query: Missä Sir William Bragg syntyi?

title: William Bragg

text: Bragg syntyi 2. heinäkuuta 1862 Stoneraise Placessa, Wigtonin kylässä Cumberlandissa. Hänen isänsä Robert John Bragg oli entinen merikauppias, joka oli ryhtynyt maanviljelijäksi. Äiti Mary Wood kuoli Braggin ollessa seitsemänvuotias. Äitinsä kuoleman jälkeen hän muutti setänsä apteekkari William Braggin luokse Market Harboroughiin Leicestershireen. Siellä Bragg kävi kansakoulun. Vuonna 1873 11-vuotias Bragg osallistui Oxfordin Junior Local -kokeisiin, jotka hän läpäisi koko maan nuorimpana sinä vuonna. Hänen vahvimmat aineensa olivat matematiikka ja nykyaikaiset kielet.

title: Kokeellinen fysiikka

text: Kokeellisia fyysikoita ovat olleet muiden muassa Galileo Galilei, Michael Faraday, Ernst Mach, Ernest Rutherford, Wilhelm Conrad Röntgen, Antoine Henri Becquerel, Marie Curie, John William Strutt, Sir Joseph John Thomson, Max von Laue, William Lawrence Bragg, Albert Abraham Michelson, Robert Andrews Millikan, Sir Chandrasekhara Venkata Raman, Enrico Fermi, Ernest Orlando Lawrence, William Bradford Shockley ja John Bardeen.

title: William Lawrence Bragg

text: Vuodesta 1938 vuoteen 1953 Bragg toimi Cavendish-laboratorion kokeellisen fysiikan professorina Cambridgen yliopistossa. Tuona aikana laboratoriossa aloitettiin biologisten materiaalien, muun muassa proteiinien ja DNAn, tutkiminen röntgenkristallografialla. Sittemmin Nobel-palkitut Francis Crick ja James D. Watson (DNA) sekä Max Perutz (hemoglobiini) tekivät uraauurtavat löytönsä Braggin toimiessa laboratorion johtajana.

title: William Bragg

text: Tämä kolmen vuoden intensiivinen tutkimus toi Braggille mainetta tieteellisessä yhteisössä. Hän julkaisi tuona aikana 18 artikkelia aina muutaman kuukauden välein.[4] Bragg teki sekä teoreettisia että kokeellisiakin tutkimusta..[8] Hän lähetti tuloksensa Rutherfordille, joka kannusti häntä jatkamaan työtään. Bragg valittiin Royal Societyn jäseneksi 1909 tieteellisten saavutuksiensa ansiosta.[6]

title: William Bragg

text: Vuonna 1930 Bragg sai Copley-mitalin. Hänestä oli tullut tieteen merkkihenkilö ja kansallinen suuruus. Hän oli kunniatohtori kuudessatoista yliopistossa ja jäsen useassa tieteellisessä seurassa. Vuonna 1931 Bragg valittiin ansioritarikunnan jäseneksi (Order of Merit). Vuonna 1935 hänet valittiin Royal Societyn puheenjohtajaksi, vaikka Bragg piti itseään liian vanhana tehtävään. Bragg oli aina ollut kiinnostunut tieteen tuomisesta kansalle. Hän osallistui radion puheohjelmiin, jotka jäivät myös hänen viimeiseksi julkiseksi esiintymisekseen. Braggin sydän oli alkanut heiketä ja torstaina 10. maaliskuuta 1942 hän kuoli kotonaan. Hänen muistotilaisuutensa pidettiin Westminster Abbeyssä.

title: Röntgendiffraktio

text: Wilhelm Röntgenin löydettyä röntgensäteilyn 1895 ei kestänyt kauan, että se jo löysi sovellutuksia, jotka perustuivat röntgensäteilyn absorptioon. Vuonna 1912 keksittiin uusi tapa käyttää röntgensäteilyä, kun Max von Lauen idean perusteella röntgensäteiden diffraktio kiteestä todennettiin kokeellisesti. Pian löydön jälkeen vuosina 1913 ja 1914 William Henry Bragg ja William Lawrence Bragg omalta osaltaan edistivät havainnon kehittämistä menetelmäksi. Laue sai löydöstä Nobelin fysiikanpalkinnon 1914 ja Braggit 1915. Laue-kuva tarkoittaa nykyään polykromaattisella röntgensäteilyllä otettua diffraktiokuviota yksittäiskiteestä. Braggien nimi taas jäi elämään Braggin laissa, johon röntgendiffraktion käyttö menetelmänä tänäkin päivänä suurelta osin perustuu.

title: William Lawrence Bragg

text: Bragg meni naimisiin 1921 Alice Grace Jenny Hopkinsonin kanssa ja he saivat kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.

title: William Bragg

text: Braggin hallinnon aikana Royal Institutionin talo remontoitiin ja luentosali muutettiin nykyaikaisten vaatimusten mukaiseksi. Davy-Faraday laboratorioon rakennettiin röntgengeneraattoreita, jotka nopeuttivat tutkimusta ja tekivät lyhytaikaisen altistamisen mahdolliseksi. Bragg seurasi tieteen uusia kehityksiä aktiivisesti. Eräässä vaiheessa Bragg päätti, että käytännön tutkimuksen ohella olisi hyvä olla myös perusteellista teoreettista tutkimusta. Hän tuki aktiivisesti H. A. Jahnin ja W. H. J. Childsin matemaattista tutkimusta metaanin spektristä. Hän oli myös kiinnostunut K. Lonsdalen ja H. Smithin tutkimuksesta diffuusiopisteistä, joita voitiin havaita orgaanisissa ja epäorgaanisissa yksittäisissä kiteissä. Tästä aiheesta Bragg kirjoitti myös omia artikkeleja ja muistioita, viimeisen juuri ennen kuolemaansa.

title: William Bragg

text: Sir William Henry Bragg (2. heinäkuuta 1862 – 10. maaliskuuta 1942 Lontoo) oli brittiläinen fyysikko. Hän tutki yhdessä poikansa Sir William Lawrence Braggin (1890–1971) kanssa kiteiden atomirakenteita käyttämällä röntgensäteilyä. Heidän työnsä loi röntgenkristallografian perusteet ja toi heille Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1915.[1]

title: William Bragg

text: Vuonna 1875 Bragg aloitti opiskelun King William's Collegessa Mansaarella. William-setä olisi halunnut hänen menevän Shrewsburyyn, mutta Robert-isä päätti toisin. King William's Collegen kuri oli tiukka ja sosiaalinen sekä psykologinen painostus kova. Oppilaiden välinen kiusaaminen oli myös yleistä. Raamatun opit ja helvettiin joutuminen olivat yleisen pelon kohteina King William's Collegessa. Bragg selviytyi kouluajasta seuraamalla tarkasti koulun sääntöjä ja keskittyen opiskeluunsa. Raamattua kohtaan hänelle kehittyi elinikäinen pelko, vaikka hän puhui uskonnon ja tieteen yhteydestä myöhemmin. Vapaa-aikana Bragg urheili aktiivisesta ja osallistui koulun tarjoamiin sosiaalisiin ja opetuksellisiin aktiviteetteihin. Julkaisemattomassa omaelämäkerrassaan hän kuvailee itseään hiljaiseksi ja ujoksi koulupojaksi. Hän kertoo pitäneensä jo silloin matematiikan opiskelusta. Vuonna 1880 Bragg palkittiin stipendillä Cambridgen yliopiston Trinity Collegeen. Hänen katsottiin kuitenkin olevan 17-vuotiaana liian nuori aloittamaan opiskelun. Seuraavana vuonna Bragg yritti korottaa stipendiä, mutta epäonnistui. Hänelle myönnettiin pienempi stipendi Trinity Collegeen aiemman menestyksen ansiosta.

title: William Bragg

text: Max von Lauen vuonna 1912 tekemä havainto röntgensäteen diffraktoitumisesta yksittäisessä NaCl-kiteessä sai Braggin ja hänen poikansa William Lawrencen kiinnostuksen. Bragg havaitsi, että jos Lauen diffraktiokuvien kide on kuutio, jonka jokaisessa kulmassa on atomi, silloin koordinaatiston origon ja jokaisen Lauen pisteen välille voidaan piirtää suora viiva, joka kulkee atomin läpi.[7] William Lawrence Bragg selitti tämän yksinkertaisemmin Braggin lain avulla, joka selittää Lauen pisteiden olevan eri tasoissa olevien atomien taittamia säteitä. Bragg käytti poikansa kaavaa laskeakseen atomitasojen välisen etäisyyden, kun röntgensäteen aallonpituus tiedetään.[4] He julkaisivat ensimmäisen yhteisen artikkelin vuonna 1913. Bragg rakensi varhaisen röntgenspektrometrin tutkimusta varten.[4] Spektrometri toimi ionisoivana kammiona, joka havaitsi ja mittasi säteet. Braggien tutkimukset osoittivat, että heijastuneiden säteiden määrää ei voinut selittää vain yhdellä tasolla. Se, vaikuttaako taso vahvistavasti vai heikentävästi heijastuneisiin säteisiin, on riippuvainen tasojen etäisyydestä toisistaan.[4]

title: William Bragg

text: Bragg aloitti työskentelyn Adelaiden yliopistossa vuonna 1886. Hänen työnsä oli raskasta, sillä kykenevistä opiskelijoista oli pulaa. Tästä syystä hän keskittyi opettamiseen eikä tehnyt omaa tutkimusta, vaikka seurasikin tieteen tapahtumia. Hän ystävystyi paikallisen mahtimiehen, postimestarikenraali sir Charles Toddin kanssa ja vuonna 1889 nai tämän tyttären Gwendolinen. Avioliitosta tuli kolme lasta, William Lawrence, Robert ja Gwendolen. Braggin itsevarmuus ja persoona kasvoivat Adelaidessa ja hänestä tuli nopeasti suosittu. Hän pelasi golfia ja tennistä, maalasi vesiväreillä ja pyöräili ahkerasti. Hän toimi myös paikallisen kirjaston, museon ja taidegallerian kuvernöörinä.

title: Billy Bragg

text: Stephen William ”Billy” Bragg (s. 20. joulukuuta 1957) on englantilainen muusikko. Hänen laulujensa tyyli on sekoitus folkia, punkkia ja protestimusiikkia. Bragg tunnetaan erityisesti poliittisesti kantaa ottavista sanoituksistaan. Yli 30 vuoden uransa aikana hän on työskennellyt useiden tunnettujen muusikoiden kuten Johnny Marrin, Kirsty MacCollin, R.E.M:n ja Wilcon kanssa.

title: William Lawrence Bragg

text: Sir William Lawrence Bragg (31. maaliskuuta 1890 – 1. heinäkuuta 1971) oli australialais-brittiläinen fyysikko, joka palkittiin isänsä William Braggin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnolla 1915 kiderakenteiden analysoimisesta röntgensäteilyllä.

title: William Bragg

text: Bragg tutki myös, miten beeta- ja gammasäteet erottivat toissijaisia elektroneja materiasta. Hän käytti niistä nimitystä beetasäteet. Tämä tutkimus yhdessä Sir John Madsenin kanssa loi pohjan Braggin käsitykselle röntgensäteilyn hiukkasluonteesta. He osoittivat, että beetasäteiden synty oli riippuvainen gammasäteilyn laadusta, ei sen intensiteetistä. Bragg kehitteli näkemystään röntgen- ja gammasäteilyn hiukkasluonteesta. Hän päätteli säteiden olevan neutraaleja, massiivisia partikkeleja, koska sähkö- ja magneettikentät eivät vaikuttaneet niihin. Säteiden ajatteleminen neutraaleina pareina tuki Braggin tuloksia. [7] Hiukkasteoria selitti monia röntgen- ja gammasäteiden ominaisuuksia. Tutkimuksiensa yhteydessä Bragg havaitsi, että röntgensäteiden ionisaatio on epäsuora, koska säteily vapauttaa toissijaisia elektroneja. Hän oli ensimmäinen, joka ehdotti tätä ja tuki teoriaa kokeilla.

title: William Bragg

text: Braggit rakensivat yhdessä varhaisen röntgenspektrografin, jossa platina antikatodin röntgensäteily kulkee tutkittavan kiteen läpi ja taittuu ionisaatiokammioon. Jos taittunut säde ei kohtaa Braggin lain vaatimuksia, kidettä voidaan pyörittää kunnes laki toteutuu. Tällä laitteella Braggit havaitsivat, että heijastunut säteily saa kolme maksimia, kun kidettä pyöritetään. Näin he pystyivät selvittämään, että Lauen tutkima NaCl-kide on täydellinen kuutio. Braggit havaitsivat myös, että muutkin kiteet tuottivat kolme maksimia.[7] Tämä varhainen ionisaatiospektrometri on pohjana nykyaikaisille röntgendiffraktiometreille, joita käytetään kristallografiseen tutkimukseen.[8]

title: Katariina Parr

text: Katariina syntyi noin vuonna 1512 joko Parrissa, St Helensissä, Kendalin linnassa tai Blackfriarsissa Lontoossa. Hänen isänsä oli sir Thomas Parr Kendalin Westmorlandista ja hänen äitinsä Maud Green. Kendalissa uskotaan, että Katariina syntyi itse Kendalin linnassa. Katariinalla oli kaksi sisarusta, veli William Parr, Northamptonin 1. markiisi, ja sisar Anne Parr, joka meni myöhemmin naimisiin Pembroken 1. jaarlin William Herbertin kanssa.

title: William Bragg

text: Vuoden 1885 lopulla Thomson kysyi Braggilta, oliko tämän opiskelutoveri hakemassa juuri vapautunutta professuuria Adelaiden yliopistossa, Australiassa. Tämä oli epäsuora kehotus Thomsonilta ja osoitti hänen uskonsa Braggin kykyihin. Se oli myös kannustus nuorelle matemaatikolle, että jo hänen ikäisellään olisi mahdollisuudet tulla valituksi. Valinnan virkaan tekivät J. J. Thomson ja viran entinen haltija Horace Lamb. Bragg valittiin 23 ehdokkaan joukosta erityisesti hänen matemaattisten taitojensa takia. Adelaiden yliopiston professuurin (Elder Professor of Mathematics and Physics) vaativuus tarkoitti, että Braggin oli tutustuttava fysiikkaan.[2] Kymmenen kuukautta kestänyt merimatkan tarjosi siihen hyvän mahdollisuuden.

title: Don Carlos Buell

text: Syksyllä 1862 konfederaation kenraali Braxton Bragg valtasi Kentuckyn ja Buell joutui vetäytymään pohjoiseen Ohio-joelle saakka. Buell taisteli Braggia vastaan ratkaisemattomassa Perryvillen taistelussa 8. lokakuuta 1862, mikä pysäytti konfederaation invaasion ja pakotti heidät palaamaan Tennesseehen, mutta hän estänyt Braggin vetäytymistä. Tämän päätöksen vuoksi hänet vapautettiin komennosta 24. lokakuuta ja korvattiin William S. Rosecransilla. Buell vietti seuraavan puolitoista vuotta Indianapolisissa toivoen saavansa sotilastehtäviä, jotka parantaisivat hänen maineensa, hän väitti ettei ollut seurannut Braggia tarvikkeiden puutteesta. Uutta nimitystä ei tullut ja hän lähti sotilastehtävistä 23. toukokuuta 1864. Grant kuitenkin tarjosi hänelle komennusta, mutta Buell kieltäytyi pitäen sitä rappion merkkinä.

title: William Bragg

text: Sodan jälkeen Bragg aloitti työskentelyn University Collegessa, jonne hän perusti tutkijaryhmän kiteiden rakenteiden tutkimusta varten. University Collegen tutkimusvälineistö ei ollut parhaassa kunnossa, joten Bragg oppilaineen aloitti sen parantelun. Hän jatkoi aktiivisesti tutkimuksiaan kiderakenteiden parissa. Braggit olivat jakaneet tutkimuskentän orgaanisiin ja epäorgaanisiin kiteisiin. Bragg otti orgaaniset kiteet ja aloitti tutkimalla naftaleenin ketjurakennetta jauhemenetelmällä. Tutkimukseen hän käytti Leedsissä kehittelemäänsä röntgenspektrografia. Braggin oletus oli, että bentseenirengas on oikea, muotonsa säilyttävä rakenne. Hänen tuloksensa vahvistivat tämän oletuksen. Bragg tutki myös jään mahdollista rakennetta.

title: Vuorisuola

text: Vuorisuolalla on mineralogian historian kannalta huomattava merkitys, sillä se oli ensimmäinen mineraali, jonka atomitason kiderakenne saatiin selville. Englantilaiset fyysikot Sir William Henry Bragg ja Sir William Lawrence Bragg selvittivät sen röntgendiffraktiolla vuonna 1913 aloittaen siten röntgenkristallografian aikakauden.

title: William Bragg

text: Vuonna 1915 Bragg nimitettiin fysiikan professorin virkaan Lontoon University Collegeen (Quain Professor of Physics), mutta ensimmäisen maailmansodan takia hän toimi laivaston palveluksessa ensimmäiset vuodet. Bragg oli heinäkuussa 1915 perustetun keksintö- ja tutkimushallinnon (The Board of Inventions and Research) alkuperäinen jäsen. Hallinnon tehtävä oli auttaa laivastoa sotaponnisteluissa. Bragg asetettiin sukellusveneiden vastaisten keinojen kehittelyosaston johtoon. Heidän onnistui rakentaa vedenalaisten äänien havainnointiin käytettävä hydrofoni, josta oli suurta hyötyä taistelussa sukellusveneitä vastaan. Bragg sai komentajan arvon (CBE) vuonna 1917 ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1920. Samana vuonna hänestä tuli Trinity Collegen kunniajäsen.

title: William Bragg

text: Bragg oli vaimoineen asunut maalaisasunnossa Wharfedalessa, mutta pitkän välimatkan takia he muuttivat Watlandsiin, Surreyyn. Perheen toinen poika Robert oli saanut surmansa ensimmäisen maailmansodan taisteluissa Ranskassa. Gwendolen-tytär oli arvostettu taiteilija, ja William Lawrence Bragg professori Cambridgen yliopistossa. Braggin Gwendoline-vaimon kuolema 1929 oli suuri menetys perheelle ja heidän ystävilleen. Hänen kuolemansa jälkeen Gwendolen-tyttärestä tuli isänsä lähimmäinen aina tämän kuolemaan saakka.

title: William Bragg

text: Vuonna 1908 Bragg valittiin fysiikan professoriksi Leedsin yliopistoon (Cavendish Professor). Se oli kunnianosoitus alfahiukkastutkimuksen tuomasta menestyksestä. Hän palasi perheineen Englantiin seuraavana vuonna. Alku Leedsissä oli raskas Braggille. Hän oli ylityöllistetty saadakseen opetuksen laboratoriossa järjestykseen. Opiskelijat eivät arvostaneet hänen luentojaan ja näkemys valon luonteesta aiheutti riitoja kollegojen kanssa. Braggin Gwendoline-vaimolle muutto Englantiin oli vielä raskaampi. Kaunis ja rauhallinen Adelaide muuttui likaiseksi, teollistuneeksi Leedsiksi. Pohjoisen maaseutu ja oman talon puutarha samoin kuin aktiivinen sosiaalinen elämä auttoivat sopeutumisessa. Braggin omia vastoinkäymisiä lievensi tieto hänen poikansa William Lawrence Braggin menestyksestä Trinity Collegessa Cambridgen yliopistossa.

title: William Bragg

text: Löydökset herättivät kysymyksiä, olivatko heijastuneet säteet syntyneet, kun röntgensäde osuu kiteeseen. Bragg tarttui tähän aiheeseen, sillä se tarjosi mahdollisuuden puolustaa hänen hiukkasteoriaansa. Hän tutki heijastunutta säteilyä ionisaatiokammiossa ja havaitsi, että se ionisoi kaasua aivan samalla tavalla kuin tavalliset röntgensäteetkin. Tulokset pystyi selittämään vain, jos röntgensäteily oli aaltomaista. Bragg kuitenkin totesi, että ionisaatioprosessin aikana säteet käyttäytyvät kuin hyvin organisoituneet hiukkaset.[7]

title: William Bragg

text: Tieteellisen tutkimuksen Bragg aloitti 1890-luvulla myöhäisellä iällä. Hän tapasi Ernest Rutherfordin ensimmäisen kerran vuonna 1895 tehdessään kokeita Hertzin oskillaattorilla. Rutherfordista tuli hänelle tärkeä ystävä ja tukija. Kuultuaan Wilhelm Röntgenin tekemästä löydöstä Bragg rakensi assistenttinsa kanssa oman röntgenputken. Sillä kuvattiin William Lawrencen murtunut kyynärpää, mikä oli ensimmäinen muistiinmerkitty röntgensäteilyn lääketieteellinen käyttötapaus Australiassa.[6] Bragg oli myös kiinnostunut Marie Curien tutkimuksesta radonilla ja hankki sitä omia kokeitaan varten. Nämä varhaiset kokeet olivat kuitenkin muiden tuloksien toistamista.

title: William Bragg

text: Vuonna 1881 Bragg aloitti opintonsa Trinity Collegessa. Hän oli aluksi ujo ja yksinäinen ja koki ettei voinut liittyä opiskelijoiden klubeihin. Sen sijaan hän keskittyi opiskeluun ja tenniksen pelaamiseen. Braggin valmentaja Tripos-koetta varten oli J. J. Thomsoniakin valmentanut Edward Routh, joka uskoi hänen kykyihinsä. Bragg menestyikin hyvin vuoden 1882 kokeissa. Kolmen seuraavan vuoden ajan Bragg opiskeli matematiikkaa päivittäin. Hän kulutti tiiviiseen opiskeluun koko aamupäivän, pari tuntia iltapäivällä ja vielä tunnin illalla.[4] Intensiivisen opiskelun ansiosta Bragg sai Tripos-kokeiden ensimmäisestä osasta kolmanneksi parhaan arvosanan (Third Wrangler) vuonna 1884. Seuraavaa osaa varten Bragg erikoistui fysiikkaan ja hankki käytännön kokemusta. Vuoden 1885 kokeissa hän saavutti parhaan arvosanan. Hänen olisi ollut mahdollista hakea apurahaa, mutta kovan kilpailun takia Bragg päätti aloittaa käytännön fysiikan tutkimuksen Cavendish laboratoriossa.[5] Vuoden loppuun mennessä hän tunsi J. J. Thomsonin erittäin hyvin.

title: William Bragg

text: Vuonna 1919 Bragg piti joululuennon (Christmas Lecture) Royal Institutionissa. Nuorille kuuntelijoille suunnattu luento oli aiheesta "Äänien maailma". Se vahvisti Braggin mainetta erinomaisena ja innostavana luennoitsijana, joka kykeni selittämään vaikeiksi koettuja tieteellisiä asioita tavallisille kuulijoille. Vuonna 1923 Royal Institutionin silloinen johtaja Sir James Dewar kuoli, ja hänen paikkansa vapautui. Virkaan toivottiin Rutherfordia, joka kuitenkin kieltäytyi ja suositteli Braggia tilalleen. Royal Institution tarjosi Braggille ne resurssit, joita hän tarvitsi oman tutkimuksen tekemiseen. Braggistä tuli Royal Institutionin johtaja (Fullerian Professor of Chemistry, Director of Laboratory, Superintendent of the House, Director of the Davy-Faraday Research Laboratory), jonka alaisuuteen kuului muun muassa Davy-Faraday laboratorio. Royal Institution ei ollut parhaassa kunnossa, kun hän aloitti työnsä. Tutkijat olivat ikääntyneitä ja tutkimusvälineistö vanhentunutta. Braggin onnistui palauttaa Royal Institution vanhaan kunniaansa vuoden aikana. Hän sai apua Rutherfordilta, joka vieraili usein laboratoriossa. Bragg toi sinne oman tutkimusryhmänsä University Collegesta. Heidän ensisijainen tehtävänsä oli rakentaa uusia laitteita röntgentutkimusta varten ja jatkaa orgaanisten kiteiden ketjurakenteiden parissa. Bragg ei kyennyt osallistumaan tutkimukseen niin tiiviisti kuin aiemmin, mutta valvoi sitä tarkasti. Hänen tärkeimpiin tehtäviinsä kuului kansantajuisten luentojen antaminen (Christmas Lectures), joiden aiheita hän käytti myös tieteellisissä esitelmissään.

title: William Lawrence Bragg

text: Lawrence Braggin isä William Bragg oli Lawrencen syntymäkaupungin Adelaiden yliopistossa matematiikan ja fysiikan professorina. Lawrence aloitti matematiikan opinnot samaisessa yliopistossa 14-vuotiaana 1904 ja valmistui 1908. Vuotta myöhemmin he muuttivat Englantiin Bragg vanhemman saatua viran Leedsin yliopistosta. Lawrence Bragg jatkoi opintoja Cambridgen Trinity Collegessa valmistuen 1912 pääaineenaan fysiikka. Saman vuoden syksyllä hän jo julkaisi tutkielman Max von Lauen havaitsemasta röntgendiffraktiosta lehdessä "Proceedings of the Cambridge Philosophical Society". Lawrence Braggin 1912 löytämä röntgendiffraktion tulkintaan olennaisesti liittyvä linkki kiteen atomien välimatkan ja röntgensäteilyn sirontakulman välillä tunnetaan nykyään Braggin lakina.

title: William Bragg

text: Braggin varsinainen kiinnostus tutkimusta kohtaan heräsi vasta vuonna 1904, jolloin hän piti esitelmän Australian Association of the Advancement of Sciencelle Dunedinissa, Uudessa-Seelannissa. Esitelmäänsä varten Bragg luki Philipp Lenardin tutkimuksen katodisäteiden absorptoitumisesta materiaan ja kiinnostui siitä, miten alkeishiukkaset läpäisevät materiaa. Lenardin kokeessa elektronisäteen hajoamisen syyksi oli esitetty sen kulkeminen läheltä voimakeskusta. Bragg kuitenkin päätteli, että Lenardin johtopäätöksen perusteella alfahiukkasten pitäisi läpäistä ohut tinapaperi helposti ottaen huomioon niiden massan. Hän totesi esitelmässään, että alfahiukkasten läpäisyvoima on riippuvainen niiden kulkemasta etäisyydestä silloin, kun kriittinen etäisyys on ylitetty. Muutoin etäisyydellä ei ole merkitystä. Bragg rakensi yksinkertaisen laitteen, jolla hän alkoi mitata alfahiukkasten kantamaa.[7] Tämä elektrometri mittasi alfahiukkasen ionisaation, kun se kulki ohuen ilmakerroksen läpi. Menetelmällä hän sai tarkan kantaman alfahiukkaselle ja mittasi lisäksi sen ionisaation vaihtelun. Yhdessä Richard Kleemanin kanssa hän havaitsi, että materian pysäytysvoima on verrannollinen sen atomimassan neliöjuureen.


query: Milloin Heian-kausi oli Japanissa?

title: Heian-kausi

text: Heian-kausi () on klassisen Japanin historian viimeinen kausi, joka kesti vuodesta 794 vuoteen 1185. Heian-kaudella kungfutselaisuus ja muut kiinalaiset vaikutukset saavuttivat Japanissa huippunsa. Heian-kautta pidetään myös Japanin keisarillisen hovin huippukautena ja kausi tunnetaan taiteestaan, erityisesti runoudesta ja kirjallisuudesta. Kausi oli myös samurai-luokan nousun aikaa. Nimi "Heian" tarkoittaa japaniksi rauhaa.

title: Heian-kyō

text: Heian-kyō (, kirjaimellisesti ’rauhan ja turvallisuuden pääkaupunki’) on Japanin Kioton kaupungin alkuperäinen nimi. Heian-kyō perustettiin vuonna 794, kun keisari Kanmu siirtyi sinne aiemmasta pääkaupungista Nagaoka-kyōsta. Muodollisesti se pysyi Japanin pääkaupunkina yli tuhannen vuoden ajan vuoteen 1869 saakka, kunnes keisari siirtyi Tokioon – lukuun ottamatta lyhyttä ajanjaksoa vuonna 1180, kun pääkaupunki oli Fukuhara-kyōssa. Kirjaimellisesti pääkaupunkia merkitsevää nimeä ”Kioto” ("Kyōto") kaupungista alettiin käyttää vasta 1000-luvun loppupuolella.

title: Heian-palatsi

text: Heian-palatsi koostui suuresta suorakulmion muotoisesta ja muureilla ympäröidystä alueesta, jonka sisäpuolella oli useita seremoniaalisia ja hallinnollisia rakennuksia. Niihin kuuluivat valtion ministeriöt. Alueella oli myös erikseen muureilla ympäröity "sisäpalatsi" eli Japanin keisarin asuinpaikka. Keisarin asuintilojen lisäksi sisäpalatsissa olivat keisarin puolisoiden asunnot sekä joitakin keisariin läheisesti liittyviä virallisia ja seremoniaalisia rakennuksia.

title: Kamakura-kausi

text: Japanin suhteet Kiinaan olivat katkenneet 900-luvun puolivälissä, kun Heian-hallitus sulkeutui ja keskittyi sisäisiin asioihin, ja Kiinaa vallinnut Tang-dynastia heikkeni. Vähäistä kaupankäyntiä häiritsivät japanilaiset merirosvot. 1268 tuli tieto vallan vaihdoksesta Pekingissä: Kublai-kaani joukkoineen hallitsi nyt Kiinaa, ja halusi myös Japanin alistuvan valtaansa.

title: Japanin historia

text: Muromachi-kausi merkitsi lähes jatkuvaa sisällissotaa. Suurin osa kahakoista oli kuitenkin pienimuotoisia ja paikallisia, ja kauppa ja kulttuuri kehittyivät huomattavasti poliittisesta epätasapainosta huolimatta. Maataloustuotanto kasvoi, ja Heian-kauden maaorjat pääosin vapautuivat ja ryhtyivät pienviljelijöiksi. Viralliset kauppayhteydet Kiinaan solmittiin uudelleen, vaikka japanilaiset merirosvot (wakō) häiritsivätkin kiinalaisten kauppaa. Suhteet ulkomaihin olivat huomattavan vilkkaat, ja japanilaiset kauppiaat levittäytyivät aina Kaakkois-Aasiaan saakka, jonne syntyi japanilaisia kaupunkiyhteisöjä (nihonmachi). Sisäkaupan kehittymiselle ratkaisevaa oli liikennereittien paraneminen, ja uusia kaupunkeja syntyi satamiin ja muihin solmukohtiin.[62][56][63][64]

title: Japanin historia

text: Keisari Kammu siirsi maan pääkaupungin Heian-kyōhon, nykyiseen Kiotoon, vuonna 794. Heian-kaudella Japanin kansallinen kulttuuri kehittyi huomattavasti ja kasvoi itsenäiseksi kiinalaisista esikuvistaan. Viralliset suhteet rappeutuvaan Tang-dynastian Kiinaan lakkautettiin 800-luvun lopussa. Uusi kulttuuri sai jalansijaa kuitenkin varsinaisesti vasta 900-luvulta alkaen.[20][36] Pääkaupungin huippuunsa kehittynyt hovikulttuuri oli huomattavan erillään sitä ympäröivästä maatalousväestöstä ja provinssien todellisuudesta.[37]

title: Japanin historia

text: Nara-kauden buddhalaisuus oli perustunut suoraan kiinalaiseen buddhalaisuuteen, mutta Heian-kaudella kehittyi kaksi japanilaisten munkkien perustamaa suuntausta, Tendai ja Shingon.[40][17][41] Lisäksi kauden lopussa 1100-luvulla puhtaan maan buddhalaisuus, Jōdo-shū, muodostui omaksi koulukunnakseen.[17][42] Kulttuurin japanilaistuminen oli nähtävissä erityisesti kirjallisuudessa. Aiemmin japania oli kirjoitettu kiinalaisin merkein, mutta 900-luvulla niistä kehitettiin japanin kielelle sopivammat kana-tavuaakkoset, hiragana ja katakana. Miesten odotettiin yhä käyttävän kirjoittaessaan kiinaa, joten suurin osa Heian-kauden proosakirjallisuudesta on naisten kirjoittamaa. Ajan merkittävimpien teosten joukkoon nousevatkin Murasaki Shikibun Genjin tarina ja Sei Shōnagonin Tyynykirja, jotka kuvaavat elämää Heian-kauden hovissa.[20][43][27][44] Heian-kauden runoutta kerättiin useaan keisarilliseen runoantologiaan, joista ensimmäinen oli Kokin-wakashū vuodelta 905. Aiemmista tyyleistä syntynyt waka-runous kehittyi erottamattomaksi osaksi hovielämää.[40]

title: Heian-palatsi

text: Heian-palatsi oli Japanin pääkaupunkina vuosina 794–1868 toimineen Heian-kyōn eli nykyisen Kioton alkuperäinen keisarillinen palatsi. Se toimi Japanin hallinnollisena keskuksena ja keisarin asuntona suurimman osan Heian-kautta vuosina 794–1185. Kaupungin suunnitteluun käytettyjen kiinalaisten periaatteiden mukaisesti palatsi sijaitsi kaupungin pohjoispuolen keskiosassa .

title: Heian-kausi

text: * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: Sesshō ja kanpaku

text: Sesshō () oli Japanissa joko lapsikeisaria ennen täysi-ikäisyyttään tai keisarinnaa avustamaan nimetyn henkilön arvonimi. Kanpaku () oli taas teoriassa tietynlainen keisarin pääneuvonantaja, mutta toimi käytännössä sekä aikuista keisaria avustavan sijaishallitsijan että ensimmäisen sihteerin tittelinä. Heian-kaudella sesshō ja kanpaku toimivat käytännössä Japanin hallitsijoina. Titteleiden välillä ei ollut juuri lainkaan käytännön eroa, ja useat henkilöt vain vaihtoivat titteliä keisarin saavuttaessa täysi-ikäisyyden, tai aikuisten keisarien kuollessa tai vetäytyessä valtaistuimelta. Arvominiä kutsuttiin kollektiivisesti nimellä sekkan (); sukuja, joilla oli titteleihin yksinoikeus, nimitettiin termillä "sekkan-ke". Heian-kauden jälkeen valta siirtyi shōguneille.

title: Murasaki Shikibu

text: Murasaki Shikibu (, noin 973 – noin 1014) oli kirjailija, runoilija ja palveli hovinaisena Heian-aikakauden kuninkaallisessa Japanissa. Hänen tunnetuin kirjansa on 54-osainen "Genjin tarina", joka on kirjoitettu japanin kielellä noin vuosien 1000 ja 1008 välissä.

title: Heian-kausi

text: Hevospäinen Bodhisattva Kannon, 1100-luku Dai'itoku myō, 1100-luku Hugen enmei -bodhisattva, 1100-luku Bodhisattva Kannon, 1100-luku

title: Shōtōkan

text: Shōtōkanissa harjoiteltavat katat pohjautuvat vanhoihin okinawalaisiin liikesarjoihin. Tyylissä harjoitellaan yleisesti 26 kataa. Heian shodan, Heian nidan, Heian sandan, Heian yondan, Heian godan, Bassai dai, Jion, Empi, Kanku dai, Hangetsu, Jitte, Gankaku, Tekki shodan, Tekki nidan, Tekki sandan, Nijūshiho, Chinte, Sōchin, Meikyō, Unsu, Bassai shō, Kanku shō, Wankan, Gojūshiho shō, Gojūshiho dai ja Jiin.

title: Heian-kausi

text: Vaikka Heian-kausi olikin epätavallisen pitkä rauhallinen kausi, Japani toisaalta heikentyi kaudella taloudellisesti ja suuri osa maan väestöstä ajautui köyhyyteen. Hyväosaisia aatelisia (Yokibito, "hyvät ihmiset") oli noin viisi tuhatta ehkä noin viiden miljoonan asukkaan maassa. Yksi syy samuraiden valtaannousuun olikin hovin kyvyttömyys hallinnoida Japania ja sen provinsseja. Vuoteen 1000 mennessä hallitus ei enää kyennyt painamaan rahaa, joka oli hiljalleen katoamassa. Kaupalle tarpeellisen välineen puute heijastuukin ajanjakson kirjallisuudessa – mm. läheteille annetaan rahan sijasta hyödyllisiä tavaroita, kuten vanha silkkikimono. Fuijwara-hallitsijat eivät myöskään kyenneet pitämään yllä kunnollisia poliisivoimia, mikä jätti matkaajat alttiiksi rosvoille. Tämä heijastuu myös kirjallisuudessa päähenkilöiden yöllä matkustamista kohtaan tuntemina pelkoina.

title: Japanin historia

text: Heian-kausi merkitsi myös keisarin vallan vähittäistä heikkenemistä. Keisari Kammu yritti elvyttää ritsuryō-hallintojärjestelmää, jota hän muokkasi ajan vaatimusten mukaisesti ja joka pysyikin muodollisesti voimassa useiden vuosisatojen ajan.[20][38] Maan todellinen tilanne kuitenkin erkani vähitellen ritsuryō-hallinnon ihanteista. Maanjakojärjestelmän toteuttaminen käytännössä osoittautui vaikeaksi. Yksityinen maanomistus lisääntyi, ja Heian-kauden puolivälistä lähtien yksityiset suurtilat eli shōenit onnistuivat pääosin saamaan vapautuksen veroista. Tämä johti keskushallinnon verotulojen heikkenemiseen.[20] Valta alkoi siirtyä paikallisille päälliköille, kun valtion ote provinsseista höltyi eikä se enää kyennyt ylläpitämään lakia ja järjestystä. Vähitellen shōenit kehittyivät läänityksiksi, ja maahan syntyi myöhemmin feodaalinen järjestelmä.[36][37]

title: Heian-kausi

text: Heian-kautta edelsi Nara-kausi. Heian-kausi alkoi vuonna 794 Japanin 50. keisarin, Kammun, siirrettyä maan pääkaupungin Heian-kyōhon (nykyinen Kioto). Nimellisesti valta oli keisarilla, mutta todellisuudessa sitä käytti Fujiwara-klaani. Suojellakseen etujaan maakunnissa Fujiwarat ja muut aatelisklaanit tarvitsivat vartijoita, sotilaita ja poliiseja. Niinpä sotilasluokan valta kasvoi koko Heian-kauden ajan. Jo vuonna 939 Taira no Masakado uhkasi keskushallituksen valtaa kansannousussa itäisessä Hitachin provinssissa, ja lähes samaan aikaan Fujiwara no Sumitomo kapinoi lännessä. Sotilasvallankaappauksen uhka oli kuitenkin vielä kaukana.

title: Nara-kausi

text: Nara-kausi () kesti Japanin historiassa noin vuodet 710–794. Keisarinna Genmei perusti maan pääkaupungin Heijō-kyōhon (平城京, nykyinen Nara), jossa se oli vuoteen 784 asti. Tällöin keisari Kammu siirsi pääkaupungin Nagaoka-kyōhon ja kymmenen vuotta myöhemmin Heian-kyōhon eli Kiotoon, mikä päätti Nara-kauden ja aloitti Heian-kauden.

title: Insei

text: Insei () eli luostarihallinto oli hallintojärjestelmä Japanissa. Siinä keisari laskeutui valtaistuimelta mutta piti kuitenkin vaikutusvaltansa. Eläköityneitä keisareita yleensä kutsutaan termillä "daijō tennō" tai "jōkō". Jos keisari valitsi liittyvänsä buddhalaiseen luostariin, hänestä tuli "daijō hōō" eli luostarikeisari. Daijō tennōita ja luostarikeisareita oli ennen ja jälkeen Heian-kauden, mutta insei-järjestelmällä tarkoitetaan yleensä keisari Shirakawan vuonna 1086 aloittamaa hallintoa Heian-kaudella.

title: Klassinen japani

text: Klassinen japani () oli japanin kielen Heian-kaudella vuosina 794–1185 käytetty muoto. Se oli vanhan japanin kielen seuraaja.

title: Heian-kausi

text: Buddhalaisuus alkoi levitä koko Japaniin Heian-kaudella pääasiassa kahden esoteerisen lahkon, Tendain (天台, taivaan jalusta) ja Shingonin (真言, tosi sana), kautta. Tendai sai alkunsa Kiinassa ja perustuu lootussutraan, yhteen mahayana-buddhalaisuuden tärkeimmistä sutrista. Shingon on Japanille alkuperäinen, Kūkain perustama lahko. Kūkai (空海, myös Kobo Daishi, 弘法大師) teki vaikutuksen Kammua (782-806) seuraaviin keisareihin ja myös moniin japanilaisiin sukupolviin ei vain "pyhyydellään" vaan myös kalligrafiallaan, maalauksellaan ja veistoksillaan. Kammu oli itse tärkeä Tendai-lahkon suojelija, ja lahko nousi erittäin vaikutusvaltaiseksi seuraavien vuosisatojen aikana. Hiei-vuorella sijaitsevan Tendai-luostarikompleksin ja vuoren juurella olevan uuden pääkaupungin keisarillisen hovin välille kehittyi tiivis suhde, ja Tendai painottikin opeissaan uskollisuutta keisaria ja valtiota kohtaan. Heian-kaudella syntyi myös Jōdo Shinshū -buddhalaisuus, jonka perusti Shinran.

title: Suzakumon

text: Suzakumon () oli Japanin muinaisten pääkaupunkien kuten Nara-kauden Heijō-kyōn ja Heian-kauden Heian-kyōn (eli nykyisen Kioton) keisarillisten palatsien eteläpuolinen pääportti. Se oli palatsien porteista kaikkein tärkein.

title: Japanin kulttuuri

text: Japanilaisen kuvanveiston kultakautena on pidetty etenkin Nara-kautta 700-luvulla, jolloin sen tekniikat monipuolistuivat ja kypsyivät Tang-dynastian Kiinan vaikutuksessa. Kauden merkittävimpiin saavutuksiin kuuluu Tōdai-jin temppelin alun perin yli 14 metriä korkea, pronssista valettu suuri Buddha. Heian-kaudella yhteyksien heiketessä Manner-Aasiaan kuvanveisto kehittyi Japanissa muiden taiteenlajien tavoin itsenäisesti. Kauden huomattavin kuvanveistäjä oli 1000-luvulla elänyt Jōchō, joka erikoistui temppeliveistoksiin ja jonka mestariteos on Byōdō-inin uudella yosegi-zukuri-tekniikalla valmistettu Amida Buddhan patsas. Hänen tyyliään jäljiteltiin laajalti. Heian-kautta seuranneella Kamakura-kaudella uudet vaikutteet saivat aikaan Heian-kauden seesteisen mietiskelevää tyyliä realistisemman virtauksen, jonka mestareihin lukeutuivat Kōkei sekä hänen seuraajansa Unkei ja Kaikei. Heitä työllisti eritysesti Naran suurien temppelien rakentaminen uudelleen Genpei-sodan jälkeen. Tämän jälkeen kuvanveisto kuitenkin maneeristui ja keskinkertaistui, suureksi osaksi siihen pidättyvästi suhtautuvan zenbuddhalaisuuden vaikutuksesta.[12][13]

title: Japanin kirjallisuus

text: Heian-kautta pidetään Japanin keisarillisen hovin huippukautena, ja se muistetaan taiteen, erityisesti runouden ja kirjallisuuden, kehityksestä. Ensimmäinen hiraganalla kirjoitettu säilynyt kirja on Ki no Tsurayukin "Tosa nikki" (935). Japanin kirjallisuus nousi kukoistukseensa Murasaki Shikibun 1000-luvulla kirjoittaman "Genjin tarinan" (Genji monogatari) myötä. Kirjaa on sanottu maailman ensimmäiseksi romaaniksi. Muita huomattavia teoksia olivat runokokoelma "Kokin-wakashū" (905) ja Sei Shōnagon "Makura no sōshi" (1002), joka kertoi elämästä keisarin hovissa.

title: Heian-kausi

text: Vaikka kirjoitettu kiina (Kanbun, 漢文) säilyikin Heian-kaudella keisarillisen hovin virallisena kielenä, kana-merkistöjen kehittäminen ja käyttö aiheuttivat Japanissa kirjallisuuden buumin. Useista uusista kirjallisuuden lajeista, kuten romaanista, kertovasta monogatari</i>sta ja esseestä huolimatta lukutaito oli yleistä vain hovin ja buddhalaisen papiston keskuudessa.

title: Heian-palatsi

text: Yhtä Japanin keisarillisista arvonmerkeistä, keisarin kopiota pyhästä peilistä, säilytettiin Dairin Unmeiden-hallissa ().

title: Heian-kausi

text: Japanin nykyisen kansallislaulun Kimi Ga Yon sanat kirjoitettiin Heian-kaudella, kuten myös Murasaki Shikibun Genjin tarina, yksi ensimmäisistä japaninkielisistä romaaneista. Murasaki Shikibun aikalaisen ja kilpailijan Sei Shōnagon keräsi ajatukseksensa keisarinnan palveluksessa toimiessaan Tyynykirjaan (枕草子, Makura no sōshi) 990-luvulla. Kuuluisa japanilainen irohana tunnettu runo kirjoitettiin myös Heian-kaudella.

title: Japani

text: Varhaisimmat kirjalliset vaikutteet saapuivat Japaniin Kiinasta ja maahan omaksuttiin kiinan kirjoitusjärjestelmä. Japanin kirjallisuuden aikaisimmat merkittävät teokset ovat historiankronikat Kojiki ja Nihonshoki sekä 700-luvun waka-runouden kokoelma Man'yōshū. Heian-kaudella kehitettiin oma japanilainen kana-aakkosto. Varhaisin kertomakirjallisuuden teos lienee 900-luvun alun Taketori monogatari; muita varhaiskirjallisuuden merkkiteoksia ovat Heian-kauden hovielämää kuvaava Sei Shōnagonin Tyynykirja ja maailman ensimmäisenä romaanina pidetty Murasaki Shikibun Genjin tarina. Runouden valtavirran muodosti ketjurunous renga. Sen seuraajaksi kehittyivät kevyempi haikai, jonka mestarina tunnetaan Matsuo Bashō 1600-luvulta, ja urbaani kyōka. Edo-kaudella kirjallisuus siirtyi samurai-yläluokan harrastuksesta porvariston ja alempien yhteiskuntaluokkien saataville, ja lukutaito ja kirjanpainaminen yleistyivät. Edo-kauden viihdekulttuuri on nähtävissä esimerkiksi kaskukirjallisuudessa, joka kehittyi myöhemmin rakugo-komiikaksi.[3] Meiji-kaudella Japanin kirjallisuus modernisoitui ja alkoi sisällyttää itseensä länsimaisia elementtejä. Ensimmäiset ”nykyaikaiset” romaanikirjailijat olivat Sōseki Natsume ja Mori Ōgai, joita seurasivat Ryūnosuke Akutagawa, Jun'ichirō Tanizaki, Yasunari Kawabata, Yukio Mishima, Osamu Dazai ja viime aikoina Haruki Murakami. Kaksi japanilaista kirjailijaa on voittanut Nobelin kirjallisuuspalkinnon: Yasunari Kawabata vuonna 1968 ja Kenzaburō Ōe vuonna 1994.

title: Dajōkan

text: Dajōkan oli ministeristö Nara- ja Heian-kauden Japanissa ja lyhyen aikaa vielä Meiji-perustuslain aikana.

title: Nara-kausi

text: Sisäinen hallintotaistelu jatkui keisarillisessa hovissa koko Nara-kauden ajan. Keisarillisen perheen jäsenet, johtavat hoviperheet kuten Fujiwara-klaani ja buddhalaiset papit taistelivat vallasta. Myöhäisellä Nara-kaudella hovin taloudelliset rasitteet kasvoivat, ja hovi alkoi irtisanoa vähemmän välttämättömiä virkailijoitaan. Vuonna 792 luovuttiin yleisestä asevelvollisuudesta, ja paikallishallinnon päälliköiden annettiin perustaa yksityisarmeijoita hoitamaan poliisitehtäviä. Hallinto alkoi hajaantua, ja vallan palauttamiseksi keisariperheelle Japanin pääkaupunki siirrettiin lopulta vuonna 784 Nagaokaan ja vuonna 794 to Heian-kyōhon 26 kilometriä Narasta pohjoiseen. 1000-luvun loppuun mennessä Heian-kyōn kaupunkia kutsuttiin jo yleisesti nimellä "Kyōto" (京都, pääkaupunki).

title: Ujigami-jinja

text: Ujigami-jinja () on šintolainen pyhäkkö Japanissa Kioton prefektuurissa Ujin kaupungissa Kioton eteläpuolella. Se sijaitsee Ujigawan itäpuolella Asahiyama-vuoren juurella. Ujigamin pyhäkön päähalli ("honden") on rakennettu Heian-kaudella, ja sitä pidetään Japanin vanhimpana pyhäkkörakennuksena. Alun perin Ujigami-jinja on perustettu läheisen Byōdō-inin suojeluspyhäköksi.


query: Kuka Peter Drucker oli?

title: Peter Drucker

text: Peter Ferdinand Drucker (19. marraskuuta 1909 Wien – 11. marraskuuta 2005 Claremont, Kalifornia[1]) oli syntyperältään itävaltalainen (vuodesta 1943 Yhdysvaltojen kansalainen[2]) kirjailija-professori, joka oli erikoistunut hallintotieteisiin ja erityisesti johtamiseen.

title: Peter Drucker

text: Drucker ei ollut koskaan erityisen suosittu akateemisen yhteisön keskuudessa. Hänen töitään ja ideoitaan pidettiin liian vähäiseen tutkimukseen perustuvana ja pinnallisina. Tämän johdosta Druckerin tuotanto ei löytänyt kovinkaan usein tietään oppimateriaaleihin, eikä hänen virkaansa pidetty kaikkien kollegoiden mielestä oikeilla perusteilla ansaittuna.[7]

title: Peter Drucker

text: Drucker suosii läpi kirjallisen tuotantonsa minimalistista näkökulmaa, mitä tulee tarjottaviin tuotteisiin, valittaviin toimialoihin sekä henkilöstön määrään (ulkoistamisen tarve). Hänen mielestään olemassa oleva, vakiintunut brändi asettaa rajoitukset tuotevalikoimalle. Klassisina esimerkkeinä Drucker tuo esille esimerkiksi Coca-Colan New Coke -harharetken. Hän korosti luopumisstrategioiden tarvetta. Yritysten olisi osattava hankkiutua eroon ideoistaan jo ennen kuin ne vanhentuvat[5]. Drucker näki eilispäivän menestykseen nojaamisen yritystoiminnan kannalta tuhoisana, mutta inhimillisenä taipumuksena. Drucker kritisoi F. W. Taylorin tieteellisen liikkeenjohdon konemaista ihmiskuvaa. Taylorismin ajatusta, että työtä voisi mitata, analysoida ja parantaa Drucker piti kuitenkin erinomaisena. Drucker tuo esille myös sen, että tietotyöläisen tuottavuutta ei voida mitata tai parantaa vanhan tayloristisen mallin pohjalta[6]. Drucker oli mahdollisesti tavoitejohtamisen isä, joskin hän ei luonut mitään -ismiä tai julistanut mitään keksintöä omanaan. Johtamisen muoti-ilmiöiden sijasta Druckerin huomio oli aina perusideoissa ja -taidoissa. Hän näki tarpeen yhteisöllisyydelle vastauksena ihmisten sosiaalisiin tarpeisiin. 1980-luvulla hän ehdotti, että entistä laajamittaisempi osallistuminen vapaaehtoistyöhön olisi tie yhteisöllisyyteen. Druckerin mielestä yhtiöillä oli kolme vastuuta: tehdä voittoa, pitää henkilöstö tyytyväisenä ja kantaa sosiaalinen vastuu. Hän sai kovaa kritiikkiä monilta aiemmilta kannattajiltaan julistaessaan, että yritysjohdolle tunnin työstä maksettavan kompensaation ei tulisi olla yli kaksikymmenkertainen verrattuna alimpaan palkkaluokkaan.

title: Peter Drucker

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Drucker, Peter F.| title = Johtamisen haasteet.| publisher = WSOY| year = 2000| version = suom. Maarit Tillman| id = ISBN 951-0-24666-2| accessdate = 24.1.2008}}

title: Peter Drucker

text: Itävalta-Unkarin ensimmäisessä maailmansodassa kärsimän tappion jälkeen työllistymismahdollisuudet Druckerin syntymäkaupungissa olivat huonot. Tämän johdosta hän muutti Saksaan.

title: Jälkikapitalistinen yhteiskunta

text: Peter Druckerin vuonna 1993 julkaistussa teoksessa "Post-Capitalist Society" hän kuvailee jälkikapitalistista yhteiskuntaa sellaiseksi, jossa yksityishenkilöt eivät omista pääomaa, vaan erilaiset suuret organisaatiot omistavat pääoman. Druckerin mukaan tärkein tuotannontekijä jälkikapitalistisessa yhteiskunnassa on tieto. Druckerin mukaan ihmiset joilla on tietoa syrjäyttävät toisilleen vastakkaiset työväen ja pääoman omistajien luokat. Rahoituksen ja pääoman merkitys jälkikapitalismissa on Druckerin mukaan aikasempaa pienempi.

title: Peter Drucker

text: Drucker julkaisi yhteensä noin 40 kirjaa seitsemällä eri vuosikymmenellä

title: Peter Drucker

text: The Age of Discontinuity (1968)

title: Prosessijohtaminen

text: Peter Drucker (Drucker 1954) arvosteli taylorilaisessa ajattelussa sitä, että organisaatiossa toimivaa ihmistä pidettiin lähinnä huonosti suunniteltuna ja epävarmana koneena. Hänen mukaansa vaille huomiota jäivät ihmisen vahvat ominaisuudet kuten kyky tehdä monia asioita, päätellä loogisesti, harkita ja arvioida asioita. Drucker arvosteli vanhaa organisaatioajattelua erityisesti siitä, että organisaation perusrakenteet, toiminnot oli määritelty toisilleen läheisten taitojen kokonaisuuksiksi. Drucker suositteli tavoitteisiin perustuvaa työnjakoa. Käytännössä se tarkoittaa ihmisten järjestämistä sellaisiin ryhmiin, että yhteen kootaan se, mitä tarvitaan tavoitteiden toteuttamiseksi.

title: Peter Drucker

text: Drucker päätyi neljän Lontoon vuoden jälkeen lopulta vuonna 1937 Yhdysvaltoihin, jossa hänestä tuli toimittaja ja professori[3]. Kirjailija George Orwellin mukaan Drucker oli yksi harvoista kirjailijoista, jotka aavistivat Saksan ja Neuvostoliiton Molotov–Ribbentrop-sopimuksen, joskin Druckerkin oli odottanut osapuolten täysimittaista liittoutumista.[4] Vuonna 1943 hänestä tuli Yhdysvaltojen kansalainen.[2]

title: Peter Drucker

text: Leading in a Time of Change: What it Will Take to Lead Tomorrow (2001; yhdessä Peter Sengen kanssa) The Effective Executive Revised (2002) Managing in the Next Society (2002) A Functioning Society (2003) The Daily Drucker: 366 Days of Insight and Motivation for Getting the Right Things Done (2004)

title: Peter Drucker

text: Drucker kirjoitti seitsemällä eri vuosikymmenellä noin 40 kirjaa sekä lukuisia artikkeleita, muun muassa säännöllisesti Wall Street Journaliin ja Harvard Business Reviewiin. Hän toimi vielä 90 vuoden ikäisenäkin osa-aikaisena yritysten sekä yleishyödyllisten yhteisöjen konsulttina.

title: Peter Drucker

text: Drucker syntyi wieniläiseen virkamiesperheeseen. Hänen isänsä, Adolph Bertram Drucker oli Habsburg-suvun palveluksessa ollut korkea virkamies. Hänen äitinsä oli nimeltään Caroline Bond Drucker.[2]

title: Peter Drucker

text: Managing Oneself (1999) The Essential Drucker: The Best of Sixty Years of Peter Drucker's Essential Writings on Management (2001)

title: Peter Drucker

text: Drucker pettyi uransa loppuvaiheessa yrityselämän kankeuteen ja haluttomuuteen muuttua, kuten esimerkiksi General Motorsin tapauksessa, jossa johto ei noudattanut tilaustutkimuksensa suosituksia.

title: Peter Drucker

text: Tarrant, John C., Drucker: The Man Who Invented the Corporate Society (1976) ISBN 0-8436-0744-0 Beatty, Jack, The World According to Peter Drucker (1998) ISBN 0-684-83801-X Flaherty, John E., Peter Drucker: Shaping the Managerial Mind (1999) ISBN 0-7879-4764-4

title: Peter Drucker

text: Teollisuuden uusi yhteiskunta, suom. Arvo Puukari. WSOY (1954).

title: Peter Drucker

text: The Effective Executive in Action (2005)

title: Peter Drucker

text: Vuosina 1943–1945 GM:stä saamiensa kokemuksien pohjalta hän päätyi kirjoittamaan menestyskirjan, The Concept of the Corporation</i>in, josta tuli merkkipaalu johtamisen alalla. Kirjan sisältö keskittyi pääasiassa vallan- ja toimintojen hajauttamiseen sekä delegointiin. Korkean profiilin työ kasvatti kiinnostusta sekä Druckerin konsultointeihin että hänen kirjoihinsa. Myös kirjassa esitellylle GM:n tulosyksiköihin perustuvalle organisaatiomallille löytyi uusia innokkaita soveltajia.

title: Peter Drucker

text: The Practice of Management (1954)

title: Peter Drucker

text: Pettymykseksi osoittautui myös yritysjohtajien ylisuuri palkkaus kaikkine erikoisetuineen, joista pahimpia oli kultainen kädenpuristus, jonka Drucker katsoi tekevän yritysvaltauksista johtajien kannalta riskitöntä liiketoimintaa. Pettymysten johdosta hänen elämänsä loppuvaiheet kuluivat suuressa määrin yleishyödyllisten organisaatioiden parissa. Hyödynsaajina olivat muun muassa Pelastusarmeija ja Punainen Risti.[3]

title: Peter Drucker

text: Drucker toimi New Yorkin yliopiston hallintotieteiden professorina vuodet 1950–1971. Vuodesta 1971 kuolemaansa asti hän toimi Sosiaali- ja hallintotieteiden professorina Claremont Graduate Universityssä. Drucker lanseerasi tietotalouden (vuonna 1968) ja tietotyöläisen (vuonna 1959) käsitteet ja tulkitsi tietotyön merkitsevän aikaa, jolloin työntekijät – ei yhteiskunta tai suuromistajat – todella omistaisivat itse tärkeimmät tuotantovälineet.

title: Peter Drucker

text: Drucker seurasi alansa kehitystä teollisesta työstä yhä enemmän kohti tietotyötä ja keskittyi tutkimaan, miten johtamista tulisi kehittää vaatimuksiltaan ja luonteeltaan uudistuvissa organisaatioissa. Hänen esittämänsä ajatukset tuntuivat osuvan kohdalleen yhä paremmin mitä pidemmälle 1900-luvulla edettiin ja -yritykset saivat tuotantolinjansa sekä vahvaan vallan hierarkiaan pohjautuvat organisaationsa viritettyä.

title: Peter Drucker

text: Drucker avioitui vuonna 1937 Doris Schmitzin kanssa. He saivat myöhemmin yhden pojan ja kolme tytärtä.[2]

title: Peter Drucker

text: Druckerin mielestä ura yleishyödyllisissä yhteisöissä toimisi tasapainottavana tekijänä entistä pirstaloituneemmalle työuralle, jossa työpaikat vaihtuvat entistä useammin. Toisaalta hän toi esille myös sen, että nykyaikana henkilö voi olettaa elävänsä pitempään kuin keskimääräinen organisaatio. Yleishyödyllisten yhteisöjen johtamisesta tuttujen motivointi- ja palkitsemiskeinojen hän arveli yleistyvän tietotyössä.

title: Peter Drucker

text: Druckerin parhaat: valittuja kirjoituksia Peter F. Druckerin teoksista. WSOY (2002)

title: Peter Drucker

text: Hänen kaksi ensimmäistä liikkeenjohdon kirjaansa, The End of Economic Man ja The Future of Industrial Man olivat kirjoja, joissa hän toi esille näkökulman, että yritykset olivat sosiaalisia yhteisöjä talouteen perustuvan perusluonteensa lisäksi. Viimeksi mainittu kirja herätti myös General Motorsin mielenkiinnon ja Druckerilta päädyttiinkin tilaamaan tutkimus yhtiön johdosta.

title: Peter Drucker

text: Managing for the Future: The 1990s and Beyond (1992) The Post-Capitalist Society (1993) The Ecological Vision: Reflections on the American Condition (1993) The Theory of the Business (1994) Managing in a Time of Great Change (1995) Drucker on Asia: A Dialogue Between Peter Drucker and Isao Nakauchi (1997) Peter Drucker on the Profession of Management (1998) Management Challenges for the 21st Century (1999)

title: Peter Drucker

text: Saksassa Drucker teki töitä pankissa sekä toimittajana ja opiskeli Hampurin ja Frankfurtin yliopistoissa. Vuonna 1931 hän valmistui Frankfurtin yliopistosta filosofian tohtoriksi. Kaksi vuotta myöhemmin natsivaltion nousu pakotti Druckerin jälleen muuttamaan.

title: Tavoitejohtaminen

text: Tavoitejohtamisen lähtökohta on taylorismin kritiikki. Peter Drucker, jota pidetään tavoitejohtamisen viitekehyksen luojana (1954), arvosteli taylorismissa sitä, että organisaatiossa toimivaa ihmistä pidetään lähinnä huonosti suunniteltuna ja epävarmana koneena. Vaille huomiota jäivät ihmisen vahvat ominaisuudet kuten kyky tehdä monia asioita, päätellä loogisesti, harkita ja arvioida asioita. Drucker arvosteli vanhaa organisaatioajattelua erityisesti siitä, että organisaation perusrakenteet, toiminnot oli määritelty toisilleen läheisten taitojen kokonaisuuksiksi. Drucker suositteli tavoitteisiin perustuvaa työnjakoa. Käytännössä se tarkoittaa ihmisten järjestämistä sellaisiin yksiköihin, että yhteen kootaan se, mitä tarvitaan tavoitteiden toteuttamiseksi. Tavoitejohtamisen kantava ajatus on antaa tehtävän hoitajalle vapaus valita työliikkeensä eli keinot sovittuihin tavoitteisiin pääsemiseksi. Tavoitejohtamista voi kutsua myös työnjaoksi tavoitteiden mukaan.


query: Mikä on koko Afrikan pinta-ala?

title: Afrikka

text: Afrikka on maailman toiseksi suurin maanosa. Sen pinta-ala on 30365000 neliökilometriä,[1] joka on 20,3 prosenttia Maan maapinta-alasta. Afrikan noin 1,2 miljardia asukasta muodostaa noin 15 prosenttia ihmiskunnasta.

title: Edwardinjärvi

text: Edwardinjärvi on yksi Afrikan suurista järvistä. Se on osa Itä-Afrikan hautavajoaman pohjalla olevaa järviketjua muutamia kilometrejä päiväntasaajan eteläpuolella. Edwardinjärvi on läntisin Niilin lähdejärvistä. Järven pinta-ala on 2150 km², ja sen pinta 915 metriä merenpinnan yläpuolella.

title: Brasilian maantiede

text: Brasilian pinta-alaltaan pienimmän alueen eli Eteläisen alueen pinta-ala on 577214 neliökilometriä, joka vastaa 6,2% koko Brasilian pinta-alasta. Asukkaita on 25800000, eli 12,5% koko Brasilian pinta-alasta ja asukkaita on neliökilometriä kohti 43,46. Eteläisen alueen osavaltiot ovat Paraná, Rio Grande do Sul ja Santa Catarina ja suurimmat kaupungit Curitiba (1586848 asukasta), Porto Alegre (1360033 asukasta), Londrina (446822 asukasta), Joinville (429004 asukasta) ja Caxias do Sul (360223 asukasta).

title: Prisma (kauppaketju)

text: Pienemmissä Prismoissa myyntipinta-alaa on noin 4 000 m², suurimmissa noin 14 000 m². Kouvolan Prisman myyntipinta-ala on 26 000 m², ja koko Prisma-keskuksen pinta-ala on 43 000 m². Helsingin Kannelmäen Prisma-keskuksen myyntipinta-ala on 46 500 m² ja koko pinta-ala 101 000 m². Joensuun Prisman myyntipinta-ala on 35 000 m² ja koko Prisma-keskuksen pinta-ala on uusimman laajennuksen jälkeen 38 100 m².

title: Tanganjikajärvi

text: Tanganjika on pinta-alaltaan Afrikan toiseksi suurin järvi ja maanosan syvin järvi. Sen pinta-ala on 32000km², pituus yli 670km ja syvin kohta 1471m.[1] Tanganjikajärvi on luonnonoloiltaan ja biologialtaan ainutlaatuinen.

title: Nótia Ródos

text: Nótia Ródos eli "Etelä-Ródos" oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Kunnan pinta-ala oli 379 km², mikä teki kunnasta sekä Ródoksen saaren että koko Egean alueen pinta-alaltaan suurimman kunnan. Kunnan pinta-ala kattoi 27 prosenttia koko Ródoksesta. Kunnan kuntakeskus oli Gennádi. Vuoden 2011 alussa Nótia Ródos yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ródoksen kuntaan yhdessä Afántoun, Archángeloksen, Attávyroksen, Ialysóksen, Kallithéan, Kámeiroksen, Líndoksen ja Petaloúdeen kanssa.

title: Maa

text: Maa on ainoa aurinkokunnan planeetta, jonka pinnalla on nestemäistä vettä; se peittää noin 71 % koko pallon pinnasta. Tästä onkin syntynyt kutsumanimi "sininen planeetta". Maapallon kuivan maan pinta-ala on lähes täsmälleen sama kuin halkaisijaltaan puolet pienemmän Marsin koko ala.

title: Aavikko

text: Vuonna 2007 esitellyn Desertec-suunnitelman mukaan Eurooppa saisi vuoteen 2050 mennessä kuudesosan energiastaan Saharan aurinkovoimaloista. Samalla voimalat puhdistaisivat juomavettä merivedestä Saharan alueen asukkaille. Saharan aurinkoenergiaa pitäisi saada Eurooppaan vuoteen 2020 mennessä. Suunnitelman mukaan Pohjois-Afrikan rannikolle rakennettaisiin tuhat sadan megawatin laitosta. Saksalaistutkijoiden mukaan Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan aavikkoalueilla tuotettavalla energialla voitaisiin kattaa koko Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän sähköntarve, jos alueen pinta-alasta 0,3 prosenttia käytettäisiin sähköntuotantoon.[76]

title: Filippiinit

text: Filippiinit on 7107 saaren saaristovaltio, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 300000km². 11 suurinta saarta muodostaa 95% koko valtion pinta-alasta. Suurimpien saarten Luzonin ja Mindanaon osuus maan pinta-alasta on yli kaksi kolmannesta.[4]

title: Djibouti

text: Djiboutin tasavalta eli Djibouti (, , ) on pieni valtio Afrikan itäosassa, niin sanotussa Afrikan sarvessa, Punaisenmeren ja Adeninlahden erottavan Bab el Mandebin salmen kohdalla. Djiboutin naapurimaat ovat pohjoisessa Eritrea, lännessä sekä etelässä Etiopia ja idässä Somalia. Maa oli Ranskan siirtomaana aina vuoteen 1977 saakka. Maan pääkaupunki on Djibouti ja maassa elää arvion mukaan vuonna 2011 noin 760000 ihmistä, joista yli puolet elää pääkaupungissa. Djiboutilla on pinta-alaa 23200 neliökilometriä, josta 20 neliökilometriä on sisävesiä ja 10 neliökilometriä keinokasteltua aluetta. Djibouti on sekä ilmastollisesti että maankin osalta hyvin kuivaa ja polttavan kuumaa aluetta, minkä vuoksi viljelyskelpoista maata ei ole kuin 0,4 prosenttia koko pinta-alasta. Djibouti onkin erittäin riippuvainen elintarvikkeiden tuonnista.[1]

title: Pintaintegraali

text: Huomataan, että pinnan formula_6 kuvaaja on r-säteisen origokeskisen pallon ylempi kupu. Näin ollen koko pallon kuoren pinta-ala saadaan pinnan formula_6 kaksinkertaisesta pinta-alasta. Lasketaan nyt pinnan osittaisderivaatat:

title: Mokhotlong

text: Mokhotlong on yksi Lesothon kymmenestä alueesta. Se sijaitsee valtion itärajalla. Mokhotlongin pinta-ala on 4 075 neliökilometriä ja arvioitu asukasluku noin 105 500 (2011). Myös alueen pääkaupunki on nimeltään Mokhotlong. Pääkaupungissa asuu yli puolet koko alueen asukkaista. Mokhotlongin naapurialueet ovat Butha-Buthe, Leribe ja Thaba-Tseka. Idässä alue rajoittuu Etelä-Afrikan tasavaltaan.

title: Niili

text: Niili on leveimmältä kohdaltaan Edfussa 7,5 kilometriä leveä. Keskimäärin joki on 2,8 kilometriä leveä.[6] Niilin laakso on leveydeltään enimmillään 25 kilometriä.[7] Sudanin Manasirin autiomaassa hiekka yltää aivan joen partaalle.[8] Niilin valuma-alue on noin 3349000neliökilometriä, ja se kattaa kymmenesosan koko Afrikan pinta-alasta.[1]

title: Pohjois-Kap

text: Pohjois-Kap (, , , ) on yksi Etelä-Afrikan provinsseista. Se luotiin vuonna 1994 hajottamalla Kapmaan provinssi kolmeen osaan. Northern Capen pääkaupunki on Kimberley. Provinssissa on arviolta 1 193 780 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 372 889 neliökilometriä, joten se on Etelä-Afrikan provinsseista vähäväkisin mutta pinta-alaltaan suurin.

title: Namib-Naukluftin kansallispuisto

text: Puisto on yksi Afrikan laajimmista kansallispuistoista. Siihen kuuluu osia Namibin autiomaasta, jota pidetään maailman vanhimpana autiomaana, sekä Naukluftin seeprapuisto ja osia timanttialueesta. Koko kansallispuiston pinta-ala on lähes 50 000 neliökilometriä.

title: Kemijärvi (järvi)

text: Kemijärvi on Kemijoen vesistön suurin järvi. Se sijaitsee Lapissa, kokonaan Kemijärven kaupungin alueella. Järven pinta-ala on 230,91 neliökilometriä, ja se on pinta-alaltaan Suomen 19. suurin järvi. Järven pinnan korkeus on 148,8 metriä merenpinnasta. Järveä kuitenkin säännöstellään Juujärvellä sijaitsevalla Seitakorvan voimalaitoksella siten, että sen pinnan korkeus vaihtelee 142−149 metrin ja pinta-ala 130−285 neliökilometrin välillä.

title: Sudan

text: Sudanin tasavalta eli Sudan () on valtio Keski- ja Pohjois-Afrikassa, Sahelin alueella. Sen pinta-ala on 1,88 miljoonaa neliökilometriä, ja se on siten Afrikan kolmanneksi suurin valtio Algerian ja Kongon demokraattisen tasavallan jälkeen. Sudanin pohjoisosassa sijaitsevassa toimeenpanovaltaisessa pääkaupungissa[huom 1] Khartumissa asuu noin 2,5 miljoonaa ihmistä (metropolialueella 5–7 miljoonaa). Lakiasäätävä pääkaupunki on Omdurman. Koko maassa asuu lähes 35 miljoonaa ihmistä, joista 96,7 prosenttia on muslimeita. Sudanin rajanaapureita ovat pohjoisessa Egypti, idässä Eritrea sekä Etiopia, etelässä Etelä-Sudan, lounaassa Keski-Afrikan tasavalta, lännessä Tšad ja luoteessa Libya.

title: Mercatorin projektio

text: Todellisuudessa leveyspiirit ovat sitä lyhyempiä, mitä lähempänä napoja ne sijaitsevat ja pituuspiirit yhtyvät navoilla. Siten kartan mittakaava kasvaa länsi-itä-suunnassa napoja kohti. Jotta kulmat pysyisivät oikeansuuruisina, myös pohjois-eteläsuuntainen mittakaava kasvaa napoja kohti samassa suhteessa. Tästä seuraa, että kaukana päiväntasaajasta sijaitsevat alueet näkyvät Mercatorin projektion mukaan tehdyssä kartassa suhteettoman suurina verrattuna samansuuruisiin päiväntasaajan seudulla sijaitseviin alueisiin. Esimerkiksi Grönlanti näyttää suunnilleen Afrikan kokoiselta, vaikka todellisuudessa sen pinta-ala on alle 10 % Afrikan pinta-alasta. Myös Eurooppa näyttää Mercatorin kartassa suunnilleen Afrikan kokoiselta, vaikka todellisuudessa Euroopan pinta-ala on noin kolmasosa Afrikasta.

title: Pohjois-Amerikka

text: Pohjois-Amerikka on pohjoisella pallonpuoliskolla sijaitseva maanosa Etelä-Amerikan pohjoispuolella, Tyynenmeren ja Atlantin valtameren välissä. Sen pinta-ala on noin 24480000 neliökilometriä ja asukasluku yli 530 miljoonaa. Se on Aasian ja Afrikan jälkeen kolmanneksi suurin manner pinta-alaltaan ja Aasian, Afrikan ja Euroopan jälkeen neljänneksi suurin väkiluvultaan. Pohjois-Amerikassa on yhteensä 38 maata.

title: Bouvet’nsaari

text: Bouvet’nsaari () on Norjalle kuuluva asumaton saari Etelä-Atlantilla. Se sijaitsee 2 600 kilometriä lounaaseen Etelä-Afrikan Hyväntoivonniemestä. Saaren pinta-ala on noin 49 neliökilometriä. Saari on vulkaaninen ja noin 93-prosenttisesti jäätikön peitossa. Kasvillisuutta on vain harvoissa jäättömissä kohdissa, ja se koostuu kokonaan sammalista, jäkälistä ja levistä. Saarella elää laajoja hylje- ja merilintuyhdyskuntia. Runsaslukuisimmat lajit ovat kergueleninmerikarhu ja etelänmyrskylintu.

title: Luettelo Kanadan provinsseista ja territorioista pinta-alan mukaan

text: Pinta-alat on pyöristetty lähimpään neliökilometriin. Prosenttiluvut on ilmoitetty yhden desimaalin tarkkuudella. "Osuus" on provinssin tai territorion pinta-alan osuus vastaavasta koko Kanadan pinta-alasta.

title: Afrikka

text: Afrikan pinta-ala on 30,365 miljoonaa neliökilometriä.[1]

title: Mustakotka

text: Mustakotkaa tavataan Saharan eteläpuolisen Afrikan vuorilla Itä- ja Etelä-Afrikassa, erillispopulaationa Ennedin tasangolla Tšadissa, sekä harvinaisena Punaisenmeren vastarannalla Arabian niemimaan puolella. Lajin esiintymisalueen pinta-ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä. Laji on enimmäkseen paikkalintu.

title: Etelä-Afrikan luonto

text: Etelä-Afrikan pinta-alasta 1,5 % on metsää ja suojeltuja alueita on 6 %. Vuonna 1996 maassa oli 422 suojelualuetta, joiden kokonaispinta-ala oli 6,7 miljoonaa hehtaaria. Etelä-Afrikassa sijaitsevat Swartbergin vuoristo, Lohikäärmevuoret ja Sudwalan luolat.

title: Sanaga

text: Sanaga on Kamerunin suurin joki. Sen valuma-alue sijaitsee maan keskiosan ylängöillä ja rajoittuu lännessä Kamerunin selänteeseen ja pohjoisessa Adamawan ylätasankoon. Valuma-alue sijaitsee lähes kokonaan maan rajojen sisällä ja käsittää 28,6 prosenttia sen pinta-alasta. Kahdensadan neliökilometrin laajuinen alue kuuluu Keski-Afrikan tasavaltaan.

title: Kanadan maantiede

text: Kanadan pinta-ala on 9984670km², josta maata on 9093507km² ja vettä 891163km². Maan pinta-ala on hieman alle kolme viidesosaa Venäjän pinta-alasta, alle 1,3 kertaa suurempi kuin Australian pinta-ala, ja hieman pienempi kuin koko Euroopan pinta-ala.

title: Rukwajärvi

text: Rukwajärvi on matala laskujoeton järvi lounaisessa Tansaniassa, Itä-Afrikassa. Rukwajärven pinta-ala on 2 850 neliökilometriä, suurin syvyys 3 metriä ja korkeus merenpinnasta 793 metriä. Se sijaitsee Tanganjikajärven ja Njassajärven välissä. Rukwajärvi kuivuu ajoittain kokonaan ja sen vesi on suolapitoista.

title: Darfur

text: Darfur () on alue Sudanin länsiosassa. Sillä on yhteistä rajaa Etelä-Sudanin, Keski-Afrikan tasavallan, Tšadin ja Libyan kanssa. Alueen pinta-ala on 493,180 km² ja arvioitu asukasluku noin kuusi miljoonaa. Alue on lähes kokonaan tasaista ylänköaroa.

title: Turkanajärvi

text: Turkanajärvi sijaitsee pääosin Keniassa, mutta sen pohjoisosa ulottuu Etiopiaan. Se on Itä-Afrikan hautavajoaman syrjäisimpiä järviä, ja se sijaitsee aavikkoympäristössä. Turkanajärvi on noin 250 kilometriä pitkä, ja sen keskileveys on noin 30 kilometriä. Veden pinnantaso vaihtelee huomattavasti, mikä vaikuttaa myös järven pinta-alaan. Sen pinta-ala oli vuonna 1973 noin 7 560 neliökilometriä, kun 1990-luvun alussa se oli 6 750 neliökilometriä, kun veden pinta oli 3,5 metriä alempana. Encyclopædia Britannica antaa sen pinta-alaksi 6 405 neliökilometriä.

title: Kyogajärvi

text: Kyogajärvi on Itä-Afrikassa Ugandassa sijaitseva järvi. Valkoinen-Niili kulkee sen kautta matkallaan Victorianjärvestä Albertinjärveen. Järvi luetaan yleensä Afrikan suuriin järviin, mutta pienemmän kokonsa vuoksi sitä ei aina pidetä joukkoon kuuluvana. Järven pinta-ala on 1 720 neliökilometriä. Kyogajärvi on matala: keskisyvyys on kuusi ja suurin syvyys kahdeksan metriä.


query: Onko sunnuntai edelleen roomalaisessa ja juutalaisessa kalentereissa viikon ensimmäinen päivä?

title: Sunnuntai

text: Roomalaisessa ja juutalaisessa kalentereissa sunnuntai on viikon ensimmäinen päivä. Päivä on egyptiläisen ajanlaskun mukaan perinteisesti nimetty suurimman taivaankappaleen eli Auringon mukaan (dies solis).

title: Sapatti

text: Sapatti () on juutalaisuudessa viikoittainen lepopäivä, jota vietetään juutalaisen viikon viimeisenä päivänä, lauantaina. Sapatti perustuu Ensimmäisen Mooseksen kirjan luomiskertomukseen, jossa Jumala lepäsi luomisen seitsemäntenä päivänä. Sapatti on asetettu myös neljäntenä käskynä kymmenessä käskyssä (2. Moos. 20:8–12). Juutalaiset ovat noudattaneet sapattia mahdollisesti jo 1000-luvulta eaa. alkaen. Sapattia vietti pyhäpäivänään myös kristillinen alkuseurakunta, ja sitä viettää edelleen osa nykyisistä kristillisistä seurakunnista. Suurin sapattia viettävä kristillinen ryhmä on seitsemännen päivän adventistit.

title: Sunnuntai

text: Monissa kielissä sunnuntai on Auringon päivä. Päivä oli nimetty Auringon mukaan egyptiläisessä kalenterissa, josta tapa siirtyi Rooman valtakuntaan ja myöhemmin myös germaaneille. Latinaksi päivän nimi on dies solis, Auringon päivä. Myös saksan kielessä (Sonntag), hollannissa (Zondag), englannin kielessä (Sunday), japanin kielessä (日曜日 / Nichiyōbi) ja ruotsin kielessä (söndag) nimi johdetaan auringosta. Germaanisissa kielissä nimi tulee Sunnelta, saksien auringonjumalalta tai Sunnalta, joka oli skandinaavien auringonjumala.

title: Septuagesima

text: Vuonna 1970 katolinen kirkko poisti kalenteristaan esipaaston ja sen mukana myös septuagesiman ja sexagesiman. Kuusi vuotta myöhemmin myös anglikaaninen kirkko luopui näistä termeistä ja alkoi nimittää niitä yksinkertaisesti kolmanneksi ja toiseksi sunnuntaiksi ennen paastoaikaa. Myöhemmin samoin on tehty myös Suomen evankelis-luterilaisessa kirkoissa. Niinpä vuodesta 2001 lähtien näitä vanhoja nimiä ei enää ole suomalaisissakaan almanakoissa, vaan niiden niminä ovat Suomessakin kolmas ja toinen sunnuntai ennen paastonaikaa. Sitä vastoin kirkkokäsikirjoihin kuuluvassa evankeliumikäsikirjassa nimitykset septuagesima ja seksagesima ovat edelleen käytössä. Monina vuosina jompikumpi niistä kuitenkin sattuu samaksi päiväksi kynttilänpäivän kanssa, jolloin vain viimeksi mainittu nimi esiintyy päivän kohdalla almanakassa.

title: Paasto

text: Juutalaiset paastoavat seitsemänä juutalaisen kalenterin päivänä, joista viittä pidetään pienempinä paaston päivinä. Juutalaisuuden pyhin päivä, jom kippur on yksi juutalaisten tärkeimmistä paastopäivästä.

title: Tiša be'av

text: Tiša be'av on juutalainen juhlapäivä, jota vietetään juutalaisessa kalenterissa heinä- tai elokuulle osuvan av-kuukauden yhdeksäntenä päivänä. Se on juutalaisen vuoden surullisin päivä. Tälle päivämäärälle osuvat eräät juutalaisen historian suurimmista onnettomuuksista:Myöhemmin on samana päivänä alettu muistella myös seuraavia juutalaisia kohdanneita onnettomuuksia, jotka tapahtuivat juutalaisen kalenterin mukaan samana päivänä vuodesta tai ainakin lähellä sitä:Lisäksi Neljännen Mooseksen kirjan mukaan israelilaiset joutuivat Jumalan määräyksestä vaeltamaan erämaassa 40 vuotta rangaistukseksi uskottomuudesta hänen käskyjään kohtaan. Vaikka Raamatussa ei tässä kohdin mitään päivämäärää mainitakaan, Talmudin mukaan Jumala määräsi näin juuri av-kuukauden 9. päivänä.

title: Pääsiäinen

text: Oletettu ristiriita tulee siitä, että juutalaista uskontoa ja kulttuuria tuntematon lukija samaistaa sapatin yleensä lauantaihin. Todellisuudessa sapatti juutalaisille tarkoitti uskonnollista juhlaa viikonpäivästä riippumatta (kuten joulupäivä, joka vaihtaa kalenterissa viikonpäivää vuodesta toiseen). Koska ko. viikolla oli ensin pääsiäinen torstaina ja perjantaina puolestaan alkoi aina Nisan-kuussa (meidän kalenterimme maalis/huhtikuu) samaan aikaan vietettevä happamattoman leivän juhla, peräkkäin oli siten kaksi sapatinpäivää (Johannes viittaa tähän puhuessaan että sapatinpäivä oli "suuri", jota tavallinen lauantai ei voi mitenkään olla). Tällöin Jeesus ristiinnaulittiin torstaina, ja hän ylösnousi sunnuntaina. On myös huomattava, että juutalainen päivä lasketaan illasta seuraavaan iltaan, eikä aamusta iltaan. Myöskään Luukkaan evankeliumin 24. luvun kertomus opetuslapsista Emmauksen tiellä ei ole mielekäs, ellei ristiinnaulitsemisesta olisi kulunut kolme päivää (kertomus ajoitetaan tapahtuneeksi samana päivänä kun Jeesuksen hauta oli todettu tyhjäksi, eli kyseisen viikon sunnuntaiksi).

title: Sunnuntai

text: Sunnuntai (lyhenne su tai sunn.[1]) on lauantain ja maanantain väliin jäävä viikonpäivä. Se on nykyään eurooppalaisen SFS-EN 28601-standardin mukaan seitsemäs ja viimeinen viikonpäivä. Ennen vuotta 1973 sunnuntai oli viikon ensimmäinen ja lauantai viimeinen päivä. Tällöin kyseinen muutos toteutettiin Kansainvälisen standardoimisjärjestön (ISO) suosituksesta.

title: Jom Jerušalajim

text: Jom Jerušalajim eli Jerusalemin päivä () on kansallinen juhlapäivä Israelissa, jota vietetään sen muistoksi, että vanhakaupunki liitettiin Jerusalemiin kuuden päivän sodan tuloksena. Se tapahtui gregoriaanisen kalenterin mukaan 7. kesäkuuta 1967 mutta juutalaisen kalenterin mukaan Ijar-kuun 28. päivänä. Sen mukaisesti juhlaa vietetään vuosittain Ijar-kuun 28. päivänä.

title: Seitsemännen päivän adventismi

text: Seitsemännen päivän adventistit ovat maailmanlaajuisesti merkittävin adventistiryhmä. Sanoilla "seitsemännen päivän adventistit" viitataan tapaan viettää pyhäpäivää sapattina, (perjantain auringonlaskusta lauantain auringonlaskuun) sunnuntain sijaan. Liikkeen raamatuntulkinnan mukaisesti sunnuntai on viikon ensimmäinen päivä ja lauantai seitsemäs. Raamatussa vuorokausi vaihtuu auringon laskiessa, eikä keskiyöllä.

title: Islamilainen kalenteri

text:
Viikot ovat seitsenpäiväisiä. Päivä alkaa edellisen päivän auringonlaskusta. Perjantai on erityinen rukoukselle omistettu päivä, mutta ei varsinainen lepopäivä.
Sunnuntai (al-áhad) on viikon ensimmäinen päivä

title: Ajanlasku

text: 1792 Ranskassa tehtiin vallankumouksen jälkeen lyhytaikaiseksi jäänyt kalenteriuudistus, ns. "Järjen kalenteri", vallankumouskalenteri eli tasavaltalainen kalenteri, jossa oli 30-päiväisiin kuukausiin perustuva kalenteri, johon vuoden lopussa lisättiin viisi (karkausvuosina kuusi) ylimääräistä vapaapäivää. Siinä ajanlasku aloitettiin vuodesta 1792. Viikossa oli 10 päivää ja kuukaudessa oli täten 3 viikkoa. Napoleon palautti gregoriaanisen kalenterin 1806.

title: Lauantai

text: Roomalaisessa ja juutalaisessa kalenterissa lauantai on viikon viimeinen päivä. Se on saanut latinankielisen nimensä kirkkaudeltaan heikoimman antiikin aikana tunnetun planeetan Saturnuksen mukaan.

title: Muinaisen Egyptin kalenteri

text: Roomalaisen Censorinuksen mukaan egyptiläinen uudenvuodenpäivä olisi sattunut heinäkuun 20. päiväksi eli yhteen Siriuksen heliakkisen nousun kanssa vuonna 139 jaa., ellei aleksandrialaista kalenterinuudistusta olisi suoritettu. Tästä voidaan laskea, että näin oli kaksi edellistä kertaa sattunut vuosina 1322 eaa. ja 2782 eaa. Viimeksimainittua vuosilukua onkin yleisesti pidetty egyptiläisen kalenterin käyttöönoton ajankohtana. Koska kuitenkin Djer oli hallinnut jo tätä ennen, ovat jotkut tutkijat olettaneet kalenterin tulleen käyttöön jo yhtä Sothis-jaksoa aikaisemmin eli vuonna 4242 eaa.

title: Jumalanpalvelus

text: Suurin osa kristikunnasta kokoontuu jumalanpalvelukseen sunnuntaisin, mutta esimerkiksi Seitsemännen päivän adventistit kokoontuvat lauantaisin. Sunnuntai on kristinuskossa Jeesuksen ylösnousemuksen päivä, viikon ensimmäinen päivä ja sapatin jälkeinen päivä. Nykyään käytössä olevan viikkojärjestyksen mukaan maanantai on viikon ensimmäinen päivä, mutta tämä on varsin myöhään tehty muutos (v.1973 muutettu). Aikaisemmin sunnuntai oli viikon ensimmäinen päivä ja tämä käytäntö on ollut voimassa koko ajan Suomen ortodoksisessa kirkossa. Evankelis-luterilainen kirkko ja ortodoksinen kirkko järjestävät seurakunnissaan pääjumalanpalveluksen jossain seurakunnan kirkossa sunnuntaina kello 10. Seurakunnan pääjumalanpalvelus, josta kirkkojärjestys käyttää nimeä päiväjumalanpalvelus (KJ 2:2), voidaan pitää messun, sanajumalanpalveluksen, perhemessun, perhejumalanpalveluksen, konfirmaatiomessun tai kirkkovuoden juhla-ajan erityisjumalanpalveluksen kaavan mukaan. Päiväjumalanpalvelus pidetään seurakunnan kirkossa sunnuntaisin ja kirkollisina juhlapäivinä. Jos kirkkoja on useita, kirkkoneuvosto tai seurakuntaneuvosto päättää, missä kirkossa tai kirkoissa jumalanpalvelus kulloinkin pidetään. Jumalanpalvelus voidaan pitää myös muualla kuin kirkossa. Päiväjumalanpalvelus aloitetaan yleensä kello 10. Perustellusta syystä jumalanpalvelusaika voidaan muuttaa kirkkovaltuuston tai seurakuntaneuvoston päätöksellä, jonka tuomiokapituli vahvistaa. (KJ 3:2)

title: Viikko

text: Roomalaisen ja juutalaisen kalenterin mukaan viikko alkaa sunnuntaista ja päättyy lauantaihin.[1] Nykyisen 1970-luvun alussa annetun eurooppalaisen SFS-EN 28601-standardin mukaan, sekä kansainvälisen ISO 8601-standardin mukaan, viikko kuitenkin alkaa maanantaista ja päättyy sunnuntaihin. Useimmissa Euroopan maissa sovelletaan nykyisin tätä standardia. Suomessa sitä on käytetty vuodesta 1973. Virossa viikon on jo vanhastaan ajateltu alkavan maanantaista, sillä viron kielessä maanantai on esmaspäev (ensimmäinenpäivä), tiistai teisipäev (toinenpäivä) ja torstai neljapäev (neljäspäivä). Sen sijaan esimerkiksi Yhdysvalloissa viikon ensimmäisenä päivänä pidetään edelleen sunnuntaita ja viimeisenä lauantaita.[2][3]

title: Gregoriaaninen kalenteri

text: Vuonna 46 eaa. Julius Caesar oli määrännyt juliaanisen kalenterin otettavaksi käyttöön Rooman valtakunnassa. Siihen aikaan kevätpäiväntasaus sattui tavallisesti maaliskuun 25:ksi päiväksi. Vuonna 325 Nikean kirkolliskokous otti käyttöön karkean pääsiäissäännön, jonka mukaan pääsiäinen on kevätpäiväntasauksen jälkeisen täydenkuun jälkeinen sunnuntai. Kevätpäiväntasaukseksi määrättiin 21. maaliskuuta, päivä, joksi kevätpäiväntasaus tavallisimmin sattuu.

title: Tuomiosunnuntai

text: Tuomiosunnuntain nimi vaihtelee eri kielissä ja kirkkokunnissa. Katolisessa kirkossa se on "Herramme Jeesuksen Kristuksen, maailmankaikkeuden kuninkaan juhla" tai lyhemmin "Kristuksen kuninkuuden sunnuntai".. Saksan luterilaisessa kirkossa kirkkovuoden viimeinen sunnuntai on "ikuisuuden sunnuntai" (), kun taas viimeiseen tuomioon viittaava tuomiosunnuntai on useimmista muista kirkkokunnista poiketen kaksi viikkoa aikaisemmin. Suomen evankelisluterilaisessa kirkossa kirkkovuoden viimeinen sunnuntai on Ruotsin mallin mukaan 'tuomiosunnuntai', , joskin rinnakkaisnimenä on nykyisin käytössä myös "Kristuksen kuninkuuden sunnuntai". Virossa sama päivä on "surnutepüha", ja se on omistettu kuolleiden muistolle.

title: Juutalaisuus

text: Yksi keskeisimpiä käskyjä koskee lepopäivää (šabbat), joka on viikon seitsemäs päivä. Viikon lasketaan alkavan sunnuntaista, joten seitsemäs päivä on lauantai, samoin kuin oli Suomessakin virallisesti ennen vuonna 1973 käyttöön otettua viikkonumerointijärjestelmää. 200-luvulle tultaessa kristillinen kirkko halusi tehdä selvän eron juutalaisuuteen sekä teologisista että poliittisista syistä, ja kristittyjen lepopäiväksi tuli viikon ensimmäinen päivä, sunnuntai, Kristuksen ylösnousemuksen päivä. Raamatun luomiskertomuksen mukaisesti sapatti alkaa perjantai-iltana auringon laskiessa. Sapatin vietto alkaa puoli tuntia ennen auringon laskua perjantai-iltana ja se päättyy lauantai-iltana kolmen tähden ilmestyttyä taivaalle eli noin puoli tuntia auringonlaskun jälkeen. Napapiirin yläpuolella, missä keskikesällä ja -talvella on mahdotonta havainnoida auringonnousua ja -laskua, noudattaa alueella matkustava uskova juutalainen joko lähimmän juutalaisen seurakunnan tai Jerusalemin aikoja omasta perinteestään riippuen.

title: Gregoriaaninen kalenteri

text: Gregoriaaninen kalenteri on huomattavasti tarkempi ajanlaskujärjestelmä kuin edeltäjänsä juliaaninen kalenteri. Viikonpäivät siirtyvät vuodessa yleensä yhden päivän eteenpäin (karkauspäivät aiheuttavat tähän sääntöön poikkeuksia). Esimerkiksi 20. toukokuuta oli vuonna 2005 perjantai, vuonna 2006 lauantai, vuonna 2007 sunnuntai, vuonna 2008 tiistai, vuonna 2009 keskiviikko, vuonna 2010 torstai ja vuonna 2011 jälleen perjantai. Pääsiäisen ja sen mukana monen muunkin pyhäpäivän paikka vaihtelee yli kuukauden verran.

title: Sunnuntai

text: Useimmat kristilliset kirkkokunnat viettävät sunnuntaita pyhäpäivänään. Tällaisen aseman se on saanut pääasiassa sen vuoksi, että evankeliumien mukaan Jeesuksen ylösnousemus tapahtui sapatin jälkeisenä, juutalaisen laskutavan mukaan viikon ensimmäisenä päivänä[2] eli sunnuntaina. Kuitenkin muun muassa Seitsemännen päivän adventistit ja messiaaniset juutalaiset ovat sitä mieltä, että sunnuntain pyhittämisellä ei ole raamatullista perustetta: Jeesuksen ylösnousemus tapahtui viikon ensimmäisenä päivänä, mutta Jeesus ei antanut mitään käskyä tämän päivän pyhittämisestä. Se on kuitenkin vakiintunut tapa, joka juontaa juurensa jo hyvin varhaiselta kristilliseltä ajalta. Adventistit argumentoivat, että Jeesus itse vietti sapattia ja kehotti seuraajiaan rukoilemaan, ettei ennustettu pako Jerusalemista tapahtuisi talvella eikä sapattina (Matt. 24:20). Jeesus julisti olevansa ”sapatin Herra” (Mark. 2:28) ja sanoi, ettei laista katoaisi pieninkään kirjain ei ainoakaan piirto ennen kuin taivas ja maa katoavat (Matt.5:18).

title: Juutalaiset juhlapäivät

text: Juutalaiset juhlapäivät noudattavat juutalaista kalenteria eivätkä siksi osu gregoriaanisessa kalenterissa vuoden tietyille päiville. Juutalaisille päivä alkaa auringon laskiessa, ja juhlaa edeltävän päivän ilta ("erev") lasketaan juhlaan kuuluvaksi.Toorassa säädettyihin juhliin liittyy roš hodešia lukuun ottamatta rajoituksia, jotka muistuttavat sapattiin liittyviä työnteon kieltoja. Toorassa säädettyinä juhlina rukoillaan ylimääräinen musaf-rukous, joka vastaa Toorassa mainittua ylimääräistä musaf-uhria. Israelin ulkopuolella näitä juhlia vietetään aina kaksi päivää, kun Israelissa kaikki muut paitsi roš hašana kestävät vain yhden päivän.Israelin valtion perustamisen jälkeen juutalaiset ovat ottaneet käyttöön joitakin uusia juhlapäiviä.

title: Maanantai

text: ISO 8601 -standardin mukaan maanantai on viikon ensimmäinen päivä ja useimmiten myös työviikon ensimmäinen päivä. Juutalaisessa traditiossa se on viikon toinen päivä.

title: Maaliskuu

text: Maaliskuu on vuoden kolmas kuukausi. Sitä edeltää helmikuu ja seuraa huhtikuu. Maaliskuussa on 31 päivää. Ennen Julius Caesarin kalenteriuudistusta maaliskuu oli roomalaisessa kalenterissa vuoden ensimmäinen kuukausi.

title: Joulu

text: Yksinkertaisin selitys joulun ajankohdalle on, että 25. joulukuuta on roomalaisen juliaanisen kalenterin talvipäivänseisauksen alkuperäinen ajankohta. On myös esitetty, että juhlapäivä olisi sijoitettu kyseiseen ajankohtaan sen vuoksi, että samana päivänä oli ennestään vietetty Voittamattoman auringon ("Sol Invictus") päivää. Erään teorian mukaan asia olisi kuitenkin ollut päinvastoin: kristityt olisivat viettäneet sanottuna päivänä Jeesuksen syntymäjuhlaa jo ennen kuin keisari Aurelianus, mahdollisesti vastavetona kristityille, määräsi saman päivän Voittamattoman auringon päiväksi. Tähän ajankohtaan oli mahdollisesti päädytty sillä perusteella, että rabbiinisessa juutalaisuudessa yleisesti uskottiin suurten profeettojen kuolleen samana päivänä vuodesta, jolloin olivat syntyneetkin. Jeesus oli ristiinnaulittu juutalaisten pääsiäisenä, juutalaisen kalenterin mukaan nisan-kuun 14. päivänä, joka juliaanisen kalenterin mukaan kuitenkin sattui eri vuosina eri päiväksi. Eri laskelmien mukaan Jeesus olisi kuollut joko 25. maaliskuuta tai 6. huhtikuuta, ja sillä perusteella hänen uskottiin myös siinneen Pyhästä Hengestä samana päivänä vuodesta ja syntyneen yhdeksän kuukautta myöhemmin, siis joko 25. joulukuuta tai 6. tammikuuta. Ajankohtaa on kuitenkin pidetty epätodennäköisenä, koska Raamatun mukaan seudulla oli Jeesuksen syntyessä paimenia kedolla, mutta Juudean vuoristoseudulla karjaa ei tuohon aikaan vuodesta, talvisateiden aikana, yleensä pidetty laitumella. Tosin Mišnassa on maininta, joka antaa ymmärtää, että temppelin uhrieläimiksi tarkoitettuja lampaita pidettiin kedolla vuoden ympäri. Mišnassa kerrotaan uhrilampaista kedolla 30 päivää ennen pääsiäistä, eli helmikuuhun sijoittuvalla ajalla, jolloin talvisateet olivat lähes runsaimmillaan. Jos siis lampaat, joista Luukas puhuu, olivat uhriksi tarkoitettuja lampaita, on täysin mahdollista, että paimenet olivat kedolla paimentamassa niitä 25. joulukuuta.

title: Roomalainen kalenteri

text: Alkujaan Roomassa ei tunnettu viikkoja ja viikonpäiviä; itämailla niitä sen sijaan on käytetty ikivanhoista ajoista. Kun ne sittemmin tulivat Roomassakin käyttöön, ne saivat itämaisten esikuvien mukaisesti taivaankappaleiden nimet. Koska roomalaiset käyttivät planeetoista jumaliensa nimiä, joita niistä edelleenkin käytetään, tulivat viikonpäivienkin nimet samalla myös jumalien mukaisiksi:

title: Jerusalem

text: Juutalainen kalenteri alkaa maailman luomisesta raamatullisen aikakäsityksen mukaan. Vuosi 2010 on juutalaisessa kalenterissa vuosi 5770. Se on yhdistetty kuu- ja aurinkokalenteri, jossa vuodessa on kaksitoista 29–30 päivän kuukautta. Kalenteriin lisätään määrätyin vuosivälein kolmastoista kuukausi. Myös muslimeilla on oma islamilainen kalenterinsa, joka alkaa Muhamedin paosta Mekasta Medinaan vuonna 622. Kuukausia heidän kalenterissaan on 12, mutta ei korjaavia kuukausia.

title: Isosveitsinpaimenkoira

text: ”Isosveitsinpaimenkoiran turkki ei ehkä ole niin kaunis kuin bernin pitkä, kiiltävä turkki, mutta grosse on arkipäiviä eikä sunnuntaita varten. Ja onhan viikossa edelleenkin kuusi arkipäivää ja vain yksi sunnuntai.” (Moritz Magron)

title: Karkausvuosi länsimaisessa ajanlaskussa

text: Ennen vuoden 46 eaa. Roomassa käytettiin kalenteria, jossa käytettiin karkauspäivän sijasta kokonaista karkauskuukautta, joka sijoitettiin vuoden loppuun. Vuoden ensimmäinen kuukausi oli maaliskuu ja viimeinen helmikuu paitsi karkausvuosina. Karkausvuosina helmikuu katkaistiin 23-päiväiseksi ja karkauskuukausi lisättiin sen jälkeen. Kun Julius Caesar määräsi voimaan tulevaksi juliaanisen kalenterin, joka oli karkauspäivien määrää lukuun ottamatta sama kuin gregoriaaninen, hän määräsi, että karkauspäivää vietettäisiin joka neljäs vuosi ja se sijoitettaisiin samaan kohtaan, kuin aikaisemmin karkauskuukausi, helmikuun 24. päiväksi. Roomalaisessa päiväyskäytännössä siitä käytettiin nimitystä "bis sextus ante kalendas martias" eli "uudestaan kuudes päivä ennen maaliskuun kalendae-päivää (maaliskuun 1. päivää)". Tästä ovat peräisin karkausvuoden ja -päivän nimitykset eräissä nykyisissäkin kielissä, esimerkiksi ranskaksi karkausvuosi on "année bissextile".

title: Adventismi

text: Vanhan Testamentin ajan juutalaiset ja alkuseurakunta viettivät lepo- ja pyhäpäivänään viikon seitsemättä päivää, sapattia, joka sijoittuu Suomen nykyisessä kalenterissa perjantain auringonlaskun ja lauantain auringonlaskun väliin. Kirkkohistorioitsijat (mm. Sozomen) kirjoittavat, että vielä 400-luvulla suuri osa seurakunnista vietti lepo- ja pyhäpäivänään sapattia.


query: Mihin kasvillisuusvyöhykkeeseen Suomi kuuluu?

title: Suomi

text: Kasvillisuusvyöhykkeistä suurin osa Suomea kuuluu boreaaliseen vyöhykkeeseen eli pohjoiseen havumetsävyöhykkeeseen. Vain maan eteläisin rannikkoseutu kuuluu havu- ja lehtimetsävyöhykkeen vaihettumisalueeseen, hemiboreaaliseen vyöhykkeeseen. Tämä vaihettumisvyöhyke luetaan välillä havumetsiin, välillä lauhkeisiin lehtimetsiin kuuluvaksi, riippuen tietolähteestä. Suomen pohjoisimmat osat edustavat jo havumetsävyöhykkeen ja tundran vaihettumisaluetta.

title: Etelä-Afrikka

text: Etelä-Afrikassa on viisi erilaista kasvillisuusvyöhykettä: fynbos, metsä, karoo, heinikko ja savanni. Fynbosin kasvillisuusvyöhyke sijaitsee maan lounaisosissa, ja sen lajisto koostuu pääasiassa kanervista, proteoista ja ruohomaisista Restionaceae-heimoon kuuluvista kasveista.[8]

title: Suomen maantiede

text: Kasvillisuusvyöhykkeistä pääosa Suomesta kuuluu boreaaliseen vyöhykkeeseen eli pohjoiseen havumetsävyöhykkeeseen, joka edelleen jakautuu Suomessa eteläboreaaliseen, keskiboreaaliseen ja pohjoisboreaaliseen vyöhykkeeseen. Eteläisin Suomi kuuluu hemiboreaaliseen vyöhykkeeseen, joka edustaa havumetsä- ja lehtimetsävyöhykkeen vaihettumisaluetta. Alueella esiintyy havupuiden ohella jaloja lehtipuita yleisimmin Suomessa. Vastaava, mutta rajoiltaan kasvillisuusvyöhykkeistä poikkeava vyöhykkeisyys on myös soilla, joista eteläisessä Suomessa vallitseva suoyhdistymätyyppi on keidassuot ja pohjoisempana aapasuot. Aivan pohjoisimmassa Suomessa on palsasoita, joiden sisällä esiintyy ajoittaista ikiroutaa.

title: Suomen metsäkasvillisuusvyöhykkeet

text: Rannikko-Suomi, eli käytännössä muutaman kymmenen kilometrin levyinen rannikkosiivu pääkaupunkiseudulta Turun seudulle, sekä Lounais-Suomen saaristo ja Ahvenanmaa ovat Suomen ihanteellisinta aluetta metsänkasvulle. Alueen kasvillisuudesta saa parhaan kuvan esimerkiksi vierailemalla Lohjan seudun hyvin runsaslehtoisissa metsissä tai Ahvenanmaan lehdesniityillä. Alue käsittää käytännössä Suomeen juuri ja juuri ylettyvän hemiboreaalisen kasvillisuusvyöhykkeen alueen. Alueella yleisin puulaji on metsäkuusi ja tyypillisimmät metsätyypit ovat tuorekangas (40 %) ja lehtomainen tuorekangas, jota on jopa noin 40 % metsämaasta. Kuivahkoja kankaita on 20 %, kuivia kankaita on 1 % ja karukkokankaita alle promille. Lehtomaisen tuoreenkankaan yleisyys on selkein erottava tekijä kasvillisuudessa Saaristo-Suomen ja Etelä-Suomen välillä. Varsinaiset lehdot eivät ole huomattavasti muuta Etelä-Suomea yleisempiä, mutta alueen lehdot muistuttavat monesti hyvin paljon lehtimetsävyöhykkeen metsiä jaloine lehtipuineen. Alueen jaloista lehtipuista yleisimmät ovat lehmus, pähkinäpensas ja vaahtera. Silmiinpistävää on myös, että saarnea tavataan alueen lähteikköalueilla, muttei pohjoisemmilla Suomen metsäkasvillisuusvyöhykkeillä lainkaan. Muualla Etelä-Suomessa lehtimetsävyöyhykkeen voimakkaat piirteet lehdoissa ovat harvinaisempia. Rannikko-Suomi on myös tammen pohjoisinta kasvualuetta, jossa sitä tavataan lehdoissa ja lehtomaisilla kankailla.

title: Vaara-Suomi

text: Maisemamaakuntajaossa Vaara-Suomi jakautuu jotakuinkin kahtia: "Vaara-Karjalaan", johon kuuluu suuri osa Pohjois-Karjalaa, sekä "Kainuun ja Kuusamon vaaramaahan", johon kuuluu pääosa Kainuusta ja Koillismaasta. Lisäksi Oulujärvi ympäristöineen muodostaa tässä jaottelussa oman erillisen "Oulujärven seudun". Tosin Oulujärveä ympäristöineen ei aina muutoinkaan lasketa varsinaisesti Vaara-Suomeen kuuluvaksi.

title: Suomen metsäkasvillisuusvyöhykkeet

text: Etelä-Suomi on toiseksi eteläisin metsäkasvillisuusvyöhyke. Se käsittää suunnilleen saman alueen kuin eteläboreaalinen vyöhyke. Siihen kuuluu Etelä-Suomi tammivyöhykettä lukuun ottamatta, Järvi-Suomi ja Pohjanmaan rannikkoa noin Kalajoelle asti. Lehtojen luokittelussa erotetaan omaksi alueekseen eteläosasta vuokkovyöhyke (Lounaismaa tai Lounais-Kaakkoismaa).

title: Kasvillisuusvyöhyke

text: Kasvillisuusvyöhykkeet eli kasvillisuusalueet ovat kasvillisuudeltaan toisistaan eroavia alueita. Pääasiassa alueen kasvillisuus määrittyy ilmaston ja maannoksen perusteella. On olemassa useita eri tapoja jakaa maapallon kasvillisuus vyöhykkeisiin. Läheinen käsite biomi – tietynlainen eliöiden elinympäristö – vastaa kuivalla maalla sijaitessaan lähestulkoon kasvillisuusvyöhykettä, mutta ne ovat kuitenkin eri asioita.

title: Ranskan maantiede

text: Ranska kuuluu suurimmaksi osaksi lehtimetsien kasvillisuusvyöhykkeeseen; vain Välimeren rannikolla on nahkealehtistä kasvillisuutta. Pohjois-,etelä ja Länsi-Ranskalle tyypillisiä ovat hedelmälliset tasangot, jotka kohoavat kanervia ja väri- ja piikkiherneitä kasvaviksi kanervanummiksi. Tasankojen suojaisilla alueilla kasvaa tammimetsiä.

title: Kasvillisuusvyöhyke

text: Merkittävin kasvillisuuteen vaikuttava tekijä on ilmasto, jonka vuoksi kasvillisuusvyöhykkeet noudattavat melko tarkasti ilmastovyöhykkeitä. Vyöhykkeiden rajat ovat tavallisesti liukuvia. Merkittävimmät ilmastoon ja siten myös kasvillisuuteen vaikuttavat tekijät ovat lämpötila ja sademäärä, joihin vaikuttavat useat eri tekijät. Lisäksi kasvillisuusvyöhykkeisiin vaikuttaa suuresti maannos. Maannos taas riippuu geologian lisäksi suurelta osin kasvillisuudesta, koska maan pintakerros koostuu lähinnä maatuneista kasvinosista. Kasvillisuusvyöhykkeillä onkin usein niille ominainen maannos.

title: Tokion Suomi-koulu

text: Tokion Suomi-koulu on täydentävää kielen ja kulttuurin opetusta antava vapaaehtoinen koulu Tokiossa. Se kuuluu maailmanlaajuiseen Suomi-koulujen verkostoon. Tokion Suomi-koulu on tarkoitettu 3-18 -vuotiaille Suomesta ja suomen kielestä kiinnostuneille oppilaille. Opetukseen osallistuminen on maksullista. Koulu saa osan rahoituksestaan Opetushallitukselta. Nykyään koulu toimii Tokyo International Schoolin tiloissa.

title: Länsi-Suomi (sanomalehti)

text: Lehden päätoimittaja oli marraskuuhun 2014 Pasi Katajamäki, sen jälkeen tehtävää hoiti vt. päätoimittajana Kaija Ulmanen. Toimitusjohtaja on Reima Numminen. Länsi-Suomi kuuluu Sanomalehtien liittoon. Toukokuussa 2015 päätoimittajana aloitti pitkään kaupunkilehti Uuden Rauman päätoimittajana työskennellyt Janne Rantanen. Rantasen tehtäviin kuuluu myös johtaa paikallislehti Raumalaista ja julkaisijayhtiö Marva Median digitaalista toimitusta.

title: Panchtharin piirikunta

text: Ekologis-hallinnollisesti piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Itäistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 18,3 % ylempään trooppiseen, 52,6 % subtrooppiseen, 23,9 % lauhkeaan, 4,7 % subalpiiniseen ja 0,4 % alpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä hitunen (0,0 %) vesistöihin kuuluvaksi. Panchthar kuuluu nepalilaisen teen päätuotantoalueisiin.

title: Afrikkalainen keittiö

text: Afrikkalaiseen keittiöön kuuluu toisistaan poikkeavia perinteitä Afrikan mantereen kulttuurillisista, ilmastollisista ja maantieteellisistä eroista johtuen. Afrikan eri ilmasto- ja kasvillisuusvyöhykkeillä on perinteisesti hyödynnetty erilaisia paikallisia raaka-aineita.

title: Viikinsaari

text: Viikinsaaren luonnonsuojelualueella on pääasiassa rehevää ja monipuolista lehtokasvillisuutta. Alue on jaettu kuuteen kasvillisuusvyöhykkeeseen, jotka muuttuvat sisäosien tuoreista PuViT (lehtoimikkä-lehto-orvokkityyppi) - ja OmaT (käenkaali-oravanmarjatyyppi) -lehdoista rantaviivan tuoreeseen (MT, mustikkatyyppi)) ja lehtomaiseen (OMT, käenkaali-mustikkatyyppi) kankaaseen. Pinta-alaltaan suurin kasvillisuusvyöhyke on OmaT-tyypin tuore lehto.

title: Kasvillisuusvyöhyke

text: Paikalliset kasvupaikkatekijät voivat luoda ympäristöstään poikkeavia, joskin tavallisesti pieniä kasvillisuusalueita. Näitä nimitetään biotoopeiksi tai suomeksi luonmtotyypeiksi. Seisova vesi tai pohjaveden sijainti lähellä maanpintaa luovat ympäristöään kosteampia luontotyyppejä, hyvin vettä läpäisevät karkeat maalajit taas ympäristöään kuivempia luontotyyppejä. Myös maan ravinnekoostumus voi vaikuttaa kasvillisuuteen – esimerkiksi kalkkipitoinen maaperä suosii tiettyjä kasveja, kun taas monet kasvit eivät kasva siinä lainkaan, ja karuilla, niukkaravinteisilla mailla on omat lajikokoonpanonsa. Maaperän suolaisuus vaikuttaa myös kasvillisuuteen merkittävästi. Paikalliset pienilmastot luovat omia kasvillisuusvyöhykkeitään.

title: Lukujärvi

text: Järven vesikasvustoon kuuluu 42 vesi- ja rantakasvilajia. Vesikasvivyöhyke on useimmiten leveä järven mataluudesta johtuen. Erityisesti järven pohjoisosassa on leveitä kasvillisuusvyöhykkeitä ja samoin eteläosan suuren saaren ympärillä.

title: Ahvenanmaan maakunta

text: Ahvenanmaa on yksi Suomen luonnontieteellisistä maakunnista.[17] Se kuuluu hemiboreaaliseen kasvillisuusvyöhykkeeseen. Lehdot ja lehtoniityt ovat tyypillisiä, mutta myös havumetsiä on runsaasti. Kasvillisuus on yleensä rehevää.[18] Kasvisto on runsaslajinen, siemenkasveja on noin 750 lajia; niistä mainittakoon harvinainen, Suomessa vain Ahvenanmaalla kasvava euroopanmarjakuusi ja rantamaisemiin leimaa antava tyrni.[11]

title: Vuoristokasvillisuus

text: Kasvillisuusvyöhykkeet vuorten rinteillä voivat vaihtua nopeastikin. Kun mennään ylöspäin yksi kilometri, lämpötila laskee keskimäärin 10 astetta. Korkeus merenpinnasta ja etäisyys päiväntasaajasta määräävät kasvillisuusvyöhykkeiden rajat. Suunnilleen voidaan sanoa, että jos noustaan 100 m:n korkeudelle vuorella, on ilmastollisesti siirrytty noin 80 km pohjoiseen pohjoisella pallonpuoliskolla, eli 45' (kaariminuuttia) tai 0,75° leveysastetta.

title: Kasvillisuusvyöhyke

text: Koska keskilämpötila ja -sademäärä vaihtelevat alueiden välillä liukuvasti, eivät kasvillisuusvyöhykkeidenkään rajat tavallisesti ole jyrkkiä. Esimerkiksi metsä voi muuttua aroksi siten, että ympäristöään kosteammilla paikoilla voi aron keskellä vielä kasvaa pieniä metsäsaarekkeita. Lauhkea lehtimetsävyöhyke ja pohjoinen havumetsävyöhyke sekoittuvat keskenään hemiboreaaliseksi sekametsävyöhykkeeksi.

title: Bardiyan piirikunta

text: Seudun nähtävyyksiin kuuluu piirikunnan pohjoisosissa sijaitseva Bardian kansallispuisto. Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä osaksi Keskilännen alankovyöhykettä eli Teraita. Tarkemmassa jaottelussa 71,4 % piirikunnasta voidaan luokitella alempaan trooppiseen, 22,6 % ylempään trooppiseen ja 2,7 % subtrooppiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi.

title: Suomi

text: Köppenin ilmastoluokituksessa Suomi kuuluu lumi- ja metsäilmaston kostea- ja kylmätalviseen tyyppiin[1]. Kasvillisuusvyöhykkeistä Suomi kuuluu pääosin pohjoiseen havumetsävyöhykkeeseen.

title: Limasienet

text: Limasienet ovat sikäli erikoinen eliöryhmä, ettei niihin kuulu lainkaan paikallisia, endeemisiä lajeja edes maapallon syrjäisimmillä seuduilla. Kaikkia tunnettuja lajeja esiintyy ympäri maailman samankaltaisissa ympäristöissä ja noin kolmasosa limasienilajeista on niin laajalle levinneitä, että niitä voidaan pitää kosmopolitteina. Esimerkiksi Suomen metsistä löytyvät siis samat limasienilajit kuin muualta saman ilmasto- ja kasvillisuusvyöhykkeen alueelta. Syitä tälle ei tiedetä. Maailmasta tunnetaan noin tuhat limasienilajia, Suomesta lajeja on löytynyt 205.[3][9]

title: Kasvillisuusvyöhyke

text: Tavallisin jako kasvillisuusvyöhykkeisiin perustuu maapallon lämpövyöhykkeisiin. Se on varsin karkea ja epätarkka pienellä mittakaavalla, mutta suurilmastollisista syistä johtuen suurtenkin alueiden kasvillisuus on usein samankaltaista. Kasvillisuusvyöhykkeet eivät aina noudata lämpövyöhykkeiden rajoja: aavikoita on myös lauhkealla vyöhykkeellä. Alla esitettävät kasvillisuusvyöhykkeet jakautuvat edelleen alatyyppeihin. Viisi ensiksi mainittua vyöhykettä jäätiköstä havumetsiin määräytyvät lähinnä vuoden tai vuodenaikojen keskilämpötilan mukaan. Lehti- ja sekametisen ja arojen kohdalla vaikuttavat sekä vuotuinen sademäärä, että keskilämpötila. Eteläisemmät vyöhykkeet määräytyvät lähinnä sademäärän tai sateen kausittaisuuden mukaan.

title: Sindhupalchokin piirikunta

text: Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään usein Nepalin Keskiseen vuoristovyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkempi jaottelu kertoo paremmin piirikunnan monimuotoisuudesta. Sen mukaan piirikunnasta 6,0 % kuuluu ylempään trooppiseen, 37,2 % subtrooppiseen, 24,5 % lauhkeaan, 15,1 % subalpiiniseen ja 7,8 % alpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 9,1 % ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone). Alueesta 0,4 % on vesistöjen peitossa.

title: Shark Bay

text: Shark Bay sijaitsee juuri kahden kasvillisuusvyöhykkeen siirtymäalueella. Siellä yhdistyvät Australian sisämaan kuiva ja lounaisosien lauhkea vyöhyke. Kuivalla alueella pääkasveja ovat akaasiat, Tecticornia-suvun mehikasvit ja Spinifex-suvun heinäkasvit. Peronin niemimaa kuuluu pääosin kuivaan vyöhykkeeseen. Proteakasvit ja myrttikasvit puolestaan ovat valtalajeja lauhkean vyöhykkeen alueilla, joihin kuuluvat lahden ympäristön länsi- ja eteläosat.[4]

title: Vuoristokasvillisuus

text: Vuoristokasvillisuus eli alpiininen kasvillisuus on kasvillisuusvyöhyke, jota esiintyy arktisten alueiden ulkopuolella sijaitsevien vuoristojen puurajan yläpuolella. Kasvillisuus muistuttaa suuresti tundraa, ja siihen kuuluu pääasiassa matalakasvuisia heiniä, sammalia, jäkäliä, varpuja sekä joitakin kauniskukkaisia kasveja. Vuoristoille on tyypillistä ilman viileneminen ylöspäin mentäessä. Jos vuori on tropiikissa, alimmilla vuoren rinteillä kasvaa esimerkiksi trooppista sademetsää, hieman korkeammalla matalampaa subtrooppista kosteaa pilvimetsää ja bambukasveja, vielä korkeammalla on lauhkean vyöhykkeen lehti- ja havumetsää ja lopulta kylmän ilmanalan matalaa kasvillisuutta ja pensaikkoa, esimerkiksi alppiruusuja (Aasia), tai ananaskasveja (Etelä-Amerikka). Ylimpänä ovat vuoristolumet ja jäätiköt.

title: Sangayn kansallispuisto

text: Sangayn kansallispuisto sijaitsee Ecuadorin kaakkoisosassa. Siihen kuuluu kaksi tulivuorta, Tungurahua ja Sangay, joiden rinteillä kasvillisuusvyöhykkeet vaihtuvat trooppisesta sademetsästä aina vuoristojäätikköön. Puistossa elää harvinaisia lajeja vuoristotapiirista Andien kondoriin. Sangayn tulivuori on edelleen aktiivinen, ja sen syöksemät tuhkapilvet ovat rakentaneet keilamaista kraatteria vuodesta 1976.

title: Suomi

text: Köppenin ilmastoluokituksessa Suomi kuuluu luokkaan Df, eli kylmätalvisiin ilmastoihin, jossa sadetta saadaan suhteellisen tasaisesti ympäri vuoden[22][23]. Tarkemmin Suomi jakautuu kahteen alaluokkaan: Etelä- ja lounaisrannikko kuuluvat luokkaan Dfb, eli lämminkesäiseen mannerilmastoon ja muu Suomi kuuluu luokkaan Dfc, eli subarktiseen mannerilmastoon. Lämpimin kuukausi on keskilämpötilaltaan alle 22°C. Maan eteläosissa keskilämpötila on +10°C asteen yläpuolella noin 3–4 kuukautta (toukokuun lopusta syyskuun puoliväliin).[24]

title: Jhapan piirikunta

text: Luonnonmaantieteellisesti piirikunta luetaan Nepalin Itäiseen tasankoon eli Itäisen kehitysalueen Terain eli tasankovyöhykkeen osaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 98,8 % sisällytetään alavampaan trooppiseen ja 1,2 % ylempään trooppiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Maakunnassa on Nepalin alavin paikka (Kenchankawal), joka on 58 metriä merenpinnan yläpuolella. Jhapa kuuluu Nepalin perinteisiin teetuotantoalueisiin.

title: Suomi

text: Suomi kuuluu Euroopan unioniin ja euroalueeseen. Suomi on hyvinvointivaltio, jolla on korkea bruttokansantuote henkeä kohden. Suomi on sijoittunut korkealle useissa kansainvälisissä vertailuissa, mukaan lukien koulutus, taloudellinen kilpailukyky, kansalaisvapaudet, elämänlaatu ja inhimillinen kehitys.