query: Onko Montreal maailman neljänneksi suurin ranskankielinen kaupunki?

title: Montreal

text: Montreal ( /mɔ̃ʁeal/, Québecin murteella /mɒ̃ʁeal/, /ˌmʌntɹiːˈɑːl/) on Kanadan toiseksi suurin kaupunki Toronton jälkeen ja suurin kaupunki Quebecin provinssissa. Montrealin asukasluku on noin 1,7 miljoonaa[1] ja esikaupungit mukaan luettuna noin 4,1 miljoonaa.[2] Montreal on maailman neljänneksi suurin ranskankielinen kaupunki Kinshasan, Pariisin ja Abidjanin jälkeen. Monikulttuurisen Montrealin asukkaista 69% puhuu äidinkielenään ranskaa, 12% englantia ja 19% jotakin muuta kieltä.

title: Ranskan kieli

text: Maantieteellisesti Kanadan suurimmassa provinssissa eli Quebecin provinssissa ranska on ainoa virallinen kieli vuonna 1977 voimaantulleen ranskan kielen asemaa koskevan lain (engl. Charter of the French Language, ransk. Charte de la langue française) seurauksena. Ensimmäisenä, toisena ja vieraana kielenä ranskaa puhuvat muodostavat yhteensä 90 prosenttia provinssin väestöstä. Heistä lähes 80 prosenttia eli 6 miljoonaa quebeciläistä puhuu ranskaa äidinkielenään vuoden 2011 tietojen mukaan. Quebecissä sijaitseva Montreal on maailman neljänneksi suurin ranskankielinen kaupunki, jos mukaan lasketaan vain ranskaa äidinkielenään puhuvat asukkaat.

title: Pietari (kaupunki)

text: Pietari (, "Sankt-Peterburg", kutsumanimeltään , "Piter", vuosina 1914–1924 Petrograd ja 1924–1991 Leningrad) on noin viiden miljoonan asukkaan suurkaupunki Venäjällä. Pietari on Venäjän toiseksi suurin ja Euroopan neljänneksi suurin kaupunki ja tärkein Venäjän Itämeren satamakaupunki. Pietari on myös maailman pohjoisin yli miljoonan asukkaan kaupunki. Se sijaitsee Suomenlahden pohjukassa Nevan suistossa, osittain Karjalankannaksen kaakkoisosassa ja suiston saarissa. Pietari on eräs Venäjän koulutuksen keskuksia ja sitä kutsutaan usein Venäjän kulttuuripääkaupungiksi. Pietarin historiallinen keskusta on Unescon maailmanperintökohteiden luettelossa.

title: Kreikan talous

text: Elintarvikkeet, polttoaineet, koneet, metallit ja puu ovat tärkeimmät tuontitavarat. Vientitavaroita ovat malmit ja metallit, tekstiilit, raakatupakka, korintit, rusinat, appelsiinit, puuvilla ja viinit. Kreikka on jo ennestään tunnettu merenkulkuvaltio ja sen kauppalaivasto on maailman neljänneksi suurin. Kauppalaivasto onkin Kreikan taloudelle erittäin tärkeä.

title: Université du Québec à Montréal

text: Université du Québec à Montréal (UQAM, suom. "Quebecin yliopisto Montrealissa") on ranskankielinen Montrealissa, Kanadan Quebecin provinssissa toimiva yliopisto. Se on osa Quebecin yliopistoverkostoa (Université du Québec).

title: Bangladesh

text: Bangladeshin väkiluku on maailman kahdeksanneksi suurin, mutta maan 144000 neliökilometrin suuruinen alue sijoittuu maailmassa vasta 94. sijalle. Bangladesh onkin yksi maailman tiheimmin asutuista valtioista, ja pieniä kaupunki- tai saarivaltioita lukuun ottamatta kaikkein tiheimmin asuttu. Se on myös maailman kolmanneksi suurin muslimienemmistöinen valtio, mutta Bangladeshin muslimiväestö on kuitenkin jonkin verran Intian muslimivähemmistöä pienempi. Maantieteellisesti Bangladeshia hallitsee hedelmällinen Gangesin–Brahmaputran suisto: maa kokee vuosittaisia monsuunitulvia ja trooppiset hirmumyrskyt ovat yleisiä. Bangladesh on perustajajäsenenä SAARC:ssa (South Asian Association for Regional Cooperation) ja BIMSTECissa (Bay of Bengal Initiative for Multi-Sectoral Technical and Economic Cooperation) sekä jäsenenä Islamilaisessa yhteistyöjärjestössä ja D-8:ssa (Developing 8 Countries).

title: Huntsville (Alabama)

text: Huntsville on Yhdysvaltojen eteläosassa sijaitsevan Alabaman osavaltion neljänneksi suurin kaupunki. Sen pinta-ala on 451,8 km² (vettä 1 km²) ja asukasluku vuonna 158 216 (metropolialue 510 088). Asukkaista 64,5 prosenttia on valkoisia, 30 prosenttia mustia ja 2 prosenttia latinoja. Kaupunki on perustettu vuonna 1805. Kaupunki tunnetaan siitä, että Yhdysvaltojen Avaruus- ja rakettikeskus Marshall Space Flight Center sijaitsee siellä; kaupungin lempinimi onkin "rakettikaupunki".

title: Bank of Montreal

text: Bank of Montreal () on Kanadan neljänneksi suurin pankki. Yhtiö toimii myös Yhdysvalloissa Harris pankin nimellä jossa sillä on konttoreita pääsiassa Chicagon alueella. Pankki perustettiin vuonna 1817 mikä tekee yhtiösta Kanadan vanhimman toiminnassa olevan pankin. Yhtiön päätoiminimi on BMO Financial Group ja pankkitoiminta käyttää Kanadassa nimeä BMO Bank of Montreal. BMO sijoittui sijalle 189. Forbes Global 2000 listalla.

title: Montreal

text: Montrealin kaupunki sijaitsee Montrealsaarella lähellä Saint Lawrence -joen ja Ottawajoen yhtymäkohtaa Quebecin lounaisosassa. Hallinnollisesti Montreal käsittää itse Montrealsaaren lisäksi joitakin pienenmpiä saaria.[3] Ympäröivä alue on Saint Lawrence -joen laaksoa, joka on muodostunut jääkauden lopussa alueella sijainneen Champlainmeren rantaviivan vetäytyessä. St. Lawrence laskee mereen Suurilta järviltä ja joki on ollut pitkään merkittävä kulkureitti.[4]

title: Daqing

text: Öljyntuotanto Daqingin alueella alkoi vuonna 1959 ja se alkoi kasvaa nopeasti Mao Zedongin kehotettua valtion ryhtyvän toimiin öljyntuotannon kasvattamiseksi helmikuussa 1960. Kiinan suhteet Neuvostoliittoon olivat huonontuneet ja maa pyrki lisäämään energiaomavaraisuuttaan. Kaupunkiin tuotiin 40 000 työntekijää ja kaupungin rakentaminen valmistui vuonna 1963. Valtion propagandassa kaupunkia käytettiin esimerkkinä tehokkuudesta. Propagandakoneisto teki erityisen tunnetuksi mallityöläisenä esitetyn Wang Jinxinin, jota kulttuurivallankumouksen kannattajat pitivät sittemmin esimerkkinään. Kaupungista tulikin maailman neljänneksi suurin öljyntuotantoalue ja suurin laatuaan Kiinassa. Öljyntuotannon määrä on sittemmin tippunut huipustaan. 1990-luvulla valtio on myös vähentänyt omistamiaan teollisuuslaitoksia Koillis-Kiinan niin sanotulla ruostevyöllä, johon Daqingkin kuuluu. Leikkaukset johtivat suuriin mielenosoituksiin vuonna 2002, jotka herättivät kansainvälistäkin huomiota kokonsa takia.

title: Djibouti (kaupunki)

text: Djiboutin satamaan on vuonna 2000 rakennettu uudet kontti- ja öljyterminaalit. Satamaa hallinnoi Dubai Ports International, jolle annettiin samana vuonna 20 vuoden monopolioikeus. Yhtiö on investoinut satamaan 300 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Vuonna 2007 satama oli maailman 104:nneksi suurin tavaraliikenteessä mitattuna, ja se tarjoaa suoraan 1 100 työpaikaa ja epäsuorasti 2 000. Satama onkin Djiboutin suurin yksittäinen työnantaja. Satama on pääasiallinen alueen viljantuontisatama ja Itä-Afrikan jatkuvien ruoka-ongelmien takia Maailman ruokaohjelma eli WFP tuo sataman kautta suuria määriä elintarvikkeita. Satama on kasvattanut merkitystään myös karjanvientisatamana ja toisaalta sinne tuodaan laittomasti karjaa Etiopian markkinoille. Vastaavasti lähes kaikki Etiopiassa tuotettu kahvi kulkee sataman kautta.

title: TV5MONDE

text: TV5MONDE (vuosina 1984–2005 TV5, TV5 edelleen Kanadassa) on kansainvälinen ranskankielinen televisiokanava. Ohjelmisto koostuu Belgian (RTBF), Kanadan (Radio-Canada), Ranskan (France Télévisions) ja Sveitsin (RTS) televisioyhtiöiden ranskankielisistä ohjelmista. Kanavalla on ohjelmaa vuorokauden ympäri. Kanavaa välitetään kaapelin ja satelliitin välityksellä ja se on maailman neljänneksi laajimalle levinnyt televisiokanava. Kanavasta on eri versioita eri alueille. Suomessa TV5MONDE on useimpien kaapelitelevisioyhtiöiden kanavavalikoimissa.

title: North Pole (Alaska)

text: Joka vuosi sadattuhannet ihmiset lähettävät kaupunkiin kirjeitä joulupukille. Kaupunkiin keskittyy jonkin verran turismia, ja sen suurin houkutin on joulupukin mukaan nimetty lahjakauppa "Santa Claus House", jonka pihalla on maailman suurin lasikuidusta valmistettu joulupukki. Kaupungin yleinen teema on joulupainotteinen, ja sen katuja ja rakennuksia onkin nimetty joulupukin ja muiden talvisten aiheiden mukaisesti. Talvella kadut koristellaan joulukoristein. Kaupungissa sijaitsee muutamia kouluja.

title: New Brunswick

text: Moncton on New Brunswickin toiseksi suurin ja nopeimmin kasvava kaupunki. Se on pääasiassa kuljetuksen, jakelun, kaupan ja jälleenmyynnin keskus. Monctonissa elää huomattava ranskankielinen akadialaisten vähemmistö (35 %), joka pitää kaupunkia epävirallisena pääkaupunkinaan. Suuri osa Monctonin viimeaikaisesta kasvusta perustuu talousohjelmaan, joka on kuitenkin johtanut provinssin koillisnurkan autioitumiseen.

title: Jersey

text: Jersey on yksi maailman suosituimmista veroparatiiseista. Saaren tuloista 50 prosenttia tuli rahoitusalalta (vuonna 2005), ja sillä on maailman neljänneksi korkein bruttokansantuote asukasta kohti. Veroparatiiseihin kuuluvat lumeyhtiöt aiheuttavat tilastoharhoja, ja Jersey onkin tilastojen mukaan muun muassa Britannian suurin banaanintuoja.

title: Beerseba

text: Beerseba () on kaupunki Israelissa. Se on Negevin autiomaan suurin kaupunki ja sitä kutsutaankin usein "Negevin pääkaupungiksi". Asukkaita kaupungissa onli vuoden 2016 lopussa 205 810. Kaupungin metropolialueella on noin 750 000 asukasta asukasta. Beerseba onkin esikaupunkeineen Israelin neljänneksi suurin kaupunki Tel Avivin, Haifan ja Jerusalemin jälkeen. Beerseban 1900-luvun alussa rakennettu vanhakaupunki on suhteellisen nuori ja kaupunki on kasvanut Israelin itsenäistymisen jälkeen voimakkaasti. Kaupungissa sijaitsee Ben-Gurionin yliopisto.

title: Maanalainen kaupunki

text: Ehkäpä tunnetuimpia maanalaisia kaupunkeja ovat Kanadan Montrealissa sijaitseva RÉSO ja Guinnesin ennätysten kirjan mukaan suurin maanalainen kauppakeskus Montrealin PATH, jossa on 371 600 m myymälätilaa.

title: Ottawa

text: Ottawa on Kanadan pääkaupunki ja väkiluvultaan neljänneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Ottawajoen varrella Itä-Ontariossa 350 kilometriä Torontosta koilliseen ja 165 kilometriä Montrealista länteen. Ottawassa asuu noin 934 000 ihmistä, joista puolet puhuu äidinkielenään englantia ja kolmannes ranskaa. Suur-Ottawassa, johon kuuluu myös Gatineau ja muita lähistön kaupunkeja, asuu lähes 1,35 miljoonaa ihmistä. Se on osa Québecin–Windsorin käytävää, joka on laaja tiheän asutuksen alue Itä-Kanadassa.

title: Kanada

text: Kanada käsittää Pohjois-Amerikan pohjoisosan Alaskaa lukuun ottamatta ja on kokonaispinta-alaltaan maailman toiseksi suurin valtio Venäjän jälkeen. Suuri osa Pohjois-Kanadasta on kuitenkin kylmyyden takia viljelykelvotonta, ja niinpä Kanada onkin viljelyskelpoiselta pinta-alaltaan vasta neljänneksi suurin valtio Venäjän, Kiinan ja Yhdysvaltojen jälkeen. Kanadan väestötiheys on 3,5 asukasta neliökilometriä kohden, mikä tekee siitä yhden maailman harvimmin asutuista maista.[2]

title: Ranskankielinen Wikipedia

text: Ranskankielinen Wikipedia () on Wikipedian ranskankielinen versio. Ranskankielisessä Wikipediassa on noin artikkelia ja se on artikkelimäärältään viidenneksi suurin englannin-, cebuanon-, ruotsin- ja saksankielisen versioiden jälkeen. Se perustettiin 23. maaliskuuta 2001.

title: Intian energiapolitiikka

text: Vuonna 2008 Intia oli kolmanneksi suurin kivihiilentuottaja tuottaen kivihiiltä 489 Mt ja ruskohiiltä 32 milj. tonnia ja neljänneksi suurin kivihiilen tuoja 58 Mt. Intia oli vuonna 2007 maailman neljänneksi suurin öljyntuoja (122 Mt). Intia oli vuonna 2007 maailman viidenneksi suurin öljytuotteiden jalostaja: 157 Mt (neljä prosenttia maailman tuotannosta). Intian sähkönkulutus (viidenneksi suurin maailmassa) 803 TWh jakautui vuonna 2007: kivihiili 549 TWh, vesivoima 124 TWh, öljy 33 TWh ja muut 97 TWh.

title: Kanada

text: Kanadassa on neljänneksi eniten lentoasemia maailmassa, 1404. Niistä 18:ssa on yli kolme kilometriä päällystettyä kiitotietä.[56] Kanadan selvästi suurin lentoasema on Toronton Pearsonin kansainvälinen lentoasema.[69] Se oli 2010 nousujen ja laskujen perusteella maailman 18. vilkkain lentoasema.[70] Muita tärkeitä lentoasemia ovat Montreal-Pierre Elliott Trudeaun kansainvälinen lentoasema, Vancouverin kansainvälinen lentoasema sekä Calgaryn kansainvälinen lentoasema. Kanadan päälentoyhtiö on yhtenä turvallisimmista lentoyhtiöistä pidetty Air Canada.[69]

title: Basel

text: Basel (, ) on kaupunki Sveitsissä Sveitsin, Saksan ja Ranskan rajojen yhtymäkohdassa. Se on väkiluvultaan Sveitsin kolmanneksi suurin kaupunki Zürichin ja Geneven jälkeen ja kuuluu Basel-Stadtin kantoniin. Baselia nimitetään yleisesti ranskankielisen Sveitsin saksankieliseksi osaksi. Tällä on poliittiset perusteet: saksankielinen Sveitsi on hengeltään konservatiivinen, mutta Basel ja ranskankielinen alue ovat liberaaleja.

title: Neuchâtel

text: Neuchâtelissa on noin 33 000 asukasta (31.12.2010). Kaupunki on väkiluvultaan Sveitsin 17. suurin kaupunki. Kaupunki on virallisesti ranskankielinen.

title: Zhoushan

text: Zhoushan tunnetaan meren antimistaan: kalastuksestaan, saaristostaan, rantakohteistaan ja meriliikenteen keskuksena. Se on maailman suurimman rahtisataman, Ningbon ja Zhoushanin sataman toinen kotikaupunki. Erään lähteen mukaan seutu on maailman neljänneksi suurin kalastusalue. Kaupunkiin kuuluu kaikkiaan 1390 saarta, joista 103 on asuttua. Zhoushanin pääsaari (503 km) on Kiinan suurimpia saaria edellään vain Hainan ja Chongmingin saaret, joskin virallisen Kiinan tilastoissa usein myös Taiwan luetaan listalle.

title: Leuven

text: Kaupungissa toimii hollanninkielinen Leuvenin katolinen yliopisto, joka juontaa alkunsa vuoteen 1425. Se on maailman vanhin edelleen toimiva katolinen yliopisto, ja Alankomaiden ja Belgian vanhin yliopisto. Yliopiston ranskankielinen osa siirrettiin uuteen Louvain-la-Neuven kaupunkiin vuonna 1968.

title: Montreal Impact

text: Montreal Impact, ranskaksi Impact de Montréal, on kanadalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Yhdysvaltain ja Kanadan korkeimmalla sarjatasolla Major League Soccerissa. Sen kotipaikka on Quebecin suurin kaupunki Montreal. Montrealille myönnettiin MLS-franchise 7. toukokuuta 2010, ja se liittyi liigaan kaudeksi 2012.

title: Montreal

text: Montreal on huomattava yliopistojen keskus.[3] Kaupungissa toimii neljä yliopistoa. Vanhin niistä, vuonna 1821 perustettu englanninkielinen McGill-yliopisto kuuluu Universitas 21 eliittiyliopistojen verkostoon.[6] Toinen englanninkielinen yliopisto on Concordia University. Ranskankielinen Université de Montréal (UdeM) luetaan Kanadan huippuyliopistoihin.[7]

title: Mumbai

text: Mumbai () (vuoteen 1995 Bombay) on Maharashtran osavaltion pääkaupunki Intiassa. Kaupungin väkiluku on vuonna 2011 noin 12 miljoonaa[1] ja sitä ympäröivällä metropolialueella 18 miljoonaa ihmistä.[2] Mumbai on Intian suurin kaupunki asukasluvultaan ja Tokion, New Yorkin, sekä Méxicon jälkeen maailman neljänneksi suurin kaupunkikeskus.

title: Duisburg

text: Kaupungissa oli 496 665 asukasta vuonna 2007. Se on edelleen Saksan 12. suurin kaupunki, vaikka sen väkiluku pienentyi 2000-luvulla. Duisburg on tärkeä kauppa-, kulttuuri- ja teollisuuskaupunki. Erityisesti terästeollisuus on huomattavaa. Siellä on maailman suurin jokisatama Reinin ja Ruhrin yhtymäkohdassa ja kaupunki onkin Saksan sisäliikenteen keskus.


query: Kuka Eduard Bernstein oli?

title: Eduard Bernstein

text: Eduard Bernstein (6. tammikuuta 1850 Berliini – 18. joulukuuta 1932 Berliini) oli saksalainen sosiaalidemokraattinen teoreetikko ja poliitikko. Hän oli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) jäsen ja häntä pidetään usein revisionismin isänä.

title: Ossip Bernstein

text: Bernstein oli menestykäs liikemies ja juristi. Hänen kuitenkin menetti varallisuudensa kolme kertaa. Ensin lokakuun vallankumouksen aikana, sitten suuren laman aikana 1930-luvulla ja viimeisenä toisen maailmansodan aikana kun natsi-Saksa miehitti Ranskan vuonna 1940 ja Bernstein joutui pakenemaan Espanjaan.

title: Harry Bernstein

text: Bernstein oli juutalainen ja muutti 12-vuotiaana Yhdysvaltoihin. Hän asui kuolemaan saakka New Jerseyssä. Vuonna 2008 ilmestyi hänen toinen teoksena "The Dream", joka kuvaa perheen varhaisia vuosia valtameren takana. Bernstein oli puolalaissyntyisten vanhempiensa seitsemästä lapsesta viides. Hänen äitinsä väitti vastoin virallisten asiakirjojen tietoja pojan syntyneen 17. huhtikuuta. Bernstein ei kuitenkaan viime vuosinaan juhlistanut syntymäpäiväänsä enää kumpanakaan päivänä. Hän kuoli 101-vuotiaana 3. kesäkuuta 2011.

title: Erfurtin ohjelma

text: Erfurtin ohjelma on Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen vuonna 1891 Erfurtissa käyttöönsä hyväksymä puolueohjelma. Ohjelman kirjoitti Karl Kautsky apunaan ohjelmakomitea, johon kuului muun muassa Eduard Bernstein. Tavoitteena oli luoda ”Sosialidemokraattinen katekismus” ja tapahtuneen historian valossa teoksesta sellainen syntyikin.

title: Sidney Bernstein

text: Sodan jälkeen Hitchcock ja Bernstein perustivat elokuvatuotantoyhtiön nimeltä Transatlantic Pictures.

title: Eduard Bernstein

text: Kun Bismarckin asettama etsintäkuulutus Bernsteinia kohtaan purettiin 1901, Bernstein palasi Saksaan. Hän toimi SPD:n parlamentaarikkona Saksan valtiopäivillä sekä toimittajana eri työväenliikkeen lehdissä. Parlamentissa Bernstein vastusti militarismia ja suurvaltojen imperialistista vastakkainasettelua sekä kannatti etenkin vapaakauppaa ja kansainvälisen oikeuden kehittämistä. Ensimmäisen maailmansodan alussa Bernstein äänesti useimpien saksalaisten sosiaalidemokraattien tavoin hallituksen ehdottamien sotamäärärahojen puolesta, mutta ensimmäisen sotavuoden jälkeen Bernsteinista tuli keisarillisen Saksan sotapolitiikan äänekäs kriitikko, samaan aikaan kun sosialidemokraattien enemmistö pysyi uskollisena sotapolitiikalle. Bernstein julkaisi keväällä 1915 yhdessä Karl Kautskyn ja Hugo Haasen kanssa ”Das Gebot der Stunde” -manifestin, joka kritisoi Saksaa aluevalloituksien tavoittelusta. Tästä alkoi saksalaisen sosialidemokratian kahtiajako, joka johti lopulta itsenäisen sosialidemokraattisen puolueen irroittautumiseen SPD:stä.

title: Eduard Bernstein

text: Bernstein oli ensimmäisiä sosialisteja, joka puhui seksuaalivähemmistöjen oikeuksien puolesta asettuessaan Oscar Wilden puolelle oikeudenkäynnissä 1890-luvulla.

title: Bernstein

text: Bernstein on saksalais-juutalainen sukunimi. Saksan sana "Bernstein" tarkoittaa meripihkaa. Tunnettuja Bernsteineja ovat muun muassa:

title: Harry Bernstein

text: Bernstein saavutti kirjallista menestystä poikkeuksellisen vanhalla iällä, sillä hän alkoi työstää esikoisteostaan "Näkymätöntä muuria" ("The Invisible Wall") jäätyään leskeksi Ruby-vaimon kuoltua leukemiaan 2002. Tämä kirjailijan lapsuusvuosia käsittelevä teos ilmestyi vuonna 2007, kun Bernstein oli 96-vuotias. Otava kustantama Mika Tiirisen suomennos ilmestyi samana vuonna.

title: Carl Bernstein

text: Carl Bernstein (s. 14. helmikuuta 1944, Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija. Hän toimi "The Washington Post" -sanomalehden reportterina vuosina 1966-76 ja toi työtoverinsa Bob Woodwardin kanssa esille niin sanotun Watergate-murtoskandaalin, joka johti presidentti Richard Nixonin eroon. Bernstein sai yhdessä Woodwardin kanssa Watergate-uutisoinnistaan useita palkintoja, muun muassa arvostetun Pulitzerin vuonna 1973.

title: Carl Bernstein

text: Bernstein jätti työnsä Washington Postissa vuonna 1976 toimiakseen itsenäisenä kirjoittajana. Hän on sittemmin julkaissut useita politiikkaa käsitteleviä kirjoja.

title: Elmer Bernstein

text: Elmer Bernstein (4. huhtikuuta 1922 – 18. elokuuta 2004) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän tuli maailmankuuluksi elokuvamusiikistaan, erityisesti seikkailu- ja sotaelokuvista; hänen säveltämiään ovat muiden muassa "Kymmenen käskyä" (1956), "7 rohkeata miestä" (1960) "Suuri pakoretki" (1963), "Hei, me lennetään" (1980) ja "Hei, taas me lennetään!" (1982). Bernstein on säveltänyt myös National Geographic Societyn tv-dokumenteissa käytetyn tunnusmusiikin.

title: Axel Niklas Herlin

text: Myöskään saksalaiset sosialidemokraatit eivät yhtyneet Herlinin näkemyksiin, vaikka Eduard Bernstein kehuikin häntä mukavaksi herrasmieheksi. Esimerkiksi sosialismin teoriaan keskittynyt "Die Neue Zeit" ei arvostellut Herlinin kirjaa lainkaan. Bernstein puolestaan kirjoitti heinäkuussa 1894 Karl Kautskylle Herlinin ”juristisosialismin” edustavan huomattavan erilaisia näkökantoja heihin verrattua. Kirjeessään Bernstein ehdottaa Kautskylle, että tämä voisi laatia esipuheen toimittamaansa Friedrich Engelsin "Anti-Dühring" -teoksen uuteen painokseen ja tyrmätä siinä hienovaraisesti Herlinin ajatukset. Lopulta Bernstein ei kuitenkaan sisällyttänyt esipuheeseen mainintaa Herlinin kirjasta. "Der Sozialdemokrat" puolestaan luonnehti puoli vuotta myöhemmin teosta ala-arvoiseksi pelkästään sen huonon kielen vuoksi.

title: Saksan sosiaalidemokraattinen puolue

text: Elokuussa 1914 Saksa julisti sodan Venäjälle. Valtiopäivien tarkoituksena oli sen jälkeen myöntää sotaluotot armeijan varustamiseksi. Tästä luotonannosta päätettäessä sosiaalidemokraatit jakautuivat kahtia: Karl Liebknecht ja Rosa Luxemburg kannattajineen vastustivat Saksan keisarikunnan sotapolitiikan tukemista, kun taas Karl Kautsky (huomattavasti monilukuisimpine) kannattajineen tuki sitä. Sosiaalidemokraattien valtiopäiväryhmä päätyi tukemaan sotaluottoja yksimielisesti. Puolueen linjasta ja sen julistamasta linnarauhasta () huolimatta lukuisat sosiaalidemokraatit säilyttivät pasifistisen asenteensa sotaan, heidän joukossaan Eduard Bernstein. Puolueen sodanvastainen vasen siipi erosi lopulta Hugo Haasen johdolla ja perusti vuonna 1917 Saksan itsenäisen sosiaalidemokraattisen puolueen (USPD), johon monet SPD:stä siirtyivät.

title: Ossip Bernstein

text: Ossip Bernstein (, 20. marraskuuta 1882 Žytomyr, Ukraina – 30. marraskuuta 1962 Ranska) oli ukrainalais-ranskalainen shakin suurmestari sekä talousjuristi.

title: Sosialismi

text: Marxin ja Engelsin jälkeen saksalaisesta Karl Kautskysta tuli marxismin johtava teoreetikko. Eduard Bernstein haastoi sosialistit luopumaan vallankumoushaaveista ja hyväksymään jo saavutetut tavoitteet. Saksalaisen sosialismin lisäksi Vladimir Uljanov (Lenin) hahmotteli vuonna 1902 vallankumouksellisen puolueteoriansa (leninismi). Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue hajosi Leninin seuraajiin (bolševikit) ja Juli Martovin menševikkeihin.

title: Saksan sosiaalidemokraattinen puolue

text: Yhtäällä oli Eduard Bernsteinin edustama revisionismi, joka sai aikaa myöten yhä enemmän kannatusta. Bernstein lakkasi uskomasta kapitalismin pikaiseen romahtamiseen ja pyrki osoittamaan, ettei ortodoksimarxilainen tulkinta enää pitänyt paikkaansa. Bernsteiniläinen suuntaus tuli tunnetuksi myös nimellä oikeistososiaalidemokratia ja vastaa perinteisistä suuntauksista parhaiten SPD:n nykylinjaa.

title: Leonard Bernstein

text: Bernstein opetti itse Tanglewoodissa vuodesta 1951 lähtien. Samana vuonna hän meni naimisiin chileläisen näyttelijän ja pianistin Felicia Montealegren kanssa. Vuonna 1956 Bernstein nimitettiin New Yorkin filharmonikkojen kapellimestariksi ja Dmitri Mitropouloksen jälkeen orkesterin ylikapellimestariksi vuonna 1958, jossa tehtävässä hän jatkoi vuoteen 1969. Sinä aikana hän johti New Yorkin filharmonikkoja useammassa konsertissa kuin kukaan hänen edeltäjistään. Myöhemmin hänet nimitettiin orkesterin elinikäiseksi kunniakapellimestariksi.

title: Leonard Bernstein

text: Leonard Bernstein (alkujaan Louis Bernstein, 25. elokuuta 1918 Lawrence, Massachusetts – 14. lokakuuta 1990 New York) oli yhdysvaltalainen kapellimestari, säveltäjä ja pianisti. Hän on 1900-luvun maineikkaimpia yhdysvaltalaisia kapellimestareita ja säveltäjiä. Kapellimestarina Bernstein toimi pitkäaikaisena New Yorkin filharmonikoitten ylikapellimestarina. Bernsteinin tunnetuin teos on musikaali "West Side Story" (1957). Lisäksi hän sävelsi muun muassa paljon muuta näyttämömusiikkia ja kolme sinfoniaa.

title: Sidney Bernstein

text: Bernstein oli paroni vuodesta 1969.

title: Eduard Bernstein

text: Bernsteiniä on pidetty merkittävänä myös suomalaiselle sosiaalidemokraattiselle ajattelulle.[1] Suomessa Bernstein muistetaan erityisesti presidentti Mauno Koiviston takia, joka luonnehti itseään "bernsteinlaiseksi sosialistiksi"[2].

title: Ossip Bernstein

text:
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Venäjän vallankumouksen ja sisällissodan jälkeen Bernstein pakeni vuonna 1918 Ranskaan Odessan kautta. Bolševikkien salainen poliisi Tšeka aikoi teloittaa pankkiirien neuvonantajana toimineen Bernšteinin Odessassa, mutta hänet vapautettiin, kun hän osoittautui kuuluisaksi shakkimestariksi ja todisti tämän voittamalla ottelun teloittajien esimiestä vastaan. Tämän jälkeen Bernstein pakeni brittiläisellä sotalaivalla Ranskan ja asettui asumaan Pariisiin.
Bernstein kuoli parantolassa Ranskan Pyreneillä vuonna 1962.

title: Sosiaalinen markkinatalous

text: 1800-luvun lopulta alkaen revisionistit, kuten Eduard Bernstein, kyseenalaistivat Karl Marxin ajatukset vallankumouksen välttämättömyydestä työväen olojen parantumisen ehtona (revisio = uudelleentarkastus). Talouden tosiseikat tuli ottaa huomioon, eikä kapitalismi ollut ennustetuksista huolimatta tuhoutumassa.

title: Marxilainen revisionismi

text: Revisionismin johtohahmoksi asettui uuskantilaisuudesta vaikutteita saanut marxilainen Eduard Bernstein (1850–1932), jonka mukaan osa Marxin opetuksista oli vanhentunut. Bernstein esitti ajatuksensa vuonna 1899 julkaisemassaan teoksessa "Sosialismin edellytykset".

title: Eduard Bernstein

text: Luokka:Sosialismin kehittäjät Luokka:Saksalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Saksalaiset pasifistit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet

title: Heinrich Agathon Bernstein

text: Heinrich Agathon Bernstein (22. syyskuuta 1828 Breslau, Preussi – huhtikuussa 1865 Batanta, Papua) oli saksalainen tutkimusmatkailija ja luonnontieteilijä.

title: Eduard Bernstein

text: Bernstein syntyi Berliinissä juutalaiseen perheeseen ja aloitti poliittisen toimintansa 1872 sosiaalidemokraattisen SDAP-puolueen (Sozialdemokratische Arbeiterpartei Deutschlands) riveissä. 1875 hän oli mukana perustamassa Saksan Sosialidemokraattista Puoluetta. Liittokansleri Otto von Bismarckin sosialistilakien myötä Bernstein joutui monien puoluetovereidensa tavoin jättämään Saksan, ja hän asui maanpaossa muun muassa Sveitsin Zürichissä, sekä sen jälkeen Lontoossa, jossa hän tutustui Friedrich Engelsiin ja englantilaisiin reformistisiin sosialisteihin Fabian Societyssa. Lopulta Bernstein sai luvan palata Saksaan vuonna 1901, minkä jälkeen hän jatkoi lehtiartikkelien kirjoittamista ja hänet valittiin myös Saksan valtiopäiville.

title: Harry Bernstein

text: Harry Bernstein (30. toukokuuta 1910 Stockport – 3. kesäkuuta 2011) oli englantilaissyntyinen kirjailija.

title: Eduard Bernstein

text: Bernstein kannatti revisionismia eli oppia, jonka mukaan sosiaalista vallankumousta ei tarvittu sosialismin saavuttamiseksi. Revisionismi-kiistan myötä syntyi Bernsteinin kuuluisin lausahdus: "päämäärä ei tarkoita minulle mitään, liike on minulle kaikki kaikessa" ("das Endziel ist mir nichts, die Bewegung ist mir alles"). Bernsteinin merkittävin tunnetuin teos on revisionismin pääteesit yhteen koonnut Die Voraussetzungen des Sozialismus und die Aufgaben der Sozialdemokratie (1899, suom. Sosialismin edellytykset ja sosialidemokratian tehtävät). Kirjassa kritisoidaan Saksan sosiaalidemokraattien keskustamarxilaista linjaa, jonka keskeisin teesi oli kapitalismin luhistumis- ja keskittymisteoria. Bernstein käyttää empiriisiä argumentteja, ja huomauttaa esimerkiksi, ettei Karl Marxin ennustama teollisuuden ja omistuksen keskittyminen ollut toteutunut niin kuin on ennustettu. Omistuksen keskittymisen sijaan oli itse asiassa tapahtunut diffuusiota. Samoin Bernstein kritisoi teoksessaan Marxin työnarvon teoriaa. Bernstein myös uskoi varallisuuden jakautuvan tulevaisuudessa tasaisemmin ja työluokan aseman parantuvan. Bernstein oli liberaali sosialisti, joka uskoi että sosialismin tulee rakentaa kamppailunsa liberalismin universaaleille vapausoikeuksille. Sosialismin tehtävä oli vapauden alan laajentaminen yhteiskunnissa.

title: Ossip Bernstein

text: Bernstein syntyi Žytomyrissa Venäjän keisarikunnassa juutalaiseen perheseen. Bernstein opiskeli lakia ja valmistui Heidelbergin yliopistosta vuonna 1906 ja hänestä tuli talousjuristi. Hän asettui aluksi Moskovaan.


query: Minä vuonna allekirjoitettiin Liettuan-Neuvosto-Venäjän rauha?

title: Tarton rauha

text: Venäjän sisällissota jatkui vielä vuoden 1920 aikana, mutta bolševikkien voitto alkoi näyttää jo varmalta, joten Suomi ja Venäjän muut naapurivaltiot halusivat normalisoida suhteensa neuvostohallituksen kanssa. Ennen Suomea Viro oli jo solminut Neuvosto-Venäjän kanssa rauhansopimuksen Tartossa helmikuussa 1920, Latvia oman rauhansopimuksensa Riiassa kesäkuussa 1920 ja Liettua omansa heinäkuussa 1920 Moskovassa. Tarton rauhanneuvottelut osuivat lisäksi samaan aikaan Puolan ja Neuvosto-Venäjän sodan kanssa, mikä vaikutti epäsuorasti neuvottelujen kulkuun.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän sota

text: Liettuan–Neuvosto-Venäjän sota käytiin Neuvosto-Venäjän ja Liettuan välillä joulukuusta 1918 elokuuhun 1919. Liettuan ja Neuvosto-Venäjän joukkojen lisäksi sotaan osallistui saksalaisia ja kommunistisia liettualaisia joukkoja. Sota päättyi kommunistien tappioon ja Liettuan-Neuvosto-Venäjän rauhaan, joka allekirjoitettiin vuonna 1920.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Liettua julistautui itsenäiseksi Venäjän keisarikunnasta 16. helmikuuta 1918. Maaliskuussa bolševikit allekirjoittivat Brest-Litovskin rauhan ja luopui kaikista Baltian maita koskevista vaatimuksistaan, myös Liettuaan liittyvistä. Saksan miehityshallinto Ober Ost ei antanut Liettuan poliittiselle johdolle lupaa perustaa hallintojärjestelmää, armeijaa ja poliisivoimia. Liettuan rajojen määrittely oli myös kielletty. Liettuan itsenäisyys pysyi käytännössä katsoen toteutumattomana poliittisena julistuksena, joka ei saanut kansainvälistä tukea. Tilanne muuttui, kun Saksan armeija antautui marraskuussa 1918. Saksan antautumisen seurauksena liettualaiset ottivat nopeasti käyttöön uuden perustuslain, muodostivat hallituksen ja alkoivat organisoida omaa armeijaa.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Venäjä hyväksyi Liettuan alueiden tunnustamisen sillä ehdolla, että Liettua suostuisi liittymään sotilaalliseen yhteistyöhön Venäjän kanssa Puolaa vastaan. Taustalla oli se, että Puola oli aloittanut hyökkäyksen Kiovaan Neuvosto-Venäjää vastaan. Liettualaisia ehto houkutteli, sillä Puola oli miehittänyt Vilnan alueen. Venäjän avulla uskottiin mahdollisuuteen saada Vilna takaisin osaksi Liettuaa. Liettuan delegaatio kuitenkin kieltäytyi tästä ehdotuksesta, sillä liittouman Venäjän kanssa pelättiin huonontavan suhteita Puolaan ja sen liittolaisiin, Ranskaan ja Iso-Britanniaan. Liettuan johto informoi Britannian johtoa Neuvosto-Venäjän suunnitelmista. Liettualaiset toivoivat Britannian informoinnin todistavan briteille Liettuan luotettavuuden, ja johtavan Britannian epäsuoraan paineeseen Puolaa vastaan Vilnan suhteen. Tämä taktiikka ei todistautunut onnistuneeksi, sillä Ranska tuki poikkeuksetta Puolaa ja Britannian epäsuoralla paineella Puolaa vastaan ei ollut vaikutusta Puolan ulkopolitiikkaan.

title: Liettuan neuvosto

text: Viimeisen Puolan jaon jälkeen vuonna 1795 Liettuasta tuli osa Venäjän keisarikuntaa. 1800-luvun aikana sekä puolalaiset että liettualaiset yrittivät palauttaa itsenäisyytensä. Liettualaiset ja puolalaiset kapinoivat marraskuun kansannousussa vuonna 1830 ja tammikuun kansannousussa vuonna 1863, mutta ensimmäinen realistinen mahdollisuus irrottautua Venäjästä tapahtui ensimmäisen maailmansodan aikana. Vuonna 1915 Saksan keisarikunta miehitti Liettuan alueen sen hyökättyä Venäjää vastaan. Vuonna 1917 mahdollisuudet Liettuan, muiden Baltian maiden, Puolan ja Suomen itsenäistymiselle avautuivat, kun Venäjällä tapahtuivat helmikuun- ja lokakuun vallankumoukset. Liettua yritti tehdä Saksan kanssa liiton välttäen kuitenkin mahdollista suoraa liittämistä keisarikuntaan. Saksa hyväksyi ja salli Vilnan konferenssin järjestämisen toivoen, että konferenssi julistaisi Liettuan olevan irrottautunut Venäjästä ja tiivistäisi liittoa Liettuan ja Saksan kanssa. Kuitenkin konferenssi, joka pidettiin 18. - 23. syyskuuta 1917, hyväksyi päätöslauselman, jonka mukaan itsenäinen Liettua olisi perustettava ja suhteet Saksaan riippuisivat siitä tunnustaisiko Saksa itsenäisyyden. 21. syyskuuta konferenssin osanottajat valitsivat 20-jäsenisen Liettuan neuvoston toteuttamaan päätöslauselmaa. Saksalaiset viranomaiset estivät päätöslauselman julkisen julkaisemisen, mutta antoivat neuvostolle luvan jatkaa. Saksalaiset sensuroivat myös neuvoston sanomalehden, "Lietuvos aidasin" ("Liettuan kaiku") estääkseen sitä tavoittamasta laajempaa yleisöä. Vilnan konferenssi päätti myös perustuslakia säätävän kokouksen perustamisesta niin pian kuin mahdollista.

title: Liettuan historia

text: Ensimmäinen Liettuan perustuslakia säätävä kokous pidettiin toukokuussa 1920. Kesäkuussa hyväksyttiin kolmas väliaikainen perustuslaki ja heinäkuussa solmittiin Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha. Sopimuksessa Neuvosto-Venäjä tunnusti Liettuan itsenäisyyden ja sen Puolaan liittyneet Vilnaa koskeneet vaatimukset. Sopimus lisäsi vihamielisyyksiä Liettuan ja Puolan välillä. Suurempien taisteluiden välttämiseksi allekirjoitettiin lokakuussa Suwałkin sopimus, jossa päätettiin muun muassa tulitauosta. Kuitenkin jo ennen sopimuksen voimaan astumista, puolalainen kenraali Lucjan Żeligowski aloitti kapinan, hyökkäsi Liettuaan ja valloitti Vilnan. Valloittamalleen alueelle hän perusti lyhytikäisen Keski-Liettuan tasavallan. Kansainliitto yritti välittää rauhaa riidan osapuolille muun muassa esittelemällä suunnitelmia puolalais-liettualaisesta liitosta. Liettua kuitenkin katkaisi diplomaattiset suhteensa Puolaan ja kieltäytyi tunnustamasta Vilnan menetystä. Riita vaikutti vahvasti Liettuan ulkopolitiikkaan sotien välisellä ajalla.

title: Brest-Litovskin rauha

text: Brest-Litovskin rauhassa Neuvosto-Venäjä joutui tunnustamaan Ukrainan ja Georgian (ennen Gruusia) itsenäisyydet, sitoutumaan vetämään joukkonsa 31. joulukuuta 1917 tunnustamastaan Suomesta, sekä luopumaan Saksan hyväksi Venäjän hallussa pitämistä Puolan osista, Virosta, Liettuasta ja Latviasta, osasta Valko-Venäjää sekä Ardahanista, georgialaisesta Batumista ja Karsista Ottomaanien valtakunnan hyväksi.

title: Puolan–Neuvosto-Venäjän sota

text: Sotatoimet päättyivät aselepoon lokakuussa 1920, ja muodollisesti rauha solmittiin maaliskuussa 1921 Riian rauhassa. Nykyisten Valko-Venäjän ja Ukrainan länsiosat joutuivat tällöin Puolalle. Bolševikeille jääneelle puolelle perustettiin autonomisia piirikuntia puolalaisille. Sota vaikutti myös Neuvosto-Venäjän ja Liettuan suhteisiin, kun ne tunnustivat toisensa Moskovan rauhassa 12. heinäkuuta 1920 ja sopivat rajansa. Elokuussa 1920 puolalaiset hyökkäsivät Liettuaan ja miehittivät Puolan-Liettuan sodassa Vilnan alueen, jonka perääntyvät venäläiset olivat luovuttaneet Liettualle. Vilnassa muodostettiin puolalaisten hallussa ollut Keski-Liettuan komitea (Komisja Rządząca Litwy Środkowej), joka järjesti kansanäänestyksen ja äänesti helmikuussa 1922 liittymisestä Puolaan. Toisaalta puolalaiset eivät onnistuneet luomaan Piłsudskin haaveilemaa niin sanottua Międzymorzen liittovaltiota eli puolalais-ukrainalais-liettualaista liittokuntaa.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Kun Puna-armeija ajettiin Baltiasta, Neuvosto-Venäjän johtaja Lenin yritti järjestää rauhansopimuksia helpottakseen kommunistien tilannetta Euroopassa. Ensimmäinen yritys solmia rauha Liettuan kanssa tapahtui 11. syyskuuta 1919, kun Georgi Tšitšerin, Neuvosto-Venäjän ulkoasiankomissaari, lähetti Liettuaan viestin, jossa hän ehdotti rauhansopimusta. Viesti oli "de facto" Liettuan valtion itsenäisyyden tunnustus. Neuvosto-Venäjä lähetti samanlaiset ehdotukset myös Latviaan ja Viroon. Baltian maat pitivät Tallinnassa 14. - 15. syyskuuta 1919 yhteisen neuvottelun, jossa maat päättivät aloittaa heti paikalla rauhan tunnustelut Venäjän kanssa.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Sopimus antoi pakolaisille ja sotavangeille luvan palata kotimaihinsa. Tuohon aikaan Liettuassa oli noin 2000 venäläistä vankia, ja Venäjällä 150 liettualaista vankia. Liettuassa asuville venäläisille annettiin mahdollisuus hakea joko Liettuan tai Venäjän kansalaisuutta. Venäjä lupautui palauttamaan Liettualle kaikki historiaan ja kulttuuriin liittyvät tavarat, jotka liettualaiset olivat sodassa menettäneet venäläisille. Liettua asetti komitean arvioimaan Liettuan sodan aikana kokemia vahinkoja. Komitea arvioi Liettualle aiheutuvien kustannuksien olevan 816 miljoonaa ruplaa. Puolan miehittämän Vilnan alueen tuhojen arveltiin olevan kustannuksiltaan 407 miljoonaa ruplaa. Liettua ja Venäjä solmivat myöhemmin erillisiä sopimuksia, joissa sovittiin mm. yhteisen rajalinjan suojelusta, kaupankäynnistä ja rajojen yli kulkevista kuljetuksista.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Neuvosto-Venäjä arvosteli Brest-Litovskin rauhaa, ja se alkoi jälleen esittää vaatimuksia Baltiaa kohtaan. Joulukuussa 1918 Puna-armeija hyökkäsi Liettuan alueelle ajaen takaa vetäytyviä Saksan joukkoja. Puna-armeijan tunkeutuminen Liettuaan merkitsi Liettuan itsenäisyyssotien ja Puolan-Neuvosto-Venäjän sodan alkua. Kuukauden sisällä Neuvosto-Venäjän joukot hallitsivat suurta osaa Liettuan pohjoisista- ja itäisistä osista. Liettualaiset saivat pysäytettyä venäläisten etenemisen ainoastaan saksalaisten vapaaehtoisten, Freikorpsin avulla. Vilnassa bolševikit julistivat Liettuan johtoon kommunistisen nukkehallituksen, jota johti Vincas Mickevičius-Kapsukas. Helmikuussa 1919 Liettuan SNT yhdistettiin Valko-Venäjän neuvostotasavallan kanssa yhdeksi neuvostotasavallaksi, Liettualais-valkovenäläisen neuvostotasavallan. Neuvostohallinto oli lyhytaikainen, sillä Puola ja liettualaiset kävivät nopeasti vastahyökkäykseen venäläisiä vastaan. Puolalaiset valtasivat Vilnan, Liettuan historiallisen pääkaupungin huhtikuussa. Viimeiset Puna-armeijan joukot ajettiin pois Liettuasta elokuun lopulla. Neuvostotasavallan alueet joutuivat liettualaisten haltuun syyskuuhun 1919 mennessä, ja liettualais-valkovenäläinen SNT lakkasi olemasta.

title: Hrodna

text: Puolan-Neuvosto-Venäjän sodan puhjetessa saksalaiset luovuttivat 27. huhtikuuta 1919 kaupungin Puolan 1918 perustetulle tasavallalle, joka miehitti sen seuraavana päivänä. Puna-armeija valloitti sen 19. heinäkuuta 1920 ja Neuvosto-Venäjä lupasi luovuttaa sen Liettualle. Puolan armeija valtasi kaupungin takaisin 23. syyskuuta, ja Riian rauhassa se jäi Puolalle.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Rauhansopimus koostui 19 artikkelista. Ensimmäisessä artikkelissa vaadittiin, että Venäjä tunnustaa Liettuan itsenäisyyden ilman varauksia ja hylkää vapaaehtoisesti kaikki vaatimukset Liettuan alueeseen liittyen. Toisessa artikkelissa kuvattiin Liettuaan kuuluvat alueet. Neuvosto-Venäjä hyväksyi Vilnan alueen kuuluvaksi osaksi Liettuaa, johon sisältyivät muun muassa Braslau, Hrodna, Lida, Pastavy ja Vilna. Suwałkin alueen kohtalo jäi sopimuksessa avoimeksi, sillä rajalinja piirrettiin vain Sztabinin kylälle saakka. Venäjä lupasi maksaa Liettualle sotakorvauksia kolmen miljoonan ruplan ja 107 000 hehtaarin puutavaran edestä. Liettua vapautettiin kaikista velkasitoumuksista.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Nykyinen valkovenäläinen historiankirjoitus katsoo, että Venäjä toimi yksipuolisesti luvatessaan rauhansopimuksessa Liettualle useita etnisesti valkovenäläisiä alueita Liettualle (kuten Hrodna, Štšutšyn, Lida, Ašmjany, Smarhon ja Braslau). Venäjä jätti näin huomiotta valkovenäläisten kansalliset intressit.

title: Liettuan neuvosto

text: Saksa ei ollut tyytyväinen uuden itsenäisyysjulistuksen syntyyn ja vaati Liettuan neuvostoa palaamaan joulukuun 11. päivän päätöslauselmaan. 3. maaliskuuta Saksa ja Neuvosto-Venäjä allekirjoittivat Brest-Litovskin rauhan. Rauhassa ilmoitettiin, että Baltian maat (mukaan lukien Liettua) olivat Saksan etupiiriä ja Neuvosto-Venäjä luopui kaikista vaatimuksistaan niihin liittyen. 23. maaliskuuta Saksa tunnusti itsenäisen Liettuan, mutta tunnustus pohjautui joulukuun 11. päivän päätöslauselmaan. Kuitenkin mikään ei käytännössä muuttunut Liettuassa tai neuvoston asemassa; Saksa esti kaikenlaiset yritykset muodostaa hallitus. 4. kesäkuuta neuvosto ehdotti Urachin herttuan Wilhelmin valitsemista Liettuan kuninkaaksi. Wilhelm hyväksyi tarjouksen ja hänet äänestettiin Liettuan kuninkaaksi 13. heinäkuuta 1918. Päätös kuningaskunnasta oli erittäin kiistanalainen neuvostossa ja neljä jäsentä jättäytyi protestiksi pois äänestyksestä.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text:
Puna-armeija marssi ensimmäisenä Vilnaan 14. huhtikuuta 1920. Huolimatta lupauksesta siirtää Vilna Liettuan hallintaan venäläiset perustivat nukkehallituksen Vilnaan aloittaakseen sosialistisen vallankumouksen Liettuassa. Lev Trotski ja Mihail Tuhatševski tekivät valmisteluja Liettuan hallituksen kaatamiseksi, jolloin se olisi korvattu Liettualais-valkovenäläisen neuvostotasvallan hallituksella. Suunnitelmat eivät koskaan toteutuneet, kun puolalaiset löivät venäläiset Varsovan taistelussa 13. - 25. elokuuta. Kun Puolan joukot lähestyivät Liettuan eteläistä rajalinjaa 26. elokuuta, venäläiset lopulta luovuttivat Vilnan hallinnan Liettuan hallintaan. Samalla Puna-armeija vetäytyi.
Syyskuun aikana puolalaiset olivat saaneet ylilyöntiaseman ja ajoivat venäläisiä joukkoja itään päin. Venäläiset joukot kulkivat Liettuan läpi ilman vastarintaa, kuten Liettuan ja Venäjän välisessä sopimuksessa oli sovittu. Puolalaiset joukot, jotka ajoivat venäläisiä takaa, pysäytettiin ja pakotettiin luopumaan aseista. Liettuan julistama neutraalius Puolan ja Neuvosto-Venäjän välisessä sodassa joutui huonoon valoon Puolassa. Puola syytti Liettuaa venäläisten vapaasta liikkumisesta Liettuan läpi. Liettualla ei ollut mahdollisuutta kieltää syytöksiä. Vaikka sopimus ei luonut Venäjän ja Liettuan välille sotilaallista liittoa virallisesti, se vähensi Liettuan neutraaliutta. Łossowskin mukaan liettualaisten ja venäläisten yhteistyö antoi Puolan hallitukselle täyden oikeutuksen kohdella Liettuaa sodan osapuolena. Historioitsija Alfred E. Sennin mukaan liettualaisilla ei ole oikeutta väittää nykyäänkään olleensa neutraaleja tuohon aikaan. Sennin mielestä ei ole yllättävää, että Puola kieltäytyi tunnustamasta Kaunasin kaupungin neutraaliutta elokuun lopulla.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Liettuan-Neuvosto-Venäjän rauha, joka tunnetaan myös nimellä Moskovan rauha, oli Neuvosto-Venäjän ja Liettuan välinen rauhansopimus. Se allekirjoitettiin 12. heinäkuuta 1920. Sopimuksessa Venäjä tunnusti Liettuan riippumattomuuden, ja vastineena Liettua antoi Puna-armeijalle luvan liikkua sen alueella Puolan-Neuvosto-Venäjän sodassa. Sopimuksella oli suuri merkitys Liettuan kansainväliselle tunnustamiselle. Sopimuksessa muun muassa määriteltiin Liettuan itärajat. Maailmansotien välinen Liettuan johto katsoi, että Liettuan rajat olivat "de jure" sopimuksessa määritetyt, vaikka Vilnan alue oli Puolan hallinnassa.

title: Liettuan sosialistinen neuvostotasavalta (1918–1919)

text: Saksan keisarikunta hävisi ensimmäisen maailmansodan ja allekirjoitti Compiègnen aselevon 11. marraskuuta 1918. Saksan armeija alkoi vetäytyä entisen Ober Ostin alueilta. Kaksi päivää myöhemmin Neuvosto-Venäjän johto luopui Brest-Litovskin rauhasta, jossa oli vahvistettu Liettuan itsenäisyys. Neuvosto-Venäjä aloitti offensiivin länteen Viroa, Latviaa, Liettuaa, Puolaa ja Ukrainaa vastaan tarkoituksena aloittaa maailmanvallankumous ja korvata itsenäiset kansalliset liikkeet neuvostotasavalloilla. Puna-armeija seurasi Saksan armeijan vetäytyviä sotilaita ja saapui Liettuaan joulukuun lopulla 1918.

title: Liettuan itsenäisyyssodat

text: 12. heinäkuuta 1920 Liettua allekirjoitti Neuvosto-Venäjän kanssa Liettuan-Neuvosto-Venäjän rauhansopimuksen. Venäjä tunnusti Liettuan tasavallan itsenäisyyden ja sen oikeuden Puolan valtaamaan Vilnan alueeseen. Puola ja Valko-Venäjän kansallinen tasavalta eivät tunnustaneet rauhansopimusta. Monien historioitsijoiden arvioiden mukaan huolimatta Venäjän kanssa kirjoitetusta rauhansopimuksesta, Liettuan tasavalta oli erittäin suuressa vaarassa joutua paikallisten kommunistien vallankaappauksen uhriksi, mutta Puolan-Neuvosto-Venäjän sota esti vallankaappaushankkeen toteutumisen.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Elokuun lopulla Liettuan ja Puolan valtuuskunnat kohtasivat Kaunasissa neuvotellakseen tilanteesta. Neuvottelujen ollessa käynnissä Puolan joukot ottivat haltuunsa uudelleen Sejnyn, Augustówin ja Suwałkin kaupungit. Suwałkin alueella oli tärkeä symbolinen merkitys liettualaisille Liettuan itsenäisyysliikkeen keskuksena. Liettua asetti joukkoja alueelle uudelleenvaltausta varten. Puola vaati Suwałkin lisäksi myös Vilnaa hallintaansa, jonka se oli menettänyt Venäjälle heinäkuussa. Erimielisyydet johtivat lopulta sotaan Liettuan ja Puolan välillä syyskuussa. Kansainliitto yritti keskeyttää sotatoimet ja toimi välittäjänä konfliktissa. Suwałkin sopimus saatiin voimaan 7. lokakuuta 1920, ja sen tarkoituksena oli lopettaa sotatoimet 10. lokakuuta. Kuitenkin 9. lokakuuta puolalainen kenraali Lucjan Żeligowski lavasti kapinan, hyökkäsi joukkoineen Liettuaan ja valtasi Vilnan. Suurin osa Vilnan ja Suwałkin alueista pysyivät Puolan miehittämä koko maailmansotien välisen ajan. Liettuan ja Puolan väliset suhteet olivat koko tämän ajan hyvin jäiset, ja aikakautta on kuvattu sanonnalla "ei sotaa, ei rauhaa".

title: Entente cordiale

text: Baltiansaksalaisia ja Neuvosto-Venäjää vastaan suuntautunut, Baltian riippumattomuuteen sisäisesti baltiansaksalaisesta vähemmistöstä sekä ulkoisesti Neuvosto-Venäjästä tähtäävä politiikka muodostui ensimmäisen maailmansodan päätyttyä, kun saksalaisia jäi Itä-Eurooppaan Saksan rajojen ulkopuolelle ja kun Neuvosto-Venäjä pyrki ottamaan takaisin ensimmäisen maailmansodan Venäjän keisarikunnan rintamalinjoilla menettämiä ja Brest-Litovskin rauhassa menettämiä alueita sekä estämään Viron, Latvian ja Liettuan sekä Ukrainan itsenäistymisen. Pyrkimyksistä muodostui reunavaltiopolitiikka sekä myös Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan sotilaallinen tuki Neuvosto-Venäjää vastaan taisteleville itsenäistyville valtioille.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Liettuan delegaatio, jota johti Tomas Naruševičius, vaati Venäjää tunnustamaan Liettuan Liettuan suuriruhtinaskunnan laillisena seuraajana. Adolf Joffen johtama Neuvosto-Venäjän delegaatio sen sijaan oli valmis tunnustamaan Liettuan ainoastaan itsemääräämisoikeusperiaatteen mukaisesti, ei historiallisin perustein. Aluekysymykset olivat neuvottelujen kiistanalaisin aihe. Liettua vaati maa-alueikseen Venäjän keisarikunnan aikaisia Kovnon-, Vilnan-, Grodnon- ja Suwałkin kuvernementtien alueita. Liettualaisten mukaan nämä alueet olivat etnisesti liettualaisia. Tämän todisteena liettualainen delegaatio viittasi M. Balinskin vuoden 1857 väestönlaskentaan, jonka mukaan suurin osa kyseisten alueiden väestöstä oli liettualaisia. Liettuan delegaatio vakuutteli, että alueiden juutalainen- ja valkovenäläinen vähemmistö olivat valmiita liittymään Liettuaan. Liettualaisilla oli Moskovassa mukana edustaja kummastakin ryhmästä. Simon Rosenbaum edusti juutalaisia, ja Dominyk Semashko valkovenäläisiä. Kummatkin tukivat Liettuan itsenäistymistä.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Moskovan neuvottelut osoittautuivat pitkään kestäviksi ja vaikeiksi. Kun Puola valtasi Kiovan toukokuussa 1920, Liettuan delegaatio yritti viivytellä neuvottelujen jatkumista. Liettuan delegaatio jopa uhkasi vetäytyä neuvotteluista 22. toukokuuta 1920. Kuitenkin, kun tilanne muuttui ja Venäjä aloitti vastahyökkäyksen Puolaa vastaan, Liettuan delegaatio painostettiin allekirjoittamaan rauhansopimus 12. heinäkuuta. Melkein kuukauden kestäneen väittelyn jälkeen siitä, oliko sopimus reilu Liettuaa kohtaan, ja hyväksyikö Venäjä todella Liettuan vaatimukset, Liettuan perustuslakikokous ratifioi sopimuksen 8. elokuuta 1920.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Tästä huolimatta Liettua viivytteli viestin lähettämistä Moskovaan, ja ajatus Baltian maiden yhteisestä rauhanneuvottelusta Venäjän kanssa kaatui. Liettuan poliittinen johto pelkäsi, että kommunistisen Venäjän kanssa neuvotteleminen saattaisi vahingoittaa Liettuan suhteita Länsi-Euroopan maihin, jotka eivät vielä olleet tunnustaneet maan itsenäisyyttä. Samaan aikaan kun Liettua valmisteli ensimmäisiä demokraattisia vaalejaan perustuslakikokousta varten, alkoivat liettualaiset poliitikot vaalikampanjoissaan vaatia valtionjohdolta neuvottelujen aloittamista Venäjän kanssa. Augustinas Voldemaras, Liettuan ulkoministeri, ilmoitti 31. maaliskuuta 1920 venäläisille diplomaateille, että Liettua oli valmis aloittamaan vuoropuhelun Venäjän kanssa, mikäli Venäjä tunnustaisi Liettuan etniset alueet ja hyväksyisi Vilnan itsenäisen Liettuan pääkaupungiksi. Venäjän johto hyväksyi vuoropuhelun aloittamisen, ja ehdotti alustavien neuvottelujen aloittamista 15. huhtikuuta samana vuonna. Neuvottelut Moskovassa alkoivat kuitenkin vasta 7. toukokuuta.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Sopimuksessa Liettua myös lupautui lakkauttamaan kaikenlaisten Neuvosto-Venäjän vastaisten järjestöjen toiminnan alueellaan. Tämän johdosta muun muassa Valko-Venäjän kansallisen tasavallan pakolaishallituksen Liettuaan paenneet jäsenet joutuivat lopettamaan toimintansa.

title: Puolan–Liettuan sota

text: Vilna oli ollut Liettuan suuriruhtinaskunnan vanha pääkaupunki, ja sen asemaa liettualaisille onkin kuvailtu samankaltaiseksi kuin Jerusalemin asemaa juutalaisille. Vilnan kaupungin valtaväestön muodostivat kuitenkin juutalaiset ja puolalaiset, ja sitä ympäröivällä maaseudulla asui sekaisin valkovenäläisiä ja liettualaisia. Puolassa taas suunniteltiin entisen Puola-Liettuan kaltaisen valtiorakennelman luomista uudelleen. Osana tätä politiikkaa puolalaiset olivat vallanneet Vilnan vuonna 1919. Länsivallat olivat sopineet Puolan itärajaksi niin sanotun Curzonin linjan, jolla tunnustettiin Puolan valta Suwałkin ja Seinain alueilla, mutta jossa Vilnan kysymys jätettiin ratkaistavaksi myöhemmässä alueellisessa kongressissa. Neuvosto-Venäjä teki rauhansopimuksen Liettuan kanssa vuonna 1920 tunnustaen Vilnan sekä Trakain, Lydan, Gardinasin ja Seinain alueet Liettualle kuuluviksi. Alueet olivat tuolloin Puolan miehittämiä ja tästä syystä Liettua salli Neuvosto-Venäjän siirtää joukkoja oman alueensa halki koko Puolan–Neuvosto-Venäjän sodan ajan.

title: Liettuan itsenäisyyssodat

text: 5. marraskuuta 1918 Saksa luopui Brest-Litovskin rauhasta, jossa Liettua oli luovutettu Neuvosto-Venäjältä Saksalle. Venäjän neuvostohallitus luopui sopimuksesta 13. marraskuuta. Puna-armeija ja sen tukemat muut bolševistiset joukot hyökkäsivät Liettuaan idästä estääkseen Liettuan itsenäistymisen joulukuussa 1918. Hyökkäyksen tarkoitus oli myös levittää maailmanvallankumousta. Liettuan armeija vastasi hyökkäykseen puolustautumalla.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Liettuan ja Venäjän välinen sopimus oli merkittävä edistysaskel Liettualle kansainvälisen tunnustuksen saamisessa itsenäisyydelleen. Sopimuksen ehto, jossa ensimmäisen maailmansodan liettualaiset sotavangit saivat palata Venäjältä takaisin Liettuaan, otettiin Liettuassa iloiten vastaan. Sopimuksen lupauksista huolimatta Neuvosto-Venäjä ja myöhemmin Neuvostoliitto ei maksanut Liettualle kaikkia lupaamiaan sotakorvauksia eikä koskaan vakavasti harkinnut palauttavansa Liettualle kuulunutta historiallista ja kulttuuriin liittyvää omaisuutta. Yhä nykyään liettualaiset poliitikot ja historioitsijat jatkavat yritystä saada kyseisten sodassa menetettyjen tavaroiden saamista takaisin Liettuaan, mutta Venäjän viranomaisten mukaan ne ovat kadonneet.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Sopimus sisälsi myös salaisen pykälän, jossa Liettua antoi Puna-armeijalle luvan liikkua vapaasti Liettuan alueella niin kauan, kunnes Puolan ja Venäjän vihamielisyydet lakkaisivat. Kyseinen kohta asetti Liettuan neutraaliuden myöhemmin Puolan-Neuvosto-Venäjän sodassa kyseenalaiseksi.

text: Asetelman muututtua Puolan-Neuvosto-Venäjän sodassa Neuvosto-Venäjä miehitti Vilnan 14. heinäkuuta 1920. Venäjä ei siirtänyt kaupunkia liettualaiseen hallintoon, kuten oli sovittu Liettuan-Neuvosto-Venäjän rauhassa, joka oli allekirjoitettu vain kaksi päivää aiemmin. Sen sijaan Venäjä suunnitteli vallankaappausta, jossa Liettuan hallitus olisi kaadettu ja neuvostotasavalta palautettu samalla tavoin kuin kävi Valko-Venäjän neuvostotasavallan kohdalla. Neuvosto-Venäjä hävisi kuitenkin Varsovan taistelun ja joutui perääntymään puolalaisten voitettua. Eräiden historioitsijoiden mukaan Liettuan itsenäisyys pelastui sen ansiosta kommunistiselta vallankaappaukselta.

title: Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha

text: Kun sopimuksesta neuvoteltiin ja se allekirjoitettiin, oli suuri osa Liettuan alueesta Puna-armeijan miehittämänä. Puolalaisten perääntyessä Länsi-Venäjän alueilta Liettua yritti turvata sopimuksessa hahmotellun rajalinjansa. Liettuan armeija ylitti Fochin linjan 19. heinäkuuta tarkoituksenaan ottaa haltuunsa Venäjän Liettualle lupaamat maa-alueet. Liettualaiset etenivät nopeasti, vaikka välillä puhkesi taisteluja vetäytyviä puolalaisia vastaan. Tämä johti yhteenottoihin Puolan ja Liettuan välillä Sejnyn, Augustówin ja Suwałkin kaupunkien hallinnasta. Puolalaisen historioitsijan Piotr Łossowskin mukaan Liettua antoi Puna-armeijan joukoille logistista tukea sodan aikana.


query: Milloin Turun rauha sovittiin?

title: Turun rauha

text: Turun rauha on Turussa 7. elokuuta 1743 solmittu Venäjän ja Ruotsin välinen rauhansopimus, joka päätti vuosina 1741–1743 käydyn hattujen sodan ja sen aiheuttaman pikkuvihana tunnetun venäläismiehityksen Suomessa. Samaan aikaan Ruotsin oli valittava itselleen kuningas vuonna 1741 menehtyneen Ulriika Eleonooran seuraajaksi.[1]

title: Lepäisit jo rauhassa, komisario Palmu

text: Kassila piti käsikirjoitusta hankalana sovittaa elokuvaksi, koska se oli hänen mielestään liian puhepitoinen. Lisäksi vuoden 1963 alussa alkoi kaksi ja puoli vuotta kestänyt ammattinäyttelijöiden lakko, joka esti Joel Rinteen, Matti Raninin ja Leo Jokelan näyttelemisen elokuvassa. Palmu-sarjan jatkaminen romuttui siihen. Sen sijaan Kassila filmasi vielä 1960-luvun lopulla neljännen Palmu-elokuvan "Vodkaa, komisario Palmu". Waltari ei ollut mukana sen teossa, eikä elokuva liity mitenkään "Lepäisit jo rauhassa" -käsikirjoitukseen.

title: Akragas

text: Syrakusan tyranni Dionysios solmi karthagolaisten kanssa rauhan, joka mahdollisesti paenneiden akragaslaisten palaamisen kaupunkiin. Akragaan täytyi kuitenkin jatkaa Karthagon alaisuudessa, eikä se saanut kunnostaa linnoitteitaan. Joitakin vuosia myöhemmin kaupunki onnistui kuitenkin vapautumaan Karthagon vallasta ja liittymään Dionysioksen puolelle. Vuoden 383 eaa. rauhassa Halykos-joki sovittiin karthagolaisten ja kreikkalaisten alueiden rajaksi saarella, ja tämä takasi kaupungille sen vapauden. Akragas ei kuitenkaan toipunut koskaan täysin saamastaan iskusta ja menetti entisen asemansa Sisilian merkittävimpien kaupunkien joukossa.

title: San Stefanon rauha

text: San Stefanon rauha solmittiin Venäjän keisarikunnan ja ottomaanien välillä Turkin sodan (1877-1878) päätteeksi. Venäjä saneli pitkälti rauhanehdot ja kasvatti vaikutusvaltaansa Balkanilla voimakkaasti. San Stefanossa sovittiin itsehallinnollisen Suur-Bulgarian ruhtinaskunnan luomisesta. Tämä takasi Venäjälle satamayhteyden Välimerelle. Muut Euroopan suurvallat pelästyivät Venäjän vallan äkillistä kasvua, ja vielä samana vuonna kokoontui Berliinin kongressi, jossa San Stefanon rajoja muutettiin radikaalisti ottomaaneille edullisemmiksi.

title: Turun historia

text: Sodan päättymisen jälkeen kaupungissa koettiin rauhan aika, kunnes hattujen sodan aikana kaupunki miehitettiin jälleen vuosina 1742–1743 pikkuvihan myötä. Pikkuviha oli edelliseen miehitykseen verrattuna paljon verettömämpi ja rauhansopimus, Turun rauha, solmittiin Turussa 7. elokuuta 1743. 1700-luvun jälkipuolisko oli edeltäjäänsä rauhallisempi. Turkulaiset sotilaat kuitenkin osallistuivat muun muassa seitsenvuotiseen sotaan vuosina 1756–1762 ja Kustaan sotaan vuosina 1788–1790.

title: Utrechtin rauha

text: Utrechtin rauha (tai Utrechtin sopimus) oli vuonna 1713 allekirjoitettu rauhansopimus, jossa sovittiin useista erillisistä rauhanehdoista neuvotteluihin osallistuneiden maiden välillä. Sopimus allekirjoitettiin Alankomaiden tasavallan Utrechtissa maalis-huhtikuussa 1713. Utrechtin rauha normalisoi suhteet monen Euroopan valtion välillä ja oli ensimmäinen askel Espanjan perimyssodan päättämisessä.

title: Turun rannikkorykmentti

text: Turun Rannikkorykmentti (TurRR) oli Suomen rannikkotykistön Turun saariston ja Saaristomeren alueen joukko-osasto joka muodostettiin 10.9.1939 Turun Lohkon nimellä puolueettomuusvartioinnin ja sittemmin talvisodan rannikkolohkojärjestelmän yhteydessä aiemmasta rauhan ajan "1. Erillisestä Rannikkotykistöpatteristosta". Turun Rannikkorykmentti lakkautettiin 30.6.1998 ja liitettiin "Turun Rannikkopatteristona" Saaristomeren meripuolustusalueeseen.

title: P. E. Svinhufvud

text: Yliopistossa Svinhufvud suoritti ensin tutkinnon historiassa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1881. Maisterin arvon Svinhufvud sai vuonna 1882. Varsinaisesti hän kunnostautui lakiopinnoissaan, minkä takia hän teki työuransa alun Turun hovioikeudessa. Turusta oli kotoisin myös Ellen Timgren, jonka kanssa hän avioitui. Hän sai varsin nuorena paikan senaatin lainvalmistelukunnasta, ja nuori perhe muutti isän työn perässä milloin Helsinkiin, milloin Turkuun hovioikeuteen tai Heinolaan kihlakunnantuomariksi, kunnes Svinhufvud pääsi Lappeen tuomiokunnan kihlakunnantuomariksi, ja perhe muutti vuonna 1908 Kotkaniemeen, Luumäelle. Svinhufvudien perheessä oli kuusi lasta: Pehr Yngve (1890–1991), Ilmo Gretel Sommar (1892–1969), Aino Mary Alfthan (1893–1980), Eino Gustaf (1896–1938), Arne Bertel (1904–1942) ja Veikko Eivind (1908–1969).

title: Ikuinen rauha

text: Ikuinen rauha on Moskovan suuriruhtinaskunnan ja Puolan 16. toukokuuta 1686 Moskovassa solmima sopimus, jossa täsmennettiin Andrusovon rauhan ehtoja. Sopimuksessa sovittiin, että Dneprin vasen ranta jää Moskovan haltuun Kiova mukaan lukien, mistä Moskova maksaa 146 000 ruplan korvauksen ja että eteläinen Kiova ja Bratslavin alue jäävät asuttamatta neutraaleiksi alueiksi. Lisäksi kumpikin sopimusosapuoli sitoutui olemaan solmimatta erillisrauhaa Turkin kanssa. Katolinen Puola-Liettua lisäksi takasi Puola-Liettuan alueella asuvalle ortodoksiselle väestölle uskonnonvapauden sekä tunnusti Moskovan oikeuden suojella ortodokseja. Ikuisella rauhalla Moskovasta tuli Turkin vastaisen liittokunnan, Pyhän liigan, jäsen. Siihen kuuluivat ennestään Puola, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta ja Venetsia.

title: Turun rauha

text: Sodan syttyminen oli Ruotsin syytä ja sen sodankäynti oli kehnoa. Sen vuoksi rauhanehtoja voi pitää Ruotsille lievinä. Suomen kannalta oli myönteistä, etä Ruotsi alkoi sodan jälkeen kiinnittää huomiota Suomen puolustukseen ja sen talouden kehittämiseen. Tämä johtui siitä, että ruotsalaiset pelkäsivät suomalaisten uskollisuuden Ruotsia kohtaan heikentyneen.[1] Hattujen sotaa seuranneen, Ruotsin aloittaman Kustaa III:n sodan (1788–1790) jälkeen solmitussa Värälän rauhassa Turun rauhan rajat jäivät voimaan.

title: Vallisaaren rauha

text: Vallisaaren rauha on Ruotsin ja Venäjän välinen Narvan ja Vaskinarvan välillä Vallisaaressa 20. joulukuuta 1658 solmittu kolmivuotinen välirauha. Siinä sovittiin, että Venäjä sai toistaiseksi pitää ne Ruotsin Liivinmaan osat, jotka se oli miehittänyt. Se päätti ruptuurisodan

title: Benedictus XV

text: Benedictus XV:n paavius ylsi yli ensimmäisen maailmansodan, jota hän kutsui ”Euroopan itsemurhaksi”. Pasifistisen paavin useat yritykset sovitella rauhaa osapuolten välille eivät tuottaneet tulosta. Uuden paavin valinnasta oli kulunut vasta viisi päivää, kun hän esitti ensimmäisen monista vetoomuksistaan sodan ja ”mielettömän teurastuksen” lopettamiseksi. Benedictus XV vetosi rauhan puolesta myös esimerkiksi kiertokirjeissään "Ad beatissimi apostolorum" ja "Humani Generis redemptionem". Lisäksi sodanjälkeisessä kiertokirjeessään "Quod iam diu" Benedictus XV myös esitti ajatuksiaan rauhasta.

title: Rauha (uskonto)

text: Uuden testamentin kreikankielisessä alkutekstissä esiintyvä sana έιρηνη "eireenee" "rauha" on sama sana jota käytetään Vanhan testamentin kreikannoksessa šalom-sanan vastineena. Jeesuksen syntymän yhteydessä enkelit julistivat rauhan tulleen maan päälle. Jeesus itse yhdisti Vanhan testamentin ennustukset uudesta rauhanliitosta omaan tehtäväänsä sovittaa ihmisten synnit verellään. Hän lupasi jättää seuraajilleen rauhan (Johannes 14:27). Hän kuitenkin korosti, ettei tullut tuomaan rauhaa maallisessa mielessä. Päinvastoin, hän ennusti tulevaksi sotia ja riitoja. Jeesuksen tuoma rauha on ulkoisista olosuhteista riippumaton (Johannes 16:33) eikä ole inhimillisesti ymmärrettävissä (Filippiläisille 4:6-7). Täydellisesti rauha tulee Ilmestyskirjan mukaan silloin kun Jumala luo uuden taivaan ja uuden maan (Ilm.21:1-4). Rauha uusitestamentillisessa mielessä on siis pitkälti sama asia kuin pelastus.

title: Täyssinän rauha

text: Yksityiskohdista sovittiin muun muassa:

title: Ruotsin ja Suomen raja

text: Ruotsin ja Suomen raja syntyi Haminan rauhassa vuonna 1809, kun Ruotsi luovutti Suomen Venäjälle. Rajan kulku kuvattiin ylimalkaisesti rauhansopimuksen V artiklassa. Rajoiksi sovittiin Ahvenanmeri, Pohjanlahti, Tornionjoki sekä Muonionjoki. Meren saaret kuuluivat siihen maahan, jonka rannikko oli lähempänä. Tornionjoen suulla Pirkkiön saari, Röytän satama ja Tornion kaupunki sovittiin kuuluvaksi Venäjälle. Jokirajalle sovittiin syväväyläperiaate: rajan tuli kulkea syvimmässä virranuomassa ("Thalweg"). Raja kulki Muonionjokea ylös ja "Kilpisjärven ohi Norjaan".

title: Novgorodin tasavalta

text: Novgorodin ja Ruotsin välillä vuonna 1323 solmittu Pähkinäsaaren rauha jakoi Karjalan. Pähkinäsaaren rauhassa 1323 määriteltiin raja Ruotsia vastaan.[1] Norjan ja Novgorodin välinen rauhansopimus tehtiin vuonna 1326. Siinä sovittiin maiden välinen rajalinja, sekä määriteltiin Ruija ja Kuola yhteismaaksi.[5]

title: Rajasuo (Kuhmo)

text: Rajasuo on Täyssinän rauhaan liittyvä rajasopimuksen tekopaikka nykyisen Kuhmon alueella. Ruotsin ja Venäjän solmiman rauhan jälkeen maiden valitsemat rajankävijät sopivat Rajasuolla maiden välisen rajan tarkasta kulusta Pohjanmaalla ja Lapissa 25. maaliskuuta 1596. Rajan sovittiin alkavan Pisanmäestä Nilsiän rajalta ja päättyvän Näätämöön Pohjoisen jäämeren rantaan.

title: Turun Kesäteatteri

text: Turun kesäteatteri juhli 60-vuotista taivaltaan vuonna 2014 Vartiovuorella näytelmällä "Ella ja presidentti", joka perustuu Timo Parvelan suosittuihin lastenkirjoihin. Näytelmän sovitti ja ohjasi Jussi Helminen. Keskeisissä rooleissa nähtiin Tuula Väänänen, Jukka Leisti, Emmi Kaislakari ja Lola Wallinkoski.

title: Petsamon lääni

text:
Petsamon lääni () syntyi kun Petsamon alue Tarton rauhassa vuonna 1920 sovittiin liitettäväksi Suomeen. Liittäminen tapahtui 14. helmikuuta 1921. Petsamo oli omana lääninä vuoden 1921 loppuun. Seuraavan vuoden alussa se liitettiin Oulun lääniin Petsamon kihlakuntana, jonka ainoa kunta oli nimeltään Petsamo. Vuoden 1938 alussa perustettiin Lapin lääni, johon Petsamon kuntakin kuului. Kunta luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1944 ja asia vahvistettiin 1947 Pariisin rauhassa. Maapinta-alaltaan 10480 neliökilometrin alueella oli vuonna 1941 henkikirjoilla 4750 asukasta.
Petsamon liittämisestä Suomeen sovittiin Tarton rauhansopimuksessa, mutta jo ennen sopimuksen virallista hyväksymistä Suomen hallitus asetti syksyllä 1920 komitean suunnittelemaan alueen olojen järjestämistä. Komitean mietintö valmistui 9. lokakuuta 1920 eli ennen rauhansopimuksen allekirjoittamista Tartossa. Komitea ehdotti Petsamon hallinnon järjestämistä siten, että siitä muodostettaisiin oma lääni, koska Oulu sijaitsi kaukana ja Petsamon oloja tunnettiin huonosti muualla Suomessa.

title: Yleislauseke

text: Yleislauseke () on oikeussäännös, jonka sisältö on niin väljästi kirjoitettu, että tuomioistuin voi käyttää harkintavaltaansa säännöstä soveltaessaan. Yleislausekkeita käytetään esimerkiksi varallisuusoikeudellisissa säädöksissä, jotta tuomioistuimella on mahdollisuus syrjäyttää ja sovitella kohtuuttomia sopimusehtoja vakuutussopimuksissa, velkakirjoissa, vuokrasopimuksissa ja muissa vastaavissa oikeustoimissa. Tuomioistuimen päätettäväksi jää, milloin sopimusehto on niin kohtuuton, että se tulee syrjäyttää. Harkinta ei saa perustua mielivaltaan, vaan siinä on pyrittävä noudattamaan lainsäätäjän tarkoitusta.

title: Korpiselkä

text: Suuressa Pohjan sodassa Venäjä valloitti alueen ja vuonna 1721 solmitun Uudenkaupungin rauhan raja muodosti myöhemmän Korpiselän viivasuoran länsi- ja luoteisrajan. Sota laski alueen asukaslukua entisestään ja taloja autioitui. Rauhan myötä alueelta paenneita ortodokseja palaili vähitellen takaisin kotiseudulleen. Korpiselän alue kärsi sotatoimista jälleen Hattujen sodan aikana 1741-1743, jonka päättänyt Turun rauhan ei johtanut rajamuutoksiin Korpiselän alueella. Vuonna 1721 solmittu Uudenkaupungin rauhan raja vakiintui kuitenkin vasta Turun rauhan jälkeen ja sitä ennen rajaseudun kyläläiset viljelivät rajan toiselle puolelle jääneitä kaskimaitaan entiseen tapaan. Ruotsin puolelta tohmajärveläiset viljelivät maitaan Saarivaarassa Venäjän puolella 1740-luvulle asti, jolloin Venäläiset virkamiehet perustivat Saarivaaraan ensimmäiset talot. Vastaavasti korpiselkäläiset viljelivät kaskimaitaan Ruotsin puolella Sonkajanvaarassa ja Kiitsanjärvellä, kunnes ruotsalaiset virkamiehet karkottivat heidät sieltä.

title: Järvitaipaleen linnoitus

text: Turun rauhassa 1743 Savitaipale liitettiin Venäjään. Tuohikotin ja Savitaipaleen kautta Lappeenrantaan johtanut tie kulki Matalajärven ja Riihijärven välistä. Suvorov havaitsi alueen sotilaallisen merkityksen aikana, milloin ruotsalaisjoukot marssivat tietä pitkin kohti Lappeenrantaa.

title: Monnoinen

text: Tila mainitaan usein keskiajalla, jolloin se oli milloin Turun piispojen, mm Turun tuomiokirkon piispan, Maunu II Tavastin hallinnassa, Turun tuomiokirkolla Naantalin Birgittalaisluostarilla, tai yksityisillä. Naantalin luostarin omistuksessa tila oli vuoteen 1477 saakka. Kirkolle lahjoitettu tila peruutettiin valtiolle 1500 luvun puolivälissä. Tämän jälkeen Monnoisista tuli Kustaa Vaasan karjakartano

title: Suistamo

text: Ruotsin ja Novgorodin välinen raja sovittiin 1323, jolloin Suistamo jäi rajan itäpuolelle. Suistamo-nimi esiintyy ensimmäisen kerran Vatjan viidenneksen kirjoissa vuodelta 1500, jolloin Suistamolla oli 44 taloutta. Stolbovan rauhassa 1617 siitä tuli Ruotsin voittomaata. Uudenkaupungin rauhassa 1721 alue siirtyi taas Venäjälle. Asutustiedot ovat puutteellisia pitkiltä ajanjaksoilta. Henkikirjoitusta vastaava selvitys tehtiin vuonna 1764, kun Suistamo siirrettiin Aleksanteri Nevskin luostarilta keisarillisen talouskomission alaisuuteen. Alueella oli silloin 19 kylää, joissa asui 1475 asukasta.

title: Nertšinskin rauha

text: Saatuaan Albazinissa voiton vuonna 1685 mantšut lähettivät tsaarille latinaksi kirjoitetun kirjeen, jossa ehdotettiin rauhaa ja pyydettiin, että venäläiset merirosvot poistuisivat Amurilta. Venäjän hallitus, joka oli tietoinen siitä, ettei Venäjä pystyisi puolustamaan Amuria ja oli enemmän huolissaan siitä, mitä lännessä tapahtui, lähetti Fjodor Golovinin itään täysivaltaisena lähettiläänä. Golovin lähti Moskovasta tammikuussa 1686 mukanaan 50 streltsiä ja saapui Selenginskiin lähelle Baikaljärveä lokakuussa 1687, mistä eteenpäin hän lähetti kuriireja edellään. Sovittiin, että tapaaminen olisi Selenginskissä vuonna 1688. Siihen aikaan länsimongolialaiset Galdan Boshugtu -kaanin johtamat oiraatit hyökkäsivät itämongoleja vastaan Selenginskin ja Pekingin välisellä alueella, ja neuvotteluja oli lykättävä. Välttyäkseen taistelulta Golovin siirtyi itään Nertšinskiin, jossa neuvottelut sovittiin pidettäviksi. Mantšut, joilla oli ainakin 3000, mahdollisesti jopa 15 000 Songgotun johtamaa sotilasta, lähtivät Pekingistä kesäkuussa 1689 ja saapuivat Nertšinskiin heinäkuussa. Neuvotteluja käytiin elokuun 22. päivästä syyskuun 6. päivään.

title: Aachenin rauha

text: Sopimuksissa sovittiin seuraavista ehdoista:Käytännössä sopimus merkitsi status quo ante bellumia, eli tilanne palautettiin ennen sotaa vallinneeseen tilaan. Sopimus ei ratkaissut Britannian ja Ranskan siirtomaakilpailun aiheuttamia riitoja eikä näin toiminut pohjana kestävälle rauhalle. Italian oloja sopimus kuitenkin vakautti.

title: Sauvo Puhtila

text: Sauvo Puhtilan ensimmäiset sanoitukset julkaistiin 1951. Aikaa myöten hänestä tulikin Suomen ahkerimpia sanoittajia. Saukki sanoitti ja käänsi etupäässä iskelmiä, 1950-luvulla varsinkin italialaisia. Aikaa myöten mukaan tulivat myös esimerkiksi lastenlaulut ja hengelliset laulut. Saukin hedelmällisin kausi iskelmäsanoittajana sijoittuu aikavälille 1955−1965; tämän jälkeen hän siirtyi suomentamaan pääasiassa ooppera-, operetti- ja musikaalitekstejä. Sanoitustekniikkansa ja rytmitajunsa ansiosta Saukki pystyi synnyttämään tekstejä nopeasti, mikä helpotti Scandian tuotanto-ohjelman suunnittelua. Rahoista tarkka Scandian toimitusjohtaja Harry Orvomaa alkoi jopa maksaa Saukille kuukausipalkkaa, koska hän katsoi saavansa sanoitukset siten halvemmalla. Tästä seurasi, että muilta levy-yhtiöiltä alkoi pian ilmestyä tutulta kuulostavia tekstejä, joiden tekijöiksi oli merkitty milloin Pekka Saarto, milloin Merja tai jokin muu nimimerkki. Orvomaa kysyi Puhtilalta, mitä tämä tiesi niistä. Puhtila tunnusti ne omikseen, asia sovittiin ja yhteistyö jatkui.

title: Lavansaari

text: Tarton rauhassa sovittiin myös, että Lavansaari ja Peninsaari muiden Suomenlahden ulkosaarten tapaan jätettiin linnoittamatta.

title: Haminan rauha

text: Suomalaiset vapautettiin Haminan rauhassa uskollisuudenvalastaan Ruotsin kruunulle, ja Ruotsi sitoutui noudattamaan Napoleonin mannermaasulkemusta Britanniaa kohtaan. Sopimuksessa määriteltiin kolmen vuoden siirtymäaika, jonka aikana esimerkiksi Ruotsin puolella uutta rajaa asuneet suomalaiset (Finnar) saivat vapaasti muuttaa Suomeen asumaan ja päinvastoin. Myöhemmin sovittiin Tornion- tai Muonionjoissa ja Könkämäenossa sijaitsevista saarista, joiden omistus- ja nautintaolosuhteet olivat sekavat ja vaikeat selvittää, että niiden ikivanhat nautintaoikeudet säilyisivät niiden omistajilla (ks. Suvereniteettisaaret).

title: Eino Leino

text: Loppuvuodesta 1916 painosta ilmestyi "Helkavirsien" toinen sarja, jonka parissa Leino oli painiskellut öisinä hetkinään "Sunnuntain" toimituksessa. Viljo Tarkiaisen mukaan kosmis-mytologiset runonäyt liikkuivat nyt ”milloin pakanallis-samanistisilla, milloin kristillis-panteistisilla, milloin teosofis-haaveellisilla linjoilla”. Runojen on tulkittu heijastavan myös leinolaista aistillisuutta ja erotiikkaa. Samana vuonna 1916 syttyi molemminpuolinen ihailu ja ihastus Aino Kallaksen kanssa. Pahennustakin herättänyt suhde virolaisen tutkijan ja diplomaatin suomalaissyntyiseen kirjailijapuolisoon antoi virikkeen renessanssi-tyyliin sommiteltuun runoelmaan "Juhana Herttuan ja Catharina Jagellonican lauluja" (1919). Tätä ensin Turun, sitten Gripsholmin linnassa käytyä runollista vuoropuhelua Leino itse nimitti ”viimeisen romantikon” lahjaksi rakastetulleen. Omaa runoilijankohtaloaan Eino Leino käsitteli "Bellerophon"-runoelmassa (1919), jossa hän tulkitsi antiikin kreikkalaista myyttiä Bellerofonista ja tämän siivekkäästä ratsustaan Pegasoksesta ja loi traagis-optimistisen elämänkäsityksensä synteesin.


query: Kuka mainitsee termin "Toiset" ensimmäisen kerran Lost -sarjassa?

title: Toiset (Lost)

text: Termin ”Toiset” mainitsee ensimmäisen kerran Danielle Rousseau. Suurin osa Toisista on sarjan päähenkilöiden vastustajia, mutta he vaikuttavat sarjan edetessä vähemmän vihamielisiltä Oceanic Airlinesin lennon 815 selviytyjiä kohtaan ja ovatkin myöhemmin liittoutuneet näiden kanssa vastustaakseen suurempia uhkia. Sayid Jarrahin mukaan ainakin 50 Toista elää saaren pohjoispuolella.[1] Toiset ovat eläneet saarella monien vuosien ajan – kauan ennen kuin lento 815 putosi sinne vuonna 2004 ja jopa ennen kuin Dharma Initiativen jäsenet tulivat saarelle 1970-luvulla. Toisilla ei ole nimeä itselleen, vaikkakin Benjamin Linus on kuvannut heitä ”hyviksi ihmisiksi”. Dharma Initiativen jäsenet kutsuvat heitä ”Vihamielisiksi” tai ”Alkuasukkaiksi”.

title: Tapani Ruokanen

text: Ruokanen oli ensimmäisen kerran naimisissa 1972-1982. Hän avioitui 1989 Sirkku Hautamäen kanssa. Helsingin yliopiston dogmatiikan professori Miikka Ruokanen on Ruokasen veli. Kirjassaan "Suomi selviytyy" (2015) hän mainitsee toisenkin veljensä sekä kolme lastaan.

title: Lost (6. tuotantokausi)

text: Sarjan tuottajat Damon Lindelof ja Carlton Cuse sanoivat "aina nähneensä" "Lostin" sarjana, jossa on alku, keskiosa ja loppu", ja julkistamalla sarjan loppumisen katsojat "saavat turvan siitä, että sarja loppuu kuten aioimmekin". Lindelof ja Cuse sanoivat, että sarjan lopun vahvistaminen "oli erittäin helpottavaa" ja, että se auttoi sarjaa saamaan fokuksensa. Tuottajat aikovat paljastaa viimeisellä kaudella muun muassa savuhirviön ja nelivarpaisen patsaan mysteerit sekä ensimmäisen kauden jaksossa "Nousevan auringon luola" esiintyneiden luurankojen henkilöllisyys. Matthew Fox sanoi tuoreessa haastattelussaan, että viimeisellä kaudella Jack Shephard ja John Locke "ottavat yhteen." Viimeisen kauden puolivälissä kaksi aikajanaa "kiintetytyvät yhteen" ja "tulee olemaan erittäin selvä – ei enää takaumia, ei mitään." Hän väittää myös olevansa ainut sarjan näyttelijä, joka tietää sarjan lopun."Comic-Con 2009":n aikana tehtiin lukuisia kuudennen kauden haastatteluja. Carlton Cuse sanoi, että aikamatkustus ja takaumat loppuvat ja selviytyjät matkustavat johonkin muuhun kuudennella kaudella. Josh Holloway sanoi hahmonsa Sawyerin muuttuvan takaisin omaksi itsekseen Julietin kuoltua. Vaikka Cuse ja Lindelof sanoivatkin, ettei Dharma-aloite ole enää sarjassa yhtä suuressa osassa kuin ennen, he ovat sanoneet, että "Dharma-Michigan -yhteydellä" on suuri osa kuudennella kaudella. Lindelof sanoi tuottajien ohjanneen tuotantoa kädestä pitäen kuudennen tuotantokauden mainosjulisteen teossa, joka julkaistiin Comic-Conissa, ja että julisteessa kaikki on tarkoituksellista. Kuudes kausi on Lostin kausista ainoa, johon ei kuulu minkäänlaista virallista mainosmateriaalia, kuten sneakpeek-klippejä ja mainoskuvia, Lostin tuottajien arveltua kaiken paljastavan liikaa. Lindelofin mukaan "jopa yksi otos kaudesta kertoisi mitä tänä vuonna teemme". Lindelof on myös kuvaillut flashsidewaysien olevan tärkeitä; "Ihmiset sanovat etteivät tarvitse näitä tarinoita, mutta voimme kaikki sanoa, että on 100 prosenttisen tärkeää kertoa Lostin tarina ja toivottavasti kauden lopussa käy selvemmäksi minkä vuoksi." Hän on myös sanonut, että termiä "flashsideways" käytetään kuvaamaan "vaihtoehtoista nykyisyyttä". Kun Lindelofia pyydettiin kuvailemaan kolmea viimeistä jaksoa, tämä vastasi "Vesi".

title: Maggie Grace

text: Vuonna 2004 Maggien agentti lähetti hänelle televisiosarja "Lostin" käsikirjoituksen; menestyksekkään koe-esiintymisen jälkeen hän sai Shannon Rutherfordin roolin, josta hän saikin Teen Choice Award -ehdokkuuden ”parhaasta läpimurtoroolista”, mutta hävisi "Täydellisten naisten" Eva Longorialle. "Lostin" ensimmäisen tuotantokauden kuvausten aikana Maggie asui Havaijilla, ja lupautui näyttelemään Tom Wellingin vastanäyttelijää vuoden 1980 kauhuelokuvan uudelleenfilmatisoinnissa "Usva" (2005), hahmona jota alkuperäisessä versiossa esitti Jamie Lee Curtis. Vaikka "Lostin" kuvausten piti loppua ennen "Usvan" kuvausten alkua, kuvaukset venyivät erikoispitkän finaalijakson takia ja niinpä Maggie joutui lentämään kahden kuvauspaikan, Oahun ja Bowen Islandin, välillä. Päästyään Maximin "Hot 100" -listan sijalle 27 vuonna 2005, hän palasi "Lostin" toisen kauden kuvauksiin. Hänen hahmonsa kuitenkin tapettiin kauden kahdeksannessa jaksossa, koska sarjan tuottajista alkoi tuntua, että hahmon ”tarinan tiet olivat rajoitetut”. Tuottaja Carlton Cuse sanoi, että Maggien lähtö sarjasta oli ”kuin voitto”, koska Maggie oli innokas aloittamaan kokopäiväisen elokuvauran. Jätettyään sarjan Maggie liittyi kuitenkin muiden "Lost"-näyttelijöiden joukkoon Screen Actors Guild -palkintogaalaan, jossa sarja voitti ”Outstanding Performance by an Ensemble in a Drama Series” -palkinnon.

title: Kemiallinen tasapaino

text:
Vakio k1/k-1 määritellään tasapainovakioksi. Massavaikutuksen lain mukaan se on kullekin kemialliselle reaktiolle ominainen vakio. Yleiselle tapaukselle voidaan johtaa:
missä yläkerta on tuotteiden ja alakerta lähtöaineiden mukaan määriteltyjen termien summa; termit ovat komponenttien pitoisuudet potenssiin komponenttien stoikiometriakertoimet. Potenssiin korotus seuraa siitä, että komponentin A:n todennäköisyys osua tilavuuselementtiin kerran on suhteessa [A]:han. Jos tilavuuselementtiin pitää osua kaksi A-molekyyliä kerrallaan reaktiota varten, tämän todennäköisyys on ensimmäisen ja toisen elementtiin osumisen tulo, eli [A] kertaa [A], eli [A].

title: Luettelo televisiosarjan Lost saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

text: Sarjan ensimmäinen jakso "" on sarjan kaikkein ehdotetuin yksittäinen jakso viidellätoista eri ehdokkuudella, voittaen kuusi, sisältäen neljä Emmy-palkintoa. "Peili" on toiseksi ehdotetuin jakso yhdeksällä ehdokkuudella. Yhteensä "Lost" on ollut ehdokkaana lähes kahteensataan eri palkintoon ja se on voittanut niistä 51.

title: Honji suijaku

text: Honji suijaku -termin kehitti alun perin tendai-buddhalaisuus erottamaan absoluuttisen totuuden sen historiallisesta ilmenemistavasta, esimerkiksi ikuisen Buddhan historiallisesta Buddhasta tai absoluuttisen dharman sen todellisista, historiallisista muodoista. ”Honji” viittasi ensimmäiseen, ”suijaku” toiseen.[1][3] Termi esiintyy ensimmäisen kerran tässä merkityksessä Eizan daishiden -nimisessä tekstissä, jonka uskotaan kirjoitetun vuonna 825[3]. Honji suijaku -teoriaa alettiin myöhemmin soveltaa buddhiin ja kameihin; tässä kontekstissa sitä tiedetään käytetyn ensimmäisen kerran vuonna 901 teoksessa Sandai jutsuroku, jonka kirjoittaja huomauttaa: ”mahasattvat [buddhat ja bodhisattvat] ilmenevät ajoittain kuninkaina ja ajoittain kameina.”[3] On huomattava, että kahtiajakoa sovellettiin jumaluuksiin vain Japanissa, eikä esimerkiksi Kiinassa[1].

title: Charlotte Lewis

text: Naomin laskeuduttua saarelle kolmannella tuotantokaudella tuottajat alkoivat suunnitella muita samalla laivalla olleita. He halusivat näiden uusien hahmojen olevan tutkijoita, jotka olisivat kiinnostuneita saaren löytämisestä henkilökohtaisista syistä. Tuottajat päättivät luoda jonkun, joka olisi kiinnostunut hävinneestä sivilisaatiosta, esimerkiksi antropologistin tai arkeologin, koska se olisi hyödyllinen sarjan suunnan kannalta. Kristen Bellille tarjottiin roolia Charlottena, mutta hän valitsi mieluummin "Heroes"-sarjan Elle Bishopin roolin. Tuottajat valitsivat englantilaisen näyttelijän Rebecca Maderin, koska ”hän voitti heidät puolelleen charmillaan, läsnäolollaan ja karismallaan”. Ollessaan koe-esiintymässä rooliin, tuottajat huomasivat, että kaikki sarjat joissa Mader oli näytellyt olivat BBC:n ohjelmia, joten he pyysivät häntä lukemaan käsikirjoituksen englantilaisella aksentilla. "Lostin" tuottaja Damon Lindelofin mukaan, tämä ”avasi toisen ulottuvuuden hahmoon, jota tuottajat eivät olleet nähneet”, joten Charlotten kansalaisuus vaihdettiin amerikkalisesta englantilaiseen. Koe-esiintymisten aikana tuottajat keksivät vale otoksia, jotta he voisivat pitää uusien hahmojen henkilöllisyyden salassa. Rebecca Maderin koe-esiintyminen oli valetakauma, ja hän oli pettynyt ettei sitä käytetty sarjassa. Mader alkoi katsoa "Lostin" ensimmäisiä kolmea tuotantokautta ja oli juuri katsomassa neljättä jaksoa kuullessaan tulleensa valituksi rooliin. Hän katsoi kaikki "Lostin" jaksot muutaman viikon aikana, ennen aloittamistaan sarjassa työskentelyä. Kun Mader valittiin rooliin, hän ei tiennyt oliko hän vain vieraileva tähti vai tulisiko hänestä yksi sarjan vakiohahmoista. Alun perin hahmon piti olla sarjassa vain kahdeksan jakson ajan, mutta kirjoittajien lakon takia hänen hahmonsa olikin vielä viidennelläkin kaudella, ja hahmo esiintyi yhteensä 20 jaksossa.

title: Geologia

text: Richard de Bury käytti ensimmäisen kerran termiä geologia vuonna 1473. Nykyisessä merkityksessä sanaa käytti ensimmäisen kerran Jean-André de Luc vuonna 1778. Termin virallisti Horace Bénédict de Saussure vuonna 1779.

title: Carlton Cuse

text: Cuse on televisiosarjan Lost vastaava tuottaja sekä sarjan johtaja yhdessä Damon Lindelofin kanssa. Cuse on voittanut Emmyn, Golden Globen, Producers Guild of America -palkinnon sekä Writers Guild of America -palkinnon työstään sarjan parissa. Hänellä on kaksi muuta Emmy-ehdokkuutta Lostin käsikirjoittajana. Cuse ja Lostin käsikirjoitusryhmä voittivat WGA:n palkinnon parhaasta draamasarjasta helmikuussa 2006 heidän työstään Lostin ensimmäisen ja toisen kauden eteen.[3] Cuse on myös ollut ehdokkaana WGA-palkinnon saajaksi kolme muuta kertaa; helmikuussa 2007 hänen työnsä eteen Lostin toisen ja kolmannen kauden kuvioissa,[4] helmikuussa 2009 hänen työstään Lostin neljännen kauden parissa[5] sekä helmikuussa 2010 hänen työstään Lostin viidennen kauden parissa.[6]

title: Peili (Lost)

text: Peili () on yhdysvaltalaisen draamasarjan "Lostin" (2004–2010) kolmannen tuotantokauden kaksiosainen päätösjakso. Sen ovat käsikirjoittaneet sarjan luoja ja vastaava tuottaja Damon Lindelof sekä vastaava tuottaja Carlton Cuse. Sen on ohjannut vastaava tuottaja Jack Bender. ”Peili” koostuu kahdesta osasta, jotka ovat järjestyksessään sarjan 71:s ja 72:s. Jakso esitettiin ensi kerran yhtenäisenä kahden tunnin jaksona Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 23. toukokuuta 2007 ja jaettiin vasta DVD-julkaisua varten kahtia. Sitä pidetään yhtenä "Lostin" parhaimmista jaksoista. Se sai monia palkintoehdokkuuksia, mukaan lukien kolme Primetime Emmy -ehdokkuutta ja yhden Directors Guild of America -ehdokkuuden.

title: Lost

text: Ensimmäisten kahden tuotantokauden aikana jotkut hahmot kirjoitettiin pois sarjasta, jotta saataisiin tilaa uusille hahmoille. Boone Carlyle oli ensimmäinen päähenkilö, joka kirjoitettiin pois. Hahmo kuoli ensimmäisen kauden loppupuolella. Waltista tuli vieraileva tähti ensimmäisen kauden lopun tapahtumien jälkeen, joka esiintyy satunnaisesti toisella kaudella. Shannonin kuolema toisen kauden kahdeksannessa jaksossa teki tilaa uusille tulokkaille, Mr. Ekolle, nigerialaiselle katoliselle papille ja entiselle rikolliselle, jota näyttelee Adewale Akinnuoye-Agbaje; Ana Lucia Cortezille, lentokentän turvatarkastajalle ja entiselle poliisille, jota esittää Michelle Rodriguez; ja Libby Smithlle, kliiniselle psykologille, jota näyttelee Cynthia Watros. Ana Lucia ja Libby kirjoitettiin kuitenkin ulos sarjasta jo lähellä toisen kauden loppua.

title: Gladiaattorit

text: Sarjan ensimmäisen tuotantokauden jaksoja keväältä 1993 näytettiin ensimmäisen kerran uusintana vuonna 2002 MTV3-kanavalla. Toisen kerran sarja uusittiin Sub-kanavalla 25. tammikuuta 2017 alkaen. Kanavan oli alun perin tarkoitus esittää uusintana sarjan kaikki jaksot, mutta päätti myöhemmin asettaa toistaiseksi esityskieltoon syyskaudella 1993 esitetyt toisen tuotantokauden jaksot. Syyksi mainittiin kyseisellä tuotantokaudella gladiaattorin Timantin (Virpi Butt) esiintyminen, joka myöhemmin julkisuudessa tuli tunnetuksi tekemistään paloittelusurmista. Paloittelusurmien uhrien omaiset pyysivät, että sarjan jaksoja joissa Butt esiintyy ei esitettäisi uusintana. Kanava selvitti, olisiko ollut mahdollista leikata tai olla esittämättä jaksoja, joissa Butt esiintyy, mutta ohjelmakokonaisuuden kannalta se ei ollut mahdollista.

title: Toiset (Lost)

text: Toiset ovat mysteerisiä ja salamyhkäisiä. He eivät suostu selittämään itseään ulkopuolisille. He myös tappavat mahdolliset uhat saarella. Sarjan alussa Toiset esiintyvät lennon 815 selviytyneille köyhinä paljasjalkaisin kulkevina viidakon asukkaina. He naamioivat itsensä valeparroilla ja pellavasta ommelluilla vaatteilla. Toisia johtaa kerrallaan yksi henkilö, ”johtaja”, joka ottaa vastaan käskyjä Jacobilta. Johtaja on pääsääntöisesti Ben. Richard Alpert toimii Jacobin ja silloisen johtajan välikätenä, tuoden Jacobin käskyt johtajalle ja auttaen johtajaa. Kun sarja alkaa, useimmat Toiset ovat rekrytoitu muualta, sillä raskaana olevat naiset kuolevat saarella, ennen kuin he synnyttävät. Ei tiedetä, miksi näin tapahtuu, mutta sitä ei tapahtunut aiemmilla vuosikymmenillä, kun Ethan Rom ja Charlotte Lewis syntyivät saarella.

title: Raamattu ja homoseksuaalisuus

text:
Siinä, missä suomenkielinen Raamattu käyttää termiä "miesten kanssa makaavat miehet", alkuperäiset kreikankieliset termit ovat "arsenokoitēs" (ἀρσενοκοῖται, ), "malakos" (μαλακός) ja "porneia" (πορνεία).
Varsinkin termi "arsenokoitēs" on ollut jo vuosisatojen ajan haasteellinen raamatuntutkijoille. Kreikankielinen ἄῤῥην / ἄρσην ["arrhēn / arsēn"] tarkoittaa miestä, ja sana κοίτην ["koitēn"] sänkyä seksuaalisuuteen viittaavana. Termi oli kuitenkin tuntematon kreikan kielessä ennen Paavalia, eikä sitä käytetä Raamatussakaan kuin kaksi kertaa, toisen kerran ensimmäisessä kirjeessä Timoteukselle 1:10, jonka 9-10 jakeiden suomenkielinen käännös kuuluu:

title: Roxann Dawson

text: Dawson ohjasi "Star Trek: Voyagerin" jakson ”Riddles”, joka esitettiin Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran syyskuussa 1999. Dawson ohjasi myös yhteensä kymmenen "" -sarjan jaksoa vuosina 2001–2004. Hän on ohjannut jaksoja myös esimerkiksi televisiosarjoihin "Lost", "O.C.", "Todistettavasti syyllinen", "Heroes", "Mentalist", "Kosketus", "S.H.I.E.L.D. Agentit" ja "Runaways".

title: Pilottijakso

text: Studioille ja katsojille termi "pilotti" merkitsee usein eri asiaa. Katsojille pilotti tarkoittaa usein sarjan ensimmäistä julkaistua jaksoa, kun taas studiolle sillä viitataan jaksoa, jolla tekijät myyvät sarjaa heille. Esimerkiksi sarjaa "Lost Girl" myytiin Showcase-kanavalle pilottijaksolla ""Vexed"", joka on todellisuudessa ensimmäisen kauden kahdeksas jakso.

title: Jeesuksen viimeiset päivät

text: Sarja kuvattiin Marokossa vuoden 2007 elokuusta lokakuuhun, ja se esitettiin ensimmäisen kerran BBC One -kanavalla neliosaisena 16.–23. maaliskuuta 2008.[4] Englannissa sarjaa katsoi suurimmillaan 4,9 miljoonaa katsojaa, ja sarja sai pääosin positiivista palautetta.[5] Suomessa Yle TV1 on esittänyt sarjan kaksiosaisena kahteen kertaan pääsiäisenä: ensimmäisen kerran 2.–3. huhtikuuta 2010 ja toisen kerran 5.–6. huhtikuuta 2012.[6]

title: Miekanhiontakivi

text: Ensimmäisen kerran hiomauurrekivet mainitsee kirjallisuudessa todennäköisesti Hans Nilsson vuonna 1632 teoksessa "Guthilandiske Cronica". Nilsson puhuu kivistä, jotka ovat pinnastaan ”kuin taiteltuja tyynyjä”, ja hän pitää niitä luonnon muovaamina, ”Jumalan kauniina luomuksena”. Ruotsissa tieteelliseen sävyyn hiomauurrekivistä kirjoitti ensimmäisenä P. A. Säve vuonna 1866. Säve aikalaisineen käytti kivistä nimeä ”sliparesten”, "hiojankivi", mutta pian käyttöön vakiintui uuden tulkinnan myötä termi "miekanhiontakivi".

title: Suurimmat hitit (Lost)

text: Suurimmat hitit () on yhdysvaltalaisen draamasarjan "Lostin" (2004–2010) kolmannen tuotantokauden 21. jakso. Sen ovat käsikirjoittaneet vastaava tuottaja Edward Kitsis ja vastaava tuottaja Adam Horowitz. Sen on ohjannut tuottaja Stephen Williams. ”Suurimmat hitit” on järjestyksessään sarjan 70. jakso. Jakso esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 16. toukokuuta 2007, jolloin se saavutti 12 miljoonaa katsojaa. Se toi sarjan leikkaajille Golden Reel -palkintoehdokkuuden.

title: Lost (1. tuotantokausi)

text: "Lost: The Complete First Season" julkaistiin seitsemän dvd-levyn settinä alueella 1 6. syyskuuta 2005, kaksi viikkoa toisen tuotantokauden alkamisen jälkeen. Kaikkien ensimmäisen kauden jaksojen lisäksi dvd-boksi sisältää useita extroja, kuten jaksojen kommenttiraitoja, kulisiien takana-materiaalia, sarjan tekemistä sekä poistettuja ja pieleen menneitä kohtauksia.

title: Toinen kirje tessalonikalaisille

text: Perinteisen näkemyksen mukaan Paavali kirjoitti toisen kirjeen Thessaloniken asukkaille todennäköisesti Korintissa muutama kuukausi ensimmäisen kirjeen jälkeen. Seurakuntalaiset olivat omaksuneet hyvin voimakkaasti Paavalin ensimmäisessä kirjeessä opettaman ajatuksen Jeesuksen paluusta ja ajattelivat, että hetki on käsillä hyvin pian. Paavali haluaa korjata tämän käsityksen (2:1-12), ja hän kertoo, mitä pitää tapahtuman ennen kuin lopun aika koittaa. Kirje mainitsee ensimmäisen kerran "suuren luopumuksen".

title: Lost

text: "Lostin" satelliitti- ja kaapeliesitys on ollut uuden televisiolähetystavan edelläkävijä. Se oli yksi ensimmäisistä sarjoista, joita jaettiin iTunes Storen kautta iPodeihin. Vuoden 2005 lokakuusta lähtien uudet jaksot ovat olleet ladattavissa ABC:n esityspäivän jälkeisenä päivänä yhdysvaltalaisille katsojille. Neljännestä tuotantokaudesta lähtien "Lostin" jaksot ovat olleet saatavilla esityspäivän jälkeen Sky Onella. "Lost" oli myös yksi ensimmäisistä Saksan iTunes Storessa saatavilla olleista tv-sarjoista.

title: Vaellus (Lost)

text: Vaellus () on yhdysvaltalaisen draamasarjan "Lostin" (2004–2010) ensimmäisen tuotantokauden neljäs jakso. Sen on käsikirjoittanut vastaava tuottaja David Fury, ja sen on ohjannut vastaava tuottaja Jack Bender. Jakso esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 13. lokakuuta 2004. Se sai myönteisiä arvosteluja kriitikoilta, ja sitä on myöhemmin sanottu yhdeksi sarjan parhaimmista jaksoista. Fury sai jaksosta Primetime Emmy -ehdokkuuden parhaasta käsikirjoituksesta draamasarjassa. "Lost" kertoo salaperäiselle saarelle törmänneen Oceanic Airlinesin lennon 815 selviytyjistä. ”Vaellus” keskittyy John Locken (es. Terry O’Quinn) hahmoon, jonka paljastetaan olleen halvaantunut ennen saarelle joutumista. Saarella Locke metsästää villisikaa, kun selviytyjien ruokavarat hupenevat.

title: Olipa kerran (televisiosarja)

text: Adam Horowitz ja Edward Kitsis saivat innoituksen luoda "Olipa kerran" -sarjan kaltaisen fantasiatarinan pian lopetettuaan työnsä "Felicity"-draamasarjan parissa vuonna 2002. He esittivät ideaa sarjasta, jossa olisi keijuja, kääpiöitä ja lapsia monille televisioyhtiöille kuitenkin tuloksetta. He aloittivat pian työskentelyn "Lost"-televisiosarjan parissa. Kitsiksen mukaan tämä antoi heille uuden näkökulman "Olipa kerran" -sarjaan.

title: Shipping

text: Fanien luomat paritukset muutamista tai useista hahmoista on harrastuksena paljon vanhempi kuin itse termi, vaikka onkin vaikea todistaa milloin termiä ensimmäisen kerran käytettiin hahmojen paritusta tarkoittavana terminä. Englantia äidinkielekseen puhuvien keskuudessa yleinen luulo on, että termi sai alkunsa Pokémon -sarjasta, josta amerikkalaiset fanit keskustellessaan romanssista sarjan pahiskaksikon - Musashin ja Kojirõn (Jessie & James) - kesken keksivät sanaleikin ”RocketShipper” yhdistämällä ”rocket shipin” ja ”relationshipin”.

title: Jacob (Lost)

text: Jacob mainitaan ensimmäisen kerran toisella tuotantokaudella, kun selviytyneiden vankina oleva Ben mainitsee heimonsa johtajasta, joka on korkein auktoriteetiltaan. Seuraavan kerran Jacob mainitaan kolmannella kaudella, kun Ben kertoo Lockelle, ettei hän ole heimonsa ylin johtaja vaan Jacobin tahdon toteuttaja yhdessä Richardin kanssa. Ben vie Locken Jacobin mökkiin, joka liikkuu koko ajan ja jonka vain harvat voivat nähdä. Ben alkaa puhua tyhjälle keinutuolille, minkä vuoksi Locke alkaa epäillä Beniä hulluksi. Locken ollessa lähdössä hän kuulee hänen takaa pyynnön ”auta minua.” Locken suunnatessa taskulamppunsa keinutuoliin, mökki alkaa täristä ja Ben potkaistaan seinään. Locken poistuessa mökistä hän kysyy Beniltä tapahtuneesta, mihin Ben vastaa: ”Tuo oli Jacob.” Myöhemmin tapahtuma paljastuu huijaukseksi, sillä Ben ei ole koskaan nähnyt Jacobia oikeasti. Ben ei osaa selittää Lockelle, miksi mökki alkoi täristä ja hänet potkaistiin seinään.

title: Lost

text: "Lostissa" on orkestraalinen taustamusiikki, jonka soittaa "Hollywood Symphony Orchestra" ja jonka on säveltänyt Michael Giacchino. Giacchino sävelsi musiikin myös moniin muihin sarjan tapahtumiin, paikkoihin ja hahmoihin. Giacchino tavoitti osan tunnuksen äänistä epätavallisilla instrumenteilla kuten hankaamalla lentokoneen rungon paloja yhteen. 21. maaliskuuta 2006 levy-yhtiö Varèse Sarabande julkaisi "Lostin" ensimmäisen tuotantokauden soundtrackin nimellä "Lost (Original Television Soundtrack)". Se sisältää täysipituiset versiot kauden suosituimmista teemoista ja tunnusmusiikeista. Varése Sarabande julkaisi "Lostin" toisen tuotantokauden musiikkia sisältävän soundtrackin 3. lokakuuta 2006, kolmannen kauden soundtrackin 6. toukokuuta 2008 ja neljännen kauden soundtrackin 11. toukokuuta 2009.

title: Vakio (Lost)

text: Vakio () on yhdysvaltalaisen draamasarjan "Lostin" (2004–2010) neljännen tuotantokauden viides jakso. Sen ovat käsikirjoittaneet sarjan luoja ja vastaava tuottaja Damon Lindelof sekä vastaava tuottaja Carlton Cuse. Sen on ohjannut vastaava tuottaja Jack Bender. ”Vakio” on järjestyksessään sarjan 77:s, ja se esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 28. helmikuuta 2008. Sitä pidetään yhtenä "Lostin" parhaimmista jaksoista. ”Vakio” sai kolme Primetime Emmy -ehdokkuutta, yhden Directors Guild of America -ehdokkuuden ja yhden Hugo-ehdokkuuden.

title: Lost

text: Suomessa Nelonen esitti ensimmäisen tuotantokauden kevät-kesällä 2006, toisen syksystä 2006 kevääseen 2007 ja kolmannen elokuusta 2007 tammikuuhun 2008. Sarjan ensimmäinen jakso keräsi Suomessa varsin korkeat katsojaluvut, sillä avausjaksoa seurasi Nelosella 733 000 katsojaa. Toisen kauden avaustakin seurasi peräti 504 000 katsojaa. Kolmannen kauden avaus keräsi suhteellisen heikot katsojaluvut; 335 000 sarjan ollessa viikon kolmanneksi katsotuin Nelosen ohjelma. Neljännen tuotantokauden avaus keräsi 310 000 katsojaa.