query: Montako foneemia on Ruotsin kielessä?

title: Ruotsin kieli

text: Ruotsissa on suhteellisen suuri määrä vokaaleja: yhdeksän, joista muodostuu 17 foneemia useimmissa murteissa (lyhyt /e/ ja /ɛ/ ovat päällekkäiset). Kahdeksastatoista konsonanttifoneemista /ɧ/ ja /r/ vaihtelevat huomattavasti sosiaalisen tilanteen mukaan ja eri keskusteluyhteyksissä.

title: Foneemi

text: Esimerkiksi suomen kielessä foneemi /v/ voi reaalistua vapaassa vaihtelussa olevina allofoneina [v] tai [ʋ]. Vapaalla vaihtelulla tarkoitetaan sitä, ettei äänteiden vaihtelu ole suhteutettavissa äänneympäristöön.

title: Suomen kielen aakkoset

text: Aakkostosta puuttuu oma kirjainmerkki myös glottaaliklusiilille , joka on puhutussa suomen kielessä konsonanttiäänne mutta ei foneemi.

title: Kirjoitusjärjestelmä

text: Lähes kaikki spontaanisti syntyneet tai luodut kirjoitusjärjestelmät, kuten cherokeen järjestelmä, ovat tavukirjoitusjärjestelmiä. Korean kielen hangul-järjestelmässä puolestaan äännemerkeistä muodostetaan tavumerkkejä.Aakkosto on joukko kirjaimia, joista kukin vastaa karkeasti puhutun kielen foneemia. Täydellisesti foneettisessa aakkostossa foneemit ja kirjaimet vastaavat toisiaan yksikäsitteisesti: kirjoittaja voi päätellä sanan kirjoitusasun sen äänneasusta, ja lukija voi päätellä sanan äänneasun sen kirjoitusasusta. Kaikissa kielissä on yleisiä sääntöjä kirjaimen ja foneemin suhteesta, mutta kielestä riippuen sääntöjä noudatetaan enemmän tai vähemmän epäsäännöllisesti. Mitä mutkikkaampi ja epäsäännöllisempi kirjainten ja foneemien yhteys on, sen vaikeampi kirjoitusjärjestelmä on oppia. Nykyisin kielitieteilijät pyrkivätkin tekemään uusista aakkostoista täysin foneettisia käyttäen pohjana yleensä jotain tieteellistä tarkekirjoitusjärjestelmää, kuten kansainvälistä foneettista aakkostoa. Abjadit olivat varhaisimpia aakkostoja. Niissä jokaiselle konsonantille on oma kirjaimensa, mutta vokaalikirjaimet puuttuvat kokonaan, tai niitä käytetään vain poikkeustapauksissa. Käytännössä kaikki tunnetut abjadit periytyvät seemiläiselle kielelle kehitetystä aakkostosta. Muiden muassa heprealainen ja arabialainen kirjoitus kuuluvat abjadeihin (sana "abjad" tulee arabian kielen sanasta, joka tarkoittaa aakkostoa).Abugida-aakkostoissa perusmerkit edustavat konsonanttia ja sitä seuraavaa perusvokaalia, ja kyseistä konsonanttia seuraavat muut vokaalit esitetään tekemällä kirjaimeen pieni säännöllinen muutos. Abugida-aakkostossa ei esimerkiksi olisi merkkiä konsonantille "k", mutta sen sijaan siinä voisi olla merkki tavulle "ka" (jossa "a" on perusvokaali). Tällöin "ke" kirjoitettaisiin muuttamalla "ka"-tavun kirjoitusmerkkiä tavalla, joka olisi vastaava kuin kirjoitusmerkin "la" muuttamisessa merkiksi "le". Suurimman ryhmän abugida-aakkostoja muodostavat brahmi-kirjoituksesta kehittyneet aakkostot, joihin kuuluvat lähes kaikki Intian ja Kaakkois-Aasian kotoperäiset kirjoitusjärjestelmät.Kirjoitusjärjestelmät, joissa symbolien muodot jäljittelevät joitain foneettisia ominaisuuksia, kuten ääntöelimistön asemaa foneemia äännettäessä.

title: Suomen kielen aakkoset

text: Aakkostosta puuttuu oma kirjainmerkki suomen äng-foneemille . Kaksoiskonsonantti kirjoitetaan "ng" ("kengät" ). Vierassanoissa esiintyvää lyhyttä -foneemia voi edustaa joko "ng" tai "g". Kirjainyhdistelmässä "nk" ("kenkä" ) esiintyvä /n/-foneemi lausutaan ŋ-äänteenä, joka on tässä yhteydessä "n":n allofoni.

title: Foneemi

text: Esimerkiksi sanoissa [palo], [salo], [talo] äänteet [p], [s], [t] kontrastoivat identtisessä äänneympäristössä [_alo]. Siis, /p/, /s/, /t/ ovat suomen kielen foneemeja. Tämä on ns. minimiparitesti. Käytössä on myös ns. subminimiparitesti, jossa ympäristön ei tarvitse olla identtinen; samankaltaisuus riittää. Tällä perusteella voidaan verrata sanaa [kaloja] em. sanoihin ja todeta, että suomessa on myös /k/-foneemi.

title: Roman Jakobson

text: Jakobson on kielitieteellisen strukturalismin keskushenkilöitä. Hänen mielenkiintonsa kohdistui 1920-luvulla yleisen kielitieteen ongelmiin. Tällöin hän kehitteli metaforan ja metonymian käsitteet tieteenalaan sopiviksi ja sovelsi niitä tutkimuksissaan runoudesta sekä kielenoppimisesta ja sen häiriöistä. Ruotsin-pakolaisuuden aikana vuonna 1941 julkaistu teos "Kindersprache, Aphasie und allgemeine Lautgesetze" sisältää fonologisten yleisteorioiden selvittelyä. Tätä aihetta Jakobson jatkoi edelleen Yhdysvalloissa. Hän pyrki luomaan strukturaalifonologian teorian ja tutki teorian soveltamista kielen oppimistapahtumaan ja kielen oppimishäiriöihin. Hän havaitsi muun muassa, että foneemien oppiminen tapahtuu tietyssä järjestyksessä, joka perustuu niiden vastakohtapareihin.

title: Oikeinkirjoitus

text: Ääntämiseen perustuvassa ortografiassa taistelee vallasta kolme pääperiaatetta:Suomen kielen oikeinkirjoitus on Suomessa yleisimmin opiskeltuihin muihin kieliin (saksaan, ruotsiin ja erityisesti englantiin ja ranskaan) verrattuna sangen uskollinen foneemiperiaatteelle. Tämän ansiosta sen oppiminen on suhteellisen helppoa ja suomenkielisessä kouluopetuksessa voidaan melko nopeasti siirtyä kirjoituksen opettelemisesta korkeamman asteen tehtäviin. Suomen kielen oikeinkirjoitus on syntynyt ennen kaikkea latinalaisen, ruotsalaisen ja saksalaisen oikeinkirjoituksen pohjalta. Periaatteena on, että sama foneemi kirjoitetaan aina samalla kirjaimella, että sama kirjain tarkoittaa aina samaa foneemia ja että pitkä vokaali ja geminaatta eli kaksoiskonsonantti erotetaan lyhyestä vokaalista ja yksittäiskonsonantista kahdentamalla kirjain. Tästä on kuitenkin eräitä poikkeuksia.

title: Prosodia

text: Suomessa edellä mainituilla ominaisuuksilla ei ole merkitystä erottavaa tehtävää, mutta esimerkiksi kiinassa on eriteltävissä nouseva, laskeva, nousevalaskeva ja tasainen sävelkulku, jotka vaikuttavat sanan merkitykseen. Tällaisia kieliä kutsutaan sävelkieliksi. Vieraan kielen puhujan näkökulmasta suomen kielessä voitaisiin analysoida olevan äänteiden keston muodostama merkitysero (esimerkiksi sanoissa "sata, sataa"), suomen kielen kannalta on kuitenkin luontevampaa laskea kyseessä olevan kaksi peräkkäistä foneemia pidennyksen sijaan, sillä suomen fonotaktiset säännöt grafeemien ja foneemien vastaavuudesta joutuisivat ristiriitaan.

title: Suomen vanhat spirantit

text: Suomen kielen erilliskehityksen aikana ð kehittyi itsenäiseksi foneemiksi. Se esiintyi "t":n astevaihteparina (/t/:/ð/, /rt/:/rð/, /lt/:/lð/) suomen murteissa. 1500- ja 1600-luvulla sitä tavattiin ilmeisesti monissa suomen murteissa. Useimmista murteista ð kuitenkin hävisi. Itämurteista se katosi ja länsimurteissa se muuttui "l":ksi tai "r":ksi. 1980-luvulla ð tunnettiin enää pienellä alueella Rauman ympäristössä.

title: Mordvalaiset kielet

text: Vokaalijärjestelmä on melko vanhakantainen, mutta molemmista kielistä on hävinnyt uralilaisen kantakielen /y/‐foneemi ja ersästä lisäksi foneemi /ä/:

title: Aragonian kieli

text: Yhtenäisen aragonian kirjakielen kehittäminen sai alkunsa vuonna 1987 sovitusta ortografiasta ("Grafía de Uesca de 1987"), jonka mukaan esimerkiksi jokaista foneemia merkitään säännöllisesti samalla kirjaimella toisin kuin espanjan kielessä, jossa samaa foneemia voidaan merkitä eri sanoissa eri kirjaimella sanan etymologiasta riippuen. Esimerkiksi kirjaimia "b" ja "v" käytetään espanjassa saman foneemin kirjoittamiseen, mutta vuoden 1987 normin mukaan aragonian kielessä tätä foneemia merkittäisiin aina kirjaimella "b". Aragonian kielen lautakunta ("Consello d'a Fabla Aragonesa") on pyrkinyt vakiinnuttamaan vuoden 1987 ortografiaan pohjautuvaa kirjakieltä, mutta vuonna 2004 perustettu Aragonialaisen kielitieteen seura ("Sociedat de Lingüistica Aragonesa") on esittänyt kritiikkiä sitä kohtaan ja luonut kilpailevan ortografian, joka esimerkiksi sisältää "b":n lisäksi "v"-kirjaimen. Vuonna 2010 Aragonian kielen akatemia julkaisi kolmannen ehdotuksen oikeinkirjotuksen pohjaksi.

title: Foneemi

text: Foneemien määrä vaihtelee kielestä toiseen: Pirahã-kielessä on vain 10, kun taas !Xóõsta löytyy jopa 141. Suomeen kielestä lasketaan yleensä 21 foneemia, joista 13 on konsonantteja ja 8 on vokaaleja. Tarkka luku riippuu kuitenkin huomattavasti murteesta. Tyypillisesti kuvauksen kohteena on yleiskieli tai se kielimuoto, jota kouluissa opetetaan.

title: Suomen kielen aakkoset

text: Suomen kielen kirjoitusjärjestelmä on melko foneeminmukainen eli fonemaattinen. Suurinta osaa foneemeista (puhutun kielen merkitystä erottava yksikkö) edustaa kirjoituksessa oma kirjainmerkkinsä. Kutakin foneemia vastaa yksi tai useampi äänne:

title: Foneemi

text: Suomen kirjakieltä hallitsee ns. foneemiperiaate, ts. kielessämme vallitsee varsin pitkälle menevä "foneemi/äänne" -vastaavuus ("biuniqueness"). Tällöin kutakin foneemia vastaa täsmälleen yksi grafeemi, kirjain. Poikkeuksia tästä ovat kuitenkin äng-äänteen merkintä esimerkiksi sanoissa "kenkä - kengän" sekä rajageminaation merkitsemättä jättäminen, esimerkiksi "tulepa; anna olla". Esimerkiksi sanskritissa rajageminaatio sen sijaan merkitään, kuten muutkin sandhi-ilmiöt. Keinotekoinen esperanto toimii täysin foneemiperiaatteen mukaisesti.

title: Foneemi

text: Foneemi on puhutun kielen pienin distinktiivinen eli merkityksiä erottava yksikkö. Esimerkiksi kirjoitetun suomen kielen kirjain K vastaa puhutun kielen foneemia /k/. Koska /korilla/ ja /gorilla/ tarkoittavat eri asiaa, ovat /k/ ja /g/ suomen kielessä eri foneemeja. Foneemi on siis äännetyyppi, jolla on kielikohtainen tehtävä eli funktio.

title: Soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili

text: Suomen kielessä soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili [pʰ] ei ole käytössä – joitakin satunnaisia, kielisysteemiin kuulumattomia interjektioita lukuun ottamatta (kuten ylenkatsetta ilmaiseva "phöh"-huudahdus). Useassa kielessä [pʰ] on /p/-foneemin allofoni eli kombinatorinen variantti. Esimerkiksi englannin normatiivisessa ääntämyksessä sananalkuinen /p/-foneemi toteutuu aspiraattana: /pɪt/ → [pʰɪt], "pit" 'kuoppa'. On kuitenkin myös kieliä, joissa [p] ja [pʰ] -äänteiden foneettinen ero on distinktiivinen, so. tätä äänne-eroa hyödynnetään merkitysten erottamisessa. Esimerkkejä tällaisista kielistä:

title: Ladino

text: Nykyespanjan z (muodossa c ennen e:tä tai i:tä), joka ääntyy [s]:nä tai [θ]-äänteenä (kuten englannin kielen "think") murteesta riippuen, vastaa kahta eri foneemia muinaisespanjassa: ç (muodossa c ennen e:tä tai i:tä), joka ääntyi [ts], ja z, joka ääntyi [dz]. Ladinossa tämä ero on säilynyt ja nämä kaksi foneemia ääntyvät [s] ja [z]. Nykyespanjan j, joka ääntyy soinnittomana velaarisena frikatiivina [x], vastaa kahta eri foneemia muinaisespanjassa: x, joka ääntyy suhuässänä [ʃ] (kuten sanassa šakki eli shakki), ja j, joka ääntyy suhuässän soinnillisena vastineena ʒ] (kuten englannin kielen leisure). Ladinossa ero on säilynyt. Nykyespanjassa b ja v ääntyvät molemmat samana bilabiaalisena foneemina, mutta ladinossa ero niiden välillä on säilynyt, ja v ääntyy yhä labiodentaalisena [v]:nä.

title: Ç

text: Kirjain on peräisin visigoottien kirjaimiston z-kirjaimen muodosta, ja sitä käytettiin ensimmäisen kerran varhaisessa espanjan kielessä ilmaisemaan soinnitonta alveolaarista affrikaattaa (). Tämä foneemi oli peräisin vulgaarilatinan - ja -plosiivien joissain tapauksissa tapahtuneesta liudennuksesta. Kirjain osoitti, että kyseisessä kohdassa c ääntyy kuin z. Myöhemmin muuttui monissa romaanisissa kielissä ja murteissa -äänteeksi. Espanjan kielessä kirjainta ei ole käytetty 1700-luvun ortografisen uudistuksen jälkeen, mutta sitä on sittemmin käytetty monien muiden kielten kirjoittamiseen. Portugalin kielessä ç:tä käytetään soinnittoman s-äänteen ilmaisemiseen vokaalien välissä ennen takavokaalia - s-kirjain vokaalin jälkeen ja ennen takavokaalia ääntyy soinnillisena, samanlaisena kuin englannin tai portugalin z (vrt "caça" [ka'sa] = metsästys, "casa" [ka'za] = talo). Ç ei sensijaan esiinny koskaan sanan alussa eikä sanan lopussa.

title: Venäjän kieli

text: Venäjän kielessä on 42 foneemia: 37 konsonanttia ja viisi vokaalia (a, e, i, o, u). Konsonanttifoneemien suuri määrä johtuu siitä, että monilla konsonanteilla on erilliseksi foneemiksi laskettava liudentunut vastineensa. Liudentuminen tarkoittaa kielen nousemista kitalakea kohti j-mäiseen asentoon, jolloin konsonantti ääntyy "heleämpänä" kuin liudentumaton parinsa. Lisäksi äänteiden [t] ja [d] liudentuneet vastineet ovat selvästi affrikoituneet, jolloin ne kuuluvat [tsʲ] ja [dzʲ]. Liudentuneet konsonantit on taulukossa kuvattu korotetulla j:llä.

title: Koartikulaatio

text: Kaikki puhutut kielet rakentuvat äänteille, jotka eroavat artikulatorisilta ominaisuuksiltaan monin eri tavoin toisistaan. Tärkeimpiä näistä ovat kielen asento ja sen tekemä liike, nenäväylän avonaisuus, huulten pyöreys ja äänihuulten tuottaman äänen laatu tai sen tuottamatta jättäminen. Irrallaan lausuttuna kullakin kielessä esiintyvällä äänteellä (foneemilla) on jokin tyypillinen näiden ominaisuuksien kokonaiskonfiguraatio. Esimerkiksi suomen kielen []-vokaali tuotetaan siten, että kielen keskikohta lähestyy kovaa kitalakea mutta jättää siihen kuitenkin selvän välin, nenäväylä pidetään täysin suljettuna, huulia ei juurikaan pyöristetä ja äänihuulet tuottavat normaalia sointiääntä. Suomen []-vokaali tuotetaan muuten samoin, mutta huulia pyöristetään enemmän ja kieli lähestyykin pehmeää kitalakea, johon se vielä jättää []:tä suuremman raon. []-konsonantissa kieli katkaisee hetkellisesti suusta tulevan ilmavirran kokonaan koskettamalla hammasvallia, minkä jälkeen ilmavirta päästetään äkillisesti purkautumaan ulos suusta kielen laskeutuessa alaspäin. []:n tuottamisessa äänihuulet eivät tuota ääntä lainkaan vaan päästävät niihin tulevan ilman suoraan läpi.

title: Lateraali

text: Niissäkin kielissä, joissa suomen tapaan esiintyy vain yksi lateraalifoneemi, saattaa tämän täsmällinen artikulaatiopaikka tai sen allofoneemien distribuutio olla merkittävästi suomesta poikkeava. Esimerkiksi useimmissa englannin kielen muodoissa esiintyy //-foneemin varianttina vahvasti velarisoitu [] "tavun lopussa". Muuten englannin [] muistuttaa pitkälti suomen keskiverto-l:ää. Englantia puhuessaan suomenkielinen paljastaa nopeasti oman kielitaustansa lausuessaan esimerkiksi sanan "feel" 'tuntea' suomalaisittain [] englannissa yleisemmän []-muodon sijaan. Suomessa l:n velarisoitumisaste ei ole riippuvainen tavurajoista vaan lähes yksinomaan ympäröivien vokaalien laadusta. Kummassakaan kielessä l-äänteen vaihtuminen toiseen ei kuitenkaan muuta sanojen merkitystä (ks. myös foneemi).

title: Fonologia

text: Foneemit on tapana kirjoittaa vinoviivojen väliin, kun taas äänteet kirjoitetaan hakasulkeiden väliin. Siinä, missä äänteille on olemassa yhteisesti sovittuja merkkijärjestelmiä, voi kielen foneemeja periaatteessa merkitä millä tahansa merkeillä.

title: Suomen vanhat spirantit

text: 1600-luvulle tultaessa ruotsin ɣ muuttui g:ksi ja kirjoituksessa "gh" vaihtui "g":ksi. Suomen kielessä kirjoitustavaksi vakiintui g-kirjain 1600-luvulla. Tuolloin ɣ oli suomessa jo melko harvinainen foneemi. Lukutavasta ei ole varmuutta: esimerkiksi sana "sugulle" on voitu lukea "suɣulle" tai "suvulle". Ilmeisesti spiranttiääntämys oli 1600-luvulle tultaessa kadonnut useimmista murteista, ja se lienee ollut lounaismurteissakin enää ahdasalainen.

title: Foneemi

text: Foneemien rajat kulkevat eri kielissä eri kohdissa; kaksi samantapaista äännettä voivat olla yhdessä kielessä saman foneemin ilmenemismuotoja, toisessa eri foneemeja. Esimerkiksi soinniton bilabiaalinen klusiili [p] ja soinniton aspiroitu bilabiaalinen klusiili [p] ovat sekä englannin että antiikin kreikan äänteitä, mutta vain jälkimmäisessä ne ovat eri foneemeja, koska kreikassa, toisin kuin englannissa, niiden foneettista eroa käytetään merkitysten erottamiseen: [pōs] (πῶς) 'miten?' / [pōs] (φῶς) 'valo'. Englannissa taas [p] ja [p] -äänteitä ei käytetä merkitysten erottamiseen. Ne ovat yhden ja saman /p/-foneemin allofoneja: englannin [p]-äännettä nimitetään /p/-foneemin normiksi, kun taas [p] on sananalkuinen variantti.

title: Affrikaatta

text: Affrikaatta on äänne. Affrikaatta muodostetaan muuten samalla tavalla kuin vastaava klusiili, mutta klusiilinen sulkeuma avataan sen verran hitaasti, että sulkeuman jälkeen on kuultavissa voimakasta hankaushälyä. Suomen kielessä ei esiinny affrikaattoja itsenäisinä foneemeina, mutta muun muassa /ts/-foneemijono (esimerkiksi sanassa "vatsa") saattaa ääntyä (pitkänä) affrikaattana . Ts-affrikaatta esiintyy myös monissa laina- ja slangisanoissa, kuten "tsekata", "tsygä" ja niin edelleen.

title: Minimipari

text: Minimipari on kielitieteellinen käsite, jota tarvitaan kielen foneemien erottelussa. Minimiparissa on kaksi sanaa, jotka eroavat toisistaan vain yhden äänteen kohdalla ja joilla on eri merkitys. Tällöin voidaan osoittaa, että äänne-ero on myös merkitysero. Merkitystä erottelevat äänteet ovat keskenään fonologisessa oppositiossa, eli ne ovat eri foneemeja. Minimiparin muodostavat esimerkiksi suomen sanat "pila" ja "pala", mikä osoittaa, että suomessa [i] ja [a] ovat eri foneemeja.

title: Fonologia

text: Foneemianalyysin avulla saadaan selville kielen foneemiparadigma, foneemit jotka kuuluvat kielen foneemistoon eli funktionaalisten äänteiden varastoon. Foneemi on abstraktinen yksikkö, joka voi toteutua äänteellisesti ja jolla on kielessä distinktiivinen eli merkitystä erottava funktio. Äänne eli fooni on kielikohtaisen foneemin universaalifoneettinen vastine, joka toteutuu konkreettisessa ja ainutlaatuisessa äännöksessä. Foneemin distinktiivinen funktio selviää minimiparitestin avulla, jossa pyritään selvittämään, ovatko vertailtavat äänteet allofoneja vai itsenäisiä foneemeja: [apu]: [asu], [puu]: [kuu], [pussi]: [bussi] ja niin edelleen. Joskus foneemi realistuu useana eri äänteenä, joilla ei kuitenkaan ole toisiinsa nähden merkitystä erottavaa tehtävää kuvattavassa kielisysteemissä. Tällöin puhutaan foneemin allofoneista. Esimerkiksi saksan kielessä foneemi /r/ voidaan lausua joko apikaalisena kielenkärjellä kuten suomessa [r] tai uvulaarisena "kurkkuärränä"[R] ilman että merkitys muuttuu.

title: Allofoni

text: Foneemi on kielen rakenteen osa, pienin distinktiivinen eli merkityksiä erottava yksikkö. Eräs tapa määritellä foneemi on sanoa, että se on äännejoukko, jonka jäsenet ovat komplementaarisessa distribuutiossa eli täydennysjakaumassa ja lisäksi foneettisesti samankaltaisia. Myös keskenään vapaasti vaihtelevat foneettisesti samankaltaiset äänteet edustavat samaa foneemia, ts. ne ovat yhden ja saman foneemin realisaatioita eli toteutumia. Tällaiset "subfonemaattiset" yksiköt ovat allofoneja. Erään näkemyksen mukaan ihminen ei "kuule" allofoneja vaan ainoastaan foneemeja. Näin ollen foneemit olisivat kognitiivisia yksikköjä, eräänlaisia suodattimia tai tulkintakehikkoja.

title: Kirjoitus

text: Aakkosto on joukko kirjaimia, joista kukin vastaa karkeasti puhutun kielen foneemia. Täydellisesti foneettisessa aakkostossa foneemit ja kirjaimet vastaavat toisiaan yksikäsitteisesti: kirjoittaja voi päätellä sanan kirjoitusasun sen äänneasusta, ja lukija voi päätellä sanan äänneasun sen kirjoitusasusta. Latinalainen kirjaimisto on laajimmin levinnyt aakkoskirjoitusjärjestelmä.

title: Oikeinkirjoitus

text: Suurin osa maailman kielien oikeinkirjoitusjärjestelmistä on äännepohjaisia, eli kirjoitetun kielen yksiköt vastaavat puhutun kielen äänteitä tavalla tai toisella. Ankaran foneemiperiaatteen mukaan kielen olisi noudatettava ihannetta ”luetaan niin kuin kirjoitetaan” eli jokaista kielen merkityksellistä äännettä (eli foneemia) vastaa täsmälleen yksi kirjain tai grafeemi. Tämäkään määritelmä ei ole yksiselitteinen – usein on vaikeaa rajata merkityksellisten foneemien joukkoa (joka usein vielä vaihtelee murteesta toiseen) tai edes kielen grafeemien joukkoa, varsinkin, jos ne koostuvat useammasta merkistä –, ja kaikkien luonnollisten kielten ortografia poikkeaa tästä vaihtelevin määrin. Lisäksi useimpien muinaiskulttuurien kielet, kuten muinaisegypti, sekä kaukoaasialaiset nykykielet, kuten japani ja kiina, käyttävät osittain toisenlaista järjestelmää: monien sanojen kirjoitusmuoto on ennen kaikkea esittävä eli symbolinen pikemmin kuin äänteisiin perustuva.


query: Mikä joki yhtyy Vantaanjokeen Vantaan ja Helsingin rajalla?

title: Vantaanjoki

text: Vantaanjoen pisin sivujoki on Keravanjoki, joka yhtyy Vantaanjokeen Helsingin ja Vantaan rajalla. Muita huomattavia sivujokia ovat Luhtaanmäenjoki (ylempänä Nurmijärven alueella Lepsämän- ja Luhtajoet), Tuusulanjärvestä alkava Tuusulanjoki, Palojoki ja Kytäjoki, jonka latvavedet ovat osittain Lopen ja Vihdin alueilla.

title: Pukinmäki

text: Pukinmäki rajoittuu lounaasta ja lännestä Vantaanjokeen. Pohjoisessa ja koillisessa raja kulkee Pukinmäenkaarta pitkin. Idässä kaupunginosaa rajaa päärata Kehä I:een (Seppämestarintie) saakka. Kehä I:n eteläpuolella raja kulkee Savelanpuiston länsiosissa Vantaanjokeen saakka. Radan eteläpuolella sijaitseva Savela kuuluu siis Pukinmäkeen.

title: Vantaanjoki

text: Vantaanjoki virtasi ennen mereen nykyistä Mätäjoen uomaa pitkin mm. Pitäjänmäen läpi ja laski Isoon Huopalahteen. Maankohoaminen ja kallionselänteen paljastuminen hiekkamaan alta sai aikaan sen, että joki alkoi kiertää selänteen sen itäpuolelta. Lopulta Vantaanjoki yhtyi Keravanjokeen Helsingin pitäjän kirkonkylän kohdalla.[2]

title: Mo Chhu

text: Mo Chhu on suuri joki Bhutanissa. Se saa alkunsa läheltä Tiibetin rajaa Gasan piirikunnasta. Maan keskiosassa siihen yhtyvät Pho Chhu lähellä Punakhaa ja Tang Chhu 20 km alempana. Jokeen yhtyy myös useita pienempiä jokia ja vuoristopuroja. Joki ylittää Bhutanin Ja Intian Assamin osavaltion välisen rajan lähellä Kalikholan pikkukaupunkia. Intiassa jokea kutsutaan nimellä Sankosh, ja se laskee Brahmaputraan. Mo Chhun pääuoman valuma-alue kattaa kaikkiaan 9 600 neliökilometriä.

title: Seinäjoki (joki)

text:
Joki halkoo nimeämäänsä Seinäjoen kaupunkia kaakko–luode-suunnassa ja kääntyy kaupungin pohjoisosassa lähes suorakulmaisesti länteen. Tästä kohdasta on rakennettu 1968–1982 Seinäjoen suuosan oikaisu, joka yhtyy Kyrönjokeen Nurmon ja Ylistaron rajalla Kiikun kylän pohjoispuolella. Se tehtiin turvaamaan viljelyalueita jokavuotisilta tulvilta. Oikaisu-uoman pituus on seitsemän kilometriä, ja kesäisin sillä järjestetään jokiristeilyjä.
Lähellä Ilmajoen rajaa Seinäjoki yhtyy Seinäsuussa Kyrönjokeen.

title: Nurmijärvi

text: Nurmijärven alueella on vain vähän vesistöjä. Kunta sijaitsee Vantaanjoen keskijuoksun varrella, ja joessa on Nurmijärven alueella kaksi suurta koskea, Nukarinkoski ja Myllykoski. Edellisen pituus on 800 metriä ja putouskorkeus 25 metriä, jälkimmäisen vastaavat luvut ovat 300 ja 11,5 metriä. Edellisessä on ollut saha ja mylly, jälkimmäisessä mylly ja sähkölaitos. Vantaanjokeen yhtyy Palojoen kylän tuntumassa Hyvinkään ja Tuusulan puolelta tuleva Palojoki. Kunnan eteläosassa virtaavat Lepsämänjoki ja Luhtajoki yhtyvät Vantaan kaupungin puolella lähellä Keimolan kylää ennen yhtymistään Vantaanjokeen. Nurmijärven suurin järvi on luoteessa osittain Hyvinkään puolella sijaitseva laskujoeton Sääksjärvi, ja muita järviä ovat lähellä Röykkää sijaitseva Vaaksinjärvi sekä Klaukkalan ja Perttulan välillä sijaitseva Valkjärvi. Kunnalle nimen antanut Nurmijärvi ja Perttulassa sijainnut Kuhajärvi kuivatettiin lopullisesti 1950-luvulla.

title: Salmon (joki)

text: Salmonin jälkeen joki jatkaa kohti länttä, kunnes Lemhin ja Idahon piirikuntien rajalla siihen yhtyy joen keskinen haara (Mid Fork Salmon River), ja joki kääntyy luoteeseen. Virrattuaan luoteeseen noin 60 kilometriä joki kääntyy lounaaseen, ja noin 30 kilometrin jälkeen siihen yhtyy joen eteläinen haara (South Fork Salmon River). Tästä joki jatkaa länteen kohti Rigginsin kaupunkia, jossa siihen laskee Little Salmon -joki ja joki kääntyy kohti pohjoista.

title: Oder–Neisse-linja

text: Oder–Neisse-linja (, ) on toisen maailmansodan jälkeen vedetty Saksan ja Puolan raja. Rajalinja alkaa Tšekin rajalta ja kulkee pitkin Neisse-jokea, kunnes joki yhtyy pääjokeensa Oderiin. Itämeren läheisyydessä raja kuitenkin erkanee Oderista siten, että Szczecin kuuluu Puolaan, vaikka se sijaitsee Oderin länsipuolella. Raja kulkee edelleen Oderinhaffin poikki ja jakaa Usedomin saaren kahtia.

title: Vantaa

text: Helsingin pitäjästä tuli Helsingin maalaiskunta ( ilman landskommun-sanaa) 1865 annetun Suomen ensimmäisen kunnallislain johdosta. Vantaan alkuperäinen nimi, Helsingin pitäjä (), sai nimensä tämän joen mukaan. Sama joki, tai oikeastaan yksi sen osista, Vanhankaupunginkoski, jonka nimenä oli aikoinaan Helsinge fors (Helsinginkoski), on antanut nimensä myös Helsingille (). Joen yläjuoksun varrella, erityisesti nykyisen Riihimäen seudulla asuneet hämäläiset kutsuivat samaa jokea Vantaanjoeksi alueella sijaitsevan Vantaanjärven ja Vantaa-nimisen kylän mukaan. Vantaanjoki () vakinaistuikin joen nimeksi 1500-luvulla. Myös Helsingin maalaiskunnan alueella, Vantaankosken länsipuolella, on vanhastaan ollut Vantaa () -niminen kylä, joka alueeltaan vastasi lähinnä nykyistä Vantaanlaakson kaupunginosaa.

title: Helsingin maantiede

text: Vantaanjokeen laskee Helsingin ja Vantaan rajalla Keravanjoki, jota pitkin kaupunkien raja kulkee useita kilometrejä.

title: Salmon (joki)

text: Salmonjoki on noin 680 kilometriä (425 mailia) pitkä joki Yhdysvalloissa Idahon osavaltiossa. Joki tunnetaan myös nimillä The River of No Return ja Lewis River. Se saa alkunsa osavaltion keskiosissa ja yhtyy Idahon ja Oregonin osavaltioiden rajalla virtaavaan Snakejokeen 10 kilometriä etelään Washingtonin osavaltion rajasta. Snake on edelleen Columbiajoen sivujoki.

title: Chehalis (joki)

text: South Fork Chehalis -joki yhtyy Chehalisjokeen hieman Chehalisin kaupungista länteen. Kaupungin kohdalla jokeen yhtyy Newaukumjoki. Kaupungista joki virtaa pohjoiseen, ja Centralian kaupungin kohdalla Chehalikseen yhtyy Skookumchuckjoki.

title: Jänhijoki (joki)

text: Jänijärvi on nykyään säännöstelty järvi, jonka pohjapato on rakennettu järven luusuaan. Luusuasta laskee Peräjoki kohti alle kolmen kilometrin päässä olevaa Lempäätä. Tällä matkalla Tammelan ja Forssan raja seuraa joen mutkia yli kilometrin matkalla. Viiden kilometrin päästä kohdassa, missä Lylyoja yhtyy siihen oikealta, joen kulku taittuu luoteesta lounaaseen. Lopulta joki kiertää Pyrynpyölin mäen laskien koskena alas Kalsun kylän suvantoihin. Täällä joki on murtanut tiensä harjujakson läpi ja samalla siihen yhtyy vasemmalta Hako-oja (17 km, 17 km²), joka hakee vetensä Forssan kaupungin laitamilta saakka, ja siihen yhtyy oikealta Kämpinoja, joka tuo vedet Passinsuolta.

title: Paraguay (joki)

text: Paraguayjoki saa alkunsa Mato Grossossa, Brasiliassa. Se virtaa Pantanalin ja Corumbán läpi ja käy Bolivian rajalla. Ennen Paraguayn läpi virtaamistaan joki kulkee jonkin aikaa Brasilian ja Paraguayn välisellä rajalla. Joen varrella sijaitsee Paraguayn pääkaupunki Asunción. Argentiinan kohdalla joki yhtyy Paranáan.

title: Vantaan historia

text: Vantaan alue on vanhaa hämäläistä aluetta. Samaista Helsingin jokea hämäläiset kutsuivat joen alkulähteillä (nykyisen Riihimäen alueella) Vantaanjoeksi, alueella sijaitsevan Vantaanjärven ja Vantaa-nimisen kylän mukaan. Vantaanjoki (Vanda å) vakinaistuikin joen nimeksi 1500-luvulla. Myös Helsingin maalaiskunnan alueella, Vantaankosken länsipuolella, on vanhastaan ollut Vantaa (Vanda) -niminen kylä, joka alueeltaan vastasi lähinnä nykyistä Vantaanlaakson kaupunginosaa.

title: Tammisto

text: Tammisto () on Vantaan kaupunginosa Vantaan- ja Keravanjoen haarassa Tuusulanväylän varrella, Helsingin rajan tuntumassa. Kaupunginosa rajautuu idässä Keravanjokeen, lännessä Vantaanjokeen ja pohjoisessa Kartanonkosken asuinalueeseen ja Helsingin pitäjän kirkonkylään. Alueen läpi kulkevat Tuusulanväylä, Tammiston kauppatie ja Kirkkotie.

title: Kuninkaantammi

text: Kuninkaantammesta rakennetaan noin 5000 asukkaan tiivis kaupunginosa. Alueelle rakeennetaan pääasiassa pientaloja. Alueen nimistö liittyy taiteilijoihin sekä taidemaalaamiseen. Kuninkaantammen projektialue rajautuu luoteessa ja pohjoisessa Vantaan kaupunkiin ja Vantaanjokeen. Idässä sekä kaakossa rajana on Keskuspuisto ja etelässä projektialueen raja kulkee Hakuninmaan pientaloalueiden vieressä. Alue jatkuu Hämeenlinnanväylän länsipuolelle, jossa se rajautuu Vantaan kaupunkiin. Kuninkaantammen projektialueen maapinta-ala on noin 120 hehtaaria ja vesialuetta on noin 3 hehtaaria. Projektialueen maat ovat pääosin yksityisessä omistuksessa.

title: Piispankylä

text: Piispankylä () on noin 900 asukkaan kaupunginosa Vantaan länsiosassa. Kaupunginosa rajoittuu idässä Vantaanjokeen, etelässä Kehä III:een ja lännessä Hämeenlinnanväylään. Pohjoisessa Piispankylän kaupunginosan raja kulkee nykyisin Riipiläntietä pitkin ja jatkuu Kehäradan kohdalla Vantaanjokeen.

title: Vantaanjoki

text: Vantaanjoki () on Vantaanjoen vesistön 101 kilometriä pitkä laskujoki eteläisessä Suomessa. Vantaanjoki alkaa Hausjärveltä Erkylänjärvestä ja laskee Suomenlahteen Helsingissä Vanhankaupunginlahdella. Valuma-alueen pinta-ala on 1685 km² ja sen vaikutusalueella asuu noin 1,1 miljoonaa ihmistä. Vantaanjoki kulkee Hausjärven, Riihimäen, Hyvinkään, Nurmijärven, Vantaan ja Helsingin kautta. Pitkäkosken yläpuolelta Keravanjoen yhtymäkohtaan saakka se on Helsingin ja Vantaan rajana. Joen valuma-alue ulottuu myös Tuusulan, Keravan, Järvenpään, Mäntsälän, Sipoon, Espoon, Vihdin ja Lopen alueelle.

title: Suunduk

text: Joen lähteet sijaitsevat ylängöllä lähellä Tšeljabinskin alueen rajaa ja se virtaa 174 kilometriä kunnes se yhtyy Uraljokeen 1 828 kilometriä ennen sen Kaspianmerellä sijaitsevaa suistoa. Joki kulkee aluksi metsäiseltä kukkulalta etelään alavalle arolle ja kääntyy sitten kohti kaakkoa. Joen varressa sijaitsee Zelenodolbsk () ja sen talousvesiallas, jonka jälkeen joki kääntyy taas etelään. Eteläisellä reitllä sijaitsevat kylät Andrianopol () ja Bolotovsk (). Sitten joki kääntyy lounaaseen ja siihen yhtyy luoteesta Karabutakin, Baitukin ja Solontšankan sivujoet. Joen varressa sijaitsee Kvarkenon () pikkukaupunki. Kun saavutaan Urus-Kiskenin ja Jakši-Akžarin sivujoille, alkaa Suunduk mutkitella voimakkaasti. Ennen Kusemia siihen yhtyy vielä Žaman-Akžar ja Kusemissa Žuldybai.

title: Suomujoki

text: Suomujoki on Luttojoen eteläinen sivujoki Sodankylässä Lapissa. Joki saa alunsa läheltä Kiilopäätä Saariselän tunturialueella ja virtaa sieltä koilliseen kunnes yhtyy Luttojokeen lähellä Raja-Joosepin rajavartioasemaa. Joki kuuluu pääosin Urho Kekkosen kansallispuistoon ja on osa Venäjän puolelle jatkuvaa Tuulomajoen vesistöä.

title: Saigon (joki)

text: Saigon () on joki eteläisessä Vietnamissa. Se saa alkunsa Bình Phướcin maakunnasta Kambodžan rajan tuntumasta. Joki virtaa mutkitellen noin 210 kilometriä etelään Hồ Chí Minhin kaupunkiin, jonka itäpuolella se yhtyy Đồng Nai -jokeen. Tästä yhtymäkohdasta virtaus jatkuu edelleen noin 40 kilometriä Etelä-Kiinan mereen Mekongjoen suiston pohjoispuolelle.

title: Rio Grande

text: Rio Grande saa alkunsa San Juan -vuorilta Coloradosta, josta se virtaa San Luis Valleyn läpi kohti etelää New Mexicoon Albuquerquen ja Las Crucesin kaupunkien ohi. Sieltä joki virtaa El Pasoon, Texasiin, Yhdysvaltojen ja Meksikon rajalle. El Pason eteläpuolella joki yhtyy Rio Conchosin kanssa. Sieltä joki jatkuu 2 019 kilometrin matkan Texasin ja Meksikon rajajokena. Joki on tärkein vesilähde Texasin kuivassa eteläosassa.

title: Ridasjärvi (järvi)

text: Järven laskujoki on sen eteläpäästä lähtevä Keravanjoki, joka yhtyy Vantaan Tapaninvainiolla Vantaanjokeen ja laskee sitten Itämereen Viikinrannassa Suomenlahden Vanhakaupunginselkään.

title: Ohio (joki)

text:
Ohiojoki on Mississippin suurin sivujoki Yhdysvaltojen itäosassa. Maan historian alkuaikoina se oli tärkeä väylä asutuksen leviämiselle. Joki virtaa kuuden osavaltion alueella ja sen valuma-alueelle kuuluu 14 osavaltiota, joiden alueella sen lukuisat sivujoet virtaavat. 1700-luvulla Ohiojoki oli rajana vapaiden ja orjakaupan sallineiden alueiden välillä.
Virallisesti joki alkaa Allegheny- ja Monongahelajokien yhtyessä Pittsburghissa, Pennsylvaniassa. Tehtyään jyrkän käännöksen etelään ja etelälounaaseen joki virtaa Länsi-Virginian, Ohion ja Pennsylvanian rajapisteestä edelleen lounaaseen muodostaen rajan Länsi-Virginian ja Ohion osavaltioiden välille Wheelingin kaupungista eteenpäin. Sitten joki etenee mutkitellen lounaaseen ja länteen Länsi-Virginian, Kentuckyn, Ohion, Indianan ja Illinoisin rajoilla, kunnes se yhtyy Mississippijokeen Cairon kaupungin lähistöllä Illinoisissa.

title: Pakila

text: Idässä Pakilaa rajaa Vantaanjoki, jonka toisella puolella on Pukinmäki. Etelässä Pakila rajoittuu Oulunkylään ja lännessä Helsingin keskuspuistoon, jonka toisella puolella on Kaarela. Pohjoisessa Pakilaa rajaa Tuomarinkylä.

title: Keravanjoki

text: Keravanjoki on Vantaanjoen pisin sivujoki, jonka pituus on 65 kilometriä. Keravanjoki alkaa Hyvinkään Ridasjärvestä ja virtaa Hankotien ali Kaukasten kylän kautta Tuusulan Natura-alueen, Keravanjoki-kanjonin, kautta Kellokosken, Järvenpään, Keravan sekä Vantaan koillisten kaupunginosien halki. Joki on Vantaan ja Helsingin rajajokena Tikkurilasta Tammistoon, jossa se yhtyy Vantaanjokeen.

title: Salmon (joki)

text: Joki saa alkunsa 2 800 metrin korkeudessa Sawtoothvuorilla Blainen piirikunnan luoteisnurkassa. Aluksi se virtaa pohjoiseen, kunnes Stanleyssä Custerin piirikunnassa kääntyy itään. Claytonin jälkeen jokeen yhtyy sen itähaara (East Fork Salmon River) ja joki kääntyy koilliseen kohti Salmonin kaupunkia. Puolivälissä Salmoniin, Custerin ja Lemhiin piirikuntien rajalla, jokeen yhtyy Pahsimeroijoki, ja Salmonissa jokeen laskee Lemhijoki.

title: Vantaanjoki

text: Vantaanjoen koskista suurimmat sijaitsevat joen alajuoksun varrella. Vantaan alueella ovat Seutulankoski ja Vantaankoski, Vantaan ja Helsingin rajaa pitkin kulkevalla jokiosuudella Pitkäkoski, Niskalankoski ja Ruutinkoski. Helsingin alueella sijaitsevat Pikkukoski sekä aivan joen suulla oleva Vanhankaupunginkoski.

title: Mätäjoki

text: Vantaanjoki virtasi ennen mereen nykyistä Mätäjoen uomaa pitkin. Maankohoaminen ja kallionselänteen paljastuminen hiekkamaan alta sai aikaan sen, että joki alkoi kiertää selänteen sen itäpuolelta. Lopulta Vantaanjoki yhtyi Keravanjokeen Helsingin pitäjän kirkonkylän kohdalla.


query: Mistä Gabriel Lippmann voitti Nobelin fysiikanpalkinnon?

title: Gabriel Lippmann

text: Gabriel Jonas Lippmann (16. elokuuta 1845 Bonnevoie, Luxemburg – 13. heinäkuuta 1921 Atlantin valtamerellä, matkalla Kanadasta Ranskaan) oli ranskalainen fyysikko. Hän vaikutti perustavalla tavalla useiden fysiikan ja kemian alojen kehitykseen. Hänen tutkimiaan aloja olivat muun muassa sähköoppi, lämpöoppi, optiikka, ja valokemia. Vuonna 1908 Lippmann palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla valon interferenssi-ilmiöön perustuvan värivalokuvauksen keksimisestä. Ranskassa toimii hänen kunniakseen nimetty tutkimuskeskus, Centre de Recherche Public Gabriel Lippmann.

title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann osallistui 1873 luonnontieteelliseen projektiin Saksassa tarkoituksenaan tutkia luonnontieteiden opetusmenetelmiä. Hän työskenteli fysiologi Wilhelm Kühnen, tutkija Hermann von Helmholtzin ja fyysikko Gustav Kirchhoffin kanssa Heidelbergin yliopistossa, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1874. Monien muiden kiinnostuksen kohteiden lisäksi hän opiskeli siellä ranskalaista ja saksalaista kirjallisuutta.[1][2][3]

title: Grafeeni

text: Teoriassa grafeenia on arveltu olevan jo vuosikymmeniä, mutta se löydettiin vasta vuonna 2004. Ruotsin Nobel-komitea myönsi vuoden 2010 Nobelin fysiikanpalkinnon Andre Geimille ja Konstantin Novoseloville "uraauurtavista kokeista kaksiulotteisen materiaalin grafeenin parissa".[3][4]

title: Arthur Ashkin

text: Ashkin palkittiin vuonna 2018 Nobelin fysiikanpalkinnolla. Hän jakoi sen Gérard Mouroun ja Donna Stricklandin kanssa. Ashkin on 96-vuotiaana vanhin Nobel-palkittu. Nobel-komitea nosti Ashkinin saavutuksista esiin optisten pinsettien mahdollisuukset elävien organistmien tutkimisessa. Ashkinin keksintöä on käytetty monissa biologisissa tutkimuksissa, ja sen avulla pystytään mittaamaan DNA-molekyyliä ja solun sisäisiä tapahtumia.

title: Gabriel Lippmann

text: Lippmannin vuonna 1908 julkaisema idea, ”intergraalinen valokuvaus”, muistettiin 1960-luvulla, kun holografia alkoi uudestaan kiinnostaa ihmisiä. Lippmannin tavoitteena oli ollut kehittää kuva, jonka katsoja voi havaita muuttuvan eri suunnista katsottuna. Hänen ratkaisunsa oli muodostaa toistuva kuvio pienistä kameran linsseistä, joista jokainen ottaa kuvan kohteesta hieman eri suunnasta. Lippmann on tunnettu myös monista töistään meteorologian, astronomian ja seismologian parissa. Yksi näistä on koelostaatti, jota käytetään teleskoopeissa pitämään tähtien kuva paikoillaan halutun aikaa.[1][2]

title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann kehitti yleisen teorian värivalokuvausmenetelmälleen vuonna 1886, mutta käytännön kokeissa ilmeni yhä ongelmia. Kuitenkin vuosien kärsivällisten kokeiden jälkeen hän esitteli menetelmänsä Ranskan tiedeakatemialle vuonna 1891. Tuolloin hänen ottamansa valokuvat olivat vielä heikkoja laadultaan. Vihdoin vuonna 1893 hän esitteli Auguste ja Louis Lumiéren ottamia kuvia, joissa värit oli tuotettu täydellisen ortokromaattisesti. Lopullisen teorian hän julkaisi vuonna 1894. Nobel-palkinnon Lippmann sai tästä tulevaisuudessa laajasti hyödynnetystä valon aaltoluonnetta täydentävästä teoriastaan, jonka käytännön tulos oli värivalokuva.[1][3]

title: Gabriel Lippmann

text: Luokka:Ranskalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet

title: Walther Bothe

text: Walther Wilheim Georg Bothe (8. tammikuuta 1891 – 8. helmikuuta 1957) oli saksalainen Nobel-palkittu fyysikko, matemaatikko ja kemisti. Hän sai Max Bornin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1954 koinsidenssimenetelmän kehittämisestä.

title: Solvay-konferenssi

text: 29 kutsutusta vieraasta 17 oli voittanut tai voitti tapaamisen jälkeen Nobelin fysiikanpalkinnon.

title: Steven Weinberg

text: Weinberg sai Nobelin fysiikanpalkinnon 1979. Sheldon Lee Glashow (1932–) oli ennakoinut teoriaa omalla tahollaan, ja Abdus Salam (1926–1996) päätyi samankaltaiseen tulokseen Weinbergistä riippumatta. Molemmat jakoivat Nobelin palkinnon Weinbergin kanssa.

title: Gabriel Lippmann

text: Kehityksen alussa valokuvauslevy vaati 15 minuutin altistumisen valolle, mutta parantelun jälkeen aikaa tarvittiin enää minuutti. Kehittämiseen kului aikaa 15 minuuttia. Kuitenkin aika oli käytännössä liian pitkä ja hankaloitti kuvaamista, jonka vuoksi Lippmannin menetelmä ei koskaan levinnyt yleiseen käyttöön. Nobel-esitelmänsä loppuun hän kirjoitti: ”Progress may continue. Life is short and progress is slow.”[4]

title: Gabriel Lippmann

text: Gabriel Lippmannin elämäkerta Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

title: Alexandre Lippmann

text: Lippmann voitti Lontoon olympialaisista 1908 kultaa joukkuekilpailusta ja hopeaa henkilökohtaisesta kilpailusta. Antwerpenistä 1920 hän sai pronssia joukkuekilpailusta ja hopeaa henkilökohtaisesta. Hän voitti vielä Pariisista 1924 kultaa joukkuekisasta.

title: Gabriel Lippmann

text: Valokuvauslevyn kehittelyn Lippmann aloitti muodostamalla seisovia aaltoja peileistä heijastuvista aalloista. Sitten hän heijasti kuvan totuttuun tapaan valokuvausfilmin lähes läpinäkyvän, pieniä hopeahiukkasia sisältävän emulsion läpi mutta asettamalla taakse lasilevyn, joka oli pinnoitettu elohopealla peiliksi. Näin Lippmann sai emulsiossa aikaan seisovien aaltojen rintaman, kun epäkoherentit valonsäteet kulkivat sen läpi, osuivat peiliin ja palasivat takaisin emulsioon.[2]

title: Italia

text: Guglielmo Marconi sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1909 radioon liittyvästä kehitystyöstä, Enrico Fermi vuonna 1938 ydinfysiikasta ja Carlo Rubbia vuonna 1984 alkeishiukkasten tutkimuksesta.[73] Giulio Natta sai vuonna 1963 Nobelin kemianpalkinnon polymeerikemiasta.

title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann meni naimisiin vuonna 1888 Madamoiselle Cherbuliezin kanssa, mutta he eivät saaneet lapsia. Lippmann kuoli Atlantin valtamerellä heinäkuun 13. päivä 1921 palatessaan kotiin työmatkaltaan Pohjois-Amerikasta.[1][3]

title: Gabriel Lippmann

text: Toisen tohtorin nimikkeensä luonnontieteissä Lippmann sai vuonna 1875 väiteltyään 28-vuotiaana kehittämästään kapillaarielektrometristä Pariisin yliopistossa Sorbonnessa. Lippmann liittyi Pariisin Luonnontieteelliseen tiedekuntaan vuonna 1878 ja nimitettiin Sorbonnessa kokeellisen fysiikan professoriksi vuonna 1883. Samana vuonna hänet valittiin myös Ranskan tiedeakatemiaan, jonka puheenjohtajaksi hän pääsi 1912.[1][2]

title: Lentikulaarinen kuva

text: 1900-luvun taitteessa ranskalainen fyysikko Gabriel Lippmann kehitti stereo- ja värivalokuvausta perustuen pieniin pyöreisiin linssielementteihin ja hilan tavoin aikaansaatuun valon diffraktioon. Tämän Nobel-palkitun keksinnön pohjalta Herbert E. Ives ja muut tutkijat kehittivät 1920-luvun lopulla puolisylinterin muotoisista harjanteista muodostuvan lentikulaarilevyn, jota alettiin vähitellen soveltaa painokuvien ohella myös televisio- ja valokuvaustekniikassa.

title: Luettelo Nobelin fysiikanpalkinnon saaneista

text: Tämä on luettelo Nobelin fysiikanpalkinnon saaneista.

title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann syntyi elokuussa 1845 juutalaisperheeseen Hollenrichissa, Luxemburgissa, jossa hänen isällään oli parkitsemis- ja hansikastehdas. Kolme vuotta myöhemmin perhe muutti Pariisiin, jossa Lippmann eli suurimman osan lapsuuttaan. Hän oli äitinsä kotiopetuksessa vuoteen 1858, jolloin hän aloitti Lycée Napoléonissa. Hän oli kiinnostunut vain tietyistä aiheista, joten hän ei ollut mallioppilas. Vielä vuonna 1868 opettajankoulutuksessa hän jätti samasta syystä valitsematta kursseja, joilla olisi saanut opettajan pätevyyden.[1][2][3]

title: Edward Victor Appleton

text: Sir Edward Victor Appleton (6. syyskuuta 1892 – 21. huhtikuuta 1965) oli brittiläinen Nobel-palkittu fyysikko. Hän löysi toisen maailmansodan aikaan ilmakehän "Appleton"-kerroksen ja sai löydöstä Nobelin fysiikanpalkinnon 1947.

title: Donald Arthur Glaser

text: Donald Arthur Glaser (21. syyskuuta 1926 Cleveland, Yhdysvallat – 28. helmikuuta 2013 Berkeley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Glaser voitti Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1960 keksimänsä kuplakammion ansiosta. Glaser aloitti uransa hiukkasfysiikasta, mutta keskittyi Nobelinsa jälkeen enemmän biofysiikkaan, molekyylibiologiaan ja neurotieteeseen.

title: Talloires-Montmin

text: Kunnan nähtävyyksiä on vanha luostari "Abbaye de Talloires". Nykyään luostarirakennus toimii hotellina. Luostarista on Gabriel Lippmannin ottama värivalokuva 1900-luvun alusta, joka on yksi ensimmäisiä värivalokuvia.

title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann seurasi fyysikko Jules Jaminia Ranskan fysiikan tutkimuslaboratorion johtajan virkaan, jossa hän pysyi kuolemaansa saakka. Lippmann otti 1893 laboratorioonsa töihin nuoren puolalaisen opiskelijan Maria Sklodowskan. Nainen teki häneen niin suuren vaikutuksen, että hän esitteli tämän yhdelle parhaista assistenteistaan, Pierre Curielle. Näiden kahden Lippmannin alaisen avioliitto vuonna 1895 oli alku merkittävälle yhteistyölle luonnontieteiden parissa.[1][2][3]

title: Donna Strickland

text: Strickland palkittiin vuonna 2018 Nobelin fysiikanpalkinnolla. Hän oli ensimmäinen nainen 55 vuoteen, joka saa Nobelin fysiikanpalkinnon. Hän jakoi sen Arthur Ashkinin ja Gérard Mouroun kanssa. He saivat palkintonsa laserfysiikan tutkimuksistaan. Stricklandin ja Mouroun kehittämän menetelmän ansiosta lasereista saatiin voimakkaampia. Se vakiintui pian voimakkaisiin laserlaitteisiin, jollaisilla tehdään muun muassa silmän laserleikkauksia.

title: Marie Curie

text: Nobelin fysiikanpalkinnon ehdokaskomitea perusteli palkinnonsaajia tarkoin sanamuodoin. Sanaakaan radiumista tai poloniumista ei sanottu, koska Nobelin kemianpalkinnon ehdokaslautakunta oli viestittänyt, että Curie olisi korkealla kemianpalkinnon saajaksi, kun palkintoja tulevaisuudessa jaettiin. Lisäksi uusia alkuaineita oli kyetty eristämään vasta pieniä määriä.[20]

title: Gabriel Lippmann

text: Tunnetuin Lippmannin työ on hänen vuonna 1886 kehittämänsä ja vuonna 1908 Nobel-palkittu valokuvauspaperi, jossa värikuva syntyy diffraktiolla ja interferenssi-ilmiöllä täysin ilman pigmenttejä. Tavoite oli edistää kuvan tuottamista aiemmista yrityksistä täysin poikkeavalla tavalla, ja tuloksena oli kaksiosainen tapa valmistaa värikuvia suoraan kohteensisäisten aallonpituuksien avulla. Tutkimusta pidettiin mullistavana ja omaperäisenä, koska se ei seurannut fysiikan ilmeistä kehityksensuuntaa.[1][2]

title: Fysiikka

text: Vaikka fysiikalla on usean tuhannen vuoden historia, fyysikot eivät olleet 1900-luvun alussa vieläkään yhteisymmärryksessä aineen rakenteesta. Tuolloin vallitsevana mielipiteenä oli samankaltainen kuin Demokritoksen aiemmin esitetty idea. Fyysikot totesivat, että aine koostuu atomeista. Ennen 1900-lukua J. J. Thomson suunnitteli kokeen, joka vaikutti käsitykseen atomien rakenteesta. Kokeessa havaittiin, että katodisäteet koostuivat negatiivisesti varautuneista hiukkasista, elektroneista.[17] Yksi atomin rakenneosista oli löytynyt. Thomson sai havainnostaan Nobelin fysiikanpalkinnon ja myöhemmin hänen poikansa sai Nobelin fysiikanpalkinnon elektronien aaltoluonteen löytämisestä.[18]

title: Gabriel Lippmann

text: Nobel-palkitun värivalokuvausmenetelmänsä Lippmann kehitti vuonna 1886, mutta lopullinen teoria valmistui vasta 1894. Elämänsä aikana hän sai myös Royal Society of Londonin jäsenyyden.[1][2][3]

title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann myötävaikutti moniin perustavanlaatuisiin fysiikanaloihin, erityisesti sähköoppiin, termodynamiikkaan, optiikkaan sekä fotokemiaan ja kehitti parannuksia lukuisiin fysiikan perustutkimusvälineisiin. Lippmann työskenteli monien erilaisten onnistuneiden projektien parissa, ja hän sai niiden aikana monta patenttia.[1][2][3]


query: Milloin Liverpool F.C. on perustettu?

title: Liverpool FC

text: Liverpool Football Club on englantilainen Valioliigassa pelaava jalkapallojoukkue. Liverpool on perustettu vuonna 1892 ja sen kotikenttä on ollut alusta asti Anfield Road Liverpoolissa. Liverpool on Englannin jalkapallohistorian menestyneimpiä seuroja. Sillä on englantilaisjoukkueista eniten muun muassa Euroopan cupin ja Mestarien liigan voittoja, UEFA Cupin voittoja ja liigacupin voittoja. Joukkue on voittanut 18 Englannin pääsarjamestaruutta, mikä on toiseksi eniten Manchester Unitedin jälkeen. Ensimmäisen liigamestaruutensa Liverpool voitti vuonna 1901, ja se on pelannut Englannin korkeimmalla sarjatasolla tauotta vuodesta 1962. Joukkueen kulta-aikana pidetään 70- ja 80-lukuja, jolloin se voitti mm. ykkösliigan 10 ja Euroopan cupin 4 kertaa. Liverpoolin vihollisia ovat paikallisvastustaja Everton ja Manchester United. Liverpoolin ja Evertonin välisiä otteluita kutsutaan Merseysiden derbyksi.

title: Owerri

text: Owerrissa toimii kolme jalkapalloseuraa, Arugo F.C., Heartland F.C. sekä Papillo F.C..

title: New Balance

text: Vuonna 2004 New Balance osti vuonna 1992 perustetun urheiluvälinevalmistaja Warrior Sportsin, joka on toiminut myös vuodesta 2012 perinteikkään englantilaisen jalkapalloseuran Liverpool FC:n paitojen valmistajana. Helmikuussa 2015 New Balance kuitenkin solmi vuodessa Liverpoolille 25 miljoonaa puntaa tuottavan sopimuksen, jolla yhtiö itse valmistaa Liverpoolin pelipaidat kaudesta 2015-2016 lähtien. Paitasopimus Liverpoolin kanssa on yhtiön ensimmäinen välinevalmistussopimus jalkapallojoukkueen kanssa, ellei Warrior Sportsia lasketa.

title: Lammainen

text: 1940-luvulla Harjavaltaan perustetun Outokummun kuparisulaton työntekijöiden asuinalueita suunniteltiin arkkitehti Alvar Aallon laatimassa Kokemäenjoenlaakson aluesuunnitelmassa Torttilan lisäksi myös Lammaisiin, mutta suunnitelmaa ei milloinkaan toteutettu.

title: Aléxandros Kaklamános

text: Aléxandros Kaklamános (, 20. toukokuuta 1974, Ródos, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka nykyään edustaa Rodos FC:tä, joka pelaa Kreikan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla eli Beta Ethnikissä. Kaklamános on pelannut useissa jalkapalloseuroissa, esimerkkeinä Ialissos FC, Olympiacos FC, Athinaikos F.C., Panelefsiniakos F.C., R. Charleroi SC, KAA Gent, Standard Liège, APOEL FC, Ergotelis FC, Kerkyra FC ja Enosis Neon Paralimni.

title: FC Kasiysi

text: F.C. Kasiysi on vuonna 1989 perustettu espoolainen jalkapalloseura, jonka painopiste on junioritoiminnassa. F.C. Kasiysi on Suomen suurimpia kasvattaja- ja harrasteseuroja, ja siinä toimii noin 40 poikien ja 10 tyttöjen joukkuetta. Lisenssipelaajia on hieman yli tuhat. F.C. Kasiysin toiminta-alue on Espoossa Turunväylän pohjoispuolinen alue Leppävaarasta Bemböleen.

title: Roberto Rosetti

text: Vuonna 2002 hänestä tuli myös kansainvälinen tuomari ja tuomitsi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2002 alle 17-vuotiaiden EM-kisoissa Tanskassa. Rosetti kutsuttiin myös vuoden 2006 MM-kisoihin viime hetkellä, kun eräs tuomari loukkaantui kisojen alussa. Hänestä tuli samalla kisojen ainut italialainen erotuomari, kun Massimo De Santis erotettiin kisoista Serie A:ssa tapahtuneen lahjusskandaalin vuoksi. Kisojen aikana Rosettin avustavat tuomarit olivat Cristiano Copelli ja Alessandro Stagnoli. Kesäkuun 28. päivänä hänet valittiin yhdestä 12 erotuomarista, jotka tuomitsisivat MM-kisojen kahdeksan viimeistä ottelua. Rosetti ei kuitenkaan tuominnut yhtään ottelua, mutta hänen valintansa oli eräänlainen kunnianosoitus. Kisojen aikana hän jakoi keskimäärin 3.75 korttia ottelua kohden, mikä oli myös toiseksi vähiten kisojen aikana. Rosetti muistetaan myös hyvästä ottelusta Mestareiden liigan semi-finaali ottelussa 30. huhtikuuta 2008, jossa vastakkain olivat Chelsea F.C. ja Liverpool FC.

title: Liverpool

text: 1800-luvun alussa 40% maailmankaupasta kulki Liverpoolin kautta, mikä tuotti vaurautta. Vuonna 1830 Liverpooliin ja Manchesterin välille avattiin maailman ensimmäinen kaupunkien välinen, matkustajille tarkoitettu säännöllinen rautatieyhteys. Kaupunki kasvoi voimakkaasti etenkin 1840-luvulla alkaneen, nälänhädästä johtuneen irlantilaissiirtolaisuuden vuoksi. Vuonna 1851 arviolta neljännes Liverpoolin asukkaista oli irlantilaisia. 1900-luvun alkupuolella Liverpool houkutteli siirtolaisia eri puolilta Eurooppaa. Liverpoolin asukasluku oli suurimmillaan vuonna 1931, jolloin kaupungissa asui 846 101 ihmistä.

title: Stenbergan linna

text: Albrektia seurannut kuningatar Margareeta I takavarikoi linnan, ja vuonna 1438 kruunu lahjoitti kartanon Maskunjokilaaksoon perustetun Armonlaakson (, ) birgittalaisluostarin haltuun. Reformaation myötä kartano peruutettiin jälleen luostarilta kruunulle vuonna 1556. Tarkalleen ei tiedetä, miloin linna on raunioitunut.

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Liverpool FC

text: Luokka:Englantilaiset jalkapalloseurat Luokka:Liverpoolin urheilu Luokka:Vuonna 1892 perustetut urheiluseurat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Ladytron

text: Ladytron on Liverpoolissa, Englannissa vuonna 1999 perustettu elektropopyhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Helen Marnie (laulu, syntetisaattorit), Mira Aroyo (laulu, syntetisaattorit), Daniel Hunt (syntetisaattorit, kitara, laulu) ja Reuben Wu (syntetisaattorit.)

title: Sievi FS

text: Sievi FS (Jokilaaksojen Futsalin Tuki ry) on vuonna 2016 perustettu ylivieskalainen futsalseura. Miesten edustusjoukkue pelaa Futsal-Liigassa. Seura on saavuttanut yhteensä kolme Suomen mestaruutta, joista yksi on tullut uuden seuran nimissä. Aiemmat mestaruudet ovat tulleet F.C. YPA ry:n alaisuudessa toimineen Sievi Futsalin nimissä, joka toimi vuosina 2004-2016. Sievi FS:n organisaatioon kuuluu yhteensä neljä joukkuetta: miehissä kaksi, pojissa yksi ja naisissa yksi.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Bogotá

text: Bogotán toinen jalkapallojoukkue on Bogotá F.C. Se pelaa maan kakkosdivisioonassa.

title: Liverpool

text: Mersey-joen suussa sijaitseva Liverpool kuuluu Ison-Britannian tärkeimpiin satamakaupunkeihin. Liverpoolissa on Ison-Britannian toiseksi suurin telakka. Liverpoolin satama vie koneita ja teksiilejä, tuo puuvillaa ja viljaa. Liverpoolissa on paljon vireää kemian-, elintarvike- ja terästeollisuutta.

title: Arcadi Gaydamak

text: Israelista käsin Gaydamak on siirtynyt urheilun pariin ja media-alalle. Vuonna 2005 hän ryhtyi Hapoel Jerusalem B.C. -koripallojoukkueen sponsoriksi ja lahjoitti 400 000 dollaria Bnei Sakhnin F.C. -jalkapallojoukkueella. Hän hankki omistukseensa Beitar Jerusalem F.C. -joukkueen. Hänen poikansa Alexandre Gaydamak omistaa valioliigan jalkapallojoukkueen Portsmouth FC:n

title: Hapoel Petah Tikva

text: Hapoel Petah Tikva F.C. on israelilainen jalkapalloseura Petah Tikvan kaupungista. Seuran edustusjoukkue pelaa maan pääsarjassa, Ligat ha'Alissa. Vuonna 1934 perustettu seura, joka on voittanut maan mestaruuden kuusi kertaa, on toinen kaupungin kahdesta suurseurasta. Toinen on vuonna 1912 perustettu Maccabi Petah Tikva.

title: Langtree Park

text: Langtree Park on St Helensissä sijaitseva rugby league -stadion, johon mahtuu enintään 18 000 ihmistä. Se on St Helens RLFC:n ja Liverpool F.C. Reservesin kotikenttä. Stadion avattiin vuonna 2011. Stadionin ensimmäinen rugby league -ottelu käytiin 20. tammikuuta 2012. Ottelun osapuolet olivat St Helens RLFC ja Widnes Vikings ja ottelu päättyi St Helensin voittoon 42-24.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Liverpoolin yliopisto

text: Liverpoolin yliopisto () on yliopisto Liverpoolissa Englannissa. Yliopisto perustettiin vuonna 1881 nimellä University College Liverpool. Vuonna 1884 se liitettiin Victorian yliopistoon (). Vuonna 1903 siitä tuli parlamentin päätöksellä itsenäinen Liverpoolin yliopisto.

title: F.C. Born to Lose

text: F.C. Born to Lose on ramopunk-yhtye Rehtoreiden CD-single, joka julkaistiin huhtikuussa 1996 levymerkillä Poko Records. Se nouso Suomen virallisen singlelistan sijalle 19.

title: Qods

text: Kaupungin monitoimistadion eli Qodsin martyyrien stadion toimii Iranin mestaruussarjassa (Persianlahden ammattilaisliigassa) pelaavan Paykan F.C. -jalkapallojoukkueen (eli Paykan Teheran F.C.) kotiareenana.

title: Psygnosis

text: Psygnosis on brittiläinen videopelien kehittäjä ja julkaisija, joka on perustettu Liverpoolissa vuonna .

title: Johan Pitka

text: Johan Pitka syntyi maanomistajan perheeseen Järvamaalla. Hänen veljensä oli kirjailija Peäro August Pitka, joka käytti kirjailijanimeä "Ansomardi". Pitka oli vuosina 1889–1907 merillä ja opiskeli 1891–1893 Käsmun ja Kuressaaren merikouluissa sekä 1894–1895 Paldiskin merikoulussa, josta hän valmistui merikapteeniksi. Vuosina 1907–1911 hän toimi laivameklarina Liverpoolissa Englannissa ja sen jälkeen laivanvarustajana Tallinnassa. Pitka oli myös vuonna 1917 perustettujen Tallinnan laivaseuran ja Baltian pelastusseuran puheenjohtaja. Vallankumousvuoden 1917 aikana hän liittyi mukaan Viron sotilasneuvostojen komitean ja Tallinnan Omakaitsen toimintaan. Vuonna 1918 hän oli mukana maanalaisena perustetussa Kaitseliitissa.

title: Joseph Wright

text: Vuosina 1768–1771 Wright asui Liverpoolissa. Ei ole selvää, miksi hän muutti sinne, mutta on spekuloitu, että hän koki saavansa liian vähän arvostusta niin Lontoon taidepiireissä kuin kotikaupungissaan Derbyssä. Royal Academy oli perustettu vuonna 1768, eivätkä sen 30 perustajajäsentä pitäneet Wrightiä jäsenyyden arvoisena.

title: Harwich

text: Kaupunki on Harwich & Parkeston F.C. -jalkapalloseuran kotipaikka.

title: Liverpool

text: Liverpoolin perusti kuningas Juhana vuonna 1207. Sen satamaan perustuva vauraus alkoi 1700-luvulla. Liverpooliin rakennettiin vuonna 1715 Britannian ensimmäinen syväsatama. Liverpool kasvoi Amerikoista tulleen tavaraliikenteen ja etenkin orjakaupan ansiosta. 1700-luvun lopussa Liverpoolin kautta kulki yli 40% Euroopan orjakaupasta.

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.

title: Brian Epstein

text: Palattuaan Liverpooliin hän alkoi hoitaa perheyrityksen sähköosastolle perustettua äänilevyosastoa. Sen nimeksi tuli North End Music Stores eli NEMS. Toimintansa myötä nimi vakiintui tarkoittamaan Epsteinin manageritoimistoa.


query: Mistä Hruštšovka -kerrostalo on saanut nimensä?

title: Hruštšovka

text: Hruštšovka () on Neuvostoliitossa nopeasti ja halvalla 1950–1960-luvulla tiilistä tai betonielementeistä rakennettu 3–5-kerroksinen hissitön kerrostalo, joka on saanut nimensä maan silloisen päämiehen Nikita Hruštšovin mukaan. Taloissa asumisväljyydeksi määriteltiin 10 neliötä henkeä kohden. Hruštšovkojen rakentamisprojektien tarkoituksena oli tarjota asuntoja aikakaudella maaseudulta kaupunkeihin muuttaneille ihmisille.[1]

title: Skinnarila

text: Skinnarila on saanut nimensä Kinnarin tilasta, joka oli perustettu jo vuonna 1709. Skinnarila oli pitkään lähinnä maaseutualuetta, jonka rannoilla sijaitsi muutamia huviloita. Varsinainen rakentaminen alkoi 1970-luvulla yliopiston myötä, jolloin Skinnarilaan alkoi nousta kerrostaloja ja omakotitaloja. Alueelle 1920- ja 1930-luvuilla rakennetuista huviloista vielä muutamia on jäljellä.

title: Satamakangas

text: Satamakankas on Pohjois-Pohjanmaalla Raaheen liitetyn entisen Saloisten kunnan alueella oleva pieni kerrostaloalue. Kylä sijaitsee noin 1,5 km Saloisten kirkonkylältä luoteeseen Rautaruukin vieressä ja on tehtaan omistuksessa. Alueen puolenkymmentä kerrostaloa rakennettiin 1960-luvulla tehtaan työläisten asunnoiksi, alueella toimi aluksi myös lähikauppa. Kylältä löytyy myös pieni urheilukenttä. Nimensä Satamakangas on saanut näillä tienoin keskiajalla ja vielä 1600-luvulla sijainneelta Salon satamalta. Raahen kaupungin perustamisen jälkeen satama siirtyi kaupunkiin, jossa se toimi purjelaivakauden ajan. Nykyinen Raahen satama sijaitsee Lapaluodossa Satamakankaan naapurissa.

title: Perevalssi

text: Kaupunginosa on saanut nimensä nykyisen linja-autoaseman tienoilla sijainneesta puutavaran lastauspaikasta. 1930-luvulla sinne alettiin rakentaa omakotitaloja. Jatkosodan aikana Perevalssilla oli suomalaisten perustama keskitysleiri. Myöhemmin se oli tunnettu huonokuntoisista puisista asuintaloistaan, joiden lähistöllä sijaitsi erilaisia teollisuuslaitoksia. Alueella on myös useita sairaaloita sekä televisio- ja radiotalot. Nykyaikaisia kerrostaloja alettiin rakentaa 1980-luvun lopulla sekä uudestaan 2000-luvun alussa.

title: Rovaniemi

text: vuonna 1935 valmistuneen rautatieaseman asemaravintola (Hallituskatu 9) oli sotien jälkeen pitkään Rovaniemen teatterin käytössä. Talo purettiin 1980-luvulla. Nykyisin paikalla sijaitsee ruohokenttä ja joukko lipputankoja. Valtakadun varressa säilyivät Alaruokasen talon (ks. yllä) eteläpuolella Huhtalan talo, Konttisen talo ja kaksi muutakin taloa, sekä pohjoispuolella Ruokasen talo. Eteläpuolen talojen paikoilla on nykyään kerrostaloja, ja Ruokasen talon paikalla on Rovaniemen hovioikeus. Valtosen talo, Rovakatu 26:ssa sijainnut proviisori Valtosen mansardikattoinen omakotitalo purettiin 1956 valmistuneen, paikalla nykyisin sijaitsevan Kauppakero-nimisen rakennuksen tieltä. Ainonkatu 4, Raumankulmaa vastapäätä sijainnut elokuvateatteri Inaria emännöineen Aino Poikelan (josta Ainonkatu on saanut nimensä) asuintalo säästyi sekin tuholta, mutta purettiin myöhemmin ja paikalla sijaitsee nykyään 1960-luvulla rakennettu kerrostalo. Heikkilän talo ja Vuoriston talo olivat asuintaloja nykyisten Pekankadun ja Ruokasenkadun välissä, ja ne olivat harvoja alueella tuholta säästyneitä asuinrakennuksia. Nykyään niiden paikalla on kerrostaloja. Rovakadun ja Koskikadun risteyksessä sijaitsivat Ahon talot, molemmat väriltään valkoisia. Karjapohjolan talo (Koskikatu 25) valmistui 1939, ja purettiin 1986 paikalla nykyään sijaitsevan kauppakeskus Revontulikeskuksen tieltä. Auttin kaljatehdas (Koskikatu 1) sijaitsi hotelli Pohjanhovia vastapäätä. Se oli Kalle ja Siina Auttin perustama, mutta siirtyi 1933 osaksi Tornion Portteri- ja Oluttehdasta eli Lapin Kultaa. Sodassa rakennuksesta jäivät pystyyn vain seinät, mutta Lapin kulta rakennutti katon ja sisätilat uudestaan ja jatkoi juomantekoa 1970-luvulle. Nykyään paikalla sijaitsee hotelli Rantasipi. Vanhantorin pohjoislaidalla sijainnut Saastamoisen talo oli kauppias Robert Saastamoisen taloryhmän päärakennus, jonka lisäksi myös talon autotalli säästyi sodan tuholta. Talo purettiin 1960-luvulla. Nykyään paikalla sijaitsee kerrostalo. Vanhantorin länsilaidalla sodan tuholta säästyivät Käsityökoulu ja Gråstenin talo (suunnilleen nykyisten Korkalonkatu 37 ja 39 kohdalla). Käsityökoulu päätyi evakosta palanneiden koululaisten käyttöön 1945. Nykyään niiden paikoilla sijaitsee 1970- ja 1980-luvuilla rakennettuja kerrostaloja. lähellä Lainaanrantaa säilyi kenkä- ja vaatekauppias Jussi Puhakan talo sekä lauttarannan ja saharannan välissä Eevi Ämmälän talo, jossa oli 1900-luvulle tultaessa pidetty kuntakokouksia. Rauhanyhdistyksen talon (Ruokasenkatu 3) paikalla sijaitsee nykyäänkin Rauhanyhdistyksen talo, mutta nykyinen punatiilinen kerrostalo on rakennettu 1960-luvulla. Vartiokatu 13:ssa sijaitsi vuonna 1935 rakennettu mansardikattoinen omakotitalo. Se purettiin 1980-luvun alussa, ja paikalla sijaitsee 80-luvulla rakennettu kerrostalo. Viirinkankaalla sijainnut, saksalaisten sodan aikana esikuntarakennukseksi rakentama Kenraalinmaja pääsi huonoon kuntoon 1960-luvulla ja purettiin 1970-luvulla koska kaupunginvaltuusto arvioi sen korjaamisen liian kalliiksi.

title: Hruštšovka

text: Hruštšovka-rakentaminen perustui elementtitekniikkaan. Ensimmäiset elementtitalot rakennettiin jo Stalinin aikana 1948 Moskovaan nykyisen Sokolinin mäen piirin alueelle ja Horoševskoje šosselle yksittäisin projektein Neuvostoliiton arkkitehtiakatemian Gosstroiprojektin ja Mosgorprojektin suunnitelmien mukaisesti. Suunnitelmia laati Vitali P. Lagutenko (sarja-7).

title: Nikita Hruštšov

text: Erityisesti asuntojen rakentamiseen käytettiin voimavaroja. Massamainen asuntotuotanto tuotti valtavia määriä viisikerroksisia kerrostaloja ympäri koko Neuvostoliiton, taloja kutsutaan nimellä hruštšovka.(Tuolloin Neuvostoliitossa yleensä kuusikerroksisiin taloihin vaadittiin hissi.) Sanotaan Hruštšovin saaneen ajatuksen nähtyään vastaavanlaista asuntotuotantoa Pariisin vierailullaan. Asunnoissa oli suihku pienessä keittiössä ja ne olivat kevytrakenteisempia kuin Stalinin ajan asunnot, joissa seinäpaksuus on erittäin suuri. Armenian maanjäristyksessä joulukuussa 1988 Stalinin ajan talot pysyivät tämän vuoksi hruštšovkia paremmin pystyssä.

title: Luginomassaseinä

text: Suomessa luginomassaseinää käytettiin 1920-40-luvuilla betonirakenteisten kerrostalojen ei-kantavien väliseinien rakenteena. Lisenssin valmistusmenetelmään hankki tehtailija Ernst Tilgmann. Suomalaisissa seinissä massan materiaalina käytettiin kipsiä, koksikuonaa ja hiekkaa. Nimensä "Kanasen seinä" sai Tilgmannin työnjohtaja Kanasen mukaan. Äänieristävänä seinänä asuntojen välissä käytettiin yleensä kaksinkertaista luginomassaseinää ilmaraon erottamana. Huonon maineensa seinärakenne on saanut sen pintarappauksessa usein käytetystä heikkorakenteisesta laastista.

title: Vaarala (Vantaa)

text: Asutuksen ytimenä on jyrkille kallioisille mäenkumpareille ja niiden välisiin peltonotkelmiin 1940- ja 1950-luvuilla rakennettu, puutaloista koostuvaa omakotialue. Kehä III:n tuntumaan on noussut tiiviimmin laatikkomaisia rivitaloja ja joitain kerrostaloja. Keksien nimet näkyvät Fazerilan työsuhdeasunnoiksi rakennettujen vanhempien kerrostalojen nimissä; uudempia rakennettiin opiskelijoille. Tästä huolimatta selkeä enemmistö (yli 75 %) alueen asunnoista on pientaloja ja vielä suurempi osuus omistusasuntoja.

title: Joensuun kaupunginosat

text: Karsikko on kaupunginosa Pielisjoen etelärannalla. Se rajoittuu idässä Iiksenjokeen, kaakossa Ilomantsintiehen ja lännessä Imatrantiehen. Alue rakennettiin pääosin vuosina 1970–1980. Karsikossa on omakotitalo-, rivitalo- ja pienkerrostaloasutusta. Alueen keskellä ja etenkin sen lounaispuolella on myös joitakin korkeampia kerrostaloja. Siellä asuu 4 300 asukasta. Alueen läpi virtaa Oksoja. Karsikon kaupunginosassa on sijainnut kansanperinteellinen vainajien muistometsä, karsikko, josta kaupunginosa on saanut nimensä. Karsikon alakoulu ja Pielisjoen yläkoulu. Osaa Karsikosta kutsutaan myös Kettuvaaraksi, sillä Karsikossa on Kettuvaaraksi kutsuttu vaara.

title: Savela (Jyväskylä)

text: Kaupunginosa jaukautuu Savelan ja Syrjälän pienalueisiin. Savelan pienalue kuuluu Kypärämäki-Kortepohjan suuralueeseen ja sijaitsee kaupunginosan länsipuolella, jonne kaupunginosan liikerakennukset sijoittuvat. Pienalueella on myös 2000–2010-luvuilla rakennettuja kerrostaloja. Kaupunginosan itäosassa sijaitseva Syrjälän pienalue tunnetaan myös nimellä "Palokunnanmäki", mikä johtuu alueella aiemmin sijainneesta paloasemasta. Pienalueen rakennuskanta koostuu enimmäkseen 1990-luvulla rakennetuista kerrostaloista, mutta siellä on myös 2010-luvulla valmistunut kerrostalokortteli. Syrjälä on myös osa Mäki-Matin tilastoaluetta ja kuuluu Kantakaupungin suuralueeseen.

title: 4. kaupunginosa (Valkeakoski)

text: Naakan asuinalue sijaitsee jyrkässä rinteessä, jonka päällä on neljä tornitaloa. Rinteen alapuolella on kuusi nelikerroksista kerrostaloa. Naakan omakotialue sijoittuu "Kaapelintien" itäpuolelle. Naakan vanhaa omakotialuetta sanotaan toisinaan myös "Leipiäläksi". Naakan alue on saanut nimensä alueella sijainneesta, Walkeakoski Oy:n omistamasta Naakan eli Leipiälän yksinäistalosta, jonka alueilla oli alkujaan pieniä mökkejä. Aluetta ruvettiin rakentamaan uudelleen 1970-luvun alkupuolella. Osittain Naakka kuuluu Valkeakosken 12. kaupunginosaan.

title: Hruštšovka

text: Luokka:Neuvostoliiton historia Luokka:Talotyypit Luokka:Venäjänkieliset sanat ja sanonnat

title: Elementtitalo

text: Elementtitalo on kerrostalo, joka on rakennettu valmiita elementtejä pinoamalla ja yhdistelemällä. Elementtitalo on rakennushetkellä helppo ja nopea koota, joskin täytyy ottaa huomioon että elementtien valmistus vie oman aikansa. Elementtitaloja on tehty paljon entisen Neuvostoliiton alueilla, etenkin Venäjällä. Neuvostoliitossa 1950–1960-luvuilla rakennettuja elementtitaloja kutsutaan hruštšovkaksi. Hruštšovkia on asuinkäytössä edelleen hyvin paljon ja niitä löytyy jokaisesta Venäjän kaupungista.

title: Katariina (Turku)

text: Katariina tai Katariinanlaakso () on kaupunginosa Turun kaakkoisosassa noin kuusi kilometriä kaupungin keskustasta. Alue on saanut nimensä joko Ispoisten kartanon rouvan Katarina Bergin tai kenties Katariina Jagellonican mukaan. Sen asukasluku on noin 1 300 (2007). Alueen asutus on rakentunut vuoden 1988 asuntomessualueen ympärille, ja se koostuu pääosin pientaloista ja matalista kerrostaloista.

title: Herman Renlundin katu (Kokkola)

text: Herman Renlundin katu on Kokkolassa sijaitseva katu. Katu on saanut nimensä Herman Renlundin mukaan. Katu alkaa Torikadun ja Tehtaankadun kulmasta ja loppuu Mariankadun kulmaan. Kadun kanssa risteäviä katuja ovat Libeckinkatu, Pihlajatie, Lehmustie, Antti Chydeniuksenkatu, Roosinkatu ja Vingerinkatu. Suurin osa kadun rakennuksista on vanhoja, pääasiassa kaksi- ja kolmekerroksisia kerrostaloja. Kadun varrella on myös puutaloja. Kadun lähistöllä on Snellman-sali, jossa järjestetään paljon konsertteja.

title: Hruštšovka

text: Monissa hruštšovka–kerrostaloissa (esimerkiksi, 1-447 sarjassa) on ikkuna kylpyhuoneesta keittiöön. Ikkuna on 40 cm korkea ja se on sijoitettu katonrajaan. Keittiön puolella se sijaitsee tavallisen ikkunan vastakkaisella seinällä. Todennäköisin syy ikkunan lisäämiseen on ollut se, että hruštšovkien rakentamisen aikoina sähkökatkokset olivat hyvin yleisiä. Sähkökatkoksen aikana ikkunasta pääsi hieman valoa, mikä mahdollisti vessan ja lavuaarin käytön.

title: Marttila (Seinäjoki)

text: Alue on saanut nimensä Marttilan tilasta, yhdestä Seinäjoen kantatilasta Joupin ja Upan ohella. Vanhaa peltomaisemaa alkoi nousta rakennuksia 1900-luvun alkupuolella samaan aikaan viereisen Seinäjoen keskustan kasvun kanssa. Alueen merkittäviä historiallisia rakennuksia on VR:n vesipumppaamon alue jokirannassa, josta vettä pumpattiin rautatieaseman vesitorniin Kauppakadun alla kulkeneita puurakenteisia vesijohtoja pitkin. Seuraava suuri rakennuskohde Marttilassa olivat lääninsairaalan rakennukset. Omakotitaloja alueelle rakennettiin erityisesti 1920- ja 1930-luvulla ja kerrostaloja 1950-luvulta alkaen.

title: Ristinarkku

text: Ristinarkku on yksi Tampereen kaupunginosista. Ristinarkkuun kuuluu myös Jankan asuinalue. Alueella on kauppoja ja koulu. Alue sijaitsee keskustan läheisyydessä ja siellä on kerrostaloja sekä rivitaloja. Alue on saanut nimensä Takahuhdin kylän halki kulkeneesta teiden risteyksestä . Ristinarkun halki kulkee Sammon valtatie ja kaupunginosa rajautuu etelässä Tampere–Haapamäki-rautatiehen sekä idässä Tampereen itäiseen kehätiehen (valtatie 9). Naapurikaupunginosat ovat Hakametsä, Huikas, Takahuhti, Pappila, Linnainmaa, Hankkio ja Messukylä.

title: Fleminginkatu

text: Fleminginkatu 18 (Helsinginkatu 21) kerrostalo valmistui "rikkurivoimin" 1913. Sen piirsivät Gösta Kulin ja John Wikander. Samaan aikaan Fleminginkatu oli saanut mukulakivipäällysteen. Fleminginkatu 25:n kerrostalo valmistui 1910. Se on K. Taipaleen ja J. W. Lehtisen käsialaa. Taloa on kutsuttu nimellä "Flemarin piikki". Vastakkaisella puolella katua sijaitsee Toivo Korhosen piirtämä valkea kerrostalo. Se kuuluu Asunto Oy Satakallion neljän massiivisen kerrostalon ryhmään, joka valmistui 1961–1963 Sadan markan villojen tilalle. Helsingin Ruoholahden mallin mukaan rakennetut Sadan markan villat olivat Heikki Kaartisen käsialaa. Niissä sijaitsi aikoinaan muun muassa lastenvaunutehdas. Osa puutaloyhdyskunnasta tuhoutui vuoden 1941 ilmapommituksissa. Fleminginkadun uusimpia tulokkaita on Nordean talo Aleksis Kiven kadun risteyksessä Vallilan puolella.

title: Hruštšovka

text: Hruštšovkojen laipiot ovat palonkestäviä, koska ne tehtiin teollisesti valmistetuista teräsbetonielementeistä. Hruštšovkoissa ei ole hissejä koska standardien mukaan hissit olivat pakollisia vain yli viisikerroksisissa taloissa. Joissakin talomalleissa on roskakuilut. Kunkin porraskäytävän jokaiselle kerrostasolle sijoitettiin kaksi tai neljä asuntoa.

title: Halikon kirkonkylä

text:
Toijalan kylä on aivan entisellä Salon vastaisella rajalla. Valtaosa kylästä liitettiin Saloon vuonna 1932. Suurin osa kylän omakotitaloista Halikon puolella on tehnyt viime aikoina tilaa kerrostaloille. Kylässä sijaitsee kauppa ja päiväkoti. Salon puolelle jääneet osat ovat muuttuneet teollisuusalueeksi.
Putolan omakotitaloalue on kasvanut valtavasti 1990-luvusta lähtien. Se on muodostunut Putolan maatilan maille, jossa oli aikoinaan myös postikonttori. Salitunoja erottaa Putolan Kärävuoresta .
Halikon ydinkeskusta kuuluu Kärävuoren kylään. Kylä lienee Halikon tiheiten asuttua, jossa sijaitsee myös päiväkoti, seurakuntatalo, kunnanvirasto ja toinen Halikon pappiloista. Kylä on saanut nimensä korkeasta mäestä, jonka päällä on linnamainen Halikon vesitorni.
Pappila sijaitsee aivan aivan kirkonkylän läheisyydessä. Nimensä kylä on saanut siellä olevasta Halikon Isosta Pappilasta, entisestä kirkkoherran virka-asunnosta. Kylän merkittävin asutusalue on Taka-Pappilan lähiö, joka on Halikon suurimpia.

title: 12. kaupunginosa (Valkeakoski)

text: Sassin asuinalue sijaitsee Valkeakosken eteläpäässä, maaseudun läheisyydessä. Sassin asutus koostuu neljästä 1960-luvulla rakennetusta yhteisen "Asunto-osuuskunta Sassinmäen" muodostavasta lamellitalosta ja pienestä joukosta omakotitaloja. Sassin kerrostalot jaetaan Pellervontie 20:n "Ykköstaloon", Kemmolantie 12:n ja 14:n "Kakkostaloon" ja "Kolmostaloon" sekä Pellervontie 18:n "Nelostaloon". Jokaisessa talossa on raput A-F, ja asuntoja on kaikkiaan koko osuuskunnassa 144 kappaletta. Kerrostaloilla on yhteinen vehreä piha-alue, jolla sijaitsee neljää kerrostaloa kuvaava oravapatsas. Sassin omakotiasutus on lisääntynyt rakentamisen kasvaessa alueella "Mielikintien" varteen. Sassin kaksi pääkatua ovat "Pellervontie" ja "Kullervontie". Pellervontie oli 1990-luvun alkupuolelle asti "Viuhantie"n alkuosaa, ja pieni osa Viuhaan kääntyvästä osuudesta nimeltään "Ainontie".

title: Haka-alue

text: Haka-alue on Savonlinnassa kaupungin keskustan itäpuolella sijaitseva asuinalue, joka on saanut nimensä sen rakentaneen rakennusliike Hakan mukaan. Oikeammin Haka-alue on Pääskylahden tai Pääskylän aluetta, eikä kartoissa käytetä nimeä "Haka-alue", vaan se on jäänyt alueen rakentamisajoilta. Haka-alue koostuu Kangasvuokontien varrelle rakennetuista 19 kerrostalosta, joista yhdeksässä on kaupungin vuokra-asuntoja. Kerrostalot on rakennettu 1960- ja 1970-luvuilla ajalle ominaisen tyylin mukaan.

title: Hufeisensiedlung

text: Hufeisensiedlung oli Berliinin ensimmäinen sosiaalisen asuntotuotannon hanke ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja se oli tarkoitettu vastavedoksi keisariajalla rakennetuille vuokrakasarmeille. Tavoitteena oli saada vähävaraisille tarkoitettuihin vuokra-asuntoihin mahdollisimman paljon ”valoa, ilmaa ja aurinkoa”. Hufeisensiedlungin suunnittelivat arkkitehdit Bruno Taut ja Martin Wagner. Alue rakennettiin vuosina 1925–1933. Hufeisensiedlung on saanut nimensä lammen ympärille rakennetusta hevosenkengänmuotoisesta keskuskorttelista. Muut talorivit lähtevät siitä säteittäisesti ulospäin. Alueella on runsaasti vehreitä piha-alueita. Rakentamiskustannusten minimoiseksi alueen talojen rakentamisessa käytettiin standardimalleja ja niiden mahdollistamaa sarjatuotantoa. Pitkät kerrostalot ovat kolmikerroksisia, ja niiden ympärille on sijoitettu kaksikerroksisia omakotitaloja. Alueen pinta-ala on 37,1 hehtaaria ja siellä on 1963 asuntoa, joista 472 on omakotitaloja. Hufeisensiedlung suunniteltiin alkujaan 5 000 asukkaalle, mutta nykyisin asukkaita on noin 3 000.

title: Hruštšovka

text: Monissa hruštšovka-projekteissa, mukaan lukien yleisimmissä 1–335, 1-447, 1-464 sarjoissa, asuntoihin oli sijoitettu melko isoja (2–3 m2) ikkunattomia ja valottomia säilytyskomeroita. Myöhemmissä projekteissa säilytyskomeroiden koko oli huomattavasti pienempi ja vielä myöhemmin ne muuttuivat sisäänrakennetuiksi kaapeiksi. Brežnevin aikakauden taloissa säilytyskomerot jäivät vähitellen kokonaan pois ja ne korvattiin kaapeilla ja muilla huonekaluilla.

title: Hruštšovka

text: Hruštšovka on saman kaavan mukaan rakennettu kerrostalo, joka edustaa tyyliltään funktionalismia. Hruštšovkoja on erityyppisiä, useimmiten ne ovat elementti- tai tiilitaloja, harvemmin isoista betonielementeistä rakennettuja taloja. Tunnetuimpia ovat elementtihruštšovkat. Ne olivat hyvin yleisiä, koska rakentaminen esivalmistetuista teräsbetonielementeistä oli nopeaa. Yleensä tällaisissa taloissa ulkoseinien lämpöeristys sekä äänieristys talon sisällä on huono. Tiilihruštšovkoja taas rakennettiin useimmiten kaupunkeihin, joissa ei ollut omaa rakennusteollisuutta. Tiilitalojen rakentamiseen käytettiin usein silikaattitiiliä ja esivalmistettuja teräsbetonituotteita, kuten laipioita, kamanoita ja porrassyöksyjä. Tällaiset rakennukset nousivat pystyyn nopeasti, mistä johtuen rakennusten laatu usein kärsi.

title: Hruštšovka

text: Nimitystä ”Hruštšovin jääkaappi” käytetään hruštšovkoista yleisesti huumorimielessä[3]. Syynä on näiden talojen huono lämpöeristys, jonka takia asunnoissa on talvella kylmä[4].

title: Hruštšovka

text: Hruštšovkat edustivat rakennusteknisesti tehokasta uutta rakentamista rakennusmateriaalia ja työtä enemmän vaatineiden Stalinin aikaisten paksuseinäisten talojen korvaajina uusasuntotuotannossa. Niiden kestävyys kuitenkin oli edellisiä heikompi, mikä huomattiin mm. Armenian maanjäristyksessä joulukuussa 1988. Saumoistaan tiivistetty elementtitalo ei yleisesti ottaen ole yhtä vahva kuin perinteisemmät paksuseinäisemmät ja rakentamistavaltaan kalliimmat vanhemmat paikoilleen rakennetut ratkaisut.

title: Hruštšovka

text: Elementtihruštšovkat jaetaan purettaviin ja pysyviin. Purettavat hruštšovkat oli tarkoitettu väliaikaiseksi ratkaisuksi asuntopulaan, ja niiden arveltiin olevan käytössä 25 vuotta[2], mutta joitakin niistä ei ole vieläkään poistettu asuntokannasta. Pysyvien hruštšovkojen käyttöiäksi oli suunniteltu 50 vuotta. Myöhemmät tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että käyttöaikaa voidaan pidentää 150 vuoteen, mikäli rakennuksiin tehdään peruskorjaus. Tiilihruštšovkat kuuluvat pysyvien talojen sarjaan, jonka käyttöikä on vähintään 100–150 vuotta. Yksittäiset talot saattavat kuitenkin tulla käyttökelvottomiksi aikaisemminkin huonon kunnossapidon tai huonon rakennuslaadun vuoksi.


query: Millä nimellä Akuma -hahmo tunnetaan Japanissa?

title: Akuma (Street Fighter)

text: Akuma on japanilaisen pelitalon Capcomin Street Fighter -pelisarjassa esiintyvä kuvitteellinen hahmo, jonka loi Noritaka Funamizu ja hahmosuunnittelun teki Bengus. Sarjan kotimaassa Japanissa hahmo tunnetaan nimellä Gōki (, "vahva henki"). Hahmon ensiesiintyminen oli vuonna 1994 ilmestyneessä Super Street Fighter II Turbossa.

title: Street Fighter Alpha 2

text: Pelissä on yhteensä 18 pelattavaa hahmoa, ja mukana on kaikki 13 ensimmäisen Alpha-pelin alkuperäishahmot, joista M. Bison, Akuma ja Dan ovat nyt pelattavina hahmoina. Heidän kotiareenoiden ja välianimaatioiden grafiikat on tehty uusiksi. Lisäksi hahmojen äänet on tehty hieman korkeammiksi. Pelin loput viisi hahmoa ovat Zangief ja Dhalsim "Street Fighter II" -pelistä, Gen alkuperäisestä Street Fighterista, Ronelto "Final Fight" -pelisarjasta ja täysin uusi hahmo Sakura. Koulutyttö joka pitää Ryuta idolinaan ja imitoi hänen taisteluliikkeitään.

title: Tekken 7

text: Akuma "Street Fighteristä", Geese Howard Fatal Furysta sekä Noctis Lucis Caelum Final Fantasy-pelisarjasta ovat vierailevina hahmoina.

title: Marvel Super Heroes vs. Street Fighter

text: Konsoliversioissa on otettu mukaan muita pelimoodeja, kuten harjoittelu ja ”Crossover Mode”, jossa pelaaja voi käyttää valitsemansa hahmon lisäksi yhtä samaa hahmoa, joka on myös vastustajalla. Voitettuaan omalla parijoukkueella kaiken vastuksen pelaaja saa vastaansa lopuksi kaksi vastaan yksi ottelussa kyborgi version Akumasta, jonka jälkeen pelaaja pääsee ottelemaan lopullista pomovastusta Tuhoa vastaan.

title: Akuma (Street Fighter)

text: Street Fighter Alpha 2:ssa Akuman haastaa kaksintaisteluun vanha kiinalainen salamurhaaja Gen, joka ottelun aikana saavuttaa Akuman kunnioituksen voimallaan. Genin suusta alettua vuotamaan verta Akuma oivaltaa tämän olevan kuolemansairas, joten Akuma jättää ottelun kesken säästääkseen vastapuolen hengen. Myöhemmin Akuma päihittää muay thain maailmanmestarin Adonin vastustajan, jonka myötä Adonille paljastuu Akuman mestaruus Satsui no Hadōssa, joka antoi Ryulle voiman kukistaa Adonin entisen mestarin Sagatin. Akuman saatua selville Ryun piilevät voimat hän alkaa pakkomielteisesti suunnitella nuoren miehen Satsui no Hadōn herättämistä, jotta Ryusta tulisi yhtä armoton ja väkevä kuin Akumasta. Lopulta Ryu päätyy Akuman saarelle Gokuentōlle ja haastaa tämän kaksintaisteluun. Ottelun päätteeksi Ryu voittaa Akuman, joka tosiasiassa teeskenteli heikkoa kokeillakseen nuoren miehen voimia. Akuma kertoo Ryulle Satsui no Hadōn mahdista ja lyö nyrkillä maahan upottaen Gokuentōn merenpohjaan. Akuma jättää Ryun yksin kellumaan veteen ja uskoo tämän aikovan oppia Satsui no Hadōn hallinnan. Street Fighter Alpha 3:ssa Ryu kuitenkin hylkää Satsui no Hadōn, koska hän ei hyväksy voittoa Akuman brutaaleilla ja epärehellisillä menetelmillä.

title: Vega (Street Fighter)

text: Vega on Akira Yasudan luoma Capcomin videopelihahmo Street Fighter -pelisarjassa. Se teki ensiesiintymisensä Street Fighter II:ssa vuonna 1991. Sarjan kotimaassa Japanissa hahmo tunnetaan nimellä Balrog ().

title: Akuma (Street Fighter)

text: Street Fighter Alpha 2:ssa, Street Fighter Alpha 3:ssa ja epäkaanonisen Capcom vs. SNK -pelisarjan peleissä esiintyy Akuman vaihtoehtoinen versio nimeltä Shin Akuma (, "oikea Gōki"). Hahmolla on vitivalkoiset hiukset, violetinsävyinen iho ja sininen karategi. Shin Akuma ei ole hahmon alter ego, vaan Satsui no Hadōn täyden voiman valjastanut Akuma. Pelissä Capcom vs. SNK 2: Mark of the Millennium 2001 Shin Akuma syntyy SNK:n The King of Fighters -sarjan vakiokonnan Rugal Bernsteinin kanavoitua Orochi-voimansa Akumaan. Marvel Super Heroes vs. Street Fighterissa Ryhmä-X:n arkkivihollinen Tuho muuttaa Akuman kyborgiksi nimeltä Cyber Akuma (, "mekaaninen Gōki").

title: Akuma (Street Fighter)

text: Akumalla on sama pelimekaniikka kuin Ryulla ja Kenillä: hänen erikoishyökkäyksensä ovat Shōryūken-nyrkki, Hadōken-energiapallo ja Tatsumaki Senpū Kyaku -potku. Akuman liikkeet ovat kuitenkin tehokkaampia Ryun ja Kenin liikkeet. Hänen Gō Shōryūkenillaan (, "vahva nouseva lohikäärmenyrkki") on Kenin Shōryūkenin tuhovoima ja Ryun Shōryūkenin kantama, hänen Tatsumaki Zankūkyakunsa (, "ilmassa viiltävä pyörremyrskypotku") on tehokkaampi ja liikkuu nopeammin kuin tavallinen Tatsumaki Senpū Kyaku ja hänen Gō Hadōkeninsa (, "vahva aaltoliikenyrkki") on voimakkaampi kuin tavallinen Hadōken. Akuman pitkänmatkan hyökkäyksiin kuuluvat myös ilmassa tapahtuva Zankū Hadōken (, "ilmassa viiltävä aaltoliikenyrkki") ja sen voimakkaampi versio Tenma Gō Zankū (, "demonin suuri ilmasivallus"). Akuman tehokkaimpia erikoisliikkeitä ovat pitkänmatkan hyökkäys Messatsu Gō Hadō (, "tuhoava vahva aalto"), lyöntihyökkäys Messatsu Gō Shōryū (, "tuhoava vahva nouseva lohikäärmenyrkki") ja potkuhyökkäys Messatsu Gō Rasen (, "tuhoava vahva kierre").

title: Japanin kulttuuri

text: Manga jaetaan usein ryhmiin kohderyhmän tai aiheen mukaan. Mangan suosituin alalaji on huumoria ja toimintaa sisältävä, pojille suunnattu shōnen-manga. Yksi merkittävimmistä shōnen-lehdistä on Shōnen Jump yli kolmen miljoonan kappaleen levikillään. Tytöille suunnattua sarjakuvaa kutsutaan shōjo-mangaksi, jonka tyypillisiä piirteitä ovat esimerkiksi melodramaattiset romanssit ja hahmojen liioitellun suuret silmät. Shōjon 1970-luvulla aloittanut naispiirtäjäsukupolvi vapautti sarjakuvakerronnan nelikulmaisista, riviin asetetuista ruuduista. Naismangakat avasivat myös homoseksuaalisen rakkauden shōnen’ai-genren, josta kehittyi yksi tytöille suunnatun mangan keskeisimmistä aiheista. Shōnen-ain seksuaalisesti peittelemättömämpi vastine tunnetaan yaoina, vastaava tyttörakkauden genre taas on shōjoai. Aikuisille suunnatun mangan markkinat ovat Japanissa suunnilleen yhtä suuret kuin nuorten markkinat: naisille suunnattu manga tunnetaan nimellä josei ja miehille suunnattu nimellä seinen.[43]

title: Akuma (Street Fighter)

text: Super Street Fighter II Turbossa Akuma osallistuu rikollisjärjestön Shadaloon johtajan M. Bisonin järjestämään toiseen World Warrior -turnaukseen, jonka päätteeksi hän tappaa Bisonin Shun Goku Satsulla. Street Fighter IV:ssa Akuma aistii Satsui no Hadōn heräävän Ryun sisällä ja lähtee maailmalle löytääkseen tämän. Akuman saavuttua perille Ryu on ehtinyt hävitä ottelun kaksintaistelusta Akuman kanssa selvinnyttä Goukenia vastaan. Akuma raivostuu huomatessaan Goukenin sulkeneen Satsui no Hadōn Ryun kehossa, joten hän haastaa veljensä uusintaotteluun panoksena nuoren miehen kohtalo. Ottelun lopputulos on epäselvä, mutta Gouken on hengissä hahmon loppunäytöksessä Super Street Fighter IV:ssa. Street Fighter III: 2nd Impactissa Ryu on lopullisesti hylännyt Satsui no Hadōn ja Akuma jatkaa yksin taistelutyylinsä koulutusta.

title: M. Bison

text: M. Bison on japanilaisen pelitalon Capcomin Street Fighter -pelisarjassa esiintyvä kuvitteellinen hahmo, jonka hahmosuunnittelun teki Akira "Akiman" Yasura. Sarjan kotimaassa Japanissa hahmo tunnetaan nimellä Vega (). Hahmon ensiesiintyminen oli vuonna 1991 ilmestyneessä Street Fighter II – The World Warriorissa. M. Bison on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kg.[1]

title: Akuma (Street Fighter)

text: Street Fighter Alpha -sarjan mukaan Akuma ja hänen vanhempi veljensä Gouken opiskelivat budolajien mestarin Goutetsun alaisuudessa. Goutetsu antoi veljeksille opetusta nimettömässä taistelulajissa, joka yhdisteli karaten, judon ja kenpōn piirteitä. Vuosien saatossa Gouken ei voinut hyväksyä taistelutyylinsä väkivaltaista luonnetta ja lähti pois Goutetsun luota perustaakseen oman dōjōn, jossa hän sovelsi Goutetsun opetuksia ja loi niiden pohjalta itsepuolustukseen perustuvan taistelutyylin. Akuma puolestaan jatkoi Goutetsun koulutusta päästen käsiksi oppeihin Satsui no Hadōksi (, "murhanhimoisen aikomuksen aalto") kutsutun voiman hallinnasta. Satsui no Hadōn hallitsemisen saavuttamiseksi Akuman oli luovuttava kaikista inhimillisistä emootioista menettäen kyvyn myötätuntoon muita ihmisiä kohtaan. Akuma jätti Goutetsun jatkaakseen taistelutyylinsä koulutusta yksin ja Satsui no Hadōn voimalla hän onnistui kielletyn tappotekniikan Shun Goku Satsun suorittamisessa. Akuma palasi Goutetsun luokse osoittaakseen voimansa, surmasi kaksintaistelussa entisen mestarinsa Shun Goku Satsulla ja otti Goutetsun ruumiista tämän helminauhan voitonmerkiksi. Vuosia myöhemmin Akuma haastoi Goukenin, mutta hän hävisi mittelön veljelleen ja pyysi Goukenia tappamaan hänet. Gouken ei kuitenkaan suostunut pyyntöön, jonka myötä Akuma vannoi järjestävän uusintaottelun veljensä kanssa. Vuosia myöhemmin Akuma palasi ja oletettavasti tappoi veljensä. Goukenin oppilaan Ken Mastersin palatessa Yhdysvalloista hän huomasi kaksintaistelun ja ryntäsi Goukenin dōjōon löytäen mestarinsa ruumiin. Ken syöksyi suutuspäissään metsään löytääkseen Akuman, joka nujersi hänet ottelussa. Ken kertoi Goukenin poismenosta tämän toiselle oppilaalle Ryulle, joka lähti maailmalle etsimään Akumaa.

title: Akuma (Street Fighter)

text: Vuonna 2008 Akuma pääsi viidennelle sijalle IGN:n luettelossa 25 parhaimmasta Street Fighter -sarjan hahmosta.[2] Samana vuonna GameDailyn luettelossa 20 parhaimmasta Street Fighter -hahmosta Akuma sijoittui yhdeksännelle sijalle.[3] GameSpot on kutsunut Akumaa Street Fighterin "nimekkäimmäksi" ja "kovimmaksi" hahmoksi.[4]

title: Akuma (Street Fighter)

text: Akuma on synkkäpiirteinen itäaasialainen mies, jolla on punaiset silmät ja hiukset. Hänellä on yllään kookkaista helmistä punottu rukousnauha, ruskeat sandaalit ja obivyöllä sidottu hiilenmusta karategi. Akuman hahmoon liitetään "taivasta" tarkoittava kanjimerkki (), joka ilmestyy tietyissä Akuman erikoishyökkäyksissä, kuten Shun Goku Satsussa.

title: Capcom vs. SNK 2

text: "Capcom vs. SNK 2 EO" on pelin päivitetty versio, jossa on muutoksia pelimekaniikkaan ja neljä uutta hahmoa. Päivitetty versio esittelee peliin uuden EO-järjestelmän, jossa pelaaja pystyy suorittamaan erikoishyökkäyksiä vaivattomasti osoittamalla pad-ohjaimen tattia tiettyyn suuntaan. Peliin on lisätty myös kaksi uutta pelityyliä, AC-ism ja GC-ism, joista jälkimmäinen oli alun perin suunniteltu GameCuben ohjaimelle. Pelin hahmokaartiin on lisätty Evil Ryu, Shin Akuma, Orochi Iori ja Ultimate Rugal, jotka ovat voimakkaampia kuin tavalliset Ryu, Akuma, Iori Yagami ja Rugal Bernstein. Shin Akuma ja Ultimate Rugal on esiintyvät yksinpelissä loppuvastuksina.

title: Akuma (Street Fighter)

text: Akuman ikonisin superhyökkäys on Shun Goku Satsu (, "välitön helvettimurha"), joka kuuluu Street Fighter -sarjan voimakkaimpiin liikkeisiin. Shun Goku Satsussa Akuma tarttuu vastustajaansa, minkä jälkeen peliruutu muuttuu hetkellisesti mustaksi ja vastustajan paikalla nähdään kirkkaiden välähdysten sarja. Hyökkäyksen päätyttyä Akuma seisoo maassa makaavan vastustajan edessä. Lisämateriaaleissa hyökkäyksen on kerrottu siirtävän taistelijat silmänräpäykseksi helvettiin, jossa tuhat raivoisaa demonia hyökkää Shun Goku Satsun uhrin kimppuun. Street Fighter IV esittelee hyökkäyksestä vielä voimakkaamman version nimeltä Shin Shun Goku Satsu (, "aito välitön helvettimurha"). Street Fighter III 3rd Strike esittelee Akumalle uuden superhyökkäyksen Kongō Kokuretsu Zanin (, "mantereita tuhoava läpäisevä purkaussivallus"), jossa Akuma kanavoi kaiken voimansa nyrkkiinsä ja lyö maahan aiheuttaen valtavan räjähdyksen.

title: Capcom vs. SNK 2

text: Pelin grafiikkasuunnittelussa SNK antoi sen tappelupeleissä esiintyville hahmoille sprite-grafiikalla uudelleenpiirretyt ja -animoidut hahmomallit. Vastaavasti Capcom uudelleenpiirsi hahmomallit vain Akumalle, Shin Akumalle, Chun-Lille, Eaglelle, Evil Ryulle, Kenille, M. Bisonille, Makille, Ryulle ja Yunille. Loput Capcomin hahmojen hahmomalleista lainattiin suoraan pelitalon edellisistä tappelupeleistä, kuten "Street Fighter Alpha" -sarjasta. Tämän käytännön takia Capcom sai arvostelua laiskasta ja saamattomasta pelisuunnittelusta, koska vanhat hahmomallit, erityisesti "Darkstalkersista" kierrätetyllä Morriganilla, pyörivät matalalla resoluutiolla ja ovat graafisesti suttuisia verrattuna SNK:n uusiin yksityiskohtaisiin hahmomalleihin.

title: Street Fighter X Tekken

text: Pelissä on perinteisen "Street Fighter" -pelin mekaniikka, johon ainoat Tekken-elementit ovat pelisarjasta tuttua hahmo- ja ääninäyttelijäkaartia. Peli on huomattavasti "Tekken"-osia yksinkertaisempi.Ulkoavaruudesta laskeutunut Pandoraksi nimetty salaperäinen laatikko herättää median huomiota. Shadaloo, G-Corporation ja Mishima Zaibatsu havittelevat kaikki tätä rasiaa. Pelin kulkuun sisältyy kahden hahmon valitsemiseen, jotka tulee ohjata läpi turnauksen ja lyödä Akuma tai Ogre, riippuen pelaajan hahmoista, jonka myötä hahmot saavat rasian käsiinsä ja visuaalinen epilogi päättää juonen.

title: Rosalina

text: Rosalina, tunnetaan Japanissa nimellä Rosetta on Mario-pelisarjassa esiintyvä fiktiivinen hahmo, joka esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 2007 "Super Mario Galaxyssä". Hahmo on kuvitteellisen "Comet Observatory"-avaruusaluksen johtaja ja Luma-tähtilapsien äiti. Rosalina esiintyy myös "Super Mario Galaxy 2:ssa" sekä "Super Mario 3D Worldissa" pelattavana hahmona. Hahmo esiintyy myös muutamissa spin-off-peleissä, kuten pelattavana hahmona "Mario Kart Wiissä" ja "issa". Rosalina on vahvistettu uuteen "Super Smash Bros.:iin" pelattavaksi hahmoksi.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Capcomin Street Fighter -pelisarjasta peräisin oleva Akuma esiintyy pelissä vierailevana hahmona. Akumalla on tärkeä rooli myös pelin tarinassa.

title: Luettelo Pokémon-sarjan hahmoista

text: Ritchie (tunnetaan myös nimellä Richie, japaniksi ヒロシ Hiroshi) on Pokémon-sarjan animessa esiintyvä Ash Ketchumin ystävä ja vastustaja. Hänet on nimetty Hiroshi Yamauchin, Nintendon entisen toimitusjohtajan mukaan. Hänen japaninkielinen nimensä tarkoittaa "kaukaista ja laajaa" (溥), kun taas hänen englanninkielinen nimensä tulee nimestä Richard, joka puolestaan tarkoittaa saksaksi "urheaa voimaa" (sana koostuu sanoista ric, "voima, johtaa, johtaja" ja hard, "rohkea, kova"). Ritchien ensiesiintyminen videopeleissä oli Pokémon Puzzle Leaguessa.

title: M. Bison

text: Shadaloon "neljästä taivaallisesta kuninkaasta" () tuli pelattavia hahmoja Street Fighter II:n toisessa versiossa, Street Fighter II' – Champion Editionissa. Bison pysyi Street Fighter II:n loppuvastuksena, kunnes vuonna 1994 ilmestyneessä Super Street Fighter II Turbossa tiettyjen pelivaatimusten suorittamisella uusi hahmo Akuma ilmestyy loppuotteluun tappaen Bisonin ja haastaen pelaajahahmon lopputaisteluun.

title: Street Fighter IV

text: Pelin hahmoista Akuma, Cammy, Dan, Fei-Long, Gen, Gouken, Rose, Sakura ja Seth esiintyvät pelihahmoina vain konsoli- ja tietokoneversioissa. Akuma, Gouken ja loppuvastus Seth ovat salaisia hahmoja, joiden avaaminen vaatii pelaajalta tyypillistä vaativamman pelisuorituksen. Pelin anime-välinäytöksissä esiintyvät myös edellisten "Street Fighter" -pelien pelaajahahmoista Sagatin oppipoika Adon ("Street Fighter" ja "Street Fighter Alpha"), kuolleeksi julistettu Guilen paras ystävä Charlie ("Street Fighter Alpha") sekä kiinalaiskaksoset Yun ja Yang ("Street Fighter III"). Sarjan vakituisista ei-pelaajahahmoista välinäytöksissä esiintyvät Ken Mastersin vaimo Eliza ja Cammy Whiten esimies eversti Keith Wolfman.

title: Luettelo Pokémon-sarjan hahmoista

text: Solidad (tunnetaan myös nimellä Soledad, japaniksi サオリ Saori) on eräs hahmo Pokémon-animessa. Hän on Pewter Citystä kotoisin oleva Pokémon-koordinaattori, jota vastaan May taisteli Kanton Suurfestivaalissa ja myös voitti sen Battle Frontier -kauden aikana.

title: Luettelo Tekken-pelisarjan hahmoista

text: Kazumi on Heihachin vaimo ja Kazuyan äiti. Hän toimii pelin loppuvastustajana ja pystyy Kazuyan ja Jinin tavoin muuttumaan Devil Kazumi -muotoon. Kazumi on nähtävästi tuntenut Akuman pitkään, ja vielä tuntemattomasta syystä Akuma on palveluksen velkaa Kazumille.

title: Street Fighter II: The Animated Movie

text: "Street Fighter II: The Animated Moviessa" Shadalowlawin monitorissa Ryun ja Kenin mestarin nimeksi mainitaan Goutetsu. Elokuva on täten Goutetsun ensiesiintyminen, vaikka hänestä vain kuuluu Goutetsun ääni. Ennen elokuvaa ilmestyneessä Masaomi Kanzakin mangassa "ssa" Ryun ja Kenin mestarin nimeksi kuitenkin mainittiin Gouken. "Street Fighter Alphassa" Akuman loppunäytöksessä Goutetsun ja Goukenin hahmot liitettiin pelisarjan viralliseen juoneen ja esiteltiin ensimmäisen kerran Goutetsun ulkonäkö. Virallisesti Goutetsu oli Goukenin ja Akuman mestari, jonka murhasi Akuma ennen kuin Gouken otti Ryun ja Kenin oppilaikseen. Akuma tekee elokuvassa cameoroolin nojaten muuria vasten Kalkuttaan sijoittuvassa kohtauksessa.

title: Street Fighter Alpha 2

text: "Alpha 2:ssa" on myös vaihtoehtoasuja ja vaihtoehtoverisiota eri hahmoista. Chun-Lista on hänen versionsa "Street Fighter II" -pelistä ja Akumasta on vieläkin voimakkaampi versio Shin Akuma, joka esiintyy salaisena tietokoneen ohjaamana hahmona yksinpelissä. Pohjoisamerikkalaisessa kolikkopeli versiossa peliin on piilotettu kolme lisähahmoa, jotka eivät esiinny japanilaisessa versiossa. Hahmot ovat Ryun rinnakkaisversio Evil Ryu, sekä Zangiefin ja Dhalsimin "Street Fighter II – Champion Edition" asusteilla.

title: Akuma (Street Fighter)

text: Akuman alkuperäinen nimi Japanissa on Gōki, mutta Capcom USA päätti uudelleennimetä hahmon Super Street Fighter II Turbon Yhdysvaltain-julkaisussa. Capcom USA antoi hahmolle nimeksi "paholaista" tarkoittavan japaninkielisen sanan ().

title: Akuma (Street Fighter)

text: Akuma esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1994 ilmestyneessä Street Fighter II:n viimeisessä versiossa, Super Street Fighter II Turbossa. Jos pelaaja saavutti tietyt pelivaatimukset yksinpelissä, Akuma ilmestyy pelin viimeisessä ottelussa tappaen loppuvastuksen M. Bisonin ja haastaen pelaajahahmon kaksintaisteluun. Akuman ilmestyminen otteluun muistuttaa yhdysvaltalaisen pelilehden Electronic Gaming Monthlyn vuoden 1993 aprillipilaksi kirjoitettua vitsiartikkelia, jonka mukaan Street Fighter II:n pelaaminen tietyillä pelivaatimuksilla siirtää loppuottelun pomohahmoksi Bisonin paikalle Sheng Longiksi kutsutun piilotetun hahmon. Artikkeli oli tarkoitettu humoristiseksi huijaukseksi, mutta monet Street Fighter II:n pelaajat luottivat vilpittömästi artikkelin todenmukaisuuteen. Akuman sijoittaminen piilotetuksi hahmoksi, yhtäkkinen ilmestyminen loppuotteluun ja erittäin tehokkaat hyökkäykset olivat yhtäläisyyksiä Electronic Monthlyn artikkelin Sheng Longin kanssa.[1] Capcom kuitenkaan ei ole vahvistanut Sheng Longin suhdetta Akuman ensiesiintymiseen Super Street Fighter II Turbossa.

title: Akuma (Street Fighter)

text: Luokka:Kuvitteelliset murhaajat Luokka:Street Fighter -pelisarjan hahmot Luokka:Videopelien loppuvastukset