query: Kuka on suunnitellut vuonna 1921 valmistuneen Humppilan kirkon?

title: Humppila

text: Nähtävyyksiä Humppilassa ovat Valtatie 2:n varteen rakennettu Humppilan lasitehdas, jonka ympärille on muodostunut laaja kauppakeskusalue, sekä Humppilan Rautatieaseman ja Jokioisten välillä liikennöivä Jokioisten museorautatie. Vuonna 1921 valmistuneen Humppilan kirkon on suunnitellut Josef Stenbäck.

title: Kalvolan kirkko

text: Kalvolan kirkko on Kalvolassa Hämeenlinnassa sijaitseva kirkko, jonka on suunnitellut arkkitehti Ilmari Launis. Hän suunnitteli myös kirkon sisäpuoliset koriste- ja lasimaalaukset. Kirkko rakennettiin 1919–1921 entisen, vuonna 1802 valmistuneen, 1866 uusitun ja 1918 palaneen kirkon tilalle. Istumapaikkoja kirkossa on 500 hengelle ja takasalissa vielä 40 hengelle. Kirkkorakennus on päätytornillinen, kolmilaivainen pitkäkirkko, jonka pinta-ala on 256 neliötä. Alttarilla on Oberammergaussa Saksassa valmistettu krusifiksi. Kirkon kellot ovat vuodelta 1953. Kirkon 22-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas, alun perin 1924 ja uusittuna 1960.

title: Viekijärven kirkko

text: Viekijärven kirkko on Lieksan seurakunnan kirkko Viekin kylässä Lieksassa. Vuonna 1911 valmistuneen puukirkon on suunnitellut rakennusmestari A. E. Ollikainen.

title: Yläneen kirkko

text: Yläneen kirkko on Pöytyän seurakunnan kirkko Yläneellä Pöytyällä. Vuonna 1782 valmistuneen kirkon on suunnitellut Mikael Piimänen. Tyypiltään se on puinen pitkäkirkko, jonka seinät ovat korkeat ja katto keskiaikaisten kirkkojen kattoja tyyliltään muistuttava jyrkkä paanukatto. Kellotapuli on kirkon yhteydessä sen läntisenä tornina. Tornin päätteenä oleva kellohuone on kahdeksankulmainen ja varustettu sipulikupolilla. Kirkon seinät on maalattu punamullalla.

title: Harjun seurakunta

text: Kun Pispalan puinen kirkko paloi kynttilänpäivänä 1968, päätettiin rakentaa uusi kirkko 1949 valmistuneen arkkitehti Bertel Strömmerin piirtämän seurakuntatalon laajennukseksi. Vuonna 1971 valmistunut kirkko sijaitsee seurakuntatalon takana, ja sen on suunnitellut arkkitehti Jaakko Ilveskoski.

title: Kauhavan kirkko

text: Kauhavan kirkko on tyyliltään uusgoottilainen, tornillinen pitkäkirkko Kauhavalla. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Josef Stenbäck. Kirkkoon mahtuu 950 henkeä. Kirkko on rakennettu punatiilestä ja harmaasta graniitista vuosina 1923–1925 ja se vihittiin käyttöön 4. lokakuuta 1925. Paikalla aiemmin sijainnut vuonna 1756 valmistunut puukirkko paloi vuonna 1921.

title: Pirkkalan vanha kirkko

text: Pirkkalan vanha kirkko on Pirkkalan Pirkkalankylässä sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu vuonna 1921, jolloin Pirkkala ja Nokia erotettiin. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Ilmari Launis, ja siinä on 175 istumapaikkaa. Vuonna 1937 kirkko maalattiin taiteilija Uuno Alangon suunnitelmien mukaisesti, ja häneltä myös hankittiin alttaritaulu. Jouluaattona 24. joulukuuta 1945 tulipalo vahingoitti kirkon sisäpuolta pahasti. Seuraavana vuonna kirkkoa alettiin korjata, ja Uuno Alanko maalasi alttaritaulun kokonaan uudestaan. Kolmannen kerran kirkkoa korjattiin 1972, jolloin se sai lämmityslaitteiston, se maalattiin sisäpuolelta uudestaan ja urut uusittiin 16-äänikertaisiksi. Kirkon katuosoite on Anian Rantatie 226.

title: Humppilan vaakuna

text: Vaakunan selitys kuuluu ”kultakentässä tyvestä nousevasta katoksesta riippuva ruokakello; kaikki mustaa.” Vaakunan alkuperäinen aihe on Risto Sulosen käsialaa, jota mukaellen Olof Eriksson on suunnitellut lopullisen vaakunan. Humppilan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 1. kesäkuuta 1957, ja Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 25. syyskuuta samana vuonna.

title: Turun tuomiokirkko

text: Turun tuomiokirkkoa on uudellakin ajalla monesti uusittu. Tornia on korotettu kolmestikin, vuosien 1681, 1738 ja 1827 tulipalojen jälkeen. Erityisesti Turun palo vuonna 1827 vaurioitti kirkkoa pahasti. Tuolloin tuomiokirkon kattoa oltiin uusimassa kupariseksi, minkä vuoksi katto oli avattu. Palo tuhosi tuomiokirkon sisustan ja sen vuonna 1758 valmistuneen tornin huipun. Nykyinen huippu on rakennettu palon jälkeen. Sen on suunnitellut Carl Ludvig Engel. Samoin kirkon kappeleita sekä pääkuoria on palon jälkeen uudistettu sisäpuolelta muun muassa maalauksin.

title: Kangaspellon kirkko

text: Kangaspellon kylä sijaitsi noin 10 kilometrin päässä Kyyrölän kirkonkylästä, jossa seurakunnan pääkirkko sijaitsi. Vähävaraisella väestöllä ei kuitenkaan ollut mahdollisuuksia kovin usein siellä käydä ja niinpä Kangaspellon koululla pidettiin jumalanpalveluksia. Kangaspeltoon rakennettavaa kirkkoa varten tilattiin piirustukset insinööri Volkovilta, mutta varojen puutteessa sitä ei pystytty toteuttamaan. Vuonna 1921 kangaspeltolaiset ostivat vuonna 1906 valmistuneen Kanneljärven ortodoksisen kirkon 5 000 markalla ja pystyttivät sen uudelleen kotikyläänsä. Varat kirkon ostoa varten lahjoitti F. I. Sergejeff. Kangaspellossa kirkko vihittiin Kazanin Jumalanäidin ikonin muistolle 30. marraskuuta 1921. Siirron yhteydessä kirkkoon tehtiin joitain muutoksia, muun muassa kellotornin telttakatosta tuli loivempi ja matalampi, kirkkosalin katto muutettiin satulakatoksi ja katolle sijoitettiin vain yksi sipulikupoli.

title: Pirttikylän kirkko

text: Pirttikylän kirkko on Närpiön Pirttikylässä sijaitseva Närpiön seurakunnan kirkko. Vuonna 1783 valmistuneen kirkon on suunnitellut rakennusmestari J. Elfström, joka on suunnitellut myös Raippaluodon ja Sulvan kirkot. Riegerin urkutehtaan urut valmistuivat 1933. Kirkko ympäristöineen kuuluu Museoviraston luetteloimiin valtakunnallisesti merkittäviin kulttuurihistoriallisiin ympäristöihin.

title: Humppilan vanha kirkko

text: Humppilan vanha kirkko oli Humppilan seurakunnan kolmas kirkko. Tämä puinen kirkkorakennus valmistui 1855 ja se tuhoutui tulipalossa 1917.

title: Humppilan toinen kirkko

text: Humppilan toinen kirkko oli Tammelan seurakunnan alaisen Humppilan kappeliseurakunnan kirkko. Humppilasta tuli itsenäinen seurakunta eli kirkkoherrakunta 1893. Kirkko oli suorakaiteenmuotoinen, torniton, puusta rakennettu pitkäkirkko. Se rakennettiin 1773 ja vihittiin 10. huhtikuuta 1774.

title: Sipoon kirkko (Helsinki)

text: Sipoon kirkoksi kutsuttiin Töölön raitiovaunuhallien vieressä sijainnutta jugendtaloa Helsingin Mannerheimintie 76:ssa ("ent. Läntinen Viertotie"). Helsingin Raitiotie- ja Omnibus Osakeyhtiö rakennutti sen työsuhdeasunnoiksi 1905. Arkkitehtina toimi Waldemar Aspelin, joka oli suunnitellut myös viereisen vuonna 1900 valmistuneen raitiovaunuhallin, varikon vanhimman rakennuksen. Rakennus sai nimensä sipoolaisista työntekijöistä, joita palkattiin lakkoilevien työntekijöiden tilalle 1904 sekä tornista, joka toi mieleen kirkon. "Sipoon kirkko" purettiin 1978 ja tilalle rakennettiin seuraavana vuonna arkkitehti Matti Hakalan suunnittelema harmaa elementtirakennus.

title: Teuva

text: Vuonna 1953 valmistuneen Teuvan kirkon on suunnitellut arkkitehti Elsi Borg, jonka käsialaa on myös kirkon saarnatuoli. Teuvan kirkon alttaritaulun Jeesuksen vertauksesta ”Kymmenen neitsyttä” on maalannut taiteilija Tove Jansson.[7] Teuvan ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1701. Edellinen, vuonna 1863 rakennettu kirkko tuhoutui tulipalossa tammikuussa 1950. Tuhoutuneen kirkon kuoriosa ja sakaristo on kunnostettu kaikkien entisten kirkkojen muistomerkiksi.

title: Josef Stenbäck

text: Vaikka uusgotiikka oli täysin poistunut valtavirrasta, hän palasi siihen – joskin mukaillen – vielä niinkin myöhään kuin 1917 (Forssan kirkko) ja 1925 (Kauhavan kirkko) klassismin ollessa vallitseva tyylisuunta Suomessa. Vaikka hän ei yhtäkään klassismin puhdaslinjaisuuteen viittavaa rakennusta suunnitellut, kuuluu hänen tuotantoonsa muutama pelkistympi kirkko; hän kokeili rakennusmateriaalina betonia aikanaan moderneissa Pattijoen (1912) ja Joutsenon (1921) kirkoissa. Vuonna 1912 betonivalu oli Suomessa aivan uusi rakennusmenetelmä.

title: Humppila

text: Humppilan vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson ja se vahvistettiin vuonna 1957.[3]

title: Humppilan vanha kirkko

text: Humppilan kirkonkokous päätti seurakunnan järjestyksessä toisen kirkon korvaavan uuden kirkon piirustuksista ja kustannusarviosta 7. huhtikuuta 1850. Huhtaan ja Taipaleen kylien omistaja kapteeni J. Brehmer valitti päätöksestä Hämeen läänin kuvernöörille. Brehmerin mielestä Humppilan seurakunta oli liian vähäväkinen ja varaton toteuttamaan uudisrakennusta. Kapteeni mielestä Humppilan, Jokioisten ja Perttulan olisi pitänyt rakentaa yhteinen kirkko, jonka sijoituspaikaksi olisi valittava Jokioinen, koska matka sinne olisi Humppilasta ja Perttulasta vain puolitoista peninkulmaa. Erityisesti humppilalaiset vastustivat tällaista ajatusta kuvernöörille lähettämässään lausunnossa. Kuvernööri hylkäsikin Brehmerin valituksen saman vuoden marraskuussa.

title: Harjavalta (Inkeri)

text: Harjavallan kartanon omistanut kauppias Ivan Voronin rakennutti lähikylien talonpoikia varten vuonna 1903 valmistuneen ortodoksisen Pyhän Kolminaisuuden kirkon. Venäläistyylisen yksikupolisen kirkon on suunnitellut Vasilli Kosjakov. Maisemasta kaukaa erottuva juhlava kirkko, kartanon puinen päärakennus ja puistoalue ovat säilyneet.

title: Pirkkala

text: Punatiilisen vanhan kirkon on suunnitellut vuonna 1921 Ilmari Launis, ja se on tiettävästi rakennettu vanhan Pirkkalan pitäjän kirkon paikalle. Simo ja Käpy Paavilaisen suunnittelema valkoinen uusi kirkko vuodelta 1994 sijaitsee nykyisen keskustan tuntumassa. Ulkoasultaan moderni kirkko valittiin valmistumisvuonnaan arkkitehtuuriltaan kauneimmaksi uudeksi rakennukseksi Suomessa.

title: Kajaanin ortodoksinen seurakunta

text: Kajaanin ortodoksinen seurakunta on koko Kainuun maakunnan alueen kattava ortodoksinen seurakunta, jossa on jäseniä noin 1 880. Seurakunnan pääkirkko on Kajaanissa sijaitseva Kristuksen kirkastumisen kirkko, joka valmistui vuonna 1959 ja jonka on suunnitellut Ilmari Ahonen. Kirkon seinämaalaukset, jotka on maalannut Petros Sasaki ja Alkiviadis Kepolas ovat valmistuneet 2005. Kajaanin Kristuksen kirkastumisen kirkko edustaa sisätiloiltaan bysanttilaista noin 500-luvulle ajoittuvaa tyyliä.

title: Humppilan kirkko

text: Humppilan ensimmäinen kirkko valmistui 1723 Lamminmäkeen. Seuraavat kirkot rakennettiin nykyiselle kirkonpaikalle. Paikkakunnan toinen kirkko rakennettiin 1773 ja se oli punaiseksi maalattu puukirkko. Se purettiin ja käyttökelpoinen materiaali käytettiin seuraavan kirkon aineiksi. Uusi puukirkko, Humppilan vanha kirkko, tehtiin 1853–1855. Tämä järjestyksessä kolmas Humppilan kirkko paloi 1917 ja sen korvasi nykyinen kivirakenteinen Humppilan kirkko.

title: Pyhän Marian kirkko (Helsinki)

text: Pyhän Marian kirkko on katolisen Pyhän Marian seurakunnan kirkkorakennus Helsingin Meilahdessa. Vuonna 1954 valmistuneen kirkon on suunnitellut arkkitehti Kaj Salenius.

title: Humppilan kirkko

text: Humppilan kirkko on Humppilan seurakunnan kirkko Humppilassa Kanta-Hämeessä. Kirkko on rakennettu samalla paikalle, jossa sijaitsi seurakunnan aiempi uudenvuodenpäivänä 1917 tulipalossa tuhoutunut puukirkko. Harmaasta graniitista ja tiilestä rakennetun kirkon on suunnittelut arkkitehti Josef Stenbäck ja se on valmistunut vuonna 1922. Muodoltaan kirkko on pitkäkirkko ja istumapaikkoja siinä on 600. Torni on eteisen kohdalla ja sillä on korkea ja jyrkkä huippu.

title: Humppilan toinen kirkko

text: Humppilan ensimmäinen kirkko valmistui 1723 Lamminmäkeen. Seuraavat kirkot rakennettiin nykyiselle kirkonpaikalle. Paikkakunnan toisen kirkon tilalle rakennettiin uusi puukirkko, Humppilan vanha kirkko, 1853-1855 ja siihen käytettiin kaikki edellisestä kirkosta saatava kelvollinen materiaali. Tämä järjestyksessä kolmas Humppilan kirkko paloi 1917 ja sen korvasi nykyinen kivirakenteinen Humppilan kirkko.

title: Uskelan kirkko

text: Uskelan kirkko on Salon seurakunnan kirkko Uskelassa Salossa. Kirkko sijaitsee korkealla mäellä paikalla, jossa vuoteen 1830 oli keskiaikainen Salon kappelikirkko, joka tuolloin purettiin uuden kirkon rakennusaineiksi. Vuonna 1832 valmistuneen kivirakenteisen kirkon on suunnitellut oman aikansa kuuluisin suomalainen arkkitehti Carl Ludvig Engel. Tyypiltään kirkko on yksilaivainen pitkäkirkko, johon liittyvät asehuone ja sakaristo. Länsipäädyssä oleva torni on rakennettu vuonna 1860.

title: Humppilan vanha kirkko

title: Eino Pitkänen

text:
Pitkänen suunnitteli useita Kajaanin Puutavara Osakeyhtiön (vuodesta 1945 Kajaani Oy) rakennuksia 1930–, 1940– ja 1950–luvuilla.
Lisäksi lukuisia yksityistaloja eri puolilla Kajaania.Pitkänen on suunnitellut myös Iisalmen Kauppahallin katososan eli lipan, joka rakennettiin 1930-luvulla.
Lisäksi Pitkänen on suunnitellut Konneveden kirkon korjauksen vuonna 1956 ja Pielaveden Suojalan muutos- ja laajennustyöt. Laajennusosa käsittää lautarakenteisen salin näyttämöineen. Yläkerrassa on vahtimestarin asunto ja toimistotiloja. Pitkänen on suunnitellut myös Kajaanin mieslaulajien kunniamerkin ja lipun vuonna 1937. Pitkänen on ollut myös suunnittelemassa Turun konserttitaloa yhdessä Alvar Aallon kanssa. Pitkänen on myös mahdollisesti suunnitellut vuonna 1937 valmistuneen nk. Jämäksen kasarmin Kuhmossa.

title: Humppilan yläaste

text: Humppilan yläkoulu perustettiin Humppilan Kirkonkulmankoulusta noin 350 metrin päähän, ja se sijaitsee Humppilan kirkon vieressä.

title: Loimaan rautatieasema

text: Loimaan asema otettiin käyttöön Turun radan ainoana III luokan rautatieasemana rataosan valmistuessa vuonna 1876. Asema sijoitettiin rautatien ja Loimaan kirkolta Ypäjälle menevän maantien risteykseen Loimijoen läheisyyteen, noin kuuden kilometrin päähän kirkosta. Paikka oli silloin metsäaluetta Vesikosken ja Peltoisten kylien välillä. Asemarakennuksen on todennäköisesti suunnitellut Knut Nylander, joka toimi tuolloin Valtionrautateiden rakennussuunnittelijana. Aseman piirustuksia ei kuitenkaan ole signeerattu. Aseman alkuperäinen veturitalli siirrettiin vuonna 1902 Humppilaan ja sen tilalle rakennettu talli on myöhemmin purettu. Aseman ensimmäinen vesitorni räjäytettiin kansalaissodan aikana ja uusi torni rakennettiin samoilla piirustuksilla kuin Humppilan vastaava. Loimaan aseman ympärille syntyi nopeasti asutuskeskus, joka oli Suomen itsenäistymisen aikoihin jo varsin merkittävä kauppoineen, pankkeineen, rukoushuoneineen ja sähkövalaistuksineen. Asemanseudusta ja Vesikosken kylästä muodostettiin itsenäinen Loimaan kauppala vuonna 1921 (vuodesta 1969 kaupunki), ja Loimaan maalaiskunnan keskukseksi jäi kirkonkylä Hirvikoski, kunnes kunnat yhdistettiin vuonna 2005.


query: Milloin John Dalton syntyi?

title: John Dalton

text: John Dalton (6. syyskuuta 1766 – 17. heinäkuuta 1844) oli englantilainen kemisti, meteorologi ja fyysikko. Hänen tutkimuksensa osoittivat eräiden aineiden, jotka nyttemmin tiedetään alkuaineiksi, muodostavan yhdisteitä täsmällisissä kokonaisluvuin ilmaistavissa suhteissa. Tämä viittasi vahvasti aineen atomiluonteeseen. Tämän Dalton selitti johtuvan siitä, että kaikki aine koostuu atomeista ja että jokaisen alkuaineen atomilla on tietyn suuruinen massa.[1]

title: Sandra Milo

text: Sandra Milo (s. 11. maaliskuuta 1935) on italialainen näyttelijä, joka on esiintynyt rooleissa muiden muassa Federico Fellinin elokuvissa "8½" (1963) ja "Giulietta ja viettelykset" (1965). Hän syntyi Tunisian pääkaupungissa Tunisissa ja voitti 1960-luvulla kaksi Nastro d'Argentoa.

title: Atomimassayksikkö

text: Yhtenäistetty atomimassayksikkö ja dalton ovat saman mittayksikön kaksi eri nimeä. Vaikka dalton johtuu henkilön nimestä (John Dalton), se kirjoitetaan pienellä alkukirjaimella samoin kuin muutkin henkilöiden mukaan nimensä saaneet yksiköt, esimerkiksi newton ja watti, mutta sen tunnus Da kirjoitetaan isolla alkukirjaimella. Sen jälkeen kun nimi dalton otettiin käyttöön, sitä on vähitellen yhä yleisemmin alettu käyttää atomimassayksikön sijasta:

title: Annie Dalton

text: Annie Dalton (s. 1948) on englantilainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hän on opiskellut Warwickin yliopistossa ja työskennellyt eri ammateissa. Nykyisin hän kirjoittaa päätoimisesti. Daltonilta on suomennettu neljä Enkeliakatemia-sarjan kirjaa: Siivet selkään, Vehkeilyä, Korkealentoa ja Vallan kahvassa (2003–2004). Annie Dalton asuu Suffolkissa. Hänellä on 3 lasta, Anna, Reuben ja Maria.

title: John Dalton

text: Dalton oli värisokea. Hän julkaisi ensimmäisen tieteellisen tutkimuksen värisokeudesta.[2]

title: Grat Dalton

text: Gratton "Grat" Hanley Dalton syntyi 30. maaliskuuta 1861. Hän oli viisihenkisen veljeskunnan toiseksi vanhin. Gratin lisäksi veljistä kolme Bill, Bob ja Emmett olivat lainsuojattomia. Heidän vanhin veljensä Frank Dalton kuoli seriffinä 1887. Grat, Bill, Bob ja Emmett Dalton kokosivat ympärilleen suuren rosvojoukon, joka ryösti pääasiassa junia ja hevosia. Grat oli joukkion johtaja, mutta jäi kiinni ja hänet toimitettiin vankilaan. Grat onnistui pakenemaan vankilasta syyskuussa 1891 ja hän palasi johtajanpaikalleen.Toiseksi nuorin veljeksistä, Bob, sai idean, että Daltonit ryöstäisivät kaksi pankki samassa kaupungissa saman aikaisesti. Daltonit hyökkäsivät Coffeyvillen pankkeihin 1892. He olivat tunnettuja, joten välttääkseen huomatuksi tulemisen he naamioituivat tekoparroin. Tämä ei kuitenkaan auttanut. Paikalliset ihmiset tunnistivat lainsuojattomat.Poistuessaan pankista Daltonit joutuivat viranomaisten väijytykseen. Taistelussa surmansa saivat Grat Dalton, Bob Dalton, Dick Broadwell ja Bill Powers. Bill Doolin, Newcomb ja Charlie Pierce olivat ainoat hengiin jääneet jäsenet, kukaan heistä ei kuitenkaan tunnustanut osallistuneensa Coffeyvillen ryöstöön. Nuorin veli Emmett selvisi, mutta hänet vangittiin.

title: Bill Dalton

text: William "Bill" Marion Dalton syntyi 1866. Perheessä oli myös neljä muuta lasta joista kolme hänen lisäkseen (Grat, Bob ja Emmett) oli lainsuojattomia. Heidän vanhin veljensä Frank Dalton kuoli seriffinä 1887.

title: Bill Dalton

text: Grat, Bill, Bob ja Emmett Dalton kokosivat ympärilleen suuren rosvojoukon, joka ryösti pääasiassa junia ja hevosia. Toiseksi nuorin veljeksistä, Bob, sai idean, että Daltonit ryöstäisivät kaksi pankkia samassa kaupungissa samanaikaisesti. Daltonit hyökkäsivät Coffeyvillen pankkeihin 1892. He olivat tunnettuja, joten välttääkseen huomatuksi tulemisen he naamioituivat tekoparroin. Tämä ei kuitenkaan auttanut. Paikalliset ihmiset tunnistivat lainsuojattomat. Poistuessaan pankista Daltonit joutuivat viranomaisten väijytykseen. Taistelussa surmansa saivat Grat Dalton, Bob Dalton, Dick Broadwell ja Bill Powers. Bill Doolin, Newcomb ja Charlie Pierce olivat ainoat henkiin jääneet jäsenet, kukaan heistä ei kuitenkaan tunnustanut osallistuneensa Coffeyvillen ryöstöön. Nuorin veli Emmett selvisi, mutta hänet vangittiin.

title: Daltonin osapainelaki

text: Lain havaitsi John Dalton vuonna 1801 tekemissään kokeissa. Daltonin osapainelaki on myös sidoksissa ideaalikaasujen lakeihin ja se pätee täydellisesti vain ideaalikaasulle, jossa molekyylien välisiä vuorovaikutuksia ei huomioida.

title: Fysiikka

text: Vuonna 1808 John Dalton esitti epäsuorasti mallin, joka viittasi atomien olemassaoloon.[13]

title: Dead End Street

text: Bassokitaraa kappaleen toisessa basso-osassa soitti John Dalton, joka tuurasi auto-onnettomuudessa loukkaantunutta Pete Quaifea. Toisessa osassa bassoa soitti soolokitaristi Dave Davies. Pianoa kappaleessa soittaa vierailevan muusikon ominaisuudessa Nicky Hopkins.

title: The Kinks

text: Ray ja Dave Davies ovat Kinksin hajoamisen jälkeen julkaisseet lukuisia sooloalbumeja. Mick Avory, Jim Rodford, Ian Gibbons, John Dalton ja John Gosling ovat puolestaan esiintyneet The Kast Off Kinks -nimisessä kokoonpanossa. Ray Davies on toisinaan vieraillut yhtyeen keikoilla ja esittänyt The Kinksin kappaleita. Joulukuussa 2015 Ray ja Dave Davies esiintyivät ensimmäisen kerran yhdessä lähes kahteenkymmeneen vuoteen, kun Ray tulkitsi Lontoossa järjestetyssä Daven soolokonsertissa kappaleen ”You Really Got Me”.

title: John Dalton

text: Bernet, Claus: John Dalton (1766–1844), in: Biographisches-bibliographisches Kirchenlexikon, 31, 2010, 309-332. Citation error, replace with{{cite book| author = Hudson, John| title = Suurin tiede – kemian historia| others = Translated by Kimmo Pietiläinen| publisher = Art House| year = 2002| id = ISBN 951-884-346-5}}

title: Alberto Cavalcanti

text: Vuonna 1934 Britannian postilaitoksen filmiosaston (GPO Film Unit) päällikkö ja brittiläisen dokumenttielokuvan pioneeriksi kutsuttu John Grierson kutsui Cavalcantin Lontooseen työskentelemään ja kouluttamaan hänen henkilökuntaansa äänielokuvien tuottamisessa. Hän oli mukana Griersonin tuotannoissa milloin käsikirjoittajana, milloin lavastajana, äänittäjänä, leikkaajana tai tuottajana. Kun Grierson siirtyi Kanadaan vuonna 1937, Cavalcantista tuli GPO Film Unitin johtaja hänen tilalleen.

title: Arthur (Or the Decline and Fall of the British Empire)

text: Albumi on ensimmäinen, jolla soittaa basisti John Dalton.

title: John Dalton (muusikko)

text: John Dalton (s. 21. toukokuuta 1943) on brittiläinen muusikko, joka toimi The Kinks -yhtyeen basistina vuosina 1969–76. Dalton korvasi Pete Quaifen ja hänen ensiesiintymisensä yhtyeen kanssa tapahtui vuonna 1969 singlellä ”Plastic Man”.

title: Bob Dalton

text: Robert "Bob" Rennick Dalton syntyi 13. toukokuuta 1869. Hän oli viisihenkisen veljeskunnan toiseksi nuorin. Bobin lisäksi veljistä kolme Grat, Bill ja Emmett olivat lainsuojattomia. Heidän vanhin veljensä Frank Dalton kuoli seriffinä 1887. Bob, Grat, Bill ja Emmett Dalton kokosivat ympärilleen suuren rosvojoukon, joka ryösti pääasiassa junia ja hevosia. Bob keksi suunnitelman, että he ryöstäisivät kaksi pankkia samassa kaupungissa saman aikaisesti. Daltonit hyökkäsivät Coffeyvillen pankkeihin 1892. He olivat tunnettuja, joten välttääkseen huomatuksi tulemisen he naamioituivat tekoparroin. Tämä ei kuitenkaan auttanut. Paikalliset ihmiset tunnistivat lainsuojattomat. Poistuessaan pankista Daltonit joutuivat viranomaisten väijytykseen. Taistelussa surmansa saivat Grat Dalton, Bob Dalton, Dick Broadwell ja Bill Powers. Bill Doolin, Newcomb ja Charlie Pierce olivat ainoat hengiin jääneet jäsenet, kukaan heistä ei kuitenkaan tunnustanut osallistuneensa Coffeyvillen ryöstöön.

title: Matt Dalton

text: Dalton ei saanut , vaan teki keväällä 2009 vapaana pelaajana sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Hän pelasi kaksi kautta AHL:n Providence Bruinsissa sekä ECHL:n Reading Royalsissa saamatta näytönpaikkaa NHL:ssä. Vuonna 2011 hän siirtyi venäläiseen KHL-seura Vitjaz Tšehoviin. Hän pelasi kaudella 2011–2012 34 runkosarjaottelua, kuusi enemmän kuin joukkueensa toinen maalivahti Danila Alistratov. Daltonin torjuntaprosentti oli 90,9 ja päästettyjen maalien keskiarvo 3,49. Kausiksi 2012–2013 ja 2013–2014 Dalton siirtyi samassa liigassa pelaavaan Neftehimik Nižnekamskiin. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan seurassa 38 ottelua (torjuntaprosentti 92,3 ja päästettyjen maalien keskiarvo 2.36) ja viimeisellä kaudellaan 19 peliä (vastaavat lukemat 91,10 ja 2,92). Kaudesta 2014–2015 alkaen Dalton on edustanut Aasian ALIH-liigassa pelaavaa Anyang Hallaa. Hänet on valittu sarjan parhaaksi maalivahdiksi kolme kertaa.

title: John Dalton

text: Luokka:Brittiläiset kemistit Luokka:Vuonna 1766 syntyneet Luokka:Vuonna 1844 kuolleet

title: 007 vaaran vyöhykkeellä

text: 007 vaaran vyöhykkeellä ("The Living Daylights") on John Glenin ohjaama järjestyksessään viidestoista "James Bond" -elokuva vuodelta 1987. Elokuvassa James Bondia näyttelee ensimmäistä kertaa Timothy Dalton pois jättäytyneen Roger Mooren jälkeen. Elokuvan tunnusmusiikkina oli kappale ”The Living Daylights”, ja sen esitti norjalainen yhtye A-ha.

title: Brett Dalton

text: Dalton esiintyy ääninäyttelijänä vuonna 2015 julkaistussa videopelissä "Until Dawn". Hän sai roolin alun perin jo pian valmistumisensa jälkeen, mutta peliä päätettiin sen jälkeen muuttaa erilaiseksi ja julkaisu viivästyi. Roolituksia tehtiin uudestaan, mutta Dalton sai pitää roolinsa.

title: Fysiikan historia

text: Tultaessa 1800-luvulle sähkö ja termodynamiikka olivat fysiikan osa-alueet, joissa edistyttiin eniten. Käsitys aineen rakenteesta alkoi selventyä, kun atomioppi heräsi uudelleen eloon. John Dalton esitteli vuonna 1808 atomiteorian, jonka mukaan kaikki aine koostui pienistä partikkeleista. Dalton oli tullut tähän lopputulokseen tutkimalla kaasujen tilavuuksien suhteita kemiallisissa reaktioissa. Jo ennen Daltonia italialainen jesuiittapappi Roger Joseph Boscovich oli kuvannut vuonna 1758 teoksessaan "Philosophiae naturalis theoria" atomeita eräänlaisina pistemäisinä voimakeskittyminä.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Daltonin veljekset (Lucky Luke)

text: Tarinoissa on nähty ja mainittu myös muita Daltoneita kuten Daltonin muori, Daltoneiden isä, sedät Abigel, Patrick, Bill, Henry ja Jim Dalton sekä eno, ainoa rehellinen koko suvussa Marcel Dalton. Daltoneilla on myös neljä lähes saman ikäistä serkkua Bob, Grat, Bill ja Emmett Dalton,

title: Krista Allen

text: Allen syntyi Venturassa, Kaliforniassa Dalton Earl Allenille ja Katherine Mary Raposalle, jotka ajautuivat myöhemmin avioeroon. Isän puoleiset isovanhemmat olivat monennen sukupolven teksasilaisia, äidin puolelta hänellä on englantilaisia, irlantilaisia ja portugalilaisia sukujuuria. Allenilla on vanhempi veli Dalton Earl Allen Jr. Hän suuntautui opetusalalle Austin Community Collegessa ja toimi ennen näyttelijänuraansa lastentarhanhoitajana.

title: Dalton

text: Dalton (lyhenne Da) on molekyylimassan yksikkö. Se on yhden atomimassayksikön suuruinen eli 1,66053886·10 kg, joka vastaa likimain vetyatomin massaa. Suuret massat ilmaistaan kilodaltoneina ("kDa") ja megadaltoneina ("MDa"). Yksikkö on nimetty brittiläisen tiedemiehen John Daltonin mukaan.

title: John Dalton

text: Daltonin mukaan on nimetty molekyylimassan yksikkö dalton (Da).

title: System of a Down

text: Huhtikuussa 2008 System of a Downin jäsenet Daron Malakian ja John Dolmayan kertoivat mielipiteensä yhtyeen tulevaisuudesta. Kun monet ihmiset olivat kyselleet bändin tulevaisuudesta ja että milloin he palaavat takaisin, oli Daron vastannut näin: Me kaikki tiedämme, milloin on oikea aika, se vain tapahtuu.

title: Timothy Dalton

text: Timothy Daltonin kolmas James Bond -elokuva jätettiin kokonaan tekemättä tuotanto-, sopimus- ja talousongelmien vuoksi. Omien sanojensa mukaan Dalton oli väsynyt usean vuoden sopimuskiistoihin ja toisaalta hänen edellisestä Bondistaan oli kulunut jo liikaa aikaa. Virallisesti Dalton irtautui Bond-roolistaan vuonna 1994 ja "007 ja kultainen silmä" suunniteltiin uudelleen Pierce Brosnanille.

title: Brett Dalton

text: Marraskuussa 2012 Dalton valittiin näyttelemään yhtä päärooleista Marvelin ja ABC:n televisiosarjassa "S.H.I.E.L.D. Agentit". Hänen roolihahmonsa on S.H.I.E.L.D.-järjestön kenttäagentti Grant Ward, joka liittyy Phil Coulsonin kokoamaan tiimiin. Sarjan edetessä Wardista paljastuu pimeämpiä puolia. Dalton sai roolistaan parhaan televisiossa läpimurron tehneen miesnäyttelijän Teen Choice -palkinnon vuonna 2014.


query: Missä Carl Enckell syntyi?

title: Carl Enckell

text: Carl Johan Alexis Enckell (7. kesäkuuta 1876 Pietari – 26. maaliskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, upseeri, yritysjohtaja ja diplomaatti. Hän oli Suomen viimeinen ministerivaltiosihteeri Pietarissa vaiheikkaana vuonna 1917 ja itsenäisyyden aikana moninkertainen ulkoasiainministeri. Enckellin uran merkityksellisimmän vaiheen muodosti Suomen luotsaaminen sodasta pysyvään rauhantilaan 1944–1948. Hän profiloitui etenkin Suomen idänsuhteissa.[1]

title: Carl Enckell

text: Enckellin suvussa oli paljon upseereita. Carl Enckellin isä Carl Enckell oli jalkaväenkenraali Venäjän armeijassa ja siirtyi Suomeen johtamaan Haminan kadettikoulua pojan ollessa seitsemänvuotias. Siellä myös hänen poikansa kouluttautui upseeriksi ja valmistuttuaan kurssinsa priimuksena vuonna 1896 liittyi eliittiyksikkönä tunnettuun henkikaartin Izmailovon rykmenttiin, missä oppi sujuvasti venäjää. Hän jätti kuitenkin upseerinuran jo kolmen vuoden kuluttua ja meni Dresdeniin opiskelemaan insinööriksi. Valmistuttuaan hän palasi Suomeen ja työskenteli koneinsinöörinä paperi- ja metalliteollisuuden palveluksessa, ja siirtyi 1911 Kone ja Silta Oy:n toimitusjohtajaksi. Yhtiö menestyi hyvin ja Enckell valittiin nopeasti Metalliteollisuuden Työnantajaliiton ja Yleisen Työnantajaliiton varapuheenjohtajaksi sekä Helsingin kaupunginvaltuustoon.[1]

title: Carl Enckell (kenraali)

text: Carl Enckellin isä oli tullihallituksen pääjohtaja, eversti Carl Gustaf Enckell. Enckell kävi Haminan kadettikoulun vuosina 1851–1858 ja valmistui luokkansa priimuksena. Valmistuttuaan upseeriksi hän palveli aluksi krenatöörirykmentissä Astrahanissa ja vuodesta 1862 Henkikaartin Moskovan rykmentissä, jonka mukana hän osallistui Puolan kapinan kukistamiseen 1863. Hän suoritti 1866–1868 Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin ja palveli sen jälkeen Henkikaartin yleisesikunnassa. Hänet ylennettiin 1869 kapteeniksi, 1871 everstiluutnantiksi ja 1874 everstiksi. Vuonna 1872 Enckell sai tehtäväkseen uudistaa Puolan kenraalikuvernementista laadittuja sotilaskarttoja ja 1873–1875 hän toimi komiteassa, joka suunnitteli Henkikaartin miehistön koulutusta. Vuosina 1877–1878 hän toimi Henkikaartin 3. jalkaväkidivisioonan esikuntapäällikkönä, ja osallistui divisioonan mukana Turkin sotaan. Sodan jälkeen hänet määrättiin Venäjän pääesikunnan sotatieteellisen komitean sihteeriksi, ja matkustettuaan 1879–1880 ulkomailla hän sai laatia komitealle tilastolliset esitykset eri Pohjoismaiden armeijoista.

title: Carl Wilhelm Enckell

text: Enckellin lapsista tunnetuin oli taidemaalari Knut Magnus Enckell.

title: Carl Enckell

text: Enckell kuoli 82-vuotiaana Helsingissä. Hän sai kahdesti sekä 1. luokan Vapaudenristin (jälkimmäisellä kerralla rintatähden kera) että Valkoisen Ruusun suurristin (jälkimmäisellä kerralla jalokivien kera) ja myös useita korkeita ulkomaisia kunniamerkkejä.[1] Enckell julkaisi vuonna 1956 kaksiosaiset muistelmat, jotka keskittyivät Suomen itsenäistymisen aikoihin ja 1920-lukuun.

title: Carl Wilhelm Enckell

text: Enckell oli naimisissa kaksi kertaa:

title: Nikolai Enckell

text: Enckellin vanhemmat olivat tullihallituksen päätirehtööri, kollegineuvos, everstiluutnantti Carl Gustaf Enckell (1798–1849) ja Adolfina Kristina Le Bell (1797–1879). Hän valmistui 1854 Paavalin jalkaväen junkkarikoulusta Pietarista ja palveli sitten 3. kenttätykistöprikaatissa ja 1. krenatööritykistöprikaatissa Krimin sodan aikana 1854–1856. Sodan jälkeen hän palveli vuodesta 1858 4. yhdistettyssä reservitykistöprikaatissa. Hänestä tuli aliluutnantti 1856 ja luutnantti 1858.

title: Carl Enckell (kenraali)

text: Enckell kirjoitti eläkepäivinään kaksiosaisen teoksen kadettikoulun historiasta ja omasta johtaja-ajastaan, mutta käsikirjoitus jäi hänen elinaikanaan julkaisematta. Svenska Litteratursällskapet julkaisi sen J. E. O. Screenin toimittamana vuonna 1990 nimellä "Finska kadettkåren 1887–1903". Enckell myös käänsi ruotsiksi venäläistä klassikkokirjallisuutta, kuten Aleksandr Puškinin ja Mihail Lermontovin tuotantoa.

title: Carl Enckell (kenraali)

text: Vuosina 1881–1885 Enckell toimi vastaperustetun Suomen asevelvollisen sotaväen asioiden esittelijänä Venäjän sotaministeri Pjotr Vannovskin alaisuudessa. Hänet ylennettiin 1884 kenraalimajuriksi. Enckellin ura huipentui toimintaan Haminan kadettikoulun johtajana 1885–1903. Hän oli kadettikoulun historian pitkäaikaisin johtaja. Konservatiivinen Enckell pyrki muuttamaan kadettikoulun luonteeltaan puhtaaksi sotilasoppilaitokseksi. Kadettien keskuudessa hän ei ollut suosittu, mutta saavutti kuitenkin ajan kuluessa näiden jonkinlaisen kunnioituksen. Hänen aikanaan koululle rakennettiin uusi päärakennus, joka valmistui vuonna 1898. Saman vuonna Suomen kenraalikuvernööriksi tuli Nikolai Bobrikov, jonka aikana kadettikoulun toimintaa alettiin supistaa. Enckell turhautui, ja pyysi lopulta eroa, mikä myönnettiin syyskuussa 1903. Hänet oli 1894 ylennetty kenraaliluutnantiksi ja eronsa yhteydessä hän sai ylennyksen jalkaväenkenraaliksi. Sen jälkeen Enckell asui aluksi omistamassaan Kärbyn kartanossa Snappertunassa, mutta muutti kartanon myytyään Helsinkiin.

title: Vapaa taidekoulu

text: Koulussa opiskelleita taidemaalareita ovat esimerkiksi Carl Wargh, Tove Jansson, Sigrid Schauman, Unto Pusa, Sulho Sipilä, Torger Enckell, Tor Arne, Carolus Enckell, Timo Valjakka, Raili Tang, Risto Suomi, Eija-Liisa Ahtila ja Mari Sunna.

title: Ralph Enckell

text: Carl Fredrik Ralph Alexander Enckell (13. toukokuuta 1913 Helsinki – 18. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.

title: Enckell

text: Enckell on suomalainen kulttuurisuku, jossa on ollut runsaasti eri alojen merkittäviä vaikuttajia. Suvun kantaisä Christoffer Enckell (k. mahd. 1634) syntyi Altranstädtissä Saksassa, josta hän muutti Suomeen Turun kaupunginräätäliksi. Hänen samanniminen poikansa Christoffer Enckell (1625–1683) toimi Ylä-Satakunnan alisen kihlakunnan kruununvoutina ja kreivi Stenbockin läänitysvoutina sekä myöhemmin Jokioisten kartanon voutina. Suku on kasvanut myöhemmin hyvin laajaksi ja siihen kuuluu myös talonpoikais- ja torpparihaaroja, joissa käytetään useita eri nimiä. Lisäksi osa Enckelleistä suomensi vuonna 1935 nimensä muotoon "Enkainen" tai "Enkkelä".

title: Ralph Enckell

text: Äidinkielensä ruotsin ohella Enckell hallitsi täydellisesti suomen, englannin, ranskan ja venäjän. Hänen kielitaitonsa oli suurelta osin jo lapsuuskodin perua: hänen isänsä Carl Enckell oli suomenruotsalainen diplomaatti-ministeri ja äitinsä englantilainen Lucy Marie Frieda Agathe Margareta Ponsonby-Lyons.

title: Carl Enckell

text: Helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 venäjäntaitoinen Enckell nimitettiin Suomen ministerivaltiosihteeriksi Pietariin.[1] Eduskunnan hyväksyttyä kesällä valtalain konservatiivinen Enckell painosti Venäjän väliaikaisen hallituksen johtajat hajottamaan Suomen eduskunnan lain torjumiseksi,[3] mikä myös onnistui. Tämän johdosta hänellä oli pitkään huono maine Suomen vasemmiston silmissä.

title: Carl Enckell

text: Enckellistä tuli marraskuussa 1918 Suomen järjestyksessä toinen ulkoministeri, ja hänen tehtäväkseen tuli nyt vuorostaan valtionhoitaja C. G. E. Mannerheimin kanssa hankkia tunnustus Suomen itsenäisyydelle maailmansodan voittaneilta ympärysvalloilta. Enckell johti Suomen valtuuskuntaa Pariisin rauhankonferenssissa 1919 ja Kansainliitossa sen käsitellessä Ahvenanmaan kysymystä. Enckellin taktiikkana oli viivyttää päätöksen tekemistä, kunnes suurvallat menettäisivät kiinnostuksensa wilsonilaiseen vähemmistökansallisuuksien (ruotsinkielisten ahvenanmaalaisten) oikeuksien ajamiseen. Taktiikka toimi, ja Ahvenanmaa päätettiin 1921 jättää Suomelle.[1]

title: Moskovan välirauha

text: Paasikivi ja entinen ulkoministeri Carl Enckell lensivät 26. maaliskuuta Moskovaan, jossa heille selvitettiin, ettei Suomella ollut valinnan mahdollisuutta. Kollontain esittämät ennakkotiedot osoittautuivat eräänlaiseksi harhautukseksi, johon he olivat langenneet. Paasikivi paljasti muun muassa sotasalaisuuksia, kertomalla saksalaisten joukkojen määristä ja sijainnista Lapissa. Venäläisiä kiinnosti erityisesti oliko saksalaisia joukkoja Kannaksella, jolloin Carl Enckell joutui puuttumaan näihin keskusteluihin. Paasikivi olisi hyväksynyt Kremlin ehdot, mutta hallitus, ylipäällikkö ja Eduskunta hylkäsivät ne, koska katsoivat niiden ylittävän Suomen kestokyvyn. 15. huhtikuuta esitetty hylkäämispäätös perustui siihen ettei 600 miljoonan dollarin sotakorvauksista selviytymistä pidetty mahdollisena.

title: Carl Enckell (kenraali)

text: Carl Enckell (22. lokakuuta 1839 Ulvila – 21. helmikuuta 1921 Helsinki) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen jalkaväenkenraali. Hän toimi Haminan kadettikoulun johtajana vuosina 1885–1903.

title: Carl Enckell

text: Enckell jatkoi sen jälkeen ulkoministerinä yhtäjaksoisesti kaikissa sotien jälkeisissä hallituksissa aina Fagerholmin sosiaalidemokraattista vähemmistöhallitusta myöten, yhteensä viiden ja puolen vuoden ajan. Näinä vuosina hän oli yksi Paasikiven linjan keskeisistä arkkitehdeista. Enckellin ja toisen ulkoministerin Reinhold Sventon asemaa presidentti J. K. Paasikiven avustajina ja neuvonantajina korosti kummankin täydellinen venäjän taito ja se, että ulkoministeriön korkeimman virkamiehen, poliittisen osaston päällikön virka oli Enckellin koko ulkoministerikauden ajan ilman haltijaa. Enckellillä ja Sventolla oli kielitaitonsa ylläpitämiseksi tapana jopa keskustella ja käydä kirjeenvaihtoa keskenään venäjäksi.[5] Enckell oli Suomen valtuuskunnan varapuheenjohtajana sekä Pariisin (uudessa) rauhankonferenssissa elokuussa 1946 että YYA-sopimuksesta neuvoteltaessa Moskovassa huhtikuussa 1948. Hän allekirjoitti Suomen edustajana Pariisin rauhansopimuksen 10. helmikuuta 1947 – ja yhtenä edustajista myös YYA-sopimuksen 6. huhtikuuta 1948. Enckell jäi eläkkeelle viimein vasta 73-vuotiaana.[1]

title: Oscar Enckell

text:
Oscar Paul Enckell (2. maaliskuuta 1878 Pietari, Venäjä – 5. marraskuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja teollisuusmies, joka oli merkittävän osan urastaan keisarillisen Venäjän armeijassa.
Oscar Enckellin vanhemmat olivat jalkaväenkenraali Carl Enckell ja Heléne Natalia Bronikowsky. Hänen veljensä oli jatkosodan jälkeinen Suomen ulkoministeri Carl Enckell. Oscar Enckell opiskeli upseeriksi Haminan kadettikoulussa. Sen jälkeen hän siirtyi Venäjän palvelukseen ensimmäisen palvelupaikan ollessa Henkikaartin Semenovin rykmentti vuosina 1897–1904. Hän opiskeli 1903 Venäjällä Pietarin yleisesikunnan akatemiassa ja siirtyi sitten Mantsurian armeijan esikuntaan vuosiksi 1904–1905 ja sen jälkeen 13. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi 1906–1907 ja edelleen Pietariin yleisesikuntaan muun muassa tiedustelutoiminnan päälliköksi 1907–1914. Enckell siirtyi ensimmäisen maailmansodan aikaan Venäjän sotilasasiamieheksi Roomaan 1914–1917. Viimeiset tehtävät Venäjälle olivat toiminta Venäjän edustajana Serbian armeijan esikunnassa 1917–1918 ja lopuksi entente-joukkojen erikoistehtävissä Konstantinopolissa ja Kaukasiassa 1918. Venäjän armeijassa Enckell saavutti everstin arvon vuonna 1912.

title: Carl Enckell (kenraali)

text: Carl Enckell meni vuonna 1875 Pietarissa naimisiin venäläisen vaatetehtailijan tyttären Hélène Natalia Bronikowskyn kanssa. Heidän poikiaan olivat diplomaatti Carl Enckell ja kenraaliluutnantti Oscar Enckell.

title: Carl Enckell

text: Enckell, Carl: Poliittiset muistelmani 1. WSOY, Helsinki 1956.

title: Carl Wilhelm Enckell

text: Enckell valittiin 1856 Haminan ja Vehkalahden kirkkoherraksi. Hän sai rovastin arvon 1860 ja hän toimi puhujana ja synodaaliväitöksen varapreeseksenä pappeinkokouksessa Porvoossa 1866.

title: Carl Enckell

text: Vasta itsenäistyneessä maassa Enckell oli harvoja, jolla oli edes jonkinlaista kokemusta diplomaattisista tehtävistä (joita ministerivaltiosihteeriys etäisesti muistutti) ja siksi nuori kansakunta turvautui häneen aluksi niin usein. Enckell oli 1919–1926 Suomen edustajana Pariisissa ja samanaikaisesti 1920–1926 Kansainliitossa. Hän toimi myös kahden lyhytikäisen virkamieshallituksen ulkoministerinä 1922 ja 1924 ja edusti Suomea eräissä kansainvälisissä konferensseissa. Hän palasi 1927 kotimaahan jälleen liike-elämän pariin. Hän oli ensin Liittopankin toimitusjohtaja ja sitten HOP:n johtokunnan jäsen sekä 1936–1946 Teollisuudenharjoittajain keskinäisen palovakuutusyhtiön toimitusjohtaja.[1]

title: Carl Enckell

text: Enckell on ollut ulkoasiainministerinä Suomessa neljänneksi pisimpään.[2]

title: Carl Wilhelm Enckell

text: Enckellin vanhemmat olivat Helsingin pitäjän lukkari Karl Enckell ja Sofia Maria Fristedt. Hän kävi Helsingin triviaalikoulua ja Porvoon lukiota päästen ylioppilaaksi 1836. Enckell valmistui filosofian kandidaatiksi 1842 ja maisteriksi 1844. Hän kirjoitti dosentinväitöskirjan 1848 ja hänet vihittiin papiksi 1852. Enckell oli Viipurin lukion vt. 2. matematiikan lehtorina 1842–1844 ja vakinaisena lehtorina 1844–1848. Hän oli Helsingin yksityislyseon opettajana 1847–1849, Helsingin yliopiston kreikkalaisen kirjallisuuden dosenttina 1848–1856 ja Helsingin yläalkeiskoulun konrehtorina 1854–1856.

title: Carl Enckell

text: Suomen ulkopolitiikan pariin Enckell palasi kohtalokkaana aikana vuonna 1944. Kyseisen vuoden helmikuussa hän kävi J. K. Paasikiven kanssa epävirallisissa rauhantunnusteluissa Moskovassa, jotka eivät kuitenkaan vielä johtaneet rauhaan Linkomiehen hallituksen torjuessa Neuvostoliiton kovat ehdot. Elokuussa nimitettiin Antti Hackzellin – toisen tsaarinaikaina Venäjään liikesuhteiden kautta tutustuneen – johtama uusi hallitus rauhan solmimista varten ja Enckell palasi pitkän tauon jälkeen ulkoministeriksi. Pääministerin saatua halvauskohtauksen kesken välirauhanneuvotteluiden Enckell joutui dramaattisissa oloissa matkustamaan Moskovaan asettuakseen Suomen valtuuskunnan johtoon. Neuvotteluissa ei paljoa neuvoteltu, mutta rauha saatiin.

title: Robert Enckell

text: Robert Enckell syntyi Kristofer Enckellin ja Lea Suhosen perheeseen. Hän suoritti opintoja Teatterikorkeakoulussa 1983–1987. Vuonna 1987 hän perusti yhdessä Arn-Henrik Blomqvistin, Johan Storgårdin ja Mats Långbackan kanssa suomenruotsalaisen Teater Viiruksen. Enckell työskenteli kyseisessä teatterissa vuoteen 1990. Vuosina 1990–2000 hän työskenteli Svenska Teaternissa.

title: Carl Wilhelm Enckell

text: Karl Vilhelm (Carl Wilhelm) Enckell (4. syyskuuta 1818 Helsingin pitäjä – 11. maaliskuuta 1883 Vehkalahti) oli suomalainen opettaja, rovasti ja kirjailija.

title: Carl Enckell

text: Carl Enckellin vaimo oli hänen Saksassa tapaamansa englantilaissyntyinen Lucy Marie Frieda Agathe Margareta Ponsonby-Lyons. Heidän poikansa oli diplomaatti, filosofian kandidaatti Ralph Enckell.[1] Carl Enckellin veli oli kenraali Oscar Enckell, joka osallistui hänen kanssaan Moskovan välirauhanneuvotteluihin syyskuussa 1944.

title: Arvid Enckell

text: Enckellin vanhemmat olivat kenraali Carl Enckell ja Helene Natalia Bronikowsky. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja valmistui filosofian lisensiaatiksi ja oikeustieteen tohtoriksi.


query: Milloin Valko-Venäjän KGB on perustettu?

title: KGB (Valko-Venäjä)

text: Komitet Gosudarstvennoi Bezopasnosti, KGB eli Valko-Venäjän valtion turvallisuuskomitea (, , (latinalainen), Камітэ́т дзяржа́ўнай бя́сьпекі, Kamitet dziaržaŭnaj biaśpieki) on Valko-Venäjän valtion turvallisuuspalvelu. Se perustettiin maahan Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen jatkamaan Tšekasta välivaiheiden kautta kehittyneen KGB:n toimialoihin kuuluvaa toimintaa.[1]

title: Valko-Venäjän kansallinen tasavalta

text: Valtio lakkasi olemasta joulukuussa 1918, kun Neuvosto-Venäjän puna-armeija valtasi maan. Tämän jälkeen julistettiin Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta perustetuksi. Valko-Venäjän kommunistien vastustuksesta huolimatta sen itäisimmät osat liitettiin Venäjään. Helmikuussa 1919 julistettiin Liettualais-valkovenäläinen sosialistinen neuvostotasavalta (LitBel SSR). Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta vakiinnutettiin kesällä 1920.

title: Neuvostoliiton politiikka

text: KGB oli Neuvostoliiton valtiollinen turvallisuuspoliisi vuosina 1954–1991. Sen tehtävä oli hoitaa ulkoista turvallisuutta ja tiedustelua lukuun ottamatta sotilastiedustelua, mikä kuului GRU:lle. KGB:n toimialue vastasi karkeasti ottaen Yhdysvaltojen CIA:ta ja FBI:n vastavakoiluosastoa, mutta KGB:n alaisuuteen kuului myös esimerkiksi Neuvostoliiton rajavartiolaitos. Neuvostoliiton purkautuessa 1991 Neuvostoliiton KGB:n seuraajaksi perustettiin Venäjällä FSB. Valko-Venäjällä turvallisuuspoliisi toimii edelleen KGB:n nimellä.

title: Zvjazda

text: Zvjazda () on 9. heinäkuuta 1917 perustettu valkovenäläinen, valkovenäjänkielinen sanomalehti, jota kustantavat Valko-Venäjän parlamentin ylähuone, kansallisneuvosto sekä alahuone, edustajainhuone ja ministerineuvosto. (Valko-Venäjällä hallitusta kutsutaan ministerineuvostoksi.)

title: Valko-Venäjän valtionyliopisto

text: Valko-Venäjän valtionyliopisto (, ) on yliopisto Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä. Tämä vuonna 1921 perustettu valtionyliopisto on Valko-Venäjän suurin ja arvostetuin yliopisto. Yliopiston päärakennus ja monet sen tiedekunnista sijaitsevat aivan Minskin ydinkeskustassa, maan parlamenttirakennusta vastapäätä sijaitsevassa kampuskorttelissa.

title: KGB (Valko-Venäjä)

text: | flaglink/core | variant = | size = | name = | altlink =national rugby union team | altvar =rugby union}}, Template:Be, Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. (kgb.by)

title: Valko-Venäjän presidentinvaali 2006

text: Myös jotkut rekisteröimättömien Partnerstvo (Партнерство) ja Zubr (Зубр) -liikkeiden aktivistit antoivat näyttöä asiasta. Valko-Venäjän KGB aloitti rikostutkimukset epäillen asianomaisia terrorismin valmistelemisesta.

title: KGB (Valko-Venäjä)

text: Valko-Venäjän KGB:n päämaja sijaitsee Minskin keskustan kahdessa vaiheessa rakennetussa suuressa hallintorakennuksessa. Sen vanhempi osa on arkkitehti H. Gayn suunnittelema ja edustaa vuonna 1915 valmistunutta uusklassista tyyliä. Tämän jatkeeksi rakennettiin 2. maailmansodan jälkeen arkkitehtien M. Parusnikov ja G. Badanov suunnittelema monumentaalinen osa. Suuressa voimankäyttöviranomaisten hallintorakennuksessa toimii myös sisäministeriön keskushallintoa.[2][3] KGB:llä on toimitiloja ja henkilökuntaa muuallakin Minskissä ja esimerkiksi Valko-Venäjän jokaisen maakunnan pääkaupungissa.

title: Neuvostoliitto

text: KGB oli Neuvostoliiton valtiollinen turvallisuuspoliisi vuosina 1954–1991. Sen tehtävä oli hoitaa ulkoista turvallisuutta ja tiedustelua, paitsi sotilastiedustelua, joka kuului GRU:lle. KGB:n toimialue vastasi karkeasti ottaen Yhdysvaltojen CIA:ta ja FBI:n vastavakoiluosastoa, mutta KGB:n alaisuuteen kuului myös esimerkiksi Neuvostoliiton rajavartiolaitos. Neuvostoliiton purkautuessa 1991 Neuvostoliiton KGB:n seuraajaksi perustettiin Venäjällä FSB. Valko-Venäjällä turvallisuuspoliisi toimii edelleen KGB:n nimellä.[34]

title: Lefortovon vankila

text: Vankila on perustettu 1881 ja siirtyi 2005 Venäjän federaation oikeusministeriön alaisuuteen. Siitä vastaa FSB. Neuvostoliiton aikana sitä käytettiin tutkintavankilana ja siitä vastasi salainen palvelu KGB.

text: Valko-Venäjän tasavallan kansallinen taidemuseo (, ) on taidemuseo Minskissä Valko-Venäjällä. Taidemuseo jatkaa vuonna 1939 perustetun kuvataiteen kansallisgallerian perintöä. Taidemuseon nykyisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Mihail Baklanav (1914–1990), ja se valmistui vuonna 1957.

title: Valko-Venäjän historia

text: Valko-Venäjä julistautui melko vastahakoisesti suvereeniksi 27. heinäkuuta 1990 ja siitä tuli virallisesti Valko-Venäjän tasavalta 25. elokuuta 1991. 8. joulukuuta 1991 Venäjän Boris Jeltsin, Ukrainan Leonid Kravtšuk ja Valko-Venäjän Stanislav Šuškevitš tapasivat Valko-Venäjällä Belavežskaja Puštšassa ja julistivat Neuvostoliiton puretuksi ja Itsenäisten valtioiden yhteisön perustetuksi. Presidentti Šuškevitš kannatti demokratiaan ja vapaaseen markkinatalouteen siirtymistä, mutta parlamentti pysäytti uudistukset. Aljaksandr Lukašenka syytti Šuškevitšia korruptiosta ja sai tämän häviämään luottamusäänestyksen, mutta myöhemmin korruptioväitteet osoittautuivat tekaistuiksi.

title: KGB (Valko-Venäjä)

text: {{Country data {{{1}}}

title: Belaruskali

text: Belaruskalin omistaa Valko-Venäjän valtio öljy- ja kemianalan valtiokonserninsa Belneftehimin välityksellä. Kaivosteollisuusyritys Belaruskali vie suuren osan kaliumlannoitetuotannostaan ulkomaille ja kannattava yhtiö on siksi merkittävä Valko-Venäjän kansantaloudelle. Viennistä vastaa venäläisen Uralkalin kanssa perustettu yhteisyritys. Alallaan Belaruskali on IVY-maiden suurimpia ja maailmanlaajuisestikin merkittävä lannoitetuottaja, venäläisen Uralkalin ja parin muun suurtuottajan kanssa. Yhtiö oli selvästi Valko-Venäjän eniten voittoa tuottanut yritys vuonna 2012: koko vuoden voitto oli 6 700 miljardia Valko-Venäjän ruplaa, josta enemmistö kirjattiin alkuvuodelta. Valko-Venäjän keskuspankin vuoden 2012 lopun vaihtokursseilla voitto oli 591 miljoonaa euroa. Vuositason voitto oli kaksi kertaa suurempi kuin seuraavaksi eniten voitollisella valkovenäläisellä julkisen sektorin osakeyhtiöllä, öljynjalostamo Naftanilla.

title: FK Homel

text: FK Homel tai FK Gomel on jalkapalloseura Homelin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1959. Homel pelaa vuonna 2018 Valko-Venäjän jalkapalloliigassa, joka on maan korkein sarjataso. Se on voittanut Valko-Venäjän mestaruuden vuonna 2003. Valko-Venäjän Cupin se on voittanut vuosina 2002 ja 2011.

title: Suomen Vilnan-suurlähetystö

text: Suomen Liettuan suurlähettiläs on akkreditoitu Valko-Venäjälle. Suomella on Valko-Venäjällä yhteystoimisto Ruotsin suurlähetystön tiloissa. Toimisto on perustettu 1. lokakuuta 2010. Toimistossa on yksi työntekijä ja se ei hoida passi-, viisumi- ja oleskelulupa-asioita.

title: Minskin kansallinen lentoasema

text:
Raja-asemalle mennessään matkustajalla tulee olla viisumi tai hänen pitää olla sellaisen maan kansalainen, jolla on viisumivapaus.
Minskin lentoaseman toisesta kerroksesta voi ostaa Valko-Venäjällä hyväksytyn sairausvakuutuksen (Belgosstrakh). Mahdollisuus viisumin hakemiseen maahan saapumisen yhteydessä (Valko-Venäjän Ulkoministeriön konsulaatti lentoaseman 2. kerroksessa) on poistumassa suomalaisilta matkustajilta, koska Helsinkiin on vuoden 2012 alkupuolella perustettu Valko-Venäjän suurähetystö. Perusohjeen mukaan mikäli hakijan kotimaassa on Valko-Venäjän edustajisto, viisumi maahan tulee anoa sieltä.

title: Brestskoje pivo

text:
Brestskoje pivo (, ) on Valko-Venäjän Brestissä toimiva, vuonna 1967 perustettu panimoyritys. Yritysrakenteeltaan se on avoin osakeyhtiö (OAO), jonka toimii osana Valko-Venäjän valtion elintarvikonsernia Belgospištšepromia. Panimoyrityksen palveluksessa oli vuonna 2012 keskimäärin 431 työntekijää.
Panimoyhtiön Brestskoje pivon liikevaihto oli vuonna 2012 yhteensä 123 miljardia ja nettotulos -12 miljardia Valko-Venäjän ruplaa (tappiota). Euroiksi muunnettuna liikevaihto oli 10,9 miljoonaa ja nettotulos -1,1 miljoonaa (valuuttamuunnos Valko-Venäjän virallisin vuoden 2012 lopun kurssein). Tappiollinen toiminta jatkui myös vuonna 2013, sillä yhtiö raportoi tammi-marraskuun liikevaihdon pudonneen 25 prosenttia ja tappioiden kolminkertaistuneen edellisvuoteen verrattuna 9,2 miljardiin Valko-Venäjän ruplaan eli runsaaseen 2,0 miljoonaan dollariin, joka oli likipitäen neljännes liikevaihdosta.

title: Valko-Venäjän kansalliskirjasto

text: Valko-Venäjän kansalliskirjasto on vuonna 1922 perustettu kansalliskirjasto.

title: BC Tsmoki-Minsk

text: Vuonna 2006 perustettu seura on voittanut Valko-Venäjän mestaruuden neljästi peräkkäin kaudesta 2008–2009 alkaen. Valko-Venäjän cupin se on voittanut kahdesti.

title: Minskin traktoritehdas

text: Minskin traktoritehdas (, ) on 29. toukokuuta 1946 perustettu traktoritehdas Minskissä Valko-Venäjällä ja samanniminen valkovenäläinen, tuotantoliittoutumaksi ryhmittynyt teollisuuskonserni (), johon kuuluu 11 tehdasta eri puolilla Valko-Venäjää.

title: Valko-Venäjän presidentinvaali 2006

text: Useita opposition ehdokkaiden kannattajia ja avustajia on pidätetty. Lisäksi turvallisuuspalvelu KGB on varoittanut, että vaalipäivänä mieltään osoittavat ihmiset voivat joutua syytteeseen terrorismista.

title: Valko-Venäjän kehityspankki

text: Valko-Venäjän kehityspankki (, ) on Valko-Venäjän valtion hallitsema pankki. Tämän kesäkuussa 2011 Valko-Venäjän presidentin antamalla asetuksella perustetun pankin kotipaikka on Minskin ydinkeskustassa. Pankin henkilöstöön kuului vuonna 2012 keskimäärin vain 39 työntekijää.

title: KGB (Valko-Venäjä)

text: Luokka:Valko-Venäjä Luokka:Minskin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tiedustelupalvelut

title: Valko-Venäjän historia

text: Vuonna 1919 julistettiin perustetuksi Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta, joka oli Neuvostoliiton perustajajäsen.

title: KGB (Valko-Venäjä)

text: Valko-Venäjän KGB:n päällikkönä on joulukuun 2012 puolivälistä lähtien toiminut kenraalimajuri Valeri Vakultšik ().[4][5]

title: Valko-Venäjä

text: Valko-Venäjä julistautui melko vastahakoisesti suvereeniksi 27. heinäkuuta 1990, ja siitä tuli virallisesti Valko-Venäjän tasavalta 25. elokuuta 1991. Venäjän Boris Jeltsin, Ukrainan Leonid Kravtšuk ja Valko-Venäjän Stanislau Šuškevitš tapasivat 8. joulukuuta 1991 Valko-Venäjällä Belavežskaja Puštšassa ja julistivat Neuvostoliiton puretuksi ja Itsenäisten valtioiden yhteisön perustetuksi. Presidentti Šuškevitš kannatti demokratiaan ja vapaaseen markkinatalouteen siirtymistä, mutta parlamentti pysäytti uudistukset. Aljaksandr Lukašenka syytti Šuškevitšia korruptiosta ja sai tämän häviämään luottamusäänestyksen, mutta myöhemmin korruptioväitteet osoittautuivat tekaistuiksi.

title: KGB

text: Valko-Venäjällä turvallisuuspoliisi toimii edelleen venäjäksi KGB:n nimellä.

title: KGB (Valko-Venäjä)

text: Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. (rian.ru)

title: My, belarusy

text: Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen ja Valko-Venäjän itsenäistyttyä Sakalouskin sävelmä säilyi kansallislauluna, mutta sanat poistettiin käytöstä. Hymni oli ilman sanoja toistakymmentä vuotta, kunnes Uladzimir Karyznyn vanhaan melodiaan kirjoittamat uudet sanat otettiin virallisesti käyttöön Valko-Venäjän presidentin Aljaksandr Lukašenkan antamalla asetuksella 2. päivänä heinäkuuta 2002, päivää ennen Valko-Venäjän itsenäisyyspäivää. Asetuksen pääasiallinen tehtävä oli määrätä kansallislaulun viralliset sanat ja sävel, mutta se säätää myös, miten, missä ja milloin kansallislaulu tulee esittää.


query: Ketkä veivät haltille sen ensimmäisen vieraskirjan?

title: Halti

text: Rajapyykin 303B vieressä on peltisessä laatikossa vieraskirja, johon jokainen Haltin "valloittaja" voi merkitä nimensä. Ensimmäisen kirjan Haltille vei naiskolmikko elokuun 2. päivä vuonna 1933. Tuon pienen retkikunnan naiset olivat matkan suunnittelijana ja rahastonhoitajana toiminut Anna Lehtonen, ruuan laittajana toiminut Inkeri Arajärvi ja valokuvaajana ja aamukahvin keittäjänä toiminut Kaarina Kari. Viimeksi mainittu on kirjoittanut ystäväpiirinsä retkistä Suomen erävaelluksen alkuaikoina 1930-luvulla kirjan Haltin valloitus ja ehkä tämän vuoksi häntä pidetään useissa lähteissä naisvaeltajien johtajana. Retkikunnan painavat varusteet kuten teltta ja muonat kulkivat Haltin retkellä poron selässä ja kolmen naisen lisäksi retkeen osallistui poron hoitajana ja oppaana 66-vuotias lappalainen Piera Roksi. Oppaana Pierasta ei tosin ollut suurta hyötyä: hän tunsi kyllä porot, mutta ei Haltin seutua, eikä osannut myöskään lukea karttaa.[13]

title: Warren Halt

text: Ensimmäisen kerran liikennepaikka avattiin liikenteelle 16. heinäkuuta 1927. Prince of Wales Haltin ja Botolph's Bridge Haltin tapaan Warren Halt sijaitsi asutuskeskuksen ulkopuolella mutta tien läheisyydessä, ja seisakkeet avattiin koemielessä, tavoitteena houkutella matkustajia mm. linja-autoista. Kokeilu epäonnistui kaikkien kolmen liikennepaikan osalta, ja ne suljettiin jo samana vuonna.

title: Karl von Halt

text:
Urheilun puolella uran jälkeen hän siirtyi urheilun johtotehtäviin Saksan yleisurheiluliitossa ja käsipalloliitossa. Vuonna 1929 hänet valittiin Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi. Saksa tuli juuri niihin aikoihin uudelleen olympialiikkeen jäseneksi – maa ei ollut saanut osallistua vuoden 1920 ja 1924 kisoihin. Seuraavissa olympiakisoissa 1928 ja 1932 von Halt johti Saksan yleisurheilujoukkuetta. Suomalaisille Ritter von Haltin nimi tuli ensi kerran laajemmin tutuksi Los Angelesin kisoissa tehdystä päätöksestä julistaa Paavo Nurmi ammattilaiseksi ja kieltää osallistumasta kisoihin. Hän oli KOK:n ruotsalaisen Sigfrid Edströmin kanssa niminä päätöksen takana.
Hitlerin johtamat kansallissosialistit pääsivät valtaan tammikuussa 1933. Ritter von Halt liittyi puolueeseen kaksi kuukautta myöhemmin. Hän kuului sen jälkeen aina natsi-Saksan tappioon kansallissosialistisen liikkeen ytimeen. Pankkiirina hän oli järjestämässä rahoitusta 1930-luvulla muun muassa paikalliselle müncheniläiselle SS-toiminnalle. Saksa oli saanut jo ennen kansallissosialistien valtaannousua järjestettäväkseen vuoden 1936 kesä- ja talviolympialaiset. Tässä tilanteessa Ritter von Halt valittiin kotiseutunsa Münchenin lähellä Garmisch-Partenkirchenissä pidettävien talvikisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajaksi. Kesäkisoissa hän oli järjestelytoimikunnan jäsenenä ja vastaten erityisesti kisojen yleisurheilusta. Näihin aikoihin Ritter von Haltista tuli kansainvälisen olympialiikkeen keskeisimpiä hahmoja. Hän muodosti yhdessä Edströmin ja juuri valitun amerikkalaisen KOK-jäsenen Avery Brundagen kanssa ns. triumfiraatin, joka kesti heidän elinaikansa. Ritter von Haltista tuli 1937 KOK:n toimeenpanevan komitean eli ydinryhmän jäsen, jossa olivat mukana myös Edström ja Brundage.

title: Halti

text: Halti (toisilta nimityksiltään Haltia, Haltitunturi tai Haltiatunturi, aikaisemmin myös Haltiotunturi[1], , [2]) on Skandeihin kuuluva tunturi Suomen ja Norjan rajalla. Suomen korkein kohta (noin 1324m) sijaitsee Haltilla.

title: Karl von Halt

text: Karl Ferdinand Halt, vuodesta 1917 Karl Ritter von Ferdinand Halt (8. kesäkuuta 1891 München – 5. elokuuta 1964) oli saksalainen urheilujohtaja sekä nuoruudessaan yleisurheilija.

title: Vieraskirja (albumi)

text: Vieraskirja on suomalaismuusikko Jussi Hakulisen neljäs albumi. Se julkaistiin vuonna 1995.

title: Halti (yritys)

text: Juhani Hyökyvaara perusti yrityksen nimeltä Jukaflex vuonna 1972. "Halti"-tuotemerkki lanseerattiin vuonna 1976 vaellus- ja retkeilyvälineille. Alussa Halti-tuotteet painottuivat kevään, kesän ja syksyn ulkoliikuntalajeihin, nyttemmin myös talvilajeihin. Haltin tuotevalikoima kattaa muun muassa alppihiihdon, golfin, maastohiihdon, pyöräilyn, lumilautailun ja luontoliikunnan.

title: Freebok

text: Freebok oli vuonna 1998 perustettu suomalainen kotisivujen vieraskirja-palvelu, joka kehittyi vuosien varrella myös portaaliksi. Freebokin käyttäjät saattoivat vieraskirjapalvelun lisäksi keskustella omalla keskustelufoorumillaan, lähetellä yksityisviestejä, kutsua toisia yksityischatteihin, sekä käyttää palvelun sisäisiä mobiilipalveluita ja paljon muuta. Sivustolla oli tehty yli 100 000 vieraskirjaa. Oli myös mahdollista käyttää maksullista vieraskirjaa, jossa ominaisuudet olivat moninkertaiset ja vieraskirjan sai muokata juuri sellaiseksi, kuin sen itse halusi ja samalla vieraskirjan maksimikoko tuplaantui. Freebokin omistaja oli Juha Kilpi, joka huolehti myös sivuston toiminnasta.

title: Halti (yritys)

text: Vuonna 1999 Halti aloitti yhteistyön Suomen alppihiihtomaajoukkueen kanssa ja lanseerasi ensimmäisen alppihiihtomallistonsa.

title: Kilpisjärvi

text:
Vuonna 1926 Suomen, Ruotsin ja Norjan rajalle, noin 10 kilometriä Kilpisjärven kylältä länteen, pystytettiin Kolmen valtakunnan rajapyykki vuonna 1897 rakennetun kivisen rajamerkin paikalle. Ensimmäiset tunturiretkeilijät saapuivat Kilpisjärvelle 1930-luvulla, jolloin Kaarina Kari, Anna Lehtonen ja Inkeri Arajärvi myös veivät ensimmäisen vieraskirjan Haltin huipulle. Suomen Matkailuliiton retkeilymaja avattiin vuonna 1937, vaikka tie Kilpisjärvelle valmistui vasta jatkosodan aikana vuonna 1941.
Huhtikuun lopulla 1945 Kilpisjärvellä käytiin Lapin sodan viimeiset taistelut suomalaisten joukkojen ja vetäytyvien saksalaisten välillä. Viimeiset saksalaiset poistuivat maasta 27. huhtikuuta, jolloin suomalaiset sotilaat pystyttivät Suomen lipun kolmen valtakunnan rajalle. Kilpisjärvellä valtatien varrella on kaksi aiheeseen liittyvää muistomerkkiä: sodan viimeisten tykinlaukausten muistomerkki Muotkatakan kohdalla, Kilpisjärven eteläpuolella, ja toisen maailmansodan viimeisen taistelun muistomerkki Kilpisjärven retkeilykeskuksen kohdalla.

title: Halti

text: Haltin Suomen puoleinen osa kuuluu Enontekiön kuntaan, Norjan puoleiset osat Kaivuonon ja Raisin kuntiin. Haltin korkein huippu Ráisduattarháldi (1361m; ) sijaitsee Norjan puolella vajaa kaksi kilometriä Suomen korkeimmasta kohdasta pohjoiseen.[3] Halti on ollut saamelaisille pyhä.

title: Karl von Halt

text: Toisen maailmansodan aikana von Haltilla oli keskeinen rooli KOK:ssa ja saksalaisessa urheiluelämässä. Hänet valittiin vielä vuonna 1941 Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n Euroopan komitean puheenjohtajaksi. KOK:ssakin Ritter von Haltin asemasta tuli entistä tärkeämpi puheenjohtaja Henri de Baillet-Latourin kuoleman jälkeen vuonna 1942. Edström varapuheenjohtajana yhdessä toimeenpanevan komitean kanssa johti sodanaikaista KOK:ta. Ritter von Haltista tuli sotaa käyvässä Saksassa syksyllä 1944 vielä virallisesti Saksan valtakunnan urheilujohtaja.

title: Vieraskirja

text: Vieraskirjan ja adressin välimuotoja ovat surunvalittelu- ja onnittelukirjat esimerkiksi maan suurlähetystöissä valtionpäämiehen kuoleman tai hallitsijaperheen perhetapahtuman johdosta.

title: Homma

text: Sivuston perustivat joulukuussa 2008 maahanmuuttokriittisen poliitikon Jussi Halla-ahon "Scripta"-blogin vieraskirjan aktiivit. Yhteisö oli syntynyt vuonna 2005 perustetun vieraskirjan ympärille vuosien varrella. Homma kasvoi nopeasti ja jätti varjoonsa muun muassa Suomen Sisun keskustelupalstan. Homman keskustelupalstalla on yli kaksi miljoonaa viestiä ja 10 000 rekisteröitynyttä käyttäjää (helmikuu 2016).

title: Halti

text: Rusehtavia kiviä Haltin rinteellä Näkymä Haltilta etelään. Kuvassa näkyvät Haltijärvi ja Pitsusjärvi. Govdajohkan putous Kalottireitin tuntumassa Haltin eteläpuolella, Halti näkyy kuvassa taustalla keskellä. Haldičohkka idästä nähtynä. Suomen korkein kohta, rajapyykki 303B, erottuu kuvan keskellä. Rajapyykki 303B ei ole Haldičohkkan laella. Rajapyykki 304 on ollut paikallaan vuodesta 1764 lähtien. Rajapyykki 304 on matalassa notkelmassa Käsivarren äärimmäisessä kulmauksessa noin 680 m koilliseen rajapyykiltä 303B.

title: Halti

text: Haltille pääsee useita eri reittejä, kesällä kävellen ja talvella hiihtäen. Suomen puolelta tavallisin lähtöpaikka on Kilpisjärvi, josta matka Kalottireittiä pitkin Haltille on noin 55 kilometriä. Tällä reitillä kuljetaan useiden Käsivarren kuuluisien nähtävyyksien ohi. Näitä ovat mm. Meekonlaakso jylhine pahtaseinineen, erikoinen Saivaara sekä Pitsuskönkään vaikuttava vesiputous. Haltin juurella on uudehko autio/varaustupa. Monet vaeltajat käyvät Haltilla läheiseltä Pitsusjärven autiotuvalta, josta matkaa Haltin huipulle on Kalottireittiä pitkin noin 12 kilometriä. Pääosa matkasta on loivaa nousua ja vain viimeiset kilometrit ovat jyrkkää kapuamista. Haltille nousuun ei tarvita kiipeilyvarusteita.[19]

title: Haltia (Arda)

text: Haltiat olivat yksiavioisia ja laskivat sukunsa isän puolelta, milloin isä oli korkeampaa syntyperää, ja äidin puolelta, milloin äiti oli korkeampaa syntyperää. Finwë oli ainut haltia, joka meni uudelleen naimisiin hänen ensimmäisen vaimonsa, Mirielin, kuoltua Fëanorin synnytyksessä.

title: Halti

text: Kävijöitä Haltin huipulla oli pitkään harvakseltaan, mutta viime vuosikymmeninä moottorikelkkailu on lisännyt vuosittaisten kävijöiden määrää voimakkaasti.[16] Nykyään kirjaan merkitsee nimensä noin 5000 kävijää vuosittain. Sadastuhannes nimi kirjattiin siihen 25. huhtikuuta 2011. Merkkipaalun saavutti mieshenkilö, joka taittoi matkan Kilpisjärveltä Haltille potkukelkalla.[17]Vieraskirjan numerointi on mennyt sekaisin jossain vaiheessa syyskuun 2015 ja toukokuun 2017 välisenä aikana. Syyskuuhun 2015 mennessä nimensä oli kirjoittanut vieraskirjaan noin 120 000 ihmistä mutta puoltatoista vuotta myöhemmin toukokuussa 2017 vieraskirjan numerointi oli jo yli 174 000:n, joka tarkoittaisi yli 50 000 kävijää tuossa välissä. Niin paljoa Haltilla ei ole voinut olla kulkijoita.[18]

title: Halti

text: Naisretkeilijät veivät vieraskirjan rajapyykille numero 304, eivätkä rajapyykille 303B, jossa kirja nykyisin on[14]. Syy tähän oli se, ettei rajapyykkiä 303B ollut vielä 1930-luvulla olemassa. Rajapyykki 304 oli sitä vastoin ollut paikoillaan vuodesta 1764 lähtien. Kun rajapyykki 303B rakennettiin Suomen korkeimmalle kohdalle vuonna 1950, siirrettiin vieraskirja samalla uuteen paikkaan.[15] Rajapyykki 304 on Haltilla aivan Käsivarren pohjoisimmassa nurkkauksessa pisteessä .[4]

title: Halti

text: Vaihtoehtoisia lähtöpaikkoja Haltin vaellukselle ovat Norjan puolella Gálggojávri talvella tai Didnujoki kesällä. Näistä kummastakin noustaan yleensä Didnujokivartta ensin Lossujärvelle ja edelleen Urtasjokilaaksoa seuraten itään Pitsusjoelle saakka. Sieltä käännytään Kalottireitille kohti pohjoista ja Haltia. Kolmas Norjan puolella oleva usein käytetty lähtöpaikka on Guolasjávri, jonne pääsee heikkokuntoista tietä pitkin autolla. Tien päästä on matkaa Haltille alle kymmenen kilometriä.

title: Haltia (Arda)

text: Haltiat olivat yhtä kookkaita kuin ihmiset, mutta paljon viisaampia ja voimakkaampia. Haltioiden sanottiin hohtavan pimeässä tähtivaloa, ja silmiensä olevan tähtien peili. Kaikista kansoista ensimmäisinä puhuivat haltiat ja he saivat sen vuoksi nimen "quendi" eli "Puhuvat". Haltioiden suurin ero ihmisiin oli kuitenkin se, että haltiat olivat kuolemattomia. Heihin eivät ikääntyminen tai sairaudet vaikuttaneet, mutta haltia saattoi kuolla taistelussa tai jopa pelkkään suruun. Kerrottiin, että kuolleet haltiat pääsivät Mandosin saleihin odottamaan maailmanloppua. Erään teorian mukaan haltiat saattoivat reinkarnoitua uudelleen omina jälkeläisinään.

title: Karl von Halt

text: Ensimmäiseen maailmansotaan Halt liittyi vapaaehtoisena Baijerin armeijaan. Sodassa Halt oli Italian vastaisella rintamalla ja osallistui Isonzojoen taisteluihin, joissa saavutti lokakuussa 1917 käydyissä taisteluissa henkilökohtaisesta urheudesta Max Josefin ritariristin. Tämän perusteella hän sai henkilökohtaisen aatelisarvon ja sai liittää nimeensä lisäyksen Ritter – Karl Ritter von Halt.

title: Vieraskirja

text: Monilla kutsuilla vieraskirja on korvannut perinteisen käyntikorttikulhon, johon vierailla on ollut tapana jättää oman korttinsa. Taidenäyttelyissä ja museoissa vieraskirja on tapa pitää lukua eri päivien kävijöistä ja heidän asuinpaikkakunnistaan. Näiden tietojen lisäksi näyttelyiden ja tapahtumien vieraskirjoihin kirjoitetaan yhä useammin myös kommentteja kävijän kokemuksista.

title: Halti

text: Haltin alue on ollut saamelaisille pyhää seutua ja sen alueella on ollut useita seitoja. Taustalla on ollut alueen luonnonolosuhteet ja tunturisaamelaisille keskeinen sijainti. Haltin tuntumasta saavat alkunsa monet Käsivarren alueen vesistöistä. Pienistä puroista kasvaa vähitellen välijärvien kautta pikkujokia (johka), jotka muuttuvat vähitellen suuriksi valtavirroiksi (eno). Näistä tärkein ja tunnetuin esimerkki on pitkä vesireitti Haltilta Pohjanlahteen: Háldijávri – Govdajohka – Pitsusjärvi – Bihčosjohka – Vuomakasjärvi (Vuopmegašjávri) – Vuomakasjoki (Vuopmegašjohka) – Meekonjärvi – Skádjajávri – Jogašjávri – Porojärvi – Poroeno – Lätäseno – Muonionjoki – Tornionjoki ja lopulta Perämeri (Pohjanlahti). Vesistöt taas ovat olleet aiemmin tärkeä kulkureitti ja elämänlähde kalasaaliiden muodossa. Vesistöjen lisäksi Haltin alueella on ollut laajan tunturialueen parhaat jäkälämaat. Tämä taas on ollut poronhoidosta elinkeinonsa saaneille tunturisaamelaisille merkittävä seikka. Lisäksi Haltin kautta on kulkenut vanha jutamisreitti (vaellusreitti) eteläisten metsäalueiden ja Jäämeren rannikon (Ruijan) välillä.[11].

title: Hallinnon tietotekniikkakeskus

text: HALTIK perustettiin Poliisin tietohallintokeskuksen tilalle 1. maaliskuuta 2008. Sen pääsijaintipaikka oli Rovaniemi. HALTIKin ensimmäisenä johtajana toimi TkT Tuija Kuusisto vuosina 2008–2012. Vuosina 2012–2016 HALTIKin johtajana toimi DI Ilkka Haataja. HALTIKin henkilöstömäärä oli noin 450, joista viraston päätoimipaikassa Rovaniemellä noin 200.

title: Kiedditsohkka

text: Kiedditšohkkan eteläisemmälle huipulle on annettu nimi Etu-Halti tai Pikku-Halti. Vielä 1990-luvulla koko tunturi tunnettiin vain nimellä Kiedditšohkka. Etu-Halti on tasan 1 200 metriä korkea ja kahden huipun välinen satula laskee alimmillaan noin 1 145 metriin. Etu-Haltin huipulta on hieno näkymä etelään yli Pitsusjärven ja sieltä saa ehkä parhaan kokonaiskuvan Haltin ja Ridnitsohkkan vierekkäisistä tunturimassiiveista.

title: Vieraskirja

text: Säännöllisesti ylläpidettynä vieraskirjasta voi tulla mielenkiintoinen osa sen omistajan, kuten yksityishenkilön, perheen, yrityksen tai laitoksen historiaa. Vieraat voivat kirjoittaa kirjaan esimerkiksi kiitoksensa, runon tai kuvauksen vierailusta. Vieraiden tulisi kuitenkin saada itse päättää, kirjoittavatko siihen mitään, pelkän nimensä vai pidemmän viestin.

title: Vieraskirja

text: Yksityishenkilöiden, julkisten laitosten ja yritysten verkkosivustoilla voi myös olla vieraskirjaksi nimetty osio, johon kävijät voivat jättää kommentteja.

title: Vieraskirja

text: Hotellien ja muiden majoituslaitosten vieraskirjoihin asiakkaat ovat monissa maissa lain vaatimuksesta velvollisia kirjaamaan henkilötietonsa. Suomessa majoittujien tiedot kerätään irrallisilla lomakkeilla.

title: Vieraskirja

text: Vieraskirja on kirja, johon sen omistaja pyytää vieraitaan kirjoittamaan terveisiä tai vain nimikirjoituksensa. Vieraskirjaa käytetään kotona, juhlissa, museossa tai muussa julkisessa laitoksessa tai taidenäyttelyssä. Vieraskirjaan kirjoittaminen voi olla myös seremoniallinen osa arvovieraan käyntiä.


query: Milloin specsavers perustettiin?

title: Specsavers

text: Mary ja Doug Perkins perustivat Specsaversin vuonna 1984. Optikkopariskunnan ensimmäinen liike sijaitsi heidän asuntonsa yhteydessä. Perkinsien ajatus oli alusta alkaen tarjota näönhuoltoa edullisesti. Tämän he mahdollistivat suurilla tuotantomäärillä. Lisäksi ideana oli olla yhtä luotettava kuin pienet paikalliset optikkoliikkeet ja tarjota asiakkaille kattava valikoima tyylikkäitä silmälaseja.

title: Milo (nimi)

text: Milo on miehen etunimi, alkujaan keskieurooppalainen lyhentymä slaavilaisesta hallitsijanimestä Miroslav, joka esiintyy myös muodossa "Miloslav". Toisaalta Milo saattaa myös olla muunnos nimestä Camillo tai Emil.

title: Specsavers

text: Suomen Specsaversin maajohtajina ovat toimineet mm. Pekka Happonen, Peter Jakobsen ja Riku Kuusisto. Nykyään maajohtajana on Erkki Tala.

title: Descendents

text: Descendents on yhdysvaltalainen punk rock -yhtye, joka perustettiin Manhattan Beachilla vuonna 1978. Yhtyeen perustivat kitaristi Frank Navetta, basisti Tony Lombardo ja rumpali Bill Stevenson. Vuonna 1980 he värväsivät laulajaksi Stevensonin ystävän Milo Aukermanin. Yhtyeellä oli suuri vaikutus Los Angelesin punkkulttuuriin 1980-luvulla. Descendents on julkaissut kuusi studioalbumia, kolme livealbumia, kolme kokoelma-albumia ja kolme EP:tä.

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Kos (antiikin kaupunki)

text: Antiikin ajan lähteistä on hankala saada selvää, milloin viittaukset ”Kosiin” tarkoittavat koko saarta ja kaikkia sen poliksia yhdessä, ja milloin vain jotain yhtä polista. Jälkimmäisessä tapauksessa puolestaan on usein epäselvää, viitataanko Astypalaiaan vai Kos Meropikseen. Kaupungit ilmeisesti löivät yhteistä hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien, mutta muutoin niiden välistä poliittista ja valtiomuodollista suhdetta ei tunneta. Siksi seuraavassa kuvataan koko saaren historiaa siihen saakka, kunnes Kosin polis perustettiin vuonna 366 eaa.

title: Specsavers

text: Specsaversilla oli vuonna 2015 13 prosentin markkinaosuus, ja täten se on Suomen kolmanneksi suurin optikkoketju. Suurin markkinaosuus on Instrumentariumilla (36 %) ja toiseksi suurin Silmäasemalla (24 %).[3]

title: Specsavers

text: Specsavers on maailman suurin yksityinen optisen alan yhtymä ja kolmanneksi suurin optikkoketju[1]. Ketjulla on liikkeitä Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Alankomaissa, Ruotsissa, Tanskassa, Norjassa, Suomessa, Espanjassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Specsavers on tunnettu edullisista silmälaseistaan ja ”Valitse 2 maksa 1” -konseptistaan.

title: Cicero

text: Palattuaan Cicero pyrki saamaan takaisin omaisuutensa ja asemansa. Senaatti myönsi hänelle korvauksen tuhotusta omaisuudesta. Clodius piti kuitenkin huolta siitä, että Cicerolla riitti tekemistä. Hän hyökkäsi joukkioineen Ciceron taloa rakentaneiden työmiesten kimppuun, pahoinpiteli Ciceron kadulla ja poltti Ciceron veljen talon.[5] Cicero tuki nyt populisti Miloa, jota hän käytti Clodiusta vastaan. Kaupungin tilanne oli rauhaton ja ruoastakin oli pulaa. Milon mies tappoi lopulta Clodiuksen tammikuussa 52 eaa, kun Milon ja Clodiuksen joukkiot olivat kohdanneet Via Appialla. Cicero puolusti oikeudessa Miloa, joka oli syytettynä Clodiuksen sukulaisten murhista, mutta hävisi jutun. Puolustuspuhetta Pro Milone on tästä huolimatta pidetty merkittävänä. Cicero esitti, että Milolla ei ollut syytä tappaa Clodiusta.

title: Koreanjindonkoira

text: Ensimmäiset koreanjindonkoirat on rekisteröity Suomessa vuonna 1999 ja näistä koirista on syntynyt yksi pentue vuonna 2001. Seuraavan kerran koreanjindonkoira on rekisteröity Suomessa vuonna 2016 milloin myös perustettiin rodulle yhdistys nimeltä Suomen Koreankoirat Ry. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 2017.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Jääli

text: Vuoteen 1865 saakka paikallishallinto oli maaseudulla järjestetty kirkkopitäjiin, mikä tarkoitti sitä, että kirkolliset ja maalliset asiat päätettiin kirkkoherra johtamissa pitäjänkokouksissa, joissa kullakin veroa maksavalla isännällä oli äyrimääränsä mukainen äänivalta. Alun perin Kiiminki kuului Iin pitäjään, mutta saavutti osittaisen itsenäisyyden 1781, jolloin kuningas antoi suostumuksensa Alakiimingin kappeliseurakunnan perustamiseen. Alakiimingin eli nykyisen Kiimingin seurakunta itsenäistyi täysin 1858. Jäälistä Kiimingin seurakunta osti vuonna 1890 kahden tynnyrinalan palstan uudeksi hautausmaaksi ja rakensi seurakuntakodin Laivakankaalle vuonna 1977. Seurakunta ja kunta erotettiin toisistaan vuoden 1865 asetuksella ja kuntana Kiiminki perustettiin vuonna 1867. Kunnan nimen käyttö oli horjuvaa, puhuttiin milloin Alakiimingistä milloin Kiimingistä, mutta 1880 alkaen Kiiminki vakiintui kunnan nimeksi.[3]

title: Pirullista peliä

text: Milo kertoo, että nyt alkaa uusi peli. Hän kertoo käyneensä juuri kuristamassa kuoliaaksi Andrewn rakastajattaren Tean ja sijoittaneensa kartanoon erilaisia todisteita, jotka osoittaisivat Andrew’n syylliseksi. Andrew soittaa Tealle, ja tämän puhelimeen vastaava itkevä huonetoveri Joyce vahvistaa Tean kuolleen. Andrew alkaa paniikissa etsiä Milon lavastamia todisteita kartanosta tämän arvoituksellisten vihjeiden perusteella. Andrew löytää niistä viimeisen juuri kun Milo sanoo poliisiauton saapuvan kartanon pihaan. Milo menee ovelle ja juttelee pitkään poliisien kanssa. Lopulta hän on päästävinään poliisit sisään, mutta silloin paljastuu ettei mitään poliiseja ole. Milo paljastaa että hän valehteli Joycen avustamana Tean kuolemasta ja onnistui näin petkuttamaan Andrew’ta jo toistamiseen.

title: Q

text: Pienellä q-kirjaimella on useita vaihtoehtoisia muotoja käsin kirjoitettaessa. Suomalaisessa kouluopetuksessa sen pystyviiva on merkitty milloin suoralla viivalla, milloin lenkillä, milloin taas poikkiviivan kanssa.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

text: Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia.

title: Pirullista peliä

text: Andrew Wyke (Olivier) on menestyvä ja ikääntyvä rikoskirjailija, jonka suuri kartano on täynnä erilaisia yllättäviä mekanismeja, liikkuvia nukkeja ja pelivälineitä. Hän on kutsunut vaimonsa rakastajan, italialaissukuisen kampaamonomistaja Milo Tindlen (Caine) luokseen. Andrew kertoo kyllästyneensä vaimoonsa ja pyytää Miloa huolehtimaan tästä. Suunnitelman rahoittamiseksi ja kalliista maustaan tunnetun vaimon elättämiseksi Andrew ehdottaa, että Milo varastaisi hänen korujaan kartanosta, myisi ne ulkomailla ja Andrew saisi puolestaan korvauksen vakuutusyhtiöltä. Milo epäröi mutta lopulta suostuu ja joutuu houkutelluksi monimutkaiseen peliin, jonka tarkoitukseksi hän aluksi luulee ryöstön harjoittelun. Kun kassakaappi on avattu, Andrew uhkaakin Miloa aseella ja kertoo ampuvansa tämän lavastettuaan hänet pelin avulla varkaaksi. Andrew näyttää ampuvan Miloa päähän.

title: Specsavers

text: Kaikissa Specsaversin liikkeissä on optikkopalvelu ja yli puolessa myös silmälääkäripalvelu.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Specsavers

text: Specsaversilla on yhteensä 1648 liikettä kymmenessä eri maassa, ja sen liikevaihto on 2 miljardia euroa. Specsavers työllistää yli 30000 ihmistä. Specsavers myy vuosittain 12 miljoonat silmälasit.

title: Specsavers

text: Suomessa Specsavers aloitti vuonna 2007. Ensimmäiset Specsaversit avattiin Vaasassa ja Kokkolassa heinäkuussa 2007.[1] Keväällä 2008 Specsavers osti Keskolta Tähti Optikko Group -ketjun, jolloin Specsavers-ketjun koko kasvoi noin 30 liikkeellä.[2] Tätä ennen ketjuun kuului Suomessa 19 liikettä. Saman vuoden joulukuussa Specsavers osti Eyen-ketjusta 26 uutta liikettä.

title: Specsavers

text: Luokka:Kauppaketjut Luokka:Brittiläiset yritykset

title: Porin laivaveistämö

text: Porin laivaveistämö perustettiin vuonna 1572 niin sanotuksi kruununvarviksi (ruots. "skeppsgård"), jonka tehtävänä oli rakentaa aluksia Ruotsin laivastolle. Vastaavia perustettiin erityisesti Vaasa-aikana myös lukuisiin muihin Ruotsin valtakunnan kaupunkeihin. Aikakauden loppuun mennessä veistämöltä valmistui reilun 30 vuoden kuluessa useita sota-aluksia, joista ensimmäinen oli 1573 vesille laskettu "Björneborgs galejan" eli ”Porin kaleeri”. Muita aluksia olivat muun muassa 1580 valmistunut "Björneborgs barken" (Porin parkki) sekä 1583 laivastolle luovutettu karaveli "Björneborgs kraveln", mikä oli suurin kaupungissa milloinkaan rakennettu sotalaiva. Veistämössä oli tuolloin noin 60 työntekijää.

title: Fenno Optiikka

text: Ketju on perustettu kesällä 2008, kun englantilainen Specsavers osti Keskolta Tähti Optikko -ketjusta 31 liikettä, ja ketjuun kuuluneet yksityiset yrittäjät halusivat jatkaa toimintaansa riippumattomina yrityksinä. Ketjun maahantuonti- ja logistiikkayritys on Fenno Optical Oy.

title: Specsavers

text: Specsaversin ajatuksena on tuottaa näönhuoltoa edullisesti. Edulliset hinnat on mahdollistettu suurella tuotantokoolla ja tilausmäärillä. Suomessa silmälasien keskihinta on pudonnut 12 prosentilla Specsaversin tulon jälkeen. ”Valitse 2 maksa 1” -konsepti on käytössä kaikissa Specsaversin liikkeissä. TNS Gallupin vuonna 2009 teettämän tutkimuksen mukaan kaksi kolmasosaa kokeekin silmälasit nykyään entistä enemmän asusteeksi. Specsaversin kehysmerkkejä ovat Tommy Hilfiger, Osiris, Red or Dead, Ben Sherman, Austin Reed, Missoni, Quiksilver, Jasper Conran, Bench, Jaguar ja FCUK.

title: Marita Hakala

text: Vuoden 2007 alussa Hakala pyydettiin osakkaaksi Portfolio-nimiseen mallitoimistoon ja vuoden 2009 alkaessa hän lunasti mallitoimiston kokonaan omistukseensa. Vuonna 2007 Hakala järjesti Miss Maailma -kilpailun Suomen osakilpailun, jonka voitti Linnea Aaltonen. Vuonna 2009 hänet nähtiin tuomarina Miss Suomi -kilpailussa, jonka voittaja oli Essi Pöysti. Samana vuonna Hakala toimi TV Viiden "Malliksi päivässä" -ohjelman juontajana ja tuomariston puheenjohtajana. Hakala kertoi yhteisestä ajastaan Vesa-Matti Loirin rinnalla elämäkertadokumentissa "Vesku", joka sai ensi-iltansa elokuvateattereissa lokakuussa 2010. Samoihin aikoihin Hakala rekrytoitiin Specsavers Finlandin B-to-B Manageriksi kehittämään englantilaisen optikkoketjun yritysmyyntiä. Vuoden mittaisen Specsavers-projektin päätyttyä Hakala palasi takaisin mallitoimisto Portfolion johtoon, mutta jatkoi Specsaversin Suomen Sähäkin Silmälasimalli 2012 -kilpailun järjestely- ja tuomaristotehtävissä.

title: Specsavers

text: Isossa-Britanniassa Specsavers on markkinajohtaja 47 prosentin markkinaosuudella. Näönhuollon lisäksi Specsavers tuottaa Britanniassa ja Alankomaissa myös kuulonhuoltopalveluja.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Milon ystävät valmistautuvat palaamaan maanpinnalle, kun taas Milo päättää jäädä Atlantikseen Kidan luokse, sillä hän on ehtinyt rakastua prinsessaan. Hän tahtoo myös auttaa atlantislaisia palauttamaan Atlantiksen sen entiseen loistoonsa. Maanpinnalla Milon ystävät harjoittelevat herra Whitmoren johdolla peitetarinaa kokemuksistaan, jotta muut ihmiset luulisivat, etteivät he ikinä Atlantista löytäneetkään. Elokuva päättyy Milon ja Kidan viimeistellessä Kidan isän kuvapatsaan, joka nousee ilmaan muiden ”Atlantiksen sydäntä” kiertävien kivipatsaiden joukkoon kukoistavan kaupungin ylle.

title: Specsavers

text: Specsavers avasi ensimmäiset liikkeensä Hollannissa vuonna 1997, Ruotsissa vuonna 2004, Tanskassa ja Norjassa vuonna 2005, Espanjassa vuonna 2006 sekä Australiassa ja Suomessa vuonna 2007.

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.