonna 1984 Amer-yhtymälle.

title: Korpivaara (yritys)

text: Korpivaara & Halla edusti aluksi Fordia ja General Motorsia, mutta alkoi 1920-luvulla myydä Studebaker-merkkisiä henkilö-, kuorma- ja linja-autoja sekä Brockway-merkkisiä kuorma- ja linja-autoja. Yhtiö toimi myös Firestone-rengasyhtiön Suomen edustajana, kunnes renkaiden maahantuontia siirtyi 1932 hoitamaan tytäryhtiö Firestone Rengastukku Oy. Vuonna 1936 Korpivaara alkoi tuoda maahan saksalaisia Adler-autoja ja vuonna 1938 tšekkiläisiä Škoda-autoja, mutta molempien tuonti katkesi toisen maailmansodan sytyttyä. Studebakerin edustus säilyi Korpivaaralla vuoteen 1966 saakka, jolloin merkin valmistus lopetettiin. Yhtiön nimi muutettiin Korpivaara Oy:ksi vuonna 1947. Vuodesta 1958 lähtien yhtiön pääkonttori sijaitsi Helsingin Kamppiin rakennetussa Autotalossa.[1]

title: Fiat

text: Fiatin ensimmäinen edustaja Suomessa oli Ab Walfrid Alfthan Oy, joka toi maahan ensimmäiset kuusi Fiat-autoa vuonna 1913. Ensimmäiset Fiat-kuorma-autot tuotiin maahan vuonna 1920. 1930-luvun alun lama keskeytti Fiatin maahantuonnin, joka jatkui jälleen vuonna 1938. Uudeksi maahantuojaksi tuli turkulainen Keskusautohalli ja Kauppa Oy, jonka nimi vaihtui sotien jälkeen Keskusautohalli Oy:ksi. Vuonna 1952 Keskusautohallin omistajat perustivat Helsinkiin Finla Oy:n, jolle Fiatin maahantuonti siirtyi. Vuonna 1962 Fiatin edustajaksi Suomessa vaihtui Hankkijan tytäryhtiöksi perustettu Autonovo Oy, joka sai edellisen maahantuojan myynti- ja huoltoverkoston. Autonovo Oy toimi vuodesta 1966 alkaen Helsingin Herttoniemessä, jonne se oli muuttanut Helsingin keskustasta. Vuonna 1967 Autonovo Oy:lle siirtyi Länsi-Saksassa Fiatin lisenssillä tehtyjen Neckar-autojen edustus Korpivaara Oy:ltä.

title: Škoda Auto

text: Korpivaara Oy (silloin Korpivaara & Halla Oy) aloitti Škoda-autojen tuonnin Suomeen vuonna 1938, mutta toiminta katkesi toiseen maailmansotaan.[7]

title: Autoilun historia Suomessa

text: Autojen maahantuonnin kasvaessa perustettiin myös autokoritehtaita, jotka valmistivat kuorma-autojen alustoille aluksi lavoja ja kuormakoreja, hieman myöhemmin myös linja-autojen koreja. Maahantuojista Korpivaara & Halla Oy aloitti oman korituotannon heti 1920-luvun alussa.[34]

title: Juhani Korpivaara

text: Korpivaara työskenteli 1910-luvun alussa Lennart Palinin polkupyöräliikkeessä Vaasassa ja hankki itselleen auton ajoluvan jo 1911. Hän perusti 1917 yhdessä Veikko Hallan (1894–1920) kanssa "Korpivaara & Halla Oy":n. Yhtiökumppani Veikko Halla kuoli 1920 liikenneonnettomuudessa ollessaan autonostomatkalla Porvoossa. Hallan nimi säilyi yhtiön nimessä vuoteen 1947, mutta yhtiön johdossa oli nyt Juhani Korpivaara yksin. Hän siirsi toimitusjohtajan tehtävät vuonna 1954 pojalleen Paavolle. Korpivaara aloitti ensimmäisenä Suomessa tehdasmaisen autokoriteollisuuden ja toi Suomen automarkkinoille monia uutuuksia kuten dieselkäyttöiset kuorma- ja linja-autot sekä etuvetoiset autot.

title: Veho

text: Auto-Bon Oy maahantoi Citroënia vuodesta 1981. Vuonna 1992 yhtiölle valmistuivat omat toimitilat Vantaan Koivuhakaan. Emoyhtiö Korpivaara Oy muine merkkiedustuksineen jatkoi toimintaansa Vantaan Korsossa. 1. marraskuuta 1995 Toyota osti omat maahantuontitoimintonsa Korpivaaralta. Tämän jälkeen Auto-Bon jatkoi vielä lyhyen aikaa Amer-yhtymän osana, kunnes vuoden 1996 lopulla Oy Veho Ab osti Citroënin maahantuonti- ja vähittäismyyntitoiminnot.[2] Auto-Bon Oy oli Vehon itsenäinen tytäryhtiö, kunnes se myytiin toukokuussa 2017 Bassadone Automotive Nordicille.[7]

title: Terhi (yritys)

text: Amer-yhtymä osti Korpivaaran vuonna 1984. Venetehdas irtaantui vuonna 1992 itsenäiseksi yhtiöksi "Terhi Oy:ksi". Vuonna 2005 Terhi Oy liitettiin Otto Brandt -konsernin omistukseen.

title: Adler

text: Korpivaara Oy aloitti Adler-autojen tuonnin Suomeen vuonna 1936, mutta se tyrehtyi toisen maailmansodan puhjettua.

title: Yrjö Könni

text: Armeijasta eronsa jälkeen hän työskenteli Korpivaara ja Halla oy:n palveluksessa vuosina 1922–1923, jonka jälkeen hän siirtyi myyntipäälliköksi Oy Agroksen auto-osastolle, missä tehtävässä hän toimi vuosina 1923–1924. Oy Henry-Auton myyntipäällikkönä hän toimi vuosina 1924–1926 ja Pääkaupungin automyynnin toimitusjohtajana vuosina 1926–1928 sekä Oy Auto-konttorin toimitusjohtajana vuosina 1928–1930. Armeijasta eronsa jälkeen hän toimi suojeluskuntajärjestössä ja sen Helsingin osastossa moottorijoukkojen instruktöörinä vuosina 1922–1925.[1][2]

title: Terhi (yritys)

text: Terhi-tuotemerkki perustettiin 1950-luvun puolivälissä, ja Terhi perämoottorien valmistus aloitettiin Jyskän tehtaalla. Perämoottorien markkinoijaksi tuli Korpivaara Oy, joka markkinoi myös vuodesta 1969 alkaen valmistettuja Terhi-veneitä. Alun perin lasikuidusta valmistettuja veneitä tehtiin eri valmistajilla vuoteen 1972 saakka, jonka jälkeen Korpivaaran sisaryhtiö Konemuovi Oy Rymättylässä aloitti veneiden valmistamisen ABS-kestomuovista, josta kaikki Terhi-veneet valmistetaan edelleen.

title: Citroën

text: Vuonna 1981 Korpivaara Oy perusti uuden tytäryhtiön, Auto-Bon Oy:n, hoitamaan Citroënin maahantuontia. 1980-luvulla Korpivaara toi maahan Citroënin ohella japanilaisia Toyota- ja Suzuki-autoja. Vuonna 1984 Korpivaara Oy:n osake-enemmistö siirtyi Amer-yhtymän omistukseen. Vuoden 1988 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli 17 545 Citroën-henkilöautoa ja se oli autokantatilaston 20. sijalla. Citroën ehti olla Korpivaara Oy:n pisimpään edustama automerkki, kunnes maahantuojan toiminta päättyi 1990-luvulla. Vuonna 1996 Amer-yhtymä siirtyi pois autoalalta ja myi Citroënin maahantuontiyhtiön Auto-Bon Oy:n Oy Veho Ab:lle. Vuoden 1999 lopussa Suomessa oli rekisterissä 45 129 Citroën-autoa. Yleisimmät mallit olivat tuolloin BX (11 977 autoa), Xantia (8 331), Xsara (5 862), ZX (4 260) ja AX (4 006). Citroën 2CV- ja Dyane-malleja oli rekisterissä yhteensä 1 476 autoa.

title: Terhi-perämoottori

text: Terhi-perämoottoreita valmisti Valmet Oy vuosina 1959–1979 Jyskän tehtaalla. Päämyyjänä toimi Korpivaara Oy.

title: Bassadone Automotive Nordic

text: Bassadone Automotive Nordic Oy (vuosina 2005–2014 Simetron Group Oy) on suomalainen autojen maahantuontiin erikoistunut yritysryhmä. Sen perustivat 1997 Toyotan maahantuojan Korpivaaran toimitusjohtajana toiminut Mikko Ennevaara vaimonsa Caritan kanssa. He myivät osake-enemmistön vuonna 2008 espanjalaiselle Bassadone Automotivelle.

title: Juhani Korpivaara

text: Juhani Korpivaara (synt. Malkamäki, välillä Pollari; 28. toukokuuta 1887 Ylistaro – 28. elokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen autokauppias ja kauppaneuvos. Korpivaara perusti 1917 autoja maahantuoneen Korpivaara Oy:n.


query: Mitä tarkoittaa siirtomaa?

title: Siirtomaa

text: Siirtomaa eli kolonia on varsinaisen valtion ulkopuolinen maa-alue, joka on isäntämaan kontrollissa. Toinen siirtomaan määre on, että siirtomaahan emämaasta muuttaneet siirtolaiset säilyttävät yhteytensä emämaahan ja voivat edelleen olla sen lakien alaisia. Kielitoimiston sanakirjan mukaan siirtomaa on "jonkin valtion hallinnassa oleva mutta sen rajojen ulkopuolinen (usein merentakainen) alue, jonka väestö koostuu emämaasta muuttaneista ja alkuperäisväestöstä"[1].

title: Lagosin siirtomaa

text: Lagosin siirtomaa () oli brittiläisen imperiumin siirtomaa, jonka keskuksena toimi nykyisen eteläisen Nigerian Lagosin satama. Lagos julistettiin siirtomaaksi 5. maaliskuuta 1862. Vuoteen 1872 mennessä Lagos oli kosmopoliittinen kaupankäynnin keskus yli 60 000 asukkaallaan.

title: Italian siirtomaat

text: Toisessa maailmansodassa liittoutuneet valtasivat Italian siirtomaita pikkuhiljaa huipentuen lopulta Italian valtaamiseen 1943, mikä tarkoitti samalla myös Italian siirtomaavallan loppumista.

title: Toinen maailmansota

text: Toinen maailmansota vaikutti osaltaan vuosisatoja kestäneen imperialismin ja kolonialismin sekä erityisesti eurooppalaisten siirtomaavallan päättymiseen. Liittoutuneet olivat korostaneet sodassa kansojen itsemääräämisoikeutta ja vapautta, joten länsivaltojen oli vaikea perustella siirtomaavaltaansa. Lisäksi sodan aikana esimerkiksi Britannia oli luvannut monille siirtomaille itsenäisyyden sodan jälkeen. Sota oli rasittanut siirtomaita ja ne joutuivat rahoittamaan emämaidensa uudelleenrakentamista. Emämaiden politiikka herätti närää siirtomaissa, joissa toisen maailmansodan katsottiin pääasiassa olevan Euroopan sota, eikä heidän sotansa. Aasialaisen Japanin keisarikunnan menestys toisessa maailmansodassa oli myös osoittanut, etteivät eurooppalaiset siirtomaaisännät ole voittamattomia, mikä osaltaan rohkaisi siirtomaita vaatimaan itsenäisyyttä. Euroopan siirtomaiden itsenäistymispyrkimykset aloittivat 1900-luvun loppuun asti jatkuneen dekolonisaation Aasiassa ja Afrikassa. Vielä 1900-luvun alussa kukoistaneen Brittiläisen imperiumin lopullinen murtuminen johtui paitsi sodan taloudellisista menetyksistä myös siirtomaiden dekolonisaatiosta. Itsenäistymisen jälkeen Brittiläisen imperiumin entiset siirtomaat kuitenkin päättivät liittyä Kansainyhteisöön, jonka Britannia ja sen eräät jo aikaisemmin itsenäistyneet entiset siirtomaat olivat perustaneet vuonna 1931.

title: Tanskan Kultarannikko

text: Tanskan Kultarannikko () tai Tanskan Guinea () tarkoittaa siirtomaita, joita Tanska-Norja hallitsi Afrikassa osana Kultarannikkoa. Tanskan Kultarannikko oli olemassa vuodesta 1658 vuoteen 1850.

title: Portugalin Intia

text: Portugalin Intia tarkoittaa Intian alueita, jotka kuuluivat siirtomaa-aikana Portugalille. Intian itsenäistyttyä vuonna 1947 Portugalin Intia koostui lukuisista enklaaveista Intian länsirannikolla. Niihin kuului muiden muassa Goa, jota Portugali hallitsi vuoteen 1961 saakka.

title: Latifundio

text: Latifundio, "fundo" tarkoittaa Latinalaisen Amerikan suurtilaa. Nykyisen tyyppinen latifundiolaitos alkoi syntyä paikoin jo siirtomaa-ajalla, mutta vasta alueen valtioiden itsenäistymisen jälkeen systeemi kehittyi nykyiselleen.

title: Siirtomaa

text: teknologisesti siirtomaitaan edellä (länsi ja muu maailma 1500-luvulta ja etenkin 1800-luvun loppupuolella, tykistöaseistetut valtameripurjelaivat) organisatorisesti siirtomaitaan edellä (valtio vs. heimot) muuten siirtomaitaan vahvempi.

title: Pied-Noir

text: Pied-noir (suomeksi ”mustajalat”) tarkoittaa Pohjois-Afrikassa asuneita ranskalaisia aina Ranskan hallinnassa olleiden siirtomaiden itsenäistymiseen asti. Marokko ja Tunisia itsenäistyivät vuonna 1956 ja Algeria vuonna 1962.

title: Uusi imperialismi

text: Siirtomaavalta tiesi kaikkialla alkuperäiskulttuurin kehityksen pysähtymistä, taantumista ja lopuksi rappiota. Tutkijat ovat eritelleet tapahtumasarjasta siirtomaiden osalta neljä kriisiä. Ensiksi romahti väestömäärä, jonka aiheuttivat pakkotyö, taudit ja sodat. Sitten alueen talous ajautui kriisiin, sillä perinteinen elinkeinon harjoittaminen päättyi ja siirtomaiden tuotanto valjastettiin emämaiden tarpeiden mukaiseksi. Kolmanneksi valtajako muuttui. Entiset hallitsijat alistettiin, ja emämaiden virkamiehistä tuli johtajia. Alueen asukkaita saatettiin kohdella epätasa-arvoisesti, ja alkuperäisasukkaat menettivät luottamuksen hallintoon. Lopuksi alkuperäisasukkaiden identiteetti alistettiin, millä tarkoitetaan kansojen länsimaistamista jopa väkisin. Eurooppalaiset maat valtasivat 20 prosenttia maapallon pinta-alasta Afrikassa, Aasiassa ja Ison valtameren saarilla.

title: Leopold II (Belgia)

text: Leopold uskoi hartaasti siirtomaiden olevan avain maan suuruuteen ja työskenteli väsymättömästi saadakseen siirtomaan Belgialle. Siirtomaa ei kuitenkaan kiinnostanut belgialaisia eikä Belgian hallitusta, ja lopulta Leopold ryhtyikin hankkimaan siirtomaata omiin nimiinsä yksityisenä kansalaisena.

title: Newfoundlandin siirtomaa

text: Newfoundlandin siirtomaa () oli aluksi Englannin kuningaskunnan ja lopulta Yhdistyneen kuningaskunnan siirtomaa, joka perustettiin samannimiselle saarelle nykyisen Kanadan alueelle vuonna 1610. Siirtomaasta tehtiin kruununsiirtomaa vuonna 1854 ja Britannian dominio vuonna 1907. Vuonna 1949 maa liittyi Kanadan konfederaatioon Newfoundlandin provinssina.

title: Elisabet II

text: Elisabetin valtaannousun yhteydessä puhuttiin usein "uuden Elisabetin ajan" alkamisesta; vanha tarkoitti Elisabet I:n aikaa. Elisabet II:n alamaisia on kaikkialla maailmassa noin 125 miljoonaa, ja nykyisellään he ovat jakautuneet kasvavaan joukkoon itsenäisiä kansakuntia. Entisten siirtomaiden kehittyessä taloudellisesti ja sivistyksellisesti Elisabet II on saanut todistaa kuluneiden viiden vuosikymmenen aikana Brittiläisen imperiumin muuttumista sen nykyaikaiseksi seuraajaksi, Kansainyhteisöksi. Hän on työskennellyt kovasti pitääkseen yhteydet entisiin brittiläisiin siirtomaihin, ja toisinaan hänellä on ollut merkittävä rooli hyvien suhteiden luomisessa tai palauttamisessa, kuten Etelä-Afrikan tapauksessa.

title: Uuden-Seelannin siirtomaa

text: Uuden-Seelannin siirtomaa oli brittiläisen imperiumiin kuulunut siirtomaa, joka oli olemassa nykyisen Uuden-Seelannin alueella vuodesta 1841 vuoteen 1907. Siirtomaalle myönnettiin itsenäisyys itsehallinnollisena siirtomaana vuonna 1852. Uuden-Seelanin siirtomaalla oli kolme pääkaupunkia: Old Russell (1841), Auckland (1841–1865) ja Wellington (vuoden 1865 jälkeen).

title: Siirtomaavallan purkautuminen

text: Siirtomaavallan purkautuminen eli dekolonisaatio tarkoittaa Euroopan valtioiden muualla maailmassa omistamien siirtomaiden itsenäistymistä. Siirtomaiden itsenäistyminen tapahtui useassa vaiheessa. Yhdysvallat itsenäistyi jo vuonna 1776, ja suurin osa Latinalaisen Amerikan valtioista 1800-luvun aikana. Aasian ja Afrikan siirtomaiden itsenäistyminen alkoi pääosin toisen maailmansodan jälkeen ja huipentui 1950–1960-luvuilla. Jotkin entiset siirtomaat kuuluvat yhä entisiin emämaihinsa niin sanottuina merentakaisina alueina, kuten esimerkiksi Ranskan Guayana.

title: Uusi imperialismi

text: Uusi imperialismi on käsite, jolla tarkoitetaan Euroopan suurvaltojen uutta suurta siirtomaiden hankinta-aaltoa 1800- ja 1900-luvuilla, johon liittyivät myöhemmin mukaan myös Japani ja Yhdysvallat. Ajanjakso sijoittuu suunnilleen Ranskan–Preussin sodan ja ensimmäisen maailmansodan väliselle ajalle.

title: Ranskan siirtomaat

text: Ranskan siirtomaat olivat Euroopan ulkopuolisia alueita, jotka olivat Ranskan hallinnassa 1600-luvulta 1960-luvun alkupuolelle. 1800- ja 1900-luvuilla Ranskalla oli siirtomaita toiseksi eniten Brittiläinen imperiumin jälkeen. Ranskan siirtomaat käsittivät laajimmillaan 13 miljoonaa neliökilometriä.

title: Brittiläinen Länsi-Intia

text: Brittiläinen Länsi-Intia () tarkoittaa nykyään Britannian merentakaisia alueita Karibialla: Anguillaa, Bermudaa, Caymansaaria, Turks- ja Caicossaaria sekä Montserratia. Ennen itsenäistymistään kaikki nämä valtiot olivat brittiläiseen imperiumiin kuuluneita siirtomaita.

title: Portugalin Macao

text: Portugalin Macao () tarkoittaa Macaota Portugalin vallan alla, ensiksi Portugalin siirtomaana ja myöhemmin Portugalin merentakaisena alueena vuodesta 1557 vuoteen 1999. Macao oli ensimmäinen ja viimeinen eurooppalainen siirtomaa Kiinassa.

title: Espanjan siirtomaiden kolonisaatio

text: Espanjan siirtomaiden kolonisaatio oli Espanjan siirtomaiden asuttamista emämaan asukkailla. Espanjalla oli siirtomaita etenkin Amerikassa, mutta vähäisempiä myös Afrikassa, Aasiassa ja Oseaniassa.

title: Eritrean siirtomaa

text: Eritrean siirtomaa () oli Italian kuningaskunnan siirtomaa nykypäivän Eritreassa. Siirtomaa perustettiin virallisesti vuonna 1890, ja ensimmäiset italialaiset asutukset perustettiin vuonna 1882 Asebin ympärille. Eritrean siirtomaa yhdistettiin Italian Itä-Afrikkaan vuonna 1936.

title: Modernismi

text: Esimodernismilla tarkoitetaan taiteen historiassa aikaa ennen modernismia. Esimodernin käsitteellä verrataan modernia ja sitä edeltävää yhteiskuntaa. Oleellinen ero on yhteiskunnan muuttuminen teollistumisen vaikutuksesta, joka Keski-Euroopassa seurasi 1700-luvun maanviljelyksen kumousta, sekä siirtomaiden ja mannermaan demokraattista kehitystä.

title: Brittiläinen Guiana

text: Ensimmäinen Guianan löytänyt eurooppalainen oli sir Walter Raleigh, joka oli englantilainen tutkimusmatkailija. Alankomaalaiset olivat ensimmäiset Guianan asuttaneet eurooppalaiset, perustaen Essequibon ja Berbicen siirtomaat 1600-luvun alussa, ja myöhemmin Demeraran 1700-luvun puolivälissä. Vuonna 1796 Iso-Britannia valloitti nämä kolme siirtomaata ja palautti vuonna 1802 hallinnon takaisin Batavian tasavallalle, mutta valloitti siirtomaat jälleen Napoleonien sotien aikaan. Siirtomaat luovutettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle vuonna 1814 ja yhdistettiin yhdeksi siirtomaaksi vuonna 1831. Uuden siirtomaan pääkaupunki oli Georgetown, joka tunnettiin nimeltä "Stabroek" vuoteen 1812 asti.

title: Sepoy

text: Sepoy oli nimitys, jota käytettiin yleensä intialaisesta sotilaasta erityisesti aikana, jolloin Intia oli Britannian siirtomaa. Nimitys on jäänyt osittaiseen käyttöön Intian, Nepalin, Pakistanin ja Bangladeshin armeijoihin, joissa sillä tarkoitetaan sotamiehen arvoa.

title: Essequibo (siirtomaa)

text: Essequibo () oli Alankomaiden siirtomaa Essequibo-joella Etelä-Amerikan pohjoisrannikolla vuodesta 1616 vuoteen 1814. Siirtomaa muodosti osan siirtomaista, jotka tiedetään nimellä Alankomaiden Guiana. Alue luovutettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle 20. marraskuuta 1815.

title: Fidžin siirtomaa

text: Fidžin siirtomaa () oli brittiläiseen imperiumiin kuulunut kruununsiirtomaa, joka oli olemassa vuosien 1874 ja 1970 välillä nykyisen Fidžin alueella. Oltuaan siirtomaana miltei 100 vuotta Fidžin siirtomaa itsenäistyi Fidžin dominiona vuonna 1970, Elisabet II:n pysyessä maan valtionpäämiehenä.

title: Ibero-Amerikka

text: Ibero-Amerikka on kulttuuritaustaan perustuva käsite, jolla tarkoitetaan Espanjalle ja Portugalille siirtomaa-ajalla kuulunutta Amerikkaa. Ibero-Amerikka luetaan osaksi lusohispaanista maailmaa. Ibero-Amerikkaan kuuluvat maat ovat vuodesta 1991 järjestäneet konferenssin, johon osallistuvat myös Espanja, Portugali ja Andorra.

title: Kotšinkiina

text:
Vuonna 1887 Ranska yhdisti siirtomaansa tuolla alueella − Annamin, Tonkinin, Kambodžan ja Kotšinkiinan − Ranskan Indokiinaksi.
Nimitys "Kotšin" tulee kiinan- tai malaijinkielisestä sanasta "Kuchi, "joka tarkoitti Vietnamia.

title: Alankomaiden siirtomaat

text: Alankomaiden siirtomaat tarkoittaa Alankomaiden eli Hollannin hallussa aikoinaan olleita siirtomaita. Alankomaiden siirtomaahistoria alkaa jo 1500-luvulla. Alankomaat olikin Espanjan ja Portugalin jälkeen kolmas eurooppalainen valtio, joka alkoi hankkia itselleen siirtomaita.

title: Atlantin vallankumoukset

text: Atlantin vallankumoukset on käsite, jolla tarkoitetaan Atlantin valtameren ympäröivien seutujen kapina- ja vallankumousaaltoa, joka tapahtui 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa. Käsite on yksi tärkeimmistä Atlantin historiatutkimuksessa.Vallankumousaallon syyksi on ehdotettu valistusaatetta, minkä vuoksi siirtomaat alkoivat nähdä itsensä tasavertaisina isäntämaihinsa nähden. Myös Atlantin rannikkoalueiden välinen tiheäksi kehittynyt kaupankäynti levitti aatteita vallankumouksista. Siirtomaaisäntien 1700-luvulla käymät sodat, kuten seitsenvuotinen sota, olivat lisänneet verotusta ja tulleja siirtomaissa, mikä herätti suurta vastustusta.