query: Milloin Dorotea Brandenburgilainen kuoli?

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Dorothea, Ruotsin kuningatar Dorotea Brandenburgilainen (n. 1430 – 10. marraskuuta 1495) oli kahteen otteeseen Pohjolan unionivaltion kuningatar. Hän oli Tanskan kuningatar vuosina 1445–1448 ja 1449–1481, Norjan kuningatar vuosina 1445–1448 ja 1450–1481 sekä Ruotsin kuningatar vuosina 1445–1448 ja 1457–1464.

title: Fredrika Dorotea

text: Fredrika Dorotea (12. maaliskuuta 1781, Karlsruhe – 25. syyskuuta 1825, Lausanne, Sveitsi) oli Ruotsin kuningatar vuosina 1797–1809. Hän oli Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolfin puoliso ja Badenin rajakreivi Karl Ludwigin tytär.

title: Dorotea (nimi)

text:
Dorotea tai Dorothea ( on naisen etunimi, kreikkalaisen Dorotheos-nimen () naispuolinen vastine. Nimi johtuu kreikan kielen sanoista, jotka merkitsevät "Jumalan lahjaa". Nimi on ollut myös ainakin kolmella pyhimyksellä,
joista kaksi on varhaiskristillisiä marttyreja, kolmas taas 1300-luvulla elänyt Dorothea Montaulainen, jota on pidetty Preussin suojeluspyhimyksenä.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Vastavihitty kuningatar sai huomenlahjaksi laajoja alueita kaikista Pohjolan valtioista. Tanskasta hän sai Roskilden, Ringstedin sekä Haraldsborgin ja Skioldenæsin linnat. Norjasta hän sai Jämtlandin ja Ruotsista Örebron linnan sekä Närken ja Värmlannin maakunnat. Seuraavana vuonna hän sai vielä Noraskogin vuorikunnan. Kristoffer varmisti Dorotealle suuren leskeneläkkeen. Mikäli Dorotea haluaisi muuttaa Pohjolasta Kristofferin kuoltua, hän voisi lunastaa 45000 Reinin guldenia, joista kukin Pohjoismaa maksaisi kolmanneksen.[2]

title: Maria Fjodorovna (Sofia Dorotea)

text: Maria Fjodorovna () (25. lokakuuta 1759 Stettin – 5. marraskuuta 1828 Pavlovsk) oli Venäjän keisari Paavali I:n puoliso, keisari Aleksanteri I:n ja keisari Nikolai I:n äiti. Syntyään hän oli Württembergin prinsessa Sofia Dorotea Augusta.

title: Tiia

text: Nimi on lyhennelmä nimestä Dorotea, kuten myös Tea, Teea ja Tia. Dorotea tarkoittaa kreikaksi Jumalan lahjaa. Tiia tarkoittaa hepreaksi sanottuna heprealaista asua.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: 15-vuotias Dorotea avioitui unionikuningas Kristoffer Baijerilaisen (1416–1448) kanssa 10. syyskuuta 1445. Yli viikon kestäneet juhlallisuudet olivat suurimpia keskiaikaisia tapahtumia Pohjolassa ja ne huipentuivat 14. syyskuuta Dorotean kruunaamiseen unionin kuningattareksi Kööpenhaminan Vor Frue Kirke -kirkossa.{[Lähde}}

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Vuonna 1488 Dorotea matkusti jälleen Roomaan paavi Innocentius VIII:n luokse. Vatikaanissa asioimisen lisäksi hän vieraili siskonsa Mantovan rajakreivittären Barbaran luona.[5][4] Yhteydenotosta paaviin oli vähällä seurata, että Dorotea olisi onnistunt saamaan Sten Sturen ja hänen mukanaan koko Ruotsin julistetuksi pannaan ja interdiktiin. Hän ei kuitenkaan saanut omistuksiaan takaisin, vaikka hän vaati niitä kaksikymmentä vuotta paavin oikeusistuimessa.[1]

title: Albrekt Brandenburgilainen

text: Käytännössä valtansa menettäneenä herttua eli vielä kaksi vuotta, kunnes hän kuoli Tapiaussa (nyk. Gvardeisk) 20. maaliskuuta 1568[4] ruttoon, samoin kuin hänen vaimonsakin. Cornelis Floris de Vriendt suunnitteli hänen hautamuistomerkkinsä Königsbergin tuomiokirkkoon.[7]

title: Dorotea

text: Dorotea on samannimisen Dorotean kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västerbottenin läänissä ja Lapin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 543 asukasta.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Dorotea jäi toisen kerran leskeksi 21. toukokuuta 1481. Hänestä oli tullut panttausten kautta Schleswig-Holsteinin valtionhoitaja, ja hän teki nuoremmasta pojastaan Fredrikistä Schleswig-Holsteinin herttuan. Hänen vanhempi poikansa Hannu nousi 1483 Tanskan ja Norjan kuninkaaksi, ja hänet kruunattiin myös Ruotsin kuninkaaksi vuonna 1497.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Tanskassa etsittiin naimatonta kruununperijää, sillä jos Dorotea vihittäisiin, hänen leskeneläkettään ei tarvitsisi maksaa. Sillä aikaa Dorotea toimi väliaikaisena hallitsijana.[4] Uudeksi kuninkaaksi ja Dorotean puolisoksi valittiin Oldenburgin kreivi Kristian I (1426–1481). Heidät vihittiin 26. lokakuuta 1449 ja kruunattiin kaksi päivää myöhemmin. Dorotea toimi aktiivisesti miehensä rinnalla hänen pyrkiessään voittamaan takaisin Ruotsin ja Norjan kuninkuuden. Norjassa päästiin juhlimaan heidän kruunajaisiaan jo 1450, mutta Ruotsi piti vielä kiinni omasta hallitsijastaan.

title: Albrekt Brandenburgilainen

text: Anna Sofia (11. kesäkuuta 1527 – 6. helmikuuta 1591), Mecklenburg-Güstrovin herttua Johan Albert I:n puoliso Katharina (s. 24. helmikuuta 1528, kuoli vastasyntyneenä) Frederick Albert (5. joulukuuta 1529 – 1. tammikuuta 1530) Lucia Dorothea (8. huhtikuuta 1531 – 1. helmikuuta 1532). Lucia (3. helmikuuta 1537 – toukokuu 1539). Albert (syntyi ja kuoli maaliskuussa 1539).

title: Top Gun – lentäjistä parhaat

text: Elokuvassa Cruise esittää huimapäistä yhdysvaltalaista laivaston hävittäjälentäjää nimeltä Pete ”Maverick” Mitchell, joka on tunnettu kurittomuudestaan. Maverickin elämää varjostaa myös muisto hänen isästään, joka oli aikoinaan laivaston paras hävittäjälentäjä, mutta joka kuitenkin kuoli epämääräisissä olosuhteissa Vietnamin sodassa. Maverickin aisaparina on Anthony Edwardsin esittämä Nick ”Goose” Bradshaw. Holtittomuudestaan huolimatta kaksikko lähetetään elokuvan alussa Top Gun -nimiseen laivaston hävittäjälentäjäkouluun Kalifornian Miramariin. Heti alussa käy selville, että kurssilla on kaksi lentäjäkaksikkoa ylitse muiden, Maverick & Goose sekä Val Kilmerin esittämä Tom ”Iceman” Kazanski & Rick Rossovichin esittämä Ron ”Slider” Kerner. Maverick ei tule lainkaan toimeen Icemanin kanssa ja heillä on kiistaa milloin pukuhuoneessa, milloin koulun käytävillä. Koulussa Maverick myös rakastuu kauniiseen siviilikouluttajaan, Kelly McGillisin esittämään Charlotte ”Charlie” Blackwoodiin. Elokuvan aikana Maverick kisailee jatkuvasti Icemanin kanssa, milloin baarissa, milloin lennettäessä, milloin lentopallokentällä. Charlien ja Maverickin rakkauskaan ei ole aivan mutkatonta.

title: Kristiina Saksilainen

text: Vuonna 1481 hänestä tuli Tanskan kuningatar. Häntä ei kuitenkaan kruunattu kuin vasta 1483, kun Hannusta oli tullut myös Norjan kuningas. 18. toukokuuta 1483 heidät kruunattiin Tanskan ja Norjan kuninkaaksi ja kuningattareksi Frue Kirkessä, Kööpenhaminassa ja myöhemmin Trondheimissa.  Kruunajaisten yhteydessä hän sai huomenlahjakseen Örebron linnan sekä Närken ja Värmlannin eli samat alueet kuin anoppinsa, kuningatar Dorotea Brandenburgilainen.

title: Kristiina Saksilainen

text: Vanhemmat Saksin vaaliruhtinas Ernst ja Elisabet Baijerilainen, Baijerin herttuan tytär. Puoliso vuonna 1478 Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Hannu (1455–1513), jonka vanhemmat olivat Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Kristian I Oldenburgilainen ja Dorotea Brandenburgilainen, Hohenzollern-Nürnbergin linnakreivin Johannin tytär. Lapset: Lapsena kuolleet Hans (1479–1480) ja Ernst (1480–1500); Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Kristian (1481–1559); Elisabet (1484–1555), jonka puoliso oli Brandenburgin vaaliruhtinas Joachim; Jacobus Dacialainen (kiistetty) ja Franciscus (1497–1511).

title: Fredrika Dorotea

text: Fredrika Doroteasta tuli Ruotsin kuningatar vuonna 1797 hänen avioiduttuaan kuningas Kustaa IV Aadolfin kanssa. Pari sai viisi lasta: Gustaf Gustavsson, Sofia Vilhelmina, Carl Gustav, Amalia Maria Charlotta ja Cecilia. Kuningattaren mukaan nimettiin kolme kuntaa Pohjois-Ruotsissa: Fredrika, Dorotea ja Vilhelmina.

title: Albrekt Brandenburgilainen

text: Saksalaisen ritarikunnan suurmestari, Saksin herttua Fredrik, kuoli joulukuussa 1510. Albrekt valittiin hänen seuraajakseen vuoden 1511 alussa, koska hänen oli Puolan kuningas ja Liettuan suuriruhtinaan Sigismund I:n sisarenpoika, ja sukulaisuutensa ansiosta hänen arveltiin pääsevän tämän kanssa sovintoon kiistassa Itä-Preussista, joka oli ollut Puolan ylivallan alainen Thornin rauhansopimuksesta (1466) saakka.[4]

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Vuonna 1463 Kristian riitaantui hänet valtaan nostaneen arkkipiispa Jöns Pentinpoika Oxenstiernan kanssa veroista ja joutui pakenemaan Ruotsista. Dorotea menetti hallinnan läänityksiinsä Ruotsissa, ja suuren osan elämästään hän tavoitteli niitä takaisin. Hän yritti useita kertoja vaatia niitä takaisin myös Ruotsin ja Tanskan välisissä rauhanneuvotteluissa kesäkuussa 1464.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Luokka:Ruotsin kuningattaret Luokka:Tanskan hallitsijat Luokka:Sijaishallitsijat Luokka:Vuonna 1495 kuolleet Luokka:Vuonna 1430 syntyneet

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Dorotea eli viimeiset vuotensa Kalundborgin linnassa ja kuoli 25. marraskuuta 1495. Hänet on haudattu toisen miehensä viereen Roskilden katedraaliin.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Kristoffer Baijerilainen kuoli pian, vain kolmen vuoden avioliiton jälkeen. Dorotea oli 18-vuotias ja lapseton. Pohjoismaisilla valtaneuvostoilla oli käsissään kahtalainen ongelma: Miten kustantaa kallis leskeneläke, ja mistä löytää seuraava hallitsija? Kristoffer Baijerilaisella ei ollut myöskään yhtään lähisukulaista Kalmarin unionin kuninkuuden perijäksi.[3] Valtatyhjiössä Dorotea onnistui säilyttämään omaisuutensa ja kuningattaren asemansa Tanskassa, mutta Ruotsissa ja pian myös Norjassa valtaan noussut Kaarle Knuutinpoika Bonde alkoi vallata hänen alueitaan.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Ruotsi pyrki eroon Kalmarin unionista Sten Sturen johdolla. Kristian hävisi Sten Sturelle Brunkebergin taistelussa vuonna 1471 ja menetti pysyvästi mahdollisuutensa Ruotsin kruunuun. Dorotea oli jo vuonna 1455 hakenut paavin tukea Ruotsin läänitystensä palauttamiseksi. Hän matkusti Roomaan pyhiinvaellusmatkalle 1474–1475 ja onnistui saamaan paavi Sixtus IV antamaan bullan Sten Sture vanhemmalle. Samalla matkalla hän myös sai paavin lupauksen Kööpenhaminan yliopiston perustamiseksi.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Dorotea Brandenburgilainen oli Hohenzollern-Nürnbergin rajakreivi Johann Brandenburgilaisen (1406–1464) ja Barbara Saksilaisen (n. 1405–1465) tytär. Hänen syntymänsä aikaan Hohenzollern-suku oli juuri aloittanut valtakautensa Brandenburgissa. Dorotean isä oli suvun ensimmäisen vaaliruhtinaan Fredrik I:n vanhin poika, mutta vaaliruhtinaaksi nousivat kuitenkin vuorollaan hänen kaksi nuorempaa veljeään. Tätä taustaa vasten voi selittyä Dorotean maine. Kuningatar Dorotea Brandenburgilaiseen on suhtauduttu hyvin kielteisesti, koska hänen on katsottu ajaneen ensisijaisesti omia etujaan valtakausiensa aikana.[1]

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: (runeberg.org) Citation error, replace with{{cite book| author = Ellen Jorgensen, Johanne Skovgaard| title = Danske dronniger; fortaellinger og karakteristikker af Ellen Jorgensen og Johanne Skovgaard| location = Kobenhavn| publisher = H. Hagerup| year = 1910| format = [ online version]| accessdate = 2017-02-26}} Citation error, replace with{{cite book| author = Åke Ohlmarks| title = Alla Sveriges drottningar| publisher = AWE/Gebers| year = 1973| isbn = 9120040105| language = (in Swedish)}}

title: Santa Dorotea (1775)

text: Santa Dorotea oli Espanjan laivaston vuonna 1775 vesille laskettu 34-tykkinen fregatti.

title: Galeazzo Maria Sforza

text: Galeazzon ensimmäinen vaimo oli Gonzagan sukuun kuuluva Dorotea Gonzaga, joka kuoli ennen kuin pariskunta sai lapsia. Galeazzo otti toisenkin vaimon Gonzagan suvusta, Bona di Savoian, joka oli Ranskan kuningas Ludvig XI:n sisarpuoli. Heidät vihittiin 6. heinäkuuta 1468 ja avioliitto tuotti neljä lasta, joista Gian Galeazzosta tuli isänsä murhan jälkeen Milanon herttua.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Vanhemmat olivat Hohenzollern-Nürnbergin rajakreivi Johann Brandenburgilainen (1406–1464) ja Barbara Saksilainen (n. 1405–1465), Saksin vaaliruhtinaan Rudolf III:n ja Barbara Legnica Piastin tytär. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1445–1448 oli Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Kristoffer Baijerilainen (1416–1448), jonka vanhemmat olivat Pfalz-Neumarktin herttua Johann ja Pommern-Stolpin herttuan Vartislav VII:n tytär Katariina Pommerilainen. Toinen puoliso oli 1449–1481 Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Kristian I Oldenburgilainen (1426–1481), jonka vanhemmat olivat Oldenburgin ja Delmenhorstin kreivi Dietrich sekä Holsteinin kreivin ja Schleswigin herttuan Gerhard VI:n tytär Heilwig. Hänen sai toisesta liitosta lapset Hans (1455–1513), Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningas Hannu I; Margrethe (1456–1487), Tanskan prinsessa, Skotlannin kuningatar Margaret Tanskalainen, puoliso Skotlannin kuningas Jaakko III; Frederik (1471–1533), Tanskan ja Norjan kuningas Fredrik I. Hänen sisaruksensa olivat Mantovan markiisitar Barbara Brandenburgilainen (1422–1481) ja Pommerin herttuatar Elisabet Brandenburgilainen (1425–1465).

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Kida saa tietää, että Milo osaa lukea Atlantiksen muinaisia kirjoituksia, joten hän vie Milon katsomaan useita seinäkirjoituksia ja pyytää tätä kääntämään ne. Milo selittää, että Atlantis ja sen asukkaat saavat energiaa ”Atlantiksen sydämeksi” kutsutun suuren sinisen ”kristallin” elinvoimasta. Kristallin voimaa on säilötty kaikkien atlantislaisten käyttämiin hohtaviin sinisiin kristallikaulakoruihin. Kida muistelee, miten hänen äitinsä kuoli tuhansia vuosia sitten, kun ”Atlantiksen sydän” valitsi tämän suojellakseen kaupunkia jättimäiseltä tsunamilta, jonka atlantislaiset olivat saaneet aikaan käyttäessään ”Sydämen” voimia väärin. Kaksikko palaa takaisin retkeltään ja saa tietää, että Rourke ja muut ryhmäläiset ovat juonitelleet saadakseen ”Atlantiksen sydämen” haltuunsa ja viedäkseen sen sitten yläpuoliseen maailmaan. Rourke pahoinpitelee kuninkaan kohtalokkaasti pakottaakseen tämän paljastamaan ”Sydämen” olinpaikan, joka sattuu olemaan aivan valtaistuinsalin alapuolella. Rourke, Sinclair, Milo ja Kida laskeutuvat luolaan, jossa ”Sydän” leijuu korkealla ilmassa ympärillään Atlantiksen muinaisten kuninkaiden kiviveistoksia. ”Sydän” vetää Kidaa puoleensa, niin että se lopulta imeytyy prinsessan sisään ja lakkaa tuottamasta energiaa Atlantikselle ja sen asukkaille. Rourken miehet säilövät Kidan metallikonttiin ja valmistautuvat kuljettamaan sen takaisin pinnalle. Siinä samalla Milon ystävät kuitenkin hylkäävät Rourken, kun he ymmärtävät, että ”Sydämen” vieminen tarkoittaa atlantislaisille kuolemaa. Kuningas tekee kuolemaa, mutta ehtii kertoa Milolle totuuden "Sydämestä" ja pyytää häntä pelastamaan sekä sen että Kidan.

title: Dorotea Brandenburgilainen

text: Riita unionin kuninkuudesta johti vuonna 1451 Tanskan ja Ruotsin väliseen sotaan. Tuhoisa sota nosti myös ruotsalaiset vastustamaan Kaarle-kuningasta, joka joutui lopulta pakenemaan Danzigiin, ja Kristian kutsuttiin Ruotsin kuninkaaksi. Kuninkaanvaali pidettiin vuonna 1457 ensin Turussa ja myöhemmin Tukholmassa. Kristian valittiin Ruotsin kuninkaaksi 28. kesäkuuta 1457 Uppsalan lähellä Moran kivillä. Kuningasparin poika Hannu tunnustettiin vuonna 1458 kruununperijäksi Ruotsissakin, kuten oli tunnustettu jo 1455 Tanskassa ja Norjassa.


query: Onko Ryan Potulny pelannut jääkiekkoa Suomessa?

title: Ryan Potulny

text: 2001–2002Lincoln StarsUSHL6023345765410122002–2003Lincoln StarsUSHL543543781810611178 2003–2004Univ. of MinnesotaNCAA15681410–––––2004–2005Univ. of MinnesotaNCAA4324174120–––––2005–2006Univ. of MinnesotaNCAA4138256331––––– Philadelphia FlyersNHL20110–––––2006–2007Philadelphia PhantomsAHL3012142634–––––Philadelphia FlyersNHL35751222–––––2007–2008Philadelphia PhantomsAHL58212647511235810Philadelphia FlyersNHL70114–––––2008–2009Springfield FalconsAHL7038246248–––––Edmonton OilersNHL80330–––––2009–2010Springfield FalconsAHL143588–––––MM62240Edmonton OilersNHL6415173228–––––2010–2011Rockford IceHogsAHL5818234130–––––Chicago BlackhawksNHL30000–––––Binghamton SenatorsAHL1335842314122612 Ottawa SenatorsNHL70000–––––2011–2012Hershey BearsAHL6133326532522402012–2013Hershey BearsAHL6619224130502222013–2014Hershey BearsAHL38371010–––––2014–2015Hartford Wolf PackAHL2523510400002015–2016PelicansSM-liiga6013233630922442016–2017HC Hradec KrálovéČEL183588–––––EHC LinzEBEL3512172914510106 kauttayhteensäNHL12622274954–––––9 kauttayhteensäAHL43315216131325749192140241 kausiyhteensäSM-liiga6013233630922441 kausiyhteensäČEL183588–––––1 kausiyhteensäEBEL351217291451010

title: Nathan Walker

text: Walker syntyi Iso-Britannian Walesissa, mutta muutti perheineen kaksivuotiaana Australian Sydneyyn. Hän pelasi lapsena rullakiekkoa sekä rugbya Cronulla Sharksissa 15-vuotiaaksi asti. Myös Walkerin isoveli Ryan on pelannut jääkiekkoa Australian ikäkausimaajoukkueissa.

title: Ryan Potulny

text: Potulny edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2010.[1]

title: Ryan Smyth

text: Smyth teki parhaat tehopisteensä maajoukkueessa maailmanmestaruuskilpailuissa 2000, joissa hän teki yhdeksässä ottelussa yhdeksän tehopistettä (kolme maalia ja kuusi syöttöpistettä), ja olympialaisissa 2002, joissa hän oli neljällä maalillaan maalipörssin jaetulla kolmannella sijalla. Hän toimi Kanadan kapteenina kuusissa MM-kilpailuissa (2001–2005 ja 2010; pystyi pelaamaan viimeksi mainituissa tosin vain yhdessä ottelussa) ja hän on eniten jääkiekon MM-kilpailuotteluja pelannut kanadalainen yli kuudellakymmenellä ottelullaan.

title: Ryan Potulny

text: Heinäkuussa 2011 Potulny teki vapaana agenttina kaksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Washington Capitalsin kanssa.[14] Hän pelasi molemmat sopimuskautensa kokonaan farmijoukkue Hershey Bearsissa. Potulny oli kaudella 2011–2012 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 33+32=65. Hän jakoi AHL:n maalipörssin kolmannen sijan Syracuse Crunchin Kyle Palmierin kanssa. Kevään 2012 pudotuspeleissä Potulny jakoi tehoilla 2+2=4 Bearsin sisäisen pistepörssin voiton Chris Bourquen kanssa ja sisäisen maalipörssin voiton Boyd Kanen kanssa. 1. huhtikuuta 2012 Potulny valittiin AHL:n viikon pelaajaksi. Kaudella 2012–2013 hän nousi joukkueen varakapteeniksi[1] ja oli Bearsin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 19+22=41.[2]

title: Ryan Potulny

text: Potulny teki kaudeksi 2013–2014 kaksivuotisen sopimuksen KHL-joukkue Avangard Omskin kanssa. Häntä oli suostuttelemassa joukkueeseen mm. myös NHL:n kaikkien aikojen tehokkain eurooppalaispelaaja Jaromír Jágr.[15] Potulny ei kuitenkaan päässyt aloittamaan KHL-kauttaan, sillä hän loukkasi olkapäänsä pahasti harjoitusottelussa Metallurg Magnitogorskia vastaan ja hänen sopimuksensa näin ollen purettiin elokuussa 2014.[16] Kuntouduttuaan syyskauden ajan Potulny palasi joulukuussa 2013 takaisin Hershey Bearsiin loppukauden kattaneella AHL-sopimuksella.[17] Elokuussa 2014 hän teki vapaana agenttina AHL-sopimuksen Hartford Wolf Packin kanssa.[6]

title: Ryan Potulny

text: Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt

title: Ryan Potulny

text: Potulnyn isoveli Grant pelasi omalla urallaan ammattilaisena AHL:ssä ja Saksassa sekä myös Ryanin joukkuetoverina Minnesotan yliopistossa. Hän oli Ottawa Senatorsin varaus vuodelta 2000. Nykyään Grant toimii Minnesotan yliopistojoukkueen apuvalmentajana. Veljesten serkku Paul Gaustad pelasi urallaan yli 700 NHL-ottelua.[1]

title: Ryan Potulny

text: Kaudella 2004–2005 Potulny jakoi 24 osumallaan Minnesotan sisäisen maalipörssin voiton Danny Irmenin kanssa ja he sijoittui WCHA:n maalipörssissä neljänneksi. Hän oli myös 41 tehopisteellään joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Potulny valittiin kauden päätteeksi WCHA:n kolmanteen tähdistökentälliseen. Kaudella 2005–2006 hän voitti koko liigan piste- ja maalipörssin tehoilla 38+25=63.[2] Potulny valittiin kauden päätteeksi WCHA:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen[3] ja lopputurnauksen tähdistökentälliseen. Hän oli myös ehdokkaana koko NCAA:n vuoden yliopistopelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni lopulta Denverin yliopiston Matt Carlelle.[1]

title: Ryan Johnston

text: Myös Johnstonin sisarukset Kathleen, Sarah, Jacob, Rebecca ja Steven ovat pelanneet jääkiekkoa. Isosisko Kathleen on tullut paremmin tunnetuksi jalkapalloilijana ja pelannut Harvardin yliopistojoukkueessa, isosisko Sarah pelasi Cornellin yliopistojoukkueessa, isoveli Jacob pelaa nykyään Tanskan Metal Ligaenin Odense Bulldogsissa, isosisko Rebecca pelaa CWHL-joukkue Calgary Infernossa ja hän on naisten jääkiekon kaksinkertainen olympiavoittaja. Pikkuveli Steven pelaa puolestaan Dalhousie Universityn yliopistojoukkueessa. Heidän setensä Mike Johnston on valmentanut muun muassa NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsia (2014–2015) ja Kanadan A-maajoukkuetta (1992–1993, 1998–1999). Mike toimii nykyään WHL-junioriliigan Portland Winterhawksin päävalmentajana ja toimitusjohtajana.

title: Ryan Potulny

text: Viimeisimmän yliopistokautensa 2005–2006 päätteeksi, maaliskuun 2006 lopulla Potulny teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa.[4] Hän pelasi loppukeväällä kaksi NHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Potulny teki NHL-debyyttinsä 7. huhtikuuta 2006 vieraissa Buffalo Sabresia vastaan.[5] Kaudella 2006–2007 hän pelasi NHL:ssä 35 runkosarjaottelua tehopistein 7+5=12. Vajaat puolet kaudestaan Potulny pelasi farmijoukkue Philadelphia Phantomsissa, AHL:ssä. Kauden 2007–2008 hän pelasi siellä suurimmaksi osaksi ja oli Phantomsin kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 21+26=47.[2] Potulny valittiin 11. marraskuuta 2007 AHL:n viikon pelaajaksi.[1] 24. huhtikuuta 2008 viidennessä neljännesvälieräottelussa vieraissa Albany River Ratsia vastaan hän ratkaisi AHL:n kaikkien aikojen pisimmän ottelun tehtyään Phantomsin 2–3-voittomaalin viidennessä jatkoerässä ajassa 142.58.[6]

title: Ryan Murphy (jääkiekkoilija, 1979)

text: Murphy pelasi jääkiekkoa Bowling Greenin yliopiston joukkueessa vuosina 1997–2001. Vuonna 2001 hän siirtyi ammattilaiseksi ECHL:n Florida Everbladesiin, jossa pelasi kaksi kautta. Kaudesta 2002–2003 lähtien Murphy on pelannut AHL:ää, jossa hän on edustanut Lowell Lock Monstersia, Albany River Ratsiä, Lowell Devilsiä ja Hamilton Bulldogsia.

title: Viipurin Reipas

text: Jääkiekko oli sotien välisenä aikana kakkoslaji verrattuna jääpalloon. Viipurin Reippaan jääpalloilijat osallistuivat vuonna 1928 pelattuihin ensimmäisiin jääkiekon Suomen mestaruuskilpailuihin ja saavuttivat jääkiekon Suomen mestaruuden, joka jäi jääkiekossa seuran ainoaksi. Mestarijoukkueessa pelasivat silloin: Gustaf Berg, Erkki Kariluoma, Allan Lagerström, Eino Louhi, Onni Peltonen, Leo Tukiainen, Eino Turunen ja Walter Itäharju.

title: Ryan Potulny

text: Potulny kävi high schoolin kotikaupungissaan Grand Forksissa Red River High Schoolissa. Spokane Chiefs varasi hänet 148. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2000, mutta Potulny ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään. Hän siirtyi kaudeksi 2001–2002 USHL-junioriliigan Lincoln Starsiin, jonka toiseksi paras pistemies Potulny oli Dirk Southernin jälkeen tehoilla 23+34=57. Kaudella 2002–2003 hän voitti koko USHL:n pistepörssin ja jakoi syöttöpörssin voiton Sioux City Musketeersin Brandon Polichin jälkeen. Potulny sijoittui myös liigan maalipörssissä toiseksi edellään vain Waterloo Black Hawksin Joe Pavelski[2] sekä lukemalla +32 tehotilastossa toiseksi edellään vain Sioux City Musketeersin Justin Fletcher. Hän voitti myös kevään 2003 pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 6+11=17. Potulny voitti kauden päätteeksi Clark Cupin. Hänet valittiin kauden päätteeksi USHL:n vuoden pelaajaksi, vuoden hyökkääjäksi, ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja USA Hockey palkitsi Potulnyn Dave Tyler Junior Player of the Year Awardilla.[1]

title: Jarkko Ruutu

text: Suomen jääkiekkomaajoukkueetta Ruutu on edustanut useaan otteeseen, ja vuodesta 1998 saakka hän onkin lukeutunut yhdeksi maajoukkueen luottohyökkääjistä. Seitsemät maailmanmestaruuskilpailut, kolmet olympiakisat ja yhden Jääkiekon maailmancupin pelannut Ruutu on A-maajoukkueen riveissä saavuttanut seitsemän arvokisamitalia; hopeaa MM-kisoista vuosina 1998, 2001 ja 2007 sekä MM-pronssia vuonna 2006. Olympiakisoista Ruutu on voittanut hopeaa Torinosta 2006 ja pronssia Vancouverista 2010. Jääkiekon maailmancupista hänellä on hopeamitali vuodelta 2004.

title: Ryan Potulny

text: Philadelphia Flyers varasi Potulnyn kolmannella kierroksella 87. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2003. Vuosina 2003–2006 hän kävi Minnesotan yliopistoa. Potulny pelasi ensimmäisellä yliopistokaudellaan 2003–2004 vain 14 ottelua marraskuussa 2003 tulleen polvivamman vuoksi.[3] Hän voitti kauden päätteeksi WCHA:n mestaruuden. [1]

title: Luettelo SM-liigassa jääkiekkoilleista tšekeistä

text: Luettelo SM-liigassa jääkiekkoilleista tšekkiläisistä. Jääkiekon SM-liiga perustettiin vuonna 1975 jääkiekon pääsarjaksi Suomessa. Tšekki itsenäistyi Tšekkoslovakiasta 1. tammikuuta 1993, johon mennessä SM-liigassa on pelannut 25 nykyisen Tšekin puolella syntynyttä tšekkoslovakialaista. Heistä ensimmäinen oli Rauman Lukon Jan Neliba kaudella 1983–1984. Tšekin itsenäisyyden jälkeen SM-liigassa on pelannut useita maan kansalaisia.

title: Tuomo Ruutu

text: Ruutu on pelannut NHL:ssä kaudesta 2003–2004. New Jerseyn lisäksi hän on edustanut Chicago Blackhawksia ja Carolina Hurricanesia. Jääkiekon SM-liigassa Ruutu on edustanut Helsingin IFK:ta ja Jokereita, ja voitti Suomen mestaruuden Jokereissa kaudella 2001–2002. Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Ruutu on pelannut seitsemät arvokisat: yhden Jääkiekon maailmancupin vuonna 2004,viidet MM-kilpailut vuosina 2006, 2007, 2008, 2011 ja 2015, sekä kahdet olympiakisat vuonna 2010 ja 2014. Jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Ruutu pelasi kolme kertaa, vuosina 2001, 2002 ja 2003. Jääkiekon alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Ruutu pelasi kerran vuonna 2000. Ruutu on voittanut mitalin lähes jokaisesta pelaamastaan arvoturnauksesta.

title: Joakim Ryan

text: Ryan edusti Ruotsia World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2010, jolloin hän voitti pronssia. Ryan pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2010. Yhteensä hän on pelannut kahdeksan nuorten ja 14 poikien maaottelua. Ryan ei ole kuitenkaan ollut edustuskelpoinen Ruotsin joukkueeseen Kansainvälisen Jääkiekkoliiton alaisissa turnauksissa, sillä hän ei ole pelannut maansa sarjoissa.

title: Juuan Palloseura

text: Juuan Palloseura (lyhenne JuPS) on Juuan kunnan alueella toimiva palloiluseura. Seura on perustettu vuonna 1957, kun vuosikymmenen alusta lähtien jalkapallotoiminnassa mukana olleet aktiivit halusivat irrottautua Juuan Jänteestä omaksi itsenäiseksi seuraksi. Perustamisestaan lähtien seura on ollut Suomen Palloliiton Joensuun piirin jäsen ja kuuluu nykyisin Itä-Suomen piirin jäsenistöön. Jalkapallo on ollut mukana toiminnassa alusta lähtien ja jääkiekko 1960-luvulta lähtien. Jalkapallossa seuran edustusjoukkue on parhaimmillaan pelannut Kakkosessa kaudella 1996. Kaudella 2013 seura pelaa Vitosessa. Jääkiekossa seura on parhaimmillaan pelannut III-divisioonaa.

title: Josh MacNevin

text: MacNevinin isoveli Ryan on pelannut myös jääkiekkoa.

title: Ronald Ryan

text: Ronald Ryania ei päätetty armahtaa, ja hänen hirttämisensä herätti laajoja protesteja Victoriassa ja muualla maassa. Ryanin teloituksen jälkeen kuolemanrangaistus onkin kielletty kaikkialla Australiassa.

title: Ryan Potulny

text: Syyskuussa 2010 Potulny teki vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 500 000 dollarin arvoisen sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa.[10][11] Hän pelasi enimmäkseen farmijoukkue Rockford IceHogsissa, jonka kolmanneksi paras maalintekijä Potulny oli 18 osumallaan.[2] Hän pelasi kolme ottelua Blackhawksin NHL-joukkueessa, kunnes siirtorajan kynnyksellä, helmikuussa 2011 seura kauppasi Potulnyn ja seuraavan kesän toisen kierroksen varausvuoron Ottawa Senatorsiin vaihdossa Chris Campoliin ja valinnaiseen seitsemännen kierroksen varausvuoroon.[12][13] Hän pelasi loppukaudella seitsemän NHL-ottelua, mutta pelasi suurimman osan kevätkaudestaan Binghamton Senatorsissa. Potulny voitti koko kevään 2011 pudotuspelien pistepörssin ja jakoi maalipörssin voiton Hamilton Bulldogsin Nigel Dawesin kanssa tehoilla 14+12=26. Hän voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.[1]

title: Ryan Owens

text: Ryan Jay Owens (20. lokakuuta 1980) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, joka on pelannut  vuodesta 2002 asti Euroopassa, Etelä-Amerikassa ja Aasiassa.Hän esiintyi Tampereen Isku-Volleyn riveissä lentopallon SM-liigassa kaudella 2008-09. Owens teki paluun Suomen lentopalloliigaan kaudeksi 2015-16, kun hän solmi Hurrikaani Loimaan kanssa sopimuksen.

title: Corey Quirk

text: Quirkin pikkuveli Ryan on pelannut myös jääkiekkoa.

title: Ryan Potulny

text: Kesäkuussa 2008 Flyers kauppasi Potulnyn Edmonton Oilersiin vaihdossa Danny Syvretiin.[7] Noin viikkoa myöhemmin hän teki Oilersin kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Potulny pelasi kauden 2008–2009 suurimmaksi osaksi AHL-joukkue Springfield Falconsissa, jonka varakapteenina hän toimi. Potulny voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 38+24=62. Hän sijoittui koko AHL:n maalipörssissä kolmanneksi. Potulny pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa.[1] Hän pelasi kauden aikana NHL:ssä kahdeksan ottelua tehden kolme syöttöpistettä. Heinäkuussa 2009 Potulny teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Oilersin kanssa.[8][9] Kauden 2009–2010 hän pelasi suurimmaksi osaksi NHL:ssä, jossa Potulny teki 64 runkosarjaottelussa tehot 15+17=32. Hän jakoi Oilersin sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Sam Gagnerin kanssa.[2]

title: Hanna Teerijoki

text: Jalkapallon, jääpallon ja jääkiekon lisäksi Teerijoki on edustanut Suomea myös maahockeyssa, kaukalopallossa ja golfissa. Teerijoki onkin ainoa eurooppalainen, joka on edustanut maataan maajoukkueessa kuudessa eri lajissa. Suomen mestaruuksia (yhteensä 26) hän on voittanut kaikissa muissa lajeissa paitsi jääkiekossa, mutta jääkiekon Ruotsin mestaruuksia hänellä on kaksi. Jääpalloa hän on pelannut Suomen lisäksi myös Ruotsissa ja Norjassa.

title: Ryan Potulny

text: Ryan Potulny (s. 5. syyskuuta 1984 Grand Forks, Pohjois-Dakota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan EHC Linzissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa.[1] Hän on aiemmin pelannut NHL:ssä yhteensä 126 runkosarjaottelua tehopistein 22+27=49 ja keräten 54 jäähyminuuttia.

title: Danny Syvret

text: Kaudeksi 2005–2006 Syvret siirtyi Edmontonin organisaatioon, mutta pelasi suurimmaksi osaksi sen farmijoukkue Hamilton Bulldogsissa AHL-liigaa. Myös seuraavalla kaudella (2006–2007) hän pelasi suurimman osan kaudesta AHL:ssä. Yhteensä hän pelasi kahtena kautena 26 ottelua NHL:ssä. Kaudella 2007–2008 hän pelasi ainoastaan AHL:ssä, ja kesäkuussa 2008 Edmonton myi hänet Philadelphia Flyersiin, josta se sai vaihdossa Ryan Potulnyn. Kaudella 2008–2009 Syvret pelasi Philadelphian farmijoukkue Philadelphia Phantomsissa. Elokuussa 2009 hän solmi uuden yksivuotisen sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Heinäkuussa 2010 Syvret siirtyi Anaheim Ducksiin, josta hän palasi jo marraskuussa takaisin Philadelphiaan.

title: Ryan Potulny

text: Kaudeksi 2015–2016 Potulny siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Pelicansiin.[18] Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 13+23=36. Potulny oli myös Jan Latvalan ohella Pelicansin ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja.[1] Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Tšekin Extraligan HC Hradec Královén joukkueeseen.[19] Marraskuussa 2016 Potulny siirtyi sieltä loppukauden sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan EHC Linziin.[20]


query: Mikä on etäisyys Lárnakasta pääkaupunki Nikosiaan?

title: Lárnaka

text: Lárnaka sijaitsee Kyproksen kaakkoisrannikolla. Etäisyys Lárnakasta pääkaupunki Nikosiaan on noin 45 kilometriä,[7] Famagustaan noin 43 kilometriä,[8] Limassoliin noin 67 kilometriä[9] ja Páfokseen noin 132 kilometriä.[10] Kaupungin eteläpuolella sijaitsee suuri suolajärvi, Lárnakan suolajärvi. Lentoasema sijaitsee kaupungista nähtynä suolajärven toisella puolella, noin neljän kilometrin päässä keskustasta.

title: Antiikin Kypros

text: Antiikin Kyproksen aineellista kulttuuria esittelevät muun muassa Kyproksen museo Nikosiassa, Lárnakan arkeologinen museo, Limassolin arkeologinen museo sekä Páfoksen arkeologinen museo. Saaren ulkopuolella muun muassa British Museumissa Lontoossa on suuri kyproslaisten löytöjen kokoelma.

title: Lárnakan suolajärvi

text:
Lárnakan suolajärvi (, ) on suolajärvi Kyproksen saarella. Se sijaitsee saaren kaakkoisosassa heti Lárnakan kaupungin eteläpuolella.
Lárnakan suolajärvi on yksi Kyproksen kahdesta suuresta suolajärvestä; toinen on Limassolin suolajärvi. Lárnakan suolajärvi on näistä kahdesta pienempi ja suolaisempi. Se koostuu oikeastaan neljästä erillisestä suolajärvestä, joista kolme on yhteydessä toisiinsa. Suurin järvistä sijaitsee Lárnakan kaupungin ja Lárnakan kansainvälisen lentoaseman välisellä alueella. Pienemmät järvet sijaitsevat lentoaseman eteläpuolella.

title: Lagouderá

text:
Lagouderá () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 84 (2011).
Lagouderán kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 40 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Árakaksen Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tou Áraka"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Moutoullás

text:
Moutoullás () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Moutoulláksen kylä sijaitsee Kyproksen läntisissä keskiosissa Tróodos-vuoristossa Marathásan laaksossa linnuntietä noin 56 kilometriä länsilounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tou Moutoullá"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Aredioú

text:
Aredioú () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Aredioún kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 21 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimen on selitetty tulevan bysantilaiselta ajalta ja henkilönnimestä Aretios.

title: Lýmpia

text:
Lýmpia () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Lýmpian kylä sijaitsee Kyproksen sisäosissa linnuntietä noin 18 kilometriä luoteeseen Lárnakasta ja noin 27 kilometriä kaakkoon pääkaupunki Nikosiasta. Sen nimi on lyhentynyt alkuperäisestä nimimuodosta "Olýmpia" (Ολύμπια).

title: Nikosian alue

text: Nikosian alue on "de jure" kokonaisuudessaan osa Kyproksen tasavaltaa, mutta "de facto" vain osaksi sen hallussa, ja pienemmältä osaltaan Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa ja Turkin miehittämä vuodesta 1974. Kyproksen tasavaltaan kuuluvan osan pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Pohjois-Kyprokseen kuuluva Nikosian alueen pohjoisin osa, johon kuuluvat myös Pohjois-Kyproksen hallussa olevat Lárnakan alueen osat, muodostaa Pohjois-Kyproksen hallinnossa Lefkoşan alueen. Sen pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011).

title: Kórnos

text: Kórnoksen kylä sijaitsee Kyproksen eteläisissä sisäosissa, linnuntietä noin 21 kilometriä länteen Lárnakan kaupungista ja noin 28 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta.

title: Kyproksen maantiede

text: Kyproksen saaren suurin kaupunki on kummankin tasavallan pääkaupunkina toimiva Nikosia eli Lefkosía (, josta kreikkalaisella puolella ja turkkilaisen Pohjois-Nikosian puolella ). Muut suurimmat kaupungit ovat kreikkalaisella puolella Limassol eli Lemesós (), Stróvolos (), Lárnaka (), Lakatámeia () ja Páfos (), ja turkkilaismiehityksen alla olevan pohjoisosan alueella Famagusta eli Gazimağusa/Ammóchostos (), Kyrenia eli Girne/Kerýneia () ja Mórfou eli Güzelyurt () (2011). Saaren väestö on keskittynyt Nikosian, Páfoksen, Limassolin ja Lárnakan alueille.

title: Lárnaka

text: Osmanit valtasivat Lárnakan 1570–1571. Sen linna rakennettiin uudelleen vuonna 1625. Osmanivallan aikana kaupunki oli saaren ulkomaisten lähettiläiden keskus Nikosian sijasta, ja se oli saaren vauraimpia ja nykyaikaisimpia kaupunkeja. Ennen vuotta 1974 kaupungin väestö koostui kreikkalaisista ja turkkilaisista, mutta tämän jälkeen turkkilaiset joutuivat lähtemään, kun taas kaupunkiin muutti evakkoja Pohjois-Kyproksesta. Lárnakan lentoasema rakennettiin vuoden 1974 tapahtumien ja Nikosian lentoaseman menettämisen jälkeen. Kaupungin turismi on kehittynyt voimakkaasti 1980-luvulta lähtien.[6]

title: Nikosian yliopisto

text: Yliopisto on perustettu vuonna 1980. Nikosian lisäksi yliopisto toimii Limassolissa ja Lárnakassa, ja se tekee laajasti yhteistyötä muunmaalaisten yliopistojen kanssa. Yliopistossa opiskelee yli opiskelijaa (2018).

title: Kyproksen tasavalta

text: Kyproksen saaren suurin kaupunki on kummankin tasavallan pääkaupunkina toimiva Nikosia eli Lefkosía (), jonka väkiluku kreikkalaisella puolella on . Muut suurimmat kaupungit Kyproksen tasavallan hallussa olevalla alueella ovat Limassol eli Lemesós (), Stróvolos (), Lárnaka (), Lakatámeia () ja Páfos () (2011).[3] Väestö on keskittynyt Nikosian, Páfoksen, Limassolin ja Lárnakan alueille.[1]

title: Anágeia

text: Anágeian kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 15 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimen selitetään tarkoittavan ”Ylempää tietä” eli vuoristotietä Nikosiaan. Kylän nimi esiintyy kirjoitettuna kahdessa muodossa, mutta kumpikin lausutaan samalla tavalla.

title: Lárnakan alue

text: Lárnakan alue on "de jure" kokonaisuudessaan osa Kyproksen tasavaltaa, mutta "de facto" vain osaksi sen hallussa, ja pienemmältä osaltaan Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa ja Turkin miehittämä vuodesta 1974. Kyproksen tasavaltaan kuuluvan osan pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Pohjois-Kyprokseen kuuluva Lárnakan alueen pohjoisin osa, jonka pinta-ala on noin 88 neliökilometriä, on liitetty Pohjois-Kyproksen hallinnossa Lefkoşan alueeseen eli Pohjois-Kyproksen hallussa olevaan Nikosian alueen osaan. Siellä sijaitsee neljä kylää, Ársos, Meloúseia, Pérgamos ja Tremetousiá.

title: Nísou

text:
Nísou () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Nísoun kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 18 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta ja noin 25 kilometriä luoteeseen Lárnakasta.

title: Famagusta

text: Famagusta sijaitsee Kyproksen itärannikolla pääkaupunki Nikosiasta itään. Se kuuluu saaren tärkeimpiin satamakaupunkeihin Lárnakan ja Limassolin ohella. Famagusta on myös eräs Kyproksen merkittävimmistä museokaupungeista. Famagustan vanha kaupunki edustaa keskiaikaista arkkitehtuuria. Antiikin aikana Famagustan paikalla sijaitsi Arsinoen kaupunki ja sen lähellä Salamiin kaupunki, joka oli saaren merkittävimpiä.

title: Peristeróna (Nikosia)

text:
Peristeróna () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Peristerónan kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 27 kilometriä länteen pääkaupunki Nikosiasta, aivan kiinni saaren jakavassa Vihreässä linjassa.

title: Mórfou

text:
Mórfou (, ) on kylä ja kunta (Δήμος Μόρφου, "Dímos Mórfou") Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Güzelyurtin alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Kylän väkiluku on (2011).
Mórfou sijaitsee Kyproksen luoteisosassa lähellä kylästä nimensä saaneen Mórfounlahden rantaa. Etäisyys pääkaupunki Nikosiaan on noin 46 kilometriä. Kylä sijaitsee noin 65 metrin korkeudella merenpinnasta.

title: Mosfilotí

text: Mosfilotín kylä sijaitsee Kyproksen sisäosissa noin 21 kilometriä länsiluoteeseen Lárnakasta ja noin 22 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta. Se on rakennettu noin 250 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Mosfilotín nimi viittaa alueelle varsinkin aiemmin tyypilliseen etelänorapihlajaan ("mosfiliá", "Crataegus azarolus"). Kylän kirkko on omistettu Pyhällä Marinalle ("Agía Marína") eli Margareetalle.

title: Limassol

text: Limassol on Kyproksen toiseksi suurin kaupunki pääkaupunki Nikosian jälkeen. Kyproksen tasavallan alueella olevista kaupungeista se on suurin, jos Pohjois-Kyproksen puolella olevaa aluetta ei lasketa mukaan Nikosian väkilukuun. Limassol on Kyproksen suurimpia ja Kyproksen tasavallan suurin satamakaupunki.

title: Kition

text: Kitionista tehdyt esinelöydöt ovat Lárnakan arkeologisessa museossa, joka sijaitsee heti Pampoúlan alueen eteläpuolella, sekä Kyproksen museossa Nikosiassa. Merkittäviin esinelöytöihin lukeutuu muun muassa assyrialainen Sargon II:n stele vuodelta 709 eaa. Siinä oleva teksti kertoo Kitionin maksaneen Assyrialle veroa.

title: Nikosia

text: Etäisyys Nikosiasta Famagustaan saaren itärannikolle on noin 62 kilometriä, Lárnakaan kaakkoisrannikolle noin 45 kilometriä, Limassoliin etelärannikolle noin 85 kilometriä ja Páfokseen lounaisrannikolle noin 148 kilometriä.

title: Páfos

text: Páfoksen kaupunki sijaitsee Välimeren rannalla Kyproksen lounaisrannikolla. Etäisyys pääkaupunki Nikosiaan on 148 kilometriä ja Limassoliin 68 kilometriä. Páfoksen kaupunki koostuu kahdesta osasta, jotka ovat "Páno Páfos" (”Ylempi Páfos”) ja "Káto Páfos" (”Alempi Páfos”). Páno Páfos sijaitsee nimensä mukaisesti ylempänä ja kaeumpana merestä, ja muodostaa Páfoksen vanhankaupungin. Se tunnetaan paikallisesti myös nimellä "Ktíma". Káto Páfos, joka tunnetaan myös nimellä "Néa Páfos", sijaitsee meren rannalla antiikin aikaisen kaupungin paikalla.

title: Kyrenia

text: Kyrenia sijaitsee Kyproksen pohjoisrannikolla Pentadáktylos-vuorten pohjoispuolella. Kaupungissa on vanhakaupunki, jossa sijaitsee muun muassa Kyrenian linna, sekä kaksi satamaa, vanha satama ja uusi satama. Etäisyys Kyreniasta pääkaupunki Nikosiaan on noin 28 kilometriä ja Famagustaan noin 78 kilometriä.

title: Klírou

text:
Klírou () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Klíroun kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa, linnuntietä noin 26 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta.

title: Lefkoşan alue

text: Lefkoşan alue käsittää Pohjois-Kyproksen hallinnassa "de facto" olevat osat Kyproksen tasavaltaan "de jure" kokonaan kuuluvista Nikosian alueesta sekä Lárnakan alueesta.

title: Nikitári

text:
Nikitári () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Nikitárin kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 40 kilometriä länsilounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Asínoksen Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tis Asínou"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Kakopetriá

text:
Kakopetriá () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Kakopetriá sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 48 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Nikolaoksen kirkko ("Ágios Nikólaos tis Stégis"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.

title: Agía Nápa

text: Agía Nápassa on julkinen paikallisliikenne, mutta se ei ole aina toimiva. Lisäksi Agía Nápasta on päivittäiset bussiyhteydet sekä Lárnakaan että Nikosiaan. Bussit lähtevät bussiasemalta, joka sijaitsee keskusaukion sekä sataman välillä.


query: Kuinka monta ihmistä kuoli Lapuan patruunatehtaan räjähdyksessä?

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Lapuan patruunatehtaan räjähdys on yksi Suomen rauhanajan historian tuhoisimmista onnettomuuksista. Se tapahtui 13. huhtikuuta 1976 Lapualla kello 7.42.[1] Turmassa kuoli 40[2] ja loukkaantui 60 henkilöä. Kuolleista naisia oli 35 ja useimmat heistä perheellisiä.[3] Onnettomuuden seurauksena kaksi lasta menetti molemmat vanhempansa ja 64 lasta toisen vanhemman[3]. 30 ihmistä jäi leskeksi[3]. Onnettomuuden alkupaikkana olleessa lataamossa työskenteli räjähdyksen sattuessa 69 henkilöä[4].

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Räjähdyksessä loukkaantuneiden ja kuolleiden henkilöiden perheenjäsenten avustamiseksi perustettiin Lapualle avustusrahasto, johon kertyi 7,6 miljoonaa markkaa. Hallitus varasi 300 000 markkaa perheiden avustamiseen sekä saman summan hautauskulujen ja vahinkojen ennakkokorvausten kattamiseen.[9]

title: Olavi Järvelä (kirjailija)

text: Järvelä on kirjoittanut romaaneja ja niiden lisäksi myös kirjat Kuru-laivan haaksirikosta 1929 ("Haaksirikko Näsijärvellä") ja Lapuan patruunatehtaan räjähdysonnettomuudesta 1976 ("Lapuan paukku").

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Check date values in: |date= (help)

title: Lapua

text: Lapua tunnetaan kenties parhaiten Lapuan liikkeestä, Lapuan Patruunatehtaan räjähdyksestä (1976) ja körttiläisyydestä. Myös olympiatason urheilijat kuten Harri Koskela, Tapio Korjus ja Mikko Huhtala ovat tehneet kaupunkia tunnetuksi. Lapuan Virkiän naisten superpesisjoukkue on voittanut pesäpallon Suomen mestaruuden 11 kertaa, saanut SM-hopeaa kuudesti ja pronssia seitsemästi.

title: Brysselin pommi-iskut 2016

text: Lentokentällä tapahtuneissa räjähdyksissä kuoli 11 ihmistä ja loukkaantui 100 ihmistä. Metron pommituksessa kuoli 20 ihmistä ja loukkaantui 130, joista kymmenen kriittisesti. Belgian liittovaltion syyttäjän mukaan kaikki kolme räjähdystä olivat terroristi-iskuja, ja ainakin toinen lentokentän räjähdyksistä oli todennäköisesti itsemurha-isku. Iskuissa loukkaantuneiden joukossa oli muun muassa koripalloilija Sébastien Bellin. Europarlamentaarikko Liisa Jaakonsaari oli poistunut Maalbeek metroasemalta puoli tuntia ennen räjähdystä. Yksi suomalainen loukkaantui ollessaan metrossa räjähdyksen tapahtuessa. Neljä vakavasti loukkaantunutta kuoli myöhemmin sairaalassa. Kuolonuhrien luvuissa ei ole mukana kolmea kuollutta terroristia.

title: Lapuan liike

text: Yöllä 28. maaliskuuta 1930 alkoi suora toiminta. Vaasan satama-alueella maanviljelijä Pentti Alasaari ampui Mauser M1916 -pistoolillaan pari laukausta ilmaan hämätäkseen poliisia ja antaakseen näille alibin. Samaan aikaan Vaasan sisäisiä puhelinyhteyksiä häirittiin, ja 13 lapualaismiestä Etelä-Pohjanmaan Pankin johtajan ja Lapuan entisen nimismiehen Yrjö Nikulan sekä ylistarolaisen autoilijan Kustaa Vannaksen johdolla murtautui sisään ja hajotti Työn Äänen kirjapainon. Teko oli ilmeisesti Nikulan johdolla tarkkaan suunniteltu. Tekijät tulivat pian ilmi, sillä poliisi löysi kirjapainon lattialta kauhavalaispuukon, jossa oli Lapuan patruunatehtaan työntekijän Kullervo Leskisen nimi.[2]

title: Los Alfaquesin räjähdys

text: Los Alfaquesin räjähdys tapahtui 11. heinäkuuta 1978 noin kello 14.30, kun nesteytettyä propyleeniä kuljettanut säiliöauto suistui tieltä ja räjähti Los Alfaquesin leirintäalueen vieressä Alcanarissa Tarragonan maakunnassa, Espanjassa. Räjähdyksessä ja sitä seuranneessa tulipalossa kuoli heti noin 150 ihmistä. Kaikkiaan onnettomuudessa kuoli lopulta 215 ihmistä. Lisäksi yli 200 ihmistä loukkaantui, heistä 65 vakavasti ja osa pysyvästi.

title: Luettelo kuuluisista onnettomuuksista

text: Halifaxin räjähdysonnettomuudessa 6. joulukuuta 1917 menehtyi 1635 ihmistä, ja suuri osa Halifaxin kaupunkia tuhoutui. Suomenlinnan Vallisaaren räjähdyksessä 9. heinäkuuta 1937 ammusvarikko paloi ja räjähti. 12 ihmistä kuoli. Tornion räjähdysonnettomuudessa tuhoutui 8 ammusvaunua 22. heinäkuuta 1945. Onnettomuudessa kuoli 16 sotilasta. Rauman räjähdysonnettomuudessa 5. marraskuuta 1947 räjähtäneestä kloorisäiliöstä vapautunut kloori aiheutti 19 ihmisen kuoleman. Typpi Oy:n tehtailla Oulussa 9. tammikuuta 1963 tapahtuneessa salpietarivaraston räjähdyksessä kuoli 10 ihmistä Puolustusvoimain Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus elokuussa 1965. Onnettomuudessa kuoli 4 ja loukkaantui 69 henkilöä. Aineelliset vahingot olivat suuret. Rikkihappo Oy:n Vihtavuoren dynamiittitehtaan sekoitusosastolla räjähti 11. marraskuuta 1966 1 000 kiloa dynamiittia. Onnettomuudessa menehtyi 4 ihmistä. Lapuan Patruunatehtaan räjähdyksessä kuoli 40 ihmistä Lapuan keskustassa 13. huhtikuuta 1976.[6] Durham Woodsin kaasuräjähdyksessä maanalainen kaasuputki räjähti New Jerseyssä 23. maaliskuuta 1994 asutusalueen välittömässä läheisyydessä. Onnettomuudella oli yksi uhri. Enschedessä 13. toukokuuta 2000 ilotulitevaraston räjähdys Euroviisujen loppukilpailun äänestyksen aikana aiheutti suurta aineellista tuhoa kaupungissa. 22 ihmistä kuoli ja 947 loukkaantui. Räjähdys aiheutti niin suuren haitan puhelinäänestykselle, että Alankomaat turvautui tuomaristoon. Espoon Friisilän räjähdysonnettomuudessa 24. huhtikuuta 2006 räjähti noin 30 kiloa dynamiittia. Turmassa loukkaantui 10 henkilöä. Mikkelin panttivankidraaman traaginen päätös loppui räjähdykseen Mikkelin torin laidalla 9. elokuuta vuonna 1986.

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Avustusten jakoa koordinoi aluksi järjestöjen edustajista muodostettu yhteistyötoimikunta. Myöhemmin avustusten jakamista varten perustettiin Lapuan räjähdysonnettomuuden sosiaalisen katastrofiavun toimikunta sekä Lapuan räjähdysonnettomuuden opintotukitoimikunta.[10] Avustusohjelman päätyttyä 23 vuotta räjähdyksen jälkeen, siirrettiin jäljelle jääneet puoli miljoonaa markkaa SPR:n katastrofirahastoon.

title: Vanha Paukku

text: Kulttuurikeskus Vanha Paukku on Lapualla sijaitseva kirjaston, museoiden, teatterin ja muiden kulttuuripalvelujen kokonaisuus. Se sijaitsee Lapuan patruunatehtaan entisissä, 1920-luvulta peräisin olevissa tehdasrakennuksissa Lapuan keskustassa.

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Juurakko, Arto| title = Patruunatehtaan räjähdys| location = Helsinki| publisher = Edita| year = 2006| isbn = 951-37-4671-2}}

title: Kirsti Ala-Harja

text: Vuosina 1964–1968 Ala-Harja työskenteli Laakson sairaalan ja vuosina 1968–1972 Marian sairaalan apulaislääkärinä. Hän oli Etelä-Pohjanmaan keskussairaalan sisätautien osastonlääkäri 1973–1978 ja apulaisylilääkäri 1978–1984. Lapuan patruunatehtaan räjähdyksen sattuessa vuonna 1976 Ala-Harja oli työvuorossa ensiapupoliklinikalla ja toimi myöhemmin onnettomuudessa loukkaantuneita varten perustetun kuntoutustyöryhmän varapuheenjohtajana. Hän on työskennellyt myös useissa muissa lääketieteellisissä luottamustehtävissä ja työryhmissä. Ennen valintaa kansanedustajaksi Ala-Harja työskenteli Etelä-Pohjanmaan keskussairaalan kuntoutusylilääkärinä 1984–1987. Hän sai lääkintöneuvoksen arvonimen vuonna 1997.

title: Lapua

text: Nykyään kaupunki tunnetaan myös rikkaasta kulttuurielämästään. Kulttuuri sai oman talonsa, kun entinen Lapuan Patruunatehtaan rakennus remontoitiin kaupungin kulttuurikeskukseksi. Paikka tunnetaan nykyään nimellä Kulttuurikeskus Vanha Paukku, ja siellä sijaitsevat muun muassa Lapuan Musiikkiopisto, kaupungin kirjasto, Lapuan Kansalaisopisto, Teatteri Lapua, Lapuan Taidemuseo, Lapuan liikkeen museo, Lapuan Patruunatehtaan museo, Patruunagalleria, Pyhälahden Valokuvaamomuseo, Pohjanmaan Valokuvakeskus ja elokuvateatteri Bio Marilyn.

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Perheiden konkreettinen avustaminen käynnistyi yhden sosiaalityöntekijän voimin onnettomuuspäivänä. Seuraavana päivänä onnettomuudesta kärsineitä koteja lähti kiertämään viisi Suomen Punaisen Ristin ja Lapuan sosiaalitoimen edustajista muodostettua työparia. Työparien tehtävänä oli sekä tietojen kerääminen että välittömän rahallisen avun jakaminen SPR:n katastrofivaroista. Myös pappeja sekä toimittajia vieraili uhrien kodeissa.[8]

title: Lapuan patruunatehdas

text: Tehtaalla tapahtui vuonna 1976 räjähdys, jossa kuoli 40 ihmistä ja joka on yksi pahimmista sotien jälkeisistä onnettomuuksista Suomessa. Se johti päätökseen uuden tehdasrakennuksen rakentamisesta Lapuan Jouttikallion teollisuusalueelle. Seuraava investointi oli uusi hylsy- ja luotitehdas, joka otettiin käyttöön vuonna 1984.

title: Vanha Paukku

text: Vanhan Paukun tiloissa toimivat Lapuan kaupunginkirjasto sekä kansalais- ja musiikkiopisto. Kulttuurikeskus tarjoaa tilat myös Teatteri Lapualle ja elokuvateatteri Bio Marilynille. Keskuksessa sijaitsevat myös Lapuan taidemuseo, Patruunatehtaan museo, vanhaan pajarakennukseen tehty Pajakappeli, Patruunagalleria, Pohjanmaan Valokuvakeskus Lakeus ja Pyhälahden valokuvaamomuseo,

title: Valtion Kivääritehdas

text: Kivääritehtaan johtajana toimi vuosina 1926–1927 ja 1929–1941 Kosti Veltheim, joka välivuosina oli Lapuan patruunatehtaan johtaja.

title: Lapua

text: Maatalousnäyttelyt on järjestetty Lapualla vuosina 1938, 1948 ja 1968. Lapualla sattui vuonna 1976 yksi rauhan ajan pahimmista onnettomuuksista, Lapuan patruunatehtaan räjähdys. Onnettomuudessa menetti henkensä 40 tehtaan työntekijää ja useat loukkaantuivat vaikeasti. Surevaan kaupunkiin vaikutti helluntaisaarnaaja Niilo Yli-Vainio. Itsenäisyyspäivänä vuonna 1986 erikoispikajuna Lapponia suistui raiteilta Lapuan asemalla. Lapualla järjestettiin vuosien 1979 ja 2007 Jukolan viestit. Lapualla toimii myös Suomen toiseksi vanhin nuorisovaltuusto, joka on perustettu vuonna 1995. Lapuan Lukion edeltäjä Lapuan Yhteislyseo oli Etelä-Pohjanmaan vanhin oppikoulu. Vuonna 2001 Lapua nousi valtakunnallisiin otsikoihin Lapuan Harrastajanäyttelijöiden toteuttaman Lapualaisoopperan ansiosta. Herättäjäjuhlat järjestettiin Lapualla vuonna 2014.[3]

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Tutkintaselostuksessa todetaan onnettomuuden syystä seuraavaa: "Suorittamansa tutkimuksen perusteella tutkijalautakunta toteaa, että räjähdyksen todennäköinen lähtökohta oli pulttipistoolin patruunoiden latauskoneen (robotti) ruudittajan annostelusylinterin tiivisterengasura. Syttymisen syytä ei ole tutkimuksissa voitu varmuudella osoittaa."[6]

title: Peltoniemen Hintrikin surumarssi

text: Sävelmän ensimmäinen varsinainen tallenne tehtiin vuonna 1953, jolloin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran tutkijat Jouko Hautala ja Lauri Simonsuuri nauhoittivat sen Kaustisella. Kappaleen soittivat tuolloin neljä Kaustisen Purppuripelimannien viulistia ja harmoninsoittaja. Yksi viulisteista oli Konsta Jylhä, joka esitti kappaleen myös avaunumeronaan vuonna 1970 Turussa järjestetyillä ensimmäisillä Ruisrock-festivaaleilla, saaden yleisöltä valtavat suosionosoitukset. Vuonna 1976 Purppuripelimannien versio soi radiossa Yleisradion iltauutisten jälkeen 40 kuolonuhria vaatineen Lapuan patruunatehtaan räjähdyksen uutisoinnin yhteydessä.

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Onnettomuutta pahentaneena seikkana pidettiin liian monen työntekijän ja työvaiheen keskittämistä samaan rakennukseen. Lisäksi rakennuksessa oli liian paljon syttymisherkkiä materiaaleja ja vanhanaikaiset sähköjärjestelmät. Lataamorakennuksen ja sen naapurirakennusten välillä ei ollut modernien säännösten mukaisesti räjähdykseltä suojaavia maavalleja eikä varoetäisyyksiä.

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Onnettomuuden syytä ei koskaan varmasti saatu selville, mutta epäilyt kohdistuivat (mahdollisesti staattisen) kipinän sytyttämään ruutipölyyn. Käytössä olleessa suuressa ja avoimessa lataamossa riski siihen oli suurehko, koska käytössä oli matalissa rakennuksissa tehoton painovoimainen ilmanvaihtojärjestelmä. Räjähdyksen aiheuttajaksi epäiltiin myös latausrobottia, joka oli mahdollisesti ylikuumentunut ja/tai syttynyt palamaan. Ruudin annosteluvirhe ja siitä seurannut liika-ahtaminen saattoi herkistää ruudin itsesyttymiselle ja lisätä ruutipölyn määrää ilmassa. Annosteluvirheen aiheuttajana saattoi olla latausrobotin virhetoiminta tai väärät säädöt. Ruudin syöttölaitteen tukkeutumista paakkuuntumisen vuoksi pidetään vähemmän todennäköisenä selityksenä, koska Lapua oli tunnettu laadukkaista ruutisekoituksistaan. Vanha tiilirakennus tuhoutui lähes perustuksiaan myöten, mikä vaikeutti tutkintaa, mutta räjähdysjälkien perusteella räjähdys alkoi latausrobotin sijaintipaikasta.

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Räjähdyksen tapahduttua, ja Yleisradion tiedotettua siitä, radiossa alkoi puhelujen tulva Lapualle, koska huhujen mukaan koko Lapuan keskusta oli raunioina. Ihmiset yrittivät soittaa Lapualle tarkistaakseen siellä asuvien sukulaistensa tai tuttaviensa tilanteen. Automaattinen puhelinverkko tukkeutui[5].

title: Lapua

text: Vanhan Paukun kulttuurikeskus, joka sijaitsee entisessä Lapuan Patruunatehtaan miljöössä Lapuan Taidemuseo Lapuanliikkeen museo Lapuan Patruunatehtaan museo Lapuan tuomiokirkko, jossa Suomen suurimmat urut, 85 + 6 äänikertaa Jokilaakson matkailupuutarha Vihtori Kosolan kotitalo Tanssikeskus Latosaari Ränkimäen talomuseo Lapuanjoen peltolakeus, alajoki Lapuanjoen ja Nurmonjoen yhtymäkohdan jokimaisema ihan kaupungin keskustassa Lapuan taistelun 14. heinäkuuta 1808 muistomerkki Kiviristillä, pystytetty 1864 Lapuan Patruunatehtaan räjähdyksen muistomerkit tehdasalueella ja Lapuan hautausmaalla Simpsiö, näkötorni, Digitan TV-masto ja rinnehiihtokeskus Körttimuseo Suomen ensimmäinen körttiläinen kansanopisto Wanha Karhunmäki

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Patruunatehtaan räjähdys Luokka:Vuoden 1976 onnettomuudet Luokka:Räjähdysonnettomuudet Suomessa Luokka:1970-luvun onnettomuudet Suomessa

title: Harold Shipman

text: Shipman löydettiin sellistään kuolleena 58-vuotissyntymäpäivänsä aattona 13. tammikuuta 2004. Hänen todettiin tehneen itsemurhan hirttäytymällä. Koskaan ei ole täysin selvinnyt, milloin Shipman alkoi murhata potilaitaan ja kuinka monta uhria hänellä oli. Heinäkuussa 2002 laaditun raportin mukaan hän tappoi vuosina 1975–1998 vähintään 215 potilasta Todmordenissa ja Hydessä. 27. tammikuuta 2005 laaditussa kuudennessa ja viimeisessä raportissa päädyttiin tulokseen, että uhrien lukumäärä olisi ollut noin 250. Kaikkiaan 459 ihmistä kuoli ollessaan Shipmanin potilaina, mutta ei ole voitu selvittää, kuinka moni näistä murhattiin. Shipman oli yleensä ainoa lääkäri, joka laati potilastaan kuolinselvityksen.

title: Lapuan patruunatehtaan räjähdys

text: Räjähdyksessä surmansa saaneet haudattiin 24. huhtikuuta. Surujuhlaan Lapuan kirkkopihassa osallistui yli 5000 uhrien omaista ja ystävää, ja se myös radioitiin ja televisioitiin. Tasavallan presidentti Urho Kekkonen osallistui tilaisuuteen yhdessä maaherran ja valtioneuvoston edustajien kanssa. Vainajat siunasi Lapuan hiippakunnan piispa Yrjö Sariola avustajinaan 20 pappia.[2][7] Ensin laskivat yhteisen seppeleensä omaiset, sitten presidentti Kekkonen omansa, ja hänen jälkeensä laskivat valtioneuvoston seppeleen pääministeri Martti Miettunen, kauppa- ja teollisuusministeri Eero Rantala, liikenneministeri Kauko Hjerppe ja puolustusministeri Ingvar S. Melin.[7] Arkut saatettiin puolustusvoimien ajoneuvoilla Simpsiön hautausmaalle.

title: Juhani Saloranta

text: Mauno Juhani Saloranta (1927 – 29. marraskuuta 1986) oli suomalainen insinööriupseeri, joka nimitettiin kenraalimajuriksi vuonna 1980. Saloranta oli Puolustusvoimien edustajana Lapuan patruunatehtaan räjähdyksen tutkijalautakunnassa.

title: Butte

text: Butte perustettiin 1860-luvulla. 1900-luvun alussa kaivoksissa työskentelevien keski-ikä oli 35 vuotta. Syvimmillään työtä tehtiin noin 1 600 metriä maanpinnan alla. Kesällä 1917 Speculator-kaivoksen räjähdyksessä ja siitä alkaneessa tulipalossa kuoli 168 ihmistä, myös monia suomalaisia.


query: Minä vuonna Sean Connery on syntynyt?

title: Sean Connery

text: Sir Thomas Sean Connery (s. 25. elokuuta 1930 Edinburgh, Skotlanti) on skotlantilainen elokuvanäyttelijä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea ensimmäisenä James Bondia esittäneenä näyttelijänä James Bond -elokuvasarjassa. Hänelle ovat ominaisia älykkäät, miehekkäät roolit enimmäkseen seikkailu- ja jännityselokuvissa.[1]

title: Sean Connery

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Browne, Ray B. & Browne, Pat| title = The Guide to United States Popular Culture| publisher = Popular Press| year = 2001| isbn = 9780879728212| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| format = [ Google-kirjat]| accessdate = 6.5.2013}} Citation error, replace with{{cite book| author = Callan, Michael Feeney| title = Sean Connery: elämä ja elokuvat| others = Translated by Matti Rosvall| publisher = Art House| year = 2006| version = (alkuteos Sean Connery, 2002)| id = ISBN 951-884-420-8}} Citation error, replace with{{cite book| author = Cork, John & Stutz, Collin| title = James Bond -ensyklopedia| others = Translated by Raija Becks & Henrik Laine| location = Helsinki| publisher = Readme| year = 2008| isbn = 978-952-220-022-8}}

title: Sean Connery

text: Connery jatkoi uraansa vielä 1990-luvulla ja sai Bafta-ehdokkuuden myös elokuvasta Punaisen lokakuun metsästys (1990). Hänen seuraavia elokuviaan olivat Sankari vai vakooja, The Rock – paluu helvettiin ja Ansa viritetty. Vuonna 2003 ensi-iltansa saanut elokuva Herrasmiesliiga floppasi pahasti, ja Connery ilmoitti seuraavana vuonna pitävänsä taukoa näyttelemisestä. Vuonna 2006 Connery kertoi jäävänsä kokonaan eläkkeelle. Hän teki kuitenkin vielä samana vuonna ääniroolin animaatioon Sir Billi the Vet ja myöhemmin vuonna 2011 ääniroolin sen jatko-osassa Sir Billi. Conneryn tiedottaja ilmoitti huhtikuussa 2011, että Connery vetäytyy kokonaan julkisista esiintymisistä.[5]

title: Sean Connery

text: Connerylle myönnettiin 1996 Golden Globe -elämäntyöpalkinto. Hän vastaanotti ritarinarvon vuonna 2000. Connerylle myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 2006.[4]

title: Sean Connery

text: Elokuvasta Tuuli ja leijona (1975), jossa Connery esitti berberipäällikköä, hän vakuutti kriitikot näyttelijäntaidoillaan. Parhaan miespääosan Bafta-palkinnon Connery sai vuoden 1986 elokuvasta Ruusun nimi. Samana vuonna hän esiintyi myös fantasiaelokuvassa Highlander – kuolematon, jossa hän esitti Juan Sánchez Villa-Lobos Ramírezia, joka opetti elokuvan päähenkilön tappamaan kuolemattoman. Elokuvassa Lahjomattomat (1987) Connery näytteli poliisi Jim Malonea, joka auttoi Kevin Costnerin esittämän Eliot Nessin nappaamaan Al Capone. Connery sai roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon. Elokuvassa Indiana Jones ja viimeinen ristiretki Connery esitti Indiana Jonesin isää ja sai roolista Bafta-ehdokkuuden.[5]

title: Peter Hyams

text: Hyamsin seuraavan ohjaustyön "Muistojen katu" (1979) pääosassa nähtiin Harrison Ford. Sean Conneryn hän sai ohjattavakseen vuonna 1981 valmistuneen tieteiselokuvan "Operaatio Outlandin" myötä. Kaksi vuotta myöhemmin valmistuneen "Päiväsi ovat luetut" pääosassa nähtiin Michael Douglas. Vuonna 1984 hän tuotti ja ohjasi "2010"-tieteiselokuvan, joka sai viisi Oscar-ehdokkuutta. 1980-luvulla valmistuivat vielä "Kaupungin nopeimmat kytät" (1986) ja Conneryn tähdittämä "Rikospaikkana Presidio" (1988).

title: Sean Connery

text: Connery on julkisesti kannattanut Skotlannin riippumattomuus- ja itsenäistymispyrkimyksiä jo 1960-luvun lopulta alkaen. Hän on puhunut separatistien kuten Skotlannin kansallispuolueen puolesta ja toiminut 1990-luvulla myös puolueen televisio-ohjelman kertojanäänenä. Connery puhui Skotlannin autonomian puolesta vuonna 1997 vaalikampanjassa ennen kansanäänestystä Skotlannin oman parlamentin perustamisesta. Vuonna 1998 hän vaati ensimmäisessä puoluepoliittisessa puheessaan Skotlannille täyttä itsenäisyyttä.[8]

title: Lana Turner

text: Kun Turner oli kuvaamassa elokuvaa "Sotakirjeenvaihtajan rakkaus" (1958) tuolloin vielä tuntemattoman Sean Conneryn kanssa, mustasukkainen Stompanato väitti Turnerilla olevan suhde Sean Conneryn kanssa ja osoitti tätä aseella, mutta Connery otti häneltä aseen pois ja tyrmäsi hänet. Myöhemmin Stompanaton tappoi Lana Turnerin tytär Cheryl Crane. Tytär sanoi tappaneensa hänet suojellakseen äitiään. Murhasta nousi valtava mediasirkus ja Turner antoi dramaattisen todistuksen, jota monet ovat pitäneet hänen elämänsä parhaana roolisuorituksena. Tapauksen jälkeen on huhuttu Turnerin itse ampuneen miehen, mutta todisteita tästä ei ole.

title: Roger Moore

text: Vuonna 1969 Moore lopetti Pyhimys-televisiosarjassa näyttelemisen ja oli vuonna 1972 vapaana Conneryn paikalle esittämään James Bondia. Ensiesiintymisen Bondina Moore teki elokuvassa Elä ja anna toisten kuolla vuonna 1973 ollessaan 45-vuotias. Elokuva sai paljon sekä positiivista että negatiivista palautetta. Monien mielestä Moore oli paljon lähempänä Flemingin alkuperäistä Bondia kuin Sean Connery, mutta toiset pitivät Moorea sopimattomana rooliin, sillä hän oli täydellinen vastakohta Conneryn Bondille. Heti seuraavana vuonna Moore esiintyi jälleen Bondina elokuvassa 007 ja kultainen ase, mutta elokuva ei menestynyt erityisen hyvin.

title: Sean Connery

text: Sean Connery syntyi Edinburghissa rekkakuskin ja siivojan lapseksi. Hän jätti koulut 15-vuotiaana ja liittyi Britannian merivoimiin.[2] Connery oli kolme vuotta laivastossa, mutta joutui jättämään sen mahahaavan takia.[3] Tämän jälkeen hän työskenteli muurarina, hengenpelastajana, rekkakuskina ja ruumisarkkujen viimeistelijänä.[2]

title: Sankari vai vakooja

text: Sean Connery näyttelee boheemia kirjankustantajaa ja muusikkoa, joka vihaa lähes kaikkea muodollisuutta ja tärkeilyä. Hänellä on loistavat suhteet ympäri maailmaa kirjailijoiden parissa. CIA:n ja MI5:n vapaamuotoisessa kuulustelussa häneltä kysytään ”Miksi olit Lissabonissa naisen kanssa?” Tähän Connery vastaa lakonisesti ”Mitä väliä sillä on, olinko siellä miehen, naisen vai myskisorsan kanssa?”

title: Sean Connery

text: Vuonna 1989 People -lehti nimesi Conneryn maailman seksikkäimmäksi elossa olevaksi mieheksi.[9]

title: Sean Connery

text: Conneryn ensimmäinen elokuvarooli oli elokuvassa Lilacs in the Spring (1954). Ensimmäinen merkittävämpi rooli oli elokuvassa Sotakirjeenvaihtajan rakkaus (1958), jossa Connery näytteli Lana Turnerin kanssa. Hän näytteli myös esimerkiksi elokuvassa Tarzanin suuri seikkailu, kunnes teki lopullisen läpimurtonsa James Bondin roolissa ensimmäisessä James Bond -elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No (1962).[3]

title: Sasha Gabor

text: Hän muutti Yhdysvaltoihin 38-vuotiaana ja alkoi käyttää taiteilijanimeä Sasha Gabor. Hänestä tuli nopeasti melko kuuluisa näyttelijä, koska hän muistutti Burt Reynoldsia ja Sean Connerya. Aikuisviihteen lisäksi Sasha Gabor työskenteli myös muusikkona, lentäjänä, kirjailijana sekä Burt Reynoldsin ja Sean Conneryn "kaksoisolentona".

title: Diane Cilento

text: Diane Cilento oli naimisissa kolme kertaa. Aviomiehistä toinen oli Sean Connery 1962–1973, ja avioliitosta syntyi yksi lapsi, Jason Connery. Kirjailija Anthony Shaffer (muun muassa "Uhrijuhlan" käsikirjoittaja) oli hänen aviomiehensä 1985–2001.

title: Jason Connery

text: Jason Connery oli naimisissa näyttelijä Mia Saran kanssa vuosina 1996–2002. Heillä on vuonna 1997 syntynyt Dashiell poika. Hän asuu Los Angelesissa, Kaliforniassa.

title: Lahjomattomat

text: "Lahjomattomat" oli ehdolla neljään Oscar-palkintoon, joista se sai yhden, kun Sean Connery palkittiin parhaasta miessivuosasta. Connery palkittiin lisäksi Golden Globella ja Ennio Morricone parhaasta elokuvamusiikista BAFTAlla ja Grammylla.

title: Sean Connery

text: Mr. Universe -kilpailun kautta Connery pääsi tekemään töitä mallina ja edelleen pieniin teatterirooleihin. Hän näytteli kiertelevässä teatteriseurueessa, joka esitti South Pacificia. Manchester United -jalkapalloseuran manageri Matt Busby tarjosi näihin aikoihin Connerylle pelaajasopimusta, mutta Connery valitsi mieluummin näyttelijänuran.[4]

title: Jason Connery

text: Jason Joseph Connery (s.11. tammikuuta 1963 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja ohjaaja, joka on näytellyt useissa b-elokuvissa. Hän on näyttelijä Sean Conneryn ja näyttelijä Diane Cilenton poika. Läpimurtoroolinsa Jason näytteli Robert of Huntingdonin roolissa brittiläisessä televisiosarjassa "Robin of Sherwood" vuonna 1986. Hänet tunnetaan myös elokuvista "Urban Ghost Story" (1998), "Shanghai Noon" (2000), "Night Skies" (2007) ja "Brotherhood of Blood" (2007).

title: Oikeuden puolustaja

text: Oikeuden puolustaja on vuonna 1995 valmistunut jännityselokuva, jonka pääosissa näyttelevät Sean Connery ja Laurence Fishburne.

title: Indiana Jones

text: Lucas ei pitänyt siitä, että Spielberg valitsi Henry Jonesin rooliin Sean Conneryn, koska hänestä tuli Lucasille mieleen vain James Bond.[62] Spielberg sen sijaan vaati Conneryn palkkaamista, koska Spielbergin alkuperäinen idea seikkailuelokuvasta oli alun perin saanut alkunsa juuri Bondista.[6] Connery oli imarreltu, kun häntä pyydettiin rooliin, ja ennen roolinsa virallistamista hän kysyi Spielbergiltä ”onko tämä Indiana Jones kohtaa James Bondin?”.[59] Kun Viimeinen ristiretki valmistui vuonna 1989, kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun joku Indiana Jonesin sukulainen esiteltiin.

title: Lancelot – ensimmäinen ritari

text: Lancelot – ensimmäinen ritari on vuonna 1995 valmistunut historiallinen seikkailuelokuva, jonka pääosissa ovat Sean Connery, Richard Gere ja Julia Ormond.

title: Indiana Jones ja viimeinen ristiretki

text: Lucas ei pitänyt siitä, että Spielberg valitsi Henry Jonesin rooliin Sean Conneryn, koska hänestä tuli Lucasille mieleen vain James Bond. Spielberg sen sijaan vaati Conneryn palkkaamista, koska Spielbergin alkuperäinen idea seikkailuelokuvasta oli alun perin saanut alkunsa juuri Bondista. Connery oli imarreltu, kun häntä pyydettiin rooliin, ja ennen roolinsa virallistamista hän kysyi Spielbergiltä ”"onko tämä Indiana Jones kohtaa James Bondin?"”. Kun "Viimeinen ristiretki" valmistui vuonna 1989, kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun joku Indiana Jonesin sukulainen esiteltiin.

title: Sean Connery

text: Sean Connery oli naimisissa näyttelijä Diane Cilenton kanssa vuosina 1962–1973 ja heillä on yksi poika, näyttelijä Jason Connery. Connery meni naimisiin vuonna 1975 taiteilija Micheline Roquebrune Conneryn kanssa (s. 1929). Sean Conneryllä on yksi lapsenlapsi Dashiell Quinn Connery (s. 1997). Connerylla diagnosoitiin munuaissyöpä vuonna 2005, mutta se leikattiin onnistuneesti.

title: Sean Connery

text: Connery harrasti kehonrakennusta ja sijoittui vuoden 1953 Mr. Universe -kilpailussa Lontoossa kolmanneksi.[4]

title: Sean Connery

text: Rooli Bondina teki Conneryn kerralla kuuluisaksi, ja monille hänestä tuli James Bondin synonyymi.[2] Connery jatkoi Bondina elokuvissa Salainen agentti 007 Istanbulissa (1963), 007 ja Kultasormi (1964), Pallosalama (1965) ja Elät vain kahdesti (1967), jonka jälkeen hän jätti roolin, koska oli kyllästynyt toistuviin juoniin ja yleisön vaatimuksiin. Seuraava Bond-elokuva, Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa (1969), missä pääosa esitti George Lazenby, oli kuitenkin paha floppi. United Artists tarjosi Connerylle ennätyspalkkaa, mikä sai hänet palaamaan Bondin rooliin vielä elokuvaan Timantit ovat ikuisia (1971). Seuraavasta tarjouksesta Connery kieltäytyi, ja seuraavassa Bondissa, Elä ja anna toisten kuolla esiintyikin Roger Moore. Connery palasi rooliin kuitenkin vielä kerran elokuvassa Älä kieltäydy kahdesti (1983).[5] Connery käytti hiustupeeta jokaisessa Bond-elokuvassa; hän alkoi menettää hiuksiaan jo 21-vuotiaana.

title: Elämän edessä

text: Elämän edessä on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Se on Sean Conneryn toiseksi viimeinen elokuva. Hän teki sen jälkeen "Herrasmiesliigan".

text: Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa () on Peter R. Huntin ohjaama "James Bond" -elokuva vuodelta 1969. Bond-sarjan kuudennessa osassa James Bondia esittää Sean Conneryn sijaan australialainen George Lazenby. Kuitenkin jo seuraavassa elokuvassa "Timantit ovat ikuisia" Connery palasi takaisin Bondin rooliin. Timothy Daltonin piti korvata Sean Connery James Bondina, mutta tämä kieltäytyi nuoreen ikäänsä (23 vuotta) vedoten ja teki Bond-debyyttinsä vasta 18 vuotta myöhemmin.

title: Sean Connery

text: Connery ryhtyi harrastamaan golfia vakavasti 1960-luvun puolivälissä, ja pelistä tuli hänelle elinikäinen intohimo.[7] Oleskeltuaan Japanissa varsinkin Elät vain kahdesti -elokuvan kuvausten aikana hän innostui opiskelemaan Kyokushin tyylisuunnan karatea.

title: Sotakirjeenvaihtajan rakkaus

text: Sotakirjeenvaihtajan rakkaus (engl. "Another Time, Another Place") on vuonna 1958 julkaistu melodraamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Lana Turner, Barry Sullivan, Raymond Burr, Glynis Johns, Sean Connery, Terence Longdon, Sid James, Martin Stephens, Doris Hare, John Le Mesurier, Cameron Hall ja Robin Bailey. Elokuvan on ohjannut Lewis Allen. Elokuvan kuvausten aikana Englannissa Connery kohtasi gangsteri Johnny Stompanaton, joka aseella uhaten käski Connerya jättämään hänen silloisen tyttöystävänsä Lanan rauhaan, mutta Connery nappasi aseen Stompanaton kädestä ja väänsi hänen ranteensa sijoiltaan, jolloin Stompanato pakeni.


query: Milloin Mannerheim kuoli?

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Carl Gustaf Emil Mannerheim (4. kesäkuuta 1867 Askainen, Suomen suuriruhtinaskunta, Venäjä – 27. tammikuuta 1951 Lausanne, Sveitsi)[1] oli Suomen toinen valtionhoitaja (1918–1919), kuudes presidentti (1944–1946) ja Suomen marsalkka. Mannerheim palveli noin kolmekymmentä vuotta Venäjän keisarillisessa armeijassa, jossa osallistui Venäjän–Japanin sotaan ja ensimmäisen maailmansodan itärintaman taisteluihin. Hän toimi puolustusvoimien ylipäällikkönä jokaisessa Suomen itsenäisyyden ajan sodassa lukuun ottamatta heimosotia.[2] Jo eläessään Mannerheim oli kiistatta tunnetuin suomalainen henkilö Jean Sibeliuksen ohella.[3]

title: Carl Erik Mannerheim

text: Mannerheim tunnettiin vahvoista mielipiteistään, eikä hän loppuaikoinaan nauttinut kovinkaan suurta Venäjän hallitsijan suosiota . Hän kuoli matkalla Turussa 1837. Carl Erik Mannerheim oli Mannerheim-suvun ensimmäinen Suomeen muuttanut jäsen ja marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimin isoisän Carl Gustaf Mannerheimin isä.

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Vuonna 1880 Carl Robert Mannerheim ajautui vararikkoon ja pakeni Pariisiin rakastajattarensa kanssa.[15] Nuori Gustaf Mannerheim pyrki samana vuonna ensi kertaa kadettikouluun, mutta huonolla menestyksellä.[15] Helene Mannerheim kuoli vuoden 1881 alussa sydänkohtaukseen, ja hänen veljensä Johan Albert Edvard von Julin tuli lasten huoltajaksi.[18]

title: Nikolai Podgurski

text: Podgurski ilmeisesti teki tammikuussa 1918 yhteistyötä kenraali C. G. E. Mannerheimin kanssa ja auttoi tämän johtamia Pohjanmaan suojeluskuntia ennen Vaasan valtausta, jonka aikana Vaasan venäläiset varuskunnat riisuttiin aseista. Hän oli yksi niistä Vaasassa oleskelleista venäläisistä komentajista, joiden on arveltu tehneen mahdollisesti Mannerheimin kanssa salaisen sopimuksen venäläisten aseiden vapaaehtoisesta luovuttamisesta Suomen valkoisille. Hän myös antoi Mannerheimille tärkeitä salaisia tietoja Pohjanlahden meripuolustuksen tilasta ilmoittaen muun muassa merimiinojen sijainnin rannikon edustalla. Myös punakaartit ja Suomessa toimineet bolševikkien sotilaskomiteat luulivat sisällissodan alkaessa Podgurskin olevan omalla puolellaan, mutta käsitys osoittautui pian virheelliseksi. Podgurski sai syyskuun 1918 lopussa Suomen viranomaisilta luvan matkustaa Tallinnaan, jossa hän kuitenkin pian sairastui ja kuoli espanjantautiin. Matkustuslupaa perusteltiin sillä, että ”"hänen sinnikkään ja tarmokkaan punaisten matruusikoplien vastaisen toimintansa ansiosta Pohjois-Suomi on välttynyt suurelta onnettomuudelta"”.

title: Anastasie Mannerheim

text: Anastasie ”Stasie” Mannerheim (23. huhtikuuta 1893 Pietari – 18. huhtikuuta 1978 Letchworth”Marskin tytär kuoli Englannissa.” "Vuosikirja 1978", s. 103 Hertfordshire, Englanti) oli Suomen marsalkka Gustaf Mannerheimin ja vapaaherratar Anastasia Mannerheimin esikoinen. Hänellä oli sisar nimeltään Sophie.

title: Tammisunnuntai

text: Venäläisten aseistariisuntaa Pohjanmaalla johtanut valkoisten ylipäällikkö C. G. E. Mannerheim kuoli myös sattumalta tammisunnuntaina vuonna 1951.

title: Johan Mauritz Nordenstam

text: Nordenstam meni vuonna 1839 Kaukasiassa naimisiin venäläisen nimineuvoksen tyttären Olga Vladimirovna Panovan (1823–1891) kanssa. Heidän ainoa poikansa kuoli heti syntymän jälkeen vuonna 1841. Kolme tytärtä eli aikuisiksi, ja kaksi heistä toimi keisarinnan hovineitinä. Tyttäristä Sofia meni myöhemmin naimisiin kreivi Carl Robert Mannerheimin kanssa ja Anna kauppaneuvos Nicolas Sinebrychoffin kanssa. Sofia Nordenstamista tuli näin myös marsalkka C. G. E. Mannerheimin äitipuoli.

title: Claes Charpentier

text: Suomeen palannut kenraaliluutnantti Charpentier valittiin joulukuussa 1917 eräiden upseerien kaksi vuotta aiemmin perustaman sotilaskomitean puheenjohtajaksi. Tarkoitus oli, että mahdollisen sodan syttyessä hänestä tulisi Suomen hallituksen joukkojen ylipäällikkö. Häntä pidettiin tehtävään sopivana komentajankokemuksensa sekä suomen kielen taitonsa vuoksi. Suomen senaatti tunnusti 7. tammikuuta sotilaskomitean viralliseksi elimeksi. Suomeen niin ikään palannut kenraaliluutnantti Mannerheim tuli samoihin aikoihin sotilaskomitean jäseneksi. Hän alkoi pian moittia komitean kollegiaalista päätöksentekoa saamattomaksi ja uhkasi erota sen jäsenyydestä, elleivät asiat muuttuisi. Kun yhteistyö Mannerheimin kanssa ei sujunut, Charpentier pyysi eroa 14. tammikuuta ja ilmoitti seuraavana päivänä senaatin puheenjohtaja P. E. Svinhufvudille tehtäviensä siirtyneen Mannerheimille. Charpentier ei osallistunut valkoisten sodanjohtoon sisällissodan aikana vaan vietti yksityiselämää kotonaan Helsingissä. Hän kuoli sydäninfarktiin saman vuoden joulukuussa.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Carl Robert Mannerheim

text: Carl Robert Mannerheim oli naimisissa kaksi kertaa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli vuorineuvos Johan Jakob von Julinin ja Charlotta Johanna Ottiliana o.s. Jägerskiöldin tytär Hedvig Charlotta Helena (Helene) von Julin, (1842–1881). Heidät vihittiin vuonna 1862 ja avioliitto kesti Helene Mannerheimin kuolemaan vuonna 1881 saakka. Tästä avioliitosta oli seitsemän lasta, joiden kanssa Helene Mannerheim eli Louhisaaressa sillä aikaa kun hänen miehensä oleskeli pitkään Ranskassa ja Yhdysvalloissa tehden Suomeen vain lyhyitä vierailuja. Helene Mannerheim kuoli verrattain nuorena, vain 38-vuotiaana. Carl Robert Mannerheim palasi Pariisiin muutama päivä vaimonsa hautajaisten jälkeen ja lapset jäivät Suomeen von Julinin ja Mannerheimin sukujen hoiviin.

title: Mannerheimin murhayritys 1920

text: 6. huhtikuuta Weckman sai Salon käsiinsä ja antoi tälle viikon aikaa surmata joko Mannerheim tai sotaministeri ja Uudenmaan läänin maaherra Bruno Jalander, muussa tapauksessa hän kuolisi itse. Tämäkään yritys ei onnistunut sillä Mannerheim ja Jalander eivät tulleet Helsingin suojeluskuntajuhlaan viranomaisten saatua vihiä yrityksestä. Salo palautti pistoolinsa ja pakeni sen jälkeen. Weckman ja Suokas yrittivät paeta Venäjälle kahden avustajansa kanssa mutta heidät pidätettiin Helsinki-Viipuri-junasta yöllä 21. huhtikuuta. Salo pidätettiin Espoossa 23. huhtikuuta.

title: Salmanassar V

text:
Salmanassar V oli Assyrian kuningas vuosina 727–722 eaa. Ensimmäinen maininta hänestä on foinikialaisen Zimirran kaupungin kuvernöörinä Tiglatpileser III:n aikaan. Hän oli luultavasti tämän poika.
Syyriassa nousi levottomuuksia Salmanassar V:n aikana.
Assyrian vasalli, Israelin kuningaskunta, nousi kapinaan. On arviotu, että Salmanassar kuoli piirittäessään Israelin pääkaupunkia Samariaa, mutta tarkempaa tietoa siitä, miten ja milloin hän kuoli, ei ole saatu selville. Salmanassaria seurasi kuninkaana hänen veljensä Sargon II.

title: Sophie Mannerheim (nuorempi)

text: Sophie kuoli naimattomana vuonna 1963 ja testamenttasi koko omaisuutensa Alixille. Kuoltuaan vuonna 1989 Alix haudattiin Sophie Mannerheimin viereen yhteisen muistomerkin alle Pariisin venäläiselle hautausmaalle.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Top Gun – lentäjistä parhaat

text: Elokuvassa Cruise esittää huimapäistä yhdysvaltalaista laivaston hävittäjälentäjää nimeltä Pete ”Maverick” Mitchell, joka on tunnettu kurittomuudestaan. Maverickin elämää varjostaa myös muisto hänen isästään, joka oli aikoinaan laivaston paras hävittäjälentäjä, mutta joka kuitenkin kuoli epämääräisissä olosuhteissa Vietnamin sodassa. Maverickin aisaparina on Anthony Edwardsin esittämä Nick ”Goose” Bradshaw. Holtittomuudestaan huolimatta kaksikko lähetetään elokuvan alussa Top Gun -nimiseen laivaston hävittäjälentäjäkouluun Kalifornian Miramariin. Heti alussa käy selville, että kurssilla on kaksi lentäjäkaksikkoa ylitse muiden, Maverick & Goose sekä Val Kilmerin esittämä Tom ”Iceman” Kazanski & Rick Rossovichin esittämä Ron ”Slider” Kerner. Maverick ei tule lainkaan toimeen Icemanin kanssa ja heillä on kiistaa milloin pukuhuoneessa, milloin koulun käytävillä. Koulussa Maverick myös rakastuu kauniiseen siviilikouluttajaan, Kelly McGillisin esittämään Charlotte ”Charlie” Blackwoodiin. Elokuvan aikana Maverick kisailee jatkuvasti Icemanin kanssa, milloin baarissa, milloin lennettäessä, milloin lentopallokentällä. Charlien ja Maverickin rakkauskaan ei ole aivan mutkatonta.

title: Lausanne

text: Suomen marsalkka C. G. E. Mannerheim kuoli 27. tammikuuta 1951 Lausannessa, jonne hänet kuljetettiin eläkepaikastaan Montreux’n Glionista.[12]

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Robert Brantberg: Mannerheim: tsaarin upseeri 1867–1914 (Revontuli, 2003) ISBN 952-5170-33-0 (sid.) Mannerheim: valkoinen kenraali 1914–1918 (Revontuli, 2004 ) ISBN 952-5170-37-3 (sid.) Mannerheim – Sotamarsalkka 1918–1940 (Revontuli,) ISBN 952-5170-42-X (sid.) Mannerheim: ylipäällikkö ja presidentti 1940–1951 (Revontuli, 2006) ISBN 952-5170-52-7 (sid.) Jörn Donner: Muistiinpanoja Mannerheimista (Anteckningar om Mannerheim). (Otava, 2011) ISBN 978-951-1-25618-2 (sid.) Paavo Friman: Mannerheimin matkassa (Ajatus Kirjat 1999, uudistettu laitos 2004, ISBN 951-20-6675-0) Paavo Friman ja Martti Turtola: Mannerheim-kirja (Ajatus Kirjat, 2002, ISBN 951-566-069-6) Paavo Friman ja Lasse Lind: Kadetti Mannerheim (Gummerus, 2011), ISBN 9789512078639 Hannes Ignatius: Gustaf Mannerheim: luonnekuva, puheet, sähkösanomat vapaustaistelun ajoilta Syst nro kr10372679 Eleonora Joffe: Mannerheim: Chevalier-kaartin kasvatti (Otava, 2006) ISBN 951-1-20518-8 (sid.) 978–951-1-20518-0 (sid.) Stig Jägerskiöld: Nuori Mannerheim (Otava, 1964) ISBN 951-1-02747-6 Gustaf Mannerheim 1906–1917 (Otava, 1965) ISBN 951-1-02741-7 (sid.) Mannerheim 1918 (Otava, 1967) ISBN 951-1-02744-1 Valtionhoitaja Mannerheim (Otava, 1969) ISBN 951-1-03018-3 (sid.) Mannerheim rauhan vuosina 1920–1939 (Otava, 1973) ISBN 951-1-01146-4 (sid.) Talvisodan ylipäällikkö: sotamarsalkka Gustaf Mannerheim 1939–1941 (Otava, 1976) ISBN 951-1-02467-1 (sid.) Suomen marsalkka: Gustaf Mannerheim 1941–1944 (Otava, 1981) ISBN 951-1-06162-3 (sid.) Viimeiset vuodet: Mannerheim 1944–1951 (Otava, 1982) ISBN 951-1-06971-3 (sid.) Lasse Laaksonen: Eripuraa ja arvovaltaa – Mannerheimin ja kenraalien henkilösuhteet ja johtaminen (Ajatus Kirjat, 2004, ISBN 951-20-6659-9) Ritva Lehmusoksa, Risto Lehmusoksa: Mannerheimin pöydässä (Ajatus Kirjat, 2003, ISBN 951-20-6419-7) Eva Mannerheim Sparre: Lapsuuden muistoja (Otava, 1952) Veijo Meri: C.G. Mannerheim, Suomen marsalkka (WSOY, 1988) ISBN 951-0-15225-0 J. E. O. Screen: Mannerheim (Otava, 2001) ISBN 951-1-17036-8 (sid.) [kirjan alkuosa on ilmestynyt suomeksi myös nimellä Mannerheimin muukalaisvuodet] Mauri Soikkanen: C. G. E. Mannerheim: suurriistan metsästäjä (Gummerus, 1997) ISBN 951-20-5137-0 (sid.) Taru Stenvall: Marski ja hänen ”hovinsa” (WSOY, 1955) Syst nro kr20283989 Juhani Suomi: Mannerheim: viimeinen kortti? (Siltala, 2013) Tauno Taajamaa: Lempeäkatseinen legenda (Recallmed, 1996) ISBN 951-9221-80-8 (sid.) Päivi Tapola: Marsalkan kotiinpaluu, (Ajatus/Gummerus, 2010) ISBN 951-2082-50-0 Vilho Tervasmäki: Mannerheim: valtiomies ja sotapäällikkö talvi- ja jatkosotien käännekohdissa (Kirjayhtymä, 1987) ISBN 951-26-2981-X (sid.) Martti Turtola: Mannerheim-kirja (Ajatus, 2001) ISBN 951-566-069-6 (sid.) Leonid Vlasov: Mannerheim Pietarissa 1887–1904 (Gummerus, 1994) ISBN 951-20-4429-3 (sid.) Mannerheim – tsaarin kenraali 1914–1917 (Gummerus, 1996, ISBN 951-20-4688-1) Mannerheim: upseeri ja tutkimusmatkailija 1904–1909 (Gummerus, 1997) ISBN 951-20-5099-4 (sid.) Mannerheimin elämän naiset (Schildt, 2002) ISBN 951-50-1289-9 (sid.) Gustaf Mannerheim ja valkoiset emigrantit (Schildt 2007) ISBN 978-951-50-1652-2 (sid.) Anni Voipio: Suomen marsalkka: elämäkerta (WSOY, 1953) Syst nro cls0106774 Gallen-Kallela & Mannerheim: tutkimusmatkailijat, ystävät, vaikuttajat (Gallen-Kallelan museo, 1992) ISBN 952-9739-01-X (sid.) Mannerheim kaskujen kuvastimessa [koonnut Tauno Bergholm] (Ajatus, 1997) ISBN 951-9440-53-4 (sid.) Scripta Mannerheimiana: puheenvuoroja Mannerheim-kirjallisuudesta & valikoiva bibliografia [toim. Henrik Meinander] (Helsingin yliopiston kirjasto, 1996) ISBN 951-45-7214-9 (nid.)

title: Mannerheim (suku)

text: Kreivi Gustaf Mannerheim (s. 1964) kuoli vuonna 2015. Siitä lähtien suvun päämies on ollut kreivi Carl Erik Mannerheim (s. 1929), joka asuu Cannesissa ja on eläköitynyt, öljytankkereilla työskennellyt yli-insinööri. Suomessa elää yhä suvun vapaaherrallisen suvun jäseniä, mutta ei kreivillisen haaran jäseniä.

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Mannerheim kuoli 83-vuotiaana Lausannessa, Sveitsissä 27. tammikuuta 1951 klo 23.30 (Suomen aikaa 28. tammikuuta 1951 klo 00.30). Suomen aikaan perustuva kuolinpäivä jäi Suomessa useisiin hakuteoksiin, sillä sisällissota alkoi Mannerheimin johtamien hallituksen joukkojen, valkoisten osalta sunnuntaina 28. tammikuuta 1918. Marsalkan vuoteen äärellä olivat hänen viimeisillä hetkillään hänen ruotsalainen henkilääkärinsä Nanna Svartz, hänen adjutanttinsa eversti Olof Lindeman ja Suomen Bernin-suurlähettiläs Reinhold Svento.[117]

title: O. R. Bäckman

text: Bäckman kävi useasti Mannerheim-museolla muistelemassa aikaansa marsalkan palveluksessa ja pitämässä museon henkilökunnalle opetustilaisuuksia. Hän oli myös läsnä museon 50-vuotistilaisuudessa 3. marraskuuta 2001 ja esitteli museon esineistöä presidentti Tarja Haloselle. Bäckman kertoi kokemuksistaan Mannerheimin adjutanttina sekä Mannerheim-museon alkuvaiheista ja toiminnastaan sen intendenttinä Mannerheim-museon henkilökunnalle vuosina 1998–2006. Bäckmanin kuvaukset tallennettiin nauhalle ja ne purettiin myöhemmin tekstiksi vuonna 2011 julkaistuun "Mannerheimin adjutanttina" -kirjaan. Bäckman osallistui myös kirjan kirjoittamiseen, mutta ehti kuitenkin kuolla ennen sen julkaisemista. Bäckman kuoli Helsingissä 95 vuoden ikäisenä 12. helmikuuta 2007.

title: Mannerheim-risti

text: 28 ritariksi nimitettyä kaatui, yksi teki itsemurhan ja yhdeksän kuoli muista syistä jatkosodan aikana. Ensimmäisenä kaatui korpraali Arvid Janhunen, joka kuoli Karhumäen lähistöllä 26. marraskuuta 1941. Viimeinen kaatunut ritari oli kapteeni Paavo Kahla, joka sai surmansa tiedustelulennolla Kittilässä 23. lokakuuta 1944.

title: Kurmanžan Datka

text: Vuonna 1906 Carl Gustaf Emil Mannerheim, Venäjän armeijan eversti, vieraili Kurmanžan Datkan luona. Mannerheim teki Keski-Aasiaan ja Kiinaan ratsain tutkimusretken, joka kesti kaksi vuotta (1906–1908) ja jonka aikana hän keräsi noin 1 200 esinettä ja 1 500 kuvaa. Mannerheim kuvasi myös Kurmanžania ja oli yllättynyt siitä, että 96-vuotias musliminainen suostuu kuvattavaksi ja vielä hevosen selässä. Kuusi kuukautta myöhemmin Kurmanžan kuoli. Hänellä oli kuollessaan elossa kaksi poikaa ja kaksi tytärtä, 31 lastenlasta ja 57 lastenlastenlasta, joilla oli vielä 6 lasta.

title: Helsingin päärautatieasema

text: Valtioneuvos J. K. Paasikivi keskusteli salissa seurueensa kanssa neuvottelumatkoilla Moskovaan ennen talvisotaa syksyllä 1939. Vuonna 1940 sotavaiheiden uuvuttama, presidentin tehtävät jättävä Kyösti Kallio oli matkalla Helsingistä kotiin Nivalaan. Hetkeä myöhemmin hän sai äkillisen sydänkohtauksen ja kuoli saattajiensa käsivarsille aseman päälaiturille. Saattajina asemalla olivat muun muassa marsalkka C. G. Mannerheim ja Kallion seuraajaksi valittu Risto Ryti. Tarinan mukaan Kallio menehtyi marsalkka Mannerheimin käsivarsille, mutta todellisuudessa kyseessä olivat presidentin adjutantti eversti Aladár Paasonen ja eversti A. F. Airo.

title: Carl Robert Mannerheim

text: Toisen avioliittonsa Carl Robert Mannerheim solmi Pariisissa vuonna 1883, puoliso oli hovineiti, vapaaherratar Sofia Nordenstam (1849–1914). Sofia Nordenstamin isä oli senaattori ja kenraali, vapaaherra Johan Mauritz Nordenstam ja äiti Olga o.s. Panova. Toisesta avioliitosta syntyi yksi lapsi. Perhe muutti takaisin Suomeen vuonna 1887.Sofie Mannerheim kuoli kesällä 1914 ja Carl Robert Mannerheim saman vuoden lokakuussa.

title: Anastasia Mannerheim

text: Mannerheimien tyttäret Anastasie ja Sophie elivät vanhempiensa avioeron jälkeen Britanniassa ja Ranskassa, jonne myös äiti Anastasia oli muuttanut. He pysyivät koko ikänsä naimattomina. Anastasia Mannerheim kuoli 1936 Pariisissa.

title: Carl Gustaf Emil Mannerheim

text: Mannerheimin avioliitto päättyi käytännössä jo vuonna 1902 epäviralliseen asumuseroon. Alun perinkin liitossa oli ollut riskitekijöitä, sillä Mannerheimin väitettiin menneen sukunsa painostuksesta rikkaisiin naimisiin, ja että Mannerheim olisi ollut kiinnostuneempi Anastasian pikkusiskosta.[27] Oltuaan 1900-luvun alussa puolitoista vuotta sotasairaanhoitajana Punaisen Ristin palveluksessa Kaukoidässä Anastasia Mannerheim jätti miehensä ja muutti tyttäriensä kanssa Ranskaan[27] ja vuonna 1903 Kiinan kautta Yhdysvaltoihin vieden molemmat lapset mukanaan. Kymmenen vuotta myöhemmin vuonna 1913 molemmat tyttäret tulivat Suomeen ja sukulaisten hoiviin, sillä isä oli Varsovassa Puolassa eikä voinut ottaa tyttäriä luokseen.[28] Virallisesti Mannerheim erosi kuitenkin vaimostaan vasta vuonna 1919. Muistelmateoksessaan Mannerheim omistaa avioliitolleen ja vaimolleen ainoastaan yhden lauseen. Anastasie ja Sophie elivät vanhempiensa avioeron jälkeen naimattomina Britanniassa ja Ranskassa. Anastasia Mannerheim kuoli 1936 Pariisissa.[28]

title: Leo Kojo

text: Leo Johannes Kojo (28. kesäkuuta 1917 Parikkala – 25. tammikuuta 2006 Lappeenranta) oli suomalainen Mannerheim-ristin ritari. Hänet nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 23.8 1942 numerolla 82. Hän oli sotilasarvoltaan vääpeli ja toimi joukkueenjohtajana 4. Rajajääkäripataljoonassa Kojo jäi sotien jälkeen Rajavartiolaitoksen palvelukseen ja eteni aina majuriksi asti. Hän kuoli 25.tammikuuta 2006 Lappeenrannassa

title: Mikko Anttonen

text: Mikko Anttonen syntyi Parikkalan Rautalahden kylässä 1911 ja kuoli Savonlinnan keskussairaalassa 2005. Hänet on haudattu Parikkalan hautausmaalle. Anttonen on Mannerheim-ristin ritari numero 166, Mannerheim-ristin ritarin arvon hän sai 21. joulukuuta 1944 ansioistaan jatkosodassa. Hänen sotilasarvonsa ritariksi nimitettäessä oli kersantti, 4. kesäkuuta 1968 hänet ylennettiin vääpeliksi.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Kida saa tietää, että Milo osaa lukea Atlantiksen muinaisia kirjoituksia, joten hän vie Milon katsomaan useita seinäkirjoituksia ja pyytää tätä kääntämään ne. Milo selittää, että Atlantis ja sen asukkaat saavat energiaa ”Atlantiksen sydämeksi” kutsutun suuren sinisen ”kristallin” elinvoimasta. Kristallin voimaa on säilötty kaikkien atlantislaisten käyttämiin hohtaviin sinisiin kristallikaulakoruihin. Kida muistelee, miten hänen äitinsä kuoli tuhansia vuosia sitten, kun ”Atlantiksen sydän” valitsi tämän suojellakseen kaupunkia jättimäiseltä tsunamilta, jonka atlantislaiset olivat saaneet aikaan käyttäessään ”Sydämen” voimia väärin. Kaksikko palaa takaisin retkeltään ja saa tietää, että Rourke ja muut ryhmäläiset ovat juonitelleet saadakseen ”Atlantiksen sydämen” haltuunsa ja viedäkseen sen sitten yläpuoliseen maailmaan. Rourke pahoinpitelee kuninkaan kohtalokkaasti pakottaakseen tämän paljastamaan ”Sydämen” olinpaikan, joka sattuu olemaan aivan valtaistuinsalin alapuolella. Rourke, Sinclair, Milo ja Kida laskeutuvat luolaan, jossa ”Sydän” leijuu korkealla ilmassa ympärillään Atlantiksen muinaisten kuninkaiden kiviveistoksia. ”Sydän” vetää Kidaa puoleensa, niin että se lopulta imeytyy prinsessan sisään ja lakkaa tuottamasta energiaa Atlantikselle ja sen asukkaille. Rourken miehet säilövät Kidan metallikonttiin ja valmistautuvat kuljettamaan sen takaisin pinnalle. Siinä samalla Milon ystävät kuitenkin hylkäävät Rourken, kun he ymmärtävät, että ”Sydämen” vieminen tarkoittaa atlantislaisille kuolemaa. Kuningas tekee kuolemaa, mutta ehtii kertoa Milolle totuuden "Sydämestä" ja pyytää häntä pelastamaan sekä sen että Kidan.

title: Mannerheim (suku)

text: Suvun historia liittyy sekä Ruotsin että Suomen historiaan. Oletetaan, että ensimmäinen ruotsalainen Mannerheim olisi Saksasta tulleita hansakauppiaita, ja muuttanut Ruotsiin 1600-luvun alkupuolella. Kantaisä oli Henrik Marhein. Hänen tiedetään toimineen Gävlessä kauppiaana 1645. Hän kuoli Tukholmassa 1667.

title: Veikko Leskinen

text: Veikko Kullervo Leskinen (31. toukokuuta 1920 Kuhmo – 21. maaliskuuta 1958 Nilsiä) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 112. Kaukopartio-osaston johtajana 3. divisioonassa toiminut Leskinen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 4. kesäkuuta 1943. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä luutnantti. Leskisen sotien aikana suorittamien partioretkien pituus oli yli 5 000 kilometriä. Leskinen kuoli 37-vuotiaana sydänkohtaukseen.