query: Milloin Daimler yhdistyi Benzin kanssa?

title: Karl Benz

text: Ensimmäisen maailmansodan aikana autonvalmistajat Benz & Cie ja Daimler-Motoren-Gesellschaft kasvattivat valtavasti tuotantoaan sodan vaikutuksesta. Hävityn sodan jälkeen kuitenkin Saksan taloudellinen tilanne huonontui, ja autojen tuotantoluvut laskivat. 28. kesäkuuta 1926 Benz & Cie ja DMG yhdistyivät lopullisesti Daimler-Benz -yhtiöksi.[4] Sen kaikista automalleista suosituimmaksi merkiksi tuli Mercedes-Benz, jonka oli suunnitellut Wilhelm Maybach DMG:n tehtailla Stuttgartissa vuonna 1901.

title: Mercedes-Benz G-sarja

text: G-sarjan suunnittelu alkoi vuonna 1972 Daimler-Benzin ja itävaltalaisen Steyer-Daimler-Puchin yhteistyönä, ja mallin valmistus alkoi vuonna 1979.

title: MB Trac

text: Ennen Daimlerin ja Benzin yhdistymistä vuonna 1926 olivat molemmat yhtiöt valmistaneet myös maataloustraktoreita. Mercedes-Benz aloitti vuonna 1928 maailman ensimmäisen sarjavalmisteisen diesel-traktorin, Mercedes-Benz OE:n valmistuksen, "Muli-Oe"ksi kutsuttua traktoria valmistettiin 150 kappaletta. Mercedes-Benz valmisti traktoreita 1930-luvulle saakka. 1950-luvulla Daimler-Benz osti työkoneita ja kuorma-autoja valmistavan Unimogin. Vuonna 1972 Daimler-Benz esitteli Unimogin tekniikkaan pohjautuvan maataloustraktorin, MB Tracin, jota oltiin kehitelty vuodesta 1968 lähtien. Vuonna 1991 MB Trac myytiin saksalaiselle Werner GmbH:lle, joka jatkoi traktorituotantoa nimellä WF Trac.

title: Daimler-Benz

text: Daimler-Benz AG oli saksalainen autonvalmistaja.

title: Auto

text: Vasta vuonna 1885 valmistettiin ensimmäinen nykyaikaisen polttomoottorin avulla liikkuva auto, Benz Patent-Motorwagen. Sen valmisti Karl F. Benz, kuuluisan Mercedes-Benz-konsernin perustaja. Lähes yhtä aikaa toinen saksalainen, Gottlieb Daimler, kehitteli oman versionsa polttomoottoriautosta, mutta kunnia ensimmäisestä nykyaikaisesta autosta annetaan Benzille. Daimlerin kanssa yhteistyössä toimi saksalainen Nicolaus Otto, jonka ottomoottorina tunnettu polttomoottorityyppi on nykyäänkin useimmissa henkilöautoissa käytössä, mutta Daimler kehitteli omalla tahollaan yli kolme kertaa nopeammin pyörivän moottorinsa. Hieman Benzin ja Daimlerin autojen valmistumisen jälkeen autoteollisuus alkoi ottaa huikeita askelia eteenpäin, ja etenkin ranskalaiset tulivat tunnetuiksi autojen kehittämisestä. Muun muassa kitkakytkin, ketjuveto ja tasauspyörästöllä varustettu vaihteisto kehitettiin näihin aikoihin. Myöhemmin ketjuveto tosin vaihtui jäykkään kardaanivetoon ja tasauspyörästö siirrettiin vaihteistosta taka-akselin keskivaiheille. 1890-luvulla julkistettiin myös toisenlainen moottorityyppi, nimittäin Rudolf Dieselin dieselmoottori. Siinä käytettiin vaikeammin palavaa dieselöljyä bensiinin sijasta, eikä polttonestettä suihkutettu seoksena ilman kanssa, vaan molemmat syötettiin erikseen.

title: Mercedes-Benz

text: Karl Benz ja Gottlieb Daimler kehittivät nopeakäyntisen moottorin ja auton 1880-luvulla. He alkoivat viedä hanketta eteenpäin ja saivat rahoitusta pankeilta ja yhteistyökumppaneilta. Benz perusti yrityksensä Benz & Cie vuonna 1883 ja Daimler yrityksensä Daimler-Motoren-Gesellschaft (DMG) vuonna 1890.

title: Daimler-Benz

text: Daimler-Benz perustettiin 28. kesäkuuta 1926, kun kaksi saksalaista yhtiötä Benz & Cie. ja Daimler Motoren Gesellschaft yhdistyivät. Yhtiöt olivat tehneet jo kahden vuoden ajan yhteistyötä, mutta yhteensulautumisen myötä uuden konsernin kaikki automerkit nimettiin Mercedes-Benzeiksi.

title: Bölkow

text:
Yhtiö yhdistyi vuonna 1968 Messerschmittin kanssa.
Yritysten fuusiossa syntyi ensin Messerschmitt-Bölkow ja sitten Messerschmitt-Bölkow-Blohm. Tämän yhtiön Daimler-Benz osti 1990-luvun alussa ja liitti sen DASAan, joka muuntui osaksi EADSia vuonna 2000.

title: Wilhelm Maybach

text: Vuonna 1998 Daimler-Benz AG yhdistyi Chrysler Corporationin kanssa ja muodosti DaimlerChrysler-yhtiön. Vuonna 2002 uusi yhtiö elvytti "Maybach"-nimen mallistonsa yläpään brändiksi.

title: Mercedes-Benz 630

text: Daimler Motorenwerke-yhtiön perustajan Gottlieb Daimlerin poika Paul Daimler, lahjakas insinööri itsekin, lähti yhtiöstä vuonna 1922. Lähdön syynä oli erimielisyys yhtiön hallituksen kanssa, joka tavoitteli helpommin kaupaksi meneviä edullisia automalleja, kun Paul taas oli vaatinut uutta 8-sylinteristä autoa malliston huipulle. Daimler siirtyi Argus-moottoritehtaan tekniseksi johtajaksi, missä ominaisuudessa hän suunnittelisi Argus-omistaja Moritz Strausin jo osittain omistamalle Horchille vuonna 1926 ilmestyneen, Daimler Benz AG:n ikävästi yllättäneen "Horch 8"-edustusauton, ja pakottaisi Porschen suunnittelemaan sille kiireesti Mercedes-Benzin 8-sylinterisellä SV-moottorilla varustetun vastineen, tyypin ""Nürburg 460"". Hänen korvaajakseen DMG:n hallitus kutsui 1.4.1923 alkaen Paul Daimlerin jo kerran aikaisemmin yhtiön itävaltalaishaara Austro-Daimlerissa korvanneen huippuinsinööri Ferdinand Porschen. Hallitus ei kuitenkaan ymmärtänyt, että myös Porsche halusi kalliita ja teknisesti loistokkaita malleja halpojen ja yksinkertaisten sijaan. Kukapa olisikaan siksi yllättynyt, kun Porsche ryhtyi suunnittelemaan pitkälti teknisesti yhteneväisiä 4- ja 6,2-litraisia uutuuksia, jotka erosivat toisistaan lähinnä akselivälin, kokonaispituuden ja joidenkin korin yksityiskohtien osalta: isompi moottori edellytti 120 mm pidempää akseliväliä, ja se painoi noin 100 kg pienempää enemmän. Porsche edusti myös uskomusta, että hyvän ja suorituskykyisen moottorin tulisi olla myöskin esteettisesti kaunis.

title: Daimler-Motoren-Gesellschaft

text: Heinäkuussa 1926 yhteistyösopimusta syvennettiin ja DMG sekä Benz & Cie. fuusioituivat Daimler-Benz AG:ksi, jonka pääkonttori sijaitsisi Untertürkheimin tehtaiden yhteydessä.

title: British Aerospace

text:
Yhdistymistä Daimler-Benz Aerospacen kanssa ennakoitiin vuonna 1998.
Vuonna 1999 BAe yhdistyi Marconi Electronic Systems -yhtiön kanssa, josta syntyi BAE Systems.

title: Adtranz

text: Yhtiö perustettiin 1996, kun ABB Henschel ja Daimler-Benzin omistaman AEG:n kuljetusvälineyksikkö (AEG Transportation) yhdistettiin. ABB ja Daimler-Benz omistivat Adtranzin aluksi tasasuurin osuuksin. Vuonna 1999 Daimler-Benzin toiminnan jatkaja DaimlerChrysler osti ABB:n osuuden ja nimesi Adtranzin uudelleen DaimlerChrysler Rail Systemsiksi.

title: Panzerkampfwagen III

text: Daimler-Benz, Krupp, MAN ja Rheinmetall valmistivat prototyypit, joita testattiin 1936 ja 1937, jolloin Daimler-Benzin prototyyppi valittiin. Ensimmäinen Panzer III A valmistui toukokuussa 1937, ja yhteensä kymmenen vaunua valmistettiin samana vuonna. Mallit A–D olivat vielä prototyyppiasteella ja niissä on huomattavia eroja. Esimerkiksi D-mallissa on vielä kahdeksan alatelapyörää, kun kaikissa tuotantomalleissa niitä on kuusi. Näistä myös vain puolet aseistettiin. Vuosina 1937–1940 Kruppin valmistaman Panzerkampfwagen IV:n ja Daimler-Benzin Panzer III:n osia pyrittiin standardoimaan. Ensimmäinen malli, jota valmistettiin merkittävästi, oli E vuonna 1939. Panssarointi siinä oli vahvimmillaan 30 mm.

title: Mercedes-Benz A-sarja (W168)

text: Yhtiön johdon lausunto, jossa vähäteltiin sattunutta onnettomuutta oli sitten sangen epäonnistunutta kriisiviestintää. Suunnitteluvirhe viimein myönnettiin kolme viikkoa kaatumistapahtuman jälkeen. A-sarjan saaman imagokolauksen vuoksi Daimler-Benz joutui käyttämään arviolta 600 miljoonaa Suomen markkaa A-sarjansa maineenpalautuskampanjaan. Oletetaan, että Daimler-Benz-konsernilla oli kiire saada A-sarja markkinoille ennen kilpailijoita ja ajo-ominaisuuksien vaarallisuus ja tyypin keskeneräisyys olisi ollut tiedossa ollut riski, joka lauettua ensin kiellettiin.

title: Daimler-Motoren-Gesellschaft

text: Ensimmäisen maailmansodan jälkeisen Saksan talouslaman johdosta DMG yhdistyi vuonna 1926 Benz & Cie. -yhtiön kanssa, muodostaen Daimler-Benz AG -nimisen yhtiön, joka valmisti ajoneuvoja Mercedes-Benz -nimellä. Vuonna 1998 yhtiö fuusioi itseensä amerikkalaisen Chrysler Corporationin ja sen nimeksi tuli DaimlerChrysler. Vuonna 2007 tapahtuneen Chryslerin poismyynnin jälkeen yhtiön nimi muutettiin muotoon Daimler AG.

title: Karl Benz

text: Vuonna 1896 Karl Benz suunnitteli ja patentoi ensimmäisen vaakasuorasylinterimoottorimallin. Karl Benz perusti Benz-yhtiön, joka oli Daimlerin edeltäjä.

title: Mercedes-Benz 630

text: 24/100/140 PS- ja 630-vaunuista käytettiin nimitystä "Großer Mercedes" saks. "Suuri" tai "Suurenmoinen Mercedes": tuon 1902 lähtien DMG:lle rekisteröidyn ja mallistossa käytetyn tuotemerkin juontuessa itävaltalaisen diplomaatti, liikemies ja kilpa-ajaja Emil Jellinekin "Mercedes"-tyttären mukaan vuonna 1900 "Daimler-Mercedes":iksi nimestytä, menestyksekkäästä kilpamoottorista. Yhteiseksi, vuoden 1926 fuusion jälkeen käytettäväksi tuotemerkiksi sovittiin "Mercedes-Benz", sillä Gottlieb Daimlerin kuoleman 1900 jälkeen Daimler-nimi oli myyty ulkopuolisille yrityksille (Daimler Motor Company Iso-Britanniassa, ja DMG:n itävaltalainen haara Austro-Daimler - nykyisin Steyr-Daimler-Puch AG), eikä se ollut käytettävissä ilman lainopillisia ongelmia. Vielä Daimler-kauden sylinterimittoihin ja sylinterilukuun perustuneella W- eli "Wagen"-vaunutunnuksella ollut mallipari koki elinkaarensa aikana useita teknisiä uudistuksia: se sai muun muassa Bosch-Dewandren alipainetehostuksella varustetut jarrut vuodesta 1928 alkaen. Tarjolle tuli myös lyhyemmällä akselivälillä ja ahdetulla K-moottorilla ollut urheiluversio Mercedes-Benz Typ K, sekä siitä mittavasti edelleen kehitetty, kilpailumenestystä saavuttanut versio Mercedes-Benz Typ S iskutilavuudeltaan kasvatetulla 6,8-litraisella M06-moottorilla). Nämä, sekä tyypistä S askeleittain kilpa-autoiksi SS, SSK ja SSKL kehittyneet, nyt oman W06-mallitunuksensa saaneet mallit käsitellään erillisissä kappaleissa, joita soisi laajennettavan omiksi artikkeleikseen.

title: Frederick Simms

text:
Vuonna 1895 Simms myi Daimler Motor Syndicaten liikemies Harry Lawsonille, joka muutti sen nimen "British Motor Syndicateksi". Tämä oli alkusysäys Daimler Motor Company of Coventryn ja brittiläisen autojenvalmistuksen synnylle. Mutta ennen kuin Simmsin ja Lawsonin välinen kauppa oli mahdollinen, Simmsin tuli saada suostumus patenttioikeuksien siirtoon kaikilta hänen aiemmilta sopijakumppaneiltaan eli sekä Gottlieb Daimlerilta että Daimler-Motoren-Gesellschaftilta. Saksassa tilanne oli se, että DMG oli talousvaikeuksissa ja Gottlieb Daimler yhdessä Wilhelm Maybachin kanssa olivat ulkona yhtiöstä, oman ajoneuvoprojektinsa kimpussa. Simms lupasi järjestää DMG:lle lisää pääomaa, ehdolla että Daimler ja Maybach otetaan takaisin yhtiön johtokuntaan ja myös hänelle itselleen varataan johtokunnasta yksi istuin. Näin tapahtui, ja voidaan todeta että Simmsin suorittamalla DMG:n pelastumisella oli suuri vaikutus eurooppalaiseen ajoneuvoteollisuuteen, koska myöhemmin DMG yhdistyi Karl Benzin yhtiön kanssa, muodostaen maailmanlaajuiseksi toimijaksi kasvavan Daimler-Benz AG:n. Simms toimi Coventryn Daimlerin konsultoivana insinöörinä, mutta hän ei kuulunut yhtiön johtokuntaan.
Vuonna 1896 Simms, yhdessä Lawsonin kanssa organisoi Lontoon ja Brightonin kaupunkien välisen autojen retkeilyajon, jolle hän antoi nimen "Emancipation Day drive". Emancipation Day on orjuuden lopettamisen muistopäivä ja tällä nimellä Lawson halusi korostaa sitä, kuinka Britannian silloinen tieliikennelaki kahlitsi autoilijoita. Lawsonin mielestä "Red Flag Act" vuodelta 1865, eli laki joka määräsi ajoneuvon kattonopeudeksi maaseudulla 4 mph (6 km/h) ja kaupungissa 2 mph (3 km/h), ja määräsi ajoneuvon edellä kulkemaan henkilön punaista merkkilippua heiluttaen, oli suurin hidaste autojen valmistamiselle ja myynnille. Tämän ensimmäisen, protestiluontoisen ajon muistoksi, ajetaan nykyisin vuosittainen Lontoo-Brighton retkeilyajo.

title: Gottlieb Daimler

text: Vuonna 1890 Gottlieb Daimler perusti Daimler-Motoren-Gesellschaft-yhtiön, joka valmisti Mercedes-merkkisiä autoja. Mercedes tuli myös yhtiön nimeksi vuonna 1900. Karl Benz kehitti oman autonsa Daimlerin kanssa samaan aikaan. Benzin Benz & Cie. ja Daimlerin Daimler-Motoren-Gesellschaft -yhtiöt yhdistyivät Daimler-Benz AG:ksi vuonna 1926. Vuonna 1998 Daimler-Benz AG ja Chrysler Corporation fuusioituivat ja muodostivat DaimlerChrysler AG:n.

title: Mercedes-Benz 630

text: Mercedes-henkilöautomalli 24/100/140 PS (1924-1926), vuonna 1926 yritysjärjestelyjen jälkeen uudelleen nimettynä Mercedes-Benz Typ 630 (1926-1929), lisämaksusta ahdetulla 160 hevosvoiman moottorilla Mercedes-Benz Typ 630 mit K-Motor (1928-1930), oli valmistajansa Daimler-Motoren-Gesellschaftin, ja myöhemmin sen Benz & Cie.:n kanssa Daimler Benz AG:ksi 28.6.1926 sulautuneen yhtiön huippumalli. Mallinimen hevosvoimalukemat (PS = "Pferdestärke"-sana) edustivat verohevosvoimia sekä tehoa tehdasarvona ilman ahdinta, tai ahdin kytkettynä. Uuden huippumallin suunnittelija Ferdinand Porsche loi myös samankaltaisia teknisiä ratkaisuja noudattavan, pienemmän mutta edustusautoksi luokitellun rinnakkaismallin Mercedes 15/70100 PS, sittemmin 1926-1929 Mercedes-Benz 400. Suuren mallin edeltäjäksi katsotaan DMG:n ennen sotaa lanseeraama, pikemminkin urheilu- kuin loistoautomalli "Mercedes 28/95 PS" (1914-1924).

title: Maybach

text: Willhelm Maybach (1846–1929) perusti 1920-luvulla Maybach-Motorenbau GmbH -nimisen yrityksen, joka tunnettiin maailmansotien välisenä aikana aikansa laadukkaimpien autojen valmistajana, jolle tyypillistä oli tekninen edistyksellisyys. Toisen maailmansodan aikana kaikki saksalaiset panssarivaunut oli varustettu Maybach-moottoreilla, joista kuuluisin lienee Tigerissä ja Pantherissa käytetty HL 230. Vuonna 1966 Maybach-Motorenbau yhdistyi Daimler-Benzin kanssa, jonka jälkeen se tunnettiin nimellä Maybach Mercedes-Benz Motorenbau GmbH. Vuonna 1969 yhtiön nimeksi tuli Motoren- und Turbinen-Union Friedrichshafen GmbH, eli MTU.

title: DKW

text: 1930-luvulla DKW oli maailman suurin moottoripyörävalmistaja. Vuonna 1932 DKW yhdistyi Audin, Horchin ja Wandererin kanssa Auto Unioniksi, mutta kaikki merkit jatkoivat toiseen maailmansotaan asti. Sodan jälkeen Auto Unionin omistajuus vaihtui muutamaan kertaan, ensin Daimler-Benzille vuonna 1957, kunnes sen lopulta osti Volkswagen Group vuonna 1964.

title: Daimler Company

text: Saksalainen yhtiö, joka on lähtöisin Stuttgartin lähistöllä sijaitsevasta Cannstattista, oli perusta niille liiketoimille, joista ensin muodostui vuosina 1890–1926 toiminut Daimler-Motoren-Gesellschaft. Tämän jälkeen siitä tuli osa Daimler-Benz-yhtiötä, joka valmisti autoja Mercedes-Benz -nimellä, vuosina 1926–1998. Vuosina 1998–2007 yhtiön nimi oli DaimlerChrysler ja nykyisin Daimler AG. Yhtiö ei kuitenkaan ole vuoden 1908 jälkeen valmistanut yhtään ajoneuvoa "Daimler"-nimellä.

title: Daimler-Benz

text: Vuonna 1998 Daimler-Benz yhdistyi yhdysvaltalaisen Chrysler Corporationin kanssa DaimlerChrysler AG:ksi. Fuusio kuitenkin purettiin Chryslerin myynnillä vuonna 2007, ja yhtiön nimi muutettiin Daimler AG:ksi.

title: Panther

text: Daimler-Benz ja MAN (runko) sekä Rheinmetall-Borsig (torni) saivat tehtäväkseen suunnitella 30–35 tonnin vaunusuunnitelman VK 30.02:n pohjalta huhtikuuhun 1942 mennessä. Daimler-Benzin suunnitelma muistutti suoraan T-34:ä rungon ja tornin muodon osalta, moottoriltaan, voimansiirroltaan, jousitukseltaan ja telojen osalta. MANin suunnitelma oli perinteisempi; se oli korkeampi ja leveämpi; torni oli taempana rungossa, bensiinimoottori, sauvajousitus ja perinteinen saksalainen miehistön sijoittelu. MANin suunnitelma hyväksyttiin 14. toukokuuta 1942, vaikka jo aikaisemmin oli tilattu 200 kappaletta vaunuja Daimler-Benziltä. Prototyyppi valmistettiin syyskuuhun mennessä ja hyväksyttiin kokeiden jälkeen. Panssarointia päätettiin vielä lisätä, mikä lisäsi myös painoa. Vaunua alettiin heti valmistaa korkealla prioriteetilla. Ensimmäiset vaunut valmistuivat joulukuussa ja kärsivät kiireen vuoksi luotettavuusongelmista. Vaunu pakotettiin sarjatuotantoon puolivalmiina. Valmistuksen aloittaminen kuitenkin kangerteli muun muassa erikoistyökoneiden puutteen takia. MAN:n ja Daimler-Benzin lisäksi Pantheria valmistivat Henschel Kassel-Mittelfeldissä ja MNH (Maschinenfabrik Niedersachsen-Hannover) Hannoverissa. Tosin nämä yhtiöt olivat vain pääurakoitsijoita; Pantherin, kuten muidenkin vaunujen, valmistuksessa käytettiin monien eri aliurakoitsijoiden valmistamia osia. Esimerkiksi Pantherin panssarilevyjä valmistivat muun muassa Schoeller-Bleckmann Itävallan Mürzzuschlagissa ja keskitysleirivankeja käyttänyt Bismarckhütte Ylä-Sleesiassa.

title: Mercedes-Benz A-sarja (W168)

text: Kun Mercedes-Benz A-sarjan auto kaatui ruotsalaisen Robert Collinin suorittamassa koeajossa, Daimler-Benz kiisti heti suunnitteluvirheen ja vetosi kokemukseensa autonvalmistajana ja hyvään maineeseensa. Daimler-Benz jopa syytti A-sarjan auton kaatumisesta rengasvalmistajaa ja ruotsalaisen tahon tarkoituksellista kilpailijan mustamaalauskampanjaa. Samalla Daimler-Benz jatkoi A-sarjan mainontakampanjaansa. Myöhemmin kävi ilmi, että A-sarjan auto oli jo kuukautta aikaisemmin melkein kaatunut toisessa testiajossa. Tässä tapauksessa A-sarjan auto oli noussut kahdelle pyörälle, mutta välttänyt kuitenkin kaatumisen. Tämä testi oli arvostettu tanskalainen Vuoden Auto -valintatesti. A-mallin epävakaus ei siis voinut olla auton suunnittelijoille yllätys.

title: Mercedes-Benz A-sarja (W168)

text: Vaikka Daimler-Benz-yhtiö yrittikin sovitella suhteitaan A-sarjan vakavuusongelman paljastaneeseen toimittaja Robert Colliniin, se boikotoi häntä Smart-kääpiöauton esittelyssä. Tämä johti Collinin autojournalistikollegoiden Daimler-Benzille lähettämään avoimeen kirjeeseen jossa he pahoittelivat tilannetta. Daimler-Benz suostui tällaisen kielteisen mediajulkisuuden jälkeen kutsumaan myös Collinin konsernin uusien mallien esittelyyn.

title: Gottlieb Daimler

text: Vuosina 1872–1881 hän työskenteli Nikolaus Otton moottoritehtaassa. Vuonna 1882 Daimler ja Wilhelm Maybach perustivat moottoritehtaan. Vuotta myöhemmin Daimler rakensi ja patentoi Maybachin avulla bensiinimoottorinsa. Vuonna 1886 Daimler asensi moottorinsa nelipyöräiseen vaunuun. Tämä oli modernin auton alkumuoto. Ensimmäinen todellinen auto rakennettiin 1889. Gottlieb Daimler katsotaan modernin henkilöauton ensikehittäjäksi ja auton isäksi yhdessä Karl Benzin kanssa. Daimler ja Benz kehittivät autonsa kuitenkin toisistaan tietämättä suunnilleen samoihin aikoihin.

title: Valmet Automotive

text: Heinäkuussa 2012 Valmet Automotive ja Daimler AG ilmoittivat Mercedes-Benz A-sarjan valmistussopimuksesta Uudenkaupungin tehtaalla.[9][10] Valmistus alkoi elokuussa 2013 ja jatkui vuoden 2017 loppuun.[11] [12] Marraskuussa 2015 Valmet Automotive ja Daimler AG ilmoittivat Mercedes-Benz GLC-katumaasturin valmistussopimuksesta. Valmistus alkoi Uudessakaupungissa vuoden 2017 helmikuussa.[13] Mercedes-Benz Cars palkitsi Valmet Automotiven parhaana kumppaniyrityksenään vuonna 2016. Perusteena esitettiin, että Valmet Automotive on huippuluokan teknologian omaava luotettava ja joustava partneri.[14] Maaliskuussa 2017 Valmet Automotive ja Daimler AG ilmoittivat uuden 4. sukupolven Mercedes-Benz A-sarjan valmistussopimuksesta. Tuotanto alkaa vuoden 2018 aikana.


query: Oliko Neuvostoliiton edeltäjä Neuvosto-Venäjä?

title: Neuvostoliitto

text: Neuvostoliitto (lyhenne NL[1]; ), virallisesti Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto ( ; lyhenne SNTL[1], ven. СССР[1], SSSR[1]) oli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen hallitsema sosialistinen valtio, joka oli olemassa vuosina 1922–1991. Neuvostoliiton edeltäjä oli lokakuun vallankumouksesta syntynyt Neuvosto-Venäjä.

text: Yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean asema vahvistettiin Neuvosto-Venäjän perustuslaissa, jonka viides neuvostokongressi hyväksyi heinäkuussa 1918. Sen mukaan toimeenpanevaan keskuskomiteaan tuli kuulua 200 edustajaa. Toimeenpanevan keskuskomitean istuntojen ulkopuolisena aikana sen päätösvalta kuului sen puhemiehistölle. Kun Neuvostoliitto perustettiin vuonna 1922, sen parlamentiksi luotiin Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea, jolloin yleisvenäläinen toimeenpaneva keskuskomitea jäi pelkän Venäjän neuvostotasavallan hallinnolliseksi elimeksi. Yleisvenäläinen toimeenpaneva keskuskomitea lakkautettiin kun Neuvostoliiton vuoden 1936 perustuslaki astui voimaan. Sen seuraajaksi tuli Venäjän korkein neuvosto.

title: Venäjän keskuspankki

text:
Venäjän keskuspankki ( tai ) on Venäjän federaation rahapolitiikasta eli esimerkiksi Venäjän ruplan arvon vakaudesta vastaava valtion laitos.
Pankki on perustettu 13. heinäkuuta 1990 Neuvostoliiton valtionpankin Venäjän tasavallan pankin pohjalta. Pankin nimi oli aluksi Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan keskuspankki (Venäjän SFNT:n keskuspankki). Neuvostoliiton hajottua ja Itsenäisten valtioiden yhteisön (IVY) tultua perustetuksi marraskuussa 1991, Venäjän SFNT:n korkein neuvosto julisti, että Venäjän SFNT:n keskuspankki on ainoa pankki, joka vastaa maan valuutan, eli ruplan vaihtokurssista, liikkeellelaskusta ja vakaudesta. Joulukuun 20. päivänä 1991, Neuvostoliiton valtionpankki lakkautettiin ja sen varannot, vastuut ja omaisuus siirrettiin Venäjän SFNT:n keskuspankille. Tämä nimettiin Venäjän (federaation) keskuspankiksi muutamia kuukausia myöhemmin.

text: Kesäkuussa 1990 neuvostotasavallan korkein neuvosto antoi julistuksen valtiollisesta suvereenisuudesta ja vuoden 1991 alussa luotiin Venäjän presidentin toimi, jolle siirrettiin korkeimman neuvoston toimeenpanovalta. Ensimmäisen presidentinvaalin voitti korkeimman neuvoston puhemiehenä toiminut Boris Jeltsin kesäkuussa 1991. Korkein neuvosto hyväksyi Neuvostoliiton lakkauttaneen sopimuksen Itsenäisten valtioiden yhteisöstä joulukuussa 1991 ja myöhemmin viralliseksi nimeksi tuli Venäjän federaatio.

title: Neuvostoliitto

text: Venäjän federaatio peri Neuvostoliiton aseman, mutta taloudellisesti ja poliittisesti heikentyneenä. Vuonna 2009 venäläisten enemmistön mielestä Neuvostoliiton hajoaminen oli onnettomuus. 16% venäläisistä kannatti Neuvostoliiton palauttamista alkuperäisessä muodossaan.[17] Puolueista NKP:n raunioille perustettu Venäjän federaation kommunistinen puolue on ajanut Neuvostoliiton ja neuvostojen perustamista uudelleen vapaaehtoiselta pohjalta.[18]

title: Neuvostoliiton ja Saksan suhteet ennen toista maailmansotaa

text: Saksa ja Neuvosto-Venäjä kehittelivät taistelukaasujen ja niiden käyttämiseksi tarvittavien ammusten valmistusta neuvosto-Venäjän alueella. Samaraan perustettiin tehtaita valmistamaan Saksalta kiellettyjä sotatarvikkeita.

title: Fordson F

text: Vuonna 1919 Ford solmi sopimuksen Fordsonien viennistä Neuvosto-Venäjälle, josta tuli Fordsonin suurin yksittäinen ostaja. 1921–1927 Neuvosto-Venäjä ja Neuvostoliitto ostivat 24 000 Fordsonia.

title: Neuvostoliiton korkein neuvosto

text: Korkein neuvosto perustettiin vuoden 1936 Neuvostoliiton perustuslailla, eli ns. Stalinin perustuslailla, jossa otettiin käyttöön yleinen äänioikeus. Tässä yhteydessä myös (kommunistinen) puolue määriteltiin osaksi valtiorakennetta, jolloin keskeisten puoluevirkailijoiden (pääsihteerin) merkitys kasvoi. Korkeimman neuvoston edeltäjä oli aluksi yleisvenäläisen, vuodesta 1922 yleisliittolaisen neuvostokongressin valitsema Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea. Neuvostoliiton alkuvuosien neuvostokongressissa äänioikeus ei ollut kaikilla eivätkä äänet olleet samanarvoisia. Vaali- ja äänioikeus on vain työtätekevillä luokilla, ei omistavilla. Kaupunkeja, joissa kommunisteja asui suhteellisesti paljon väestön enemmistön asuinalueita (maaseutua) enemmän, suosittiin alueisiin (maakuntiin) verrattuna viisinkertaisella painoarvolla edustajia valittaessa.

title: Fordson-Putilovets

text: Fordson-Putilovets oli Neuvosto-Venäjällä ja Neuvostoliitossa 1924-1933 valmistettu Fordson F-traktorin lisenssimalli. 1919 Fordson oli solminut sopimuksen Fordsonien viennistä Neuvosto-Venäjälle, josta tuli Fordsonin suurin yksittäinen asiakas. Vuosina 1921–1927 Neuvosto-Venäjä ja Neuvostoliitto ostivat 24 000 Fordsonia.

text: Vaikka Venäjä oli johtava neuvostotasavalta, sillä ei ollut alueensa mukaan nimettyä kommunistista puoluetta ja täten Neuvostoliiton kommunistinen puolue toimi käytännössä Venäjän kommunistipuolueena (perustettiin neuvostoajan lopulla 1990). Vuoden 1936 Neuvostoliiton ja vuoden 1937 Venäjän perustuslain mukaan Venäjä sai oman korkeimman neuvostonsa, joka valitsi hallituksen eli kansankomissaarien neuvoston. Samalla neuvostotasavallan viralliseksi nimeksi muuttui .

title: Neuvostoliitto

text: Nimi Neuvostoliitto juontaa juurensa Venäjän keisarikunnassa vallinneeseen työväen neuvostojen () traditioon, joiden avulla bolševikit ja ylipäätään koko sosialistinen liike Venäjällä organisoi päätöksentekoaan osallistavasti. Neuvostojen nimi säilyi Neuvostoliiton paikallishallinnon, alueiden, tasavaltojen valtuustojen ja parlamenttien nimenä, siten että maan parlamentiksi tuli vuoden 1936 perustuslaissa korkein neuvosto.

title: Neuvosto-Venäjä

text: Neuvosto-Venäjän voidaan katsoa syntyneen lokakuun vallankumouksessa 7. marraskuuta 1917 ja lakanneen itsenäisenä valtiona olemasta Neuvostoliiton syntyessä 30. joulukuuta 1922. Sen juridisena seuraajana toimi Venäjän neuvostotasavalta, mutta käytännössä Neuvosto-Venäjän johdon käyttämä valta siirtyi Neuvostoliiton johdolle. Neuvosto-Venäjä jatkoi Neuvostoliitossa täysivaltaisen valtion asemansa menettäneenä sen liittovaltiosubjektina. Kun Venäjä valtiollisesti itsenäistyi vuonna 1991 Neuvostoliitosta, tuli Venäjästä Venäjän federaatio, eli nykyinen Venäjä.

text: Neuvostoliiton ja Saksan suhteet pohjautuivat ennen toista maailmansotaa Rapallon sopimukseen, jolla Venäjä ja Saksa järjestivät keskinäiset suhteensa ajauduttuaan ensimmäisen maailmansodan ja Venäjän intervention vuoksi heikkoon diplomaattiseen asemaan. Rapallon sopimus määritti Brest-Litovskin rauhan jälkeiset olosuhteet Neuvosto-Venäjän ja myöhemmin Neuvostoliiton sekä Saksan kesken. Rapallon sopimuksen pohjalta Krestinski ja Stresemann allekirjoittivat 24. huhtikuuta 1926 vielä Berliinin sopimuksenkin, mikä sisälsi Neuvostoliiton ja Saksan välisen hyökkäämättömyyssopimuksen.

title: Chamberlainin toinen hallitus

text: Chamberlainin toinen hallitus oli Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, joka muodostettiin maan sotakabinetiksi 3. syyskuuta 1939, ja jatkoi toimintaansa 10. toukokuuta 1940 saakka, jolloin pääministeri Neville Chamberlain erosi. Hallitus oli kokoonpanoltaan suppeampi kuin edeltäjänsä. Chamberlainin toista hallitusta seurasi Churchillin ensimmäinen hallitus.Alahuoneessa oppositiojohtaja Clement Attlee tiedusteli 5. joulukuuta 1939 pääministeri Chamberlainilta Suomen talvisodasta liittyen siihen, oliko hallitus tukenut Suomen pyyntöä kutsua koolle Kansainliiton neuvosto ja Kansainliiton yleiskokous koolle. Chamberlainin mukaan ei, sillä Suomi oli toiminut omasta aloitteestaan. Ellen Wilkinson tiedusteli, oliko hallitus lähettänyt mitään vastalausetta Berliiniin ja Moskovaan hallituksille Suomeen kohdistuneen alueloukkauksen vuoksi, mihin Chamberlain vastasi, että ei ollut. Vyvyan Adamsin kysymykseen, aikoiko hallitus tukea Neuvostoliiton erottamista Kansainliitosta jätettiin vastaamatta.

text: 15. maaliskuuta 1922 saksalainen Junkers ja neuvosto-Venäjä sopivat siitä, että Junkersin asiantuntemukselle neuvosto-Venäjän rahoituksella perustetaan lentokonetehdas Venäjälle. Jo tätä ennen venäläiset olivat ostaneet lentokoneita suoraan Saksasta.

title: Neuvostoliiton historia

text: Neuvostoliiton historia käsittää vuodet 1922−1991. Neuvostoliitto syntyi 30. joulukuuta 1922 Venäjän, Ukrainan, Valko-Venäjän ja Transkaukasian yhdistyessä. Neuvostoliiton edeltäjä oli Neuvosto-Venäjä.

title: Viron historia

text: Venäjällä uskottiin näiden kahden viittauksen tarkoittavan, että Viro voisi myöhemmin esittää, että Venäjään liitetyt alueet kuuluvat kansainvälisen oikeuden mukaan Virolle eikä rajasopimus olisikaan yksiselitteisesti lopullisesti määritellyt Viron ja Venäjän välistä rajaa. Viron perustuslain määrittelyn mukaan Viron valtion alueen perusta on Viron tasavallan ja Neuvosto-Venäjän välinen Tarton rauhan sopimus vuodelta 1920, eikä Viron valtion aluerajoja saa muuttaa ilman riigikogun päätöstä. Näin ollen Viron sosialistisen neuvostotasavallan Venäjän neuvostotasavalle toisen maailmansodan lopussa suorittama alueluovutus ei olisi Viron valtionsäännön mukaan pätevä. Viron tulkinnan mukaan Viro ei itsenäistynyt 1991, vaan sen 1940 elokuussa keskeytynyt itsenäisyys on jatkunut 1991 alkaen Neuvostoliiton hajottua.

title: Neuvosto-Venäjä

text: Neuvosto-Venäjä () oli Neuvostoliittoa edeltänyt bolševistijohtoinen Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta.

title: Valko-Venäjän sankari

text: Aljaksandar Dubko (1938-2001, valkovenäjäksi Аляксандар Дубко, venäjäksi Александр Дубко, Aleksandr Dubko) oli Hrodnan alueellisen hallituksen puheenjohtaja. Vuonna 1994 hän oli ehdokkaana Valko-Venäjän presidentinvaaleissa. Hän oli aiemmin myös jäsenenä Valko-Venäjän neuvostotasavallan sekä Neuvostoliiton korkeimmassa neuvostossa. Hänet julistettiin Valko-Venäjän sankariksi pitkäaikaisesta työstään Neuvostoliiton ja Valko-Venäjän kansalaisten hyväksi.

title: Neuvostoliiton valtionpäämies

text: Neuvosto-Venäjän valtionpäämiehenä pidettiin yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajaa. Vastaavasti Neuvostoliiton nimellisenä valtionpäämiehenä oli vuosina 1922–1938 neuvostokongressin toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtaja ja vuodesta 1938 korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja. Varsinainen presidentin virka otettiin Neuvostoliitossa käyttöön vasta maaliskuussa 1990.

title: J.M.K.E.

text: Ensimmäisen kolmen vuoden aikana yhtye esiintyi kotimaansa lisäksi Latvian, Liettuan ja Venäjän neuvostotasavalloissa. Neuvostoliiton ulkopuolelle olikin käytännössä mahdotonta päästä esiintymään, etenkin kun KGB oli pannut yhtyeen nationalistis-anarkistisen sanoman merkille. Punkkareita pidätettiin Neuvostoliitossa muutoinkin silloin tällöin, ja ennen yhtyeen perustamista J.M.K.E.:n keulahahmo Villu Tamme joutui myös lyhyeksi aikaa psykiatriseen sairaalaan kieltäydyttyään palvelemasta kahden vuoden ajan Neuvosto-armeijassa, toisin kuin rumpali Venno Vanamölder.

title: Suomen sisällissota

text: Neuvosto-Venäjän tavoitteet ja toimet Suomen suhteen vaikuttavat pinnalta katsoen ristiriitaisilta. Bolševikit myönsivät maalle itsenäisyyden joulukuussa 1917, mutta valtasivat menettämiään alueita myöhemmin takaisin kansallisuuspolitiikastaan huolimatta, saksalaisten ”avunpyyntötaktiikkaa” käyttäen. V. I. Lenin olisikin halunnut Suomen säilyvän entisen emämaan yhteydessä sotilas-, suurvalta- ja myös sisäpoliittisista syistä, mutta maasta oli luovuttava Saksan uhan, neuvosto-Venäjän sisäisen sekasorron ja ympärysvaltojen intervention takia. Päätavoitteena oli Venäjän ydinalueiden pelastaminen. Lisäksi joulukuun 1917 alussa maan kolmestakymmenestä hallintoalueesta vain yksi oli täysin bolševikkien hallussa. Näiden sotilas- ja geopoliittisten tosiasioiden vuoksi Leninillä oli varaa ja mahdollisuuskin esiintyä Suomen suunnalla aatteellisena kansojen itsemääräämisoikeutta kunnioittavana bolševikkina. Se ei estänyt neuvosto-Venäjää tukemasta Suomen punaista kaartia vuoden 1918 sodan aikana. Punaisten voitto olisi helpottanut bolševikkien epävarmaa asemaa, ja siksi suomalaisten kansallista epäyhtenäisyyttä yritettiin käyttää hyväksi. Venäjän sisäisen kriisin vuoksi tuki oli kuitenkin riittämätöntä.[91]

title: Suomen historia

text: Suomen senaatti antoi itsenäisyysjulistuksen 6. joulukuuta 1917 Venäjän toisen, eli vuoden 1917 Lokakuun vallankumouksen jälkeen. Leninin johtama Neuvosto-Venäjän kansankomissaarien neuvosto tunnusti Suomen itsenäisyyden 31. joulukuuta 1917, ja pian sen jälkeen moni muu valtio. 28. tammikuuta 1918 alkoi sisällissota, joka päättyi Saksan tukemien valkoisten voittoon bolševikkien tukemia punaisia vastaan. Samana vuonna vapaaehtoiset tekivät joitakin aseellisia retkiä Neuvosto-Venäjälle muun muassa Aunukseen, Vienaan ja myös Viroon. Rauha Neuvosto-Venäjän kanssa solmittiin Tartossa 14. marraskuuta 1920. Toisessa maailmansodassa Suomi taisteli Neuvostoliittoa vastaan talvisodassa 1939–1940 ja jatkosodassa 1941–1944. Aselevon jälkeen 4. syyskuuta 1944 aseet jouduttiin kääntämään Neuvostoliiton vaatimuksesta Saksaa vastaan Lapin sodassa 1944–1945.[14]

title: Pietarin neuvosto

text: Pietarin neuvosto (koko nimeltään Pietarin [Petrogradin] työläisten ja sotilaiden edustajien neuvosto, , Petrogradski sovet rabotših i soldatskih deputatov) oli Pietarissa vuosina 1917–1924 vaikuttanut hallinnollinen elin, joka oli yksi sadoista eri puolille Venäjän tasavaltaa syntyneistä työläisten ja sotilaiden neuvostoista. Helmikuun vallankumouksen jälkeen se toimi Venäjän väliaikaisen hallituksen rinnalla, osittain tämän määräyksistä välittämättä, kunnes lokakuun vallankumouksen myötä valta siirtyi kokonaan Pietarin neuvostolle. Se muodosti yhdessä Venäjän muiden kaupunkien neuvostojen kanssa Neuvosto-Venäjän, josta myöhemmin syntyi Neuvostoliitto.[1]

text: Venäjän federaation ulkoasiainministeriön edeltäjiä olivat Neuvostoliiton ulkoasiainministeriö, Neuvostoliiton ulkoasiainkansankomissariaatti, Venäjän federatiivisen sosialistisen neuvostotasavallan ulkoasiainkansankomissariaatti ja Venäjän keisarikunnan ulkoasiainministeriö.

title: Neuvostoliitto

text: Politiikantutkija Radolph Rummelin laskelmien mukaan Neuvostoliiton ja sen edeltäjän Neuvosto-Venäjän aikaansaattamisessa sekä valta-aikana vuosina 1917-1991 kuoli yhteensä 62 miljoonaa ihmistä. Rummel on laskenut tuon sisältävän noin 39,5 miljoonaa keskitysleireillä kuollutta, noin 8,3 miljoonaa terroriteoissa kuollutta, noin 7,8 miljoonaa pakotetuissa nälänhädissä kuollutta ja noin 4,3 miljoonaa kyydityksissä (engl. deportation) kuollutta. Toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan kuolemantapauksista ajoittuu vain noin 15,6 miljoonaa, ja Stalinin jälkeiseen aikaan kuolemantapauksista ajoittuu vain noin 6,9 miljoonaa. Luvut eivät sisällä toisen maailmansodan taisteluissa kuolleita.[35] Historian professori Norman Naimarkin mukaan Stalin teloitutti lähes miljoona Neuvostoliiton kansalaista.[36]

title: Venäjän vaakuna

text: Vuonna 1917 Venäjän keisarikunnan hajottua muodostettiin Neuvosto-Venäjä, josta muodostui myöhemmin Neuvostoliiton osa, Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta. Venäjän vaakuna uudistettiin täysin ja käyttöön tuli Neuvostoliiton vaakunaa muistuttava sirppi ja vasara -aiheinen vaakuna.

title: Jatkuva vallankumous

text: Jatkuva vallankumous on poliittinen oppi, jonka mukaan työväenluokan maailmanlaajuinen vallankumous on jatkuva prosessi, jota pitää tukea. Oppi muodostui Venäjällä vuonna 1917 tapahtuneen lokakuun vallankumouksen jälkeen. Näkemys joutui syrjään sen jälkeen, kun spartakistien vallankaappausyritys Saksassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1919 epäonnistui, Unkarin neuvostotasavalta kukistui myöhemmin samana vuonna ja Neuvosto-Venäjä epäonnistui Puolan valtaamisessa vuonna 1920. Lev Trotski ja hänen kannattajansa eli trotskilaiset puolustivat ajatusta jatkuvan vallankumouksen välttämättömyydestä vielä tämän jälkeenkin. Neuvosto-Venäjällä ja sittemmin Neuvostoliitossa kuitenkin vakiintui Josif Stalinin kannattama käsitys ”sosialismista yhdessä maassa”, minkä mukaan Neuvosto-Venäjän ja Neuvostoliiton tuli keskittyä ennen kaikkea talousuudistukseensa maailmanvallankumouksen aktiivisen tukemisen asemesta. Käytännössä Neuvostoliitto kuitenkin piti yllä kominternia ylläpitääkseen verkostonsa kaikissa maissa, joissa oli kommunistinen puolue.

title: Venäjän jääkiekkomaajoukkue

text:
Venäjän jääkiekkomaajoukkueen edeltäjä Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkue (niin kutsuttu Punakone) dominoi kansainvälisiä kisoja 1970- ja 1980-luvulla. Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkue voitti aikanaan monta kultamitalia MM- ja olympiakisoista. Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkue ja Venäjän jääkiekkomaajoukkue ovat voittaneet yhteensä 26 MM-kultamitalia, yhtä monta kuin Kanada.
Venäjän jääkiekkomaajoukkue on voittanut viisi MM-kultaa, vuosina 1993, 2008, 2009, 2012 ja 2014. Viimeisin MM-turnaus järjestettiin Venäjällä 2016.

title: Kansankomissaarien neuvosto

text: Kansankomissaarien neuvosto (, lyh. Sovnarkom) oli Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan ja muiden Neuvostoliiton alkuvaiheen (autonomisten) tasavaltojen (kuten Valko-Venäjän SNT) sekä Neuvostoliiton (Sosialististen neuvostotasavaltojen liiton) hallitusten nimitys ennen vuotta 1946. Tuolloin kansankomissaarien neuvosto muuttui Neuvostoliitossa ministerineuvostoksi. Kansankomissaarit vaihtuivat ministereiksi ja kansankomissariaatit ministeriöiksi. Muuallakin Neuvostoliitossa nimitykset muuttuivat vastaavasti.


query: Milloin Martemjan Rjutin kuoli?

title: Martemjan Rjutin

text: Martemjan Rjutin (, 13. helmikuuta 1890 Verhneje Rjutino, Ust-Udinskin alue, Irkutskin kuvernementti – 10. tammikuuta 1937 Moskova) oli venäläinen/neuvostoliittolainen bolsevikki. Hän oli pitkän linjan puoluetyöntekijä ja viimeisiä julkisesti Stalinia vastaan nousseita henkilöitä Neuvostoliitossa. Hänet teloitettiin "suuren puhdistuksen" aikana ja rehabilitoitiin vasta 1988.

title: Martemjan Rjutin

text: Keisarivallan kukistuttua Rjutin valittiin syyskuussa 1917 Harbinin työläisten ja sotilaiden edustajien neuvostoon. Samana vuonna hän johti lisäksi bolsevikkipuolueen Harbinin komiteaa ja työskenteli puolueen ”Borba”-viikkolehden (’Taistelu’) päätoimittajana. (Starkov 1992, s. 6.) Palattuaan Irkutskiin Rjutin nimitettiin Irkutskin sotilaspiirin komentajaksi. Maaliskuussa 1918 hänestä tehtiin Irkutskin toimeenpanevan komitean varapuheenjohtaja. Sisällissodan aikana 1918 – 1920 Rjutin toimi Siperian alueella muun muassa varuskunnan päällikkönä, armeijakunnan esikunnan komendanttina, partisaaniosaston komentajana, Irkutskin maanalaisessa puoluekomiteassa ja puolueen Irkutskin kuvernementtikomitean puheenjohtajana. (Starkov 1992, s. 8 - 10.)

title: Martemjan Rjutin

text: Rjutin kutsuttiin takaisin Moskovaan helmikuussa 1930 ja nimitettiin kansantalouden korkeimman neuvoston jäseneksi ja johtamaan elokuvateollisuuden hallintoa. (Radzinski 2001, s. 304.) Rjutin kirjoitti politbyroolle perusteellisen kirjeen Siperian-kokemuksistaan kuvaillen maatalouden tuhoamista ja lähes sisällissodan partaalla olevaa maaseutua. Kaunistelemattomat kuvaukset raivostuttivat Stalinin. (Serebrjakova 1997, s. 104 - 105.) Elokuussa Stalin kutsui Rjutinin luokseen Sotšiin, mutta tämä ei edelleenkään suostunut osoittamaan julkista katumusta tai tuomitsemaan oikeisto-oppositiota. (Serebrjakova 1997, s. 104 - 105; Radzinski 2001, s. 304.)

title: Martemjan Rjutin

text: Rjutin edusti Dagestania myös 13. edustajakokouksessa toukokuussa 1924, vaikka hänet oli siirretty jo edellisen vuoden joulukuussa Moskovaan. Sekä puolueen Kaakkoisbyroon keskuskomitea että Dagestanin aluekomitea olivat vastustaneet siirtoa. (Starkov 1992, s. 11.) Myöhemmin Rjutin osallistui edustajana Yleisliittolaiseksi kommunistiseksi puolueeksi (bolsevikit) nimensä muuttaneen puolueen 14:nteen, 15:nteen ja 16:nteen edustajakokoukseen. (Vaksberg 1989, s. 43.)

title: Martemjan Rjutin

text: Lokakuussa 1928 kommunistisen puolueen keskuskomitean orgbyroossa Rjutinia syytettiin oikeistopoikkeaman suosimisesta johtamassaan Krasnaja Presnjan piirissä ja hän puolestaan syytti Stalinia laittomuuksista. Muutamaa päivää myöhemmin Rjutin erotettiin siihenastisista tehtävistään. Vuonna 1929 hänet siirrettiin armeijan ”Krasnaja svezda”-lehden (’Punatähti’) päätoimittajaksi ja lähetettiin Siperiaan valvomaan kollektivisointia keskuskomitean nimissä. (Vaksberg 1989, s. 45; Serebrjakova 1997, s. 104.)

title: Martemjan Rjutin

text: Martemjan Nikititš Rjutin syntyi 13. helmikuuta 1890 köyhään talonpoikaisperheeseen Irkutskin kuvernementin Ust-Udinskin alueen Verhneje Rjutinossa. 13-vuotiaana hän meni tehdastyöhön Irkutskiin. Huolimatta 10 – 11-tuntisista työpäivistä hän jatkoi koulunkäyntiä ja pääsi Siperiaan karkotetun sosiaalidemokraatin B. V. Markovinin avulla opiskelemaan Irkutskin opettajaseminaariin. (Starkov 1992, s. 4.)

title: Martemjan Rjutin

text: Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet Luokka:Bolševikit

title: Martemjan Rjutin

text: Moskovassa Rjutin työskenteli puoluekomitean agitprop-osaston hoitajana ja pääsi seuraamaan läheltä puolueen sisäpiirin valtataisteluja. Aluksi hän piti tärkeimpänä tehtävänä taistelua puolueen päälinjan puolesta oppositioryhmittymiä vastaan ja rivien yhtenäistämistä. (Starkov 1992, s. 11.)

title: Lockheed F-80 Shooting Star

text: XP-80:ksi nimetty prototyyppi teki ensilentonsa 8. tammikuuta 1944. Sen moottorina oli de Havilland Vampire-hävittäjän prototyypistä otettu Halford H1 (myöhemmin 'Goblin') suihkumoottori. Lockheedin pääkoelentäjä Milo Burcham kuoli 20. lokakuuta 1944 lentäessään koneen toisella prototyypillä. Myös lentäjä-ässä Richard Bong kuoli koelentämänsä P-80:n maahansyöksyssä. Shooting Star tuli palveluskäyttöön vuoden 1945 alkupuolella ja 45 toimitettiin USAF:ille ennen sodan loppua.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Martemjan Rjutin

text: Syyskuussa 1930 Rjutin julistettiin puolueesta erotetuksi. (Serebrjakova 1997, s. 104 - 105.) Stalin ei ollut tyytyväinen, vaan kirjoitti Molotoville suunnitellen Rjutinin karkottamista jonkin ajan kuluttua vähin äänin mahdollisimman kauas Moskovasta. (Stalin, 13.9.1930; Sebag Montefiore 2004, s. 80.) Marraskuussa (Serebrjakova 1997, 105) Stalin määräsi Rjutin pidätettäväksi ”vastavallankumouksellisen ryhmän organisoimisesta” ja ”neuvostovastaisesta agitaatiosta” syytettynä, mutta tammikuussa 1931 OGPU vapautti tämän kaikista syytteistä. Rjutin otettiin myös takaisin puolueen jäseneksi. (Vaksberg 1989, s. 45.)

title: Salmanassar V

text:
Salmanassar V oli Assyrian kuningas vuosina 727–722 eaa. Ensimmäinen maininta hänestä on foinikialaisen Zimirran kaupungin kuvernöörinä Tiglatpileser III:n aikaan. Hän oli luultavasti tämän poika.
Syyriassa nousi levottomuuksia Salmanassar V:n aikana.
Assyrian vasalli, Israelin kuningaskunta, nousi kapinaan. On arviotu, että Salmanassar kuoli piirittäessään Israelin pääkaupunkia Samariaa, mutta tarkempaa tietoa siitä, miten ja milloin hän kuoli, ei ole saatu selville. Salmanassaria seurasi kuninkaana hänen veljensä Sargon II.

title: Martemjan Rjutin

text: Seuraavina kuukausina tilanne muuttui ratkaisevasti. Stalin lopetti NEP-politiikan ja aloitti radikaalit toimet maan teollistamiseksi, maatalouden pakkokollektivisoimiseksi ja keskusjohtoisuuden lisäämiseksi. Oikeisto-oppositio Nikolai Buharinin johdolla nousi pakkokollektivisointia vastaan. Rjutin asettui tukemaan Buharinia, vaikka pitikin tätä miehenä, joka ”väsyy nopeasti eikä pysty pitkälliseen taisteluun vakavasti otettavaa vihollista vastaan”. (Radzinski 2001, s.259 – 265, 269 – 270.)

title: Martemjan Rjutin

text: Maaliskuussa 1921 Rjutin osallistui Venäjän kommunistisen puolueen (bolsevikit) 10. edustajakokoukseen Moskovassa ja lähti muiden edustajien tavoin mukaan kukistamaan kesken edustajakokouksen alkanutta Krondstadtin kapinaa. Toukokuussa keskuskomitean Siperian-byroo lähtti hänet puoluetyöhön ensin Kuzbasiin ja sieltä Tomskiin. (Starkov 1992, s. 8 - 10.)

title: Martemjan Rjutin

text: Vapauduttuaan Rjutin työskenteli Sojuzelektron ekonomistina (Martirolog) ja aloitti maanalaisen Stalinin-vastaisen toiminnan. Maaliskuun alussa 1932 hän sai valmiiksi parisataasivuisen ohjelmanjulistuksen nimeltä ”Stalin ja proletariaatin diktatuurin kriisi” sekä sen pohjalta lyhyemmän "Vetoomuksen kaikille puolueen jäsenille". (Starkov 1992, s. 27.) Kirjoitukset levisivät monisteina kädestä käteen, ja Rjutin kutsui koolle joukon vanhoja bolsevikkeja, jotka perustivat 21. elokuuta Golovinossa Moskovan lähellä Marxisti-leninistien liiton hänen esittämiensä ajatusten pohjalta. Ohjelmanjulistuksessa tuomittiin jyrkästi laittomuudet ja valtiollinen väkivalta, Stalinin henkilödiktatuuri, nälänhätään johtanut pakkokollektivisointi ja ylipäänsä tavallisten ihmisten elämää kurjistava politiikka. (Vaksberg 1989, s. 43 - 46.)

title: Martemjan Rjutin

text: Vuonna 1925 Rjutin valittiin puolueen Moskovan Krasnaja Presnjan piirikomitean sihteeriksi. Asema oli huomattava, sillä piirin alueella asui neljännes pääkaupungin puoluejäsenistä. Rjutinin läheiseen toveripiiriin kuului lukuisia huomattavia bolsevikkeja, joista osaan hän oli tutustunut jo Siperiassa ja Dagestanissa, esimerkiksi Jemeljan Jaroslavski, Mihail Kalinin ja Anastas Mikojan, ja professoreita puolueen Punaisten professorien instituutista. (Vaksberg 1989, s. 44 - 45; Starkov 1992, s. 12 - 13.) Dagestanissa Rjutin oli ystävystynyt myös Sergei Kirovin kanssa. (Serebrjakova 1997, s. 103.)

title: Statira (Dareios III:n vaimo)

text: Dareios otti vaimonsa, äitinsä ja lapsensa mukaa kun hän lähti sotimaan Aleksanteri Suurta vastaan. Kärsittyään tappion Issoksen taistelussa Dareios jätti perheensä Damaskokseen ja he jäivät Aleksanterin vangeiksi (vuonna 333 eaa.). Antiikin lähteiden mukaan Statira oli Aasian kaunein nainen. Tästä huolimatta Aleksanteri ei koskenut Statiraan ja antoi tämän kuten kuningattaren kuului. Statira kuoli kuitenkin jostain syystä vuoden 331 eaa. tienoilla. Quintus Curtius Rufus väittää että Statira sairastui matkustamisen aiheuttaman rasituksen vuoksi. Plutarkhos ja Junianus Justinus taas väittävät että Statira kuoli synnytyksen yhteydessä. Jos Statira oli raskaana vuonna 331 eaa. niin isä olisi melko varmasti ollut Aleksanteri itse. Toisaalta ei tiedetä aivan tarkasti milloin Statira kuoli.

title: Martemjan Rjutin

text: Irkutsk oli vuonna 1905 vallankumoustapahtumien keskus Siperiassa, ja Rjutin osallistui opiskelijatoveriensa tavoin poliittisiin kokouksiin. Valmistuttuaan hän työskenteli kyläkoulun opettajana. Hän luki marxilaista kirjallisuutta, osallistui bolsevikkien maanalaiseen toimintaan ja kirjoitteli useisiin lehtiin. Rjutin liittyi Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueeseen (bolsevikit) lokakuussa 1914. (Vaksberg 1990, s. 334; Starkov 1992, s. 4 - 5.)

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Top Gun – lentäjistä parhaat

text: Elokuvassa Cruise esittää huimapäistä yhdysvaltalaista laivaston hävittäjälentäjää nimeltä Pete ”Maverick” Mitchell, joka on tunnettu kurittomuudestaan. Maverickin elämää varjostaa myös muisto hänen isästään, joka oli aikoinaan laivaston paras hävittäjälentäjä, mutta joka kuitenkin kuoli epämääräisissä olosuhteissa Vietnamin sodassa. Maverickin aisaparina on Anthony Edwardsin esittämä Nick ”Goose” Bradshaw. Holtittomuudestaan huolimatta kaksikko lähetetään elokuvan alussa Top Gun -nimiseen laivaston hävittäjälentäjäkouluun Kalifornian Miramariin. Heti alussa käy selville, että kurssilla on kaksi lentäjäkaksikkoa ylitse muiden, Maverick & Goose sekä Val Kilmerin esittämä Tom ”Iceman” Kazanski & Rick Rossovichin esittämä Ron ”Slider” Kerner. Maverick ei tule lainkaan toimeen Icemanin kanssa ja heillä on kiistaa milloin pukuhuoneessa, milloin koulun käytävillä. Koulussa Maverick myös rakastuu kauniiseen siviilikouluttajaan, Kelly McGillisin esittämään Charlotte ”Charlie” Blackwoodiin. Elokuvan aikana Maverick kisailee jatkuvasti Icemanin kanssa, milloin baarissa, milloin lennettäessä, milloin lentopallokentällä. Charlien ja Maverickin rakkauskaan ei ole aivan mutkatonta.

title: Martemjan Rjutin

text: Abramovitch, Raphael R. The Soviet revolution 1917 – 1939. New York: International Universities Press 1962. Antonov-Ovsejenko, Anton. The time of Stalin. Portrait of a tyranny. New York: Harper & Row 1981. Gill, Graeme. The origins of the Stalinist political system. Cambridge: Cambridge University Press 1990. Laqueur, Walter. Stalin. The Glasnost revelations. London: Unwin Hyman 1990. Martirolog rasstreljannyh v Moskve i Moskovskoi oblasti. Rjutin Martemjan Nikititš. (luettu 28.11.2018). Nove, Alec. Glasnost' in action. Cultural Renaissance in Russia. Boston: Unwin Hyman 1989. Opablog. (luettu 28.11.2018). Radzinski, Edvard. Stalin. Helsinki: WSOY 2001. Sebag Montefiore, Simon. Stalin. Punaisen tsaarin hovissa. Helsinki: WSOY 2004. Serebrjakova, Sorja. Die Heldentat von Martemjan Nikititsch Rjutin. Utopie Kreativ 81/82 heinä-elokuu 1997, s. 103 - 107. . Stalin, Joseph et al. Stalins’s letters to Molotov. 1926 – 1936. New Haven: Yale University Press 1995. Starkov, B. A. Tjaškij put’ prozrenija. Teoksessa Martemjan Rjutin. Na koleni ne vstanu. Moskva: Izdatel'stvo polititšskoi literatury 1992. Vaksberg, Arkadi. He speaks to us as a living man to the living… Teoksessa Names that have returned. Moscow: Novosti 1989. Vaksberg, Arkadi. Skjut de galna hundarna! Berättelsen om Stalins åklagare Vysjinskij och hans tid. Norstedts 1990. Volkogonov, Dmitri. Stalin. Triumph and tragedy. London: Weidenfeld and Nicolson 1991.

title: Martemjan Rjutin

text: Seuraavaksi Rjutin matkusti keskuskomitean määräyksestä Donin-Rostoviin, missä hänestä tuli puolueen Kaakkoisbyroon agitprop-osaston hoitaja ja ”Sovetski jug”-lehden (’Neuvostoetelä’) päätoimittaja. Tammikuussa 1923 Rjutinista tehtiin myös puolueen aluekomitean sihteeri Kaakkoisen alueen rajalla sijaitsevaan Dagestaniin. Hän edusti Dagestania VKP(b):n 12. edustajakokouksessa huhtikuussa 1923. (Starkov 1992, s. 11.)

title: Martemjan Rjutin

text: (”Vetoomus kaikille puolueen jäsenille”, englanninkielinen käännös Annette Vogtin saksankielisestä käännöksestä).

title: Martemjan Rjutin

text: Vielä loppuvuodesta 1927 Rjutin vaikutti kovan linjan stalinistilta. Hän osallistui marraskuussa vallankumousjuhlien yhteydessä vasemmisto-opposition viimeisen julkisen mielenosoituksen vaientamiseen ja otti jopa nyrkein yhteen mielenosoittajien kanssa. (Abramovitch 1962, s. 354; Radzinski 2001, s. 250.) Hän oli muun muassa politbyroon Moskovan-komitean jäsen ja tuli joulukuussa puolueen 15. edustajakokouksessa valituksi keskuskomitean ehdokasjäseneksi. (Starkov 1992, s. 14.)

title: Martemjan Rjutin

text: OGPU julisti tuomiot 11. lokakuuta. Rjutin tuomittiin 10 vuodeksi, ja hän vietti neljä vuotta ankarissa erityisvankiloissa Verhneje Uralskissa ja Suzdalissa. 1936 Stalin määräsi Rjutinin tuotavaksi Moskovaan. Rjutin kieltäytyi matkustamasta, joten hänet tuotiin väkivalloin tarkoin vartioidussa erikoisvaunussa. Häntä syytettiin terrorismista. (Vaksberg 1990, s. 62 - 63.) Tarkoitus oli ilmeisesti käyttää häntä tulevassa näytösoikeudenkäynnissä, mutta hän oli ainoa, joka kieltäytyi todistamasta itseään tai muita vastaan. Kun häneltä ei kiduttamallakaan saatu haluttuja lausuntoja, hänet tuomittiin kuolemaan 13. tammikuuta 1937 ja ammuttiin samana päivänä. (Radzinski 2001, s. 366 - 367.)

title: Martemjan Rjutin

text: OGPU aloitti Rjutinin "vastavallankumouksellisen ryhmän" jäsenten pidätykset syyskuun 15. päivänä 1932. Rjutin pidätettiin Jessentukin kylpyläkaupungissa Kaukasuksen alueella. (Starkov 1992, s. 29 - 30.) Stalin kutsui koolle keskuskontrollikomitean presidiumin, joka päätti erottaa kyseiset "kommunismin ja neuvostovallan viholliset ja työväenluokan petturit" puolueesta. Stalin vei asian vielä politbyroohon ja keskuskomitean täysistuntoon. Hän vaati Rjutinille kuolemantuomiota, mutta ei saanut enemmistöä taakseen. (Abramovitch 1962, s. 355; Antonov-Ovsejenko 1981, s. 111 - 112; Gill 1990, s. 250; Laqueur 1990, s. 74; Vaksberg 1990, s. 62; Volkogonov 1991, s. 205 - 206.)

title: Martemjan Rjutin

text: Kesäkuussa 1915 Rjutin kutsuttiin asepalvelukseen keisarilliseen armeijaan, ja lokakuussa hän siirtyi Irkutskin aliupseerikouluun. Kolmen kuukauden pikakoulutuksen jälkeen Rjutinista tehtiin 2. Siperialaisen varakiväärirykmentin aliupseeri. Hän ryhtyi harjoittamaan vallankumouksellista agitaatiota Irkutskin varuskunnan sotilaiden parissa. (Starkov 1992, s. 5.)

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Kida saa tietää, että Milo osaa lukea Atlantiksen muinaisia kirjoituksia, joten hän vie Milon katsomaan useita seinäkirjoituksia ja pyytää tätä kääntämään ne. Milo selittää, että Atlantis ja sen asukkaat saavat energiaa ”Atlantiksen sydämeksi” kutsutun suuren sinisen ”kristallin” elinvoimasta. Kristallin voimaa on säilötty kaikkien atlantislaisten käyttämiin hohtaviin sinisiin kristallikaulakoruihin. Kida muistelee, miten hänen äitinsä kuoli tuhansia vuosia sitten, kun ”Atlantiksen sydän” valitsi tämän suojellakseen kaupunkia jättimäiseltä tsunamilta, jonka atlantislaiset olivat saaneet aikaan käyttäessään ”Sydämen” voimia väärin. Kaksikko palaa takaisin retkeltään ja saa tietää, että Rourke ja muut ryhmäläiset ovat juonitelleet saadakseen ”Atlantiksen sydämen” haltuunsa ja viedäkseen sen sitten yläpuoliseen maailmaan. Rourke pahoinpitelee kuninkaan kohtalokkaasti pakottaakseen tämän paljastamaan ”Sydämen” olinpaikan, joka sattuu olemaan aivan valtaistuinsalin alapuolella. Rourke, Sinclair, Milo ja Kida laskeutuvat luolaan, jossa ”Sydän” leijuu korkealla ilmassa ympärillään Atlantiksen muinaisten kuninkaiden kiviveistoksia. ”Sydän” vetää Kidaa puoleensa, niin että se lopulta imeytyy prinsessan sisään ja lakkaa tuottamasta energiaa Atlantikselle ja sen asukkaille. Rourken miehet säilövät Kidan metallikonttiin ja valmistautuvat kuljettamaan sen takaisin pinnalle. Siinä samalla Milon ystävät kuitenkin hylkäävät Rourken, kun he ymmärtävät, että ”Sydämen” vieminen tarkoittaa atlantislaisille kuolemaa. Kuningas tekee kuolemaa, mutta ehtii kertoa Milolle totuuden "Sydämestä" ja pyytää häntä pelastamaan sekä sen että Kidan.

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.

title: Martemjan Rjutin

text: Rjutinin pojista Vasili (s. 1910) kuoli 1937 Lefortovon vankilassa ja Vissarion (s. 1913) ammuttiin samana vuonna leirillä Keski-Aasiassa. Vaimo Jevdokia M. Rjutina kuoli leirillä Karagandassa 1947. Myös Rjutinin veli ammuttiin. Rjutinin tytär Ljubov jäi ainoana perheestä eloon. Hän yritti saada isänsä rehabilitoiduksi jo Hruštšovin aikana, mutta ei onnistunut. (Opablog.)


query: Milloin Diogenes vaikutti?

title: Diogenes Babylonialainen

text: Diogenes Babylonialainen (myös Diogenes Seleukeialainen, Diogenes Stoalainen; ; n. 240-152 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi.

title: Antiikin Kreikan kirjallisuus

text: Filon Aleksandrialainen edusti keskiplatonismia, joka sai vaikutteita stoalaisuudesta ja pythagoralaisuudesta. Hänet tunnetaan erityisesti "Septuagintan" eli kreikankielisen Vanhan testamentin allegorisista tulkinnoista. Athenaioksen teos "Deipnosofistai" esittelee kirjoittajansa monipuolista oppineisuutta ja on merkittävä lähde muun muassa ajan ruokakulttuuriin sekä keski- ja uuteen komediaan. Plotinos oli myöhemmän keisariajan merkittävimpiä filosofeja. Hän muunsi Platonin ajatukset uudeksi oppisuunnaksi, jota kutsutaan uusplatonismiksi. Plotinoksen teos "Enneadit" vaikutti laajalti eurooppalaiseen ajatteluun 1600-luvulle saakka. 200-luvulla elänyt Diogenes Laertios kirjoitti teoksen "Merkittävien filosofien elämät ja opit", joka on merkittävä antiikin filosofian lähdeteos.

title: Zenon Tarsoslainen

text: Zenon Tarsoslainen (, n. 200 eaa.) oli kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Khrysippoksen oppilas ja opiskeli yhdessä Diogenes Babylonialaisen ja Antipatros Tarsoslaisen kanssa. Diogenes oli myös Zenonin oppilaana jonkin aikaa, mutta ei tiedetä kuinka kauan. Zenon kuului keskivaiheen stoalaisuuteen ja vaikuttaa hyväksyneen kaikki stoalaiset opit, paitsi että hän kielsi lopussa koittavan suuren maailmanpalon.

title: Diogenes Babylonialainen

text: Diogenes syntyi Seleukeiassa, Babyloniassa. Hän opiskeli filosofiaa Ateenassa Khrysippoksen oppilaana, ja seurasi Zenon Tarsoslaista stoalaisen koulukunnan johdossa. Hänen oppilaisiinsa kuului Panaitios. Filosofiassa hän vaikuttaa seuranneen läheisesti Khrysippoksen opetuksia, erityisesti dialektiikassa, jossa hänen kerrotaan opettaneen akatemialaista Karneadesta.[1]

title: Sosigenes (stoalainen)

text: Sosigeneestä ja hänen ajattelustaan ei tiedetä paljoakaan. Diogenes Laertioksen teoksen "Merkittävien filosofien elämät ja opit" kirja VII on sisältänyt hänen elämäkertansa, mutta tuo osuus kirjasta on kadonnut; nimestä on säilynyt ainoastaan maininta sisällysluettelossa. Aleksanteri Afrodisiaslaisen mukaan Sosigenes sai vaikutteita aristotelismista ja muokkasi stoalaisia oppeja sen mukaisesti.

title: Antonios Diogenes

text: Antonioksesta ei tiedetä muuta kuin se, mitä hänen nimensä Antonios tai latinaksi Antonius kertoo: tekijä vaikuttaa ottaneen jostain syystä nomen gentilen roomalaiselta Antoniusten suvulta. Antonios eli mahdollisesti ensimmäisellä vuosisadalla jaa., mutta hänet on ajoitettu myös 100- ja 200-luvuille. Hänen ajoituksensa oli tuntematon myös Fotiokselle, jolta on säilynyt yhteenveto hänen teoksestaan.

title: Korintti

text: Korintti järjesti Isthmian kisoja sen alaisuuteen kuuluneessa Isthmiassa. Satamakaupunkina ja Afroditen kulttikeskuksena kaupunki tunnettiin huonomaineisena, ja siellä kerrotaan olleen paljon prostituoituja. Hellenistisenä aikana 300-luvulla eaa. kaupungissa vaikutti muun muassa tunnettu kyynikko Diogenes.

title: Dion Khrysostomos

text: Dionin teoksista "Keskusteluja" käsittelee useita aiheita, ja se vaikuttaa olevan kooste hänen puheistaan. Ne käsittelevät muun muassa kuninkuutta ja hyvää hallintoa, Diogenes Sinopelaisen elämäntapaa, hyveitä ja paheita, vapautta ja orjuutta, vaurautta sekä sotaa ja rauhaa.

title: Leontion (filosofi)

text: Diogenes Laertios vaikuttaa säilyttäneen katkelman kirjeestä, jonka Epikuros ilmeisesti kirjoitti Leontionille. Siinä opettaja ylistää oppilastaan tämän hyvistä argumenteista tiettyjä filosofisia näkemyksiä (joita ei kuitenkaan mainita) vastaan. Pliniuksen mukaan Aristeides Thebalainen maalasi Leontionista maalauksen nimeltä "Leontion ajattelemassa Epikurosta".

title: Fanias Eresoslainen

text: Kirjallisuushistorian alalta mainitaan kaksi Faniaan teosta. Teoksessa "Runoilijoista", jota Athenaios myös lainaa, hän vaikuttaa kiinnittäneen huomiota ennen kaikkea ateenalaisiin muusikoihin ja komedianäyttelijöihin. Teos "Sokrateen seuraajista" mainitaan kahdesti Diogenes Laertioksen teoksessa. Fanias oli myös ensimmäisiä, joka kirjoitti järjestelmällisesti Kreikan musiikkihistoriasta.

title: 158 kaupungin valtiomuodot

text: Kokoelma on kadonnut jo antiikin aikana, eikä se näin ollut osana läpi keskiajan välittynyttä Aristoteleen teosten tekstikorpusta ("Corpus Aristotelicum"). Sen olemassaolo tunnetaan antiikin aikaisista teosluetteloista, joihin lukeutuu muun muassa Diogenes Laertioksen antama Aristoteleen teosten luettelo. Diogenes vaikuttaa olevan ensimmäinen, joka on kutsunut kokoelmaa 158 kaupungin perustuslaeiksi. Aristoteles itse viittaa kokoelmaan "Nikomakhoksen etiikan" lopussa, jossa hän kehottaa opiskelijoitaan tutkimaan olemassa olevia perustuslakeja ja tämän jälkeen kääntymään "Politiikassa" esitettyihin kysymyksiin, kuten esimerkiksi kysymykseen siitä, mikä hallintomuoto on paras.

title: Pyrrhonistiset kirjoitukset

text: Ainesidemoksen filosofiset argumentit tunnetaan suhteellisen hyvin myös Sekstos Empeirikoksen ja Diogenes Laertioksen kautta. Diogeneella vaikuttaa vielä olleen Ainesidemoksen teos käytettävissään.

title: Kyynikkojen kirjeet

text: Niin kutsuttujen Kyynikkojen kirjeiden kaksi pääryhmää ovat 51 Diogenes Sinopelaisen nimiin laitettua kirjettä sekä 36 Krates Thebalaisen nimiin laitettua kirjettä. Mitkään niistä eivät ole aitoja. Suurin osa Diogeneen nimiin laitetuista kirjeistä on todennäköisesti kirjoitettu ensimmäisellä vuosisadalla eaa., kun taas Kraateen nimiin laitetut kirjeet, joista osa vaikuttaa perustuvan Diogeneen kirjeisiin, ovat todennäköisesti peräisin ensimmäiseltä vuosisadalta jaa. Kirjeiden kirjoittajia ei tunneta, mutta kirjoittajia vaikuttaa olleen useita. Kirjeet on kirjoitettu koinee-kreikaksi, ja ne ovat harvoja kyynisen koulukunnan kirjoituksia, joita Rooman valtakunnan ajalta on säilynyt.

title: Merkittävien filosofien elämät ja opit

text: Mainituista syistä tutkijat ovat usein suhtautuneet Diogeneen teokseen epäilevästi. Viime aikoina teoksen mainetta on pyritty myös palauttamaan. Kaikki teoksessa käsitellyt filosofit ovat tiettävästä historiallisia henkilöitä ja heidät on ajoitettu suunnilleen oikein. Diogenes myös hahmottelee filosofian kehityslinjat pääpiirteittäin oikein. Hän mainitsee usein lähteensä tarkasti ja vaikuttaa lähinnä lainaavan lähteitään suoraan. Jotkut tutkijat ovat myös pyrkineet puolustamaan Diogenestä sillä perusteella, että nykyaikaan säilynyt teksti vaikuttaa myöhemmin lyhennellyltä ja turmeltuneelta versiolta.

title: Diogenes Oinoandalainen

text: Diogenes Oinoandalainen (100-luku) oli kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Diogenes tunnetaan ennen kaikkea siitä, että hän kirjoitutti kotikaupunkiinsa Oinoandaan massiivisen niin kutsutun Oinoandan piirtokirjoituksen, joka sisälsi epikurolaisen filosofian opetuksia.

title: Kyyria

text: Kyyrian musiikillinen tyyli oli melodista, groovea sisältänyttä metallia, joka ammensi vaikutteita myös muista musiikinlajeista: etnomusiikista, popista ja funkista. Yhtye itse nimesi tyylinsä varsin sarkastisesti milloin "pornometalliksi", milloin "sporttimetalliksi". Yhtyeen aikainen, virallinen biografia totesi yhtyeen muusikin olevan ""viettelevää, mysteeristä, valoisaa, groovaavaa, tanssittavaa, moshattavaa, kosmista, svengaavaa, atmosfääristä, tummaa, bluesahtavaa, melodista, melankolista, futuristista, industrialia, voimakasta, lämmintä ja likaista"".

title: Diogenes Oinoandalainen

text: Diogenes oli saanut filosofisen ja reetorikoulutuksen Rhodoksella. Hänellä vaikuttaa olleen epikurolaisia ystäviä eri puolilla kreikkalaista maailmaa. Diogenes oli ilmeisesti varakas ja kotikaupungissaan merkittävä henkilö, jotta hän kykeni hankkimaan suuren maa-alueen kirjoitukselleen. Epikuroksen ajattelusta mielenrauhan itselleen löytäneenä Diogenes kertoo motiivikseen, että vanhalla iällään hän halusi auttaa myös niitä jotka tulevat hänen jälkeensä, ja siksi hän sijoitti elämän parannuskeinot kaikkien kaupunkilaisten nähtäville. Kunnon epikurolaisen tavoin Diogenes ei ilmeisesti osallistunut politiikkaan.

title: Diogenes Sinopelainen

text: Diogenes syntyi Sinopessa ja kuoli Korintissa, Diogenes Laertioksen mukaan samana päivänä kuin Aleksanteri Suuri kuoli Babylonissa.

title: Artur Eklund

text: Eklundin mukaan germaaneille oli ominaista ""ritarillisuus, yritteliäisyys, ylväs vapaudentunne, nokkeluus ja keveämpi luonteenlaatu"" kun taas suomalaisten luonteeseen kuului ""taipumus mietiskelyyn, raskasliikkeisyys, hitaampi ja synkempi luonteenlaatu ja kiihkeä tunnevoima tyynen, tasaisen pinnan alla, synnyttäen milloin ihannoivaa innostusta, milloin katkeraa kaunaa"". Eklund olikin saanut ajatteluunsa vaikutteita ulkomaisilta rotuteoreetikoilta Arthur de Gobineaulta ja Houston Stewart Chamberlainilta.

title: Herakleides

text: Diogenes Laertios, joka on Herakleideen elämäkertatietojen päälähde, katsoo Herakleideen ennen kaikkea peripateettisen koulukunnan edustajaksi. Taustansa vuoksi hänet voidaan kuitenkin laskea myös akatemialaiseksi. Akatemian ja Aristoteleen lisäksi hän sai vaikutteita myös pythagoralaisilta. Näiden vaikutteiden seurauksena hänen filosofiansa sisälsi mystisiä piirteitä ja opin sielunvaelluksesta.

title: Diogenes Laertios

text: Diogeneen omasta ajattelusta tiedetään yhtä vähän kuin hänen elämästään. On ehdotettu, että hän olisi ollut epikurolainen tai skeptikko. Näkemystä epikurolaisuudesta puoltaa se, että hän puolustaa Epikurosta ja on kuvannut epikurolaisia oppeja laajalti teoksensa kymmenennessä kirjassa ja ottanut Epikurokselta mukaan kokonaisia teoksia. Näkemystä skeptisyydestä on tuettu sillä, että Diogenes osoittaa koulukuntien oppien suhteen puolueettomuutta skeptikkojen tyyliin ja on seurannut skeptisistisen koulukunnan historiaa muita kouluja pidemmälle. Eräässä kohdassa hän vaikuttaa jopa viittaavan skeptikoihin ”meidän koulunamme”. Toisaalta suurin osa näistä seikoista voidaan selittää sillä, että Diogenes on kopioinut lähteitään suoraan ja kritiikittömästi. On siten mahdotonta sanoa, että hän olisi kannattanut jotakin tiettyä koulua, ja hän vaikuttaa yleensäkin olevan kiinnostuneempi filosofien elämäkertojen yksityiskohdista kuin filosofisista opeista.

title: Diogenes Sinopelainen

text: Diogenes Sinopelainen eli "Diogenes Koira" (useimmiten vain Diogenes, ) (412 eaa. — 323 eaa.) oli kreikkalainen filosofi. Hän edusti kyynikkojen koulukuntaa. Häntä voidaan pitää koulukunnan varsinaisena perustajana Antistheneen jälkeen.

title: Platon

text: Sokrateen lisäksi Platon sai paljon vaikutteita muiden muassa Herakleitokselta ja Parmenideelta. Diogenes Laertios kertoo, että Platon olisi liittynyt Sokrateen kuoleman jälkeen Kratyloksen ja Hermogeneen seuraan. Ensin mainittu oli ollut Herakleitoksen oppilas, ja jälkimmäinen puolestaan oli omaksunut Parmenideen ajatukset. Lisäksi Platon sai myöhemmin vaikutteita pythagoralaisilta, joihin hän tutustui Italiassa käydessään.[6][2][19]

title: Menodotos Nikomedialainen

text: Menodotos vaikuttaa kirjoittaneen teoksia, joita Diogenes Laertios käytti lähteenään. Niitä ei ole kuitenkaan säilynyt. Galenoksen teosten joukossa on kuitenkin lyhyt tutkielma nimeltä "Galeni Paraphrastae Menodoti Suasoria ad Artes Oratio". Se on saattanut olla alun perin Menodotoksen teos, jota Galenos on muokannut.

title: Sotion

text: Sotion oli merkittävä lähde Diogenes Laertioksen filosofielämäkerroille. Hänen teoksistaan ei ole säilynyt yhtäkään, mutta ne tunnetaan epäsuorasti muun muassa Diogeneen kautta. Sotionin pääteos oli "Perimysjärjestyksistä" ( tai ). Se on varhaisin tunnettu teos, jossa filosofeja järjestettiin koulukuntiin perimysjärjestyksittäin eli opettaja-oppilas -ketjujen mukaisesti. Sotionilta on peräisin muun muassa ajatus joonialaisesta koulukunnasta, joka sai alkunsa Thaleesta, joka vaikutti Anaksimandrokseen, joka vaikutti edelleen Anaksimeneehen, ja niin edelleen.

title: Diogenes Apollonialainen

text: Diogenes uskoi maailmoja olevan rajattomasti, samoin tyhjää tilaa. Tämä käsitys on todennäköisesti saanut vaikutteita Leukippokselta.

title: Diogenes Babylonialainen

text: Dialektiikan taito () (Diogenes Laertios, vii. 51) Ennustamisesta (Cicero, De divinatione i. 3, ii. 43) Athene-jumalattaresta, jonka synnyn Diogenes selitti Khrysippoksen tavoin fysiologisesti (Cicero, De natura deorum i. 15) Sielun hallitsevasta periaatteesta () (Galenos) Kielestä (; Diogenes Laertios vii. 55), joka vaikuttaa käsitelleen kielifilosofiaa Hyvästä syntyperästä (), useita kirjoja (Athenaios iv. p. 168) Laeista (), useita kirjoja, joista ensimmäistä Athenaios lainaa (xii. s. 526; Cicero, De legibus iii. 5, jossa "Dio" on väärinkirjoitettu "Diogenes")

title: Diogenes Laertios

text: Samoin myös nimen ”Laertios” alkuperä on epävarma. Stefanos viittaa häneen eräässä kohdassa ”Diogenes Laerteslaisena”, mikä viittaisi siihen, että Diogenes olisi ollut kotoisin jostain Laertes-nimisestä kaupungista, kenties Kaarian tai Kilikian tuon nimisistä kaupungeista. Toinen ehdotettu selitys on, että jollain hänen esivanhemmistaan olisi ollut roomalainen Laertiuksen sukuun kuulunut suojelija. Tuoreemman teorian mukaan ”Laertios” on lempinimi, jolla hänet on erotettu antiikin muista Diogenes-nimisistä. Nimi olisi peräisin homeerisesta epiteetistä "Diogenes Laertiade" (”Zeus-syntyinen Laerteen poika”), jolla "Odysseiassa" viitataan Odysseukseen.

title: Diogenes Laertios

text: Diogeneen nimen täsmällinen muoto on epävarma. Hänen teoksensa antiikin aikaisissa käsikirjoituksissa häneen viitataan nimellä ”Laertios Diogenes”, ja tämä muoto esiintyy edelleen Sopatroksella ja "Sudassa". Nykyaikainen muoto ”Diogenes Laertios” on harvinaisempi ja esiintyy Stefanoksella ja eräässä "Kreikkalaisen antologian" lemmassa. Häneen viitataan myös nimellä ”Laertes” sekä pelkästään nimellä Diogenes.

title: August Bournonville

text: Nuoruuden Pariisin-opiskelujen jälkeen Bournonvillesta tuli Kööpenhaminaan Kuninkaallisen baletin tanssija. Vuosina 1830–1877 hän oli kuninkaallisen baletin koreografi, ja hän loi seurueelle yli 50 balettia, joita ihaillaan niiden elämänilon, keveyden ja kauneuden vuoksi. Hän loi tyylin, joka on täysin hänen omansa vaikka oli saanut vaikutteita pariisilaisesta baletista. Koreografina hän loi baletteja, joiden tapahtumaympäristönä oli milloin Tanska, milloin Italia tai Venäjä, jopa Etelä-Amerikka. Koreografioista on säilynyt vain pieni osa.


query: Kuka oli Herbert Alexander Simon?

title: Herbert Simon

text: Herbert Alexander Simon (15. kesäkuuta 1916 Milwaukee, Wisconsin – 9. helmikuuta 2001) oli Nobel-palkittu yhdysvaltalainen tutkija, joka keskittyi pitkällä urallaan niin taloustieteeseen, tietojenkäsittelytieteeseen, hallintotieteeseen, kognitiiviseen psykologiaan kuin filosofiaankin. Hänen yhdistävä kiinnostuksen kohteensa näissä kaikissa oli ihmisten päätöksenteko ja ongelmien ratkaisuprosessit.

title: Herbert James Draper

text: Toll, Simon: Herbert Draper 1863–1920: A Life Study

title: Viikonloppu Kaliforniassa

text: Viikonloppu Kaliforniassa ("California Suite") on yhdysvaltalainen vuoden 1978 komediaelokuva, joka perustuu Neil Simonin samannimiseen näytelmään. Elokuvan on ohjannut Herbert Ross ja käsikirjoittanut oman näytelmänsa pohjalta Simon. Pääosissa ovat Alan Alda, Jane Fonda, Walter Matthau, Bill Cosby, Richard Pryor, Elaine May, Maggie Smith ja Michael Caine.

title: North West Company

text: Benjamin Frobisherin kuoltua Simon McTavish perusti yhtiön McTavish, Frobisher and Company jossa McTavish ja Benjamin Frobisherin veli Joseph kontrolloivat yhtätoista North West Companyn kahdestakymmenestä osakkeesta. yhtiöllä oli kaksikymmentäkolme omistajaa, mutta kaikkiaan yhtiöllä oli palveluksessaan noin 2000 henkilöä, edustajia, kauppiaita, oppaita, tulkkeja ja turkiskauppiaita (voyageurs).[2] Joukkoon kuului myös Alexander Mackenzie, yhdysvaltalainen Peter Pond ja Alexander Henry. muita organisaatiojärjestelyjä suoritettiin vuosina 1795 ja 1802, jossa osakkeita jaettiin pienempiin osiin kaikille osakkaille.

title: Frank Herbert

text: Frank Herbert oli kolmesti naimisissa, ja hänen poikansa Brian Patrick Herbert on jatkanut "Dyyni"-teosten kirjoittamista Kevin J. Andersonin kanssa. Poikansa mukaan Frank Herbert halusi olla omissa maailmoissaan ja sen takia teki kiusaa lapsilleen. Herbert oli monimutkainen ja vaikea luonne.

title: Mikael Herbert

text: Mikael Herbert (s. 27. heinäkuuta 1993 Uusikaupunki) on suomalainen entinen koripalloilija. Herbertin isä, Gordon Herbert, on koripallovalmentaja.

title: Ørsted-mitali

text:
1936 – William Suddards Franklin
1937 – Edward Herbert Hall
1938 – Alexander Wilmer Duff
1939 – Benjamin Harrison Brown
1940 – Robert Andrews Millikan
1941 – Henry Crew
1942 – "Ei myönnetty"
1943 – George Walter Stewart
1944 – Roland Roy Tileston
1945 – Homer Levi Dodge
1946 – Ray Lee Edwards
1947 – Duane Roller
1948 – William Harley Barber
1949 – Arnold Sommerfeld
1950 – Orrin Smith

title: Herbert Tillander

text: Herbert Tillanderin vanhemmat olivat jalokiviseppä Alexander Theodor Tillander (1870–1943) ja Edith Hildur Gallen. Suomalaistaustainen perhe muutti vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 Pietarista Helsinkiin. Tillander kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1927 ja oli vuosina 1930–1933 harjoittelijana Tukholmassa, Frankfurtissa, Pariisissa ja Lontoossa. Hän suoritti kultasepän kisällintutkinnon vuonna 1933, gemmologian eli jalokiviopin tutkinnon vuonna 1935 Ison-Britannian gemmologisessa yhdistyksessä sekä vuonna 1937 Gemological Institute of Americassa Yhdysvalloissa, ja suomalaisen kultaseppämestarin tutkinnon vuonna 1949. Tillander oli perheyrityksessä johtajana vuodesta 1928 ja hänestä tuli toimitusjohtaja vuonna 1939. Yhtiö menestyi sodanjälkeisinä vuosikymmeninä arvokkaiden jalokivikorujen ja valtion tilaamien kunniamerkkien tuotannolla. Tillander osti vuonna 1948 ruotsalaisen hovihankkijan David Andersen & Co:n osake-enemmistön ja hän sai vuonna 1952 Ruotsin kuninkaan hovijalokivisepän arvon. Hän jäi vuonna 1974 eläkkeelle A. Tillander Oy:n toimitusjohtajan paikalta, mutta jatkoi vielä yhtiön johtokunnan puheenjohtajana.

title: Severus Alexander

text: Vuonna 234 Alexander saapui äitinsä kanssa Ylä-Germanian provinssin pääkaupunkiin Moguntiacumiin. Vuoden 234 aikana alemannit ajettiin Rooman alueilta ja vuoden lopussa roomalaiset valmistelivat sotaretkeä germaanien kotiseuduille. Sotaretkeä varten oli kerätty joukkoja Syyriasta ja Mauretaniasta ja sitä varten Reinin yli oli rakennettu silta. Alexander päätti kuitenkin ostaa rauhan germaaneilta tarjoamalla heille rahaa ja ruokaa. Hän on saattanut olettaa, että nämä olivat juuri niitä asioita mitä heimosoturit halusivat, ja että oli parempi antaa heille haluamansa kuin odottaa, että he ottaisivat ne itse. Olipa tämä sitten viisasta tai ei, roomalaissotilaiden keskuudessa päätös aiheutti laajaa tyytymättömyyttä. Tässä vaiheessa sotilaat olivat jo erittäin vihamielisiä Alexanderia kohtaan, jota pidettiin heikkona ja epäröivänä. Sota Persiaa vastaan oli päättynyt huonosti ja kun läntisestä Euroopasta kotoisin olevat sotilaat palasivat koteihinsa, he huomasivat niiden joutuneet germaanien ryöstöretkien kohteiksi. Sotilailta oli evätty mahdollisuus tuottoisaan sotaretkeen ja lisäksi ne, jotka olivat menettäneet läheisiään germaanien hyökkäyksissä, olivat varmasti myös vihaisia keisarin päätöksestä ja olivat sitä mieltä, että germaaneja oli pikemminkin palkittu kuin rangaistu Rooman alueille hyökkäämisestä. Sotilaat saivat tarpeekseen Alexanderista. Rekryyttien koulutuksesta vastannut Gaius Julius Verus Maximinus julistettiin keisariksi ja Alexanderin joukot siirtyivät Maximinuksen puolelle. Maximinuksen lähettämät sotilaat murhasivat Alexanderin ja Julia Mamaean keväällä 235. Alexander oli tällöin 26-vuotias. Murhan ajankohta on epäselvä. Historioitsija David Potter arvelee sen tapahtuneen myöhään helmikuussa tai aikaisin maaliskuussa. Herbert W. Benario taas maaliskuun puolivälissä. Michael Grant esittää päivämäärät 18. tai 19. maaliskuuta.

title: Herbert Simon

text: "What information consumes is rather obvious: it consumes the attention of its recipients. Hence a wealth of information creates a poverty of attention, and a need to allocate that attention efficiently among the overabundance of information sources that might consume it." (Computers, Communications and the Public Interest, pages 40–41, Martin Greenberger, ed., The Johns Hopkins Press, 1971.)

title: Herbert Simon

text: Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Nobelin taloustieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet

title: Herbert Simon

text: Simon syntyi Milwaukeessa Wisconsinissa vuonna 1916. Hän suoritti B.A.-tutkinnon valtiotieteistä Chicagon yliopistossa vuonna 1936 ja väitteli tohtoriksi samasta yliopistosta vuonna 1943. Simon työskenteli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, Illinoisin teknillisessä yliopistossa ja vuodesta 1949 Pittsburghissa Carnegie Mellon -yliopiston professorina.[1]

title: Herbert Girton Deignan

text: Pian valmistumisensa jälkeen Deignan haki ja sai paikan englanninopettajana "Prince Royal's Collegessa" Chiang Maissa Thaimaan pohjoisosassa. Hän opetti siellä neljä vuotta, 1928–1932, keräten samalla kokoelman lintuja. Hän lähetti kokoelman Princetoniin, jossa se on osa laajempaa kokoelmaa. Vuonna 1932 Deignan palasi Yhdysvaltoihin laman keskelle. Hän teki huonosti palkattuja töitä, toimien muun muassa marraskuusta 1933 helmikuuhun 1934 osapäiväisenä avustajana Smithsonian-instituutin kansallismuseossa Alexander Wetmoren alaisena.

title: Kameruninuunilintu

text: Kameruninuunilintu ("Seicercus herberti") on uunilintujen heimoon kuuluva länsiafrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue kattaa Nigerian kaakkoisosan, läntisen Kamerunin, Biokon sekä Päiväntasaajan Guinean Mount Alenin alueen. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Boyd Alexander kuvaili lajin holotyypin Biokon Bakakista vuonna 1903.

title: Fraser

text: Alexander Mackenzie löysi Fraserin ensimmäisenä tutkimusmatkailijana vuonna 1793. Vuonna 1807 Simon Fraser hahmotteli joen kokonaisuudessaan, ja vahvisti, ettei se ollut yhteydessä Columbiaan.

title: Herbert Simon

text: 1969 Hänet palkittiin Amerikan psykologisen yhdistyksen palkinnolla. 1975 Hän sai myös Turing-palkinnon yhdessä Allen Newellin kanssa. 1978 Hänet palkittiin Nobelin taloustieteen palkinnolla organisaatioiden päätöksentekoa koskevista tutkimuksistaan. 1986 Hän vastaanotti Yhdysvaltain kansallisen tieteen ansiomitallin. 1988 Hän sai ORSA:n John von Neumannin palkinnon. 1995 Hänet palkittiin tutkimuksistaan tekoälyn parissa.

title: Simon Neil

text: Simon Alexander Neil (s. 31. elokuuta 1979 Skotlanti) on skotlantilainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi.

title: Charles Webster Leadbeater

text: Leadbeateria ei koskaan syytetty pederastiasta oikeudessa, vaikka on todisteita, jotka antavat olettaa, että hänellä oli seksuaalisia suhteita oppilaidensa kanssa Yhdysvalloissa, Intiassa ja Australiassa. Elämäkertoja Peter Michel uskoo, että syytösten takana olivat Leadbeaterin oletetut vihamiehet: Alexander Fullerton, Herbert Burrows, G. R. S. Mead, Hubert van Hook, Katherine Tingley ja Hilda Martyn.

title: Rat Park

text: Kaksi suurinta tiedejulkaisua, Science ja Nature kieltäytyivät julkaisemasta Alexanderin, Coambsin ja Hadawayn ensimmäistä tutkimusta, joka julkaistiin lopulta Psychopharmacology-erikoisalajulkaisussa. Alkuperäisen tutkimuksen löydökset varmentuivat useissa seuranneissa tutkimuksissa — esimerkiksi Bozarthin, Murrayn ja Wisen tutkimus vuodelta 1989, joka julkaistiin myös "Pharmacology, Biochemistry and Behavior" -lehdessä — mutta näistäkään ei seurannut mitään. Kirjailija Lauren Slater, Alexanderin miniä, haastatteli Kolumbian yliopiston päihdeongelmajaoston johtajaa ja Yhdysvaltojen entistä huumetsaaria, psykiatri Herbert Kleberiä, kysyen mikä rottapuistokokeessa oli vikana. Hän vastasi tutkimuksen olevan erinomainen, mutta antoi ymmärtää Alexanderin vääristelleen tutkimustietojaan, tarkoituksenaan herättää julkista keskustelua, ja että tutkimuksessa oli metodologisia vikoja, joista hän ei antanut esimerkkejä. Slater puolestaan uskoo rottapuiston suurimman ongelman olleen sen toteutus Vancouverissa, joka hänen mukaansa on "akateeminen tundra."

title: Bealen salakirjoitukset

text: Simon Singh kertoo teoksessa "Koodikirja" (Tammi, 1999), että monet aarteenetsijät kokeilivat turhaan onneaan Bealen salakirjoitusten parissa. Esimerkiksi Hiram Herbert Jr. -niminen Beale-fanaatikko aloitti etsinnän vuonna 1923 ja jatkoi sitä 1970-luvulle asti. Osa salakirjoitusten taustasta kiinnostuneita on puolestaan yrittänyt osoittaa Bealen salakirjoitukset huijaukseksi. He ovat tutkineet esimerkiksi sitä, oliko Thomas Beale todellinen henkilö, ja selvittää kielianalyysin keinoin, onko "The Beale Papers" -julkaisun laatinut sama henkilö kuin salakirjoitukset.

title: North West Company

text: Yhtiön johto laajensi aluettaan Athabascajärven ympäristöön saakka mikä mahdollisti tutkimusmatkat pidemmälle länteen, tutkimusmatkoja suorittivat muun muassa Simon Fraser, Alexander Mackenzie ja David Thompson, nämä tutkimusmatkailijat kartoittivat alueet ulottuen Kalliovuorilta tyynenmeren rannalla sijaitsevaan Gulf of Georgiaan.[1]

title: Tillander (yritys)

text: Alexander Theodor Tillander kuoli vuonna 1943, ja liikkeen johdossa jatkoi hänen poikansa Herbert Tillander. Vuonna 1948 Tillander perusti haaraliikkeen Tukholmaan ja sai pian asiakkaakseen myös Ruotsin kuninkaallisen perheen. Vuonna 1963 Herbert Tillanderin tytär siirtyi vetämään Lontooseen perustettua haaraliikettä ja myöhemmin koko Tillanderia. Vuonna 1977 Herbert Tillander myi rahoitussyistä enemmistön yhtiöstä sen toimivalle johdolle. Vuonna 1984 hän ja muut omistajat myivät Oy Tillander AB:n koko osakekannan vuorineuvos Armas Puolimatkalle. Konttisen perhe osti Tillanderin Puolimatkan perheeltä vuonna 2008.

title: Kognitiotiede

text: Erityisesti Noam Chomskyn behavioristista kielitiedettä vastaan kohdistama kritiikki, tekoälytutkimuksen (John McCarthy, Marvin Minsky, Allen Newell, Herbert Simon) ja tähän liittyvän kognitiivisen psykologian synty toimivat motivaationa uuden, "kognitivistisen" lähestymistavan omaksumiselle. Tärkeänä käännekohtana tälle siirtymälle pidetään vuonna 1956 Massachusetts Institute of Technology:ssa järjestettyä informaatioteoriaa käsitellyttä monitieteistä symposiumia.

title: Gordon Herbert

text: Herbertin perhe on lähtöisin Uudestakaupungista. Hänellä on suomalainen vaimo ja kaksi poikaa, Mikael Herbert ja Daniel Herbert, jotka ovat pelanneet Korisliigassa.

title: Bill Skarsgård

text: Bill Istvan Günther Skarsgård (s. 9. elokuuta 1990) on ruotsalainen näyttelijä, joka tunnetaan osistaan elokuvassa "Simple Simon" ja televisiosarjassa "Hemlock Grove". Billin isä on Stellan Skarsgård ja veli Alexander Skarsgård, jotka ovat molemmat myös näyttelijöitä.

title: Herbert Simon

text: Simon julkaisi urallaan satoja artikkeleita ja kymmeniä kirjoja, joihin on myöhemmin viitattu laajalti.

title: Ben Alexander

text: Kun Alexanderin näyttelijän ura alkoi hiipua 1930-luvun puolivälissä, hän löysi uuden uran radiokuuluttajana ja vuonna 1952 Jack Webb valitsi hänet korvaamaan Herbert Ellisin suositussa televisiosarja Dragnetissa. Hänen viimeisimpiin rooleihinsa kuului vuodesta 1966 lähtien Frank Smithin rooli ABC:n poliisisarja Felony Squadissa.

title: Luettelo jääkäreistä F

text: Adolf Herbert Alexander af Forselles

title: Herbert af Forselles

text: Adolf Herbert Alexander af Forselles (28. elokuuta 1895 Helsingin pitäjä – 10. maaliskuuta 1918 Kuhmoinen) oli Suomen sisällissodassa valkoisten puolella kaatunut suomalainen jääkäriluutnantti.

title: Tillander (yritys)

text: Venäjän vallankumous vuonna 1917 pysäytti Tillanderin menestyksekkään toiminnan Venäjällä. Alexander Theodor Tillander perheineen muutti tuolloin Suomeen. Jalokiviliikkeen toiminta mukautettiin vaatimattomammaksi, Suomen olosuhteisiin sopivaksi. Theodor aloitti liiketoimintansa uudelleen Helsingissä syyskuussa 1918 yhdessä kultaseppä Lindmanin kanssa. Vuonna 1921 Lindman osti yrityksen koko liiketoiminnan mutta jatkoi vanhan toiminimen käyttöä. Vuonna 1928 liikkeestä tuli osakeyhtiö. Samaan aikaan Theodorin kolme poikaa, Viktor, Leo ja Herbert, astuivat kultasepänoppiin.