query: Kuka näytteli naispääosaa elokuvassa Vaimoke?

title: Ansa Ikonen

text: Aili Ansa Inkeri Ikonen (vuodesta 1939 Ikonen-Rinne; ) oli suomalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä sekä yksi suomalaisen elokuvan kulta-ajan valovoimaisimpia tähtiä.[1] Ikosen päätyö oli teatterissa, mutta hänet tunnetaan ennen kaikkea elokuvarooleistaan. Hänellä oli pääosa tai merkittävä sivuosa 40elokuvassa vuosina 1935–1961. Suomen Kansallisteatteriin hän oli kiinnitetty 1935–1978.

title: Eija Karipää

text: Karipää käytti elokuvauransa alussa nimeä Eija Londén. Hän debytoi statistina elokuvassa "Herra Lahtinen lähtee lipettiin" ollessaan 19-vuotias. Sen jälkeen seurasivat näkyvämmät sivuroolit komedioissa "Rikas tyttö" ja "Kyökin puolella". Ohjaaja Theodor Luts kiinnitti Karipään jännityselokuvan "Salainen ase" naispääosaan vuonna 1943. Elokuva oli uuden Fenno-Filmi -yhtiön ensimmäinen ja sai hyvät arvostelut. Seuraavaksi Karipää näytteli naispääosat elokuvissa "Erehtyneet sydämet", "Tähtireportterit tulevat" ja "Kohtalo johtaa meitä". Vuonna 1954 hän esiintyi viimeistä kertaa pääroolissa miehensä Veikko Itkosen ohjaamassa elokuvassa "Rakastin sinua, Hilde", joka sai varsin nuivan vastaanoton. Kaikkiaan Karipää näytteli neljästi Itkosen ohjauksessa, muun muassa päähenkilön ystävää elokuvassa "Maailman kaunein tyttö" (1953).

title: Kunto Karapää

text: Karapää näytteli vuosien 1936–1963 aikana kaikkiaan 18 elokuvassa. Alkuun hän näytteli hyveellisiä nuorukaisrooleja, joista ensimmäiset hän tulkitsi elokuvissa "Vaimoke" (1936) ja "Kuriton sukupolvi" (1937). Myöhemmin hänen elokuvaosikseen vakiintuivat väkevät miesroolit, joista tunnetuimpia lienevät Erkki Holmbergin osa Teuvo Tulion elokuvassa "Sellaisena kuin sinä minut halusit" (1944) sekä lipevän mr. ”Knickerbocker” Robinsin rooli elokuvassa "Radio tekee murron" (1951). Karapää näytteli myös useissa "Niskavuori"-elokuvissa.

title: Meryl Streep

text:
Vuonna 1982 Streep näytteli psykologisessa jännityselokuvassa "Yön hiljaisuudessa" vastanäyttelijöinään Roy Scheider ja Jessica Tandy. Samana vuonna Streep näytteli Alan J. Pakulan ohjaamassa draamaelokuvassa "Sofien valinta", joka perustuu William Styronin samannimiseen romaaniin vuodelta 1979. Streepin roolisuoritus oli kriitikkojen ylistämä ja hänet palkittiin siitä parhaan naispääosan Oscarilla ja Golden Globella. Premiere Magazine nimesi Streepin roolisuorituksen kaikkien aikojen kolmanneksi parhaaksi.
Streepin suosio jatkui Mike Nicholsin ohjaamassa elokuvassa "Tapaus Silkwood" (1983), jossa hän näytteli tosielämän ammattiliittoaktivistia Karen Silkwoodia. Vuonna 1985 Streep näytteli tanskalaista kirjailijaa Karen Blixeniä elokuvassa "Minun Afrikkani". Elokuva voitti seitsemän Oscar-palkintoa, ja Streep sai parhaan naispääosan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet. Streep näytteli Jack Nicholsonin kanssa kahdessa seuraavassa elokuvassaan "Sydän karrella" (1986) ja "Karhiainen" (1987), joista jälkimmäisessä Streep myös laulaa. Elokuvassa "Huuto pimeydestä" Streep näytteli australialaista Lindy Chamberlainia, jota syytettiin lapsensa murhasta, mutta Chamberlain väitti dingon siepanneen sen.

title: Sointu Kouvo

text: Sointu Kouvon elokuvaura jakautuu kahteen kauteen: 1936–1944 ja 1952–1958. Myös valkokankaalla hän näytteli sivuosia tyttärinä ja mamselleina. Tällaisia elokuvatehtäviä olivat muun muassa komediaelokuva "Vaimoke" ja epookkidraama "Runon kuningas ja muuttolintu". Kouvon merkittävimpiin elokuvatöihin kuuluu Hilkka Rantamon osa Nyrki Tapiovaaran elokuvassa "Kaksi Vihtoria" vuonna 1939. Hugo Hytösen ja Orvo Saarikiven Maria Jotuni -filmatisoinnissa "Miehen kylkiluu" (1937) hän näytteli Elliä. Kouvo oli mukana myös kahdessa lyhytelokuvassa: "Ankkurikahvilan kantavieraat" (1940) ja "Takaisin yhteiskuntaan" (1953). Ensin mainitussa hän lauloi Matti Jurvan tangosävelmän "Uskon lemmen taikaan". Kouvo esitti Jurvan musiikkia myös kahdessa "Vihtori ja Klaara" -elokuvassa. Vuonna 1958 Kouvolla oli sivuosa peräti neljässä elokuvassa.

title: Frances McDormand

text: Vuonna 2008 McDormand näytteli naispääosassa keski-ikäistä ja tiukkapipoista lastenhoitajaa Guinevere Pettigrew’tä 1930-luvun Lontooseen sijoittuvassa elokuvassa "Miss Pettigrew – päivä täynnä elämää", joka perustuu samannimiseen romaaniin vuodelta 1938. Samana vuonna hän näytteli naispääosassa kuntosalityöntekijä Linda Litzkeä Coenin veljesten elokuvassa "Burn After Reading", jossa hänellä on vastanäyttelijöinään George Clooney, John Malkovich, Tilda Swinton ja Brad Pitt. Elokuva sai kriitikoilta hyvän vastaanoton ja tuotti maailmanlaajuisesti yli 163 miljoonaa dollaria. McDormand sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkuuden.

title: Joan Fontaine

text: Fontaine aloitti elokuvauransa samoihin aikoihin sisarensa kanssa vuonna 1935. Hänen uransa kuitenkin takkuili koko 1930-luvun. Vuonna 1940 hän näytteli naispääosan Alfred Hitchcockin elokuvassa "Rebekka" ("Rebecca"). Vuonna 1941 hän oli naispääosassa Hitchcockin elokuvassa "Vaarallisia valheita" ("Suspicion"), josta hän sai parhaan naispääosan Oscarin. Oscar-palkinto nosti Fontainen uran nousuun, ja hänestä tuli yksi 1940-luvun suurimmista tähdistä. 1950-luvulla hänen elokuvamenestyksensä alkoi kuitenkin hiipua. Silloin hän aloitti menestyksekkään teatteriuran ja sai loistavat arvostelut Broadway-näytelmästä "Teetä ja sympatiaa" (1954), jossa hänen vastanäyttelijänsä oli Anthony Perkins. Fontaine jatkoi uraansa 1960-luvulla teatteriproduktioissa. Sen jälkeen hän näytteli televisiossa. Vuonna 1979 häneltä ilmestyi muistelmat "No Bed of Roses".

title: Patsy Kensit

text: Kensitin läpimurto tapahtui vuonna 1986, kun hän näytteli naispääosan elokuvassa "Absolute Beginners" David Bowien vastanäyttelijänä. Toinen merkittävä rooli oli elokuvassa "Tappava ase 2" "(Lethal Weapon 2)" jossa Patsy Kensit näytteli Rika van den Haasia johon Mel Gibsonin esittämä Martin Riggs rakastui. Vuonna 1995 Kensit näytteli elokuvassa "Angels & Insects", joka oli Oscar-ehdokkaana parhaasta puvustuksesta. Elokuva tuli kuitenkin tunnetuksi lähinnä sen paljastavista seksikohtauksista.

title: Holly Hunter

text: Hunter opiskeli näyttelemistä Carnegie Mellon -yliopistossa, josta valmistui vuonna 1980. Hän teki ensimmäisen elokuvaesiintymisensä vuonna 1981 elokuvassa "Koston liekit", jossa hänellä oli sivuosarooli, ja elokuvauransa ensimmäisen pääosaroolin vuonna 1987 Coenin veljesten elokuvassa "Arizona Baby". Hän esitti tuossa elokuvassa Edwina ”Ed” McDunnoughia toisen pääosaesittäjän Nicolas Cagen ollessa H. I. McDunnough. Samana vuonna Hunter näytteli myös elokuvassa "Broadcast News – suora lähetys" ja sai suorituksestaan useita palkintoja, muun muassa parhaan naispääosan Hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilta. Hän oli myös ehdolla Oscarin (paras naispääosa) ja Golden Globen (paras naispääosa komediassa tai musikaalissa) saajaksi.

title: Kathy Bates

text: Vuonna 2008 Bates näytteli "Titanic"-vastanäyttelijöidensä Leonardo DiCaprion ja Kate Winsletin kanssa draamaelokuvassa "Revolutionary Road", joka sai kiitettävän vastaanoton kriitikoilta. Samana vuonna Bates näytteli suurta sivuroolia, Regina Jacksonia, tieteiselokuvassa "Päivä jona maailma pysähtyi". Elokuva sai sekalaiset arvostelut kriitikoilta, mutta oli suuri taloudellinen menestys tuottaen yli 230 miljoonaa dollaria. Bates näytteli naispääosan Tyler Perryn ohjaamassa, käsikirjoittamassa ja tuottamassa draamaelokuvassa "The Family That Preys", joka sai hyvän vastaanoton kriitikoilta ja lippuluukuilla. Bates oli ensimmäinen valkoinen nainen, joka näytteli naispääosaa Perryn elokuvassa.

title: Megan Fox

text: Vuonna 2009 Fox näytteli pääroolin elokuvassa "Jennifer’s Body", joka oli hänen ensimmäinen pääosansa sitten "Transformers" –elokuvien. Vuonna 2013 Fox sopi välinsä Bayn kanssa ja näytteli naispääosaa, April O’Neiliä Bayn elokuvassa "Teenage Mutant Ninja Turtles" (2014). Hän näytteli saman roolin elokuvan jatko-osassa, joka tuli ensi-iltaan 2016.

title: Renée Zellweger

text: Vuonna 2002 hän näytteli Michelle Pfeifferin kanssa draamaelokuvassa "Valkoinen oleanteri". Samana vuonna Zellweger näytteli Roxie Hartia sekä taloudellisesti että kriittisesti menestyneessä musikaalielokuvassa "Chicago", jonka ohjasi Rob Marshall. Elokuva oli ehdolla kolmeentoista Oscar-palkintoon, joista se voitti kuusi; elokuva voitti muun muassa parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Zellweger sai roolisuorituksestaan kiitettävää palautetta ja voitti toisen Golden Globensa parhaasta naispääosasta ja Screen Actors Guild -palkinnon. Lisäksi hän oli ehdokkaana Roxie Hartin roolista parhaan naispääosan Oscar-palkintoon ja parhaan naispääosan Bafta-palkintoon.

title: Miina Maasola

text: Maasola näytteli naispääosaa televisiosarjoissa "Tukka auki" ja "Vastaparit". Hän näytteli myös elokuvissa "Levottomat 3", "Käsky", "Rakkauden rasvaprosentti" (naispääosa) ja "Vuonna 85".

title: Meryl Streep

text:
Vuonna 2006 Streep näytteli Robert Altmanin viimeisessä elokuvassa "Robert Altmanin huonot vitsit". Streep näytteli Lily Tomlinin kanssa kahta viimeistä countrymusiikkiperheen jäsentä. Vuonna 2006 Streep näytteli David Frankelin ohjaamassa draamakomediassa "Paholainen pukeutuu Pradaan", joka perustuu löyhästi Lauren Weisbergerin samannimiseen romaaniin vuodelta 2003. Streep näyttelee vaikutusvaltaista ja vaativaa muotilehden päätoimittajaa Miranda Priestlyä. Streepin roolisuoritus palkittiin parhaan naispääosan Golden Globella ja hän sai siitä myös parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. Elokuva menestyi hyvin ja tuotti maailmanlaajuisesti yli 326 miljoonaa dollaria
Vuonna 2008 Streep näytteli Phyllida Lloydin ohjaamassa elokuvassa "Mamma Mia!", joka perustuu ruotsalaisen popyhtyeen ABBAn musiikkiin pohjautuvaan samannimiseen Broadway-musikaaliin. Vastanäyttelijöinään Amanda Seyfried, Pierce Brosnan, Stellan Skarsgård ja Colin Firth, Streep näytteli entistä tyttöbändin laulajaa, jonka tytär (Seyfried) on menossa naimisiin, mutta ei ole koskaan tavannut isäänsä ja kutsuu salaa kolme mahdollista isää häihinsä kreikkalaiselle saarelle. Elokuva oli yleisömenestys ja tuotti maailmanlaajuisesti yli 609 miljoonaa dollaria. Se oli Streepin siihen astisen uran kaupallisesti menestynein elokuva. Streep sai roolistaan Golden Globe -ehdokkuuden.

title: Kristin Scott Thomas

text: Vuonna 2008 Scott Thomas näytteli kirjailija Philippe Claudelin ohjaamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa "Olen aina rakastanut sinua", joka sai kriitikoilta erinomaisen vastaanoton. Claudelin esikoisohjauksessa Scott Thomasin näyttelemä entinen lääkäri Juliette Fontaine vapautuu vankilasta etäisenä ja kylmänä viidentoista vuoden tuomion jälkeen, yrittää sopeutua arkielämään ja löytää jälleen paikkansa yhteiskunnassa. Scott Thomas palkittiin roolisuorituksestaan Euroopan elokuva-akatemian myöntämällä parhaan naispääosan Euroopan elokuvapalkinnolla. Lisäksi hän oli ehdolla parhaan naispääosan Golden Globen, Baftan ja Césarin saajaksi. Samana vuonna hän näytteli myös elokuvassa "Kuningattaren sisar", joka perustuu Philippa Gregoryn romaaniin vuodelta 2001. Elokuvassa hän näyttelee tosielämän Wiltshiren ja Ormondin kreivitär Elizabeth Boleynia, Annan (Natalie Portman) ja Maryn (Scarlett Johansson) äitiä.

title: Lady Gaga

text: Elokuussa 2016 Lady Gaga valittiin näyttelemään naispääosaa elokuvassa "A Star Is Born", joka on uusi versio aiemminkin uudelleenfilmatisoidusta vuoden 1937 elokuvasta "Tapahtuipa Hollywoodissa". Elokuvan on ohjannut esikoisohjauksenaan Bradley Cooper, joka myös näyttelee sen miespääosaa. Elokuvan kuvaukset alkoivat huhtikuussa 2017, ja se sai ensi-iltansa 31. elokuuta 2018 Venetsian elokuvajuhlilla. Gaga palkittiin elokuvasta parhaan kappaleen Golden Globella Gagan oltua ehdolla myös parhaasta naispääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa.

title: Vaimoke

text: "Vaimoke" on varhaisin Valtosen tuotantoon perustuva elokuva. Lisäksi se on ensimmäinen elokuva, johon Bergström sävelsi musiikin. Valtoselta ilmestyi vuonna 1933 saman niminen kirjeromaani. Se koostuu 27 kirjeestä, jotka Kirsti Leivo lähettää sisarelleen Eevalle New Yorkiin vuosina 1932 ja 1933. "Vaimokkeen" kuvauskäsikirjoituksesta vastasi toimittaja Tauno Tattari, joka siirsi tapahtumat talveen. Ikoselle maksettiin Kirstin osasta vain 5 000 markkaa. Hänellä oli elokuvassa yksitoista roolipukua. Kuopion ulkokuvista osa epäonnistui, ja ne oli korvattava studio-otoksilla. Kohtauksessa, jossa Kirsti laskettelee alas Puijon rinnettä, turvauduttiin sijaisnäyttelijään. "Vaimoke" oli taloudellinen menestys, sen yleisösuosio oli vuoden 1936 paras Suomessa.

title: Emma Stone

text: Vuonna 2014 Stone näytteli Woody Allenin ohjaamassa romanttisessa komediaelokuvassa "Magic in the Moonlight" ja Alejandro González Iñárritun ohjaamassa elokuvassa "Birdman", josta hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscariin. Marraskuussa 2014 hän esiintyi Broadwayllä ensi kertaa musikaalissa "Cabaret". Vuonna 2016 Stone näytteli Damien Chazellen ohjaamassa romanttisessa draamakomediassa "La La Land" vastanäyttelijänään Ryan Gosling. Elokuva sai erinomaisen vastaanoton Venetsian elokuvajuhlilla, jossa Stone palkittiin Mia Dolanin roolistaan parhaan naispääosan palkinnolla. Hänet palkittiin roolistaan myös parhaan naispääosan Oscarilla ja Golden Globella.

title: William Powell

text: Vuosi 1936 oli Powellille hyvin menestykäs. Hänen kolme elokuvaansa kipusivat lippuluukkumenestyksien kärkeen. Ziegfeld, naisten kuningas oli vuoden toiseksi menestynein elokuva. Menestynein oli toinen MGM:n elokuva, San Franciscon maanjäristys, jossa pääosia tähditti Clark Gable, Jeanette MacDonald ja Spencer Tracy. Ziegfeldin naispääosia näyttelivät Myrna Loy ja Luise Rainer, joka voitti Anna Heldin roolistaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. Ziegfeld, naisten kuningas oli ehdokkaana seitsemään Oscar-palkintoon, joista se voitti kolme, muiden muassa parhaan elokuvan Oscarin. Se oli neljäs Powellin ja Loyn yhteistyö. Rouva Sherlock Holmes menestyi heikommin kuin Ziegfeld, mutta sai sen edestä positiivista palautetta. Rouva Sherlock Holmes oli ohjaaja Stephen Robertsin viimeinen ohjaustyö, jossa Jean Arthur näytteli naispääosaa. Seuraava elokuva Godfrey järjestää kaiken toi Powellille toisen Oscar-ehdokkuutensa vuonna 1937. Powell näytteli nimiroolia ja naispääosassa oli Carole Lombard. Vuonna 1999 Godfrey järjestää kaiken valittiin "kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä" elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä. Godfrey järjestää kaiken oli ehdokkaana kuuteen Oscariin, muttei voittanut niistä yhtäkään. Elokuva oli ensimmäinen, joka sai kaikki neljä näyttelijä-Oscar-ehdokkuudet, vaikka sivurooli-palkinnot otettiin käyttöön sinä vuonna. Yhdysvaltain elokuvainstituutti valitsi vuonna 2000 Godfrey järjestää kaiken kaikkien aikojen hauskimpien komedioiden listalle sijalle 44. Powell palasi yhteistyöhön Harlow'n kanssa Jack Conwayn ohjaamaan elokuvaan Kahdesti vihitty. Elokuvassa myös näyttelivät pääosia Loy ja Spencer Tracy. Kahdesti vihitty ilmestyessään osoittautui suureksi yleisö- että arvostelumenestykseksi ja sai vuonna 1937 parhaan elokuvan Oscar-ehdokkuuden. Joulukuussa Powellilta ilmestyi jatko-osa Pettävälle varjolle. Pettävän varjon seuraaja sai vuonna 1937 parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-ehdokkuuden, mutta hävisi sen Paul Munin tähdittämälle Tohtori Louis Pasteurille. Elokuvassa näytteli sivuroolia James Stewart.

title: Shelley Fabares

text: Ensimmäisen näyttelijäntyönsä Fabares teki vuonna 1955 elokuvassa "The Girl Rush", jonka jälkeen hänet nähtiin useissa rooleissa eri elokuvissa. Fabaresin uran käännekohta tapahtui vuonna 1964, kun hän sai naispääosan Elvis Presleyn tähdittämästä elokuvasta "Tyttöjen Elvis". Hän näytteli naispääosaa myös Elviksen seuraavissa elokuvissa "Loma Kaliforniassa" (1966) ja "Vauhtia ja vedenneitoja" (1967).

title: Keira Knightley

text: Keira Christina Knightley (s. 26. maaliskuuta 1985 Teddington, Middlesex, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi elokuvan "Parempi kuin Beckham" (2002) naispääosassa. Hän näytteli Elizabeth Swannia elokuvasarjassa "Pirates of the Caribbean". Knightley oli ehdolla parhaan naispääosan Oscariin roolistaan elokuvassa "Ylpeys ja ennakkoluulo" (2005).

title: Vaimoke

text: Vaimoke on Valentin Vaalan ohjaama suomalainen romanttinen komedia vuodelta 1936. Elokuva perustuu Hilja Valtosen saman nimiseen romaaniin, ja se on ensimmäinen Valtosen romaanien filmatisointi. "Vaimoke" on Ansa Ikosen ensimmäinen pääosaelokuva, ja se teki hänestä tähden. Ensi-iltavuonnaan se oli suosituimpia suomalaisia elokuvia.

title: Frances McDormand

text: Vuonna 2000 McDormand näytteli kansliapäällikkö Sara Gaskellia Curtis Hansonin ohjaamassa elokuvassa "Wonder Boys", joka perustuu Michael Chabonin samannimiseen romaaniin vuodelta 1995. Samana vuonna ensi-iltansa saaneessa Cameron Crowen ohjaamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa "Melkein julkkis" hän näyttelee komentelevaa ja ylisuojelevaista professoriäitiä, Elaine Milleriä. Hän oli ehdolla roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan Oscarin, Golden Globen, Baftan ja Screen Actors Guildin saajaksi. Vuonna 2001 hän palasi yhteistyöhön Coenin veljesten kanssa, kun hän näytteli naispääosassa kirjanpitäjä Doris Cranea heidän mustavalkoisena kuvatussa elokuvassaan "Mies joka ei ollut siellä" vastanäyttelijänään Billy Bob Thornton. Seuraavana vuonna hän näytteli naispääosassa omaa tietään kulkevaa ja menestyvää levytuottajaa Janea Lisa Cholodenkon ohjaamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa "Laurel Canyon".

title: Aki Kaurismäki

text: Elokuvassa on nähty yhtymäkohtia Robert Siodmakin elokuvaan "Der Mann, der seinen Mörder sucht" (1931), ja siksi elokuvaa syytettiinkin Saksassa plagioinnista. Pääosaa elokuvassa näytteli Jean-Luc Godardin ja Francois Truffaut'n elokuvien luottonäyttelijä Jean-Pierre Léaud. Naispääosaa näytteli Margi Clarke.

title: Michael Oher

text: Oherin vaikeasta nuoruudesta kirjoitetun kirjan pohjalta tehtiin vuonna 2009 elokuva "Elämä pelissä". Oheria elokuvassa näyttelee Quinton Aaron ja naispääosaa esittänyt Sandra Bullock palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscarilla.

title: Pihla Viitala

text: Yksi Viitalan merkittävimmistä rooleista oli naispääosa Aku Louhimiehen Suomen sisällissodasta kertovassa elokuvassa "Käsky" (2008). Viitala oli naispääosassa myös televisioelokuvassa "Sanaton sopimus" ja televisiosarjassa "Lemmenleikit". Viitala näytteli myös tammikuussa 2009 ensi-iltansa saaneessa "Rööperissä". Vuonna 2009 European Film Promotionin tuomaristo palkitsi Viitalan Shooting Stars -palkinnolla. Keväällä 2011 ensi-iltansa sai lyhytelokuva "Elma ja Liisa", jonka Viitala on ohjannut ja käsikirjoittanut ystävänsä, näyttelijäkollegansa Pamela Tolan kanssa. Parivaljakko myös näyttelee elokuvassa pääosia.

title: Amy Adams

text: Vuonna 2009 hän näytteli Julie Powellia elokuvassa "Julie & Julia". Adams sai Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuuden vuoden 2010 elokuvasta "Taistelija". Neljännen Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuutensa Adams sai elokuvasta "Mestari" vuonna 2012. Vuonna 2013 hän näytteli Lois Lanea elokuvassa "Man of Steel". Vuonna 2014 hänet palkittiin parhaan naispääosan Golden Globella elokuvasta "American Hustle". Hän sai roolistaan myös parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. Vuonna 2014 hän näytteli taiteilija Margaret Keanea elokuvassa "Big Eyes", josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Golden Globella.

title: Kathy Bates

text: Bates näytteli Michelle Pfeifferin kanssa kahdessa elokuvassa vuonna 2009: draamaelokuvat "Chéri" ja "Personal Effects". Samana vuonna Batesilla oli sivurooli kriittisesti että kaupallisesti menestyneessä "Elämä pelissä" -elokuvassa, jossa naispääosaa näytellyt Sandra Bullock voitti parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. Vuonna 2010 ilmestyneessä "Ystävänpäivä" -elokuvassa Batesilla oli suuri rooli Susan Moralezina. Vaikka elokuva saikin kriitikoilta kehnon vastaanoton, se tuotti 216 miljoonaa dollaria. Vuonna 2011 Bates näytteli kulttuurihenkilö ja avantgarde-kirjailija Gertrude Steinia Woody Allenin ohjaamassa ja käsikirjoittamassa "Midnight in Paris" -elokuvassa. "Midnight in Paris" oli sekä arvostelu- että yleisömenestys.

title: Anne Baxter

text: Vuonna 1944 Baxterin elokuva Guest in the House menestyi vähän, mutta Odottamaton vieras (1944) sen sijaan sai menestystä, vaikka kriitikot eivät vaikuttuneet elokuvasta. Baxter näytteli elokuvassa tulevan aviopuolisonsa kanssa, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1946. Baxter näytteli Tyrone Powerin ja Gene Tierneyn kanssa vuoden 1946 draamaelokuvassa Veitsen terällä, josta Baxter voitti vuonna 1947 Oscar-palkinnon parhaasta naissivuosasta sekä parhaan naissivuosan Golden Globen. Myöhemmin Baxter kertoi, että Veitsen terällä sisälsi hänen ainoan loistavan suorituksensa sairaalakohtauksessa, missä Sophien hahmo "menettää aviomiehensä, lapsensa ja kaiken muun". Baxter sanoi, että hän "oli elänyt uudelleen veljensä kuoleman", joka oli kuollut vain kolmivuotiaana.[5] Samana vuonna hän näytteli Paul Munin kanssa elokuvassa Enkeli olan takana. Vuonna 1947 Baxter oli kertojana Betty Grablen tähdittämässä menestyselokuvassa Kevytmielinen äitini sekä oli naispääosassa elokuvassa Lentävät huimapäät William Holdenin ollessa miespääosassa. Vuonna 1948 Baxter näytteli Clark Gablen ja Lana Turnerin kanssa sotadraamassa Paluu kotiin ja oli naispääosassa rikoselokuvassa Polttava aurinko, missä Gregory Peck ja Richard Widmark myös näyttelivät.

title: Kaksi iloista merimiestä Balissa

text: Kaikkien elokuvasarjan seitsemän elokuvan miespääosissa ovat Bing Crosby ja Bob Hope. Dorothy Lamour näyttelee naispääosaa kuudessa ensimmäisessä elokuvassa, mutta viimeisen osan naispääosassa on Joan Collins. Dorothy Lamourilla on viimeisessä osassa kuitenkin cameo-rooli.

title: Frances McDormand

text: Vuonna 1996 McDormand näytteli naispääosassa Coenin veljesten ohjaamassa, tuottamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa "Fargo", jossa hän näyttelee henkirikoksia tutkivaa minnesotalaista poliisipäällikköä, pitkällä raskautta olevaa Marge Gundersonia. Kriitikoiden ylistämä pienen budjetin elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 60 miljoonan dollarin lipputulot. McDormand palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscarilla ja Screen Actors Guildilla. Hän oli ehdolla myös parhaan naispääosan Golden Globen ja Baftan saajaksi. Samana vuonna hän näytteli sivuosissa sekä elokuvissa "Alaston pelko" ja "Lone Star" että televisioelokuvassa "Hidden in America", josta hän oli Gus-nimisen mekaanikon roolistaan ehdolla parhaan naissivuosan Primetime Emmyn saajaksi. Vuonna 1997 McDormand näytteli kyynistä saksanjuutalaista tohtori Verstakia Bruce Beresfordin ohjaamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa "Tie paratiisiin", joka sijoittuu toiseen maailmansotaan ja kertoo japanilaisten vangitsemasta naisjoukosta.


query: Milloin Ritchie Blackmore syntyi?

title: Ritchie Blackmore

text: Richard Hugh ”Ritchie” Blackmore (s. 14. huhtikuuta 1945 Weston-super-Mare) on merkittävä brittiläinen kitaristi. Blackmore on ollut kaksi kertaa perustamassa kahta tunnettua hard rock -yhtyettä, Deep Purplea ja Rainbow’ta. Nykyisin Blackmore soittaa renessanssihenkistä musiikkia yhtyeessään Blackmore’s Night.

title: Ritchie Blackmore’s Rainbow

text: Huomattuaan kuinka hyvin levytys sujui, Blackmore päätti singlen sijaan tehdä kokonaisen studioalbumin. Kokoonpanossa säilyivät Dio ja rumpali Driscoll ja uusina miehinä mukaan tulivat myös Elf-yhtyeestä basisti Craig Gruber ja kosketinsoittaja Mickey Lee Soule. Albumi nauhoitettiin noin kolmen viikon aikana Länsi-Saksan Münchenissä Musicland-studioilla helmikuussa 1975 ja mukana tuottajana oli myös Deep Purplen levyillä mukana ollut Martin Birch. Koska kyseessä oli alun perin sooloprojekti, albumin nimeksi tuli "Ritchie Blackmore's Rainbow". Blackmore kuitenkin erosi Purplesta kevään 1975 Euroopan-konserttien jälkeen ja päätti panostaa Rainbow-yhtyeeseen. Albumi julkaistiin elokuussa 1975.

title: Ritchie Blackmore’s Rainbow

text: Kun Deep Purple alkoi levyttää "Stormbringer"-albumia vuonna 1974, kitaristi Ritchie Blackmore halusi yhtyeen levyttävän cover-version Quatermass-yhtyeen kappaleesta "Black Sheep of the Family". Muut Purplen muusikot eivät pitäneet ideaa hyvänä, koska heidän mielestään Purplen ei kuulunut levyttää toisten materiaalia. Blackmore ei tästä lannistunut ja hän päätti levyttää kappaleen soolo-singlenä. Joulukuussa 1974 Floridassa pidetyssä studiosessiossa Blackmore levytti kyseisen kappaleen ja b-puoleksi tarkoitetun "Sixteenth Century Greensleeves" -kappaleen. Mukana levytyksessä olivat Elf-yhtyeen laulaja Ronnie James Dio ja rumpali Gary Driscoll, Electric Light Orchestran sellisti Hugh McDowell ja Procol Harumin kosketinsoittaja Matthew Fisher. Amerikkalainen Elf-yhtye oli lämmitellyt Deep Purplea ja Purplen jäsenet olivat tuottaneet Elfin albumeja. Etenkin Ronnie James Dion vahva ääni oli tehnyt vaikutuksen Blackmoreen, ja hän halusi käyttää Dioa sooloprojektissaan.

title: Rainbow (yhtye)

text: Rainbow (tunnettu myös nimellä Ritchie Blackmore’s Rainbow) on kitaristi Ritchie Blackmoren vuonna 1975 perustama hard rock -yhtye, joka oli suosionsa huipulla 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Blackmore toimi yhtyeen kiistattomana keulahahmona koko sen uran ajan. Kukaan muu Rainbow'n jäsen ei ole pysynyt yhtyeessä viittä vuotta pitempään. Blackmore vaihtoi soittajia useaan kertaan ja näin ollen jokaisella studioalbumilla soittaa eri kokoonpano. Yhtyeen alkuperäisenä musiikkisuuntana oli neoklassinen metalli/hard rock fantasia- ja mystiikka-aiheisine sanoituksineen ja myöhemmin kaupallisempi, AOR-vaikutteinen hard rock. Vaikka yhtye saikin kaupallista menestystä varsinkin 1980-luvun alussa, laulaja Ronnie James Dion aikaisia vuosia (1975–1978) pidetään yleisesti musiikillisesti yhtyeen parhaina.

title: Man on the Silver Mountain

text: Man on the Silver Mountain on brittiläisen rockyhtyeen Rainbow’n kappale vuoden 1975 "Ritchie Blackmore's Rainbow" -albumilta. Kappale julkaistiin vuonna 1977 ’Kill the King’ -singlen b-puolella. Kappaleen sävelsivät Ritchie Blackmore ja Ronnie James Dio.

title: Ritchie Blackmore

text: Nykyisin hän käyttää sähkökitaralla ENGL-vahvistimia. Akustisilla kitaroilla soittaessaan vahvistimena ovat olleet Trace Elliot, Fender Acustasonic, sekä jossain määrin ENGL. ENGL on hänen nimikkovahvistinmallinsa virallinen valmistaja. Blackmorella on ollut tapana olla käyttämättä konserttilavalla yleisölle esillä olevia vahvistimia. Blackmorelle työskennellyt kitarateknikko on sanonut että esimerkiksi Marshall - vahvistimien ja kaiutinkoteloiden takana oli käytössä oleva vahvistin Marshallien ollessa lavasteena. Blackmore on tehnyt tunnetuksi nauhojen välistä koverretun otelaudan.

title: Stone Cold

text: Kappaleen ovat kirjoittaneet yhteistyössä kitaristi Ritchie Blackmore, basisti Roger Glover ja solisti Joe Lynn Turner. ”Stone Cold” on siitä harvinainen Rainbow-kappale, että Blackmoren kitaran sijaan pääosassa on Turnerin laulu. Kappaleen sanoitus sai innoituksensa, kun basisti Glover oli kertonut Turnerille avioerostaan.

title: Ritchie Blackmore

text: Jerry Bloom: Musta ritari Ritchie Blackmore. Suom. Yasir Gaily. Like Kustannus, 2009. ISBN 978-952-01-0142-8.

title: Stargazer

text: Ritchie Blackmoren mukaan kappaleen idea syntyi kun hän joutui Deep Purple -yhtyeessä soittaessaan loukkuun hajonneeseen hissiin, jossa hän oli vähällä menehtyä tulen ja kaasun aiheuttamaan savuun ja hapettomuuteen, josta hänelle tuli myöhemmin mieleen tuska ja kärsimys, johon koko kappale viittaa.

title: Ritchie Blackmore

text: Ritchien ollessa kaksivuotias hänen perheensä muutti Hestoniin Middlesexiin. Isä osti hänelle kitaran noin vuonna 1955, jonka jälkeen hän otti joitakin klassisen kitaran tunteja. Aluksi Blackmore käytti Gibson ES-335-kitaraa, mutta myöhemmin (1969–1970) Blackmoren kitaraksi on vakiintunut Fender Stratocaster. Blackmore’s Night -yhtyeessä hän käyttää yhtyeen musiikkiin ja tyyliin sopivia kitaramalleja, mutta hänen näkee vieläkin soittavan Stratocasterilla jonkin verran.

title: Stranger in Us All

text: Stranger in Us All on kitaristi Ritchie Blackmoren kokoaman, Rainbow-yhtyeen perinnettä jatkavan kokoonpanon Ritchie Blackmore's Rainbow'n ainoaksi jäänyt albumi, joka ilmestyi vuonna 1995. Yhtye teki kiertueen levyn tiimoilta, mutta sen päätyttyä Blackmore päätti kääntää huomionsa toisenlaiseen musiikkiin ja perustaa Blackmore's Nightin.

title: Ritchie Blackmore

text: Ritchien tunnistettava kitarasoundi syntyi 1970-luvun alussa hänen ottaessaan kitarakseen Fender Stratocasterin. Vahvistimena toimi aivan nykypäiviin asti modifioitu 200-wattinen Marshall. Oman värinsä sointiin antoi edelleen käyttämänsä 60-luvun Aiwa-kelanauhuri. Blackmore käyttää sitä kaiku- ja viive-efekteihin sekä etuvahvistimena, jolla hän saa sointiin kompressiota. Lisäksi hän värittää soittoaan Moog Taurus - bassosyntetisoijalla, jota soitetaan kuten urkujen bassojalkiota.

title: Jürgen Blackmore

text: Jürgen Richard Blackmore (s. 1964, Lontoo) on saksalais-englantilainen kitaristi. Hänen isänsä on kuuluisa brittikitaristi Ritchie Blackmore, joka soitti muun muassa yhtyeissä Deep Purple, Rainbow ja Blackmore's Night. J.R. Blackmore kasvoi Hampurissa, ja aloitti ammattimuusikon uransa yhtyeessä Iron Angel.

title: Deep Purple

text: Deep Purplen uudelleenkasaamisesta liikkui huhuja lähes koko sen toimintatauon aikana. Ian Gillanin ja Ritchie Blackmoren välit olivat kohentuneet ja Blackmore muun muassa vieraili Gillanin soolokeikalla soittaen pari encorea. Blackmore taas oli pyytänyt Gillania Rainbow'n laulajaksi, joskin tuloksetta. Miehet kuitenkin suunnittelivat Deep Purplen ja sen kuuluisimman kokoonpanon eli kakkoskokoonpanon reunionia. Ensimmäisen kerran oli tarkoitus kokoontua vuoden 1983 alussa, mutta joidenkin soittajien muut projektit olivat vielä kesken tuolloin.

title: Come Hell or High Water

text: Come Hell or High Water on Deep Purplen vuonna 1994 julkaisema livealbumi. Se nauhoitettiin vuoden 1993 Euroopan kiertueella ja on viimeinen albumi, jolla Ritchie Blackmore on mukana. Hän erosi saman kiertueen päätteeksi Helsingin konsertin (17.11.1993) jälkeen. Myös samanniminen video ja DVD on julkaistu. Albumi on nauhoitettu Stuttgartissa (16.10.1993) ja Birminghamissa (9.11.1993).Albumin videopainos julkaistiin vuonna 1994. Sen kappaleet on kuvattu yhtyeen Birminghamin National Exhibition Centren konsertissa 9. marraskuuta 1993, joka jäi kitaristi Ritchie Blackmoren viimeiseksi yhtyeessä. Konserttimateriaalin lisäksi videolla on yhtyeen jäsenten haastatteluja Blackmorea lukuun ottamatta.

title: Since You Been Gone

text: Rainbow'n johtohahmo ja kitaristi Ritchie Blackmore oli päättänyt viedä heavy metalin parissa kunnostautunutta yhtyettään kaupallisempaan suuntaan. Yhtyeen manageri Bruce Payne soitti yhtyeelle tyttöyhtye Cloutin version ”Since You Been Gonesta”, ja ehdotti sen levyttämistä. Rumpali Cozy Powell piti ajatusta vitsinä, basisti Roger Glover sen sijaan kannatti sitä, ja Ritchie Blackmore suostui levytykseen ilman selkeää mielipidettä kappaletta kohtaan. Lopulta Powellkin suostui soittamaan kappaleen – mutta ”vain kerran”.

title: Andy Powell

text: 1970 Wishbone Ash toimi Deep Purplen lämmittelijänä. Powell oli juoninut ajatuksen päästä soittamaan Ritchie Blackmoren kanssa. Hän oli valmistellut omat vahvistimensa ja soittovälineensä, ja kun Blackmore aloitti oman soundchekinsä Powell hiipi lavalle kytki kitaransa ja alkoi vastata Blackmoren soittoon. Soundchek kehittyi jammailuksi jossa Powell palautti Blackmoren riffejä ja ideoita. Soundchekin päätteeksi Blackmore tuli kommentoimaan Powelille:""I thought you sounded pretty good"". Blackmore tutustutti yhtyeen Derek Lawrenceen josta tuli Wishbone Ashin tuottaja. Blackmore myös vakuutti MCA-levyhtiön, joka tekikin hänen suosittelunsa johdosta levytyssopimuksen Wishbone Ashin kanssa

title: Burn (Deep Purplen kappale)

text: Kappaleen riffi on lainattu George Gershwinin kappaleesta ”Fascinating Rhythm”, vaikkakin kitaristi Ritchie Blackmore väitti, että se oli vahinko. Kappaleessa on paikoin vaikutteita klassisesta musiikista. David Coverdale teki siihen neljät eri sanat, sillä hänellä oli toisinaan ongelmia kirjoittaa Blackmorea miellyttäviä sanoituksia. Blackmore halusi, että laulut käsittelisivät esimerkiksi demonologiaa ja mytologiaa.Young: s. 10.

title: Rainbow (yhtye)

text: Rainbow’n entiset jäsenet, kosketinsoittaja Tony Carey, laulaja Joe Lynn Turner, rumpali Bobby Rondinelli ja basisti Greg Smith kiersivät vuosina 2009–2010 nimikkeellä Over The Rainbow, soittaen kappaleita yhtyeen eri aikakausilta. Kitaristina yhtyeessä toimii Jürgen Blackmore, Ritchie Blackmoren poika. Tony Carey joutui jättämään yhtyeen sairastumisen vuoksi ja hänen tilalleen tuli vuosien 1993-1997 kosketinsoittaja Paul Morris. Alkuperäisen Rainbow’n johtohahmo Ritchie Blackmore on kertonut antaneensa suostumuksen ja ”siunauksensa” yhtyeelle, mutta olisi toivonut eri nimeä kokoonpanolle. Over the Rainbow on esiintynyt pariin otteeseen myös Suomessa. Myös mahdollisen studioalbumin teosta on ollut huhuja, mutta vuoden 2011 jälkeen yhtyeen toiminta on ollut tauolla sen jäsenten muiden projektien vuoksi.

title: Deep Purple in Rock

text: Albumilla soittavat yhtyeen alkuperäisjäsenistä Ritchie Blackmore (kitara), Jon Lord (koskettimet) ja Ian Paice (rummut). Uusina jäseninä yhtyeeseen liittyivät 1969 laulaja Ian Gillan ja basisti Roger Glover. Näin muotoutui yhtyeen toinen ja tunnetuin kokoonpano, niin sanottu ”Deep Purple Mark II”. Uuden kokoonpanon myötä Deep Purplen musiikki muuttui tällä albumilla progressiivisesta rockista ja popmusiikista raskassointisemmaksi heavy metaliksi. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat nopeatempoinen ja aggressiivinen aloituskappale ”Speed King” sekä yli 10-minuuttinen, progressiivinen ”Child in Time”, joka on kuuluisa varsinkin laulaja Ian Gillanin poikkeuksellisen korkeasta ylärekisteristä ja Ritchie Blackmoren mahtipontisista kitarasoolo-osioista.

title: Ritchie Blackmore

text: Blackmore oli perustajajäsen hard rock -yhtyeessä Deep Purple (1968–1976, 1984–1993) ja jatkoi yhtyeen jäsenenä ja luovana voimana vuoteen 1975. Yhtye hajosi vuonna 1976.

title: Ritchie Blackmore

text: Blackmore on saanut vuosien mittaan nimen "The Most Difficult Man in Rock" ('rockin hankalin mies'). Tämä siksi, että hän on monesti ajautunut erimielisyyksiin muiden artistien ja yhtyejäsenten kanssa. Deep Purplessa Blackmore riitaantui yhtyeen laulajan Ian Gillanin kanssa, mikä vaikutti Gillanin eroamiseen kahteen kertaan, 1973 ja 1989. Blackmorella oli ongelmia myös Rainbow'n jäsenten kanssa, täysin sama kokoonpano ei soita kertaakaan useammalla kuin yhdellä albumilla.

title: Ritchie Blackmore

text: Blackmore perusti Rainbow’n uudelleen (1994–1997). Liityttyään yhteen Candice Nightin kanssa hän soittaa nykyisin yhtyeessä Blackmore’s Night.

title: Ritchie Blackmore

text: Ensimmäisen Deep Purple -kautensa jälkeen Blackmore perusti toisen tunnetun heavy metal/hard rock -yhtyeen, Rainbow’n (1975–1984).

title: Ritchie Blackmore

text: Deep Purpleen Ritchie tuli takaisin vuonna 1984, kun se perustettiin uudelleen Mark II -kokoonpanolla. Yhtyeen ensimmäinen albumi tällä kokoonpanolla oli Perfect Strangers. Blackmore poistui yhtyeen riveistä jälleen vuonna 1993 The Battle Rages on... -albumin jälkeen kesken kiertueen. Blackmoren viimeinen esiintyminen Deep Purplessa oli Helsingissä 17. marraskuuta 1993.

title: California Jam

text: Deep Purple esiintyi festivaaleilla uudella kokoonpanollaan, johon kuuluivat laulaja David Coverdale ja basisti-laulaja Glenn Hughes. Yhtye sai valita, milloin astuu lavalle, ja se päätti soittaa toiseksi viimeisenä. Yhtye uskoi, että festivaali kestäisi kuitenkin yli määrätyn ajan, kuten useimmilla festivaaleilla kävi, joten he päättivät odotuttaa yleisöä pimeälle asti, ennen kuin astuisivat lavalle. Festivaali ei tästä huolimatta kestänyt yli määrättyä aikaa. Keikan loputtua yhtyeen kitaristi Ritchie Blackmore heitti useita kitaroitaan yleisön niskaan ja kävi yhden TV-kameran kimppuun kitaralla. Pyrotekniikoissa sattuneen virheen takia lavalla tapahtui räjähdys, joka sytytti lavan osittain palamaan. Yhtyeen on sanottu lähteneen paikalta helikopterilla välttääkseen mahdollisen pidätyksen.

title: Craig Gruber

text: Craig Gruber (k. 5. toukokuuta 2015 Florida) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnettiin parhaiten Rainbow-yhtyeen alkuperäisenä basistina. Kitaristi Ritchie Blackmorea lukuun ottamatta Gruber oli muiden Rainbow’n alkuperäisjäsenten tapaan soittanut aiemmin Elf-yhtyeessä, jonka kokoonpanosta (kitaristia pois lukien) Blackmore Rainbow’n kasasi. Gruber soitti Rainbow’n ensimmäisellä albumilla "Ritchie Blackmore’s Rainbow". Pian albumin julkaisun jälkeen Blackmore erotti kaikki muut bändin jäsenet Ronnie James Dioa lukuun ottamatta.

title: Ritchie Blackmore

text: Blackmore avioitui ensimmäisen kerran vuonna 1964 saksalaisen Margrit Volkmarin kanssa. Tästä avioliitosta hänellä on vuonna 1964 syntynyt poika Jürgen Richard Blackmore, joka on myös kitaristi. Blackmore erosi Volkmarista vuonna 1969 ja avioitui samana vuonna saksalaisen Bärbel Babs Hardien kanssa. Kolmannen kerran hän avioitui Amy Rothmanin kanssa vuonna 1981.

title: Ritchie Blackmore

text: Blackmore soitti 1960-luvulla sessioissa ja esiintyi useiden yhtyeiden kanssa: Heinz & Wild Boys, Screaming Lord Sutch, The Outlaws, Glenda Collins, Tom Jones ja BOZ. The Outlawsin kanssa Blackmore säesti Jerry Lee Lewistä ja Gene Vincentiä. Vuonna 1971 Blackmore osallistui projektiin nimeltä Green Bullfrog.

title: Deep Purple

text: The Searchersin entinen rumpali Chris Curtis otti vuonna 1967 yhteyttä englantilaiseen liikemieheen Tony Edwardsiin ja ehdotti, että tämä alkaisi manageroida hänen uutta yhtyettään, jonka hän tulisi kokoamaan itsensä ympärille. Edwards innostui ajatuksesta ja yhdessä liikekumppaneidensa John Colettan ja Ron Hiren (HEC-Enterprises) alkoi toteuttaa suunnitelmaa. Ensin yhtyeeseen hankittiin urkuri Jon Lord, joka soitti The Artwoods -yhtyeessä. Lord otti yhteyttä sessiokitaristina tunnettuun Ritchie Blackmoreen, jonka hän suostutteli tulemaan Hampurista asti koe-esiintymiseen. Curtis kuitenkin päätti jättäytyä hankkeesta, mutta Lord ja Blackmore jatkoivat yhdessä. Basistiksi otettiin Lordin ja Blackmoren vanha soittokumppani Nick Simper. Kokoonpano oli valmis laulaja Rod Evansin ja rumpali Ian Paicen tultua mukaan. He olivat soittaneet The Maze -yhtyeessä. Yhtyeen nimeksi tuli Chris Curtisin ehdotuksen mukaan "Roundabout". Kevään 1968 lyhyen Tanskan-kiertueen jälkeen nimeksi muutettiin "Deep Purple" Ritchie Blackmoren isoäidin lempikappaleen mukaan.


query: Kuka kehitti IMAX:n?

title: Imax

text: Imax-formaatin on kehittänyt kanadalainen Imax Corporation. Yritys myös valmistaa Imax-tekniikkaa ja tuottaa sille elokuvia.[3]

title: Trampoliini

text: Trampoliini kehittää koordinaatiokykyä Kehittää ponnistusvoimaa ja kestävyyttä On kuntoutushoidossa käytössä Ehkäisee mm. osteoporoosia Kehittää useita lihaksia Soveltuu mukavaksi liikunnaksi ja kaiken ikäisille.

title: Tieteellinen vallankumous

text: Nikolaus Kopernikus (1473–1543) julkaisi vuonna 1543 teoksen De revolutionibus orbium coelestium, jossa hän puolusti aurinkokeskistä maailmankuvaa. Andreas Vesalius (1514–1564) julkaisi vuonna 1543 teoksen De Humani Corporis Fabrica, joka hylkäsi Galenoksen näkemykset ihmisruumiista. Hän muun muassa havaitsi, että verenkierto johtuu sydämen pumppaustoiminnosta. William Gilbert (1544–1603) tutki magnetismia ja maan magneettikenttää. Tyko Brahe (1546–1601) teki laajoja ja täsmällisempiä havaintoja taivaankappaleista 1500-luvun loppupuolella luoden pohjaa Keplerin töille. Francis Bacon (1561–1626) kehitti induktiivista päättelyä, etenemistä havainnoista ja kokeista teorioihin. Hän ei tehnyt merkittäviä saavutuksia tiedemiehenä, mutta hänellä oli suuri vaikutus aikansa tieteenfilosofiaan. Galileo Galilei (1564–1642) kehitti kaukoputkea ja teki useita mullistavia tähtitieteellisiä havaintoja koskien muun muassa Venuksen vaiheita ja Jupiterin kuita, julkaisten ne vuonna 1610. Hän kehitti putoavia kappaleita koskevia lakeja perustuen matemaattisesti analysoituihin kokeisiin. Johannes Kepler (1571–1630) julkaisi ensimmäiset kaksi kolmesta planeettojen liikelaistaan vuonna 1609. William Harvey (1578–1657) havainnollisti verenkiertoa leikkauksin ja muin kokein. René Descartes (1596–1650) kehitti deduktiivista päättelyä, julkaisten vuonna 1637 teoksen Metodin esitys. Kehitti analyyttisen geometrian ja tutki liikemäärää. Anton van Leeuwenhoek (1632–1723) rakensi mikroskooppeja ja julkaisi vuonna 1660 havaintonsa, jotka avasivat tien mikrobiologiaan. Robert Boyle (1627–1691) teki kokeita ilmapumpulla ja esitti termodynamiikassa käytettävän Boylen lain vuonna 1662. Isaac Newton (1642–1727) kehitti matemaattista analyysiä, mikä avasi uusia matematiikan hyödyntämismahdollisuuksia tieteelle. Hän kehitti mekaniikan peruslait ja osoitti, että painovoima selitti planeettojen ellipsinmuotoiset radat.

title: Dom Pérignon

text: Pérignon kehitti rypäleiden korjuu- ja puristusmenetelmiä niin, että valkoista samppanjaa pystyttiin tekemään tummista rypäleistä. Näin viinin kuohumisen riskiä saatiin pienennettyä. Hän havaitsi, että rypäleet pitää kerätä aamulla ja puristimet tuoda lähelle korjuupaikkaa. Hän kehitti sekoitustekniikoita ja alkoi erotella puristuksen eri vaiheissa saatavaa mehua. Hän havaitsi, että pullottaminen säilytti viinin paremmin kuin tynnyrissä säilytys. Lisäksi hän kehitti 47-vuotisen uransa aikana myös muun muassa korkkeja, kellarointia, viiniköynnösten hoitoa ja useita valmistustekniikoita.

title: Taikatemppu

text: Ranskalaista Jean-Eugène Robertia (1805–1871) eli Robert-Houdinia pidetään nykyaikaisen taikomisen isänä. Robert-Houdin oli innovaattori ja avasi Pariisissa oman taikateatterin vuonna 1845. Hänet tunnetaan esimerkiksi itseliikkujistaan ja taikatempuista kirjoittamistaan kirjoista. Ranskalainen Buatier de Kolta oli myös merkittävä taikurikeksijä, joka kehitti esimerkiksi naisen katoamistempun, “De Kolta -tuolin”. Myös belgialaissyntyinen Servais Le Roy tunnettiin useista taikatemppuihin liittyvistä keksinnöistään, kuten Asrah-levitaatiosta, jossa kankaalla peitetty avustaja taiotaan leijumaan ilmaan ja katoamaan kun kangas vedetään pois. Englantilainen Selbit (Percy Tibbles) kehitti vuonna 1921 “naisen läpi sahaaminen” -illuusionsa, josta yhdysvaltalainen Horace Goldin kehitti muunnelman “naisen sahaaminen kahtia”. Yhdysvaltalainen Guy Jarrett kehitti “21 hengen kaappi” -illuusion, jossa tyhjästä kaapista saatiin ilmestymään 21 ihmistä. Hän kehitti muitakin useita edelleen käytössä olevia menetelmiä, kuten sen, jolla elefantti saatiin ilmestymään näyttämölle. Eteläafrikkalaissyntyinen Robert Harbin kehitti “siksak-tyttö” -illuusionsa, jossa kaapissa seisova avustaja jaetaan kolmeen osaan.

title: Archer John Porter Martin

text: Martin erikoistui biokemiaan muun muassa E- ja B-vitamiineihin. Martin kehitti tekniikoita, jotka johtivat kromatografian keksimiseen. Erotuskromatografian hän kehitti työskennellessään aminohappojen erottamisen parissa. Myöhemmin hän kehitti kaasu-nestekromatografian. Martin sai töistään lukuisia kunnianosoituksia.

title: Kendō

text: Oikean asennon saavuttaminen ja ylläpito Havaitseva katse – kyky ennakoida ja havaita vastustajan aikomuksia Miekan leikkaavien liikkeiden hallinta Liikkeiden nopeuden säätelyn hallinta Pistojen ja lyöntien virheetön hallinta Oikean etäisyyden (ma-ai) hallinta lyödessä ja pistettäessä Kehittää keinoja arvokkuuden, vilpittömän ylpeyden ja jalon käytöksen (kigurai) kasvamiseen kendōkassa Kehittää keinoja elävän ja ilmeikkään huudon (kiain) kasvattamiseen ja hallitsemiseen Kasvattaa kykyä havaita avautuvia aukkoja vastustajan puolustuksessa Kehittää vaihtelevien ja moni-ilmeisten tekniikoiden hallintaa

title: Ludvig XIV

text: Ludvig XIV uudisti perusteellisesti kaupunkirakenteita muun muassa Lillessä, Besançonissa, Belfortissa ja Briançonissa; hän näet antoi kaupunkien linnoitusten luomisen Vaubanin tehtäväksi. Eräitä kaupunkeja kuten Versailles ja Neuf-Brisach hän joko perusti tai kehitti suurimittaisesti. Parantaakseen kuninkaallista laivastoa Ludvig XIV kehitti sekä Brestin että Toulonin satamia ja arsenaaleja. Hän perusti Rochefortin sotasataman Atlantin rannalle, mutta kehitti myös Lorientin ja Sèten kauppasatamia sekä perusti vapaasataman ja kaleerilaivaston Marseilleen.

title: Itiöeläimet

text: Bakteereista ja viruksista poiketen itiöeläimet ovat aitotumaisia taudinaiheuttajia. Tämän vuoksi niitä vastaan on vaikeaa kehittää sellaisia lääkkeitä, jotka vaikuttaisivat vain taudinaiheuttajaan, eivätkä olisi potilaalle haitallisia. Malariaa vastaan on tuloksetta yritetty kehittää rokotteita. Sitä tosin pystytään hoitamaan kiniini-, klorokiini- ja amodikiini-nimisillä lääkeaineilla. Itiöeläinten tutkiminen ja kasvattaminen laboratorio-olosuhteissa on myös vaikeaa. Viime vuosina joidenkin itiöeläinten genomia on selvitetty, mikä auttanee tulevaisuudessa ymmärtämään tarkemmin niiden elintoimintoja kehitettäessä niitä vastaan tehoavia lääkeaineita. On esimerkiksi huomattu, että solun toiminnalle välttämättömään apikoplastiin vaikuttavia lääkeaineita on mahdollista kehittää.

title: Design for All

text:
Hanke tukee EDeANin toimintaa. Sen tavoitteena on kehittää mallina toimiva DfA-opinto-ohjelma, joka on suunnattu alan kaupallisille toimijoille, ohjelmarunko ja kurssisisällöt perus- ja jatkotasoisille DfA-opinnoille sekä kattava DfA:ta koskeva verkkoaineisto.
Hankkeen tavoitteena on kehittää koti- ja ammattikäyttöön soveltuva, mukautettava hakukonekäyttöliittymä henkilöille, joiden kognitiiviset taidot ovat heikentyneet.
Hankkeen tarkoitus on kehittää yleiskäyttöinen etäkonsoli, jonka avulla kodin tavallisia laitteita voidaan käyttää verkon välityksellä.
Hankkeessa kehitetään skaalautuvia ja mukautettavia lisälaitteita, joilla voidaan integroida avustavaa tekniikkaa älykkääseen tieto- ja viestintäteknologiaan kotiympäristössä.
Hankkeessa kehitetään seuraavan sukupolven apuvälineitä, joiden avulla kuulovammaiset ihmiset pystyvät osallistumaan täysin tietoyhteiskuntaan.
Hankkeen tarkoitus on kehittää ja saattaa prototyyppitasolle kognitiivinen proteesiväline, joka auttaa dementiasta kärsiviä suoriutumaan päivittäisistä toimista.
Hankkeella pyritään tekemään saavutettavuudesta kulutustavaroiden ja kuluttajapalveluiden yleinen ominaisuus. Tarkoitus on kehittää alustoja, joiden avulla ikäihmiset ja vammaiset ihmiset voivat asua pidempään kotona ja lähiyhteisössään.
Hankkeen tavoitteena on kouluttaa loppukäyttäjiä standardisointiin liittyvissä kysymyksissä niin, että he kykenevät osallistumaan tieto- ja viestintäteknologiaan liittyvään standardisointitoimintaan.
Hankkeen tarkoitus on luoda mallinnus- ja simulointivälineitä, joilla voidaan optimoida käyttäjien vuorovaikutus suunnittelun, esteettömyyden ja käytettävyyden validoinnissa Ambient Assisted Living (AAL) -ratkaisujen yhteydessä.
Hankkeen tarkoituksena on kehittää edelleen Ambient Assisted Living (AAL) -tuotteita ja -palveluja, jotka ovat edullisia, helppokäyttöisiä ja kaupallisesti kannattavia. Hankkeessa kehitettävän integroidun teknologia-alustan avulla voidaan liittää saumattomasti yhteen tuotteet ja palvelut, joiden tavoitteena on parantaa sosiaalista osallisuutta, päivittäisten toimintojen tukemista, varhaista riskien tunnistamista, suojautumista terveys- ja ympäristöriskeiltä sekä liikkuvuuden ja lähiympäristössä liikkumisen tukea, jotka kaikki tekevät elämästä elämisen arvoisen perhepiirissä ja yhteiskunnassa.

title: Saippua

text: Vielä 1500-luvulla saippua oli Euroopassa vain ylhäisön tuote. 1700-luvulla alkoi syntyä saippuan raaka-aineiden teollisen valmistuksen mahdollistavaa kemian teollisuutta. Ranskalainen kemisti Nicolas Leblanc kehitti soodan valmistusmenetelmän, joka oli käytössä sadan vuoden ajan, kunnes belgialainen Ernest Solvay kehitti tehokkaamman ammoniakkisoodamenetelmän. 1800-luvun alussa ranskalainen Michel Eugéne Chevreul kehitti merkittävästi rasvojen ja öljyjen tutkimusta ja osoitti glyserolin ja emäksien kytkennät saippuan valmistuksessa. Vihdoin 1800-luvun lopulla saippuasta oli tullut yleisesti ihonhoitoon suositeltu massatuote, ja saatavilla oli lukemattomia erilaisia saippuoita.

title: Multics

text: Multics:in jälkeen General Electric kehitti General Comprehensive Operating System (GECOS) käyttöjärjestelmän. Bell Labs kehitti Unix-käyttöjärjestelmän.

title: Vetoketju

text: Vetoketjulla on kolme keksijää. Ensi yritys oli vuonna 1851, jolloin yhdysvaltalainen Elias Howe kehitti "vaatteisiin tarkoitetun automaattisen liukuvan lukkomekanismin", jonka kehittely kuitenkin jäi häneltä vähiin. Yhdysvaltalainen Whitcomb Judson kehitti seuraavan version vuonna 1891, mutta ei suinkaan vaatteita vaan saappaita varten. Hänen tarkoituksensa oli saada sellaiset kengännauhojen korvikkeet, jotka saisi kiinni yhdellä kädellä. Nykyaikaisen varmatoimisen vetoketjun kehitti ruotsalaissyntyinen Gideon Sundbäck Judsonin keksinnön pohjalta ja hänen yrityksensä palkalistoilla vuonna 1913. Sitä kutsuttiin "clasp-locker-mekanismiksi".

title: Gaetano Crocco

text: Vuonna 1927 Crocco alkoi kehittää kiinteäajoainerakettia ja vuonna 1929 hän kehitti ensimmäisen nesterakettimoottorinsa. Italia oli tässä vaiheessa rakettitekniikassa yli 10 vuotta perässä Saksaa, Yhdysvaltoja ja Neuvostoliittoa. Vuonna 1932 Crocco alkoi kehittää monopropellantteja, nesteajoainetta, jossa on hapetin ja polttoaine samassa nesteessä. Tässä Italia pääsi hänen toimintansa ansiosta alan kärkimaiden joukkoon.

title: Netscape

text: Netscape kehitti lisäksi JavaScript-ohjelmointikielen, sekä kehitti oman Java-virtuaalikoneensa.

title: Sony

text: Vuonna 1949 yhtiö kehitti magneettisen nauhan ja myi vuonna 1950 ensimmäisen nauhurin Japanissa. Vuonna 1957 yhtiö kehitti taskukokoisen radion, ja samalla yhtiön nimi muutettiin Sonyksi. Vuonna 1960 se kehitti ensimmäisen transistoritelevision maailmassa. Vuonna 1961 Sony oli ensimmäinen japanilainen yhtiö, joka noteerattiin New Yorkin pörssissä. Vuonna 1988 Sony laajensi elokuvamarkkinoille ostamalla CBS:n Columbia Recordsin, josta tuli ”Sony Music Entertainment”. Vuonna 1994 pitkäaikainen johtaja Morita ilmoitti vetäytyvänsä eläkkeelle.

title: Hävittäjä (lentokone)

text: Venäläisen viidennen sukupolven hävittäjän Suhoi PAK FA:n prototyyppi lensi ensilentonsa tammikuussa 2010. Intian alan kehityshanke on ”Medium Combat Aircraft” (ensilennon tavoiteajankohta on vuonna 2012), Intia kehittää myös Venäjän kanssa Suhoin ja HAL:in yhteistä FGFA-konetta. Etelä-Korea kehittää KFX-konetta (ensilento vuonna 2014), Kiinan kehittää Shenyang J-XX-konetta.

title: Verkko-oppiminen

text: Virtuaalikoulun kehittäminen on osa valtakunnallista tietoyhteiskuntaohjelmaa. Verkko-opetusta ja -opiskelua kehitetään paikallisissa, alueellisissa ja valtakunnallisissa virtuaalikouluhankkeissa. Virtuaalikouluhankkeet voivat olla aihe-, aine- tai alakohtaisia ja alueellisia kehittämishankkeita. Niiden avulla juurrutetaan uusia menetelmiä oppilaitosten käytäntöihin ja kehitellään uudentyyppisiä opiskeluratkaisuja. Verkostojen ensisijainen tavoite on kehittää uusia menetelmiä.

title: Roguelike

text: Robert Alan Koeneke kehitti Morian (1983) VMS-käyttöjärjestelmälle. Hän oli opiskelija Oklahoman yliopistossa, ja Rogue ja Colossal Cave Adventure esikuvanaan hän alkoi kehittää roguelike-peliä yliopistossa käytetyille VAX 11/780 -tietokoneille Pascal-ohjelmointikielellä. Moriassa pelaajan hahmo laskeutuu samannimiseen luolastoon tuhoamaan Balrog-nimistä hirviötä; nimet oli lainattu J. R. R. Tolkienin kirjoista. Roguesta poikkeavia ominaisuuksia olivat kaupunkikenttä pelin alussa, jossa pelaaja voi ostaa ja myydä varusteita, sekä "ääretön luolasto", jossa aikaisempiin kenttiin ei voinut palata, vaan alueet luotiin satunnaisesti joka kerta uudelleen. Koeneke kehitti peliä pelaajilta saamansa palautteen pohjalta, ja hän sai apua Jimmy Toddilta, joka kehitti peliin paremman hahmonluonnin. James E. Wilsonin kehitti peliin variantin nimeltä UMoria (UNIX Moria), joka käännettiin useille eri käyttöjärjestelmille.[3]

title: Metsästäjän eettiset ohjeet

text: Metsästäjän tulee opiskella ja kehittää riistan ja luonnon tuntemustaan sekä kehittää lajituntemustaan ja ampumataitoaan.

title: Promessointi

text: Menetelmän kehitti vuonna 1999 ruotsalainen biologi Susanne Wiigh-Mäsak, joka on hakenut sille patenttia 35 maassa. Hän halusi kehittää ekoystävällisen vaihtoehdon arkkuhautaukselle, joka on kallista ja kuluttaa maapinta-alaa, ja tuhkaukselle, joka saastuttaa ilmaa. Hän tutki yhdessä Jönköpingin piispan kanssa mahdollisuutta ekologisiin hautajaisiin ja kehitti promessoinnin.

title: VTOL

text: Ranska kehitti hyvin omaperäisiä prototyyppejä. Dassault kehitti yhden VTOL-hävittäjän.

title: James Lovelock

text: Lovelock syntyi Letchworthissä ja opiskeli kemiaa Manchesterin yliopistossa. Hän on lääketieteen ja biofysiikan tohtori. Nykyään hän asuu Cornwallissa Isossa-Britanniassa. 1950-luvulla Lovelock kehitti laitteita, joiden avulla voidaan tutkia kaasujen pitoisuuksia Maan ilmakehässä. Niiden avulla voitiin muun muassa seurata otsonikatoa aiheuttavien CFC-yhdisteiden kertymistä ilmakehään. Gaia-hypoteesin Lovelock kehitti 1960-luvulla ollessaan NASAn palveluksessa. Ohjelman tavoitteena oli kehittää laitteita planeettojen ilmakehien ja maaperän tutkimiseen sekä erityisesti löytää elämää Marsista.

title: Hiirenloukku

text: Ensimmäisen hiirenloukun kehitti William C. Hooker of Abingdon, joka sai Yhdysvaltojen patenttiviranomaisten patentin numero 528671 rakenteestaan vuonna 1894 . James Henry Atkinson, brittiläinen keksijä, kehitti prototyypin vuonna 1897 nimeltään "Little Nipper", kehitti luultavasti Hookerin keksinnön perältä oman versionsa . John Mast of Lititz Pennsylvaniasta sai Yhdysvalloissa patentin samantyyppisen jousitoimisesta laitteesta vuonna 1899.

title: RSS

text: RSS:n kehittäjä oli Dave Winer, joka kehitti scriptingNewsin vuonna 1997. Netscape kehitti RSS 0.90:n vuonna 1999. Se tuki scriptingNewsia ja oli XML:ää, jossa oli RDF-määritelmä. Winer kehitti UserLand Softwarella scriptingNewsin version 2.0b1, jossa oli ominaisuuksia Netscapen RSS 0.90:sta. Netscape kehitti samana vuonna 0.91-version, jota myös UserLand alkoi käyttää. Netscape lopetti kuitenkin vuosituhannen vaihteessa RSS:n kehittämisen.

title: Walter Kohn

text: Kohnista tuli vuonna 1960 University of California San Diegon professori. Siellä hän aloitti kehittää tiheysfunktionaaliteoriaa. Syksyin 1963 Kohn vietti sapattivapaalla Pariisissa École normale supérieuressa. Siellä hän tutustui yhdysvaltalaiseen Pierre Hohenbergiin, jonka kanssa hän kehitti teoriaan liittyvät Hohenbergin–Kohnin teoreemat. San Diegossa Kohn kehitti väitöskirjan jälkeistä tutkimusta tehneen Lu Jeu Shamin kanssa Kohnin–Shamin yhtälöt.

title: Kohereeri

text: Aleksandr Popov kehitti oman kohereerinsa, jolla hän teki aluksi kokeita ukkosenjohdattimien, mutta myöhemmin radiotekniikan kanssa. Nikola Tesla kehitti kohereereja erikoistarkoituksiin.

title: Waymo

text: Waymo (ennen lokakuuta 2016 "Google driverless car") on Googlen projekti kehittää itseohjautuva auto. Projektia johtaa Googlen insinööri Sebastian Thrun, yksi Google Street Viewin keksijöistä ja Stanfordin yliopiston keinoälylaboratorion johtaja. Vuonna 2005 Thrunin ryhmä Stanfordissa kehitti robottiajoneuvo Stanleyn, joka voitti DARPA Grand Challengen ja kahden miljoonan dollarin palkinnon Yhdysvaltain puolustusministeriöltä. Ryhmä, joka kehittää järjestelmää, koostuu 15 Googlen insinööristä.

title: Analyysi (matematiikka)

text: Myös "hirviöitä" (ei-missään jatkuvia funktioita, jatkuvia, mutta ei-missään derivoituvia funktioita, avaruuden täyttäviä käyriä) alettiin kehittää. Sen vuoksi Camille Jordan kehitti mittateoriansa, Georg Cantor kehitti naiivin joukko-opin, ja Baire todisti Bairen lauseen. 1900-luvun alussa analyysi formalisoitiin käyttämällä joukko-oppia. Henri Lebesgue kehitti mittateoriansa ja David Hilbert esitteli Hilbert-avaruuden, jonka avulla voitaisiin ratkaista integraaliyhtälöitä. Normitetun vektoriavaruuden ajatus oli jo olemassa, ja 1920-luvulla Stefan Banach loi funktionaalianalyysin.

title: Potkuri

text: William Froude kehitti vuonna 1878 lapaelementti-teorian laivojen potkureille, jonka avulla potkurin toiminta voidaan matemaattisesti mallintaa. Venäjällä toiminut puolalainen Stefan Drzewiecki kehitti vuoteen 1892 mennessä teorian ilmassa pyöriville potkureille ja kehitti mm. sukellusveneiden potkureita.

title: Kehite

text: Väri- ja mustavalkonegatiivifilmille, diafilmeille, valokuvauspapereille jne. on kullekin omat kehitteensä. Vaikuttavana aineena kehitteessä on tavallisesti metoli, fenidoni tai hydrokinoni. Eräs tunnettu mv-filmikehite on Agfan markkinoille tuoma Rodinal, joka patentoitiin jo vuonna 1891, ja lienee vanhimpia edelleen käytössä olevia tuotteita valokuvauksen alalla.


query: Milloin Napoleon kuoli?

title: Napoleonin kuolema

text: Napoleon I, entinen Ranskan keisari, kuoli 5. toukokuuta 1821 Saint Helenan saarella. Virallisen selityksen mukaan hän kuoli vatsasyöpään, mutta tämä on kyseenalaistettu ja joidenkin tutkijoiden mukaan Napoleon myrkytettiin.

title: Napoleon I

text: Napoleonin olisi tässä vaiheessa pitänyt huomata Venäjän sotaretken olevan Ranskalle ylivoimainen haaste: tuhansia ranskalaisia kuoli päivässä. Napoleon oli jo menettänyt 20000 hevosta ennen ainuttakaan yhteenottoa venäläisten kanssa. Napoleon päätti kuitenkin jatkaa, sillä hänellä oli kaikesta huolimatta paljon suurempi armeija kuin Aleksanteri I:llä ja joukkoja johtavalla Mihail Illarionovitš Kutuzovilla. Napoleon järjesti nopeasti Vilnaan vasallihallituksen ja kiirehti jatkamaan sotaretkeä.

title: Napoleon III

text: Suurimman osan tuloistaan entinen keisaripari sai myymällä Eugénien koruja sekä laittamalla myyntiin entisen keisarin kiinteistöjä. Iloa vanhenevan pariskunnan elämään toi Eugen-pojan menestys opinnoissaan. Elämänsä lopulla entistä keisaria piinasivat kovat kivut, joita sen ajan lääketiede ei voinut helpottaa. Napoleon III kuoli 9. tammikuuta 1873.

title: Louis Eugène Cavaignac

text: Cavaignac oli yksi Louis-Napoleon Bonaparten vastaisen tasavaltalaisen opposition johtajista ja hänet vangittiin lyhyeksi aikaa joulukuun 1851 vallankaappauksen yhteydessä. Pian tämän jälkeen presidentti Bonaparte julistautui keisariksi nimellä Napoleon III, jolloin Cavaignac vetäytyi politiikasta. Hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen eli lainsäätäjäkuntaan vuosina 1852 ja 1857, mutta ei ottanut paikkaa vastaan kummallakaan kertaa, sillä hän kieltäytyi vannomasta uskollisuudenvalaa keisarille. Hän kuoli pian jälkimmäisen vaalin jälkeen.

title: Napoleon I

text: Valistusajan ihanteiden mukaan Napoleon otti mukaansa tiedemiesjoukon, joka teki Egyptissä tutkimuksia. Työn kuuluisin tulos oli Rosettan kiven löytäminen. Tiedemiesten tehdessä tutkimuksiaan Napoleon kukisti Egyptiä hallinneen soturikansan, mamelukkien kokoaman armeijan ja marssi joukkoineen Kairoon. Pian kuitenkin jano, kuumuus ja kulkutaudit alkoivat piinata hänen joukkojaan. Englantilaisten laivasto oli tukkinut paluutien Ranskaan, eikä Napoleon voinut perääntyä joukkoineen Egyptistä. Napoleonin tilannetta ei parantanut se, että Horatio Nelson oli tuhonnut Napoleonin laivaston Abukirin taistelussa, jossa ranskalaisista 1700 miestä kuoli ja 3000 jäi vangiksi. Briteistä vain 218 sai surmansa. Egyptissä olevilta neljältäkymmeneltä tuhannelta mieheltä oli katkaistu ainoa realistinen paluutie Ranskaan, koska eteneminen maateitse olisi ollut käytännössä mahdotonta.

title: Napoleon I

text: Napoleonin vangitsijat veivät hänet maanpakoon Saint Helenan saarelle, 2800 kilometrin päähän Guineanlahden rannikosta 15. syyskuuta 1815 lähtien, jossa häntä vartioi 2000 miestä ja kaksi sotalaivaa, jotka kiersivät saarta kellon ympäri. Saarella hän oli pelkkä vanki, toisin kuin Elballa, jossa hän oli ollut keisari. Siellä hän kirjoitti muistelmansa ja testamenttinsa kritisoiden vangitsijoitaan. Napoleon kuoli 5. toukokuuta 1821.

title: Eugénie (Ranskan keisarinna)

text: Englannissa Eugénie asettui asumaan Chislehurstiin lähelle Lontoota. Valtansa menettänyt Napoleon III muutti sinne vaimonsa perässä vapauduttuaan sotavankeudesta maaliskuussa 1871. Napoleon kuoli maanpaossa tammikuussa 1873, minkä jälkeen Eugénie pyrki yhteistyössä Ranskan bonapartistien kanssa saamaan poikansa valtaistuimelle. Hankkeen huonosta menestyksestä huolimatta entisen keisarinnan ja kruununprinssin matkat manner-Euroopassa herättivät huomiota ja huolta tasavaltaisessa Ranskassa. Suunnitelmat kariutuivat lopullisesti kruununprinssi Louis Bonaparten kaaduttua heinäkuussa 1879 zulu-sodassa Etelä-Afrikassa. Tämän jälkeen Eugénie luopui poliittisista pyrinnöistään ja asui loppuikänsä Englannissa. Hän kuoli 94-vuotiaana vuonna 1920 synnyinmaassaan Espanjassa.

title: Napoleonin sodat

text: Napoleon karkotettiin Saint Helenalle, missä hän kuoli 5. toukokuuta 1821.

title: Prosper Mérimée

text: Mérimée opiskeli kieliä, kirjallisuutta ja lakia. Suoritettuaan lakitieteellisen tutkinnon hänestä tuli vuonna 1831 meriasiainministerin, kreivi d’Argout’n kabinettisihteeri. Koska hän tunsi hyvin taidealaa – isä oli tunnettu taidemaalari Léonor Mérimée – hän pääsi Ranskan historiallisten muistomerkkien ylitarkastajaksi. Mérimée ystävystyi 1830 Espanjassa Montijon kreivin kanssa, jonka Eugénie-tyttärestä tuli Napoleon III:n puoliso. Napoleon III:n tultua keisariksi 1852 Mérimée kutsuttiin 1853 Pariisin senaatin jäseneksi. Hän oli Napoleon III:n ja tämän Eugénie-puolison läheinen ystävä, paljon Euroopassa matkustellut ja monta kieltä osaava ylimys. Ranskan akatemiaan hänet valittiin 1844. Prosper Mérimée kuoli Cannesissa 66 vuoden iässä.

title: Napoleon I

text: Napoleon päätti marssittaa joukkonsa ensimmäiseksi Vilnaan, mutta marssista tuli yllättävän raskas. Tuuli yltyi, alkoi sataa ja yöllä esiintyi jo pakkasta.[18] Armeijan iloinen tunnelma vaihtui masennukseen ja moni kuoli matkalla Vilnaan. Napoleon oletti löytävänsä sieltä paljon muonaa voidakseen täydentää ruokavarastojaan. Vilna oli kuitenkin evakuoitu ja pellot poltettu. Kaupungissa oli enää muutamia asukkaita ja luostarien munkkeja.

title: Nostradamus

text: Nostradamuksen teksteistä on tulkittu milloin mitäkin omaan aikaansa liittyviä ennustuksia. Tällaisia ovat esimerkiksi antikristuksiksi nimetyt Napoleon ja Adolf Hitler. Tekstien tulkinnoista on löytynyt kolmas maailmansota. Yhtymäkohtana muun muassa ennusteiden tulkinnan mukaan kolmannen vuosituhannen alku, ja uhan tuleminen silloisen Persian (Iran) alueelta. Sinne päin osuneita tulkintoja, joiden ajankohta osuu suurin piirtein oikeaan ajankohtaan, tehtiin vuosikymmeniä ennen todellisia tapahtumia. Ihmiskunnan tuhoa tuosta ei kuitenkaan tullut. Nostradamus kertoi kirjeessä pojalleen Caesarille myöhäisimmän näkynsä sijoittuneen vuoteen 3797.

title: Salmanassar V

text:
Salmanassar V oli Assyrian kuningas vuosina 727–722 eaa. Ensimmäinen maininta hänestä on foinikialaisen Zimirran kaupungin kuvernöörinä Tiglatpileser III:n aikaan. Hän oli luultavasti tämän poika.
Syyriassa nousi levottomuuksia Salmanassar V:n aikana.
Assyrian vasalli, Israelin kuningaskunta, nousi kapinaan. On arviotu, että Salmanassar kuoli piirittäessään Israelin pääkaupunkia Samariaa, mutta tarkempaa tietoa siitä, miten ja milloin hän kuoli, ei ole saatu selville. Salmanassaria seurasi kuninkaana hänen veljensä Sargon II.

title: Napoleon III

text: Louis Napoléon oli Napoleon Bonaparten veljenpoika ja perillinen, joka valittiin kansanvaalilla presidentiksi pian toisen tasavallan perustamisen jälkeen vuonna 1848. Vuonna 1851 hän suoritti vallankaappauksen ja julisti itsensä elinikäiseksi presidentiksi. Seuraavana vuonna hän kruunautti itsensä myös keisariksi saatuaan tähän valtuutuksen kansanäänestyksellä, perustaen siten uudelleen sedästään alkaneen Bonaparten dynastian. Hallitsijana Napoleon III lähetti Ranskan joukkoja useisiin ulkomaisiin konflikteihin, kuten Krimin sotaan, Italian yhdistymissotiin ja Ranskan Meksikon interventioon. Hänet syöstiin vallasta ja hänen perustamansa toinen keisarikunta lakkautettiin, kun hän jäi syyskuussa 1870 tappiollisen Ranskan–Saksan sodan aikana saksalaisten vangiksi. Hän kuoli maanpaossa Isossa-Britanniassa.

title: Napoleon II

text: Vuoden 1815 jälkeen prinssiä pidettiin Itävallassa. Hän sai Reichstadtin herttuan arvonimen 1818. Hän kuoli tuberkuloosiin Schönbrunnin linnassa 1832.

title: Paul de Barras

text: Napoleonin poliisiministeriksi tullut Fouché asetti vakoojansa pitämään Barrasia silmällä ja Napoleon alkoi epäillä tämän juonittelevan häntä vastaan. Barras oli vuosina 1801–1805 karkotettuna Brysseliin Belgiaan, mutta hän sai sen jälkeen palata Ranskaan ja asua Marseilles’ssa. Vuonna 1813 Napoleon karkotti Barrasin Roomaan kuultuaan tämän tavanneen salaa syrjäytettyä Espanjan kuningasta Kaarle IV:tä. Barras palasi Pariisiin Napoleonin luovuttua kruunusta vuonna 1814. Hän ei tukenut vuoden 1815 satapäiväistä keisarikuntaa, vaan kannatti avoimesti Bourbonien valtaanpaluuta. Luultavasti tämän vuoksi kuningas Ludvig XVIII salli hänen asua rauhassa tilallaan Pariisin Chaillot’ssa samaan aikaan kun useimmat muut Ludvig XVI:n kuolemantuomioon osalliset karkotettiin maasta ”kuninkaanmurhaajina”. Barras kuoli Chaillot’ssa 73-vuotiaana vuonna 1829. Hänet on haudattu Pariisin Père-Lachaisen hautausmaalle.

title: Nummelan ponitalli

text: Napoleon oli Essin poni. Se oli väritykseltään kimo. Essi voitti sen ratsastuskilpailuista. Se kuoli kirjassa "Mustan korpin linna", kun Napoleon joutui eläinkokeiden uhriksi. Essi esiintyy nykyisin sarjassa ilman hevosta.

title: Paaviuden historia

text: 1. joulukuuta 1799 konklaavi kokoontui vanhimman kardinaalin johdolla San Giorgion saarelle Venetsiaan, missä valittiin seuraavaksi paaviksi usean kuukauden pattitilanteen jälkeen Pius VII. Uusi paavi palasi Roomaan, joka nyt oli käytännössä osa Ranskaa. Napoleonista oli tullut Ranskan tosiasiallinen hallitsija ja hän halusi nyt tehdä sovinnon paavin ja katolisen kirkon kanssa. Napoleon allekirjoitti konkordaatin 15. heinäkuuta 1801. Siinä sanottiin katolilaisuuden olevan Ranskan kansalaisten enemmistön uskonto ja sen harjoittaminen sallittiin. Katolinen kirkko ei kuitenkaan saanut lainkaan takaisin Ranskan suuressa vallankumouksessa menettämäänsä omaisuutta, vaikkakin Ranskan valtio lupasi korvauksena maksaa papistolle palkkaa kirkon puolesta. Jonkin aikaa Napoleonin ja paavin välillä vallitsi sopu, mutta pian välit jälleen huononivat. Kun Napoleon vaati paavia sulkemaan Kirkkovaltion satamat brittiläisiltä aluksilta, paavi kieltäytyi. Ranskan joukot tunkeutuivat jälleen Roomaan ja paavin lippu vaihdettiin trikoloriin. Vatikaani oli nyt liitetty osaksi Napoleonin imperiumia. Paavi taas kuljetettiin Genovan länsipuolella sijaitsevaan Savonaan, missä häntä pidettiin kolme seuraavaa vuotta kotiarestissa. Napoleon ei saanut paavia taipumaan tahtoonsa, joten hän salakuljetti tämän Pariisiin ja pakotti sairaan paavin siirtämään kaiken maallisen valtansa rippeetkin itselleen. Paavi tuli pian katumapäälle ja peruutti allekirjoituksensa, mutta Napoleon salasi sen. Napoleon kuitenkin kärsi pian tappion liittoutuneille, ja paavi pääsi palaamaan Roomaan. Paavin onnistui Wienin kongressissa palauttaa Kirkkovaltiolle sille ennen kuuluneet alueet Avignonia lukuun ottamatta. Paavi kuoli 20. elokuuta 1823.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Napoleon I

text: Nykytutkimuksen valossa Napoleon ei menehtynyt ainakaan arsenikkimyrkytykseen.[23] Hän kuoli todennäköisesti vatsasyöpään, minkä totesivat Italian kansallisen ydinfysiikan laitoksen tutkijat. Asiasta ilmoitettiin tiedotusvälineille 12. helmikuuta 2008 Suomessa. Tutkijoiden mukaan ei ollut merkkejä kohonneista arsenikkipitoisuuksista.[23] Tutkimus tukee nyt epäsuorasti olettamusta, jonka mukaan keisari kuolikin vatsasyöpään huonon ruokavalionsa takia.

title: Top Gun – lentäjistä parhaat

text: Elokuvassa Cruise esittää huimapäistä yhdysvaltalaista laivaston hävittäjälentäjää nimeltä Pete ”Maverick” Mitchell, joka on tunnettu kurittomuudestaan. Maverickin elämää varjostaa myös muisto hänen isästään, joka oli aikoinaan laivaston paras hävittäjälentäjä, mutta joka kuitenkin kuoli epämääräisissä olosuhteissa Vietnamin sodassa. Maverickin aisaparina on Anthony Edwardsin esittämä Nick ”Goose” Bradshaw. Holtittomuudestaan huolimatta kaksikko lähetetään elokuvan alussa Top Gun -nimiseen laivaston hävittäjälentäjäkouluun Kalifornian Miramariin. Heti alussa käy selville, että kurssilla on kaksi lentäjäkaksikkoa ylitse muiden, Maverick & Goose sekä Val Kilmerin esittämä Tom ”Iceman” Kazanski & Rick Rossovichin esittämä Ron ”Slider” Kerner. Maverick ei tule lainkaan toimeen Icemanin kanssa ja heillä on kiistaa milloin pukuhuoneessa, milloin koulun käytävillä. Koulussa Maverick myös rakastuu kauniiseen siviilikouluttajaan, Kelly McGillisin esittämään Charlotte ”Charlie” Blackwoodiin. Elokuvan aikana Maverick kisailee jatkuvasti Icemanin kanssa, milloin baarissa, milloin lennettäessä, milloin lentopallokentällä. Charlien ja Maverickin rakkauskaan ei ole aivan mutkatonta.

title: Helmikuun vallankumous (Ranska)

text:
Uudet, kolme päivää kestäneet mellakat puhkesivat 23. kesäkuuta. Lamartine syrjäytettiin ja hänen tilalleen tuli kenraali Louis Eugène Cavaignac, jolle annettiin diktaattorin valtuudet. Moni idealisti menetti nyt viimeisetkin illuusionsa. Kesäkuun mellakat eivät olleet mitään tavallista mellakointia, vaan saivat sisällissodan luonteen. Moni aikalainen piti niitä osoituksena luokkataistelusta, missä porvaristo murskasi oikeuksiaan vaatineet työläiset. Kenraali Cavaicnag joukkoineen voitti taistelut joissa kuoli lähes 8000 henkilöä. Joulukuun 10. päivä pidettiin presidentinvaalit, jotka voitti ylivoimaisesti Ludvig Napoleon, myöhemmin keisari Napoleon III.
Kun tieto Ranskan tapahtumista levisi ympäri Eurooppaa, ne innostivat uudistusmielisiä. Monessa maassa koettiin vallankumous tai pienempiä yhteiskunnallisia levottomuuksia.

title: Napoleon II

text: Napoleon II, syntymästään Rooman kuningas, syntyi Pariisissa keisari Napoleon I:n ja hänen toisen vaimonsa arkkiherttuatar Marie-Louisen poikana. Kolme vuotta myöhemmin Ranskan ensimmäinen keisarikunta kuitenkin lyötiin, ja Napoleon luopui kruunusta poikansa hyväksi, jonka keisarinna vei Château de Bloisiin huhtikuussa 1814. Napoleon luopui toisenkin kerran kruunusta poikansa hyväksi hävittyään Waterloossa.

title: Jean-de-Dieu Soult

text: Soult ei yleisestikkään ollut Napoleonille uskollinen, sillä kun Napoleon ensimmäisen kerran (1814) karkotettiin Leipzigin taistelun jälkeen Elballe, oli Soult sanonut Ludwig XVIII:lle olevansa rojalisti, mutta kun Napoleon palasi Ranskaan satapäiväisen keisarikunnan ajaksi, Soult tunnustautui Napoleonille "todelliseksi bonapartistiksi". Kun Napoleon toisen kerran karkotettiin (1815), tällä kertaa pysyvästi, karkotettiin Soultkin, vaan ei kovin pitkäksi aikaa, sillä Ludvig XVIII kutsui Soultin takaisin vuonna 1819. Vuonna 1830 hän ryhtyi Ludvig Filip I:n palvelukseen, ja hän toimi sotaministerinä vuodesta 1830 vuoteen 1834 sekä pääministerinä 1832–1834. Hän osallistui kuningatar Viktorian kruunajaisiin vuonna 1838, ja tilaisuudessa hänen vanha vihollisensa Wellesley tarttui tätä kädellä olkapäähän ja sanoi: "Viimeinkin sain sinut kiinni". Sitten hän toimi taas pääministerinä 1839–1840, ja taas vuosina 1840–1847 hän oli yhä pääministerinä sekä uudelleen sotaministerinä 1840–1844. Kun Ludvig Filip I syöstiin vallasta, tasavallan hyväksi hän julisti itsensä tasavallan kannattajaksi. Hän kuoli linnassaan Soultbergissä, lähellä synnyinkotiaan.

title: Louis Bonaparte

text: Louis Bonaparte oli Carlo Bonaparten ja Laetitia Bonaparten viiden lapsi ja neljäs poika. Hän nai Hortense de Beauharnaisin, kenraali Alexandre François Marie, Vicomte de Beauharnaisin ja Joséphine de Beauharnaisin tyttären. Joséphine oli myös Napoleonin ensimmäinen vaimo. Heidän ensimmäinen poikansa kuoli 4 ja ½ -vuotiaana, jolloin toisesta pojasta Napoleon Louis Bonapartesta tuli Hollannin kruununprinssi. Kolmannesta pojasta, Charles Louis Napoléon Bonapartesta tuli myöhemmin keisari Napoleon III.

title: Napoleon I

text: Napoleon oli naimisissa kahdesti. Ensin Joséphine de Beauharnais'n kanssa, jonka hän myöhemmin kruunasi keisarinnaksi. Ennen avioliittoa Joséphine oli ollut suosittu seurapiirinainen, eikä Napoleon ollut hänen ainoa rakastettunsa.[25] Josephinen päätös naida silloinen kenraali Napoleon ei johtunut rakkaudesta,[25] vaan huolellisesta harkinnasta. Joséphine ei ollut enää aivan nuori ja hänen oli ajateltava tulevaisuuttaan. Siksi hän meni naimisiin Napoleonin kanssa toivoen tämän voivan pitää huolta perheestään. Myös Napoleon hyötyi liitosta, sillä naimalla suositun seurapiirittären hän pääsi heti seurapiireihin ja lähemmäs direktiohallitusta.[25] Napoleonin ja Joséphinen liitosta ei kuitenkaan syntynyt tarvittavaa kruununperijää, minkä vuoksi se päättyi lopulta avioeroon. Napoleon oli jo useasti suunnitellut eroavansa vaimostaan muun muassa tämän syrjähyppyjen vuoksi,[25] mutta oli kuitenkin pysynyt liitossa. Joséphine osasi johdatella Napoleonia itselleen suotuisalla tavalla. Valtakunta kaipasi kuitenkin kruununperijää ja lopulta Napoleon päätti erota vaimostaan.

title: Napoleon I

text: Napoleon saattoi Italiassa nopeasti voimaan yhteiskunnallisen ja lainsäädännöllisen järjestelmän, jota Ranskakin oli käyttänyt vallankumouksen jälkeen. Napoleonin oleskellessa Mombellon linnassa Cisalppista tasavaltaa hallitsi muodollisesti asukkaiden valitsema parlamentti, mutta todellisuudessa maassa vallitsi jyrkkä sotilasdiktatuuri, jota johti Napoleon. Linnassa Napoleon majaili nauttien ensimmäisistä suurista riemuvoitoistaan perheenjäsentensä ja aliupseeriensa ympäröimänä. Useat tässä linnassa silloin hänen kanssaan asuneet henkilöt tulivat myöhemmin saamaan kenraalien ja herttuoiden arvonimiä ja muodostamaan Napoleonin suuren armeijan johdon ydinjoukon. Napoleon totesi syksyllä 1797, ettei Italiassa ollut enää mahdollisuuksia edetä korkeammalle. Tämän vuoksi Napoleon palasi saman vuoden joulukuussa Pariisiin, missä kansa otti hänet innokkaana vastaan.

title: Eugène de Beauharnais

text: Eugène de Beauharnaisin isä Alexandre Beauharnais kuoli 1794 ja äiti Joséphine de Beauharnais meni leskeksi jäätyään naimisiin Napoleon Bonaparten kanssa. Eugène oli isänsä kuoleman jälkeen puusepän oppipoikana, mutta päästyään sotilasuralle hän yleni nopeasti. Uranousu oli osittain oman kyvykkyyden, osittain isäpuolen ansiota. Napoleon korotti hänet 1804 Ranskan prinssiksi ja nimitti hänet seuraavana vuonna Italian varakuninkaaksi.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Kida saa tietää, että Milo osaa lukea Atlantiksen muinaisia kirjoituksia, joten hän vie Milon katsomaan useita seinäkirjoituksia ja pyytää tätä kääntämään ne. Milo selittää, että Atlantis ja sen asukkaat saavat energiaa ”Atlantiksen sydämeksi” kutsutun suuren sinisen ”kristallin” elinvoimasta. Kristallin voimaa on säilötty kaikkien atlantislaisten käyttämiin hohtaviin sinisiin kristallikaulakoruihin. Kida muistelee, miten hänen äitinsä kuoli tuhansia vuosia sitten, kun ”Atlantiksen sydän” valitsi tämän suojellakseen kaupunkia jättimäiseltä tsunamilta, jonka atlantislaiset olivat saaneet aikaan käyttäessään ”Sydämen” voimia väärin. Kaksikko palaa takaisin retkeltään ja saa tietää, että Rourke ja muut ryhmäläiset ovat juonitelleet saadakseen ”Atlantiksen sydämen” haltuunsa ja viedäkseen sen sitten yläpuoliseen maailmaan. Rourke pahoinpitelee kuninkaan kohtalokkaasti pakottaakseen tämän paljastamaan ”Sydämen” olinpaikan, joka sattuu olemaan aivan valtaistuinsalin alapuolella. Rourke, Sinclair, Milo ja Kida laskeutuvat luolaan, jossa ”Sydän” leijuu korkealla ilmassa ympärillään Atlantiksen muinaisten kuninkaiden kiviveistoksia. ”Sydän” vetää Kidaa puoleensa, niin että se lopulta imeytyy prinsessan sisään ja lakkaa tuottamasta energiaa Atlantikselle ja sen asukkaille. Rourken miehet säilövät Kidan metallikonttiin ja valmistautuvat kuljettamaan sen takaisin pinnalle. Siinä samalla Milon ystävät kuitenkin hylkäävät Rourken, kun he ymmärtävät, että ”Sydämen” vieminen tarkoittaa atlantislaisille kuolemaa. Kuningas tekee kuolemaa, mutta ehtii kertoa Milolle totuuden "Sydämestä" ja pyytää häntä pelastamaan sekä sen että Kidan.

title: Napoleon III

text: Louis Napoleon liittyi yhdessä veljensä kanssa carbonarien johtamaan Italian vapautusliikkeeseen. Veli sai surmansa Rooman paavia vastaan kohdistuneessa kaappaushankkeessa. Napoleon Bonaparten poika, Napoleon II kuoli vuonna 1832. Louis Napoleon katsoi nyt olevansa suvun päämies ja myös Bonaparte suvun kruununtavoittelija. Puheittensa, joissa hän julisti olevansa eräänä päivänä Ranskan hallitsija, vuoksi monien maiden poliisit pitivät häntä silmällä.

title: Paavit 1800-luvulta nykypäivään

text: Jonkin aikaa Napoleonin ja paavin välillä vallitsi sopu, mutta pian välit jälleen viilenivät. Kun Napoleon vaati paavia sulkemaan Kirkkovaltion satamat brittiläisiltä aluksilta, paavi kieltäytyi. Ranskan joukot tunkeutuivat jälleen Roomaan ja paavin lippu vaihdettiin trikoloriin. Vatikaani oli nyt liitetty osaksi Napoleonin imperiumia. Paavi taas kuljetettiin Genovan länsipuolella sijaitsevaan Savonaan, missä häntä pidettiin kolme seuraavaa vuotta kotiarestissa. Napoleon ei saanut paavia taipumaan tahtoonsa, joten hän salakuljetti tämän Pariisiin ja pakotti sairaan paavin siirtämään kaiken maallisen valtansa rippeetkin itselleen. Paavi tuli nopeasti katumapäälle ja peruutti allekirjoituksensa, mutta Napoleon piti tämän salassa. Napoleon kuitenkin kärsi pian tappion liittoutuneille ja paavi pääsi palaamaan Roomaan. Paavin onnistui Wienin kongressissa palauttaa Kirkkovaltiolle sille ennen kuuluneet alueet Avignonia lukuun ottamatta. Samalla paavi solmi konkordaatin uudelleen, tällä kertaa Ranskan kuninkaan Ludvig XVIII:n kanssa.[10] Paavi Pius VII kuoli 20. elokuuta 1823.


query: Onko Vehoniemen automuseon vieressä näkötorni?

title: Vehoniemen automuseo

text: Museon vieressä on Vehoniemen näkötorni, josta voi katsella Kangasalan järvi- ja harjumaisemia ja luonnonsuojelualue, jolla voi retkeillä. Ensimmäinen näkötorni rakennettiin vuosina 1892–1893 ja se purettiin 1910-luvulla. Nykyinen näkötorni on valmistunut vuonna 1927 ja kunnostettu viimeksi 1990-luvulla. Museon pysäköintipaikalta johtavat jyrkät portaat harjun rinnettä alas Roineen rantaan.[2]

title: Vehoniemen näkötorni

text: Vehoniemen näkötorni on yhdessä Haralanharjun, Keisarinharjun ja Kirkkoharjun näkötornien kanssa osa Kangasalan näkötornit -nimen saanutta valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.[1]

title: Mobilia

text: Vehoniemen Automuseo, Suomen Sotilas- ja erikoisajoneuvohistoriallinen museo ja Tiemuseo ottivat Mobilian yhteiseksi nimekseen vuonna 1992. Vehoniemenharjulta Mobilia siirtyi uusiin tiloihin Kangasalan Kisarantaan vappuna 1992 ja Suomen Sotilas- ja erikoisajoneuvohistoriallisen museon kiinteistö Kangasalan Pikonkankaalla myytiin pois. Virallisesti museon vihkivät käyttöön 8. kesäkuuta 1992 silloinen liikenneministeri Ole Norrback, Tielaitoksen pääjohtaja Jouko Loikkanen ja Hämeen läänin maaherra Risto Tainio. Lisätilojen valmistuttua huhtikuussa 1994 Vehoniemen Automuseosäätiön koko näyttelytoiminta siirrettiin Kisarantaan, ja Olavi Sallisen perheen omistukseen jääneissä vanhoissa tiloissa Vehoniemenharjulla avattiin museoautonäyttely. Vuonna 1997 Mobilia saavutti yhden keskeisistä tavoitteistaan, kun opetusministeriö nimesi sen tieliikenteen alan valtakunnalliseksi erikoismuseoksi. Vuonna 1999 Vehoniemen Automuseosäätiö muutti strategiansa mukaisesti nimensä Mobilia-säätiöksi. Vuonna 2003 Mobilia palkittiin museoalan laatupalkinnolla.

title: Haralanharjun näkötorni

text: Toisin kuin myös näköalapaikkoina ja näkötornien sijaintipaikkoina tunnetut Keisarinharju ja Vehoniemen harju Kangasalla, Haralanharju ei ole geologisesti harju, vaan korkea männikköinen kallionharjanne. Alkuperäiseltä nimeltään se lienee ollut Vuorenmaa.

title: Vehoniemen näkötorni

text: Tornin juurella toimi ravintola vuoteen 1980 saakka. Sen jälkeen paikalle rakennettiin Vehoniemen automuseo, ja samalla näkötorni remontoitiin vuonna 1982. Torni siirtyi 1995 valtiolle Metsähallituksen valvontaan.[2]

title: ZIS-110

text: Suomeen lahjoitetut ZIS:t olivat vuoden 1948 valmistetta, mutta peruskorjattuja. Kesällä 1962 valtioneuvosto luovutti ZIS:t pääesikunnan kuljetusosastolle, mistä ne tulivat kenraalien käyttöön. Autojen käyttö pääesikunnan palveluksessa päättyi 1964. Mobiliassa oleva SA-36 -rekisterinumeron saanut ZIS-110 päätyi Sotamuseolle ja Vehoniemen automuseossa oleva SA-37 -rekisterinumeron saanut päätyi huutokaupalla yksityishenkilölle.

title: Vehoniemen automuseo

text: 1980-luvun lopulla liikenneministeriö etsi Tielaitoksen ylläpitämälle Tiemuseolle uutta toimintamallia ja aloitti Vehoniemen Automuseosäätiön ja Kangasalan kunnan kanssa neuvottelut valtakunnallisen tieliikennemuseon perustamisesta Kangasalle. Uusi tieliikennemuseo avattiin Kangasalan Kisarannassa vappuna 1992, ja julkisyhteisöjen ylläpitämäksi säätiöksi vuonna 1991 muutettu Vehoniemen Automuseosäätiö (vuodesta 1999 Mobilia-säätiö) siirsi koko näyttelytoimintansa uusiin tiloihin vuonna 1994. Kesällä 1994 Sallisen perheen omistukseen jääneessä entisessä museotilassa avattiin museoautonäyttely, minkä seurauksena hyvin harva uskollisista kävijöistä edes tiesi säätiön siirtäneen toimintansa pois Vehoniemenharjulta.[6]

title: Vehoniemen automuseo

text: Luokka:Kangasala Luokka:Suomen automuseot Luokka:Vehoniemi Luokka:Kaivanto

title: Vehoniemen automuseo

text: Museon paikalla sijaitsi 1980-luvun alkuvuosiin saakka vuosina 1928−1929 rakennettu Vehoniemen matkailumaja[3], joka eli kukoistuskauttaan 1930-luvulla ja oli suosittu automatkailukohde. Matkailumajan suunnitteli rakennusmestari Heikki Tiitola ja sen omisti aluksi Vehoniemenharju Osakeyhtiö. Ravintolasalin koristemaalaukset teki tamperelainen taidemaalari Gabriel Engberg. Majan viereen valmistui vuonna 1929 kaksikerroksinen majoitusrakennus, jossa oli 16 huonetta. Majalla vierailivat muiden muassa Norjan kruununprinssi Olavi ja prinsessa Märtha vuonna 1936, tasavallan presidentti Kyösti Kallio ja rouva Kaisa Kallio vuonna 1938 sekä pääministeri Jukka Rangell ja Natsi-Saksan salaisen poliisin Gestapon päällikkö Heinrich Himmler vuonna 1942. Vuonna 1938 majan osti Suomen Matkailuliitto (silloinen Suomen Matkailijayhdistys), joka myi sen vuonna 1967 Matka ja Ravinto Oy:lle. Viimeisenä omistajana oli ravintoloitsija Raili Sallinen, joka lopetti matkailumajan toiminnan vuonna 1980.[2]

title: Vehoniemen näkötorni

text: Luokka:Kangasalan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen näkötornit Luokka:Pirkanmaan nähtävyydet Luokka:Vehoniemi Luokka:Kaivanto

title: Mercedes-Benz 300 SEL 6.3

text: Lehtikeisari Urpo Lahtinen tilasi vuonna 1969 Mercedekseltä Waxenbergerin katulaillisen asiakkuusauton, ja tämä yksilö on lajissaan ainoa historialtaan tunnettu ja säilynyt yksilö. Auton kori on muokattu kisaversioiden tavoin Mercedeksen kilpatallissa, ja tekniikka vastaa Mercedes-Benz 300 SEL 6.3:n AMG -versiota. Auton teho on n. 320 hevosvoimaa, ja auto oli nopein katuauto suomen ensimmäisissä kiihdytyskilpailuissa 18.6.1975 Keimolassa. Lahtisen Mercedes liikahti varttimailin ajassa 14,42 s ollen koko kilpailun 10 nopein. Auto on säilynyt Urpo Lahtisen kuolinpesällä ja oli nähtävillä Kangasalla Vehoniemen automuseossa ja nykyisin sijaitsee Mobilia-automuseossa.

title: Vehoniemen näkötorni

text: Vehoniemen näkötorni on vuonna 1927 valmistunut näkötorni Kangasalan kunnassa sijaitsevalla Vehoniemenharjulla.

title: Vehoniemen automuseo

text: Kangasalalainen kuljetusyrittäjä Olavi Sallinen – ei sukua Raili Salliselle – aloitti harrastuksensa vanhojen autojen parissa jo 1950-luvulla, jolloin hän hankki ensimmäisen vanhan autonsa, Rugby Touring -henkilöauton vuodelta 1924. Näihin aikoihin Suomessa alkoi järjestäytynyt vanhoihin autoihin kohdistunut harrastustoiminta, johon Sallinen lähti heti mukaan. Vuosikymmenien mittaan hänen autokokoelmansa karttui. Vuonna 1980 Olavi Sallinen osti Vehoniemen matkailumajan puolisonsa Lilja Sallisen kanssa automuseon perustamista varten ja vuonna 1982 he purattivat huonokuntoiset vanhat rakennukset tallettaen samalla kaiken majan historiaan liittyneen materiaalin. Samaan aikaan Olavi Sallinen myi kuljetusliikkeensä keskittyäkseen kokonaan tulevan automuseon toimintaan. Uuden automuseorakennuksen suunnitteli insinööri Hans Danielsson ja se pyrittiin saamaan ulkonäöltään niin paljon alkuperäistä matkailumajaa muistuttavaksi kuin se olosuhteet ja paikan tuleva käyttö huomioon ottaen oli mahdollista. Museo avattiin yleisölle keväällä 1983 ja se sai innostuneen vastaanoton; jo ensimmäisen kesän aikana siellä vieraili noin 28000 kävijää. Vuonna 1985 perustettiin Sallisen aloitteesta Kangasalle toinen ajoneuvomuseo, Suomen Sotilas- ja erikoisajoneuvohistoriallinen museo, jonka tilat sijaitsivat Pikonkankaalla lähellä Kangasalan kirkonkylää.[2][4][5]

title: Kangasala

text: Kangasalla on kaksi automuseota: Mobilia ja Vehoniemen automuseo. Kirkolla on myös pieni 1830-luvulla rakennetussa viljamakasiinissa toimiva kotiseutumuseo.

title: ZIS-110

text: Nikita Hruštšov lahjoitti valtiovierailun yhteydessä syyskuussa 1953 silloiselle pääministeri Urho Kekkoselle ZIS-110:n, samanlainen auto lahjoitettiin myös presidentti Paasikivelle joulukuussa 1955, auto on nykyään näytteillä Vehoniemen automuseossa. Kekkoselle lahjoitettu ZIS-110 on Mobilia-museossa.

title: Vehoniemen automuseo

text: Olavi Sallisen vuosien aikana luomien kontaktien ansiosta Vehoniemelle saatiin näytteille myös kansainvälisiä autoharvinaisuuksia ulkomaisista alan museoista. Sallisen työ ajoneuvohistorian tallettamiseksi sai tunnustusta jo vuonna 1987, jolloin puolustusministeriö nimesi Suomen Sotilas- ja erikoisajoneuvohistoriallisen museon sotahistorialliseksi erikoismuseoksi.[5] Vuonna 1988 Vehoniemen Automuseosäätiö osti Nesteen avustuksella Britanniasta ranskalaisvalmisteisen, vuoden 1898 mallisen Georges Richard -auton, joka oli Suomen ainoa 1800-luvulta peräisin oleva moottoriajoneuvo.[7]

title: Vehoniemi

text: Vehoniemenharjun laella sijaitsee vuonna 1983 avattu Vehoniemen automuseo kahviloineen ja vuonna 1927 rakennettu näkötorni. Tornista näkee Kangasalan harjumaisemaa loistavasti. Nykyinen torni on järjestyksessä toinen; ensimmäinen oli rakennettu 1892. Tornin juurella oli aikoinaan kesäisin toiminnassa ollut kioski. Vehoniemenharju mainittiin matkailunähtävyytenä jo vuonna 1895 ilmestyneessä Suomen matkaoppaassa.

title: Renault

text: Ensimmäinen Renault'n edustaja Suomessa vuosina 1924–1926 oli Autola Oy.[9] 1930-luvulla Renault'n maahantuojana oli Oy Ren-Auto Ab, joka osallistui Helsingissä pidettyihin autonäyttelyihin laajalla mallivalikoimalla useana vuonna. Tästä huolimatta Renault ei tullut Suomessa yleiseksi automerkiksi ennen toista maailmansotaa, ja tämän ajan Renault-autoja on säilynyt vain muutama. Yksi näistä on Ranskan Helsingin-suurlähettilään omaan käyttöönsä vuonna 1935 maahantuoma, nykyisin Vehoniemen automuseossa näytteillä oleva Renault'n huippumalli Nervasport. Siirtyessään vuonna 1938 toiseen asemapaikkaan suurlähettiläs myi auton Porvooseen kauppaneuvos Raul Hellbergille, jolta sen osti 1960-luvulla Vehoniemen automuseon perustaja Olavi Sallinen.[4]

title: Vehoniemen automuseo

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Blomberg, Olli| title = Kuljetuksesta kulttuuriin – Sallisten tie Kerimäeltä Kivennavan kautta Kangasalle| publisher = Olavi Sallinen| year = 1997| id = ISBN 952-90-8712-8| accessdate = 25.6.2014}}

title: Vehoniemen automuseo

text: Vehoniemen automuseo on Kangasalan Vehoniemenharjulle rakennettu automuseo. Vehoniemen automuseon sijainti on noin 10kilometrin päässä Kangasalta, Lahdentien varressa lähellä Kaivannon kanavaa. Tampereelle on matkaa noin 25kilometriä. Automuseo on myös perinteinen motoristien kokoontumispaikka[1].

title: Kaivanto (Kangasala)

text: Kaivanto on Kangasalan osa-alue. Siellä sijaitsevat mm. Vehoniemen automuseo, Vehoniemen näkötorni, Mobilia-museo sekä Keisarinharju.

title: Suomen museot

text: Espoon Automuseo Etelä-Karjalan automuseo, Lappeenranta Härkätien museo, Renko Keski-Suomen tieliikennemuseo, Petäjävesi Mobilia, Kangasala Oulun Automuseo Teuvan pyörätalli Uudenkaupungin automuseo Vaasan auto- ja moottorimuseo Vehoniemen automuseo, Kangasala Ylämyllyn Wanha automuseo, Liperi

title: Vehoniemen näkötorni

text: Ensimmäisen näkötornin Vehoniemenharjulle rakennutti 1892 kanslianeuvos A. W. Liljenstrand. Se korvattiin 1927 kunnan rakennuttamalla tornilla. Samoihin aikoihin harjulle rakennettiin myös hotelli- ja ravintolarakennukset. Näkötornia hoitivat vaihtelevasti silloiset kiinteistön omistajat ja ravintoloitsijat.[2]

title: Vehoniemen automuseo

text: Museon toiminnan vilkastuessa ja monipuolistuessa myös sen riskit kasvoivat. Vuonna 1986 Lilja ja Olavi Sallinen perustivat museotoiminnan taustavoimaksi Vehoniemen Automuseosäätiön, jolle siirtyivät Vehoniemen automuseon ja Suomen sotilas- ja erikoisajoneuvohistoriallisen museon toiminnot ja kokoelmat. Vehoniemen Automuseosäätiön peruskokoelman muodostivat tällöin kolmisenkymmentä autoa. Ostojen lisäksi säätiön kokoelmat karttuivat lahjoituksin. Ensimmäiset säätiön saamat autolahjoitukset olivat Volkswagenin maahantuojan VV-Auto Oy:n lahjoittama Volkswagen Kupla vuodelta 1951, sisäministeriön lahjoittama Volvo-poliisiauto vuodelta 1980 sekä Kangasalan kunnan lahjoittama Land Rover -paloauto vuodelta 1955. Vuonna 1988 Vehoniemen Automuseosäätiön kokoelmassa oli jo 68 ajoneuvoa.[6]

title: Vehoniemen näkötorni

text: Vehoniemen näkötorni on puurakenteinen, ja se sijaitsee Vehoniemenharjulla puistomaisen metsän keskellä Roineen ja Villikanlahden välisellä kapealla kannaksella. Punaiseksi maalattu torni on poikkileikkaukseltaan nelikulmainen ja ylöspäin kapeneva. Tornin huipulla on levennetty näköalatasanteena toimiva katettu avoterassi.[1]

title: Vehoniemen automuseo

text: Museossa on myös pääasiassa japanilaisia moottoripyöriä 1970-luvun alusta.

title: Kangasalan matkailun historia

text: Vehoniemenharju mainittiin matkailunähtävyytenä jo vuonna 1895 ilmestyneessä Suomen matkaoppaassa. Kangasalalaiset ja tamperelaiset yrittäjät perustivat vuonna 1926 Vehoniemenharju Oy:n, joka rakennutti harjulle Heikki Tiitolan suunnitteleman matkailumajan vuonna 1928. Majan viereen valmistui vuonna 1929 majoitusrakennus, jossa oli 16 huonetta. Vuonna 1932 majasta tuli linja-autojen pysähdyspaikka ja moni Tampereen seudun linja-autoyrittäjä kävi valokuvauttamassa jokaisen uuden autonsa Vehoniemellä. Majalla vierailivat muiden muassa Norjan kruununprinssi Olavi vuonna 1936 ja presidentti Kyösti Kallio vuonna 1938. Vuonna 1938 maja siirtyi Suomen Matkailuliitolle, joka puolestaan myi sen Matka ja Ravinto Oy:lle vuonna 1967. Viimeisinä vuosina paikan omisti yksityinen ravintoloitsija, joka lopetti majan toiminnan vuonna 1980. Vuonna 1983 paikalla avattiin kuljetusyrittäjä Olavi Sallisen aloitteesta perustettu Vehoniemen automuseo.

title: Vehoniemen automuseo

text: 2000-luvulla Vehoniemen automuseo on edelleen kävijämääriltään kaikkien museoiden kärkipäässä ja mahdollisesti Kangasalan suosituin matkailukohde. Museon toiminnasta ovat Olavi Sallisen jälkeen vastanneet hänen tyttärensä Leila Suutarinen ja tämän puoliso Aki Suutarinen.[2]

title: Vehoniemen automuseo

text: Museossa on noin 50 entisöidyn ajoneuvon vaihtuva näyttely.[8] Vehoniemen automuseossa on ollut maailman ainoa Mercedes-Benz 300 SEL Waxenberger 6.3. Niitä valmistettiin kolme kappaletta. Siellä on myös poliisille lahjoitettu Trabant. Museon erikoisuuksiin kuuluvat vielä Neuvostoliiton presidentti J. K. Paasikivelle vuonna 1955 lahjoittama ZIS-110-henkilöauto[9], Ranskan Helsingin-suurlähettilään vuonna 1935 omaan käyttöönsä maahantuoma Renault Nervasport -urheiluauto[10] sekä oululaisen sotilasmestari Väinö Neubergin itse varaosista kokoama, vuonna 1956 ensirekisteröity Volkswagen Kupla.

title: Mobilia

text: Kangasalalainen kuljetusyrittäjä Olavi Sallinen (1932–2014) aloitti museoautojen harrastamisen jo 1950-luvulla. Vuosikymmenien mittaan hänen kokoelmansa kasvoivat, ja myytyään kuljetusliikkeensä vuonna 1982 hän avasi ensimmäisen museonsa Kangasalan Vehoniemenharjulla entisen Vehoniemen matkailumajan paikalle rakennuttamissaan tiloissa nimellä Vehoniemen automuseo. Vuonna 1986 Olavi Sallinen ja hänen puolisonsa Lilja Sallinen perustivat museotoimintansa taustavoimaksi Vehoniemen Automuseosäätiön, ja samoihin aikoihin säätiö avasi toisen museon Kangasalle nimellä Suomen Sotilas- ja erikoisajoneuvohistoriallinen museo.