query: Ketkä ovat ihmisten esi-isiä?

title: Ihmisen evoluutio

text: Ihminen on nykykäsityksen mukaan kehittynyt Afrikassa. Ihminen kehittyi afrikkalaisista ihmisapinoista, Afrikassa ihmisen sukupuu erkani simpanssin sukupuusta seitsemän miljoonaa vuotta sitten, siellä syntyi ihmisen suku Homo 2,5 miljoonaa vuotta sitten, ja siellä kehittyi myös nykyihminen.[14]

title: Rappeutuminen

text: Käsitteellä ei ole mitään sijaa nykyisissä biotieteissä: evoluutiobiologia käsittelee valintaa tai adaptaatiota, joka johtaa eliöpopulaatioihin, jotka ovat geneettisesti erilaisia esi-isistään. Kyseisellä valinnalla tai adaptaatiolla ei ole luontaista suuntaa. Tieteenala ei tee erottelua niille muutoksille, jotka johtavat populaation suurempaan tai pienempään monimutkaisuuteen suhteessa näiden esi-isiin, joten alkeellisen lajin käsitettä ei voida määritellä.

title: Kunnioitus

text: Lähes kaikkien ihmisryhmien tai uskontojen tapoihin ja perinteisiin on aina kuulunut vainajien sekä esi-isien kunnioittaminen. Kunnioitusta kuolleita kohtaan osoitetaan yleensä mm. hautajaisilla tai muilla muistotapahtumilla. Kunnioitus voi myös kohdistua johonkin väestöryhmän johtajaan tai sankarihahmoon, jolloin kyseisestä henkilöstä saatetaan rakentaa mm. kunniamerkki tai patsas. Yksi ihmisten keskuudessa kunnioittamiseen kehoittava tekijä on Kultainen sääntö, jolla on piirteitä monissa uskonnoissa.

title: Orrorin tugenensis

text: Laji muistuttaa nykyisiä esi-ihmisiä enemmän kuin "Australopithecus afarensis", varhainen eteläapina, joita pidetään ihmisten esi-isinä, ja kaiken lisäksi "Orrorin tugenensis" on elänyt yli 1,5 miljoonaa vuotta aikaisemmin. Tämän vuoksi "Australopithecus"-sukua on esitetty ihmisten kehityspuun sivuhaaraksi. Laji eli metsäisellä alueella eikä savannilla, missä nykytutkimuksen valossa on päätelty varhaisten ihmisten ja pystyasentoisen kävelytyylin kehittyneen.

title: Nisäkkäiden evoluutio

text: 80 miljoonaa vuotta sitten eli ehkä varhainen pussieläinten edeltäjä Deltatheridium.[1] Liitukauden lopulla eli pieni pitkähäntäinen, pitkänokkainen istukallinen nisäkäs Zalambdalestes, joka oli niin sanottu pantotheeri, joita pidetään sekä istukallisten että pussinisäkkäiden esi-isinä[2]. Kädellisten esi-isiä oli ehkä jo liitukauden lopuilla[3].

title: Levänluhdan muinaisjäännökset

text: Mukana on lapsia ja vanhuksia ja eri-ikäisiä eläimiä. Ihmisten pitkänomaisen pääkallon perusteella heidän on katsottu eroavan esimerkiksi nykypäivän skandinaaveista, suomalaisista ja saamelaisista. Niskasen mukaan kyse kuitenkin oli tässäkin suhteessa varsin normaaleista rautakauden pohjoismaalaisista. Mikään ei estä, että levänluhtalaiset ovat nykysuomalaisten esi-isiä, vaikka kallonmuodossa onkin tapahtunut muutoksia.

title: Egungun

text: Egungun tarkoittaa laajimmassa merkityksessä erilaisia jorubakulttuuriin liittyviä naamioituna esiintymisiä tai naamiopuvuissa olevia hahmoja. Egungun-sana viittaa erityisesti jorubojen naamiaisissa olevaan esi-isien kunnioitukseen, tai esi-isiin itseensä kollektiivisena voimana. Sanan yksikkömuoto on Egun, joka tarkoittaa esi-isää.

title: David Reich

text: Reich aloitti sosiologian opinnot Harvardissa mutta vaihtoi fysiikkaan ja sitten lääketieteeseen. Valmistuttuaan hän meni Oxfordin yliopistoon valmistautuakseen lääketieteen opintoihin. Oxfordissa Reich tapasi tohtori David B. Goldsteinin, joka tutki elävien ihmisten DNA:ta saadakseen tietoa heidän kaukaisista esi-isistään. Reich kiinnostui Goldsteinin tutkimusalasta.

title: Maonanit

text: Maonanin kielen lisäksi maonanit puhuvat usein kiinaa ja/tai zhuangia. Maonanit harjoittavat taolaisuutta, buddhalaisuutta ja esi-isien palvontaa. Han-kiinalaisesta esi-isien palvonnasta poiketen maonanit palvovat myös naispuolisia esivanhempiaan. Maonanit ovat maanviljelijöitä ja he kasvattavat esimerkiksi maissia, riisiä, tupakkaa ja vehnää. Ennen kommunistien tuloa valtaan vuonna 1949 suurin osa maonaneista ei omistanut itse maata, vaan he työskentelivät suuremmilla tiloilla, tai vuokraviljelijöinä.

title: Egungun

text: Perhetilanteissa "Alagbana" tunnettu perheen vanhin toimii esi-isiltä perittyjen riittien puheenjohtajana. Hän joko on tai ei ole initioitu paikalliseen Egungun-yhteisöön. Egungun-papit ja initioidut on koulutettu viestimään esi-isien kanssa, sekä esi-isien ylentämiseen. Hautajaisrituaalien tehtävänä on esi-isien kutsuminen ja esiintuonti. Papeilla ja initoiduilla on yllään naamiaispuvut. Rummutuksen ja tanssin avulla Egungunin pukeutuneiden esittäjien uskotaan olevan esi-isien henkien riivaamia, sekä olevan samaa kokonaisuutta niiden kanssa. Egungunit puhdistavat yhteisön henkisesti näyttelemällä ja jäljittelemällä, sekä osoittamalla sekä sopivan, että sopimattoman moraaliseen käyttäytymisen, jota on tapahtunut sitten viime vierailun. Tällä tavalla he paljastavat yhteisön vahvuudet ja heikkoudet, sekä kannustavat sellaiseen käyttäytymiseen, joka on soveliasta heidän jälkeläisilleen. Esityksen jälkeen Egunguneina toimivat esiintyjät antavat viestejä, varoituksia ja siunauksia katsojille.

title: Fu-koira

text: Fu-koira on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa animaatiosarjassa "Jake Long – amerikkalainen lohikäärme". Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran ensimmäisessä jaksossa ”Vanhanaikaista koulutusta” vuonna 2005. Fu-koiraa ääninäyttelee sarjan englanninkielisessä alkuperäisversiossa John DiMaggio. Fu-koira on yli 600-vuotias koira, joka on rodultaan Shar pei. Fu osaa kävellä kahdella jalalla ja puhua ihmisten kieltä. Hän on Luong Lao Shin lemmikki. Fu-koira osaa tehdä myös taikajuomia. Vuosia sitten hän ja Yan-Yan-kissa kamppailivat Fun esi-isien onnenkolikosta.

title: Amerikankääpiökettuterrieri

text: Rotu on luonteeltaan erittäin terrierimäinen ja periksiantamaton, iloinen, vilkas ja usein leikkisä koko ikänsä. Ulospäinsuuntautunut ja reipas luonne näkyy mm. ennakkoluulottomuutena vieraita tilanteita ja ihmisiä kohtaan. Ei räkytä. Vaikka onkin kooltaan pieni, tällä jäntevällä pikkuterrierillä on kaikki kettuterrieri-esi-isien ominaisuudet tallella. Rotu on sitkeä ja älykäs, mutta itsenäinen ja yhtähyvin kotonaan maatalossa kuin kerrostalon ylimmässä kerroksessa. Se on tilaisuuden tullen erinnomainen rotanpyydystäjä, mutta useimmin se toimii perheen iloisena hännänhuippuna, joka saa energisella ja ikuisesti nuorekkaillan tempuillaan lähes kaikkien tapaamiensa ihmisten huomion. Se on osoittautunut erinnomaiseksi vammaisten apukoiraksi ympäri maailmaa.

title: Thrasymakhos

text: Thrasymakhoksen teoksessa "Perustuslaeista" on säilynyt katkelmia. Niihin sisältyy maksiimi "esi-isiltä peritty perustuslaki on kaikille yhteinen". Tämän lausuman tarkkaa merkitystä ei tiedetä. Erään selityksen mukaan hän olisi tarkoittanut sitä, että kaikki puhujat voivat aina vedota esi-isiltä perittyyn, riippumatta siitä, minkä asioiden puolesta he muuten puhuvat.

title: Vainajien palvonta

text: Perinteisesti perheen vanhin lapsi jatkaa esi-isien palvontaa, ja lapsettomuutta pidetäänkin luonnonuskontojen parissa suurena onnettomuutena, sillä silloin kukaan ei ole enää palvelemassa suvun esi-isiä.

title: Australopithecus garhi

text: Australopithecus garhi oli muinainen ihmisapinalaji, josta todisteita löysi ensimmäisenä etiopialainen paleontologi Berhane Asfaw ja yhdysvaltalainen tutkija Tim White Etiopiasta vuonna 1996. Lajin jäänteiden on ajateltu olevan merkittävä linkki suvun "Australopithecus" ja ihmissuvun "Homo" välissä, mutta tutkijat ovat erimielisiä siitä onko "A. garhi" vain ihmisten esi-isien kanssa kilpaillut laji ja edistynein suvustaan. Lajin fossiilit on ajoitettu 2,0–3,0 miljoonaa vuotta vanhoiksi.

title: Betsileot

text: Nykyään suurin osa betsileoista on katolisia tai protestantteja. Perinteiseen uskontoon kuuluu jumalolentojen, esi-isien ja luonnonhenkien kunnioittaminen sekä maasta välittyvä persoonaton voima "hasina". Juhlamenot keskittyvät esi-isien hautakammioiden ympärille.

title: Kordillieerien jääkäytävä

text: Vaikka aiemmin tutkijat mielellään väittivätkin intiaanien esi-isien tulleen Yhdysvaltain alueelle nimenomaan jääkäytävän kautta, nykyään tutkijat uskovat ihmisten vaeltaneen rannikon kautta Amerikkaan. Joidenkin tutkijoiden mukaan preerian varhaiset biisonin metsästäjät vaelsivat kylmän nuoremman dryaskauden aikoihin n. 12800-11300 kalenterivuotta sitten pohjoiseen, Alaskaan asti. Tällöin aromainen ympäristö valtasi Alaskassa alaa pensastundralta.

title: Kanadan kilven arkaainen perinne

text: Läntisessä perinteessä jatkettiin vuodenaikojen mukaan liikkumista ja vesistöihin tukeutuvaa elämää. Näiden ihmisten jäljiltä on löydetty monia useassa vaiheessa rakennettuja hautakumpuja muun muassa Long Saultista. Rainy Riverin hautakumpupitoisella alueella näkyi eteläisemmän Hopewellin vaikutus ja siellä oli suuren väentiheyden mahdollistavaa villiriisiä. Tällä alueella oli nähtävissä shamaanien suuri vaikutusvalta ja selvä jakaantuminen rikkaisiin ja köyhiin. Vesireitit olivat läntiselle perinteelle tärkeitä niin kuin sen edeltäjällekin. Noin 1500-500 eaa ilmaston lisääntynyt viileys ja kosteus ajoi suurten tasankojen asukkaita ja eläimiä pois perinteisiltä alueiltaan Saskatchewanissa. Läntiset Kanadan kilpeä edustaneet metsästäjien ja kalastajien ryhmät valtasivat tasankointiaanien jäljiltä tyhjiksi jääneet alueet. Jotkut tutkijat uskovat Läntisen kilven perinteen ihmisten olleen ojibwojen ja läntisten cree-intiaanien esi-isiä.

title: Wat (kansa)

text: Wat harjoittavat edelleen perinteistä uskoaan. Heidän luomiskertomuksensa mukaan he ilmestyivät luolasta A Wan vuorelta ja heitä luolasta seurasivat muut kansat, kuten de'angit, han-kiinalaiset ja dait. Wat uskovat myös erilaisiin henkiin, jotka liittyvät asioihin kuten eläimiin, kasveihin, säähän tai maantieteellisiin paikkoihin. Näiden henkien uskotaan pystyvän vaikuttamaan ihmisten elämään. Kuolleiden esi-isien hengiltä voidaan pyytää erilaisia siunauksia. Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana uskon eri ilmentymiä kiellettiin ja tätä kautta osa siihen liittyneistä tavoista hävisi.

title: Honduras

text: Espanjalaisvalloituksen ja orjuuden jäljiltä monen hondurasilaisen esi-isissä on eurooppalaisia, afrikkalaisia ja alkuperäiskansojen edustajia. Erityistä on, että espanjankieliset joilla on paikallisia esi-isiä kutsuvat itseään ylpeästi intiaaneiksi (), kun taas alkuperäiskansojen edustajia kutsutaan nimellä indígenas. Musiikki, kirjallisuus ja televisiosarjat yhdistävät Hondurasia espanjankieliseen yhteisöön.[51]

title: Akuji the Heartless

text: Akujin täytyy kerätä esi-isien henkiä. Matkalla hän kohtaa kolme vartijaa ja tuhansia helvetin olentoja, jotka hänen täytyy voittaa. Pelissä voi kerätä voodoonukkeja (pidentävät terveysmittaria), loitsuja (uusia hyökkäyksiä), esi-isiä (tarvitaan, jotta pääsee seuraavaan maailmaan), sydämiä (palauttavat terveyttä) ja lisäelämiä. Akujilla on kentän alussa aina sapeli, mutta loitsuja keräämällä hän saa tehokkaampia hyökkäyksiä. Pelin ikäraja on 15 Euroopassa.

title: Australopithecus

text: Australopithecus eli etelänapina on ihmisapinoiden suku, joka eli 4,4–1,7 miljoonaa vuotta sitten. Monien tutkijoiden mielestä jotkut "Australopithecuksen" lajit olivat ihmisten esi-isiä.

title: Kami

text: Edo-kaudella honji suijaku -ajattelu vakiintui ja siihen liityvät käytännöt läpäisivät koko yhteiskunnan. Se valjastettiin myös poliittisiin tarkoituksiin. Kun Tokugawa Ieyasu oli kohotettu kamin asemaan (Tōshō Daigongen, katso gongen), monet daimiot tekivät itsestään ja esi-isistään yhdistelmäkameja; he olivat kamien inkarnaatioita, jotka vuorostaan olivat buddhien ilmentymiä. Näiden uusien jumaluuksien rituaalit otettiin osaksi seremoniallista kalenteria. Kamien, buddhien ja ihmisten yhdistäminen jumaluuksiksi jatkui vielä Meiji-kaudelle saakka. Vuoden 1871 anomus Higashi Hongan-jin temppeliltä Meiji-hallinnolle kertoo:[48]

title: Egungun

text: Jorubojen keskuudessa kuolleiden kunniaksi järjestettävien vuosittaisten seremonioiden tarkoitus on varmistaa esi-isien asema elävien joukossa. Jorubat uskovat, että esi-isillä on velvollisuus pakottaa elävät noudattamaan menneiden sukupolvien ja heidän klaaniensa, kyliensä tai sukujensa eettisiä normeja. Egunguneja juhlitaan juhlissa, jotka tunnetaan nimellä Odun Egungun, ja perherituaaleissa.

title: Benin

text: Fonien uskonnollinen perinne keskittyy esi-isien kunnioittamiseen. Dahomeyn kuningaskunnan loistoaikoina kuninkaallisten esi-isien vuotuinen muistojuhla huipentui satojen orjien tai sotavankien uhraamiseen. Tavalliset perheet pitivät kotonaan puista patsasta, johon hierottiin palmuöljyä rukouksena esi-isille, jotta perhe ja koko kylä saisivat suojelusta. Näitä patsaita kaiverretaan edelleen.[38]

title: Viesti miljardien vuosien takaa

text: Toinen luku "Juurille Afrikkaan" käsittelee sitä miten ihmisten historiaa pystytään jäljittämään geenien avulla aina lähimpiin yhteisiin esi-isiin saakka. Toisessa luvussa keskitytään myös Raamatusta tuttuun tarinaan ihmisten esiäiti Eevasta, eli äitilinjan tutkimukseen.

title: Dry Creek

text: Dry Creek on Alaskan varhainen kivikautinen löytöpaikka, jonka uskotaan liittyvän Amerikan asutukseen ja varhaisiin metsästäjiin. Paikan työkalulöydöt ovat eräät Alaskan vanhimmista. Dry creekistä on löydetty vanhempia komponentti I:n ja nuorempia komponentti II:n kiviesineitä. Komponentti I liitetään yleensä intiaanien esi-isiin, komponentti II eskimoiden esi-isiin.

title: Moai

text: Nykykäsityksen mukaan patsaat teki saaret asuttanut polynesialainen väestö, sillä samantyyppisiä patsaita on löydetty myös muualta Polynesiasta. Patsaat liittyivät saaren uskontoon, jonka mukaan päälliköt olivat välittäjiä jumalien ja ihmisten välillä. Tällöin patsaat esittävät joko vielä eläneitä päälliköitä tai näiden esi-isiä.

title: Akhat

text: Akhojen perinteinen usko eli "zah" on sekoitus animismia ja esi-isien palvontaa. Esi-isiltä pyydetään siunauksia, joilla voidaan vaikuttaa esimerkiksi hedelmällisyyteen sekä ihmisten, viljakasvien ja kotieläinten terveyteen. Uskontoon kuuluu myös jumaluus, joka loi taivaan ja maan, sekä säännöt joiden mukaan akhat elävät. Tähän jumaluuteen ei kuitenkaan pyritä saamaan samalla tapaa yhteyttä kuin esi-isiin. Lähetyssaarnaajien vaikutuksesta akhoja on myös kääntynyt protestanttisiksi ja katolilaisiksi kristityiksi, jotka asuvat usein erillään perinteistä uskoaan harjoittavista akhoista.

title: Muinaisen Egyptin mytologia

text: Egyptiläisen uskonnon mukaan maassa oli kolme ajattelevaa olioryhmää. Näitä olivat elävät ihmiset ("ankhu"), jumalat ("netjeru") ja akh-henget ("akhu"). Akh-henkien katsottiin olevan kuolleiden esi-isien henkiä. Jumalten uskottiin asuttaneen maata ennen ihmisten luomista. Egyptiläisen uskonnon mukaan ihminen koostui viidestä eri elementistä, joita olivat keho ("ha"), varjo ("shut"), kaksi "sielua" ("ba" ja "ka") sekä nimi ("ren"). Jotta ihminen pystyisi säilymään kuoleman jälkeenkin, tuli hänen varmistaa kaikkien näiden elementtien säilyminen.

title: Fonit

text: Fonien uskonnollinen perinne keskittyy esi-isien kunnioittamiseen. Dahomeyn kuningaskunnan loistoaikoina kuninkaallisten esi-isien vuotuinen muistojuhla huipentui satojen orjien tai sotavankien uhraamiseen. Tavalliset perheet pitivät kotonaan puista patsasta, johon hierottiin palmuöljyä rukouksena esi-isille, jotta perhe ja koko kylä saisivat suojelusta. Näitä patsaita veistetään edelleen.


query: Milloin J. V. Snellman kuoli?

title: J. V. Snellman

text: Johan (Juhana) Vilhelm Snellman (12. toukokuuta 1806 Tukholma, Ruotsi – 4. heinäkuuta 1881 Kirkkonummi, Suomen suuriruhtinaskunta) oli suomalainen filosofi, kirjailija, sanomalehtimies ja valtiomies, yksi vaikutusvaltaisimmista fennomaaneista 1800-luvun Suomessa. Hän vaikutti merkittävästi suomen kielen asemaan ja Suomen markan käyttöönottoon. Häntä pidetään Suomen kansallisfilosofina ja yhtenä tärkeimmistä kansallisista herättäjistä.

title: J. V. Snellman

text: Snellman opiskeli teologiaa sekä historiaa, kreikkaa, latinaa ja maailmankirjallisuutta sekä hieman myös fysiikkaa ja luonnontieteitä.[9] Snellman tovereineen tutustui Turun romantiikkaan liittyviin aatteisiin, mutta jättivät politikoinnin taka-alalle, koska Arwidsson oli erotettu virastaan vallankumouksellisten kirjoitustensa takia, eivätkä he halunneet samaa kohtaloa. Snellman sai Akatemiassa opiskellessaan pysyviä kansallisromanttisia vaikutteita, mutta romantikoista hän erosi siten, että häntä kiinnosti historian sijaan tulevaisuus sekä kansojen henkinen toiminta.[9]

title: Sininen Snellman

text: Sininen Snellman oli Oskar Nylanderin vuonna 1849 maalama J. V. Snellmanin muotokuva, joka tuhoutui Ostrobotnian tulipalossa vuonna 2008.

title: J. V. Snellman -palkinto

text: J. V. Snellman -palkinto on Helsingin yliopiston vuodesta 1981 lähtien vuosittain jakama palkinto ansiokkaasta tieteellisen tiedon välittämisestä. Vuonna 2015 palkintosumma oli 6 000 euroa.

title: J. V. Snellman

text: Snellman kuoli vuonna 1881, ja hänet haudattiin Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. Hauta sijaitsee korttelissa V6-12-10.[19] Agathon Meurmanin aloitteesta Suomen talonpoikaissääty päätti vuonna 1882 pystyttää Snellmanin haudalle muistomerkin. Arkkitehti Sebastian Gripenbergin suunnittelema koruton muistomerkki paljastettiin 1885. Siinä lukee pelkästään Snellmanin nimi ilman elinvuosia sekä sanat ”Suomen talonpoikaissäädyltä”.[20]

title: J. V. Snellman

text: Snellmanin päivää eli suomalaisuuden päivää vietetään 12. toukokuuta. Päivä on vakiintunut liputuspäivä. Vuonna 2006 vietettiin J. V. Snellmanin syntymän 200-vuotisjuhlaa.

title: John Snellman

text: John Snellmania ei pidä sekoittaa toiseen senaattoriin, joka on lähes kaima eli valtiomies Johan Vilhelm Snellmaniin (J. V. Snellman), joka käytti nimikirjoituksessaan muotoa Joh. Vilh. Snellman. John Snellman allekirjoitti pöytäkirjat nimellä J. Snellman. Senaattorit olivat kaukaista sukua keskenään ja tämäkin yhteinen esi-isä oli kaima eli Oulun tullinhoitaja Johan Snellman (1688–1759).

title: J. W. Snellman G:son

text: Snellman G:son sai kauppaneuvoksen arvon 1859. Hän oli Oulun kaupungin edustajana ns. tammikuun valiokunnassa 1862 ja mukana porvarissäädyn edustajana vuoden 1867 valtiopäivillä. Snellman kuului myös moniin senaatin perustamiin komiteoihin ja oli aktiivisessa kirjeenvaihdossa serkkunsa J. V. Snellmanin kanssa, saaden tältä muun muassa etukäteen tietoa Suomen markan käyttöönoton ajankohdasta. Vuonna 1880 hän oli yksi liberaalisen puolueen ohjelman allekirjoittajista.

title: J. V. Snellman

text: Snellman syntyi Tukholman satamassa Patience-laivalla vuonna 1806. Hänen isänsä oli ruotsinkielinen pohjalaismerikapteeni Christian Henrik Snellman ja äitinsä Maria Magdalena (o.s. Röring). He asuivat Södermalmin kaupunginosassa, jossa asui myös muita merimiehiä ja heidän perheitään.[1] Kun Suomi liitettiin Venäjään vuonna 1809, Snellmanin vanhemmat muuttivat Keski-Pohjanmaalle, Kokkolaan, joka tuolloin oli merkittävä kauppa- ja merenkulkukaupunki.[1] Kokkolassa Snellman vietti vuodet 1813–1816[2] veljiensä Christian Gerhardin ja Carl Augustin, sekä siskojensa Magdalenan, Marian ja Annan kanssa. Johan Vilhelmin äiti kuoli 34-vuotiaana vuonna 1814 kuudennen lapsensa Annan synnytykseen.[3]

title: Snellman-instituutti

text: Snellman-instituutti on yleishyödyllinen yhdistys, jonka toimipaikka on Kuopiossa. Toiminnassaan se keskittyy tieteenaloihin, joita J. V. Snellman harjoitti: historiatieteisiin, kirjallisuuden tutkimukseen ja jonkin verran myös taloustieteisiin ja filosofiaan.

title: J. V. Snellman

text: Useista yrityksistään huolimatta Snellman ei saanut Helsingin yliopistosta professuuria. Vuonna 1843 hän muutti Kuopioon, jossa hän otti vastaan nimityksen yläalkeiskoulun rehtoriksi.

title: J. V. Snellman

text: Snellman rahoitti opintojaan toimimalla kotiopettajana ympäri Suomea. Hän sai kokemusta opettamisesta, seurapiirien tapakulttuurista sekä ravitsevaa ruokaa, johon opiskelijoilla ei välttämättä ollut varaa. Hän harrasti väittelyä, šakinpeluuta ja huilunsoittoa.[12]

title: J. W. Snellman G:son

text: Johan Wilhelm Snellman G:son (Gerhardsson) (27. huhtikuuta 1809 Suomussalmi – 4. tammikuuta 1881 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut kauppaneuvos, sahanomistaja, laivanvarustaja ja tervaporvari, joka perusti Ouluun "J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen". Hänen serkkunsa oli J. V. Snellman.

title: Johan Jakob Nervander

text: Nervanderin läheisimpiin opiskelijatovereihin lukeutuivat muiden muassa J. V. Snellman ja J. L. Runeberg. He viettivät paljon aikaa niin ylioppilaiden opiskelun ulkopuolisissa riennoissa kuin vakavammissa yhteyksissäkin. Tästä todisteena ovat Nervanderin lähettämät kirjeet Snellmanille. Snellman ja Nervander olivat molemmat runoilijoita ja yhdessä he myös kirjoittivat runoja.

title: Suomen Kansallissosialistinen Työjärjestö

text: Jussi Leinon kanssa 1942 julkaisemassaan pamfletissa "Suomalainen kansallissosialismi" Snellman jakoi Suomen historian kolmeen ajanjaksoon. Ensimmäinen liittyi Kalevalaan, toinen uskonpuhdistukseen ja kolmas kansalliseen heräämiseen. Suomalaisen kansallissosialismin lähtökohtana Snellman piti kolmatta jaksoa, ja SKT julisti J. V. Snellmanin (Teon isoisä) ensimmäiseksi suomalaiseksi kansallissosialistiksi. Leinon mielestä varsinkin J. V. Snellmanin hegeliläiset vaikutteet loivat perustaa aatteelle. 1940-luvun alussa elettiin Snellmanin mukaan uutta "orgaanisen uudistumisen" vaihetta, joka sai alkunsa talvisodan kokemuksista, jotka loivat uudenlaisen kansalaisyhteiskunnan.

title: J. V. Snellman

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Jalava, Marja| title = J. V. Snellman: Mies ja suurmies| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2006| id = ISBN 951-31-3383-4}} Citation error, replace with{{cite book| author = Kallio, Lauri| title = J. V. Snellmans Philosophie der Persönlichkeit| location = Helsinki| publisher = Helsingin yliopisto| year = 2017| version = Diss| isbn = 978-951-51-3154-6| format = [ online version]}} Citation error, replace with{{cite book| author = Niiniluoto, Ilkka & Vilkko, Risto (toim.)| title = J. V. Snellman – filosofi ja valtio-oppinut| location = Helsinki| publisher = Suomen filosofinen yhdistys| year = 2006| id = ISBN 951-9264-61-2}} Citation error, replace with{{cite book| author = Patoluoto, Ilkka (toim.)| title = J. V. Snellmanin filosofia ja sen hegeliläinen tausta: Suomen filosofisen yhdistyksen järjestämä kansainvälinen kollokvio, Helsinki 4.–5.12.1981| location = Helsinki| publisher = Helsingin yliopisto| year = 1984| version = Helsingin yliopiston filosofian laitoksen julkaisuja 1/1984| id = ISBN 951-45-3355-0}}

title: J. V. Snellman

text: J. V. Snellmanin portaali, vapaasti luettavissa Helsingin yliopisto. Historiallinen sanomalehtikirjasto 1771–1890: Historiallinen sanomalehtikirjasto 1771–1890. Kirjasampo.fi. Kirjastot.fi. 375 humanistia 12.5.2015. Helsingin yliopisto.

title: J. V. Snellman

text: Snellman kykeni vaikuttamaan Kuopiostakin käsin koko maan asioihin. Näkyvimmässä osassa olivat hänen perustamansa sanomalehdet. Ne sisälsivät voittopuolisesti kansallismielistä valistusta ja yhteiskuntakritiikkiä. Yhdistävänä tekijänä oli vahva sivistyksellinen ote. Vuodesta 1844 Snellman julkaisi ruotsinkielistä Saima, sekä suomenkielistä Maamiehen Ystävä -viikkolehteä. Viranomaisten 1846 lakkauttaman Saima-lehden tilalle hän perusti lehden Litteraturblad för allmän medborgerlig bildning.

title: Anna Snellman-Kaila

text: Anna Lovisa Snellman-Kaila (o.s. Snellman; 18. toukokuuta 1884 Viipuri – 5. huhtikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Snellman-Kailan vanhemmat olivat J. V. Snellmanin poika, senaattori Anders Henrik Snellman, sekä Anna Maria Alfthan. Snellman-Kaila oli avioliitossa Eino Kailan kanssa, ja tästä liitosta heille syntyi vain yksi poika, suurlähettiläs ja pankinjohtaja Olli Kaila.

text: Aikakauslehtien Liiton J. V. Snellman -palkinto on Aikakauslehtien Liiton vuodesta 1981 lähtien myöntämä palkinto henkilölle, joka on ansiokkaasti toiminut aikakauslehdistön aseman ja arvostuksen puolesta. Palkinto on suuruudeltaan 2 000 euroa.

title: J. V. Snellman

text: Snellman halusi kohottaa Suomen kansallista tietoisuutta ja kulttuuria muun muassa julkaisemalla sanomalehtiä. Tammikuussa vuonna 1844, toimiessaan koulun rehtorina Kuopiossa, Snellman alkoi julkaista viikoittaista sanomalehteä Saima, joka oli ensimmäinen suomalainen poliittis-kulttuurinen lehti, jolla oli huomattavaa vaikutusta kulttuuriin. Lehti ilmestyi ruotsin kielellä ja oli suunnattu koulutetulle lukijakunnalle. Lehden sisältönä oli uutisia, kuulutuksia, runoja ja tarinoita, matkakertomuksia ja kirjallisuuskritiikkiä.

title: J. V. Snellman

text: Snellman aateloitiin vuonna 1866. Hän toimi aatelissäädyn edustajana valtiopäivillä vuosina 1867, 1872 ja 1877. Lauantaiseurasta syntyneen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran esimiehenä Snellman toimi vuosina 1870–1874.

title: J. V. Snellman

text: J. V. Snellmanin patsaat ja muistomerkit

title: J. V. Snellmanin kotimuseo

text:
J. V. Snellmanin kotimuseo on Kuopion keskusta-alueella, Väinölänniemen kaupunginosassa sijaitseva kotimuseo. Museossa on esillä J. V. Snellmanin (1806-81) perheen kotitaloa kalustuksineen ja esineistöineen. Snellman asui Kuopion vuosinaan (1845-49) pääsääntöisesti tässä talossa.
Kotimuseona toimiva aumakattoinen rakennus on valmistunut 1827 ja tunnettiin "Oppmanin talona". Se on rapattu hirsirakennus, jossa J.V. Snellman asui 1845-1849. Rakennus edustaa 1800-luvun puolivälin kuopiolaista säätyläisperheen asuintaloa. Snellman toimi Ylä-alkeiskoulun rehtorina Kuopiossa 1843-1849. Samoina vuosina hän toimitti suomenkielistä Maamiehen Ystävää ja ruotsinkielistä Saimaa sekä sittemmin Litteraturbladetia. Snellmanin kotitalo kunnostettiin vuonna 1981. Rakennus kuuluu osana "Kuopion Snellmanin puiston, tuomiokirkon ja puukorttelien" nimellä tunnettuun valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön (RKY) ja sijaitsee myös Kuopion kansallisen kaupunkipuiston alueella.

title: Nationalismi

text: 1830-luvulla julkisuuteen nousi nuori sivistyneistösukupolvi, johon kuuluivat Elias Lönnrot, J. L. Runeberg, J. V. Snellman ja Zachris Topelius. Heidän näkemyksensä mukaan kansallishengellä viitattiin etupäässä kansan tapojen ja kielen säilyttämiseen, kansanvalistukseen ja kansallisen korkeakulttuurin kehittämiseen. Nämä neljä miestä rakensivat seuraavina vuosikymmeninä määrätietoisesti suomalaista kansakuntaa ja valtiota luomalla kansallista filosofiaa, historiankirjoitusta, romaanitaidetta ja runoutta. Lönnrot kokosi suomalaisten kansalliseepoksen "Kalevalan". Snellman paneutui kirjoituksissaan Suomen suuriruhtinaskunnan valtiollisen aseman vahvistamiseen. Snellman-instituutti kutsuu J. V. Snellmania muun muassa kansakunnan ”rakentajaksi” ja ”käsikirjoittajaksi”.

title: J. V. Snellman

text: J. V. Snellmanin syntymän satavuotispäivän yhteydessä vuonna 1906 kirjailija Johannes Linnankoski kehotti suomalaistamaan vierasperäiset sukunimet. Toukokuun 12. päivänä 1906 julkaistussa Suomalaisen Virallisen Lehden lisälehdessä noin 24800 henkilöä ilmoitti suomalaistaneensa nimensä.[24] Samana päivänä perustettiin myös Suomalaisuuden liitto.[25]

title: LudoCraft

text: "Snellman-peli" on vuoteen 1822 sijoittuva, Oulun keskustan ja triviaalikoulut sisältävä virtuaaliympäristö, jossa pelaaja asettuu nuoren J. V. Snellmanin rooliin. Pelin kohderyhmänä on 7–15-vuotiaat nuoret, ja sen on tarkoitus toimia historiallisena oppimisympäristönä, jonka avulla välitetään tietoa J. V. Snellmanista. Peli oli osa J. V. Snellman 200 vuotta -juhlahanketta.

title: J. V. Snellman

text: Snellman aikoi papiksi ja panosti teologiaan opinnoissaan. Tutkinnon suorittanut sai ammatin ja viran suhteellisen lyhyessä ajassa. Snellman ei voinut kuitenkaan ilmoittautua pappistutkintoon, koska hän ei ollut vielä saavuttanut vaadittua 22 vuoden ikää. Opettajansa Johan Jakob Tengströmin vaikutuksesta hän vaihtoi pääaineekseen filosofian.[11]

title: Laila Snellman

text: Snellmanin isoisä Teo Snellman oli tunnettu vegetaristi ja hänen isoäitinsä Elsa Snellman oli taidemaalari. Snellmanin isoisän isoisä oli filosofi ja valtiomies J. V. Snellman.

title: Teo Snellman

text: Teo Kaarlo Snellman (28. huhtikuuta 1894 Tampere – 14. lokakuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen lähetystöneuvos, kääntäjä, kasvissyönnin edistäjä ja poliitikko. Vuosina 1940–1944 Snellman johti Suomen Kansallissosialistista Työjärjestöä. Snellman oli J. V. Snellmanin pojanpoika. Teo pitikin isoisäänsä Johan Vilhelmiä sekä Eino Leinoa, Väinämöistä ja Mikael Agricolaa Suomen ensimmäisinä kansallissosialisteina.

title: J. V. Snellman

text: Korhonen, Markus H.: J. V. Snellman -pienenä Oulussa, suurena historiassa. Oulun kaupunki, Oulu 2006. ISBN 952-5465-24-1. Citation error, replace with{{cite book| author = Lahtinen, Mikko| title = Snellmanin Suomi| location = Tampere| publisher = Vastapaino| year = 2006| id = ISBN 951-768-181-X}} Citation error, replace with{{cite book| author = Majamaa, Raija & Tiirakari, Leeni| title = J. V. Snellman: Valtioviisas vaikuttaja| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2006| version = Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1040| id = ISBN 951-746-678-1}} Savolainen, Raimo: Sivistyksen voimalla: J. V. Snellmanin elämä. Edita, Helsinki 2006. ISBN 951-37-4573-2 (sid.) Skyttä, Kyösti – Skyttä, Päivi: Tuntematon Snellman. Kirjayhtymä, Helsinki 1981. ISBN 951-26-2058-8 Virrankoski, Pentti: Suomen historia. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2001. ISBN 951-746-321-9 ja ISBN 951-746-342-1


query: Missä Juva sijaitsee?

title: Juva

text: Juva (vanh. ) on Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Savon maakunnassa. Kunnassa asuu henkilöä,[1] ja sen pinta-ala on km², josta km² on sisävesiä.[2] Väestötiheys on Expression error: Unrecognized punctuation character "[". asukasta/km².

title: Valter Juva

text: Vuonna 1894 Juva meni naimisiin Florence Johanna Alopaeuksen kanssa, joka oli tullipäällysmiehen tytär. Kaksi vuotta myöhemmin he muuttivat etelämmäksi, kun Juva sai paremman maanmittariviran. Työnsä ohessa Juva suomensi maailmankirjallisuutta: Goethen "Faustin", Esaias Tegnérin "Fritiofin sadun", Zacharias Topeliuksen satuja sekä Heinrich Heinen, Robert Burnsin, Gustaf Frödingin, K. A. Tavaststjernan ja J. L. Runebergin runoja. Lisäksi Juva kokosi käännöksiä maailmankirjallisuudesta teokseen "Sata runoa".

title: Juva

text: Juva Rokkaa, Metsäkansan Karkelot (aiemmin Lampaanpolska), Marraspijot, Juva Gospel, Juvan Rullat, Rapion myllyteatteri, Juvan ravit, Latotanssit, Kesäillanmusiikki-konsertit, Elomarkkinat, Herneensyönnin SM-kisat, Hyötyyn Vattukarnevaalit, harrastejalkapalloturnaus Leka-Cup ja Juvan mestaruus -pilkkikisat.

title: Valter Juva

text: Juva toimi vuosina 1908–1918 Viipurin työväenopiston johtajana ja vuodesta 1918 kuolemaansa saakka Viipurin kaupunginkirjaston hoitajana. Viipurin-aikanaan Juva julkaisi viimeisen runoteoksensa "Matkan varrelta" (1915), joka seuraa kahden aikaisemman kokoelman kaavaa. Samana vuonna Juva julkaisi salanimellä Heikki Kenttä maaseudulle sijoittuvan salapoliisiromaanin nimeltä "Maahengen salaisuus" ja vuotta myöhemmin novellikokoelman "Valkoinen kameeli ja muita kertomuksia itämailta". Jälkimmäisessä oli pitkähkö kuvaus, joka perustuu Juvan kokemuksiin Jerusalemin kaivauksilla ja kuvaa tapahtumia Juvan näkökulmasta.

title: Kersti Juva

text: Juva on entisen arkkipiispan ja Helsingin yliopiston rehtorin Mikko Juvan ja tämän puolison Riitta Juvan esikoistytär. Perheessä korostettiin kielellisen ilmaisun ja kirjallisuuden merkitystä, ja nuori Juva luki kirjoja suorastaan ahmimalla. Oppikoulussa Juva kiinnostui erityisesti kuvataiteista. Juvan teini-ikä osui 1960-luvulle, jolloin nuoriso etsi voimakkaasti uutta. Juva koki uuden sukupolven tulon voimakkaasti ja kirjoitti laajasti lainatussa kirjoituksessaan "Teinilehteen" vuonna 1967: ”Mutta jos selviämme tästä, meistä tulee voimakas sukupolvi, karaistua terästä!”

title: Vehmaa (Juva)

text: Vehmaa on kylä Juvalla. Kylä sijaitsee viisi kilometriä Juvan keskustasta länteen Virtasalmentien varrella. Vehmaa on tunnettu Vehmaan kartanostaan, joka nykyään on erikoistunut luomuviljelyyn. Kartanon pihapiirissä toimii palkittu englantilainen teehuone, Teahouse of Wehmais () sekä myymälä Wehmais Deli&Deco. Aiemmin pihapiirissä oli myös Butiken på Landet vaatemyymälä. Kylässä on ennen toiminut peruskoulu.

title: Bruun

text: Johan Bruunin kaatumisen jälkeen hänen vaimonsa jäi lukuisine lapsineen suuriin taloudellisiin vaikeuksiin ja hänen pojistaan Hindrich ja Johan muuttivat Juvalle Juvan kirkkoherrojen suojeluun. He saivat Kankaankylän Kaartilan ratsutilan haltuunsa 1705. Tästä Juvan haarasta kehittyi voimakas talonpoikaissuku Juvalle. Juvalla on syntynyt Bruuneja eniten Suomessa.

title: Kersti Juva

text: Kersti Juva on palkittu käännöstyöstään lukuisia kertoja. Hän on saanut valtion kääntäjäpalkinnon 1976, 1986 ja 1998, WSOY:n palkinnon 1997, kirjallisuuden Suomi-palkinnon 1998, Agricola-palkinnon 1999 ja Suomen Kulttuurirahaston palkinnon 2006. Vuonna 2008 Taiteen keskustoimikunta nimitti Juvan viisivuotiseen taiteilijaprofessorin virkaan. Juvalle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014. Vuonna 2014 Kersti Juva vihittiin Itä-Suomen yliopistossa filosofian kunniatohtoriksi. Vuonna 2018 hän sai Pro Finlandia -mitalin.

title: Hatsola

text: Hatsola on kylä Juvalla Etelä-Savon maakunnassa. Se sijaitsee 7 kilometriä Juvan keskustasta lounaaseen valtatie 5:n läheisyydessä. Hatsola on tunnettu Juvan Luomu Oy meijeristä ja Pennan Liha Oy:n tilateurastamosta ja lihapalvaamosta. Kylällä sijaitsee myös peruskoulu. Hatsola rajoittuu etelässä Maivalan ja Ollikkalan kylään, lännessä Näärinkiin ja pohjoisessa Vehmaaseen.

title: Juva

text: Juva sijaitsee Etelä-Savossa, 43 km päässä Mikkelistä.[3]

title: Juva

text: Näkyvin Juvan nähtävyyksistä on Juvan harmaakivikirkko (E. B. Lohrmann, 1863) ja kirkkopuisto, Vanha hautausmaa ja Tuulimylly. Siellä on myös Gottlundin Tupa, jossa K. A. Gottlund perimätiedon mukaan laulatti juvalaisia, kun hän keräsi merkittävän määrän runoja ja muuta kansanperinnettä vuosina 1815–16. Tuvan edessä on runonlaulajien muistokivi.[10] Gottlundin kierros on 7km:n pituinen luonto- ja kulttuurikierros, joka käsittää Juvan kirkonkylän kulttuurihistoriallisia kohteita sekä luonnonnähtävyyksiä. Kirkonkylä sijaitsee Jukajärven ja Salajärven välisellä kannaksella.

title: Remojärvi

text: Remojärvi on kylä Juvan kunnassa. Kylä sijaitsee Juvan lounaisosassa Valtatie 5:n varrella, Mikkelin ja Juvan rajalla.

title: Maivala

text: Maivala on kylä Juvalla Etelä-Savon maakunnassa. Se sijaitsee 30 km Mikkelistä koilliseen ja 20 kilometriä Juvan kirkonkylältä lounaaseen lähellä valtatietä 5. Maivalan kylä on keskittynyt moreenidrumliinille, jonka harjumaisella selänteellä kylä sijaitsee.

title: Juva (Halikko)

text:
Juva on kylä Halikon kunnan pohjoisosassa Vaskiolla. Kylä sijaitsee Halikonjoen alkupäässä sen läntisellä puolella. Kyläalueeseen kuuluu kapea ja pitkä maakaistale, joka jatkuu luoteeseen aina Kumionojaan saakka.
Juvan nykyinen asutus on keskittynyt Pitkäojantien varteen.

title: Juva

text: Juva oli ennen vuotta 2009 Juvan seutukunnassa Rantasalmen, Joroisten ja Puumalan kanssa. Vuoden alussa Juva, Joroinen ja Rantasalmi liitettiin Pieksämäen seutukuntaan, sillä Pieksämäki ei voinut yksin muodostaa seutukuntaa. Tuolloin Puumala liitettiin Mikkelin seutukuntaan.

title: Juva

text: Linja-autoasema sijaitsee Juvan kirkonkylässä. Sieltä pääsee pikavuoroilla suoraan Helsinkiin, Kuopioon, Savonlinnaan, Joensuuhun, Kajaaniin ja Ouluun. Juvan pikavuoropysäkkejä ovat valtatie 5:llä Vehmaan tienhaara sekä Loukion ja Inkilän tienhaara ja valtatie 14:llä Paatela. Helsingin, Kuopion ja Oulun välillä liikennöi päivittäin molempiin suuntiin yöpikavuoro, joka pysähtyy Juvan kirkonkylän sijasta Vehmaan tienhaarassa. Viikonloppuisin Helsingistä Savonlinnaan liikennöi kaksi yöpikavuoroa Juvan kirkonkylän kautta.

title: Juvan seurakunta

text: Seurakunnan nykyinen kirkko on valmistunut vuonna 1863 ja sijaitsee Juvan kirkonkylässä. Kirkonkylässä sijaitsee myös vuonna 1976 valmistunut seurakuntatalo sekä 2014 valmistunut Toivonsali. Koikkalassa sijaitsee vuonna 1959 valmistunut Koikkalan kirkko, jossa on jumalanpalvelus kerran kuukaudessa. Vuorenmaassa sijaitsee 1954 valmistunut Vuorenmaan seurakuntakoti, jossa myöskin on jumalanpalvelus kerran kuussa.

title: Juvan lukio

text: Juvan yhteiskoulu perustettiin 1946 ja ensimmäiset ylioppilaat sieltä valmistuivat 1962. Juvan kunnan siirryttyä peruskoulujärjestelmään yhteiskoulu muuttui yläasteeksi ja lukioksi vuonna 1974. Juvan lukio sijaitsee edelleenkin samassa rakkennuksessa yläasteen kanssa. Vuodesta 1992 lähtien toiminut lukioteatteri on mahdollistanut opiskelijoiden soveltavan ilmaisun myös taiteellisella saralla.

title: Jukajärvi (Juva)

text: Järven rantaviivan pituus on 41 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3,0 kilometriä. Järven rannat ovat muuten alavaa maastoa, mutta Juvan kirkonkylällä oleva mäki jatkuu kaakkoon päin pitkänä drumliinimäkenä, joka erottaa järven Salajärvestä. Drumliinin luoteispäässä sijaitsee Pappilan ylämäki, jonka huippu ulottuu 140 metrin korkeuteen. Vielä korkeampi on Mustalahden rantaan viettävä Juvanmäki, jolla on korkeutta yli 145 metriä merenpinnasta. Rannat ovat pääasiassa metsämaastoa, joita jotkin pellot rikkovat. Järven pohjoisrannoille levittäytyy Juvan kirkonkylän taajama-alue. Järvien välissä on asutusalueita, mutta muualla on asutus haja-asutusta. Järven pohjoisrantaa seuraa valtatie 14, itärantaa seututie 434 ja etelärantaa yhdystie 15163. Yhdystien varressa sijaitsevat Kettulan ja Pattoin kulmakunnat.

title: Mikko Juva

text: Pitkään Luterilaisen maailmanliiton johtotehtävissä toiminut Juva valittiin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispaksi 1978. Hän ei ollut tätä aiemmin toiminut varsinaisessa papin virassa. Juva oli vapaamielinen teologi, joka pyrki aktiivisesti uudistamaan kirkon hallintoa ja otti rohkeasti kantaa yhteiskunnallisiin kysymyksiin. Tästä syystä hän joutui eri linjoille joidenkin kirkollisten ryhmittymien kanssa. Myös arkkipiispan työmäärä oli Juvan mielestä liian suuri. Juva jäi 1982 ennenaikaiselle eläkkeelle arkkipiispan virasta.

title: Salajärvi (Juva)

text: Järven rantaviivan pituus on 31 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 6 kilometriä. Vaikka Juvan keskustaajaman alueraja sijaitsee järvestä vain alle kilometrin päässä, on Partalanpellon ja drumliin päällä sijaitseva tienvarren asutus tiheää. Muualla järven ranta-asutus on lähinnä haja-asutusta ja vapaa-ajan asuntoja on alle 50. Niille johtaa tiet valtatieltä 14, seututieltä 434 ja Männynmäeltä Souruun menevältä tieltä.

title: Juva

text: Vuoden 2017 lopussa Juvalla oli 6 334 asukasta, joista 3 223 asui taajamissa, 3 053 haja-asutusalueilla ja 58 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Juvan taajama-aste on 51,4 %.[6] Juvan taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan eli kunnan keskustaajamaan Juvan kirkonkylään, jossa oli vuoden 2017 lopussa 3 223 asukasta.[7]

title: Koikkala

text: Koikkala (ennen ) on suurin ja keskeisin kylä Etelä-Juvalla Etelä-Savon maakunnassa. Etäisyys Juvan keskustaan on noin 25 km ja Mikkeliin 60 km. Koikkalan kylä sijaitsee Saimaan läheisyydessä, ja sen tunnetuin vesistö on Luonteri. Koikkalan kylämaisema on luokiteltu maakunnallisesti arvokkaaksi kylämaisemaksi, ja siihen kuuluu näkymät Luonterille ja Etelä-Savon korkeimmalle kohoumalle, Neitvuorelle. Koikkalan läheisiä kyliä ovat mm. Risulahti, Kaislajärvi, Hietajärvi, Maarala ja Pihlajasalo. Koikkalassa toimiva kyläyhdistys edustaa koko Etelä-Juvaa, kaikkia Etelä-Juvan kyliä sekä kyläläisiä.

title: Nevajärvi (Juva)

text: Järvessä on kartan mukaan kaksi saarta. Toinen sijaitsee järven luoteispäässä kivikkoisella matalikolla. Se on yli 60 metriä pitkä ja kapea saari. Toinen sijaitsee Montolanlahdella ja se on noin 50 metriä pitkä.

title: Juva

text: Juvalla toimivat urheiluseurat ovat Juvan Naisvoimistelijat, Juvan Urheilijat, Juvan Kisa, Juvan Ampujat ja Juvan nuorisopesis (JuNu), joka pelaa Sinisellä Laguunilla, Suomen ainoalla sinisellä hiekkatekonurmialustaisella pesäpallokentällä.

title: Juva

text: Juvalla oli asutusta jo kivikaudella, jonka päättyessä seudulla on liikkunut saamelaisia sekä myöhemmin hämäläisiä ja karjalaisia metsästäjiä. Pysyvä asutus on saapunut alun perin Mikkelin suunnalta. Ensimmäiset uudisasukkaat asettuivat Saarijärven rannoille, Länsi-Juvalle jo luultavasti 1200-luvulla. Vuoden 1323 Pähkinäsaaren rauhassa Juva siirtyi Ruotsin valtapiiriin. keskiajalla Juva sai kiinteän, mutta harvan asutuksen. Keskiajalta on muistona myös Remojärven kappelin kalmistoalue.

title: Mikko Juva

text: Mikko Juva oli Turun yliopiston Suomen historian professorin ja rehtorin Einar W. Juvan poika. Hänen äitinsä oli Lempi (o.s. Kaila). Vuonna 1946 Juva meni naimisiin lääketieteen lisensiaatti Riitta Eleonora Brofeldtin kanssa. Jäätyään leskeksi vuonna 1990 Juva meni naimisiin agrologi Maisu Maija-Liisa Hägglundin (ent. Laurén) kanssa vuonna 1991. Juvalla oli neljä lasta: Kersti, s. 1948, Simo, s. 1950, Elina, s. 1953 ja Katriina (Kati), s. 1958.

title: Juva (Loimaa)

text: Juva on historiallinen kylä ja Loimaan keskustaajamaan kuuluva asuinalue Loimaalla. Se sijaitsee Loimijoen eteläpuolella Vesikoskesta länteen. Juva kuului vuoteen 1955 Loimaan maalaiskuntaan mutta liitettiin tuolloin yhdessä eräiden muiden alueiden kanssa silloiseen Loimaan kauppalaan, myöhempään Loimaan kaupunkiin, johon vuorostaan Loimaan maalaiskunta liitettiin 2000-luvulla. Juvalla sijaitsee Loimaan keskustaajamaa palveleva Juvan ulkoilualue.

title: Seija Juva

text: Juva meni koulun jälkeen töihin lelutehtaaseen Kouvolaan, mutta muutti Helsinkiiin 1959 ja opiskeli kuvanveistoa Taideteollisen ammattikoulun iltalinjalla. Päivätyönään hän toimi muun muassa offset-painon asemoijana. Perustettuaan perheen kuvanveistäjä Kari Juvan kanssa Seija Juva muun muassa suunnitteli koruja, koska "kaksi kuvanveistäjää samassa perheessä oli liikaa". Maalaustaiteen pariin Juva siirty 1970-luvun alussa. Juvan teoksia on käytetty kirjojen kuvituksena, mutta myös lehdissä, postikorteissa ja muissa painotuotteissa. Naivistisia teoksiaan Juva on maalannut öljyväreillä kankaalle.

title: Juva

text: Muita kunnan nähtävyyksiä ovat muun muassa Koikkalan kirkko (M. Välikangas, 1959), Juvan museo ja Juvan karjalaisten museo, jotka sijaitsevat Partalan kuninkaankartanon rakennuksissa. Juvan museon perusnäyttely puolestaan on "Lehmä ja me". Ruotusotamiehen torppa ja Koskilammen torppa Kuosmalassa kertovat menneiden vuosisatojen elämästä. Nuijasodan muistomerkit Koikkalassa ja Remojärvellä. Rapion Mylly Juvan Paatelassa on Suomen vanhin edelleen toimiva mylly. Rapion Mylly ja Rapion Myllyteatteri ovat Juvan vetovoimaisimpia matkailunähtävyyksiä. Butiken på Landet -kauppa Wehmaan Kartanon vanhassa tallissa on myös nähtävyys, jossa hevosten tilalla on omaperäinen vaatekauppa. Saman kartanon pihapiirissä toimii myös englantilaistyyppinen teehuone TeaHouse of Wehmais, joka valittiin vuonna 2015 Suomen parhaaksi teehuoneeksi.


query: Missä Kökarin kirkko sijaitsee?

title: Kökarin kirkko

text: Kökarin Pyhän Annan kirkko on pääosin harmaakivestä tehty torniton pitkäkirkko Kökarissa Ahvenanmaan saaristossa. Nykyinen kirkko on tiettävästi Kökarin kolmas. Se rakennettiin vanhan luostarikirkon raunioille hyödyntäen jo olemassa olleita peruskiviä. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1769 Antti Piimäsen johdolla. Kirkko kuitenkin valmistui vasta kymmenisen vuotta Piimäsen kuoleman jälkeen vuonna 1784. Alkuperäisestä suunnitelmasta poikettiin työn kuluessa, ja vanhan luostarikirkon raunioiden kiviä hyödynnettiin mahdollisuuksien mukaan.

title: Kökar

text: Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kökarin alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta.

title: Kökar

text: Kökarin saaret olivat esihistoriallisella ajalla suurimmaksi osaksi meren alla, joten muinaislöytöjä on tehty niukasti. Nykyinen asutus on saanut alkunsa luultavasti 1100- ja 1200-luvuilla ja asukkaat ovat tulleet Ahvenanmantereelta. Hamnön saarella sijaitsi yksi Suomen kolmesta tunnetusta keskiaikaisesta fransiskaaniluostarista, Kökarin fransiskaanikonventti. Tarkkaa tietoa luostarin perustamisajankohdasta ei ole – ensimmäinen varma asiakirjamaininta siitä on vuodelta 1472 –, mutta se hävisi jo ennen 1500-luvun puoliväliä. Kökarilaisten pääelinkeino oli vuosisatojen ajan kalastus, ja tärkeintä saaliskalaa silakkaa vietiin jo keskiajalla Turkuun ja Tukholmaan, 1800-luvulta lähtien myös Helsinkiin ja Tallinnaan. Vuoden 1537 maakirjassa mainittiin jo kaikki Kökarin kylät ja sen mukaan pitäjässä oli 69 veroa maksanutta talonpoikaa. Väestön kokonaismääräksi on arvioitu 400–500 henkeä.

title: Kökarin fransiskaanikonventti

text: Luostariveljestön koosta ei juuri tiedetä, vain joitakin nimiä tunnetaan. Esimerkiksi Södermanlandista kotoisin ollut Ericus Olaui oli jonkun aikaa Kökarin guardianina (johtajana). Myöhemmin hän toimi Tukholman konventin lehtorina. Mahdollisesti myös teologian tohtorilla Stephanus Laurentiilla oli siteitä Kökariin. Hän toimi Viipurin guardianina ja oli myöhemmin fransiskaanien Pohjoismaisen provinssin ministeri vuosina 1478–1493. Hän myös suoritti vuosina 1481–1482 ainoana suomalaisena keskiajalla Roomassa teologian tohtorin tutkinnon. Hänen kuoltuaan vuonna 1496 Tanskan Viborgissa hänet tuotiin haudattavaksi Kökarin luostarikirkkoon, mikä viittaa hänellä olleen kytköksiä myös tähän luostariin.

title: Otterböten asuinpaikka

text: Asuinpaikka sijaitsee Otterböten kallioilla jyrkänteiden antamassa luontaisessa suojassa. Paikan kautta kulkee luontopolku, jolle pääsee joko Karlbystä alkavalta Oppsjön järven ohittavalta kylätieltä tai Överbodasta haarautuvan Kökarin kirkolle johtavalta tieltä. Kirkolle johtavalla tiellä on tien varressa paikoitusalue ja siihen on pystytetty opastaulu. Paikoitusalueelta on asuinpaikalle matkaa kävelypolkua pitkin 600–700 metriä.[1][2][3]

title: Kökarinselkä

text: Köökarinselkä () on merenselkä Ahvenanmaalla Kökarin ja Föglön saarten välissä. Kökarin ja Föglön etäisyys on noin 18 kilometriä.

title: Kökarin kirkko

text: Kirkossa on istumapaikkoja 250 hengelle. Pneumaattiset 6-äänikertaiset ja 2-sormioiset urut on rakentanut J. A. Zachariassen vuonna 1911. Kirkon alttaritauluna on G. Sveidelin maalaama Ehtoollisen asettaminen vuodelta 1804. Kirkon pihapiirissä on vuodelta 1846 peräisin oleva puinen kellotapuli, joka korjattiin ja rakennettiin osin uudelleen 1878–1879.

title: Gabriel Gotthard Sweidel

text: Sweidelin teoksia on Ateneumin taidemuseossa. Korppoon kirkkoon valmistui vuonna 1792 alttaritaulu ”Ehtoolisen asettaminen”, joka sijaitsee kirkon pohjoisseinällä. Lisäksi hän on maalannut alttaritaulun Kökarin kirkkoon 1803, Angelniemen kirkkoon 1811 ja Kokemäen kirkkoon.

title: Kökarin fransiskaanikonventti

text: Kökarin lisäksi fransiskaaneilla oli Suomessa luostarit Viipurissa ja Raumalla.

title: Ahvenanmaan maakunta

text: Jomalan kirkko on Suomen vanhin kivinen pitäjänkirkko ja vanhin muurattu kivirakennus.[151][152] Myös Eckerön, Finströmin, Föglön, Getan, Hammarlandin, Kumlingen, Kökarin, Lemlandin, Saltvikin, Sundin ja Vårdön kirkot ovat keskiaikaisia kivikirkkoja. Lisäksi Lemlandissa on Lemböten kappeli, joka on keskiaikaisen kivikirkon raunio. Brändön, Lumparlandin ja Sottungan kirkot on rakennettu puusta. Maarianhaminassa sijaitsevat Pyhän Yrjön kirkko ja 1969 rakennettu Pyhän Martin kirkko.[153][154]

title: Sottunga

text:
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Sottungassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Seurakunta toimii myös Föglön ja Kökarin kuntien alueilla.

title: Kökar

text: Kökar on Suomen kunta, joka sijaitsee Ahvenanmaan maakunnassa. Kökarissa on asukasta (), ja se on asukasluvultaan Suomen toiseksi pienin kunta. Kökar mainittiin Föglön kappeliseurakuntana vuonna 1544 ja se itsenäistyi vuonna 1908. Nykyisin Kökar, Föglö ja Sottunga muodostavat yhdessä Ahvenanmaan eteläisen saaristoseurakunnan.

title: Kökar

text: Kökariin pääsee Ålandstrafikenin lautalla Korppoon Galtbystä ja Lumparlandin Långnäsistä. Lautta pysähtyy kunnan pääsaarella ja Kyrkogårdsössä. Lauttamatkat sekä Korppoosta että Långnäsistä Kökariin kestävät noin 2,5 tuntia.

title: Föglö

text: Föglö koostuu useista saarista, joista suurin osa on asumattomia. Suurimmat saaret ovat Hummersölandet, Kyrklandet, Degerö, Sonnbodalandet ja Östersocknen. Näistä Östersocknen on Ahvenanmaan saarista pinta-alaltaan kuudenneksi suurin, Hummersölandet kahdeksanneksi suurin ja Degerö yhdeksänneksi suurin. Yleisilmeeltään Föglö on karua ja maisemaa leimaavat pienet peltoaukeat. Saarten väliset salmet ovat enimmäkseen varsin matalia ja kuljettavissa vain pikkuveneillä. Föglönselkä erottaa Föglön länsipuolella olevista Lemlandista ja Lumparlandista; Föglön itäpuolella on Kökarinselkä. Kaukana Itämerellä, noin 60 kilometriä kirkosta etelään, sijaitsee naapurikuntaan Kökariin kuuluva Bogskär, jolla on vuonna 1882 rakennettu majakka.

title: Kökar

text: Kökarista on 1900-luvun alkupuolella joissakin yhteyksissä käytetty suomenkielistä nimeä Köökari.

title: Kökar

text: Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Kökarin kunnan nykyisellä alueella.

title: Kökar

text: Vuoden 2017 taajamarajauksen mukaan Kökarissa ei ole lainkaan taajamia. Vuoden 2017 lopussa Kökarissa oli 236 asukasta, joista 232 asui haja-asutusalueilla ja 4 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa.

title: Enercon

text: Enerconin 500 kW:n tuulivoimaloita Suomeen on pystytetty neljä. Yksi niistä kuuluu Ålands vindenergiandelslagille ja sijaitsee Kökarlla, toinen sijaitsee Vårdöllä ja kolmas sekä neljäs Finströmissä.

title: Kökarin vaakuna

text: Kökarin vaakuna on Kökarin kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa tämän ulkosaaristolaiskunnan tärkeimpään elinkeinoon kalastukseen.

title: Kökar

text: Kökarin vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja se on vahvistettu vuonna 1952.

title: Kökar

text:
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kökarissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Seurakunta toimii myös Föglön ja Sottungan kuntien alueilla.

title: Kökarin kirkko

text: Luokka:Kökar Luokka:Ahvenanmaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen keskiaikaiset kivikirkot Luokka:Suomen pitäjänkirkot

title: Kökar

text: Kökarin pinta-ala on  km² (), josta  km² on maata,  km² sisävesiä ja loput  km² merta.

title: Kökarin fransiskaanikonventti

text: Kökarin fransiskaanikonventti oli fransiskaaniluostari, joka perustettiin Kökariin Ahvenanmaan saaristoon viimeistään vuoden 1470 tienoilla. Luostari mainitaan ensi kertaa vuonna 1472 (nimellä ”Conuentu Tiokkarlensis”), mutta se on saatettu vihkiä käyttöön jo 1450-luvulla ja saarella on saattanut olla munkkeja jo 1300-luvulla. Vuodelta 1484 on merkintä, jossa mainitaan ”Kiökars Klöster”, eli konventtia on tuolloin kutsuttu myös lyhyemmin Kökarin luostariksi.

title: Kökar

text: Kökar on yksikielisesti ruotsinkielinen:  prosenttia sen asukkaista on äidinkieleltään ruotsinkielisiä ja  prosenttia suomenkielisiä.

title: Kökarin kirkko

text: Alueella oli ehkä kolmekin peräkkäistä puukirkkoa 1300-luvun jälkipuoliskolta lähtien. Arviolta vuosien 1510 ja 1520 välillä Kökariin rakennettiin harmaakivestä luultavasti kaksilaivainen kirkko fransiskaaniluostarin käyttöön.[1] Vanha luostarikirkko säilyi käytössä ainakin vuoteen 1544, jolloin Kökar liitettiin kappeliseurakuntana Föglöhön. 1600-luvun puolivälissä kirkon tiedetään jo olleen raunioitunut, sillä 1640-luvulla annettiin määräys uuden kirkon rakentamisesta.[1] Suorakaiteen muotoinen puukirkko palveli seurakuntaa 1646–1785.

title: Kökarin kirkko

text: Kirkon pohjoisella sivustalla oli alun perin puusta rakennettu sakaristo, joka kuitenkin korvattiin kivirakenteisella vuonna 1876. Erikoinen piirre kirkossa on sen epäsymmetrisyys: länsipääty on perinteinen suorakulmainen, itäinen kuoripääty puolestaan kolmitaitteinen. Kattorakenne on jyrkkälappeinen satulakatto, jonka itäinen pää on aumattu. Kirkon sisäkattona on lautarakenteinen tasalakinen holvi.

title: Föglö

text:
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Föglössä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Seurakunta toimii myös Kökarin ja Sottungan kuntien alueilla.

title: Kökar

text: Kökarin naapurikunnat ovat Föglö, Parainen ja Sottunga. Suomen eteläisimmät saaret Bogskärissä kuuluvat Kökariin. Suurimmat saaret ovat pääsaari ja Hellsö, joista jälkimmäinen on Ahvenanmaan saarista pinta-alaltaan kymmenenneksi suurin. Kökarin itäpuolella on Kihdin merenselkä ja länsipuolella Kökarinselkä. Kunnan alueella ovat Suomen ainoat tunnetut marjakuusen luontaiset esiintymät.

title: Föglö

text: Föglön seurakunta on perustettu tiettävästi jo paljon ennen vuotta 1540. Siitä erosivat Kökar vuonna 1908 ja Sottunga vuonna 1914. Nykyisin Föglö, Sottunga ja Kökar muodostavat jälleen yhteisen seurakunnan (Ahvenanmaan eteläinen saaristoseurakunta), joka kuuluu Porvoon hiippakuntaan. Föglön kirkko sijaitsee Kyrklandetin pohjoisrannalla ja Östersocknenin saarella olevassa Sandan kylässä on rukoushuone.Föglön pitäjäruoaksi äänestettiin 1980-luvulla siikakeitto.


query: Kuka on käsikirjoittanut Transformer -elokuvien ensimmäisen osan?

title: Transformers (elokuva)

text: Don Murphy ja Tom DeSanto aloittivat elokuvan toteuttamisen vuonna 2003. Seuraavana vuonna Steven Spielberg liittyi elokuvan tuottajiin, ja Roberto Orci sekä Alex Kurtzman vaittiin käsikirjoittajiksi. Yhdysvaltain asevoimat ja General Motors lainasivat ajoneuvoja ja lentokoneita kuvauksia varten, mikä säästi rahaa ja lisäsi elokuvaan realismin tunnetta.

title: Olle Hellbom

text: Hellbom tuli tunnetuksi Astrid Lindgrenin kirjoihin perustuvista elokuvista, joita onkin suurin osa hänen tuotannostaan. Lisäksi Hellbom on tuottanut ja käsikirjoittanut elokuvia.

title: Halloween III – pahuuden yö

text: Halloween III – pahuuden yö ("Halloween III: Season of the Witch") on kauhuelokuva vuodelta 1982 ja Halloween-sarjan kolmas osa. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Tommy Lee Wallace. Ensimmäisen "Halloween" -elokuvan ohjannut John Carpenter toimi elokuvan tuottajana ja säveltäjänä.

title: American Pie Presents: The Book of Love

text: American Pie: Book of Love on American Pie -elokuvasarjan seitsemäs osa. Elokuvan käsikirjoittanut David H. Steinberg lupailee sarjan palaavan juurilleen, ja näyttelijäkaartissa on mukana ainakin kaikissa edellisissä American Pie -elokuvissa Mr. Levensteiniä näytellyt Eugene Levy. Alun perin elokuvassa piti olla mukana jo ensimmäisessä ja toisessa American Pie:ssa näytellyt Tara Reid, mutta hän jäi pois, koska tuotantoyhtiöllä oli erimielisyyksiä.

title: Megatron

text: Elokuvassa "Transformers – Tuhon aikakausi" Megatron ei ollut kokonaan kuollut. Hänen mielensä oli yhä aktiivinen ja yhtiö nimeltä KSI on kerännyt talteen hänen sekä muiden transformereiden jäännökset rakentaakseen omia transformereita. Mutta Megatron oli jatkuvasti manipuloinut heidän luomustensa syntyprosessia ja valtasi lopulta Galvatronin uudeksi kehokseen. Hän alisti mielenhallinnan alle Stingerin, Junkheapin, Trax-yksiköt ja muut KSI:n luomukset tehdäkseen näistä osan uutta armeijaa.

title: Transformers (elokuvasarja)

text: Uusi järjestö nimeltä TRF (Transformer Reaction Force) metsästää transformereita, joita on alkanut saapua Maahan yhä enemmän. Sillä välin englantilaisjaarli ja historioitsija Sir Edmund Burton (Anthony Hopkins) värvää sekä Cade Yeagerin että Oxfordin yliopiston professori Viviane Wemblyn (Laura Haddock) estämään Quintessaa (Gemma Chan) ja tämän aivopesemää Optimus Primea tuhoamasta Maata. Elokuvan ensi-ilta oli 21. kesäkuuta 2017. Tämä on viimeinen Michael Bayn ohjaama Transformers-elokuva.

title: Romuttaja (Transformers)

text: Elokuvassa "" esiintyi Autobotti, jolla oli Topspinin vartalo, mutta Leadfootin pää. Hän oleskeli Seymour Simmonsin kanssa Kuubassa, jonne osa Autoboteista oli paennut Transformer Reaction Forcea. Hahmon äänenä oli Steven Barr ja lopputeksteissä hahmolle oli annettu nimi Volleybot.

title: Kolmetoista Primea

text: Transformerien jumala, Primus loi kolmentoista alkuperäistä transformeria (joista jokainen on myös Prime), joiden tehtävä oli puolustaa Cybertronia pahalta Unicronilta. Heitä nähdään hahmoina sarjoissa hyvin harvoin. Mutta "Transformers"-elokuvasarjassa ja "issa" transformerit eivät ole Primuksen luomia ja lisäksi alkuperäisten Primejen taru on näissä tarinoissa joko täysin muunneltu tai olematon. Useimmista jatkumoista kuitenkin suuri osa 13 alkuperäisestä Primesta todennäköisimmin kuoli kauan ennen Autobottien ja Decepticonien välisen sodan alkua.

title: Uusikuu (kirja)

text: Vuoden 2008 marraskuussa ensimmäisen elokuvan suuren taloudellisen menestyksen jälkeen Summit Entertainment ilmoitti tekevänsä elokuvaversion myös kirjasarjan toisen osan "Uudenkuun" pohjalta. Samalla Summit Entertainment ilmoitti myös, ettei "Twilight – Houkutuksen" ohjaaja Catherine Hardwicke palaa ohjaamaan toista osaa vaan ohjaajana toimii Chris Weitz kun taas käsikirjoituksesta vastaa ensimmäisenkin elokuvan käsikirjoittanut Melissa Rosenberg. "Twilight – Uudenkuun" pääosissa jatkavat ensimmäisessäkin elokuvassa näytelleet Kristen Stewart, Robert Pattinson ja Taylor Lautner. Elokuva sai maailmanensi-iltansa 20. marraskuuta 2009.

title: Kolmetoista Primea

text: Ensimmäisiä Primeja, jotka Allspark loi, kutsuttiin elokuvan "" oheistuotteissa nimityksellä Primejen Dynastia (). Toisin kuin muissa jatkumoissa, tässä heitä on seitsemän, eivätkä he muuntaudu miksikään. Nämä seitsemän Primea erosivat transformereista monella muullakin tavalla. He olivat paljon voimakkaampia ja heillä oli erilaisemmat näkösensorit ja lisäksi he kykenivät avaamaan avaruussiltoja eli transdimensionaalisia portaaleja ilman minkäänlaisen laitteen apua (transformereista myös Etsijät kykenivät siihen).

title: Indiana Jones ja tuomion temppeli

text:
Lawrence Kasdan oli käsikirjoittanut "Kadonneen aarteen metsästäjät" yhdessä Lucasin kanssa, mutta hän ei osallistunut jatko-osan tekemiseen aloitettuaan uransa elokuvaohjaajana. Tästä syystä elokuvan käsikirjoittajiksi palkattiin aiemmin muun muassa Lucasin "Svengijengi '62" -elokuvan käsikirjoittaneet Willard Huyck ja Gloria Katz.
Tarinaa kehittäessään George Lucas halusi tehdä elokuvasta tietoisesti synkemmän kuin "Kadonneen aarteen metsästäjistä". Spielbergin mukaan Lucasin käsitys trilogian juonesta oli se, että toisen osan tulisi aina olla synkempi kuin ensimmäisen. Esimerkiksi toinen Lucasin tekemistä "Tähtien sota" -elokuvista, "Imperiumin vastaisku", oli ollut teemoiltaan ensimmäistä osaa synkempi.

title: Transformers: Prime

text:
Olento, jonka veri, pimeä energon, on Megatronin käyttämä energianlähde. Hän on transformerien luojan, Primuksen, ilkeä vastine. 13 alkuperäistä Primea kukistivat hänet ja hän jäi leijumaan avaruuteen, kunnes Maa muodostui hänen ympärilleen. Hän heräsi jaksossa ""Yksi nousee, osa 1"" planetaarisen järjestäytymisen seurauksena. Mutta Optimus vaivutti hänet takaisin uneen jaksossa ""Yksi nousee, osa 3"". Hän kuitenkin palasi elokuvassa "Predacons Rising".
Nimitys kaikista pimeän energonin luomista epäkuolleista transformereista.
Pienestä koostaan huolimatta Cybertronin vaarallisimpia tuholaisia. Syövät metallia, varsinkin elävää sellaista.
Optimuksen mentori ja yksi alkuperäisistä Primeista. Lähetti Iaconin arkistoissa säilytetyt Autobottien reliikit ja Decepticoneilta takavarikoidut sota-aseet aikoinaan Maahan. Jakson ""Kapina"" mukaan hän on oletettavasti kuollut.

title: Hei, taas me lennetään!

text: Hei, taas me lennetään "(Airplane II: The Sequel)" on jatko-osa elokuvalle "Hei, me lennetään". Elokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut Ken Finkleman. Elokuva sai ensi-iltansa 10. joulukuuta 1982.

text: Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 () on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut J. K. Rowlingin samannimiseen romaaniin perustuva fantasiaelokuva. Se on jatko-osa elokuvalle "Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1" sekä samalla "Harry Potter" -elokuvasarjan kahdeksas ja viimeinen osa. Sen on ohjannut David Yates ja käsikirjoittanut Steve Kloves. Elokuvan on tuottanut Rowling yhdessä David Heymanin ja David Barronin kanssa. Viimeinen osa seuraa Harry Potteria, kun tämä yrittää löytää ja tuhota Lordi Voldemortin hirnyrkit. Elokuvan pääosissa esiintyvät Daniel Radcliffe, joka näyttelee Harry Potteria, Rupert Grint (Ron Weasley) sekä Emma Watson (Hermione Granger). Muita päärooleja elokuvassa esittävät Ralph Fiennes, Helena Bonham Carter, Alan Rickman ja Maggie Smith.

title: Graffiti meissä

text: Graffiti meissä on vuonna 2006 valmistunut, Misty Friday Films -nimisen findie-elokuvaryhmän ensimmäinen elokuva. Sen on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut Miika Ullakko, joka myös esittää elokuvan pääosan. Elokuvalle valmistui jatko-osa, "Mitä meistä tuli", vuonna 2009.

title: Joss Whedon

text: Joseph ”Joss” Hill Whedon (s. 23. heinäkuuta 1964, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja, tuottaja, sarjakuvakäsikirjoittaja ja joskus myös säveltäjä ja näyttelijä. Hänet tunnetaan luomistaan televisiosarjoista Buffy, vampyyrintappaja (1997–2003), Angel (1999–2004), Firefly (2002), Dollhouse (2009–2010) ja S.H.I.E.L.D. Agentit (2013–). Lisäksi Whedon on käsikirjoittanut elokuvan Toy Story – leluelämää (1995), ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvan Serenity (2005), käsikirjoittanut ja tuottanut elokuvan The Cabin in the Woods (2012) sekä ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvat The Avengers (2012) ja Avengers: Age of Ultron (2015).

title: Twilight – Houkutus

text: Twilight – Houkutus () on yhdysvaltalainen vuoden 2008 elokuva. Sen on ohjannut Catherine Hardwicke ja käsikirjoittanut Melissa Rosenberg yhdessä Hardwicken kanssa. Sen pääosissa näyttelevät muun muassa Kristen Stewart ja Robert Pattinson. "Twilight – Houkutus" perustuu yhdysvaltalaisen kirjailijan Stephenie Meyerin kirjoittaman kirjasarjan ensimmäiseen osaan "Houkutus". Se on Summit Entertainmentin tuottaman Meyerin kirjoihin perustuvan elokuvasarjan ensimmäinen osa, ja sitä seuraavat vuoden 2009 "Twilight – Uusikuu" ja vuoden 2010 "Twilight – Epäilys".

title: Anna Karina

text: Karina aloitti uransa Tanskassa muun muassa kabaree-esityksissä, mainoksissa ja lyhytfilmeissä. Hän muutti Pariisiin vuonna 1958. Karina työskenteli mallina, kunnes ohjaaja Jean-Luc Godard löysi hänet. Heidän ensimmäinen yhteinen elokuvansa oli "Pikku sotilas" (1960). Godard oli tarjonnut hänelle osaa elokuvassa "Viimeiseen hengenvetoon", mutta hän torjui sen riisuutumiskohtauksen vuoksi. Karina on esiintynyt seitsemässä Godardin elokuvassa, kuten "Nainen on aina nainen" ja "Laittomat". Karinan ura ei ole kuitenkaan rajoittunut Godardin elokuviin, vaan hän on näytellyt myös muiden ohjaajien elokuvissa. Hän ohjasi oman ensimmäisen ohjaustyönsä "Vivre Ensemble" vuonna 1973 ja on käsikirjoittanut elokuvan "Last Song". Anna Karina on ollut suosittu myös laulajana. Hän on edelleen aktiivinen näyttelijä, ja hänen tuorein elokuvansa näyttelijänä on "Moi César, 10 ans 1/2, 1m39" (2003).

title: Napapiirin sankarit 2

text: Napapiirin sankarit 2 on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Teppo Airaksinen. Se on jatko-osa elokuvalle "Napapiirin sankarit". Elokuvan on käsikirjoittanut ensimmäisen osan tapaan Pekko Pesonen.

title: Transformers – Tuhon aikakausi

text: Kelsey Grammer näyttelee transformereita vastustavaa virkamiestä.[10] Nälkäpeli-elokuvista tuttu Stanley Tucci näyttelee keinotekoisia transformereita luovan yhtiön johtajaa, televisiosarjasta Moonlight tuttu Sophia Myles tämän geologiassistenttia, sekä elokuvasta Resident Evil: Retribution tuttu kiinalaisnäyttelijä Li Bingbing yhtiön kiinalaista yhteistyökumppania.[11][12][13][14][15] T. J. Miller näyttelee Caden mekaanikkotoveria sekä Titus Welliver transformereita metsästävien agenttien kenttäjohtajaa.[16][17]

title: The Predator (elokuva)

text: The Predator on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Shane Black. Black on myös käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Fred Dekkerin kanssa. Elokuva ei ole uudelleenfilmatisointi vaan jatko-osa.

title: Ikikipinä

text: Michael Bayn ohjaamissa ""Transformers"-elokuvissa" Ikikipinää kutsuttiin tekstityksissä (televisioversiota lukuun ottamatta) "Allsparkiksi". Allspark on kuutio, jonka energia pystyy luomaan mistä tahansa koneesta transformerin tai korjaamaan tämän entiselleen. Toisin kuin useimmissa jatkumoissa, joissa transformerit olivat Primusin luomia, elokuvissa Allspark olikin luonut kaiken elämän Cybertronilla.

title: Quintesson

text: Elokuvan "Transformers – Tuhon aikakausi" takaumakohtauksissa ”Luojiksi” kutsuttu avaruusoliorotu, joka perustuu Quintessoneihin, saapui Maahan ja he pudottivat Maan pinnalle useita ”Siemeniksi” kutsuttuja pommeja, jotka räjähtäessään cybermuunsivat osan Maasta metalliksi, josta transformerit rakennettiin. Kun palkkionmetsästäjä Lockdown vangitsi Optimus Primen, hän paljasti työskentelevänsä Luojille.

title: Predacon

text: Kirjan "" mukaan Predaconit olivat muinaisia cybertronilaisia petoja, jotka muistuttivat lohikäärmeitä ja aarnikotkia. Kun suurin osa 13 alkuperäisestä Primesta oli kuollut tai lähtenyt Cybertronilta, alkoi Evoluution aikakausi, jolloin syntyi uusia transformereiden sukupolvia. Suurin osa ensimmäisten sukupolvien edustajista oli Predaconeja. Aluksi ne saalistivat muita transformereita, kunnes niiden johtaja, Predaking, hävisi kaksintaistelussa Primejen johtajalle, Primalle. Primaa ei taistelun jälkeen enää nähty ja Predaconit kuolivat sukupuuttoon, kun suuret meteoriparvet ja voimakkaat aurinkomyrskyt vaivasivat Cybertronia (tapaus sunnettiin "Suurena mullistuksena").

title: Quintesson

text: Kun Quintessonit lopulta saapuivat Cybertronille, Alpha Trion, tunnisti niiden alkuperän. Mutta ei saanut koskaan tietää mitä itse Quintus Primelle oli tapahtunut niiden luomisen jälkeen. Lisäksi vastoin Quintuksen toiveita, Quintessonit vain esittivät olevansa Cybertronin asukkaiden liittolaisia. Myöhemmin ilmeni, että nämä halusivat orjuuttaa heidät. Tätä ajanjaksoa kutsuttiin Cybertronin historiassa Vihan kaudeksi (). Quintessonien vallan alla suuri osa uusista transformereista luotiin vailla nimeä tai persoonallisuutta. Mutta lopulta Sentinel Primen johdolla Quintessonit ajettiin pois Cybertronilta. Quintessonit olivat sitä ennen ehtineet opettaa transformereille merkittäviä asioita, kuten opettaneet heidät käyttämään T-Cog -mekanismejaan muuntautumiseen (vaikka Alpha Trion oli aiemmin salannut transformereilta T-Cogien olemassaolon) sekä rakentamaan avaruussiltoja.

title: Unicron

text:
Unicron tulee mukaan elokuvassa "". Elokuvan alussa Unicron hyökkää planeetta Lithonen kimppuun ja tuhoaa planeetan sekä sen asukkaat sukupuuttoon. Unicron muuntaa kuolevan Megatronin omaksi viestintuojakseen, voimakkaaksi ja vaaralliseksi Galvatroniksi. Unicron antaa Galvatronin tehtäväksi tuhota Autobottien johtajien Johtajuuden Matrixin, koska kyseessä on ainoa asia universumissa, mitä Unicron pelkää. Ainoa, millä on voimaa tuhota hänet. Galvatron yritti kuitenkin tuhota Matrixilla Unicronin, mutta Matrix ei totellut häntä. Unicron hyökkäsi Cybertronin kimppuun ja alkoi tuhota planeettaa. Hänen sisälleen joutuneet Autobotti Hot Rod ja Galvatron yrittivät liittoutua, mutta Unicron käytti henkistä yhteyttä, ottaakseen Galvatronin valtaansa. Lopulta Hot Rodista Autobottien uudeksi johtajaksi muuttunut Rodimus Prime tuhosi Unicronin, avaamalla Matrixin päästämällä sen voimat valloilleen. Lopulta Unicron räjähti ja vain hänen päänsä jäi jäljelle ja se alkoi kiertää Cybertronin ympärillä.
Autobottien ja Decepticonien välisen taistelun aikana transformerien jumala, Primus heräsi ja huusi valtavan tuskanhuudon. Tällöin Primuksen ikuinen vastustaja, Unicron, paikallisti miljoonia vuosia etsimänsä Cybertronin ja lähti kohti sitä. Autoboteille tuli kiire löytää kadonnut Matrix, jolla legendojen mukaan voidaan pysäyttää Unicron. Hieman ennen saapumistaan, Unicron lähetti sanansaattajansa, joita johti Galvatron, Cybertronille pelottamaan paikallisia Autobotteja ja tappamaan näiden johtaja, Emirate Xaaron. Kun kaikki Transformerit olivat saapuneet Cybertronille, Unicron otti henkisen yhteyden omiin, aivopesemiinsä Transformereihin ja määräsi nämä tappamaan Transformerien johtajana toimivan Optimus Primen. Puolta vaihtanut Galvatron kuitenkin pelasti Optimuksen. Lopulta Unicron saapui Cybertronille ja joutui taisteluun, heikkoja ja pieniä transaformereita vastaan. Unicron tappoi lukuisia Autobotteja ja Decepticoneja, mm. Decepticon-johtaja Scorponokin, Autobottijohtaja Emirate Xaaronin ja transformerien jumala Primuksen.
Lopulta Optimus Prime sai Matrixin hallintaansa ja lennätti itsensä ja avautuvan Matrixin suoraan Unicronin suusta sisälle. Tämän jälkeen tapahtui valtava räjähdys, joka tuhosi Unicronin lopullisesti. Myös Optimus Prime kuoli pian tämän jälkeen, räjähdyksestä saamiinsa vammoihin.

title: Se – Toinen luku

text: Se: Toinen luku () on vuonna 2019 ensi-iltansa saava yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka ohjaa Andrés Muschietti. Elokuva on jatko-osa vuoden 2017 elokuvalle "Se". Molemmat osat perustuvat Stephen Kingin romaaniin "Se" vuodelta 1986. Elokuva sijoittuu 27 vuotta edellisen elokuvan tapahtumien jälkeen vuoteen 2016. Bill Skarsgård palaa Pennywisen rooliin. Elokuvan on käsikirjoittanut Gary Dauberman.

title: Meryl Streep

text: Vuonna 2018 "Mamma Mia!" -elokuva sai jatko-osan "", jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Ol Parker. Streep palasi jatko-osaan muiden ensimmäisen elokuvien näyttelijöiden kanssa kuten Pierce Brosnan, Colin Firth, Amanda Seyfried, Dominic Cooper ja Christine Baranski.

title: Transformers: Kaatuneiden kosto

text: Transformers: Kaatuneiden kosto () on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut brittiläis-amerikkalainen tieteiselokuva, joka perustuu Hasbron Transformers-leluihin. Elokuvan ohjasi Michael Bay ja jonka vastaavaan tuottajana toimi Steven Spielberg. Se on jatko-osa vuoden 2007 elokuvalle "Transformers" sekä "Transformers"-elokuvasarjan toinen osa. Sam Witwicky joutuu jälleen osaksi Optimus Primen johtamien Autobottien ja Megatronin johtamien Decepticonien välistä sotaa. Hän alkaa kokea outoja näkyjä cybertronilaisista symboleista ja joutuu Decepticonien takaa-ajamaksi. Megatronin mestari ja ikivanha Decepticon nimeltä Fallen haluaa aktivoida koneen, jolla tuottaa energonia tuhoamalla Auringon sekä kaiken elämän maapallolta. Tässä elokuvassa esiintyi enemmän yksilöllisiä transformereita kuin yhdesäkään muussa elokuvasarjan osassa.

title: Houkutus (kirjasarja)

text: Twilight – Uusikuu () on Summit Entertainmentin tuottama vuoden 2009 elokuva, joka perustuu Houkutus-sarjan toiseen osaan Uuteenkuuhun. Elokuvan on ohjannut Chris Weitz[53] ja käsikirjoittanut Melissa Rosenberg.[54] Sen pääosissa ovat Kristen Stewart, Robert Pattinson ja Taylor Lautner. Summit Entertainment päätti tehdä Twilight – Uudenkuun ensimmäisen Houkutus-elokuvan suuren taloudellisen menestyksen jälkeen marraskuussa 2008.[55] Elokuvan kuvausten oli määrä alkaa 23. maaliskuuta 2009 Kanadan Vancouverissa,[56] mutta ne aloitettiin jo muutamaa päivää aiemmin.[57] Twilight – Uusikuu sai ensi-iltansa 20. marraskuuta 2009.[58]

title: Bond-tyttö

text: Elokuvien kaavaan kuuluu, että Bond viettelee yhdessä elokuvassa useita naisia. Se nainen, jonka kanssa Bond menee sänkyyn ensimmäisen kelan aikana, tapetaan toisen kelan loppuun mennessä. Elokuvaa "Elät vain kahdesti" käsikirjoittanut Roald Dahl kuvaili kaavaa niin, että Bond-elokuvaan kuuluu kolme tyttöä. Vihollinen tappaa ensimmäisen heistä ensimmäisen kelan jälkeen, mieluiten Bondin käsivarsille. Toinen tyttö on Bondia vastaan ja yleensä vangitsee hänet. Bond pelastautuu viettelemällä tytön. Tämä tyttö kuolee mielikuvituksellisella tavalla elokuvan puolessavälissä. Kolmas tyttö säilyy hengissä elokuvan loppuun asti.


query: Mikä on Honji suijaku teoria?

title: Honji suijaku

text: Honji suijaku () tarkoittaa Japanin buddhalaisessa terminologiassa Meiji-kaudelle saakka yleistä teoriaa, jonka mukaan buddhalaiset jumaluudet esiintyvät Japanille omaperäisinä kameina johdattaakseen japanilaiset pelastukseen[1][2]. Teorian mukaan jotkut kamit (mutteivät kaikki) ovat buddhalaisten jumaluuksien (, kirjaimellisesti ”alkuperäinen maa”) ilmentymiä (, kirjaimellisesti ”jälki”)[1][3]. Nämä kaksi entiteettiä muodostavat jakamattoman kokonaisuuden, ja teoriassa niiden piti olla toistensa suhteen tasa-arvoisia, mikä ei kuitenkaan historiallisesti aina toteutunut[4]. Esimerkiksi Nara-kauden alussa honji-osaa pidettiin tärkeämpänä[4]. Kamakura-kauden loppupuolella ehdotettiin myös, että kamit olisivatkin todellisuudessa honji-osa ja buddhat suijaku-osa[4].

title: Honji suijaku

text: Varhaiset buddhalaiset munkit eivät epäilleet kamien olemassaoloa, mutta he pitivät niitä omia buddhiaan alempiarvoisempina. Hindulaisiin jumaliin oli jo suhtauduttu aiemmin samalla tavalla: niitä oli pidetty valaistumattomina saṃsāran vankeina. Buddhalaisten väitteet paremmuudesta saivat osakseen vastarintaa, ja munkit yrittivät voittaa sen liittämällä tietoisesti kameja omaan uskomusjärjestelmäänsä. Japaninbuddhalaiset halusivat itse antaa jollakin tavalla kameille tasa-arvoisen aseman. Tasa-arvon saavuttamiseksi kehitettiin erilaisia keinoja, joista yksi oli honji suijaku -teoria.[1]

title: Honji suijaku

text: Käsitteen valtaisa merkitys voidaan havaita myös siitä, että Japanin keskiajalla ja esimodernilla ajalla sovellettiin laajalti ajatusta, jonka mukaan jotkin paikalliset ilmiöt voitiin yhdistää absoluuttiseen, pyhään kohteeseen. Japanin temppeleiden maa-alueita saatettiin esimerkiksi pitää buddhalaisten paratiisien paikallisina ilmentyminä, tai käsityöläisen työn voitiin ajatella olevan yhtä intialaisen buddhan pyhien tekojen kanssa.[8]

title: Honji suijaku

text: Honji suijaku -termin kehitti alun perin tendai-buddhalaisuus erottamaan absoluuttisen totuuden sen historiallisesta ilmenemistavasta, esimerkiksi ikuisen Buddhan historiallisesta Buddhasta tai absoluuttisen dharman sen todellisista, historiallisista muodoista. ”Honji” viittasi ensimmäiseen, ”suijaku” toiseen.[1][3] Termi esiintyy ensimmäisen kerran tässä merkityksessä Eizan daishiden -nimisessä tekstissä, jonka uskotaan kirjoitetun vuonna 825[3]. Honji suijaku -teoriaa alettiin myöhemmin soveltaa buddhiin ja kameihin; tässä kontekstissa sitä tiedetään käytetyn ensimmäisen kerran vuonna 901 teoksessa Sandai jutsuroku, jonka kirjoittaja huomauttaa: ”mahasattvat [buddhat ja bodhisattvat] ilmenevät ajoittain kuninkaina ja ajoittain kameina.”[3] On huomattava, että kahtiajakoa sovellettiin jumaluuksiin vain Japanissa, eikä esimerkiksi Kiinassa[1].

title: Honji suijaku

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Breen, John & Teeuwen, Mark| title = Shinto in History: Ways of the Kami| location = Honolulu| publisher = University of Hawaii Press| year = 2000| id = ISBN 978-0824823634}} Citation error, replace with{{cite book| author = Teeuwen, Mark & Rambelli, Fabio| title = Buddhas and Kami in Japan: Honji Suijaku as a Combinatory Paradigm| location = London| publisher = RoutledgeCurzon| year = 2002| id = ISBN 978-0415297479}}

title: Shinbutsu kakuri

text: Kun buddhalaisuus oli saapunut Japaniin, japanilaiset kehittivät paikallisten kamien ja uuden ulkomaisen uskonnon välille synkretismin, jota kutsutaan nimellä shinbutsu shūgō. Buddhalaisuus tuli maahan Kiinan kautta Asuka-kauden lopulla 500-luvulla. Sen sijaan, että japanilaiset olisivat hylänneet vanhat uskomuksensa, he yrittivät sopeuttaa ne uuteen ja olettivat molempien olevan tosia. Niinpä buddhalaiset temppelit liitettiin paikallisiin pyhäköihin ja toisin päin. Molemmat omistettiin sekä kameille että Buddhalle. Buddhalaisen vaikutuksen syvyys voidaan esimerkiksi nähdä nykyisissä pyhäköissä, joiden muoto suurine rukoushalleineen ja pyhine kuvineen on itsessään buddhalaista alkuperää.[2] Vaikutusvaltaisen honji suijaku -teorian mukaan, joka oli yleinen Meiji-kaudelle saakka, buddhalaiset jumaluudet jopa päättivät ilmaantua japanilaisille paikallisten kamien muodossa pelastaakseen heidät.[3]

title: Honji suijaku

text: Sōgyō Hachiman () eli ”Hachiman papin asussa” on yksi suosituimmista synkretistisistä jumalista. Kami esitetään pukeutuneena buddhalaisen papin asuun ja sitä pidetään kansan ja erityisesti sotilaiden suojelijana. 700-luvulta lähtien Hachimania kutsuttiin nimellä Hachiman daibosatsu eli ”suuri bodhisattva Hachiman”. Buddhalaisen papin asun on luultavasti tarkoitus olla osoitus siitä, että Hachiman oli vilpitön kääntyessään buddhalaisuuteen. Viimeistään 1200-luvulla myös muita kameja alettiin esittää taiteessa buddhalaiseen asuun pukeutuneina.[11]

title: Šintolaisuus

text: 1300-luvun alussa syntyi eräänlainen kaksinainen šintolaisuus ("ryōbu shintō"), jossa buddhalaisuus ja šintolaisuus yhdistyivät. Buddhalaisuuteen tuotiin šintolaisuudesta kameja ja šintolaisuuteen kameina pidettyjä Buddhan ilmentymiä ("honji suijaku"). Šintolaispyhäköissä alkoi toimia buddhalaismunkkeja, ja kummankin uskonnon riitit sekoittuivat toisiinsa tai suoritettiin molemmat, eivätkä ihmiset enää erottaneet kumpi on kumpaa. Kokonaan uskonnot eivät kuitenkaan sulautuneet Japanissa yhteen, vaan ne elivät rinnakkain ja eri elämänalueille eriytyneinä ("shinbutsu kakuri").

title: Honji suijaku

text: Vallalla olleen tulkinnan kamien ja buddhien suhteesta kyseenalaisti teoria, jota nykytutkijat kutsuvat termeillä han honji suijaku (, ”käänteinen honji suijaku”) tai shinpon butsujaku (). Uuden teologian mukaan kamit olivatkin buddhia tärkeämpiä[12]. Teorian kannattajat uskoivat, että vaikka buddhat olivat saavuttaneet valaistumisen, kamit olivat jo valmiiksi kirkkaita[12]. Oppia kehittivät ensimmäisinä jälleen kerran tendai-munkit, ja täydessä muodossaan sen kirjasi ylös ensimmäisenä Isen suureen pyhäkköön liitetty munkki Jihen, joka oli aktiivisimmillaan vuoden 1340 tienoilla[12]. Kuji hongi gengi -teoksen ensimmäisessä osassa hän väitti, että alussa Japanissa oli ollut ainoastaan kameja ja että buddhat saivat ylivallan vasta myöhemmin[13]. Hän uskoi Japanin moraalisen tilanteen taantuneen sen vuoksi ajan kuluessa, mutta kamien dominoima maailma olisi taas pian todellisuutta[13]. Saman teoksen viidennessä osassa hän vertasi Japania siemeneen, Kiinaa oksaan ja Intiaa kukkaan tai hedelmään[13]. Aivan kuin kukat, jotka putoavat maahan ja palaavat juurilleen, Intia oli myös palannut juurilleen: kamit olivat honji ja buddhat niiden ilmentymiä[13]. Nämä ajatukset vaikuttivat Yoshida Kanetomoon, joka kehitti niitä eteenpäin ja teki irtioton menneisyyteen perustamalla yoshida-shintōn, jonka myötä käänteinen honji suijaku saavutti kypsyytensä[13].

title: Shinbutsu shūgō

text: Fuusion kolmas ja viimeinen vaihe alkoi 800-luvulla, kun kehitettiin "honji suijaku" -teoria (). Sen mukaan japanilaiset kamit ovat buddhien, bodhisattvojen tai devojen ilmentymiä, jotka toimivat ihmisten keskuudessa johdattaakseen heidät buddhalaiselle tielle. Teoria on koko shinbutsu shūgō -rakennelman kulmakivi, minkä vuoksi se on toiminut japanilaisen uskonnon perustana vuosisatojen ajan. Monet kamit muuttuivat sen vuoksi potentiaalisen vaarallisista hengistä, jotka voisivat pelastua buddhalaisen opin kautta, buddhien tai bodhisattvojen paikallisiksi ilmentymiksi, joilla on asemaansa vastaava viisaus. Buddhia ja kameja ei voinut enää erottaa toisistaan.

title: Tasuku Honjo

text: Tasuku Honjo (; s. 27. tammikuuta 1942 Kioto, Japani) on japanilainen immunologi, joka sai vuonna 2018 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon. Hän oli löytänyt tutkimuksissaan T-soluista PD-1-proteiinin, jonka blokkaamisella on saatu T-solut hyökkäämään syöpäsolujen kimppuun. Honjo oli uransa aikana Osakan ja Kioton yliopiston professori.

title: Tasuku Honjo

text: Tasuku Honjo syntyi Kiotossa vuonna 1942. Hän aloitti vuonna 1960 lääketieteen opinnot Kioton yliopistossa ja valmistui sieltä vuonna 1966.

title: Kami

text: Viimeinen vaihe liittoprosessissa oli honji suijaku -paradigman kehittyminen. Sen mukaan kamit olivat buddhalaisten jumaluuksien (honji, ”alkuperäinen maa”) jälkiä tai paikallisia ilmentymiä (suijaku). 1000-luvun puoliväliin mennessä tämä käsitys alkoi olla hyvin juurtunut, mutta kameille annetut buddhalaiset alkumuodot vaihtelivat vielä; vuonna 1046 kirjoitetussa dokumentissa pohditaan Hachimanin luonnetta:[44]

title: Honji suijaku

text: Kun teoria levisi vähitellen ympäri maata, kehittyi gongenin käsite[1] (”väliaikainen ilmentyminen”, buddha, joka päättää ilmestyä japanilaisille kamin muodossa[3]). Yksi ensimmäisistä gongeneista on Hie-jinjan kuuluisa Sannō gongen ()[1]. Tendai-buddhalaisuuden ja shugendōn vaikutuksesta käsite sopeutettiin esimerkiksi Iwaki-tulivuorta koskeviin uskomuksiin: naispuolinen kami Kuniyasutamahime liitettiin Jūichimen Kannon bosatsuun (yksitoistakasvoinen Kannon), Ōkuninushi-kami vuorostaan Yakushi nyoraihin ja Kunitokotachi-no-mikoto Amida nyoraihin[7].

title: Honji suijaku

text: Teoriaa ei koskaan systematisoitu, mutta se oli siitä huolimatta erittäin yleinen ja vaikutusvaltainen[1]. Sitä pidetään shinbutsu shūgōn eli buddhalaisten jumaluuksien ja japanilaisten kamien synkretismin kulmakivenä[5].

title: Honji suijaku

text: Honji suijaku -paradigma säilyi Japanin uskonnollista elämää määrittävänä piirteenä aina Edo-kauden loppuun saakka. Sen käyttö ei rajoittunut ainoastaan jumaluuksiin, vaan teoria laajennettiin usein koskemaan jopa historiallisia hahmoja, kuten Kūkaita ja prinssi Shōtokua. Väitettiin, että nämä henkilöt olivat olleet ihmisten keskuuteen ilmestyneitä kameja, jotka olivat vuorostaan olleet buddhien ilmentymiä. Joskus jumaluudet eivät olleet edes buddhalaisia. Teorian vapaa soveltaminen oli mahdollista, koska sitä ei koskaan muodollistettu ja se koostui aina toisistaan erillisistä tapahtumista, jotka perustuivat yleensä tietylle temppelille tai pyhäkölle spesifisiin uskomuksiin. Mikään ei ollut pysyvää: yhtä jumaluutta saatettiin pitää sekä honjina että suijakuna saman pyhäkön eri osissa, ja eri honji suijaku -yhdistelmiä saatettiin pitää totena samaan aikaan samassa paikassa. Maan uskonnollinen tilanne olikin keskiajalla hämmentynyt ja epämääräinen, ja historioitsijat ovat sen vuoksi yrittäneet keskittyä tutkimaan ajan uudistajia, joilla oli selkeä filosofia ja jotka eivät olleet juuri kiinnostuneita kameihin liittyvistä kysymyksistä, koska heitä on helpompi ymmärtää. Teoria oli pohjimmiltaan kameille hyödyllinen, sillä niitä alettiin pitää valaistumattomien ulkopuolisten sijaan merkittävien jumaluuksien ottamina muotoina. Siirtymän pisimmilleen viety ilmenemismuoto on ryōbu shintō, jossa buddhalaiset jumaluudet ja kamit ovat jakamattomia ja toisiaan vastaavia, kuin kolikon kaksi puolta.[1]

title: Tasuku Honjo

text: Honjo oli vuodet 1996–2000 ja 2002–2004 Kioton yliopiston lääketieteen laitoksen johtaja. Hän eläköityi vuonna 2005 emeritusprofessoriksi. Hän on toiminut tämänkin jälkeen vierailevana professorina ja ollut 2012–2017 Shizuokan prefektuurin yliopistojen johtokunnan puheenjohtajana.

title: Kami

text: Toisaalta Edo-kaudella oli myös voimakkaita yrityksiä pitää kamit erillään buddhalaisista käytännöistä. Monet koettivat nostaa ”šintolaisuuden” erilliseksi, itsenäiseksi perinteekseen jatkaen suurimmaksi osaksi Yoshida Kanetomon (1435–1511) aloittamaa ajattelua. Kanetomo oli pitänyt omaa šintolaisuuttaan täysin ei-buddhalaisena. Kehittyi erityisesti useita kungfutselaisen šintolaisuuden muotoja. Meiji-kaudella Japanin avautumisen jälkeen honji suijaku -paradigma tuhottiin systemaattisesti. Uuden Meiji-hallinnon ensimmäisiin tekoihin kuului ”šintolaisuuden” erottaminen ”buddhalaisuudesta” (jolle keksittiin uusi termi, bukkyō). Synkretismin kieltoa kutsutaan nimellä shinbutsu bunri. Käytännössä tämä tarkoitti kahden aivan uuden uskonnon luomista ja johti aiempien uskonnollisten perinteiden ja myös buddhalaisten temppelien tuhoamiseen. Yhdistelmäkameista on kuitenkin edelleen jäljellä joitakin jälkiä nykyisessä japanilaisessa uskonnollisuudessa: kamien ja buddhien välillä ei välttämättä nähdä selkeää rajaa, ja buddhiakin nimitetään yleensä sanalla ”kami” (tosin käännöksenä länsimaisista käsitteistä ”jumala” tai ”jumaluus”).[49]

title: Kami

text: Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link) Citation error, replace with{{cite book| author = Grapard, Allan G. et al.| title = Shintō| publisher = Kodansha| year = 1983| version = Kodansha Encyclopedia of Japan, osa 7| id = ISBN 0-87011-627-4| page = 130}} Citation error, replace with{{cite book| author = Kitagawa, Joseph M. ym.| title = On Understanding Japanese Religion| location = Princeton, New Jersey| publisher = Princeton University Press| year = 1987| id = ISBN 0-691-07313-9| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}} Citation error, replace with{{cite book| author = Teeuwen, Mark & Rambelli, Fabio (ed.)| title = Buddhas and Kami in Japan: Honji Suijaku as a Combinatory Paradigm| location = New York| publisher = RoutledgeCurzon| year = 2003| id = ISBN 0-415-29747-8| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}}

title: Honji suijaku

text: Luokka:Buddhalaisuus Japanissa Luokka:Šintolaisuus

title: Kami

text: Edo-kaudella honji suijaku -ajattelu vakiintui ja siihen liityvät käytännöt läpäisivät koko yhteiskunnan. Se valjastettiin myös poliittisiin tarkoituksiin. Kun Tokugawa Ieyasu oli kohotettu kamin asemaan (Tōshō Daigongen, katso gongen), monet daimiot tekivät itsestään ja esi-isistään yhdistelmäkameja; he olivat kamien inkarnaatioita, jotka vuorostaan olivat buddhien ilmentymiä. Näiden uusien jumaluuksien rituaalit otettiin osaksi seremoniallista kalenteria. Kamien, buddhien ja ihmisten yhdistäminen jumaluuksiksi jatkui vielä Meiji-kaudelle saakka. Vuoden 1871 anomus Higashi Hongan-jin temppeliltä Meiji-hallinnolle kertoo:[48]

title: Tasuku Honjo

text: Honjo on saanut urallaan useita merkittäviä palkintoja. Japanin akatemian keisarillisen palkinnon hän sai 1996, Japanin akatemian tiedepalkinnon 1996, Robert Koch -palkinnon 2012, Tang-palkinnon 2014 ja Kioto-palkinnon 2016. Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon Honjo jakoi vuonna 2018 James P. Allisonin kanssa. He ovat molemmat keksineet, miten ihmisen immuunijärjestelmän saa torjumaan syöpää. Honjon löytämän PD-1-proteiinin, joka jarruttaa T-solujen haluja hyökätä syöpäsolujen kimppuun. Proteiinin kohdistuneesta löydöstä saatiin vaikuttavia tuloksia vuonna 2010.

title: Honji suijaku

text: Honji suijakun käyttö ei rajoittunut uskontoon, vaan sillä oli päinvastoin merkittäviä seurauksia yhteiskunnalle yleensä, maan kulttuurille, taiteelle ja jopa taloudelle.[8] Buddhalaisuus esimerkiksi kielsi kalastuksen, metsästyksen ja jopa maanviljelyn, koska ne vaativat elävien olentojen surmaamista (maanviljelyn tapauksessa muun muassa hyönteisten ja myyrien), mutta honji suijakun avulla kielto voitiin sivuuttaa. Ajateltiin, että jos joku kalasti omaan tarpeeseensa, hän oli syyllinen ja joutuisi helvettiin, mutta jos saalis uhrattiin kamille, joka tiedettiin buddhan ilmentymäksi, eleellä oli selkeää arvoa karman kannalta ja teko voitiin sallia. Idean myötä yksilön harjoittama ja siten säätelemätön taloudellinen toiminta saatettiin kieltää. Kun tätä honji suijakun tulkintaa sovellettiin kaikkiin merkittäviin talouden aloihin, toisinajattelu voitiin pitää sen avulla tiukasti aisoissa.[9]

title: Tasuku Honjo

text: Honjo työskenteli 1970-luvun alussa Yhdysvallossa. Hän oli 1971–1973 tutkijana Washingtonin Carnegie-instituutin embryologian laitoksella ja 1973–1974 vierailevana tutkijana Yhdysvaltain terveysviraston alaisessa instituutissa. Japaniin Honjo palasi vuonna 1974, jolloin hän aloitti Tokion yliopiston lääketieteen laitoksen apulaisprofessorina. Hän väitteli vuonna 1975 lääkeainekemiasta tohtoriksi.

title: Tasuku Honjo

text: Honjo toimi vuodet 1979–1984 Osakan yliopiston lääketieteen professorina, ja vuonna 1984 hän siirtyi Kioton yliopistoon. Siellä hän teki uransa merkittävimmät löydökset. Vuonna 1992 Honjon johtama tutkimusryhmä löysi T-soluista PD-1-proteiinin. Ryhmä huomasi, että proteiini säätelee immunovastetta. Sen estämisen he uskoivat auttavan syöpien vastaisessa taistelussa.

title: Honji suijaku

text: Erilainen mutta vastaava selitys sille, miksi buddhalaiset jumalat näyttäytyivät kameina eivätkä omassa, alkuperäisessä muodossaan, kiteytettiin runolliseen muotoon ilmaisussa wakō dōjin (). Se tarkoitti, että jumaluudet ”himmensivät säteilyään ja muuttuivat profaanin maailman tomun kaltaisiksi” avustaakseen tietoisia olentoja. Heidän kirkkautensa olisi muuten ollut niin voimakas, että se olisi tuhonnut kuolevaiset.[1]

title: Honji suijaku

text: Vaikka yleensä väitetään, että käänteinen honji suijaku oli Japanille alkuperäisten kulttien reaktio buddhalaisuuden valta-asemaan, historia osoittaa myös buddhalaisen älymystön jäsenten kehittäneen teoriaa[12]. Teoria ei sinänsä ole buddhalaisuuden vastainen, eikä se kyseenalaista buddhien olemassaoloa, vaan sen tavoite on yksinkertaisesti kääntää buddhien ja kamien tärkeysjärjestys[14]. Ei ole selvää, miksi buddhalaiset kehittivät omien jumaluuksiensa merkitystä vähentänyttä teoriaa. On mahdollista, että sitä edistivät shasō-pyhäkkömunkit parantaakseen omaa asemaansa; he huolehtivat pyhäkkötemppelikompleksien pyhäköistä[12].

title: Honji suijaku

text: 900- ja 1000-luvuilta on runsaasti esimerkkejä buddhalaisten jumalien ja kamien muodostamista pareista. Jumaluudet ovat yleensä Kannon, Yakushi, Amida tai Shaka nyorai[1]. Buddha ja kami liitettiin toisiinsa yleensä sen jälkeen, kun tunnettu munkki oli nähnyt unen tai kokenut ilmestyksen, joka kirjattiin myöhemmin temppelin tai pyhäkön arkistoihin[1]. Nyt koko Japanissa ajateltiin yleisesti, että kamit olivat buddhien ihmisten pelastamista varten omaksumia muotoja, eli universaalien buddhien paikallisia ilmenemismuotoja[6]. Kamakura-kauden alkuvaiheilla parit oli jo kirjattu ylös suuriin temppeleihin tai pyhäköihin[1]. Kakebotoket () eli ”riippuvat buddhat” ovat osoitus käytännön yleisyydestä: ne ovat monissa suurissa pyhäköissä käytettyjä metallisia peilejä, joiden etupuolella on pyhäkön kamin kuva ja takapuolella vastaava buddhalainen jumaluus[1]. Nimi juontuu siitä, että ne ripustetaan yleensä pyhäkön ulkomuuriin[1].

title: Gongen

text:
Gongen () tarkoittaa šintolaisuudessa ja Japanin buddhalaisuudessa avatāraa, japanilaista "kamia", joka on todellisuudessa Intiasta japanilaiset pelastamaan tulleen buddhan väliaikainen ilmentymä. Sanat "gonge" () ja "kegen" () ovat synonyymeja. "Gongen shinkō" () tarkoittaa uskomista gongenien olemassaoloon.
Joskus oletetaan, että sana ”gongen” on peräisin Tokugawa Ieyasun postuumista nimestä (Tōshō daigongen). Sana kuitenkin keksittiin ja sitä alettiin käyttää Heian-kauden keskivaiheilla, kun buddhalaisuutta ja šintolaisuutta yritettiin sovittaa yhteen: kahden uskonnon synkretismiä kutsutaan termillä "shinbutsu shūgō" eli kirjaimellisesti ”kamien ja buddhien synkretismi”. Oletus, jonka mukaan japanilaiset kamit ja buddhat ovat käytännössä samoja olentoja, kehittyi tuolloin teoriaksi, joka on nimeltään "honji suijaku" (). Sen mukaan kamit ovat buddhien, bodhisattvojen ja muiden buddhalaisten jumaluuksien ilmentymiä (avatāroja). Kun teoria levisi vähitellen ympäri maata, kehittyi gongenin käsite. Tendai-buddhalaisuuden ja shugendōn vaikutuksesta käsite sopeutettiin esimerkiksi Iwaki-tulivuorta koskeviin uskomuksiin: naispuolinen kami Kuniyasutamahime liitettiin Jūichimen Kannon bosatsuun (yksitoistakasvoinen Kannon), Ōkuninushi-kami vuorostaan Yakushi nyoraihin ja Kunitokotachi-no-mikoto Amida nyoraihin.

title: Honji suijaku

text: Honji suijaku -teoriaa kuvattiin uskonnollisessa taiteessa laajalti, esimerkiksi honji suijaku -mandaloissa () tai songyō-mandaloissa (). Honjaku-mandalaan (, kuva yllä) on kuvattu buddhalaisia jumaluuksia yhdessä niitä vastaavien kamien kanssa, kun taas honjibutsu-mandalassa () on vain buddhalaisia jumalia ja suijaku-mandalassa () vain kameja.[10]