query: Milloin Toivo Kaario on syntynyt?

title: Toivo Kaario

text: Toivo Juhani Kaario (7. kesäkuuta 1912 Helsinki – 20. lokakuuta 1970 Tampere) oli suomalainen insinööri ja keksijä, joka kehitteli 1930-luvulta lähtien pintaliitäjiä rakentaen niistä useita prototyyppejä.

title: Kaario

text: Kaario on suomalainen sukunimi. Kaario-nimisiä henkilöitä:

title: Toivo Kaario

text: Kaario oli koko jatkosodan ajan Tampereella Valtion Lentokonetehtaalla suunnitteluinsinöörinä. Hän oli kuitenkin suurimman osan ajasta 1942–1944 opiskelemassa lentokonemoottorien suunnittelua Charlottenburgin teknillisessä korkeakoulussa Berliinissä yhdessä kahden muun suomalaisinsinöörin kanssa. Tarkoituksena oli että nämä kolme insinööriä olisivat opintojensa jälkeen johtaneet uuden lentokonemoottoritehtaan rakentamista Suomeen. Komennuksen päätyttyä helmikuussa 1944 Kaario palasi Tampereelle mutta siirtyi heinäkuussa työhön valmistumisvaiheessa olevaan Linnavuoren moottoritehtaaseen Siuroon.

title: Matti Kaario

text: Tällä hetkellä Kaario toimii Tampereen kaupungin liikuntapalveluiden käyttöpäällikkönä vastuualueenaan kansainvälinen toiminta ja huippu-urheilu sekä niiden suorituspaikkojen kehittäminen. Syksyllä 2007 Kaario totesi, että "Ratina ei ole lumileikkejä varten" jolloin Tampere Unitedin pelaajien ja henkilökunnan täytyi kolata kenttä, jotta peli GBK:ta vastaan saatiin pelattua. Keväällä 2009 Kaario esti Veikkausliigakauden aloittamisen ajallaan vedoten kentän huonoon kuntoon ja lähestyvään Bruce Springsteenin konserttiin. Veikkausliigan kilpailupäällikkö Peter Lundströmin Pohjalaiselle antamansa haastattelun mukaan kentän kunto olisi mahdollistanut jalkapallo-ottelun. Kaario esitti puolestaan keväällä 2011, että perinteinen Tammela tulisi purkaa asuintalojen tieltä.

title: Helvi Kaario

text: Kaario sai Pro Finlandia -mitalin 1948.

title: Simo Kaario

text: Kaarion äiti oli Maria Flinck. Kaario toimi aluksi kirjaltajana, mekaanikkona ja kaupan alalla. Suomalaiseen teatteriin hän tuli lavastajaksi, siirtyen sieltä näyttelijäksi Helsingin Työväenteatteriiin 1902. Suomelaisessa Maaseututeatterissa hän näytteli 1904–1906, Kansan näyttämöllä 1913–1914 sekä Tampereen teatterissa 1907–1913 ja uudelleen vuodesta 1914 alkaen. Kaario toimi myös ohjaajana ja näyttämömaalarina.

title: Simo Kaario

text: Kaario oli naimisissa vuodesta 1904 näyttelijä Helvi Lindströmin (k. 1958) kanssa.

title: Toivo Kaario

text: Pintaliitäjän koeajot veden pinnalla aloitettiin heinäkuussa 1961 Jokisjärvellä. Ensimmäinen koeajo oli 7. heinäkuuta jolloin pintaliitäjä lensi noin 10 sekuntia täysin irti vedenpinnasta. Seuraavana päivänä tehdyn koeajon aikana tapahtui kuitenkin onnettomuus kun pintaliitäjä törmäsi koeajon aikana järvellä moottoriveneeseen. Moottoriveneessä olleista neljästä henkilöstä yksi kuoli ja kaksi loukkaantui. Pintaliitäjää ohjannut Kaario sai pieniä naarmuja törmäyksessä mutta pintaliitäjä tuhoutui kokonaan. Onnettomuuteen myötävaikutti se että pintaliitäjän ohjaajalla oli huono näkyvyys eteenpäin. Onnettomuuden synnyttämä julkisuus aikaansai myös sen että Valmet Oy vetäytyi pois projektista. Onnettomuutta seuranneessa oikeudenkäynnissä Kaario tuomittiin 20. syyskuuta 1962 Tampereen raastuvanoikeudessa 2 kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja maksamaan 420000 markan vahingonkorvaukset.

title: Toivo Kaario

text: Talvisodan aikana Kaario toimi jalkaväessä joukkueenjohtajana ja osallistui taisteluihin Karjalan kannaksella Summassa, Suursuolla, Kattilaojalla ja Leipäsuolla. Purjelentoa ennen sotaa harrastanut Kaario oli mukana Ilmavoimien pääsykokeissa mutta hän ei päässyt lentäjäkoulutukseen puutteellisen näkökyvyn takia. Sodan jälkeen Kaario ylennettiin luutnantiksi heinäkuussa 1940. Syksyllä 1940 hän jatkoi opintojaan Teknillisessä Korkeakoulussa ja valmistui insinööriksi joulukuussa 1940. Opintojensa loppuvaiheessa Kaario siirtyi Valtion Lentokonetehtaan palvelukseen koekäyttöinsinööriksi ensin Tampereelle ja vuonna 1941 joksikin aikaa Kokkolaan. Kaario johti kokeita joilla pyrittiin selvittämään erilaisten bensiini–sprii seosten käyttökelpoisuutta lentokonemoottorien polttoaineena. Kotimaisen spriin käytöllä olisi voitu vähentää tuontibensiinin tarvetta.

title: Toivo Kaario

text: Seuraavaksi Kaario halusi yhdistää samaan laitteeseen kellosiiven leijuntakyvyn ja patosiiven hyvät kulkuominaisuudet. Tätä varten hän alkoi 1950-luvun lopulla kehittää uutta prototyyppiä nimeltä Pintaliitäjä N:o 8. Hän sai kesällä 1959 Linnavuoren tehtaan omistaneen Valmet Oy:n johdon kiinnostumaan hankkeesta ja Valmet lupasi rahoittaa prototyypin rakentamisen. Prototyyppi rakennettiin Linnavuoren tehtaan lentokonemoottorikorjaamossa 1959–1960. Samoihin aikoihin Kaario pääsi esittelemään työtään 21.–23. lokakuuta 1959 Princetonin yliopistossa Yhdysvalloissa pidetyssä kansainvälisessä Symposium on Ground Effect Phenomena asiantuntijakokouksessa. Esitelmän seurauksena Kaario sai monia kansainvälisiä yhteydenottoja.

title: Toivo Kaario

text: Linnavuoressa Kaario oli aluksi suunnittelemassa lentokonemoottorien koekäyttölaitosta. Kun tehdas syksyllä 1944 siirtyi lentokonemoottorien valmistuksesta ja korjauksista sotakorvaustuotteiden valmistukseen Kaario nimitettiin johtamaan tehtaan tarkastamoa. Tarkastamo huolehti saapuvan ja lähtevän tavaran tarkastuksista, laadunvalvonnasta, koekäytöistä yms. Tässä tehtävässä Kaario toimi vuoteen 1955 saakka.

title: Toivo Kaario

text: Vuosina 1955–1962 Kaario oli tehtaan Lentomoottorikorjaamon päällikkönä ja ainoana insinöörinä. Tässä vaiheessa Linnavuoren tehtaan tuotanto oli jo selvästi painottunut dieselmoottorien valmistukseen ja lentokonemoottorien korjaus muodosti enää pienen osan koko tehtaan tuotannosta. Kaarion aikana korjaamo laajensi toimintaansa mäntämoottorien korjauksesta myös suihkumoottorien ja niiden lisälaitteiden korjaustyöhön. Viimeksi Kaario toimi 1962–1970 lentomoottoriosaston tarkastamon johdossa valvoen muun muassa korjattujen moottorien koekäytöt.

title: Maaefektialus

text: Valmetin lentomoottoritehtaan tarkastusinsinööri, diplomi-insinööri Toivo J. Kaario alkoi kehitellä patosiipialusta eli pintaliitäjää TKK:ssa opiskellessaan vuonna 1931. Hän rakensi ja kokeili pintaliitäjää vuonna 1935 ja sai sille patentit 18630 ja 26122.

title: Matti Kaario

text: Keväällä 1983 kookas puolustaja Kaario pelasi MM-kisoissa yhdessä seuratovereidensa Risto Jalon ja Raimo Summasen kanssa, mutta turnaus ei muodostunut menestykseksi sen paremmin Kaariolle kuin Suomen maajoukkueellekaan. Pelaajauransa jälkeen Kaario on jatkanut eri tehtävissä jääkiekon parissa. Kaario on toiminut mm. Ilveksen jääkiekkojoukkueen valmentajana kolmesti, sekä joukkueenjohtajana kaudesta 2005–06 lähtien. Vuonna 2012 Kaario toimi Ilveksen operatiivisena johtajana yhden ottelun ajan Ilves Hockey Oy:n johdon irtisanouduttua.

title: Kari Kaario

text: Tapiolan Hongan kasvatti Kaario edusti kasvattajaseuraansa miesten SM-sarjassa yhdessä ottelussa kaudella 1974–1975 ja kymmenen kautta vuosina 1977–1987. Honka voitti tuona aikana Suomen mestaruuden vuonna 1979, kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin sekä Suomen cup-mestaruuden vuonna 1977. Kaudella 1984–1985 Kaario oli koko miesten SM-sarjan koko kauden tarkin kahden pisteen heittäjä yli 67 prosentin onnistumistarkkuudellaan.

title: Toivo Kaario

text: Kaarion vanhemmat olivat insinööri Hugo Johannes Kaario ja Iida Maria Appelqvist. Perheessä oli neljä lasta joista Toivo oli vanhin. Kaario pääsi ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1931 ja suoritti asevelvollisuutensa Santahaminassa 1931–1932. Kaario oli rakentanut lennokkeja jo 14-vuotiaasta saakka ja jo kouluvuosina hän oli päättänyt ryhtyä lentokonesuunnittelijaksi. Kouluaikanaan hän ystävystyi Nuoren Voiman liiton ylijohtaja Ilmari Jäämaan kanssa ja pääsi mukaan tämän kirjaan esittelemään suunnittelemiaan lennokkeja.

title: Kari Kaario

text: Kari Kaario (s. 11. huhtikuuta 1958) on suomalainen koripallovaikuttaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Kaario voitti pelaajauransa aikana eri nimillä pelanneessa Tapiolan Hongassa yhden Suomen mestaruuden ja cup-mestaruuden sekä kolme muuta SM-mitalia. Hän esiintyi myös Suomen miesten maajoukkueessa. Myöhemmin Kaario toimi Hongan taustavaikuttajana.

title: Nikolai Kaario

text: Kaario opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1902–1905 sekä 1911–1912. Hän teki maisemamaalauksia ja muotokuvia sekä myös kalkkimaalauksia ja stucco-mosaiikkeja. Lisäksi Kaario työskenteli mainos- ja kodinsuunnittelusommittelijana sekä teki entisöintitöitä.

title: Toivo Kaario

text: Prototyyppi valmistui kevättalvella 1960 ja ensimmäinen koeajo sillä tehtiin 11. maaliskuuta tehtaan vieressä sijaitsevan Jokisjärven jäällä. Koeajossa pintaliitäjä saavutti noin 45 kilometrin tuntinopeuden ja toimi odotetulla tavalla. Koeajoja jatkettiin maalis-huhtikuun ajan jäällä ja maalla. Vedessä prototyyppi ei vielä toiminut liian heikkotehoisen 30 hevosvoiman moottorin takia. Kesästä 1960 lähtien Valmet kävi myös neuvotteluja pintaliitäjän prototyypistä kiinnostuneen Yhdysvaltain armeijan edustajien kanssa.

title: Kari Kaario

text: Kaario toimi Tapiolan Hongan miesten ja naisten pääsarjajoukkueita hallinnoineen Korishonka Oy:n puheenjohtajana.

title: Helvi Kaario

text: Helvi Johanna Kaario (26. tammikuuta 1887 Hämeenlinna – 13. toukokuuta 1958) oli suomalainen näyttelijä. Kaario näytteli muun muassa Tampereen Teatterissa. Hänen puolisonsa oli näyttelijä Simo Kaario.

title: Toivo Kaario

text: Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet

title: Toivo Kaario

text: Päästyään armeijasta Kaario yhdessä Esko Nuortevan kanssa perusti 1932 KaNu-lennokkitehtaan joka valmisti balsapuusta tehtyjä lennokkien rakennussarjoja alan harrastajille. Tämä yritys siirtyi 1937 Suomen Ilmapuolustusliiton hallintaan. 1934 Kaario aloitti koneinsinööriopinnot Teknillisessä Korkeakoulussa. Talvella 1934–1935 hän rakensi ensimmäisen pintaliitäjäprototyypin, Pintaliitäjä N:o 1:en. Tätä prototyyppiä testattiin autohinauksessa Taivallahden jäällä tammikuussa 1935. Kaario haki samaan aikaan patenttia kehittämälleen patosiivelle ja patentti 18630/1935 myönnettiin hänelle marraskuussa 1939.

title: Toivo Kaario

text: 1930 Kaario rakensi luokkatoverinsa Ensio Nuortevan kanssa autolla hinattavan kevyen liitolentokoneen joka kantoi yhden miehen. Asevelvollisuusaikanaan Kaario tutustui moottorirekiin joilla talvisaikaan liikennöitiin merenjäällä Santahaminan ja kantakaupungin välillä. Näistä laitteista Kaario sai keväällä 1932 ajatuksen kehittää maavaikutusta (ground effect) hyväksikäyttävä pintaliitäjä ja hän suunnitteli maavaikutukseen perustuvan patosiiven sekä rakensi jo pienoismallinkin tällaisesta laitteesta.

title: Toivo Kaario

text: Ensimmäisestä prototyypistä saatujen testikokemusten perusteella Kaario rakensi myös toisen prototyypin, Patosiipi N:o 2:n, jota hän testasi vuosina 1935–1936. Kaario alkoi tämän jälkeen kehittää vedessä kulkevaa pintaliitäjätyyppiä ja rakensi useita pienoismalleja testejä varten. Koska patosiivellä oli lähes olematon liikkeellelähtökyky maan pinnalta Kaario kehitti kellosiiven jossa siipenä toimivan matalareunaisen laatikon sisään puhallettiin ilmaa moottorin pyörittämällä potkurilla. Tämä ilmavirtaus sai aikaan laatikon sisälle ylipaineen joka irrotti sen maasta leijumaan ilmasta. Kellosiipi pystyi leijumaan ilmassa mutta sen etenemiskyky oli heikko.

title: Toivo Kaario

text: Onnettomuuden jälkeen pintaliitäjän kehitystyö päättyi mutta Kaario jatkoi 1960-luvulla vielä artikkeleiden kirjoittamista ja erilaisten ideoiden kehittelyä. Hän suunnitteli 1966 muun muassa ilmatyynyjunaa joka olisi liikkunut kourun muotoisella radalla. Kaario seurasi myös ulkomailla tapahtuvaa pintaliitäjien kehittelytyötä. 1970 hänet valittiin alan järjestön The International Air Cushion Engineering Societyn ensimmäiseksi kunniajäseneksi. Toivo Kaario kuoli 58-vuotiaana lyhyen sairauden jälkeen lokakuussa 1970. Hänet on haudattu Tampereen Kalevankankaan hautausmaalle.

title: Toivo Kaario

text: Kaario jatkoi sodan jälkeen vakinaisen työnsä ohella pintaliitäjien tutkimusta ja kehittelyä. Vuosina 1945–1949 hän rakensi kellosiivestä aikaisempien pienoismallien pohjalta täysikokoisen prototyypin jonka voimanlähteenä oli 2-sylinterinen Harley-Davidson moottoripyörän moottori. Tätä laitetta testattiin 1949 ensin maalla Härmälän lentokentän kupeessa ja sitten veden päällä Siurossa. Kaario sai kellosiivelle patentin joulukuussa 1952. Kellosiivellä ja englantilaisten 1959 esittelemällä hovercraft-aluksella oli se ero että hovercraftissa oli korkea joustavasta materiaalista tehty reunarakenne jonka aluksen alle puhalletun ilman aikaansaama ilmanpaine piti pullistettuna kun taas kellosiivessä oli jäykkä vanerireunus jonka alaosassa oli kumitiiviste. Hovercraft saattoi liikkua epätasaisellakin alustalla mutta sen nopeus oli pienempi kuin kellosiivellä.

title: Ilmari Jäämaa

text: Kyseessä oli siis kaikkea, mitä ahkera ja kiinnostunut koululainen pystyi rakentamaan, jopa pienitehoinen tuulivoimalakin mastoineen. Vanhemmissa painoksissa esitellään mm. kuuluisaksi tullut käsikammella toimiva 35 mm elokuvaprojektori, jonka filminsiirtäjänä toimii maltanristiksi kutsuttu epäkeskorakenne. Mustavalkoisten filmien kehittämisestä ja niin sanottujen pinnakkaisvedoksien tekemisestä annetaan perusteelliset ohjeet, joissa näkyy valokuvausasiantuntijana tunnetun Setälän kädenjälki. Sota-aikana julkaistussa painoksessa omatekoisena kamerana on vielä vaihdettavalla kasetilla varustettu lasinegatiiveja eli ns. valokuvauslevyjä käyttävä kamera, jolla kuvien ottaminen tapahtuu poistamalla linssinsuojus tarvittavaksi ajaksi. Sen sijaan viimeisessä eli vuoden 1958 painoksessa esitelty kamera on jo suljinkoneistolla varustettu rullafilmiä käyttävä laite. Lennokkiosuuskin on uusittu ainakin kertaalleen. Uusimmassa painoksessa esiintyy omalla nimellään muun muassa pintaliitäjää kehitellyt silloinen teekkari, sittemmin diplomi-insinööri Toivo Kaario. Kaarion ystävä ja lennokinrakentajakumppani Esko Nuorteva mainitaan etunimellä Ensio. Heidän sukunimistään saivat lennokit tyyppinimen "Kanu" (Kaario-Nuorteva). Myös tähtikaukoputken ohjeissa vilahtelee suomalaisen harrasteastronomian merkittävä vaikuttaja O. J. Tallgren (myöh. Tuulio).

title: Matti Kaario

text: Matti Kaario (s. 29. marraskuuta 1953 Tampere) on suomalainen jääkiekkovaikuttaja. Kaario on tehnyt mittavan uran niin pelaajana kuin myös valmennus- ja johtotehtävissä.

title: Toivo Kaario

text: Syksyllä 1960 prototyyppiin vaihdettiin tehokkaampi 53 hevosvoiman Porsche-teollisuusmoottori ja tammikuussa 1961 päästiin koeajoja taas jatkamaan Jokisjärven jäädyttyä. Laite saavutti tasaisella lumipinnalla 2 hengen kuormalla noin 80 kilometrin tuntinopeuden. Ongelmia aiheutti lähinnä tärinä ajettaessa epätasaisella alustalla. Prototyyppiä arvioinut Valmetin toimikunta piti suurimpana ongelmana sitä että yli 20 cm korkeat esteet haittasivat ajoa tai estivät sen jopa kokonaan. Toukokuussa 1961 Kaario teki Valmetin pyynnöstä suunnitelman 100 tonnin painoisesta pintaliitäjästä joka olisi tarkoitettu Itämeren liikenteeseen. Tämän aluksen matkanopeus olisi ollut 160–200 kilometriä tunnissa.


query: Kuka perusti Kemi Oy?

title: Kemin kaupungin historia

text: Perustamisestaan asti Kemi on tullut tunnetuksi nimenomaan metsäteollisuuskaupunkina. Laitakarin sahan lisäksi toinen höyrysaha rakennettiin kaupungin läheisyyteen Karihaaran saarelle, kylläkin silloin vielä maalaiskunnan puolelle. Karihaaran sahan rakensi norjalainen Holst & Fleischer yhtiö vuosina 1873–1874. Molemmat sahat osti oululaisten kauppahuoneiden J. W. Snellman G:sonin ja G. & C. Bergbomin vuonna 1893 perustama Trävaruaktiebolaget Kemi, josta myöhemmin tuli Kemi Oy.[15] Metsähallitus perusti Veitsiluodon saarelle sahan vuonna 1922. Sahan perustalle syntyi toinen kemiläinen metsäteollisuusyhtiö Veitsiluoto Oy vuonna 1932.[16] Sulfiittimenetelmää käyttävät selluloosatehtaat käynnistettiin Kemiyhtiössä 1919 ja Veitsiluodossa 1930[17].

title: Kemi (yritys)

text: Välittömästi sodan jälkeen investoinnit kohdistuivat parin ensimmäisen vuoden aikaan vaurioiden korjaamiseen. Erillisenä merkittävänä asiana oli osallistuminen Kemijoen saamiseksi sähköntuotantoon. Tätä varten suomalainen teollisuus ml. Kemi Oy oli perustanut sodan aikana vuonna 1943 Pohjolan Voima Oy:n tarkoituksena rakentaa Kemijoen lisäksi myös Iijoki. Ensimmäisenä toteutui Kemijoen suistoon rakennettu Isohaaran voimalaitos, joka oli vain muutaman kilometrin päässä Kemi Oy:n tuotantolaitoksista. Voimalaitos otettiin käyttöön vuoden 1949 alussa.[17]

title: Kemin kaupungin historia

text: Vaikka Kemi on tunnettu savupiipputeollisuudestaan, niin ensimmäisinä vuosikymmeninään se oli alueeltaan ja väestöltään pienehkö kauppakaupunki. Teollisuuskaupungiksi se muuttui vasta vuoden 1931 alueliitoksen myötä, jolloin Kemin maalaiskunnasta erotetulla liitosalueella sijainneet suuret teollisuuslaitokset Kemi Oy ja Veitsiluoto Oy siirtyivät osaksi kaupunkia. Kemin asukasluku ja pinta-ala moninkertaistuivat liitoksen myötä.

title: Pentti E. Vuento

text: Kotiuduttuaan jatkosodasta Vuento työskenteli aluksi Kemi Oy:n sähkö- ja metalliosastolla mutta hän ryhtyi sitten opiskelemaan ja valmistui sähköinsinööriksi 1949. Vuento toimi sitten sähköalalle eläkkeelle jäämiseensä saakka työskennellen "Pohjolan Sähkö Oy":ssä sähköinsinöörinä ja konttorin hoitajana Kemissä ja Rovaniemellä sekä Asea Oy:ssa ja "Asea Asea-Scandia Oy":ssa myyntikonttorin johtajana.

title: Kemi (yritys)

text: Suomalaisessa metsäteollisuudessa tapahtui 1980-luvun loppupuoliskolla merkittävää keskittymistä. Osana tätä kehitystä Kemi Oy:n pääosakkaat ilmoittivat joulukuussa 1989, että yhtiö liitetään Osuuskunta Metsäliiton, Metsä-Serla Oy:n ja Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n metsäteollisuuden uudelleenjärjestelyjen yhteydessä muodostettavaan Oy Metsä-Botnia Ab:hen. Uuden yhtiön toimitusjohtajaksi tuli Yli-Paavola ja Kemin tehtaiden paikallisjohtajaksi tekn.lis. Jorma Ranki. Kemi Oy:n viimeinen yhtiökokous oli 22. toukokuuta 1991. Kemi Oy:llä oli mekaanisen ja kemiallisen puunjalostuksen toimintaa.[30]

title: PS Kemi

text: Seuran taustayhtiö on vuonna 2015 perustettu Ps Kemi Oy, jota edelsi vuonna 1999 perustettu Palloseura Kemi Kings Ry. Veikkausliigassa pelatessaan seuralla on ollut talousongelmia. Ensimmäiseltä Veikkausliigakaudelta 2016 PS Kemille kertyi verovelkaa 70 000 euroa, jotka kuitenkin saatiin seuraavan sarjakauden aikana maksettua pois. Vuonna 2016 päättyneellä tilikaudella PS Kemin liikevaihto oli 549 000 euron suuruinen ja tulos 271 000 euroa miinuksella.

title: Kemi II

text: Vuonna 1973 Kemin edustalle rakennettiin kaksi uutta pohjamajakkaa, Kemi I ja Kemi II, korvaamaan vanhaa majakkalaiva Kemiä. Majakkatornit rakennettiin käyttäen uutta menetelmää. Niiden perustaksi juntattiin merenpohjaan pyöreitä teräspylväitä, joiden päälle sijoitettiin teräksinen majakkatorni. Kun uudet majakat valmistuivat ja otettiin käyttöön, poistettiin majakkalaiva "Kemi" asemapaikaltaan 15. marraskuuta 1973.

title: Kemi (yritys)

text: Kemi Oy:n vaikutus Lapissa näkyi ennen kaikkea puunhankinnassa ja uitossa. Yhtiö oli 1900-luvun alkupuoliskolla ylivoimaisesti suurin puun hankkija ja uittaja Kemijoessa. Kemi Oy hoiti Kemijoen uiton vuodesta 1893 eli perustamisestaan lähtien. Vielä 1930-luvulla Kemi Oy:n uittamien puiden osuus uitosta oli noin puolet. Sotien välisen ajan aina 1960-luvulle toinen Kemi Oy:n metsäpuolen päällikkö Jarl Sundqvist oli tunnettu kautta Lapin. Hän toimi tehtävässä vuodet 1927–1962 eli 35 vuotta. Hänen päällikkyysjaksonsa loppuvaiheessa kuorma-autot ottivat entistä suuremman osan puunkuljetuksesta. Suomen itsenäisyyden alkuvuosina Kemi Oy joutui näkyvään rooliin helmikuussa 1922, kun Itä-Karjalasta tunkeutui joukko entisiä suomalaisia punakaartilaisia Sallan-Savukosken alueen savotoille, joihin kuului Kemi Oy:n suuri savotta Värriössä. Siellä maahan saapuneet punakaartilaiset julistivat vallankumouksen alkaneeksi. Savotan työläisiä liittyi joukkoon ja kiersi myös alueen muilla savotoilla viiden päivän ajan palaten takaisin Itä-Karjalaan. Suomeen tunkeutumisen taustalla olivat käynnissä olleet suomalaisten tukemat heimosodat Itä-Karjalassa – viime vaiheessa Vienan alueen kansannousu.[6]

title: Kemi (yritys)

text: Yhtiön toimivassa johdossakin tapahtui muutoksia, kun toimitusjohtaja Melamies siirtyi eläkkeelle oltuaan Kemi Oy:n palveluksessa vuodesta 1944. Uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin Oy Wilh. Schaumn Ab:n varatoimitusjohtaja Erik Volmari. Samassa yhteydessä yhtiön osakepääomaa korotettiin merkittävästi. Tavoitteena oli nyt uuden kehityssuunnitelman mukaan hienopaperikoneen rakentaminen. Volmari leimautui toiminnassaan vahvasti paperikoneinvestoinnin puolestapuhujaksi.[29]

title: Rafael Lönnström

text: Kapteeniksi ylenneestä Lönnströmistä tuli vuonna 1927 Suojeluskuntain Ase- ja Konepaja Oy:n toimitusjohtaja. Vuonna 1929 Lönnström perusti yhdessä kahden liikekumppanin kanssa Oy Sytytin-nimisen yrityksen, joka alkoi valmistaa Lönnströmin kehittämiä ammusten sytyttimiä. Myöhemmin hän perusti myös ammuksia valmistaneen Oy Ammuksen, jolle valmistui tehdas Raumalle 1937. Talvisodan jälkeen myös Oy Sytytin siirsi 1940 valmistustoimintansa Helsingistä Raumalle. Vuonna 1937 Lönnström perusti "Oy Partaterän", joka valmisti partateriä, partavaahdoketta sekä parta- ja hiuvesiä. Vuonna 1938 perustettu "Rafu Lönnström Oy" taas harjoitti sähkö- ja vesijohtotarvikkeiden valmistusta ja maahantuontia. Lönnström perusti 1930-luvulla Lönnström-yhtiöt nimellä tunnetun yrityskokonaisuuden, johon kuului kuusi yhtiötä (Oy Sytytin, Oy Ammus, Oy Partaterä, Puuvalmiste Oy, Rafu Lönnström Oy ja Rauman Kiinteistö Oy). Ammus Oy ja Sytytin Oy yhdistettiin myöhemmin 1959 Ammus-Sytytin Oy:ksi. Sotavuosina Oy Ammus ja Oy Sytytin valmistivat ammuksia puolustusvoimille.

title: Karihaaran koulu

text: Kemi Oy perusti Karihaaran koulun vuonna 1893. Koulu siirtyi, kotikuntansa, Kemin maalaiskunnan hallintaan vuosiksi 1898-1906, ja takaisin yhtiön hallintaan vuosiksi 1906-1924. Lopullisesti koulu kunnallistettiin 1924. Samana vuonna valmistui koulun ensimmäinen oma koulurakennus, jossa koulu toimi kunnes rakennus tuhoutui Lapin sodassa 1944. Ennen uuden koulurakennuksen valmistumista oppilaat olivat sijoitettuna Pajusaaren ja Paattion kouluihin. Nykyinen koulurakennus on arkkitehti Hannu K. Vainion suunnittelema ja se on rakennettu vuosina 1947–1949. Koulun siipirakennus on valmistunut 1950. Kemin kaupungin hallintaan koulu tuli suuressa alueliitoksessa 1931.

title: Kemi (yritys)

text: Kemi Oy:n sulfiittiselluloosatehdas oli perustettu 1919, sulfaattiselluloosatehdas 1927 ja kartonkitehdas vuonna 1971. Selluloosa- ja kartonkiteollisuus toimi Metsä-Botnia nimen alla fuusioinnista lähtien. Kartonkiliiketoiminta erotettiin siitä omaksi yhtiökseen Kemiart Liners Oy vuonna 2002. Vuonna 2012 Metsä-Botnia muuttui Metsä Fibreksi yritysilmeen harmonisoinnin yhteydessä. Samassa yhteydessä Kemiart Liners Oy puolestaan tuli osaksi Metsä Board Oyj:täia.[31]

title: Kemi (yritys)

text: Virtanen, Sakari: Lapin leivän isä 100 vuotta – Kemiyhtiön historia. Kemi: Kemi Oy, 1993.

title: Oulun Leimasintehdas

text:
Vuonna 1978 sahateollisuuden voimakas kasvu ajoi yhtiön kehitystä. Sahatavaraleimasimen tuotanto vei yhtiön kasvun tielle. Asiakkaina oliva suuret metsäyhtiöt, kuten mm. Enso-Gutzeit, Rauma-Repola Oy, Kemi Oy jne. . Tuotanto uusittiin ja tuotevalikoimaa laajennettiin koko merkintäpuolelle. OLT kehitti yhteistyössä Raute Oy:n ja Orfer Oy:n kanssa sahatavaran päätyleimauskoneet. OLT Oy kohosi alansa edelläkävijäksi. 1979 OLT osti konkurssiin menneen Länsi-Pohjan Kirjapaino Oy:n (joka myytiin v. 1988). Eero Jousi kuoli vuonna 1979. Yhtiön johtoon astui Jaakko Jousi 1983 ja samalla kolmas sukupolvi otti vastuun toiminnan jatkamisesta. 1984 Yritys aloitti helsinkiläisen Telko Oy:n merkintätarvikkeiden jälleenmyyjänä suuntautuen voimakkaasti sahateollisuuden merkintöihin. Vuonna 1987 Jaakko Jousi ja Telko Oy:stä lähtenyt Magnus Finnilä perustivat Suomen Teollisuusmerkintä Oy:n (STM) Helsinkiin
. Yhtiöt toivat myyntivalikoimiinsa ensimmäiset mustesuihkumerkintälaitteet. 1980-luvun loppu oli yhtiölle voimakasta kasvua. Asiakaskunta kasvoi ja yhä vaativampia sovellutuksia asennettiin. Oulun Lapinkankaalle valmistui 1988 2-vaiheen toimitalon laajennus. Rakentamiseen varattu laina maksettiin pois 1990 juuri ennen revalvointia vastoin pankinjohtajien neuvoja. Ilman tätä yhtiön historia olisi voinut jopa päättyä.1990 STM perusti Tampereen Leitek Oy:n palvelemaan asiakaskuntaa sektorille Jyväskylä-Tampere.
STM Oy osti Suomen Willett Oy:n liiketoiminnan vuonna 1995

title: Alfred Jacobsson

text: Jacobssonin vanhemmat olivat kauppalaivuri Johan Jacobsson ja Charlotta Albertina Myhrberg. Hän kävi yläalkeiskoulun ja kauppakoulun sekä teki vielä vuonna 1870 opintomatkan Englantiin, Ranskaan ja Saksaan. Jacobsson perusti 1870 oman puutavaraliikkeen Turkuun. Hän toimi vuodesta 1881 "Akaan Höyrysaha Oy":n toimitusjohtajana ja vuodesta 1888 "Vartsalan Höyrysaha Oy":n toimitusjohtajana. Jacobsson oli Kemi Oy:n johtokunnan jäsen, Merivakuutus Oy Tritonin johtokunnan puheenjohtaja, Turun Osakepankin hallintoneuvoston jäsen sekä Åbo Akademin hallituksen jäsen.

title: Kemi (yritys)

text: Kemi Oy oli vuonna 1893 perustettu, Kemissä puunjalostusteollisuutta harjoittanut yhtiö. Yhtiön nimi oli aluksi Trävaruaktiebolaget Kemi. Nimi muuttui muotoon Ab Kemi Oy vuonna 1918 ja lopulliseen muotoonsa Kemi Oy vuonna 1953. Yhtiön perustajina olivat oululaiset kauppahuoneet J. W. Snellman G:son ja G. & C. Bergbom. Muita merkittäviä osakkaita olivat englantilainen sahatavaran tuontiliike G. F. Neamen & Co, konsuli Alf. Jacobson ja kauppaneuvos C. M. Dahlström. Alkuperäisistä omistajista Bergbomin omistajat luopuivat Kemi Oy:n omistajuudesta 1919. Snellmanin kauppahuoneen jälkeläiset olivat sen jälkeen aina vuoteen 1953 keskeisessä asemassa niin omistajina kuin yhtiön operatiivisessa johdossa. Vuoden 1953 jälkeen Kemi Oy:stä tuli yhtiöiden yhtiö eli useat keskeiset metsäteollisuuden toimijat – ennen kaikkea Veitsiluoto Oy ja Metsäliitto – olivat sen omistajina. 1980-luvulla keskeisimmäksi omistajaksi nousi Metsäliitto. Yhtiön pääkonttori oli Oulussa vuoteen 1921 saakka, jonka jälkeen se siirtyi Kemiin. Vuonna 1991, jolloin Kemi Oy:n fuusio Metsä-Botniaan tapahtui, oli sahausta ja myöhemmin aloitettua selluloosa- ja kartonkituotantoa.

title: Kemi

text: Kaupungin perustamisen jälkeen Kemin seutu kasvoi nopeasti yhdeksi merkittävimmistä puunjalostusteollisuuden keskittymistä Suomessa. Kemi Oy aloitti toimintansa 1893, Kemi Oy:n sulfiittiselluloosatehdas käynnistettiin 1919, Veitsiluoto Oy aloitti toiminnan perustamalla sahan Veitsiluodon kaupunginosaan 1922 ja selluloosatehtaan 1930. Teollisuuden kasvun myötä myös liikenneyhteydet paranivat: rautatie 1902 ja lentokenttä 1939. Kemin rautatieasema on edelleen tärkeä rautatieliikenteen solmukohta.

title: Metsä Board Kemi

text: Metsä Board Kemi (entinen Kemiart Liners Oy) eli Kemin kartonkitehdas on Metsä Board-konserniin kuuluva kartonkitehdas Kemissä. Kartonkitehdas on perustettu vuonna 1971 ja tehtaassa on yksi kartonkikone, "Polar Queen". Tehdas työllistää 100 henkilöä. Tehtaan omisti aiemmin Kemi Oy. Tehdas on maailman pohjoisin kartonkitehdas.

title: Kemi (yritys)

text: Toimitusjohtaja Weckman käynnisti 1950-luvulla laajamittaiset investoinnit, joilla kehitettiin sahaustoiminnan lisäksi selluteollisuutta. Tilanteen teki ongelmalliseksi Korean nousukauden jälkeen alkanut taantuma, joka koetteli Kemi-yhtiön vakavaraisuutta. Sulfaatti- ja sulffiittisellun hinta oli vuoden 1952 aikana pudonnut 70%, sahatavaran lähes 30%. Vastaavasti puutavaran hintataso oli noussut 80%. Tilanteen ratkaisuksi ei nähty muuta keinoa kuin osakepääoman merkittävä korotus. Tässä yhteydessä valtiotaustaiset Suomen Pankki, valtio-omisteiset Tervakoski Oy, Kansaneläkelaitos ja Veitsiluoto Oy saivat haltuunsa 34% osakekannasta. Yksityispuolen eli neljän suomalaisen metsäteollisuusyrityksen Oy Kaukas Ab, Kymin Osakeyhtiö, W Rosenlew & Co ja Tampereen Pellava- ja Rauta-teollisuus Oy osuudeksi tuli 12%, Metsäliiton 12% ja SOK:n 2%. Suurimmaksi ryhmäksi jäi edelleen yksityishenkilöt, joiden osuus oli 37%. Maaliskuun 19. päivänä 1953 pidetyssä yhtiökokouksessa yhtiön nimi muutettiin Kemi Oy:ksi, ja yhtiön johdon kokouskieleksi tuli ensi kertaa suomi ruotsinkielen sijaan. Yhtiökokouksessa toimitusjohtaja Weckman ilmoitti luopuvansa yhtiön johdosta seuraavaan kesään mennessä. Näin oli vanha Snellmanin kauppahuoneen aikakausi Kemi Oy:n johdossa päättynyt. Johtokunnan puheenjohtajaksi kutsuttiin Weckmanin eroilmoituksen jälkeen Oulu Oy:n silloinen toimitusjohtaja Aulis O. Kairamo.[21]

title: Kemi (yritys)

text: Onnistunut kraftlinerhanke ja sitä seurannut voimakas nousukausi mahdollistivat voimavarojen käytön moniin uusiin asioihin. Metsäteollisuuden alalta pyrittiin siirtymään myös muille toimialoille, kuten kivenjalostukseen ja konepajateollisuuteen. Jälkimmäisestä tosin luovuttiin varsin nopeasti. Ulkomaille investoinnit tulivat myös esille. Vuonna 1976 Kemi Oy tuli osakkaaksi saksalaiseen Kämmerer GmbH-nimisen metsäteollisuusyritykseen kolmanneksella. Toisena suomalaistahona mukana oli A. Ahlström Oy. Osakkuus kesti vain pari vuotta, jonka jälkeen Kemi Oy myi osakkuutensa Ahlströmille.[27]

title: Vaasan majakka

text: Vaasan majakka on vuonna 1981 rakennettu majakka Merenkurkussa, Mustasaaren kunnan alueella. Rakennus sijaitsee Korsön matalikolla, Vaasan syväväylän varrella. Majakka on merenpinnasta mitattuna 16,3 metriä korkea, ja se toimii aurinkoenergialla. Valo kantaa 12 meripeninkulmaa. Vaasan majakan suunnitteli insinööritoimisto Pöysälä & Sandberg Oy (suunnitellut myös Kemi I:n majakan). Rakennuksen perustana on Vaskiluodon satamassa rakennettu kolmijalka, joka on teräskuorinen. Paikalleen Korsön matalikolle se hinattiin juhannusaattona 1981, jossa se täytettiin betonilla. Lisäksi jokainen jalka kiinnitettiin kolmella vaijerinipulla peruskallioon. Rakennustyöt hoiti Perusyhtymä Oy ja valmistuessaan Vaasan majakka edusti uutta teräsbetonimajakkatyyppiä.

title: Perä-Pohja

text: Perä-Pohja oli Torniossa 1926-1931 ilmestynyt sanomalehti. Lehden perustivat 1926 kokoomuksen valtuuskunta, Uusi Suomi -lehtiyhtiö, Kansallis-Osake-Pankki, paperitehdas Kemi Oy ja paikalliset kokoomuslaiset.

title: Kemin kaupungin historia

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Hedman, Ossi| title = Kemin kaupungin historia. 1. osa| location = Tampere| publisher = Kustannusosakeyhtiö Sanan Tien kohopaino| year = 1969}} Citation error, replace with{{cite book| author = Hedman, Ossi| title = Kemin kaupungin historia. 2. osa| publisher = Pohjolan Sanomat Oy| year = 1976| id = ISBN 951-99060-1-0}} Citation error, replace with{{cite book| author = Huusko, Jorma et al.| title = Lapin rakennusperintö| location = Oulu| publisher = Kirjapaino Oy Kaleva| year = 1984| id = ISBN 951-9152-74-1}} Citation error, replace with{{cite book| author = Kemppinen, Kauko| title = Kemin lyseon ja lukion sekä niiden edeltäjien historia ja matrikkeli 1897-1997| chapter = Kemin Suomalaisesta Porvari–Yhteiskoulusta Kemin lukioksi 1897–1997| location = Kemi| publisher = Kemin lyseon seniorit ry| year = 1997}} Citation error, replace with{{cite book| author = Siikala, Veli| title = Kemi eilen ja tänään| chapter = Kunnallista elämää| location = Kemi| publisher = Pohjolan Sanomat Oy| year = 1966| page = 21-26}} Citation error, replace with{{cite book| author = Sutela, Pauli| title = Kemissä, Peräpohjolassa ja Lapissa sotavuosina 1939-1945| location = Kemi| publisher = Länsi-Pohjan Kirjapaino Oy| year = 2002| version = Kemin Kotiseutu- ja museoyhdistyksen julkaisu| id = ISBN 952-90-4853-X}} Citation error, replace with{{cite book| author = Teerijoki, Niilo| title = Keminmaan kirja| location = Kemi| publisher = Pohjois-Suomen kirjapaino| year = 1957}} Check date values in: |accessdate= (help)

title: Kemi (yritys)

text: Auer, Jaakko (1968) Puunjalostusta pohjolassa - Kemi Oy vuosina 1893-1968. Kemi. Kemi Oy. Virtanen, Sakari; Kalervo Katajavuori (1993) Kuvia leivän isästä - Kemiyhtiön taipaleelta 1893-1993/The breadwinner - a pictorial history of the Kemi company 1893-1993. Kemi. Metsä-Botnia Oy. Nykänen, Panu & Paulapuro, Hannu (2005) Telan ympäri - Vuosisata suomalaista paperikone- ja paperinvalmistustekniikkaa. Tekniikan Historian Seura THS ry. Helsinki.

title: Hugo Richard Sandberg

text: Erottuaan Kemi-yhtiön palveluksesta Sandberg perusti Aavasaksa Oy -nimisen yhtiön, johon myös osakeanteja järjestänyt helsinkiläinen sijoitusyhtiö Emissiooni Oy sijoitti pääomaa. Yhtiön puuhiomo valmistui Ylitornion Tengeliöön 1919. Toiminta oli kuitenkin tappiollista, sillä hiomon vuosituotanto oli pieni, noin 6 000 tonnia, ja valmis puuhioke jouduttiin kuljettamaan ensin koskiveneillä alas Tornionjokea, lastaamaan sitten Ruotsin puolella rautatievaunuihin ja vielä siirtämään suomalaisiin rautatievaunuihin. Aavasaksa Oy joutui lopettamaan toimintansa parin vuoden kuluttua. Sandbergille jäi kuitenkin huomattava maaomaisuus; vuonna 1925 hän omisti Lapissa ja Peräpohjolassa 26 tilaa, joiden yhteenlaskettu pinta-ala oli 4 750 hehtaaria.

title: Kemi I

text: Vuonna 1973 Kemin edustalle rakennettiin kaksi uutta pohjamajakkaa, Kemi I ja Kemi II, korvaamaan vanhaa majakkalaiva Kemiä. Majakkatornit rakennettiin käyttäen uutta menetelmää. Niiden perustaksi juntattiin merenpohjaan pyöreitä teräspylväitä, joiden päälle sijoitettiin teräksinen majakkatorni. Kemi I:n huipulle asennettiin myös helikopterin laskeutumistasanne. Kun uudet majakat valmistuivat ja otettiin käyttöön, poistettiin majakkalaiva "Kemi" asemapaikaltaan 15. marraskuuta 1973.

title: Kemin sellutehdas

text: Kemin sellutehdas oli alun perin Kemi Oy:n sulfiittiselluloosatehdas, joka perustettiin 1919, sulfaattiselluloosatehdas 1927 ja kartonkitehdas vuonna 1971. Selluloosa- ja kartonkiteollisuus toimi Metsä-Botnia nimen alla fuusioinnista lähtien. Kartonkiliiketoiminta erotettiin siitä omaksi yhtiökseen Kemiart Liners Oy vuonna 2002. Vuonna 2012 Metsä-Botnia muuttui Metsä Fibreksi yritysilmeen harmonisoinnin yhteydessä. Samassa yhteydessä Kemiart Liners Oy puolestaan tuli osaksi Metsä Board Oyj:tä.

title: Metsä Group

text: Vuosi 1953 muutti hieman yllättäen osuuskunta Metsäliitossa tilannetta. "Lapin leivän isä" , silloinen vielä oululaisten tervaporvarien, erityisesti jälkeläisten omistama, Ab Kemi Oy ajautui talousvaikeuksiin Korean korkeasuhdanteen jälkeisessä matalasuhdanteessa. Suomen Pankki pelasti tilanteen, mutta halusi muita metsäteollisuuden toimijoita osakkaaksi. Tässä yhteydessä Metsäliitto tuli 12% osuudella Kemi Oy:hyn. Metsäliiton edustajasta maat. ja metsät. tri Onni Koskikalliosta tuli yhtiön johtokunnan puheenjohtaja ja Ilmari Kalkkisesta sen jäsen. Tavoitteena tällä investoinnilla oli avata Pohjois-Suomen Metsäliiton metsänomistajille puunmyyntikanava.

title: Kemi (yritys)

text: Yhtiön haltuun siirtyivät sen perustajilta Kemijokisuussa sijainneet Laitakarin (per. 1862) ja Karihaaran (per. 1874) höyrysahat sekä Torniossa sijainnut Röyttän höyrysaha (per. 1862). Kemiyhtiön sahaustoiminta laajeni vuonna 1909 Ruotsin puolelle, kun yhtiö osti Haaparannan edustalla Seittenkarin saarella sijainneen Sandvikin sahan. Sahaa varten Kemiyhtiö perusti ruotsalaisen tytäryhtiön Svenska Trävaruaktiebolaget Kemi.[1] Vuonna 1914 alkaneen ensimmäisen maailmansodan aikaan ruotsalaisesta tytäryhtiöstä oli todellista hyötyä, kun Kemi-yhtiö saattoi käyttää puolueettoman Ruotsin yritystään tuotteidensa vientiin länsimaihin, kuten Britanniaan ja Alankomaihin. Lisäksi kirjeenvaihto asiakkaisiin voitiin hoitaa Sandvikin kautta. Kemiyhtiö käytti tuotteidensa vientiin vuosina 1916 ja 1917 norjalaista Narvikin satamaa, jonne tavara kuljetettiin rautateitse.[2]

title: Uleå (yritys)

text: Vuonna 1922 yhtiö osti 55% osake-enemmistön Kajaanin Puutavara Oy:stä. Tämä kauppa rasitti kuitenkin Uleå-yhtiön taloutta ja yhtiö säilytti enemmistön vain vuoteen 1926 saakka. Uleå-yhtiön ongelmina olivat suuri 200 miljoonan markan velkataakka, toiminnan keskittyminen suhdanneherkkään sahaustoimintaan sekä vanhentuneet sahalaitokset. Yhtiöllä ei velkaisuutensa takia ollut mahdollisuutta monipuolistaa tuotantoaan rakentamalla puuhioke-, selluloosa- tai paperitehtaita, kuten sen kilpailijat Kajaanin Puutavara Oy ja Kemi Oy olivat tehneet.


query: Mitä Könnin nimi tarkoittaa muinaissuomeksi?

title: Könnin mestarit

text: Könnin nimi, joka tarkoittaa muinaissuomeksi "hurskasta", merkitsi kellon ostajalle laatua ja toimivuutta. Könninkello oli ja on edelleen haluttu, mutta se ei ole koskaan ollut kaikkien saatavilla. Nimi tuli tunnetuksi kaikkialla Suomessa ja laajalti Suomen ulkopuolella.

title: Könnin mestarit

text: Könnin suvun esivanhemmat ovat Könnin sukukirjan vuoden 1949 painoksen mukaan Rannon talosta, joka sijaitsi Koskenkorvan Jouppilan kylässä Kyrönjoen varressa nykyisen Ilmajoen ja Kurikan rajamailla. Suur-Ilmajoen aikana talo kuului Nenättömänkylään. Kylän läpi virtasi Nenättömänluoma ja sen varrelle Nopankylään asti, Ilmajoen ja Kurikan asukkaat asettuivat asumaan.

title: Könnin mestarit

text: Näitten varhaisempien Könnien voimaperäinen pellonraivaus, joka vaati runsaasti työvoimaa, lienee muun huomion rinnalla antanut aiheen hyvin tunnettuihin tarinoihin koneellisesta "Könnin kuokkamiehestä" ja "tuulikuokasta". Saattaa olla, että Könni on kurillansa sanonut jotain tämäntapaisesta mekaanisesta laitteesta joillekin ihmettelijöille. Jaakko Könni oli myös pitäjän luottamustoimissa ja muun muassa kauan aikaa kirkon isäntänä.

title: Könni (kylä)

text: Könniksi käsitetään usein kolme lähekkäistä kylää: Könni, Harjunmäki ja Kiikeri. Esimerkiksi paikallinen Könnin kyläseura ry toimii kaikkien kolmen kylän alueella.

title: Könni (kylä)

text: Könnien talot kuuluvat Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Lisäksi Könnin kylä kuuluu Alajoen valtakunnallisesti arvokkaaseen maisema-alueeseen.

title: Pietarsaari

text:
Kuningatar Kristiina antoi 19. kesäkuuta 1652 kreivi Jakob De la Gardielle luvan perustaa uuden kaupungin Pedersören pitäjään. Kreivi kuitenkin kuoli pian. De la Gardien leski Ebba Brahe perusti kaupungin 27. lokakuuta 1652. Kaupungin ruotsinkielinen nimi tulee kreivi De la Gardien etunimestä, kun taas suomenkielisenä nimenä on säilynyt Pedersöre-nimestä muotoutunut Pietarsaari.
Tunnettu suomenruotsalainen nimistöntutkija professori Lars Huldén pitää todennäköisimpänä, että Pedersöre-nimen alkumuoto puolestaan on muinaissuomen "Petrasaari" tai "Pedhrasaari" eli nykysuomeksi "Peurasaari".

title: Könnin mestarit

text: Taitavana vaskenvalajana Juho Juhonpoika Könni valmisti moniin kirkkoihin kynttiläkruunuja. Hän oli myös Suomen paras lukkoseppä, lukoissa saattoi olla jopa seitsemän haittaa. Hän kehitti hevosajokalujen valmistusta, joka myöhemmin jatkui Kurikan Kampinkylästä oppilaana olleen Sameli Kiskolan aloitettua kärryjen ja rekien valmistuksen. Könnin ajokalutuotanto loi myös pohjan Ilmajoen Nopankylästä alkaneelle hevosajokalutuotannolle. Juho Könni valmisti 48-niittiset damastiakangaspuut ja opetti tyttärensä kutomaan niillä erittäin hienoja kuviollisia kankaita. Vuonna 1836 hän suunnitteli ja valmisti vipulaitteen, jolla hän nosti Ilmajoen kirkon 150 cm korkeuteen, laittoi uudet kivijalat sekä kehitti vesivaaituksen, jolla hän mittasi kivijalan suoruuden. Venäjän keisari Nikolai I myönsi Juho Könnille hopeisen kunniamitalin sinisessä nauhassa kannettavaksi. Maaherra Herman Henrik Wärnhjelm ojensi sen hänelle juhlatilaisuudessa Ilmajoen kirkossa 1824.

title: Heidi Köngäs

text: Könkään ohjaustöihin kuuluvat "Hyväntekijä" (2014), "Liian paksu perhoseksi" (1998) ja "Viimeiset mitalit" (2000), jotka perustuvat Sisko Istanmäen alkuperäisteoksiin. "Tappava säde" perustuu Leena Lehtolaisen samannimiseen romaaniin. Könkään ohjaustöihin kuuluvat tv-sarjat "Kirje isältä", "Tauno Tukevan sota" (käsikirjoittajina Laila ja Eve Hietamies) ja "Punahilkka". Könkään ohjaajan uraa on muistettu Venla-, Koura- ja Telvis-palkinnoilla. Vuonna 1998 Prix Europa -erikoispalkinto myönnettiin Könkään elokuvalle "Liian paksu perhoseksi".

title: Könnin mestarit

text: Jaakko Juhonpoika Könni (1816–1861) oli neljännen polven könninmestari ja Yli-Könnin isäntä. Viimeinen Yli-Könnin mestari työskenteli suurimman osan elämästään isänsä rinnalla, eivätkä hänen työnsä yksilöllisesti erotu isänsä töistä. Hän hoiti vesivasaralla valmistettavia karkeampia sepäntöitä ja valvoi korkealle kehitettyä metallivalimoa, josta toimitettiin valuosia myös Ala-Könnin kellopajan tarpeisiin. Talon laajat viljelykset vaativat runsaan palveluskunnan, ja Yli-Könni olikin Ilmajoen varakkaimpia taloja. Varakkaat Ala- ja Yli-Könnin mestarit toimivat myös ympäristön "pankkilaitoksena", ja useat paikkakunnan talot ja Ilmajoen seurakunta olivatkin velkaa Könneille. 1860-luvun nälkävuosien jälkeen Könnien perikunnat joutuivat kärsimään, kun ahtaiden aikojen vuoksi velalliset eivät pystyneetkään maksamaan lainojaan takaisin.

title: Könnin mestarit

text: Eteläpohjalaisia elämäkertoja Ilmajoen joulu – Ilmajokiseura, "kertomuksia eri vuosilta" Ilmajoen museo Lenni Huhtanen: Kurikan maatalousnäyttely 1936 esitelmä, "Kurikan ajokaluteollisuus" Marja-Liisa Kriikku: "Könnin mestarien mailla". Ilkka 10.2.1996 n:o 39. Pekka Laaksonen: "Se pyörii sittenkin: suomalaisia keksijäoriginelleja". Tieteessä tapahtuu 15, 8 (1997). Helsinki: Tieteellisten seurain valtuuskunta, 1997. Sivut 37–42. Jaakko Laurila: Könnin suku: sukuhistoria ja sukuluettelo, toimittanut ja sukutauluston laatinut Kosti Könni. Vaasa: Könnin suvun oltermannikunta, 1949. NBN-FI f535601. Kotiseutuneuvos Vesa Luoma Anna-Leena Ranto: tutkielma Joutsenon opistossa kulttuuritoimen linjalla 1986 Jorma Räihä: "Jacob Könnin pöytä- ja taskukellot". Keräilyn maailma 1997, n:o 7–8. Sivut 38–40. Jaakko Suominen: "Koneihminen suomalaisessa kulttuurissa". Tieteessä tapahtuu 2003, 3. Helsinki: Tieteellisten seurain valtuuskunta, 2003. Sivut 31–40. () Toivo Virrankoski Ilmajoki-seura, "Nopankylän rekiseppiä ja kärrynikkareita"

title: Könni (kylä)

text: Könni on Ilmajoen kunnan pohjoisosassa, niin sanotussa Ilmajoen Alapäässä Seinäjoen rajalla sijaitseva kylä. Kylä tunnettiin 1700–1800-luvuilla kellokoneistoja ja ajokaluja valmistaneista sepistä, Könnin mestareista.

title: Könnin mestarit

text: Könnin mestarien talot ja rakennukset olivat Ilmajoen Alapäässä Peltoniemen kylässä Ylistaroon ja Munakkaan johtavan tien varressa. Suurin osa valtavasta rakennusmiljööstä on purettu, mutta joitain rakennuksia on edelleen olemassa, muun muassa Ala-Könnin päärakennus. Ilmajoelta Könnille on matkaa noin 6 km ja Alajokea halkovasta Kyrönjoesta se on noin 3 km:n päässä luoteeseen. Nimenä Könni on vanhaa suomenkieltä ja tarkoittaa hurskasta. Ruotsinvallan aikana Könnin nimi oli Köningsback.

title: Könni (kylä)

text: Könnillä valmistettiin isoja kellokoneistoja huomattaviin julkisiin rakennuksiin ympäri Suomea, mm. Helsingin ja Oulun tuomiokirkkoihin, Senaatintaloon, Porin, Haminan ja Lappeenrannan raatihuoneisiin. Kelloja ja muita sepäntuotteita tehtiin Könnillä neljässä sukupolvessa, lopulta koneiden ja henkilökunnan määrän kasvaessa yhä teollisemmin. Könnin kellovalmistus päättyi 1860-luvulla halpojen tuontikellojen tullessa markkinoille, eikä työn jatkajaksi ollut miespuolista perillistä.

title: Könnin mestarit

text: Juho Jaakonpoika Könni (1798–1865)[2] oli neljännen polven könninmestari ja Ala-Könnin isäntä. Hän kehitti ja laajensi kellotuotantoa tehdasteollisuudeksi. Tuotantoon kuuluivat monenlaiset sepäntyöt ja ajokalujen valmistus. Tehdaslaitos oli laaja, ja oppipoikia ja työntekijöitä oli runsaasti. Mestari matkasi paljon käyden muun muassa Pietarissa ja Tukholmassa. Talo oli varakas, ja tilukset olivat laajat. Sekä maa-, karja että metsätalouteen uhrattiin aikaa runsaasti. Ulkomaisen tuonnin ja halpojen "kukkuukellojen" myötä kellotuotanto Könnillä vähitellen hiipui. Mestarin kuollessa hänellä oli viisi tytärtä, mutta ei poikaa jatkajaksi. Mestarin kuoltua hänen oppilaansa pitivät jonkin aikaa tuotantoa yllä, mutta vähitellen sekin loppui.

title: Erkki Ala-Könni

text: Erkki Ala-Könni sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1970. Vuonna 1988 paljastettiin Heikki Häiväojan suunnittelema Ala-Könnin muistomerkki synnyinkunnan Ilmajoen kunnantalon vieressä.

title: Könnin mestarit

text: viralliset sivut on mm. Jaakko Könnin valmistamia tasku- ja pöytäkelloja on Könnin mestarien valmistamia hevosajokaluja, kelloja, kangaspuut, lukkoja, työkaluja mm. keervärkki

title: Könnin mestarit

text: Könnin asettuessa tilalle se oli autioitunut ja sisälsi vain vähäisiä peltotilkkuja. Mittauskirjan mukaan peltoa tai pelloksi kelpaavaa maata oli alle 4 tynnyrinalaa ja niittyä 45 tynnyrinalaa, mistä parempaa niittyä noin puolet. Koko tilan suuruus oli n. 42 tynnyrinalaa. Jaakko Könni ja hänen poikansa raivasivat suoperäisillä mailla uutta peltoa noin 200 tynnyrinalaa (noin 100 hehtaaria), joka silloisena aikana oli merkittävä saavutus. Myös uusiin viljelytapoihin kiinnitettiin huomiota ja järkiperäiseen metsänhoitoon ja sen käyttöön. Jaakon aikana Könnin tila alkoi jo kohota huomattavaan vaurauteen, ja seuraavien sukupolvien aikana vaurastuminen vain jatkui.

title: Könnin mestarit

text: Uudistilan kirjoissa olevan nimen mukaan Jaakko Ranto otti nimen Königsbäck – yhtä usein nimi esiintyy myös muodossa Köningsbäek – joka lienee lähinnä muodostunut Könninluoman ruotsinkielisestä nimestä Könnisbäck. Virallinen nimi Königsbäck esiintyy kirjoissa aina vuoteen 1830 saakka. Nimi kuitenkin muuttui alkuperäiseen muotoonsa Könni, ja ainakin 1798 painetussa Hermelin-Hällströmin Ruotsin lääninkarttasarjassa liittyvässä Vaasan maaherrakunnan kartassa paikan nimeksi on merkitty Könni.

title: Könnin mestarit

text: Jaakko Könni (Königsback), alkujaan Ranto syntyi 28. kesäkuuta 1721 Ilmajoen Koskenkorvalla ja kuoli 3. toukokuuta 1794 Ilmajoen Könnillä. Hän oli Könnin kellomestarisuvun kantaisä, talollinen, rauta-, kello- ja pyssyseppä.

title: Könni (kylä)

text: Isonvihan alussa 1714 Vhaël pakeni Ruotsiin ja kuoli pian sieltä palattuaan 1723. Leski Margaretalta tila siirtyi kirkkoherra Salomon Hanneliukselle (Ilmajoen Hannukseloita), jonka vuokrasi sen lampuoti Juho Mikonpojalle. Tämän ja poikansakin kuoltua Hannelius myi vuonna 1757 Könnin tilan seppä Jaakko Jaakonpoika Ranto-Strandille, joka tilan nimen mukaan otti nimekseen Königsbäck. Ei ole varmuutta, tuliko Könni-nimi tästä vai oliko se ollut paikan alkuperäinen nimi jo ennen Vhaëlia.

title: Könnin mestarit

text: Disneyn Kaunotar ja hirviö -elokuvassa hirviön linnan kelloksi lumotun palvelijan suomenkielinen nimi on Könni (alkup. nimi Cogsworth).

title: Helsingin tuomiokirkko

text: Ilmajokisen Könnin-suvun kolmannen polven kellomestari Juho Könni oli taitava kellojen tekijä. Hänen huomattavin työnsä oli koneiston toimittaminen kirkkoon. Koneisto oli käytössä aina vuoteen 1902 asti, jolloin hajonneen koneiston tilalle asennettiin uusi sähkökello. Alkuperäiset Juho Könnin valmistamat kellotaulut ovat edelleen käytössä. Könnin mestarin valmistamaa alkuperäistä koneistoa säilytetään Suomen kellomuseossa Espoossa.

title: Yrjö Könni

text: Yrjö Johannes Könni (15. marraskuuta 1893 Ilmajoki – 1978) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti ja johtaja. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho (1851–1907) ja Elisabeth "Liisa" (1860–1956) Yli-Könni (o.s. Larm). Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Eva Olivia Rehnin (1892–1976) kanssa.[1][2]

title: Könni (kylä)

text: Könni sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä Ilmajoen keskustasta Seinäjoen Ylistaroon johtavan yhdystie 7000:n varressa. Kyrönjoen pohjoisrantaa seuraava tie erkanee Nikkolan sillan kohdalla joesta ja kulkee Vaivaistennevan pitkän ja suoran koivukujan läpi kohti Könniä ja Ylistaroa.

title: Könnin mestarit

text: Alamäki, Hessa 1932. Könnim pirut ja Poika-Juusee. Helsinki: K.F. Puromiehen Kirjapaino. Koivisto, Esko 2009. Aikarauta. Valokuvakirja Könnin kellomestareiden töistä kuvin ja sanoin. Omakustanne, Kirkkonummi. Malkola, Eero 1983. Ilmajoen Könnit, maankuulut kellomestarit, teoksessa Kytösavut XIV, Etelä-Pohjanmaan maakuntaliitto. Myös eripainoksena, kustantaja Aallon patteriston perinnetoimikunta, Kirjapaino IL-MO Ilmajoki 1996. Rajala, Leena (toim.): Könnin suku: Jaakko ja Maria Königsbäck-Könnin jälkeläiset: sukuhistoria ja sukuluettelo. Ilmajoki: Könnin suvun oltermannikunta, 1988 (1. laitos 1949). ISBN 951-99914-1-7. Renkola, Arvo 1986. Könnin kuokkamiehen jäljillä. Perimätietoon perustuvaa asutushistoriaa Ilmajoen pitäjän pohjoiskulmalta. Ilmajoki: Ilmajoki-seura.

title: Könni (kylä)

text: Jaakko Jaakonpoika, joka oli myös ase- ja kelloseppä, sai kaupan myötä uudistilan jäljellä olevat 17 verovapausvuotta ja aloitti Könnin tilalla tarmokkaan pellonraivauksen ja metsänhoidon niin, että Könnistä tuli pian huomattava viljelystila. Hänen ja vanhimman poikansa Juho Jaakonpojan kuoltua kaksi tämän vanhinta poikaa, kolmannen polven kellomestarit Jaakko ja Juho lunastivat muilta sisaruksilta heidän osuutensa ja jakoivat Könnin tilan Ala- ja Yli-Könniksi vuonna 1816.

title: Hevonen Suomessa

text: Vuonna 1865 tuotanto loppui Könnillä viimeisen mestarin Jaakko Ala-Könnin kuoltua. Yli-Könnillä jälkeläiset olivat liian nuoria jatkaakseen tuotantoa, yrityksistä huolimatta se ei enää onnistunut. Ulkomailta alkoi tulla halpoja "kukkuukelloja", jotka syrjäyttvät Könnin jyhkeät mallit.

title: Könnin kuokkamies

text: Joissain tarinoissa Könneillä on useita tuulen voimalla toimivia kuokkamiehiä, toisissa puolestaan vieterillä ("fietrillä") tai punnuksilla toimivia. Toisissa tarinoissa taas kuokkamiehet ryhtyvät väkivaltaisiksi saamatta jääneiden ansioiden vuoksi. Könnit matkustivat paljon, ja höyrykone teki tuloaan. Tuskin se oli aivan outo, sillä Tampellan perustaja ja osakas G. A. Wasastjerna valmistutti kehruutehtaansa konepajalla jokilaivaansa höyrykoneen. Kone kuitenkin rikkoutui koeajossa, ja se korjattiin kuntoon Könnin pajalla.

title: Könnin mestarit

text: Juho Könnin puoliso kuoli keväällä ja mestari itse syksyllä 1861. Lapset olivat vielä pieniä, eikä mestari ollut ehtinyt opettaa heille taitojaan. Kuollessaan hän vei arvokasta tietoa mukanaan hautaan, ja kansan suussa kerrotaan edelleen tarinoita Könnin piruista ja kuokkamiehestä. Laivanpään mutkaa ei ollut olemassa vielä mestarien eläessä, mutta Juhon kuolinvuotta seuranneen kevään aikana Kyrönjoen mutkaan ajautui höyrykäyttöinen siipirataslaiva, josta Laivanpään mutka sai nimensä. Juuri sinne myös Könnin kuokkamies hukkui kuokittuaan ensin luojansa hengiltä.

title: Brändi

text: On väitetty, että Suomen ensimmäinen ja laajalti tunnettu brändi olisi Könnin mestarien tilan nimeksi vakiintunut "Könni" Ilmajoella. Vuoden 1757 jälkeen ensimmäinen ja toinen Könnin mestari käytti, ajan tavan mukaan, ruotsiksi maakirjoihin merkittyä ja kirjoitettua "Königsback"-nimeä. 1700-luvun lopulla vakiintuivat Könni-, Könniläänen- ja Könninkello-nimet, ja ne tulivat kansan keskuudessa tunnetuksi erityisesti luotettavista, laadukkaista ja erilaisista kelloista.


query: Missä Aleksis Kivi kirjoitti Lea -näytelmän?

title: Lea (näytelmä)

text: Aleksis Kivi kirjoitti Lean asuessaan Siuntion Fanjunkarsissa ja sai näytelmänsä valmiiksi vuoden 1868 alkupuolella. Tämän jälkeen hän lähetti Lean sekä kaksi muuta kirjoittamaansa näytelmää Sankarteos sekä Leo ja Liina lehtori B. F. Godenhjelmille kieliasun tarkistamista varten. Hän puolestaan toimitti näytelmät edelleen Viipurin Suomalaiselle Kirjallisuusseuralle, joka valitsi niistä julkaistavaksi Lean. Näytelmä julkaistiin helmikuussa 1869 yhteensä 500 kappaleen painoksena.[1]

title: Aleksis Kivi (ooppera)

text: Aleksis Kivi on Einojuhani Rautavaaran säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Sen suomenkielisen libreton kirjoitti säveltäjä itse. Teos sävellettiin vuosina 1995-1996 ja sai kantaesityksensä Savonlinnan oopperajuhlilla 8. heinäkuuta 1997. Rautavaara teki myöhemmin oopperasta uuden version, joka kantaesitettiin Suomen kansallisoopperassa syyskuussa 2009.

title: Aleksis Kivi

text: Varojen puute pakotti Kiven keskeyttämään säännöllisen koulunkäynnin ja eroamaan kolmannelta luokalta 1852. Sen jälkeen hän jatkoi lukujaan yksityisesti ja pääsi ylioppilaaksi 23-vuotiaana syksyllä 1857. Vuosina 1821–1868 kirjoitti ylioppilaaksi vain seitsemän nurmijärveläispoikaa. Näistä seitsemästä Aleksis oli ainoa tavallisen kansan lapsi, kaikki muut olivat säätyläislapsia. Ylioppilasvuotenaan 1857 Kivi päätti luopua pappishaaveista ja ryhtyä suomenkieliseksi kirjailijaksi.[3]

title: Kivi-juhlat

text: Kivi-juhlien ohjelmistossa on ollut Aleksis Kiven tuotantoa lukuisina sovituksina: "Seitsemän veljestä", "Nummisuutarit", "Kihlaus", "Vuoripeikot", "Olviretki", "Kullervo", "Lea" ja niin edelleen. Ohjaajina ovat olleet muiden muassa Vilho Siivola, Ari Laine, Mikko Majanlahti, Mikko Viherjuuri, Väinö Lahti, Arto Myllärinen, Markku Savolainen, Paavo Liski ja Katriina Honkanen.

title: Aleksis Kivi

text: Kiven parhaita ystäviä oli joukko J. V. Snellmanin suomalaismielisiä kasvatteja Pohjalaisesta osakunnasta: Jaakko Forsman, Johan Calamnius ja C. G. Swan. Muita Kiven tärkeitä ystäviä olivat A. R. Svanström, Adolf Theodor Forssell, Ernst Albert Forssell, Emil Nervander, Thiodolf Rein ja Viktor Löfgren-Lounasmaa.[4] Vuoden 1869 Lea-näytelmän esityksestä lähtien Kiven näytelmiä tutuksi tehnyt teatterinjohtaja Kaarlo Bergbom oli Kiven ystävä vuodesta 1864. Parhaaksi ystäväkseen hän on kirjeissään maininnut koulu- ja opiskelutoverinsa metsänhoitaja Robert Svanströmin.[3]

title: Suomalainen Seura

text: Suomalainen Seura () oli vuonna 1869 Helsingissä perustettu suomenmielinen yhdistys, jonka tehtävänä oli edistää suomenkielistä kulttuuria. Sen perustajajäseniä olivat muun muassa Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen ja Kaarlo Bergbom. Ajatus Suomalaisen Seuran perustamisesta tuli toukokuussa 1869 kantaesitetyn Aleksis Kiven näytelmän "Lea" saavuttamasta suosiosta. Bergbomin johtaman seurueen esittämä näytelmä osoitti kulttuuriväelle, että myös suomenkielisen teatterin tekeminen oli mahdollista.

title: Tobitin kirja

text: Suomessakin Tobitin kirja oli aikoinaan hyvin tunnettu, ja sen lukemista suositeltiin varsinkin avioliittoon aikoville nuorille. On myös arveltu, että Aleksis Kivi kirjoitti näytelmänsä "Nummisuutarit" osittain Tobitin kirjan pohjalta.

title: Aleksis Kivi

text: Aleksis Kivi (oikealta nimeltään Alexis Stenvall[1], 10. lokakuuta 1834 Nurmijärvi – 31. joulukuuta 1872 Tuusula) oli suomalainen kirjailija. Kivi kirjoitti kansallisromaanin aseman saavuttaneen romaanin Seitsemän veljestä (1870), näytelmiä kuten Nummisuutarit (1864) ja runoja.[2][3]

title: Lea (näytelmä)

text: Aleksis Kivelle oli varattu paikka ensi-iltaan teatterin salongista. Hän oli saapunut Helsinkiin viittä päivää aiemmin jättämään Seitsemän veljeksen käsikirjoituksen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle ja jäänyt sen jälkeen oleskelemaan kaupunkiin. Kivi oli paikalla vielä sunnuntaina 9. toukokuuta seuraamassa näytelmänsä viimeisiä näyttämöharjoituksia Nya Teaternissa, mutta Arkadia-teatterin ensi-iltaan hän ei enää seuraavana päivänä ilmestynyt. Kirjailija Emil Nervander oli tavannut Kiven tämän majapaikassa vielä esityspäivän aamuna, jolloin hän oli sanonut tulevansa paikalle. Kun Nervander oli mennyt noutamaan Kiveä esitykseen, löysi hän viestin, jossa Kivi kertoi lähteneensä veljensä Emmanuelin luokse Nurmijärven Raalaan. Sieltä hän jatkoi edelleen seuraavana päivänä kotiinsa Siuntioon.[9]

title: Karkurit

text: Karkurit () on Aleksis Kiven vuonna 1865 kirjoittama viisinäytöksinen tragedia. Näytelmän suomenkielinen kantaesitys annettiin Jyväskylässä lokakuussa 1877. Ruotsinkielinen mukaelma oli näytelty Helsingin Nya Teaternissa jo joulukuussa 1872, Kiven vielä eläessä. Kivi kirjoitti "Karkurit" voimallisimmalla luomiskaudellaan. Paikoitellen silosäkein kirjoitettu teos on tyylillisesti tekijänsä ylevintä dramatiikkaa.

title: Palojoki

text: Kuuluisin palojokelainen on Suomen kansalliskirjailija Aleksis Kivi, jonka syntymäkoti toimii nykyisin museona. Kylässä sijaitsevalla Taaborinvuorella pidetään kesäisin Kivi-juhlat, joissa esitetään Aleksis Kiven näytelmiä.

title: Kai Lehtinen

text: Lehtinen voitti Olavi-palkinnon roolityöstään Taru Mäkelän elokuvassa "Pikkusisar" (1999). Hän on esiintynyt myös elokuvissa "Raid" (2003), "Poliisin poika" (1998), "Pikkusisar" ja "Mosku – lajinsa viimeinen" (2003), jossa Lehtinen näytteli Moskua eli porokeisari Aleksi Hihnavaaraa (1882–1938). Elokuvapuolella Lehtisen esikoisohjaustyö oli vuonna 2002 valmistunut "Umur". Nurmijärven Kivi-juhlille Lehtinen ohjasi Aleksis Kiven näytelmän "Nummisuutarit", jota esitettiin kesinä 2007–2009. Lehtinen ohjasi niin ikään Kivi-juhlille näytelmän "Seitsemän veljestä", jota esitettiin kesäisin 2011–2012.

title: Kihlaus (näytelmä)

text: Aleksis Kivi kirjoitti "Kihlauksen" keväällä 1866 Siuntiossa. Se julkaistiin samana vuonna Kirjallisen Kuukauslehden elo–syyskuun numeroissa. Vuonna 1877 se ilmestyi Kiven kokoelmassa "Valitut teokset" ja itsenäisenä vihkosena lopulta 1903. Näytelmä on käännetty seitsemälle kielelle. Ruotsiksi sen käänsi taidemaalarina tunnettu Per Åke Laurén vuonna 1916.

title: Charlotta Lönnqvist

text: Charlotta Maria Lönnqvist (4. helmikuuta 1815 Siuntio – 27. huhtikuuta 1891 Siuntio) oli kirjailija Aleksis Kiven hyväntekijä, jonka luona Fanjunkarsin torpassa Siuntiossa Kivi asui vuosina 1864–1871. Tänä aikana Kivi kirjoitti keskeisen osan tuotannostaan, muun muassa pääteoksensa Seitsemän veljestä.[1] Lönnqvist oli perinyt torpan vanhemmiltaan, ja hän auttoi monia varsinkin suurten nälkävuosien aikana. Tästä syystä hän ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, ja Aleksis Kivi esti vuonna 1869 torpan pakkohuutokaupan Seitsemästä veljeksestä saamiensa tulojen avulla. Jotkut Aleksis Kiveä tutkineet ovat olettaneet Kiven ja Lönnqvistin olleen myös rakastavaisia. Kiven kuoleman jälkeen Lönnqvist sai J. V. Snellmanin anomuksesta valtion eläkettä.

title: Aleksis Kivi

text: Kirjailijan ja runoilijan muistoksi on perustettu Aleksis Kiven Seura 1941. Turussa on vuodesta 1945 toiminut Turun Aleksis Kivi -kerho. Hänen syntymäkotinsa Nurmijärven Palojoella on entistetty ja järjestetty museoksi 1952. Aleksis Kiven kuolinmökki, jonka Helsingin yliopiston ylioppilaskunta osti Albert Stenvallilta vuonna 1910, on nähtävillä Tuusulassa. Mökissä on nähtävillä Kiven Raamattu ja kuolinsänky.[29] Kirjailijan asuinpaikkoja merkitseviä muistolaattoja on Helsingin Katajanokalla, Forumin liikekeskuksessa ja Tapaninkylässä.[30] Venäläiset purkivat vuokra-aikanaan Siuntiossa sijaitsevan Fanjunkarsin torpan, jossa Kivi kirjoitti pääosan tuotannostaan. Uusi Fanjunkars vihittiin kulttuuritaloksi 2006.[31] Vuodesta 1953 lähtien Aleksis Kiven synnyinseudulla, Nurmijärven Palojoella, on järjestetty kesäisin Kivi-juhlat-teatteritapahtuma, jossa esitetään Kiven tuotantoa. Esityspaikka on Kiven lapsuuden leikkipaikka.

title: Berndt Ahnger

text: Ahnger esitti Joasin roolin Aleksis Kiven näytelmän "Lea" kantaesityksessä, joka nähtiin Helsingin Nya Teaternissa 10. toukokuuta 1869. Ensi-iltaa on myöhemmin pidetty suomenkielisen ammattiteatterin syntyhetkenä. Jari Halosen elokuvassa "Aleksis Kiven elämä" Ahngeria näytteli Esa Valkiala.

title: Aleksis Kivi

text: Kiven kirjallisen kehityksen alkuvaiheita leimasi romantiikka, mutta hänen varsinaiset taipumuksensa viittasivat selvästi realismiin. Aleksis Kivi – jota nimeä hän käytti kirjailijanimenä ensi kerran Kullervon käsikirjoituksen yhteydessä 1860 – ei taloudellisten syiden vuoksi voinut lähteä ulkomaille, mutta Turussa hän sentään kävi. Hänen lukeneisuutensa piiri ulottui kuitenkin koulu- ja yliopistokirjoista maailmankirjallisuuteen. Kivi luki kaikkea Heldin ja Corvinin Maailmanhistoriasta kemian analyyseja käsitteleviin teoksiin, sanomalehtiin, Erik Stagneliuksen ja William Shakespearen näytelmiin. Kirjallisia vaikutteita hän sai etenkin Shakespearelta, Miguel de Cervantesilta ja Ludvig Holbergilta.[2]

title: Hannu Huuska

text: Huuska on vaikuttanut muun muassa Mainostelevision MTV-teatterissa. Huuska on näytellyt muun muassa elokuvissa "Aleksis Kiven elämä", "Hurmaava joukkoitsemurha" ja televisiosarjoissa "Tummien vesien tulkit" ja "Salatut elämät". Hän toimi 1990-luvulla usean vuoden ajan Kajaanin runoviikon taiteellisena johtajana. Vuonna 2010 Huuska ohjasi Nurmijärven Kivi-juhlille Aleksis Kiven näytelmän "Selman juonet". Näytelmä on esitetty 1984 myös televisiossa, jolloin Huuska näytteli Konradin roolin.

title: Lea (näytelmä)

text: Lea on Aleksis Kiven kirjoittama näytelmä, jonka ensi-ilta oli 10. toukokuuta 1869 Helsingin Nya Teaternissa. Se oli ensimmäinen teatterilavoilla virallisesti esitetty Kiven näytelmä, jolla oli suuri merkitys koko suomenkielisen ammattiteatterin syntymiselle. Lea osoitti, että vakavasti otettavaa ja laadukasta teatteria voidaan tehdä myös suomeksi. Näytelmän synnyttämän innostuksen johdosta perustettiin samana syksynä Suomalainen Seura, jonka draamaosastosta puolestaan syntyi vuonna 1872 nykyisen Kansallisteatterin edeltäjä Suomalainen Teatteri.

title: Lea (näytelmä)

text: Viisinäytöksinen Lea perustuu Luukkaan evankeliumin kertomukseen Jeesuksen ja Jerikon kaupungissa vaikuttaneen publikaani Sakkeuksen kohtaamisesta. Näytelmässä Sakkeuksen tytär Lea ja saddukeus Aram ovat rakastuneita toisiinsa, mutta isä haluaa naittaa tyttärensä Aramia varakkaammalle fariseukselle Joasille. Lea on aikaisemmin vastustanut Sakkeuksen suunnitelmia, mutta kuultuaan Jeesuksen opetuksia, hän omaksuu tämän saarnaaman rakkauden opin ja päättää suostua isänsä tahtoon. Tämän jälkeen tyttärensä päätöksestä liikuttunut Sakkeus haluaa tavata Jeesuksen ja kääntyy itsekin hänen oppiensa seuraajaksi, kuten myös Aram ja Sakkeuksen palvelija Ruben. Lopulta isä suostuu Lean ja Aramin avioliitto ja pettynyt Joas kiroaa heidät kaikki. Näytelmän loppuratkaisussa Lea, Sakkeus, Aram ja Ruben puolestaan Jeesuksen opetuksien mukaan siunaavat Joasin. Kivi on kuvannut Joasin ns. farisealaisuuden perikuvana, hänen toimintaansa ohjaa pelkästään rahanhimo ja oman edun tavoittelu, jonka vuoksi Joasin on mahdotonta kuvitella muistakaan ihmisistä mitään muuta.[2]

title: Suomen kirjallisuus

text: Ensimmäinen kokonaan taiteilijankutsumukselleen elänyt suomalainen kirjailija oli Aleksis Kivi, joka oli samalla ensimmäinen huomattavaa menestystä saavuttanut suomeksi kirjoittanut suomalainen kirjailija. Tämän vuoksi häntä voidaan pitää suomalaisen kirjallisuuden isänä. Suomalaisen teatterin perustaja ja ensimmäinen johtaja K. J. Bergbom kirjoitti näytelmiä ja novelleja, runoilija Tuokko eli A. J. Törneroos käänsi useita vieraskielisiä teoksia suomeksi, ja novellikirjailijat K. J. Gummerus, Samuli Suomalainen, ensimmäinen suomen kielellä kirjoittanut naiskirjailija Theodolinda Hahnsson sekä historiallisten näytelmien ja romaanien kirjoittaja E. F. Jahnsson tyydyttivät suuren yleisön kirjallisia tarpeita omalla tuotannollaan. Muutamilla aloilla huomattiin jo siirtymistä realistisempaan kuvaustapaan päin, esimerkiksi Pietari Päivärinnan ja J. H. Reijosen teoksissa.[23]

title: Kivi-juhlat

text: Kesinä 2007–2009 Kivi-juhlilla esitettiin "Nummisuutarit" Kai Lehtisen ohjaamana. Kesällä 2010 ensi-iltansa sai Hannu Huuskan ohjaama musiikkinäytelmä "Selman juonet". Kesinä 2011–2012 esitettiin Lehtisen ohjaama "Seitsemän veljestä". Vuonna 2012 vietettiin Kivi-juhlien 60-vuotisjuhlavuotta. Vuosina 2013 ja 2014 vuorossa oli Veijo Meren tekstiin perustuva musiikkinäytelmä "Aleksis Kivi", jonka ohjasi Samuli Reunanen. Musiikista vastasi Iiro Ollila. Kesinä 2015 ja 2016 esitettiin Atro Kahiluodon ohjaama "Nummisuutarit". Kesinä 2017 ja 2018 esitettiin Kahiluodon ohjaama "Kihlaus sekä Yö ja päivä." Kesällä 2018 nähtiin myös Lea Hirvasniemi-Haverisen ohjaama "Paloon nallikat."

title: Kaarlo Angerkoski

text: Angerkoski kihlautui Siiri Palmun kanssa jouluna 1932, naimisiin he menivät 10. syyskuuta 1933. Molemmat näyttelivät kaudella 1933–1934 Tampereen Teatterissa. Avioparin hääkuvaksi sai kelvata "Jeppe Niilonpoika" -näytelmän mainoskuva: Jeppe roikkuu hirsipuussa ja Nilla itkee sen juurella. Pariskunnan ainoa lapsi Sirkka-Liisa syntyi 6. maaliskuuta 1934. Ennen siirtymistään elokuvateollisuuteen Siiri ja Kaarlo Angerkoski olivat kiinnitettyinä Helsingin Kansanteatteriin 1934–1938. Kaarlo Angerkosken ensirooli Kansanteatterissa oli alokas Aaltonen Topiaksen näytelmässä "Rykmentin murheenkryyni". Hän näytteli saman roolin näytelmän elokuvaversiossa vuonna 1938. Syksyllä 1934 hänellä oli pääosa Aleksis Kivi -aiheisessa Elsa Soinin näytelmässä "Kivi jonka rakentajat hylkäsivät". Juhani Tervapään klassikkonäytelmässä "Juurakon Hulda" Angerkoski tulkitsi tuomari Soratien roolin.

title: Charlotte Raa-Winterhjelm

text: Charlotte Raa esitti Lean osaa Aleksis Kiven raamattuaiheisessa näytelmässä "Lea", jonka kantaesitys oli Nya Teaternissa 10. toukokuuta 1869. Tästä esityksestä katsotaan suomenkielisen ammattiteatterin alkaneen. Raa ei osannut siinä vaiheessa lainkaan suomea, joten näytelmä käännettiin hänelle ruotsiksi ja hän opetteli suomenkieliset vuorosanansa ulkoa.

title: Aleksis Kivi

text: Kiven merkittävimmän kirjallisen tuotannon voi katsoa alkaneen sittemmin kadonneesta ruotsinkielisestä näytelmästä Bröllopsdansen.[2] Vuonna 1860 Kivi voitti Kullervo-näytelmällä Suomalaisen Kirjallisuuden Seurassa järjestetyn kilpailun.[7] Bröllopsdansenin suomenkielisen version tuloksena syntynyt Nummisuutarit sai vuonna 1865 valtionpalkinnon. Palkinto jaettiin tuolloin ensimmäistä kertaa ja siitä kilpaili muun muassa aikansa johtava kirjailija Johan Ludvig Runeberg. Nummisuutarit on yhä esitetyin kotimainen puhenäytelmä.[3] Vuonna 1866 ilmestyivät näytelmät Karkurit, Kihlaus ja Olviretki Schleusingenissä sekä Kiven itse kustantama runokokoelma Kanervala. Seuraavana vuonna ilmestyivät näytelmät Leo ja Liina, Yö ja päivä, Sankarteos, Lea ja Canzio.[7] Kiven kaikkiaan viidestätoista näytelmästä esitettiin hänen elinaikanaan vain Lea, jonka ensiesityksestä 1869 lasketaan suomalaisen teatterin saaneen alkunsa.[2]

title: Aleksis Kivi

text: Kivestä tuli kansalliskirjailija. Hän oli ensimmäinen suomeksi julkaissut ammattikirjailija.[23] Hän osoitti työllään, että suomeksi voi kirjoittaa runoja ja näytelmiä, jopa romaanin.[24] Kivi täytti Snellmanin kansalliskirjallisuudelle esittämät tavoitteet paremmin kuin kansallisromantiikan ajan kirjailijat: hän kirjoitti suomeksi ja kertoi omasta ajastaan.[22]

title: Aleksis Kivi

text: Kirjallisia taipumuksia Aleksis osoitti ilmeisen varhain uhotessaan kotiväelle ”rupeavansa runebergiksi”.[11] Aleksis Stenvall kirjoitti etunimensä muodossa Alexis ja esiintyi läpi elämänsä Stenvallina. Kivi oli lähinnä kirjailijanimi.[3]

title: Aleksis Kivi

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Aaltonen, Jukka & Lahti, Ilpo & Salminen, Jouko K.| title = Nyt ei auta pelko eikä vapistus. Aleksis Kiven terveydestä, kirjeistä, unista ja seitsemästä veljeksestä| location = Turku| publisher = Turun Aleksis Kivi -Kerho| year = 2015| id = ISBN 978-952-93-5532-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Holma Jaakko| title = Totta vai tarua? ― Aleksis Kiven kuolinmökin museoarvo ja aitous| publisher = Jyväskylän yliopisto| year = 2011| version = pro gradu| format = [ online version]| accessdate = 28.3.2016}} Juutinen, Juha: Linnut Aleksis Kiven tuotannossa. Lintumies 4/1985, s.174–181. Citation error, replace with{{cite book| author = Ketonen, Oiva| title = Kohtalon vaihtoehdot. Aleksis Kivi, August Ahlqvist ja sivistyneistön vähäinen kansalaisrohkeus| location = Porvoo Helsinki Juva| publisher = WSOY| year = 1989| id = ISBN 951-0-16013-X}} Kinnunen, Aarne: Nummisuutarit komedia viidessä näytöksessä (1994) Citation error, replace with{{cite book| author = Kinnunen, Aarne| title = Aleksis Kiven näytelmät. Analyysi ja tarkastelua ajan aatevirtausten valossa| location = Porvoo Helsinki| publisher = WSOY| year = 1967| version = Väitöskirja: Helsingin yliopisto}} Citation error, replace with{{cite book| author = Kivi, Aleksis| title = Kirjeet. Kriittinen editio| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2012| version = Päätoimittaja Juhani Niemi| id = ISBN 978-952-222-390-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = Lehtonen, J. V.| title = Nurmijärven poika. Kuvia Aleksis Kiven elämästä| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1934| id = ISBN 978-951-0-34891-8}} Citation error, replace with{{cite book| author = Meri, Veijo| title = Aleksis Stenvallin elämä| location = Helsingissä| publisher = Otava| year = 1975| version = 4. täydennetty painos (1. painos 1973)| id = ISBN 951-1-10489-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = Meri, Veijo| title = Elon saarel tääl. Aleksis Kiven taustoja| location = Helsingissä| publisher = Otava| year = 1984| id = ISBN 951-1-07994-8}} Citation error, replace with{{cite book| author = Rahikainen, Esko| title = Kivi| location = Jyväskylä| publisher = Gummerus| year = 1984| id = ISBN 951-20-2525-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = Rahikainen, Esko| title = Lumivalkea liina. Aleksis Kivi ja rakkaus| location = Helsinki| publisher = Like| year = 1998| id = ISBN 951-578-579-0}} Citation error, replace with{{cite book| author = Rahikainen, Esko| title = Metsän poika. Aleksis Kiven elämä| location = Helsingissä| publisher = Ajatus| year = 2004| id = ISBN 951-20-6677-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Rahikainen, Esko| title = Impivaaran kaski. Aleksis Kivi kirjallisuutemme korvenraivaajana| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2009| id = ISBN 978-952-222-107-0}} Douglas Robinson, Aleksis Kivi and/as World Literature. Leiden ja Boston: Brill. Citation error, replace with{{cite book| author = Sihvo, Hannes| title = Elävä Kivi: Aleksis Kivi aikanansa| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2002| isbn = 951-746-421-5}} Citation error, replace with{{cite book| author = Tarkiainen, Viljo| title = Aleksis Kivi. Elämä ja teokset| location = Porvoo Helsinki Juva| publisher = WSOY| year = 1984| version = 6. painos (1. painos 1915)| id = ISBN 951-0-12389-7}} Citation error, replace with{{cite book| author = Yli-Paavola, Jaakko & Laaksonen, Pekka (toim.)| title = Tulinuija. Aleksis Kiven seuran albumi| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2009| id = ISBN 978-952-222-135-3}}

title: Aleksis Kivi

text: Parhaat Kiven näytelmät ovat kuuluneet suomalaisen teatterin vakinaiseen ohjelmistoon. Elokuvasovituksiakin on tehty Nummisuutareista, Seitsemästä veljeksestä, Kihlauksesta ja Kiven elämästä. Hänen teoksiaan on käännetty arviolta 40 kielelle[25], muun muassa Seitsemän veljestä yli 20 kielelle ja Kullervo-näytelmä on käännetty kiinaksi.[26]

title: Aleksis Kivi

text: Minä elän, ohj. Ilmari Unho 1946. Aleksis Kiveä näytteli Rauli Tuomi. Aleksis Kivi, ohj. Tapani Itäranta 1984. Aleksis Kiveä näytteli Asko Sarkola. Aleksis Kiven elämä, ohj. Jari Halonen 2002. Aleksis Kiveä näytteli Marko Tiusanen.


query: Mihin Marcus Antonius kuoli?

title: Marcus Antonius

text: Marcus Antonius (83 tai 82 eaa. Rooma – 30 eaa.[1] Aleksandria) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hän oli Julius Caesarin ratsuväen päällikkö ja tämän kanssa konsulina 44 eaa. Kun Caesar murhattiin, hän muodosti Octavianuksen ja Lepiduksen kanssa toisen triumviraatin 43 eaa. Tämä oli, toisin kuin ensimmäinen triumviraatti, luonteeltaan virallinen kolmen virkamiehen kollegio. Filippoin taistelun 42 eaa. jälkeen toimitetussa vallanjaossa Marcus Antonius sai valtakunnan itäiset osat. Seuranneissa proskriptioissa otettiin hengiltä suuri joukko henkilöitä, huomattavimpana Cicero. Jouduttuaan tappiolle taistelussa Octavianusta vastaan vuonna 30 eaa. Marcus Antonius teki itsemurhan. Myöhemmin samana vuonna myös hänen rakastajattarensa Kleopatra VII riisti hengen itseltään.

title: Aktionin taistelu

text: Julius Caesarin murhan jälkeen Caesarin perillinen Octavianus, Marcus Antonius ja Lepidus liittoutuivat ja muodostivat toisen triumviraatin. Seuranneessa sodassa vuonna 42 eaa. triumvirit kukistivat Caesarin murhaajat Gaius Cassius Longinuksen ja Marcus Junius Brutuksen. Tämän jälkeen he jakoivat Rooman valtakunnan keskenään. Antonius sai valtakunnan itäosan, Octavianus länsiosan. Lepidukselle jäi lopulta vain Africa.

title: Marcus Antonius Orator

text: Marcus Antonius Orator (143-87 eaa.) oli roomalainen poliitikko, sotilas ja oraattori. Hän oli konsuli vuonna 99 eaa. ja kensori vuonna 97 eaa. Hänen pojanpoikansa oli triumviri Marcus Antonius.

title: Marcus Antonius

text: Vuonna 31 eaa. varsinainen sota alkoi ja Octavianuksen taidokas komentaja Marcus Vipsanius Agrippa keräsi ensi voitot. Octavianuksen vahva asema legioonien keskuudessa sai Cyrenaican ja Graecian provinssit siirtymään hänen puolelleen. Syyskuussa käytiin Aktionin taistelu, joka muodostui Antoniukselle kohtalokkaaksi. Meritaistelussa Antoniuksen ja Kleopatran laivasto tuhottiin ja nämä pakenivat Egyptiin. Octavianus seurasi perässä 30 eaa. Epäselvissä oloissa Antonius kuuli Kleopatran kuolleen ja teki itsemurhan. Muutamaa päivää myöhemmin Kleopatrakin teki itsemurhan. Kaisarion murhattiin.

title: Marcus Antonius

text: Vuonna 60 eaa. Julius Caesar, Gnaeus Pompeius Magnus ja Marcus Licinius Crassus muodostivat epävirallisen liiton joka tunnettaan ensimmäisenä triumviraattina. Antoniuksen ystävä Curio kritisoi julkisesti triumvirejä ja oli suosittu kansan keskuudessa. Publius Clodius Pulcher oli aluksi triumvirien kannattaja, mutta hän alkoi pian uhkaamaan heidän valtaansa. Antonius oli aluksi Clodiuksen kannattaja, mutta jostain syystä hän lopetti tämän kannattamisen. Erään huhun mukaan Antoniuksella oli suhde Clodiuksen vaimon Fulvian kanssa. Huhu ei välttämättä ole totta, mutta Antonius meni myöhemmin naimisiin Fulvian kanssa. Jossain vaiheessa Antonius matkusti Kreikkaan opiskelemaan retoriikkaa, mikä oli yleistä roomalaisten aristokraattien keskuudessa, Caesar ja Cicero olivat tehneet samoin. Voi olla että Antonius lähti pakoon velkojiaan.[11]

title: Marcus Antonius

text: Antoniuksen isän kuollessa Marcus oli vasta 11-vuotias. Marcus ja tämän veljet Luciuksen ja Gaiuksen jäivät äitinsä hoiviin. Marcus oli nyt perheensä vanhin miespuolinen jäsen ja teoriassa sen päämies eli pater familias. Isä oli kuitenkin ollut kovin velkaantunut ja velkataakka päätyi nyt perheen niskoille. Cicero ilkkuikin myöhemmin että Marcus Antonius, jolla oli elämäntyylinsä takia paljon velkoja, oli ollut vararikossa jo lapsena. Marcuksen äiti Julia meni uudelleen naimisiin, tällä kertaa Publius Cornelius Lentulus Sura -nimisen poliitikon kanssa, joka oli muun muassa konsulina vuonna 71 eaa. Marcus Antonius vietti lopun nuoruutensa isäpuolensa kotona. Isäpuolella ei kuitenkaan ollut mitään velvoitusta maksaa Marcuksen velkoja. Marcukselta odotettiin kuitenkin suuria isän ja isoisän tekojen takia.[4]

title: Antonius ja Kleopatra

text: Antonius ja Kleopatra () on William Shakespearen tragedia, joka kertoo Marcus Antoniuksesta ja Kleopatrasta. Se kuvaa aikaa Rooman–Parthian sodista Kleopatran kuolemaan asti.

title: Lucius Antonius

text: Lucius oli aina vanhimman veljensä Marcuksen kannattaja. Lucius oli kansantribuuni vuonna 44 eaa. kun Marcus ja Julius Caesar olivat konsuleja. Lucius ajoi läpi lain jonka mukaan Caesar sai nimittää virkamiehiä ollessaan poissa Roomasta. Lucius ehdotti myös lakia joka jakoi Caesarin veteraaneille maata. Lucius seurasi veljensä mukana Mutinan sodan jälkeen Galliaan. Sen jälkeen kun Marcus Antonius oli muodostanut toisen triumviraatin Octavianuksen ja Lepiduksen kanssa Lucius nimitettiin vuoden 41 eaa. konsuliksi.

title: Marcus Antonius

text: Antonius matkusti nyt itään vallanjaossa saamilleen alueille. Hänen tarkoituksenaan oli rauhoitella Juudean alituista kapinointia ja hyökätä Parthiaa vastaan. Matkallaan hän tapasi kuningatar Kleopatra VII:nn Tarsoksessa. Heistä tuli rakastavaisia ja Antonius vietti talven 41 eaa. Kleopatran seurana Aleksandriassa. Antoniuksen tappaessa aikaa itämailla tilanne Roomassa ei kuitenkaan osoittanut rauhoittumisen merkkejä. Octavianus oli eronnut ärsyttävänä pitämästään Antoniuksen sukulaistytöstä ja Antoniuksen vaimo Fulvia yllytti kapinaan Octavianusta vastaan. Marcus Antoniuksen veli apunaan Fulvia kokosi kahdeksan legioonaa ja otti haltuunsa Rooman. Octavianus kuitenkin voitti myöhemmin Fulvian armeijan. Fulvia kuoli odottaessaan miehensä paluuta Egyptistä. Tämä osoittautui edulliseksi, sillä Antonius pystyi nyt menemään naimisiin Octavianuksen sisaren kanssa. Triumvirit sopivat riitansa ja Antonius pääsi palaamaan itään.

title: Perusian sota

text: Perusian sota oli Rooman sisällissota, joka käytiin vuosina 41 eaa.–40 eaa. kun Marcus Antoniuksen vaimon Fulvia ja tämän veli Lucius Antonius aloittivat sodan Antoniuksen poliittista vastustajaa Octavianusta vastaan. Julius Caesarin murhan jälkeen Marcus Antonius, Octavianus ja Lepidus olivat solmineet niin sanotun toisen triumviraatin joka hallitsi Roomaa. Antonius oli matkustanut järjestämään valtakunnan asioita idässä ja sotimaan Parthiaa vastaan.

title: Marcus Antonius

text: Fadia Useita lapsia Ciceron mukaan. Fadian ja lasten kohtalosta ei ole mitään tietoa. Antonia, Caius Antonius Hybridan tytär. Erosivat noin 47 eaa. Antonia, meni naimisiin erään tralleslaisen Pythodoroksen kanssa. Fulvia, kuoli noin 40 eaa. Marcus Antonius Antyllus, teloitettiin 30 eaa. Iullus Antonius, teloitettiin 2 eaa. Octavia minor, erosivat 32 eaa. Antonia Major, keisari Neron isoäiti Antonia Minor, keisari Claudiuksen äiti, keisari Caligulan isoäiti. Kleopatra VII, kuoli 30 eaa. Aleksanteri Helios Kleopatra Selene Ptolemaios Filadelfos

title: Marcus Antonius

text: Antonius oli ylpeä ulkonäöstään ja varttuessaan hän kasvatti parran. Hän piti yleensä tunikansa hyvin korkealla, jotta hänen lihaksikkaat reitensä näkyisivät. Nuorison muotiin kuului tuohon aikaan pitää löysiä vaatteita. Lisäksi Antonius piti joskus päällään nahasta tehtyä viittaa, koska Antoniukset olivat legendan mukaan Herakleen jälkeläisiä. Antonius kantoi myös mielellään miekkaa.[7] Antonius ystävystyi pian erään Caius Scribonius Curion kanssa. Plutarkhoksen mukaan juuri Curio tutustutti Antoniuksen juopottelulle ja ylelliselle elämäntyylille. Antoniuksesta ja Curiosta tuli pian hyvin läheiset ystävät ja he viettivät paljon aikaa yhdessä juhlien villisti. Antonius oli perinyt isältään suuret velat ja nyt hän keräsi uusia velkoja vanhojen rinnalle. Antonius sai kuitenkin helposti lainaa, koska hänen oletettiin menestyvät hyvin Rooman poliittisessa elämässä. Kerrotaan että Curio takasi erään 6 miljoonan sestertiuksen lainan Antoniukselle.[8]

title: Lucius Antonius

text: Lucius Antonius oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli konsuli vuonna 41 eaa. Hänen vanhempansa oliva Marcus Antonius Creticus ja Julia Antonia. Triumviri Marcus Antonius ja Gaius Antonius olivat Luciuksen veljiä.

text: Toisen triumviraatin sota Caesarin murhaajia vastaan oli Rooman sisällissota joka käytiin vuonna 42 eaa. Sota käytiin toisen triumviraatin jäsenten (Marcus Antonius ja Octavianus) ja Caesarin murhaajien Gaius Cassius Longinuksen ja Marcus Junius Brutuksen välillä. Sodan ratkaisevat taistelut käytiin Filippoin luona 3. lokakuuta (Filippoin ensimmäinen taistelu) ja 23. lokakuuta (Filippoin toinen taistelu) vuonna 42 eaa. Cassius kuoli Filippoin ensimmäisen taistelun aikana ja Brutus teki itsemurhan pian hävittyään Filippoin toisen taistelun.

title: Marcus Antonius Creticus

text: Marcus Antonius Creticus (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hän oli preettori vuonna 74 eaa. Hänen isänsä oli tunnettu oraattori Marcus Antonius Orator, ja hänen poikansa oli triumviri Marcus Antonius.

title: Marcus Antonius

text: Marcus Antonius syntyi Roomassa noin vuonna 83 eaa. Hänen isänsä oli Marcus Antonius Creticus, joka oli kuuluisan konsulin ja puhujan Marcus Antonius Oratorin poika. Antonouksen isoisä oli tunnettu oraattori ja muun muassa Ciceron opettaja. Hänet teloitettiin vuonna 86 eaa. Mariuksen tukijana. Antoniuksen isän puolinen suku oli alkujaan plebeijejä, mutta sen jäsenet olivat onnistuneet saavuttamaan Rooman valtakunnan korkeimpia virkoja ja senaatin jäsenyyden. Antoniuksen äiti Julia Antonia puolestaan oli sukua Julius Caesarille; Julian isä oli Caesarin isän setä Lucius Julius Caesar.[2][3]

title: Octavia minor

text: Caesarin murhan jälkeen Octavian veli Octavius muodosti Marcus Antoniuksen ja Lepideksen kanssa ns. toisen triumviraatin. Octavia sai Marcelluksen kanssa kolme lasta ennen kuin mies kuoli vuonna 40 eaa. Octavius määräsi siskonsa menemään naimisiin Marcus Antoniuksen kanssa, vaikka Octavia vielä roomalaisen tavan mukaan suri miestään. Marcus Antoniukselle avioliitto oli neljäs. Octavia sai Antoniuksen kanssa kaksi tytärtä, ensimmäisen vuonna 39 eaa. ja toisen vuonna 36 eaa. Antoniuksella oli kuitenkin suhde Egyptin kuningatar Kleopatra VII:n kanssa ja vuonna 32 eaa. Antonius erosi Octaviasta.

text: Julius Caesar murhattiin 15. huhtikuuta vuonna 44 eaa. Caesarin murhaajat, jotka kutsuivat itseään "vapauttajiksi" ("liberatores"), pakenivat Roomasta Caesarin kannattajien pelossa. Murhan jälkeen Caesarin konsulikumppani Marcus Antonius otti itselleen vallan Roomassa. Pian paljastui että Caesar oli testamentissaan adoptoinut sukulaisensa Gaius Octavianuksen. Lyhyen Mutinan sodan jälkeen 18-vuotias Octavianus ja Antonius solmivat liiton. Mukaan liittoon otettiin myös Marcus Aemilius Lepidus. Tämän toisen triumviraatin asema virallistettiin lailla ("Lex Titia"). 27. marraskuuta 43 eaa. senaatti myönsi triumvireille oikeuden säätää lakeja ilman senaatin tai kansan hyväksyntää. He saivat myös nimittää virkamiehiä mielensä mukaan. Triumvirit jakoivat valtakunnan kolmeen osaan. Octavianus sai Sisilian, Korsikan sekä Sardininan, Lepidus Hispanian ja Gallia Narbonensiksen, ja Antonius loput Galliasta.

title: Octavianuksen ja Antoniuksen sota

text: Caesarin testamentin toimeenpanija oli Marcus Antonius. Hän onnistui neuvottelemaan oikeuden järjestää Caesarille julkiset hautajaiset, vaikka Marcus Brutus ja Cassius vastustivatkin hanketta. Hautajaisissa Antonius käänsi roomalaisen rahvaan asenteen murhaajia vastaan taitavalla retoriikalla ja julkistamalla Caesarin testamentin, jonka mukaan jokainen roomalainen peri summan rahaa. Tämän maksamiseen hän käytti myös omia varojaan. Antonius nousi Roomassa johtoasemaan, kun Caesarin murhaajat joutuivat pakenemaan kaupungista vihaista kansanjoukkoa.

title: Rooman–Parthian sota (40 eaa.–33 eaa.)

text: Julius Caesarin murhan jälkeen vuonna 44 eaa. valtaan nousi Roomassa Toinen triumviraatti, jonka jäseniä olivat Marcus Antonius, Octavianus ja Lepidus. Kukistettuaan Caesarin murhaajat vuonna 42 eaa. triumvirit jakoivat valtakunnan keskenään. Antonius sai valtakunnan itäosat. Vuonna 41 eaa. Antonius suunnitteli sotaa Parthiaa vastaan. Antonius kokosi joukkoja Syyrian Palmyraan. Parthialaiset siirsivät tämän takia joukkoja Mesopotamiaan. Talven tullessa Antonius palasi kuitenkin Aleksandriaan.

title: Gaius Antonius

text: Gaius Antonius (k. 42 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli preettori vuonna 44 eaa. Hänen vanhempansa oliva Marcus Antonius Creticus ja Julia Antonia. Triumviri Marcus Antonius ja konsuli Lucius Antonius olivat Gaiuksen veljiä.

title: Marcus Antonius

text: Gabiniusta odotti kuitenkin Roomassa syytteitä maanpetturuudesta, koska hän oli ylittänyt prokonsulin valtuutensa. Antonius välttyi Gabiniuksen kohtalolta, vaikka olikin ollut osallinen Gabiniuksen rikkomuksiin. Antonius päätti olla palaamatta Roomaan, ja matkusti suoraan Syyriasta Galliaan, jossa Julius Caesar oli valmis palkkaamaan hänet legaatikseen. Tämä tapahtui vuoden 55 eaa. lopulla tai vuoden 54 eaa. alkupuolella.[14]

title: Marcus Antonius

text: Jo lapsena Marcus sai koulutuksen, joka valmisti hänet poliittiselle uralle. Häneltä odotettiin paljon, koska hänen isänsä ja isoisänsä olivat olleet senaattoreja. Myös hänen setänsä Caius Antonius Hybrida, enonsa Lucius Julius Caesar ja isäpuolensa Lentulus olivat senaattoreja. Senaattorien pojat seurasivat jo nuorena isiensä mukana julkisissa tehtävissä, kuten senaatin istunnoissa, vaikka heitä ei päästettykään sisälle itse senaatin saliin, vaan heidän oli seistävä ovien ulkopuolella kuuntelemassa senaatissa pidettyjä puheita. Marcuksen koulutukseen kuului muun muassa retoriikkaa ja kreikkalaista ja latinalaista kirjallisuutta. Vaikka Marcus Antonius ei ollut yhtä hyvä puhuja kuin kuuluisa isoisänsä oli hänellä kuitenkin jonkinlaiset puhujan lahjat.[5]

title: Marcus Antonius

text: Kun Caesar halusi kymmenvuotisen prokonsulin virkansa umpeutuessa palata Roomaan konsulinvaaliin, senaatin optimaatit vaativat Caesaria luopumaan armeijoistaan ennen saapumista kaupunkiin. Tämä olisi kuitenkin jättänyt hänet suojattomaksi sekä Pompeiuksen armeijoiden hyökkäyksiltä että rikossyytteiltä. Marcus Antonius toimi välittäjänä ja ehdotti, että sekä Caesar että Pompeius luopuisivat aseista. Ajatus hylättiin ja Antonius turvautui väkivaltaan. Tämän seurauksena hänet erotettiin senaatista. Hän pakeni Roomasta ja liittyi Caesarin joukkoihin Rubikonin törmällä. Kun kävi ilmeiseksi, että sovintoa ei enää voitu saavuttaa, Caesar johdatti joukkonsa joen yli ja sisällissota alkoi. Sodan aikana Antonius oli Caesarin apukomentaja. Pompeiuksen kannattajia vastaan käydyissä taisteluissa Antonius johti aina armeijan vasenta siipeä.

title: Luettelo Rooman tasavallan konsuleista

text:
100. L. Valerius Flaccus, Gaius Marius VI
99. Aulus Postumius Albinus, Marcus Antonius Orator
98. Quintus Caecilius Metellus Nepos, Titus Didius
97. Gnaeus Cornelius Lentulus, Publius Licinius Crassus
96. Gaius Cassius Longinus, Gnaeus Domitius Ahenobarbus
95. Lucius Licinius Crassus, Quintus Mucius Scaevola
94. Gaius Coelius Caldus, Lucius Domitius Ahenobarbus
93. Gaius Valerius Flaccus, Marcus Herennius
92. Gaius Claudius Pulcher, Marcus Perperna
91. Sextus Julius Caesar, Lucius Marcius Philippus
90. Lucius Julius Caesar, Publius Rutilius Lupus
89. Gnaeus Pompeius Strabo, Lucius Porcius Cato
88. Lucius Cornelius Sulla I, Quintus Pompeius Rufus
87. Lucius Cornelius Cinna I, Gnaeus Octavius
86. Lucius Cornelius Cinna II, Gaius Marius VII
85. Lucius Cornelius Cinna III, Gnaeus Papirius Carbo I
84. Lucius Cornelius Cinna IV, Gnaeus Papirius Carbo II
83. Lucius Cornelius Scipio Asiaticus, Gaius Norbanus
82. Gnaeus Papirius Carbo III, Gaius Marius Minor
81. Gnaeus Cornelius Dolabella, Marcus Tullius Decula
80. Lucius Cornelius Sulla II, Quintus Caecilius Metellus Pius
79. Appius Claudius Pulcher, P. Servilius Vatia
78. Marcus Aemilius Lepidus, Q. Lutatius Catulus
77. Mamercus Aemilius Lepidus Livianus, Decimus Iunius Brutus
76. Gnaeus Octavius, Gaius Scribonius Curio
75. Gaius Aurelius Cotta, Lucius Octavius
74. Marcus Aurelius Cotta, Lucius Licinius Lucullus
73. Gaius Cassius Longinus, Marcus Terentius Varro Lucullus
72. Gnaeus Cornelius Lentulus Clodianus, Lucius Gellius Publicola
71. Publius Cornelius Lentulus Sura, Gnaeus Aufidius Orestes
70. Marcus Licinius Crassus I, Gnaeus Pompeius Magnus I
69. Quintus Caecilius Metellus Creticus, Quintus Hortensius
68. Lucius Caecilius Metellus, Quintus Marcius Rex
67. Manius Acilius Glabrio, Gaius Calpurnius Piso
66. Manius Aemilius Lepidus, Lucius Volcacius Tullus
65. Lucius Manlius Torquatus, Lucius Aurelius Cotta
64. Lucius Iulius Caesar, Gaius Marcius Figulus
63. Gaius Antonius Hybrida, Marcus Tullius Cicero
62. Decimus Iunius Silanus, Lucius Licinius Murena
61. M. Valerius Messalla Niger, M. Pupius Piso Frugi Calpurnianus
60. L. Afranius, Quintus Caecilius Metellus Celer
59. Gaius Iulius Caesar I, Marcus Calpurnius Bibulus
58. Lucius Calpurnius Piso Caesoninus, Aulus Gabinius
57. Publius Cornelius Lentulus Spinther, Quintus Caecilius Metellus Nepos
56. Cn. Cornelius Lentulus Marcellinus, L. Marcius Philippus
55. Marcus Licinius Crassus II, Gnaeus Pompeius Magnus II
54. Appius Claudius Pulcher, L. Domitius Ahenobarbus
53. Marcus Valerius Messalla Rufus, Gnaeus Domitius Calvinus I
52. Quintus Caecilius Metellus Pius Scipio, Gnaeus Pompeius Magnus III
51. M. Claudius Marcellus, Ser. Sulpicius Rufus
50. L. Aemilius Paullus, C. Claudius Marcellus
49. L. Cornelius Lentulus Crus, C. Claudius Marcellus
48. Gaius Iulius Caesar II, Publius Servilius Isauricus I
47. Q. Fufius Calenus, P. Vatinius
46. Gaius Iulius Caesar III, Marcus Aemilius Lepidus I
45. Gaius Iulius Caesar IV, sine secundo consule
44. Gaius Iulius Caesar V, Marcus Antonius I
43. Aulus Hirtius, C. Vibius Pansa Caetronianus
42. Marcus Aemilius Lepidus II, L. Munatius Plancus
41. P. Servilius Isauricus II, Lucius Antonius
40. Gaius Asinius Pollio, Gnaeus Domitius Calvinus II
39. Gaius Calvisius Sabinus, Lucius Marcius Censorinus
38. Appius Claudius Pulcher, Gaius Norbanus Flaccus
37. Lucius Caninius Gallus, Marcus Vipsanius Agrippa I
36. Marcus Cocceius Nerva, Lucius Gellius Publicola
35. Lucius Cornificius, Sextus Pompeius
34. Marcus Antonius II, Lucius Scribonius Libo, suff. Aemilius Lepidus Paullus
33. Imperator Caesar Augustus II, Lucius Volcacius Tullus
32. Gnaeus Domitius Ahenobarbus, C. Sosius
31. Imperator Caesar Augustus III, Marcus Valerius Messalla Corvinus
30. Imperator Caesar Augustus IV, Marcus Licinius Crassus
29. Imperator Caesar Augustus V, Sextus Appuleius
28. Imperator Caesar Augustus VI, Marcus Vipsanius Agrippa II
27. Imperator Caesar Augustus VII, Marcus Vipsanius Agrippa III

title: Gaius Antonius

text: Gaius oli aina Julius Caesarin ja vanhemman veljensä Marcuksen kannattaja. Vuonna 49 eaa. Gaius toimi Caesarin legaattina. Gaius oli preettori ("praetor urbanus") vuonna 44 eaa. Samana vuonna Marcus Antonius oli konsuli ja Lucius Antonius oli kansantribuuni. Gaius nimitettiin samana vuonna Makedonian maaherraksi. Hän joutui kuitenkin Marcus Brutuksen vangiksi. Brutus antoi tappaa Gaiuksen vuonna 42 eaa. Tämä tapahtui Hortensiuksen ansiosta, ja teko oli tarkoitettu kostoksi siitä, että Marcus Antonius oli määrännyt Ciceron tapettavaksi proskriptioiden yhteydessä.

title: Marcus Antonius

text: Antoniuksen isäpuoli Lentulus oli Catilinan kannattaja ja hänet teloitettiin Catilinan salaliiton epäonnistuttua vuonna 63 eaa. Marcus Antoniuksella ei luultavasti ollut suurempaa roolia salaliitossa ja koska hän oli vasta 20-vuotias häntä ei otettu vielä kovin vakavasti. Antoniuksen äiti Julia ei mennyt enää uudelleen naimisiin. Antoniuksen setä Caius Antonius osallistui Catilinan salaliiton kukistamiseen, mutta vuonna 59 eaa. hänet tuomittiin maanpakoon korruptiosyytteiden jälkeen. Antoniuksen läheisimmät miespuoliset sukulaiset, jotka olisivat auttaneet häntä etenemään poliittisella uralla, olivat joko kuolleita tai maanpaossa.[9]

title: Marcus Junius Brutus

text: Ateenassa Brutus omistautui filosofian opiskelulle ja hankkimaan rahavaroja legioonien muodostamiseen. Marcus Antonius ja Caesarin adoptiopoika Octavianus olivat hänen jäljillään ottaakseen hänet kiinni ja kostaakseen. Marcus Antoniuksen ja Octavianuksen armeijat saapuivat 42 eaa. Brutuksen joukot kukistivat Octavianuksen, mutta Antonius voitti Cassiuksen. Cassius teki itsemurhan tietämättä liittolaisensa voitosta. Molemmat armeijat uudelleenryhmittyivät ja taistelivat Filippoin toisessa taistelussa 23. lokakuuta. Plutarkhoksen ja Suetoniuksen mukaan Brutus kärsi Caesaria koskevista unista ja häviön enteistä. Myös hänen mielialansa oli matala. Octavianus ja Antonius olivat kiistattomia voittajia. Brutus pakeni muttei kauas. Hänen ystävänsä kehottivat häntä pakenemaan uudestaan, mutta hän sanoi yhden kuuluisimmista lauseistaan: "Pakoon, kyllä, mutta tällä kertaa käsin, ei jaloilla." Sanottuaan tämän hän teki itsemurhan.

title: Marcus Antonius Pallas

text: Marcus Antonius Pallas (n. 1–63) oli merkittävä roomalainen libertus eli vapautettu orja. Hän toimi suojelijansa, keisari Claudiuksen taloussihteerinä vuosina 37-54 sekä jonkin aikaa keisari Neron taloussihteerinä vallanvaihdoksen jälkeen. Hän onnistui taloussihteerin virassa nousemaan imperiumin rikkaimpien joukkoon erinomaisilla sijoittajantaidoillaan.

title: Marcus Antonius

text: 14. maaliskuuta 44 eaa. Antonius kuuli huhuja Caesaria vastaan suunnatuista toimista forumilla. Antonius riensi Caesarin avuksi, mutta saapui liian myöhään. Caesar oli ehditty jo murhata. Murhaa seuranneiden levottomuuksien aikana Antonius pakeni Roomasta pukeutuneena orjaksi. Kun odotettu verilöyly ei alkanutkaan, Antonius palasi Roomaan neuvottelemaan sovinnosta salamurhaajien kanssa. Senaatti armahti salamurhaajat. Pian seurasivat Caesarin hautajaiset, joissa Antonius piti hautajaispuheen. Yllättäen puhe sisälsi voimakkaita syytöksiä salaliittolaisia kohtaan. Tämä riitti takaamaan pysyvän välirikon heidän kanssaan. Puheen seurauksena raivostunut väkijoukko hyökkäsi salamurhaajien taloihin myöhemmin samana iltana ja nämä joutuivat pakenemaan henkensä edestä. Antonius puolestaan kokosi suojakseen Caesarin veteraaneista kootun henkivartioston ja vaati senaatilta Gallia Cisalpinan provinssia, jota hallitsi tuolloin Decimus Junius Brutus Albinus, eräs Caesarin salamurhaajista. Kun tämä ei suostunut väistymään Antoniuksen tieltä, Antonius lähti sotaretkelle häntä vastaan 44 eaa.