query: Missä Meksikon osassa asteekit elivät?

title: Asteekit

text: Asteekit (myös atsteekit tai azteekit) olivat Meksikon ylätasangoilla elänyt intiaanikansa. Asteekit johtivat vuosina 1428–1521 vahvaa asteekkivaltakuntaa, joka ulottui Mesoamerikassa Meksikonlahdelta Tyyneenmereen.

title: Uto-asteekkilaiset kielet

text: Kaikki uto-asteekin eri murteita analysoineet tiedemiehet myöntävät tämän kieliperheen valtavan laajuuden ja monimuotoisuuden. Jotkut ovat löytäneet todistusaineistoa siitä, että Uto-asteekkien esi-isät ovat olleet lähtöisin pohjoisista. Toinen koulukunta uskoo kieliryhmän juurten löytyvän Kaliforniasta. Edelleen Uto-asteekkien kieli yhdistetään myös Meksikon asteekkeihin.

title: Meksikon historia

text: Espanjalaisten saapuessa vuonna 1519 asteekit elivät kukoistuskauttaan ja olivat vain muutamaa vuosikymmentä aiemmin valloittaneet valtaosan Meksikon eteläosasta. Ennen asteekkivaltakuntaa Meksikon alueella oli kukoistanut monia intiaanikulttuureja, muun muassa olmeekit, sapoteekit ja Teotihuacán. Asteekkikulttuurissa laajalle levinnyt käytäntö olivat ihmisuhrit. Esimerkiksi Tenochtitlánin (nyk. México) pyramidin vihkimisen yhteydessä vuonna 1487 uhrattiin eri arvioiden mukaan 2000–84400 ihmistä neljän päivän sisällä.

title: Xochimilco

text: Xochimilco on yksi Meksikon pääkaupungin Méxicon 16 hallintoalueesta (). Se sijaitsee Meksikon laaksossa, kaupungin historiallisen keskustan eteläpuolella. Se on saanut nimensä intiaanien tärkeästä asutuskeskuksesta. Alueen pinta-ala on 122 km², ja vuoden 2000 väestönlaskennassa siellä oli lähes 370 000 asukasta. Se on ainoa nykyaikaan säilynyt osa asteekkien pääkaupungista, ja siksi se on Unescon maailmanperintökohde.

title: Mesoamerikan intiaanikulttuurit

text: Mesoamerikan jälkiklassista kautta noin 950–1521 jaa. luonnehtivat suurvaltojen ja hajanaisten paikalliskulttuurien jaksot Meksikon keskiylängöllä. Joskus tämän ajan ajatellaan olleen kasvavan kaaoksen ja sotien aikaa. Tolteekkien sotaisa valtio kukoisti ja levisi laajalle eteläiseen ja keskiseen Meksikoon joskus 900–1150 jaa. Pohjoisesta saapui uusia nahuatlia puhuvia heimoja, kikimekkejä, jotka luultavasti ryöstivät tolteekkien pääkaupungin Tulan. Tämän jälkeen Meksikon laaksossa oli kilpailevia kaupunkivaltioita. Asteekkien nousu suurvallaksi alkoi 1400-luvun puolivälin tienoilla. Noin 1200 jaa. alkaen kukoisti jälkiklassinen tolteekkivaikutteinen mayakulttuuri Jukatanin niemimaalla muun muassaChichen Itzassa. Maya-alue yhdistyi joskus noin vuonna 1000 jaa. ensin muutaman kaupungin vallan alle ja lopulta noin 1200 Mayapánin johtoon. Mayakulttuuri sammui vuoden 1450 tienoilla ehkä kapinoihin. Tolteekkivaltion romahdettua kaupungit kilpailivat keskenään ylivallasta Meksikon laaksossa. Asteekkikaupunki Tenochtitlán perustettiin luultavasti joskus 1200-luvulla, ja se kasvoi ajan mukana merkittäväksi keskukseksi. Vielä 1300-luvulla se oli tepaneekkien vasalli. Mutta 1420-luvulla Tenochtitlán ja Texcoco kukistivat yhdessä tepaneekit. Asteekkeja johti tällöin Izcoatl. Moctezuma I laajensi asteekkivaltion suurvallaksi ja perusti asteekkien kaupunkiliiton. Asteekkien valta romahti vuosina 1519–1521, kun Hernán Cortésin johdolla toimivat espanjalaiset vangitsivat ensin asteekkikuningas Montezuman eli Moctezuma II:n ja lopulta saartoivat Tenochtitlánin yhdessä tlaxcalteekkien kanssa. Eurooppalaiset voittivat asteekit, joilla ei ollut rauta-aseita ja tuliaseita, ja joiden taistelutaktiikka ainakin alussa oli melko tehotonta. Asteekkeja kuoli tämän jälkeen joukoittain eurooppalaisten mukanaan tuomiin sairauksiin, ja monet muut joutuivat espanjalaisten teloittamiksi ja kiduttamiksi sekä orjiksi kaivoksiin ja maatiloille. Voidaan väittää jälkiklassisen ajan säilyvän Tayasalin valloitukseen saakka vuonna 1697; "katso myös" Jukatanin espanjalaisvalloitus

title: Asteekkien historia

text: Asteekkien saapuessa 1200-luvulla tolteekkien valtakunta oli hajonnut tai hajoamassa, ja Meksikon laaksossa oli monia kaupunkivaltioita. Alun perin Meksikon laaksoa hallitsivat ensin chichimekit ja myöhemmin tepaneekkien Azlapotzalco. Pohjoisesta oli vaeltanut alueelle nahuatlia puhuvia nomadiheimoja, joista asteekit eivät suinkaan olleet kaikkein mahtavimpia.

title: Asteekit

text: Asteekkeja asui Meksikon laaksossa vuonna 1519 yli miljoona. Sen lisäksi heitä asui kahdesta kolmeen miljoonaa ympäröivissä laaksoissa, joskin korkeampiakin arvioita on esitetty. Eurooppalaisten mukana Amerikkaan tulleet taudit pudottivat asteekkien lukumäärän muutamassa vuosikymmenessä alle puoleen näistä luvuista.[5]

title: Asteekkien historia

text: Asteekkien tunnettu historia alkaa noin vuodesta 1200, jolloin asteekit vaelsivat nykyisen Meksikon alueelle, ja päättyy espanjalaisten valloitukseen 1500-luvun alkupuolella.

title: Maailmanhistoria

text: Meksikon ylänköä hallitsivat ensin tolteekit vuosina 980–1160. Pohjoisesta hyökänneet chichimeekit saivat alueen hallinnon tepaneekeille noin vuonna 1300. Asteekit kukistivat tepaneekit 1420-luvulla. Asteekit laajensivat valtaansa, joka ulottui pien Meksikon lahdelle. Espanjalaiset konkistadorit saapuivat Keski-Amerikkaan Hernán Cortésin johdolla 1519. He tuhosivat asteekkivaltakunnan vuoteen 1521 mennessä.

title: Asteekit

text: Asteekit ovat saaneet nimensä jossain pohjoisessa sijainneesta paikasta nimeltä Aztlán ('valkoinen maa'), josta he oman perimätietonsa mukaan saapuivat Meksikon laaksoon.[1][2] Heimo alkoi vaelluksensa aikana käyttää itsestään nimeä mexicat, jolla myös espanjalaisvalloittajat heidät tunsivat. Arkaaisen asteekki-nimityksen ottivat uudelleen käyttöön 1700- ja 1800-lukujen historioitsijat, ja nimitys jäi yleiseen käyttöön.[3] Asteekeiksi voidaan lukea suppeassa mielessä vain pääkaupunki Tenochtitlánin mexicat tai muuallakin Meksikon laaksossa asuneet heimot. Laajemmassa mielessä asteekeiksi voidaan lukea myös Meksikon laaksoa ympäröivien ylänköjen laaksoissa eläneet nahuatlinkieliset heimot. Asteekkivaltakunnan tuhoutumisen jälkeen jäljelle jääneitä intiaaneja on kutsuttu nahuoiksi.[4]

title: Meksikon historia

text: Espanjan valloittajat, konkistadorit, saapuivat Tenochtitlániin vuonna 1519, vangitsivat asteekkijohtaja Montezuman ja asettuivat tämän kanssa palatsiin asumaan. Näin espanjalaiset saattoivat hallita asteekkeja Montezuman avulla. Monesti on väitetty asteekkien suhtautuneen alussa espanjalaisiin ystävällisesti, koska he uskoivat Hernán Cortésin olevan ennustusten mukaisesti idästä palannut jumala Quetzalcóatl. Asteekit alkoivat toimia espanjalaisia vastaan vasta, kun eräs Cortésin taitamaton upseeri murhautti raa’asti koko asteekkiylimystön eräällä aukiolla. Pian Montezuma kuoli joko espanjalaisten tai asteekkien tappamana, ja espanjalaiset pakenivat Tenochtitlánista menettäen suuren määrän miehiä. Espanjalaiset kuitenkin palasivat vuonna 1521. Eurooppalaisilla oli puolellaan rauta-aseet ja haarniskat, tuliaseita sekä hevosia. He saivat painostettua asteekkeja vihaavia intiaaneja puolelleen. Meksikon pääkaupungin piirityksessä ja valtauksessa auttoi 100000 tlaxcalteekkia. Eurooppalaisia helpotti myös heidän mukanaan tuomien tautien tuhoisa leviäminen intiaaniväestöön. Kun Meksikon eteläosa oli vallattu, asteekkien päälliköitä hirtettiin ja tavallisia intiaaneja joutui muun muassa maaorjiksi suurtiloille ja pakkotöihin kaivoksiin.

title: Mesoamerikan intiaanikulttuurit

text: Noin 1200 eaa. alkaen syntyi Meksikonlahden etelärannalle suuria olmeekkien päällikkökuntia, joiden vaikutus säteili Meksikon ylängölle asti. Tällöin oli syntynyt tavallisesta kansasta erillään elävä ylimystö. Rakennettiin suuria temppelikumpuja ja kivipäitä. Maissiin perustuva maanviljely muutti väkiluvun kasvun räjähdysmäiseksi. Kirjoitustaito ja ensimmäinen valtio saattoi syntyä San José Mogotessa sapoteekkien alueella joskus 500-luvulla eaa., missä viimeistään oli kasteluun perustuvaa viljelyä, jota arkeologiassa pidetään monesti sivilisaation synnyn edellytyksenä. Samaan aikaan mayojen alueella oli kasvavia esiklassisia asutuskeskuksia, muun muassa Nakbe ja El Mirador. Eräs merkittävä esiklassisen ajan lopun keskus oli ylängön Cuicuilco, jossa oli pyöreä pyramidi. Noin 250–750 eaa syntyi suuria kaupunkivaltioita Meksikon ylängölle, muun muassa Teotihuacán, joka lienee lopulta ollut suurvallan keskus. Sen väkiluku kasvoi jopa yli 200000:n. Etelä-Meksikossa ja Guatemalassa oli monia suuria, kymmenien tuhansien asukkaiden kokoisia keskenään taistelevia mayojen kaupunkikeskuksia, mm. Tikal ja Uaxactún. Sekä Teotihuacán että Jukatanin eteläosan mayakeskukset luhistuivat noin 750–900 jaa. ehkä kuivuuden, ehkä kapinoiden, ehkä vieraiden valloittajien takia. Ainakin Meksikon ylängölle tunkeutui pohjoisesta nahuatlia puhuvia vieraita heimoja. Lyhyeksi aikaa syntyi paikallisesti merkittäviä keskuksia kuten Xochicalco. 900-luvulla nousi Meksikon ylängöllä mahtava, sotainen tolteekkien valtakunta. Tolteekkien valtakunta luhistui 1100-luvun lopulla ehkä pohjoisesta tulleenchichimekkiheimon hyökkäyksiin. Samoihin aikoihin pohjoisella maya-alueella nousi niin sanottu Mayapánin liitto, joka jonkin ajan kuluttua jatkoi Mayapánin ylivaltana. Pohjoisetkin mayakayupungit hylättiin 1400-luvun puolivälistä alkaen. 1200-luvulta alkaen monet pienet nahuatlinkeltä puhuvien kansojen asuttamat kaupunkivaltiot kamppailivat keskenään ylivallasta Meksikon laaksossa Texcoco-järven ympärillä. 1400-luvulla eräs tepaneekkikuningas onnistui rakentamaan lyhytikäisen suurvallan Meksikon laaksoon. Mutta asteekkien Tenochtitlán ja suuri, sivistynyt Texcoco kukistivat tepaneekkien Atzapotzalcon. Myöhemmin Moctezuma I perusti asteekkien kaupunkiliiton ja laajensi asteekkien valtakuntaa muun muassa Veracruziin Meksikonlahden rannalle asti. Asteekit rakentelivat suuressa pääkaupungissaan temppeleitä, joissa uhrasivat joskus tuhansiakin ihmisiä. Asteekkivaltio luhistui melko nopeasti vuonna 1521, kun espanjalainen valloittaja Hernán Cortés johti joukkonsa ja intiaaniliittolaiset piirittämään asteekkien pääkaupunkia Tenochtitlánia.

title: Asteekit

text: Meksikon laakson maan puutteen vuoksi asteekit perustivat osan viljelmistään Texcocojärven eteläosiin ja Tenochtitlanin ympärille rakennetuille tekosaarille eli chinampoille, jollaisia Mesoamerikassa oli käytetty jo aiemminkin. Saaret tehtiin kasveista ja mudasta, ja ne tuettiin paalutuksin ja kasvattamalla niille puita. Idätys tapahtui kelluvilla kylvölautoilla, joista kasvit siirrettiin saarille. Tällaiset viljelmät olivat hyvin hedelmällisiä, ja niistä saatiin kolme tai neljä satoa vuodessa.[44]

title: Asteekkien historia

text: Noin 1370 kuoli Tenoch, asteekkien ensimmäinen pappisjohtaja. Asteekkien ensimmäinen johtaja, Acamapichtli nousi valtaan 1375 tepaneekkien määrätessä hänet alueen johtajaksi. Huitzilihuitli, hänen seuraajansa, laajensi asteekkien aluetta ensimmäistä kertaa Meksikon laaksossa. Asteekit olivat tällöin tepaneekkien vallan alla.

title: Itzcóatl

text: Itzcóatl oli 4. asteekkihallitsija, joka hallitsi 1427 (tai 1428) – 1440. Hän voitti Meksikon laaksoa hallinneet tepaneekit. Itzcóatl solmi kahden muun tepeneekkeja vastustaneen valtion kanssa kolmiliiton, josta tuli myöhemmän asteekkien suurvallan ydin. Meksikon laakson eteläosa joutui asteekkien kolmiliiton haltuun, ja lopulta valtakunta laajeni hieman laakson ulkopuolellekin.

title: Asteekit

text: Asteekkien määrä ja valta kasvoi seuraavilla vuosikymmenillä, ja Meksikon laaksoon syntyi yhtenäinen asteekkikulttuuri. Alueella syntyi myös lukuisia keskenään sotivia kaupunkivaltioita.[9]

title: Asteekkien historia

text: Cortés hyökkäsi tämän jälkeen asteekkien pyhään kaupunkiin Cholulaan polttaen ja ryöstäen sen, surmaten ehkä tuhansia intiaaneja. Tämän jälkeen Cortés jatkoi matkaansa kohti asteekkien pääkaupunkia Tenochtitlánia, missä asteekkihallitsija Moctezuma (Montezuma) otti hänet ystävällismielisesti vastaan sen ajan Meksikon diplomaattisten tapojen mukaan.

title: Tenochtitlán

text: Asteekit perustivat Tenochtitlánin 1325. Tenochtitlán oli Meksikon laaksoon vaeltaneiden asteekkien viimeiseksi rakentama kaupunkikeskus. Asteekkiheimo mexicat alkoivat rakentaa kaupunkia paikalle, jossa he olivat legendan mukaan nähneet kotkan istuvan kaktuksella merkkinä jumala Huitzilopochtlilta. Nimi Tenochtitlán merkitseekin ’kaktushedelmäpaikkaa’, ja sitä kuvaava kirjoitusmerkki on kuva kivellä kasvavasta nopal-kaktuksesta. Paikalle pystytetty, kaupungin ensimmäinen rakennus oli Huitzilopochtlin pyhäkkö. Se laajennettiin pian kivipyramidiksi, josta tuli myöhemmin kaupungin päätemppeli. Kaupungin ympäristön hedelmällisiltä soilta väestö sai ruokaa jo ennen kuin "chinampa"-viljelmät saatiin tuottamaan. Asteekit rakensivat penkereitä ja kanaaleja pitämään järven pohjoisemman osan suolaveden pois viljelmiltä. Kaupunkilaiset alkoivat käydä kauppaa laakson muihin kaupunkeihin kanooteilla ja veneillä. He vaihtoivat suolta saamiaan ruokatarvikkeita rakennustarvikkeisiin. Kaupungin sijainti järven keskellä suojasi heitä myös hyökkäyksiltä. Tenochtitlán alkoikin nopeasti kasvaa, ja mexicoista tuli pian tasa-arvoisia alueen muiden heimojen kanssa.

title: Asteekit

text: Kolmiliitto otti aluksi hallintaansa suurimman osan Meksikon laaksoa ja sen jälkeen ympäröiviä alueita joka puolilla. Mexicat ottivat ajan myötä asteekkivaltakunnan johtajan roolin.[11]

title: Psilosybiinisienet

text: Psilosybiinisieniä on käytetty vuosituhansien ajan. Muun muassa Meksikossa ja Keski-Amerikassa alkuperäisasukkailla se on ollut keskeisenä osana uskonnollissävytteisissä palvontamenoissa. Asteekit kutsuivat niitä "teonanácatliksi" eli käännettynä jumalallisiksi tai ihmeellisiksi sieniksi. Aikaisimmat merkit käytöstä ovat 500-luvulla eaa. nykyisen Guatemalan alueella. Keskisestä Meksikosta on löytynyt 300-luvulta jaa. peräisin olevia seinämaalauksia, joissa kuvataan sienten käyttöä palvontamenoissa. Espanjalaiset valloittajat pyrkivät tukahduttamaan sienten käytön, mikä johti kyseisen kulttuurin hiipumiseen aina 1900-luvulle asti.

title: Asteekit

text: Asteekit olivat 1200-luvulla Meksikon laaksoon saavuttuaan vähäpätöisimpiä pohjoisesta muuttaneista nahuatlia puhuvista nahuakansoista. Työteliäitten kauppaa harjoittaneiden asteekkien merkitys alkoi kasvaa vasta 1300-luvun puolivälissä. Asteekit joutuivat pitkään alistumaan mahtavampien kaupunkivaltioiden valtaan tai liittoutumaan niiden kanssa. 1400-luvulla asteekkijohtaja Itzcoatl johti armeijansa liittolaiskaupunki Texcocon kanssa voittoisaan sotaan tepaneekkeja vastaan. Laajalle ulottuvat valloitussodat alkoivat seuraavan hallitsijan Moctezuma I:n aikana. Asteekkien valtakunta levisi laajalle, mutta oli melko heikko ja hajanainen. Espanjalaiset konkistadorit valloittivat asteekkien valtakunnan pääkaupungin Tenochtitlánin 13. elokuuta 1521 Hernán Cortésin johdolla. Tenochtitlánin paikalla on nykyisin Meksikon pääkaupunki México.

title: Texcoco

text: Texcoco (klassiseksi nahuatliksi "Tetzco(h)co") oli ennen espanjalaisten tuloa asteekkien liittolaiskaupunki Meksikon laaksossa Texcoco-järven itärannan lähellä. Siellä asui kansa nimeltä Acolhua, joka oli asteekeille sukua. Texcocon johtaja Nezahualcoyotl (1403–1473) auttoi asteekkeja heille vihamieliseksi kääntyneiden tepaneekkien kukistamisessa. Ennen espanjalaisvalloitusta kaupungissa asui 24 000 ihmistä ja sen ala oli 450 hehtaaria.

title: Asteekkien historia

text: Asteekit lähtivät vaeltamaan Meksikon pohjoisosista ja nykyisen Yhdysvaltojen eteläosasta kuivuuden takia. He saapuivat Meksikon laaksoon vuoden 1250 vaiheilla vaellettuaan parinsadan vuoden ajan.

title: Asteekkien historia

text: Asteekit solmivat vuonna 1428 Texcocon ja Tlacopanin kaupunkien kanssa kolmiliiton, joka hallitsi Meksikon laaksoa aina espanjalaisten saapumiseen 1519. Tenochtitlán kasvoi sen suurimmaksi kaupungiksi.

title: Asteekit

text: Asteekkeja edelsivät Meksikon laaksossa monet aiemmat intiaanien luomat kaupunkikulttuurit, ja heidän kulttuurinsa perustui monin tavoin Teotihuacánin ja Tulan asukkaiden kulttuuriin.[6]

title: Meksiko

text: Viimeinen suuri kansa, jonka Meksikon laakson vehreys houkutteli asuttavan alueelle, oli asteekit. He perustivat 1300-luvun alkupuolella Texcocojärven soisille saarille Tenochtitlánin. Asteekit hallitsivat 1500-luvun alkupuolella isoa osaa Meksikon keski- ja eteläosissa. Valtakunta perustui kaupunkivaltioiden löyhään yhteenliittymään, jota Tenochtitlán valvoi.[10]

title: Asteekit

text: Oman perimätietonsa mukaan asteekit saapuivat Meksikon laaksoon pohjoisessa sijainneesta paikasta nimeltä Aztlán, Chicomoztocin kautta. Aztlán saattoi olla todellinen paikka tai pelkkä myytti, mutta joka tapauksessa asteekkien uskotaan saapuneen pohjoisesta useiden sukupolvien aikana ja useassa aallossa. He mahdollisesti toivat alueelle myös nahuatlin kielen, tai ainakin tekivät siitä alueen pääkielen. Ensimmäiset Aztlánista muuttajat asettuivat Meksikon laaksoon noin vuonna 1200 ja myöhemmät tulijat noin vuonna 1220 sitä ympäröiviin laaksoihin. Viimeisinä saapui mexicojen heimo noin 1250. He asettuivat vielä asumattomille, huonoimmille maille.[7] He muuttivat lopulta Texcoco-järven saarelle ja perustivat sinne Tenochtitlánin kaupungin.[8]

title: Huitzilopochtli

text: Asteekkien mytologiassa Huitzilopochtli esitetään jumalana, joka johdatti asteekit alkuperäisestä kotimaastaan Aztlanista Meksikon laaksoon. Matkan aikana papit kantoivat Huitzilopochtlia esittävää kolibrin kuvaa harteillaan, ja öisin jumalan ääni antoi käskyjä. Huitzilopochtlin määräyksestä asteekkien pääkaupunki Tenochtitlán perustettiin vuonna 1325 Texcocojärven pienelle kivikkoiselle saarelle.Kaupungin ensimmäinen temppeli rakennettiin sille paikalle, jossa kotka nokki kallion päällä käärmettä. Tämä kohtaus on kuvattuna nykyisen Meksikon lipussa. Tämän jälkeen jokainen asteekkihallitsija laajensi temppeliä.

title: Asteekkien historia

text: Kun asteekit saapuivat Meksikon laaksoon, he huomasivat, että muut ryhmät olivat jo vallanneet parhaat alueet, ja asteekit joutuivat asettumaan Chapultepecin kukkulalle. He olivat aluksi tolteekkien seuraajan Culhuacanin vasalleja. Culhuan kuningas ajoi väkivalloin heidät pois, kun asteekit olivat antaneet siihen aihetta nylkemällä ja uhraamalla Culhuan kuninkaan tyttären, joka oli annettu heidän kuninkaalleen vangiksi.

title: Asteekkien historia

text: Asteekit olivat alkuaan yksi pohjoisesta saapuneista nahuatlia puhuneista intiaanikansoista, jotka sivistyivät Mesoamerikkaan saavuttuaan. Asteekit loivat 1400-luvulla nykyiseen Etelä-Meksikoon suuren asteekkivaltakunnan. Tiedot asteekkien historiasta perustuvat perimätietoon ja arkeologiaan. Asteekkien valtakunta syntyi 1300-luvulla alkuaan pienestä, syrjäisellä Texcocojärven saarella asuvasta intiaaniheimosta, joka oli saapunut alueelle kaukaa pohjoisesta. Heimo kutsui itseään nimellä tenochat ja tunnetaan myös nimellä mexica. Vähitellen asteekit onnistuivat liittolaisten avulla kukistamaan laakson alkuperäiset valtiaat ja nousivat suuriksi valloittajiksi.


query: Mikä oli Quentin Tarantino ensimmäinen elokuva?

title: Quentin Tarantino

text: Lopetettuaan työt pornoteatterissa Tarantino teki jonkin aikaa sekalaisia hanttihommia. Lopulta hän aloitti työt Manhattan Beachissä sijaitsevassa videovuokraamossa. Liikkeessä hän sai katsella elokuvia ilmaiseksi, ja hänen laajasta elokuvatuntemuksestaan oli asiakkaille paljon hyötyä. Tarantino työskenteli siellä viiden vuoden ajan.[5] Videovuokraamossa työskentelynsä ohessa Tarantino teki vuosina 1984–1987 viikonloppuisin lainakameralla mustavalkoista lyhytelokuvaansa My Best Friend’s Birthday. Elokuvan tekoon meni häneltä kolme ja puoli vuotta sekä 5000 dollaria. Se jäi silti keskeneräiseksi ja Tarantinon mukaan osittain tuhoutui tulipalossa. Tarantino itse piti elokuvaansa huonona, mutta siinä oli jo nähtävillä myöhemmin Tarantinon tavaramerkeiksi nousseita elementtejä, kuten elämänmakuista dialogia.[6]

title: Grindhouse: Death Proof

text: Grindhouse: Death Proof on vuonna 2007 tehty humoristinen toiminta/kauhuelokuva. Yhdysvalloissa Quentin Tarantinon "Death Proof" ja Robert Rodriguezin "" julkaistaan yhtenä pitkänä kahden elokuvan yhdistelmänä nimellä "Grindhouse", mutta Suomessa ja muualla Euroopassa nämä elokuvat nähdään erikseen. "Death Proofin" ohjasi Quentin Tarantino, ja pääosissa nähdään mm. Kurt Russell ja Rosario Dawson.

title: Quentin Tarantino

text: Tarantino sai viimein Roger Avaryn kanssa tekemänsä True Romancen käsikirjoituksen myytyä aluksi 30000 dollarilla, lopulta 50000 dollarilla. Rahat hän sijoitti tulevaan elokuvaansa Reservoir Dogs. Tarantinolla oli tarkoitus kuvata elokuva 12 päivässä ja käyttää näyttelijöinä ystäviään ja työpaikkansa videovuokraamon väkeä.[8] Huippunäyttelijä Harvey Keitel tuli kuitenkin mukaan hankkeeseen luettuaan käsikirjoituksen, ja hänen vetovoimansa ansiosta elokuva sai rahoitusta ja budjetti kasvoi 1,5 miljoonaan dollariin. Keitel myös auttoi Tarantinoa valitsemaan näyttelijöitä elokuvaan ja näytteli siinä itsekin, kuten myös Tarantino.[9]

title: Quentin Tarantino

text: Reservoir Dogsin menestyksen myötä Tarantinolle ehdotettiin myös käsikirjoituksensa True Romance ohjaamista, mutta Tarantino halusi mieluummin keskittyä seuraavaan hankkeeseensa Pulp Fictioniin. Tarantino ei osallistunutkaan juuri mitenkään Tony Scottin ohjaaman True Romancen (1993) tekemiseen. Hän oli kuitenkin näkyvästi mukana sen mainoskampanjassa ja oli tyytyväinen Tony Scottin työhön, vaikka elokuva ei menestynytkään lippuluukuilla.[11] Ennen Pulp Fictionia julkaistiin Tarantinon käsikirjoitukseen pohjautunut elokuva Syntyneet tappajiksi (1994). Ohjaaja Oliver Stone teki Tarantinon vanhaan käsikirjoitukseen kuitenkin paljon muutoksia, mikä johti riitoihin Tarantinon ja Stonen välillä.[12]

title: Quentin Tarantino

text: Tarantinon elokuvien kerronnalliset ratkaisut, visuaalinen maailma ja ääniraita vilisevät viittauksia populaarikulttuuriin ja elokuvahistoriaan. Tarantino myös lainailee unohduksiin jääneistä elokuvan tyyleistä.[38] Etenkin ensimmäisten elokuviensa päärooleissa hän käytti 1970-luvulla suosionsa huipulla olleita näyttelijöitä, kuten John Travoltaa, Kurt Russellia, Pam Grieriä ja Robert Forsteria.[39]

title: Quentin Tarantino

text: Tarantinon toinen elokuva Pulp Fiction (1994) sai 8,5 miljoonan dollarin budjetin.[13] Elokuva koostui kolmesta tarinasta, jotka loppua kohden kietoutuivat yhteen. Kohtaukset olivat epälineaarisessa järjestyksessä. Käsikirjoituksen Tarantino oli kirjoittanut yhdessä Roger Avaryn kanssa.[14] Tarantino pyrki ennen elokuvan julkaisua saamaan käsikirjoituksen kokonaan omiin nimiinsä, minkä seurauksena Tarantinon ja Avaryn pitkä ystävyys loppui.[15] Pulp Fiction tuotti maailmanlaajuisesti 214 miljoonaa dollaria.[16] Se voitti Kultaisen palmun vuoden 1994 Cannesin elokuvajuhlilla ja toi Tarantinolle parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon. Elokuva nosti John Travoltan uran uuteen nousuun ja Samuel L. Jacksonin lopullisesti Hollywoodin tähtien joukkoon.

title: Lawrence Bender

text: Lawrence Bender (s. 17. lokakuuta 1957) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka on tuottanut myös kaikki Quentin Tarantinon ohjaamat elokuvat paitsi elokuvaa Death Proof. Lawrence tuotti pari elokuvaa vuonna 1989, kunnes hän tapasi Tarantinon, jolla oli idea ja käsikirjoitus elokuvasta, joka sijoittuisi autotalliin. Tarantino myös sanoi, että se saataisiin tehtyä 50 tuhanella dollarilla. Lawrence luki Tarantinon käsikirjoituksen tästä elokuvasta, Reservoir Dogsista ja innostui siitä toden teolla ja rupesi keräämään rahaa elokuvaa varten. Elokuva menestyi hyvin ja nosti Lawrencea korkeammalle urallaan. Hän tuotti myös Quentinin toisen elokuvan Pulp Fiction, joka oli jättimenestys. Lawrence sai tästä Oscar-ehdokkuuden kategoriassa "Paras elokuva". Palkinto kuitenkin meni Forrest Gumpille. Lawrence on myös näytellyt pienissä cameo-rooleissa esim. Tarantinon Reservoir Dogsissa kadulla juoksevaa poliisia ja Pulp Fictionissa 50-luvun ravintolassa Zorro-asusteeseen pukeutunutta tarjoilijaa. Hän oli ehdolla Oscariin toisen kerran kategoriassa "Paras elokuva" vuonna 1997 elokuvasta Will Hunting.

title: Quentin Tarantino

text: Vuonna 1995 Tarantino ohjasi yhden osion elokuvaan Neljä huonetta. Tarantinon episodi oli 21 minuutin mittainen ja perustui Roald Dahlin novelliin.[17] Tarantinon kolmas elokuvaohjaus oli Jackie Brown (1997). Elokuva perustuu Elmore Leonardin romaaniin Rommipunssi. Elokuvaan Tarantino otti paljon vaikutteita 1970-luvun blaxploitaatioelokuvista, ja pääosaa esittikin lajityypin veteraani Pam Grier.[18] Elokuva etenee perinteisen lineaarisesti, toisin kuin Tarantinon ensimmäiset kaksi elokuvaa, eikä siinä ole yhtä paljon väkivaltaakaan. Elokuva jakoi kriitikot siksi kahteen leiriin, eikä se ole menestynyt yhtä hyvin kuin Tarantinon useimmat muut elokuvat. Tarantino itse sanoi, ettei haluakaan tulla tunnetuksi vain yhdentyyppisistä elokuvista.[19] Ohjaaja Spike Lee arvosteli filmiä siitä, että siinä käytettiin liikaa sanaa nigger (’nekru’). Tarantino ja Lee ovat olleet huonoissa väleissä siitä lähtien.[20]

title: Quentin Tarantino

text: Tarantino kuvaa elokuvansa filmille ja vihaa digitaalista elokuvausta.[40] Hän ei koskaan käytä tietokoneella luotuja visuaalisia erikoistehosteita.[41]

title: Quentin Tarantino

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Bernard, Jami| title = Tarantino on Tarantino| location = Helsinki| publisher = Like| year = 1996| version = (Quentin Tarantino, 1995.) Suomentanut Matti Apunen| isbn = 951-578-418-2}}

title: Quentin Tarantino

text: Tarantinon elokuvissa on visuaalisia tunnusmerkkejä, joita hän käyttää usein. Hänen hahmonsa käyttävät usein Tarantinon 1960- ja 1970-lukujen elokuvissa näkemiä vaatteita. Hänen jokaisessa elokuvassaan on ollut kohtaus, jossa matalalla oleva kamera on kuvannut ylöspäin. Kuvakulmalla Tarantino korostaa kuvattujen hahmojen tärkeyttä ja valtaa. Tämän kuvakulman muunnelma on Tarantinon usein kuvaama ”takakonttikohtaus”, jossa kamera kuvaa auton sisäpuolelta hahmoja, jotka avaavat auton takakontin.[39]

title: Hell Ride

text: Elokuva esitettiin Sundancen elokuvajuhlilla, ja se kuuluu tuottajan Quentin Tarantinon nimeä kantavaan sarjaan ”Quentin Tarantino Presents”.

title: Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta

text: Vuonna 1992 kolmekymmentävuotias Quentin Tarantino matkusti Amsterdamiin tarkoituksenaan kirjoittaa uuden elokuvansa käsikirjoitus. "Pulp Fictionin" käsikirjoituksen ensimmäinen versio syntyi tuolla matkalla. Vierailtuaan Cannesin elokuvajuhlilla, jossa "Reservoir Dogsia" esitettiin, Tarantino, Roger Avary ja Stacey Sher ajoivat takaisin Amsterdamiin viimeistelemään käsikirjoitusta. Ensimmäinen episodi oli tuolloin jo valmis, ja Tarantino ja Avary alkoivat yhdessä kirjoittaa toista osaa. Avaryn lähdettyä Tarantino alkoi lisätä dialogia hänen kirjoittamiinsa osioihin.

title: Robert Rodriguez

text: Rodriguez on ohjaaja Quentin Tarantinon ystävä. He tutustuivat 1992 elokuvafestivaaleilla, joilla esitettiin Tarantinon esikoiselokuvaa "Reservoir Dogs" ja Rodriguezin esikoiselokuvaa "El Mariachi". Myöhemmin he ovat tehneet yhteistyötä keskenään joissakin elokuvissa. Tarantino on esiintynyt pienissä rooleissa kahdessa Rodriguezin elokuvassa: "Pick-Up-Guyn" roolissa Rodriguezin elokuvassa "Desperado" ja elokuvassa "" hän esitti sotilasta, joka aikoo raiskata elokuvan sankarittaren. Tarantino on myös ohjannut yhden kohtauksen Rodriguezin "Sin City" -elokuvasta. Vastavuoroisesti Rodriguez on säveltänyt teemamusiikin Tarantinon "" -elokuvaan.

title: Quentin Tarantino

text: Tarantinon elokuvien ääniraidat ovat maineikkaita. Toisin kuin yleensä, ohjaaja ei käytä elokuvaa varten tehtyjä alkuperäissävellyksiä (poikkeuksena The Hateful Eight, johon Ennio Morricone sävelsi musiikin) tai valjasta teoksiaan tuoreiden hittien markkinointiin. Sen sijaan hän ammentaa runsaasti 1900-luvun jälkipuoliskon populaarimusiikista. Erityisasemassa on yhdysvaltalainen populaarimusiikki, tyylillisinä esimerkkeinä motown, soul, funk ja surf. Toisaalta Tarantino on hyödyntänyt elokuvissaan myös muun muassa japanilaista iskelmää ja spagettiwesterneistä tuttuja sävellyksiä. Tarantino-elokuvien soundtrackit sisältävät usein eilispäivän hittejä, jo unohdettujen artistien sävellyksiä ja uudempaakin marginaalimusiikkia. Tarantinon elokuvaan pääsy on mahdollistanut myös joidenkin artistien hetkellisen uran elpymisen, kuten vaikkapa Pulp Fictionista tutun ”Misirlou”-kappaleen esittäneen Dick Dalen tapauksessa kävi. Tarantinon taipumusta lainata menneestä ja viljellä viittauksia populaarimusiikin historiaan voi verrata Tarantinon tapaan lainata unohduksiin jääneistä elokuvan tyyleistä.[38]

title: Quentin Tarantino

text: Tarantino on sanonut vuodesta 2012 lähtien aikovansa lopettaa elokuvien ohjaamisen kymmenennen elokuvansa jälkeen. Vuoden 2016 lopussa hän laskee ohjanneensa kahdeksan. Viimeisten kahden elokuvansa jälkeen hän aikoo kirjoittaa romaaneja ja tehdä teatteria.[31]

title: Quentin Tarantino

text: Tarantinon yhdeksäs elokuva Once Upon a Time in Hollywood saa ensi-iltansa heinäkuussa 2019. Elokuva kertoo kahdesta televisionäyttelijästä Hollywoodissa sen kulta-ajan viimeisinä vuosina.[32] Elokuvassa käsitellään myös näyttelijä Sharon Taten murhaa. Tarantinon mukaan elokuva on tyylillisesti ja juoneltaan Tarantinon aiemmista elokuvista lähimpänä Pulp Fictionia.[33]

title: Quentin Tarantino

text: Django Unchained (2012) on Tarantinon kunnianosoitus spagettiwesternien ohjaaja Sergio Leonelle. Hän sijoitti elokuvansa Yhdysvaltain sisällissotaa edeltäneeseen aikaan ja otti siinä kantaa orjien riistoon.[28] Elokuva on kostotarina ja jälleen hyvin väkivaltainen. Se tuotti koko maailmassa yhteensä 425 miljoonaa dollaria, ja se on Tarantinon uran suurin myyntimenestys. Django Unchained toi Tarantinolle Oscarin parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta.[29] Tarantinon ohjaustyö The Hateful Eight (2015), jota hän sanoo kahdeksanneksi ohjaustyökseen, kertoo 1800-luvulle sijoittuvan tarinan kahdeksasta erilaisesta ihmisestä, jotka lumimyrsky on vanginnut postivaunuasemalle. Tarantino kuvasi elokuvan harvinaisella erikoisleveällä Ultra Panavision 70 formaatilla.[30]

title: Quentin Tarantino

text: Vuonna 2004 Tarantino palasi toiseen maailmansotaan sijoittuvan spagettiwesternmäisen Kunniattomat paskiaiset -aiheen pariin. Hän oli alkanut käsikirjoittaa tarinaa jo vuonna 1998, mutta se oli jäänyt sivuun Kill Billin ajaksi. Tarantino oli aluksi aikonut pysyttäytyä historiallisissa tosiasioissa, mutta tarinasta tuli toden ja fiktion sekoitus. Tarantino suunnitteli käsikirjoituksesta ensin minisarjaa televisioon, sillä hän pelkäsi ryhtyä ohjaamaan toista suurta elokuvaeeposta heti Kill Billin jälkeen. Kunniattomat paskiaiset (2009) kuvattiin Euroopassa, suuri osa näyttelijöistä oli saksalaisia, ja elokuvassa puhutaan useaa kieltä. Elokuva oli suurmenestys, ja Tarantino oli siitä ehdolla parhaan ohjauksen ja alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkintojen saajaksi.[27]

title: Quentin Tarantino

text: Tarantinon elokuvissa on joskus epälineaarinen rakenne, eli kohtauksia ei näytetä aikajärjestyksessä vaan sekajärjestyksessä ja takaumin. Hahmot käyvät usein pitkiä ja nokkelia vuoropuheluja aiheista, jotka eivät näytä liittyvän elokuvan juoneen mutta saattavat paljastaa asioita hahmojen luonteesta. Tarantinon elokuvissa on paljon veristä väkivaltaa, joka on usein tyyliteltyä ja epärealistista.[37]

title: Quentin Tarantino

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Scholten, Michael| title = Quentin Tarantino. Elämä ja elokuvat| location = Helsinki| publisher = Minerva| year = 2016| version = (Quentin Tarantino Unchained. Die blutige Wahrheit, 2015.) Suomentanut Maikki Soro| isbn = 978-952-312-340-3}}

title: Hämärästä aamunkoittoon

text: Hämärästä aamunkoittoon () on Robert Rodriguezin ohjaama ja Quentin Tarantinon käsikirjoittama splatter-/kauhuelokuva vuodelta 1996. Elokuvan pääosissa esiintyvät Harvey Keitel, Quentin Tarantino ja George Clooney.

title: My Best Friend’s Birthday

text: My Best Friend’s Birthday on Quentin Tarantinon ohjaama ja tuottama lyhytelokuva, joka ei kuitenkaan koskaan valmistunut. Tarantino myös näyttelee elokuvassa. Elokuvaa tehtiin vuosina 1984–1987, mutta projekti jäi kesken kun iso osa elokuvasta tuhoutui leikkausvaiheessa. Tästä syystä "My Best Friend’s Birthdayta" ei yleensä lasketa Quentin Tarantinon filmografiaan.

title: Quentin Tarantino

text: Tarantinon läpimurtoelokuva on Pulp Fiction (1994), josta hän sai ensimmäisen kahdesta parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnostaan. Tarantino on ohjannut oman määritelmänsä mukaan kahdeksan elokuvaa. Hän on myös näytellyt useassa elokuvassa ja televisiosarjassa.

title: Quentin Tarantino

text: Quentin Jerome Tarantino (s. 27. maaliskuuta 1963 Knoxville, Tennessee) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja näyttelijä. Hänen elokuviaan yhdistää aikatasoilla leikkiminen, viittaukset vanhoihin elokuviin, pitkät otokset, pitkät dialogit ja tyylitelty väkivalta.

title: Quentin Tarantino

text: Tarantino on usein kirjoittanut itselleen pienehkön roolin omiin elokuviinsa. Niiden lisäksi hän on näytellyt muiden ohjaamissa elokuvissa ja joissain televisiosarjojen jaksoissa.[35] Tarantino on kertonut haluavansa olla vakavasti otettava näyttelijä eikä vain ohjaaja, joka näyttelee huvikseen omissa elokuvissaan. Vuonna 1998 Tarantino vieraili Broadwaylla, jossa hän näytteli pääosaa näytelmässä Wait Until Dark. Teatterikriitikot lyttäsivät Tarantinon suorituksen.[36]

title: Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta

text: Quentin Tarantino ja Roger Avary ovat kiistelleet pitkään "Pulp Fictionin" kirjoittajasta. Avaryn mukaan hän oli sopinut Tarantinon kanssa, että he jakaisivat kunnian käsikirjoituksesta, mutta elokuvan tuotannon alettua Tarantinon lakimies otti yhteyttä Avaryyn ja ehdotti, että hänen nimensä mainittaisiin lopputeksteissä vain tarinan keksijänä. Tarantinon mukaan Avary ainoastaan kehitti konseptin nyrkkeilijä-osioon, eikä muuten osallistunut käsikirjoituksen tekoon. Tarantino uhkasi jopa kirjoittaa Avaryn osuuden pois elokuvasta, jos ei saisi tahtoaan läpi. Käsikirjoittajiksi on lopullisessa elokuvassa merkitty molemmat.

title: Quentin Tarantino

text: Äiti ja Quentin muuttivat Los Angelesin lähiseudulle. Quentin sai käydä äidin ja isäpuolensa Curtisin mukana paljon elokuvissa, vaikka perhe oli köyhä. Siihen aikaan pikkulapsetkin pääsivät katsomaan aikuisten elokuvia, joissa oli seksiä ja väkivaltaa. Quentin ahmi elokuvia ja televisio-ohjelmia ja yritti painaa mieleensä kaiken niihin liittyvän. Koulusta hän ei pitänyt ja menestyi siellä huonosti. Äiti erosi myös toisesta miehestään, ja kymmenvuotias Quentin asui väliaikaisesti isovanhempiensa luona Tennesseessä.[2]

title: Once Upon a Time in Hollywood

text: Once Upon a Time in Hollywood on vuonna 2019 ensi-iltansa saava elokuva, jonka on käsikirjoittanut Quentin Tarantino. Tarantino myös ohjaa elokuvan, jonka pääosissa ovat Leonardo DiCaprio, Brad Pitt ja Margot Robbie. Elokuva on ensimmäinen, jossa Pitt ja DiCaprio näyttelevät yhdessä. Elokuvan nimi on kunnianosoitus spagettiwesternien kulttiohjaajalle Sergio Leonelle, joka tunnetaan muun muassa elokuvista "Huuliharppukostaja" ("Once Upon a Time in the West", 1968) ja "Suuri gangsterisota" ("Once Upon a Time in America", 1984).

title: Quentin Tarantino

text: Tarantino oli ystävystynyt nuoren ohjaajan Robert Rodriguezin kanssa Toronton elokuvajuhlilla 1992. Sen jälkeen he työskentelivät useasti yhdessä.[24] Kaksikon ensimmäisiä yhteistöitä olivat Neljä huonetta (1995, molemmat kirjoittivat ja ohjasivat omat jaksonsa elokuvasta) ja Hämärästä aamunkoittoon (1996, Tarantino kirjoitti, Rodriguez ohjasi). Rodriguez sävelsi Tarantinon elokuvaan Kill Bill: Volume 2 musiikin nimellisellä dollarin palkkiolla, ja vastapalveluksena Tarantino ohjasi samalla palkalla yhden kohtauksen Rodriguezin Sin Cityyn (2005).[25] Elokuvaan Grindhouse miehet ohjasivat ja käsikirjoittavat oman osansa, Tarantino osan Grindhouse: Death Proof (2007). Yli kolmituntinen kokonaisuus ei menestynyt hyvin Yhdysvalloissa. Tarantino arveli syyksi elokuvien pituutta sekä sitä, ettei yleisö tuntenut grindhouse-kulttuuria niin hyvin kuin hän oli olettanut. Euroopassa elokuva esitettiin kahtena erillisenä puolitoistatuntisena elokuvana, mutta sen katsojaluvut jäivät sielläkin vaatimattomiksi. Tarantino on kutsunut Grindhousea vähäpätöisimmäksi elokuvakseen.[26]


query: Mitä ovat ontologiset käsitykset?

title: Ontologia

text: Ontologia voidaan jakaa neljään osaan: (1) sen tutkimiseen, mitä on olemassa, (2) sen tutkimiseen, minkälaisia käsityksiä olevaisesta on, (3) sen tutkimiseen, minkälaisia kaikkein yleisluontoisimpia ominaisuuksia ja suhteita olevaisella on, sekä (4) niin sanotun metaontologian eli ontologian päämäärien ja menetelmien sekä ontologisten kysymysten luonteen tutkimiseen. Ontologian ja muun metafysiikan rajanveto on usein vaikeaa.[5]

title: Naturalismi (tietoteoria)

text: Kaikki eivät pidä erottelua metodologiseen ja ontologiseen naturalismiin onnistuneena. Filosofi Sami Pihlström on todennut, että naturalismi näyttäisi edellyttävän paitsi luottamusta tieteen menetelmiin, myös jonkinlaista näkemystä todellisuuden luonteesta, siitä, että maailma on todella luonnollinen ja sellaisena tieteen menetelmin tutkittavissa. Esimerkiksi teokseen "Naturalism: A Critical Analysis" (2000) monet naturalismin arvostelijat esittävät, ettei naturalismia voida tulkita puhtaasti menetelmälliseksi kannaksi vaan se on omaleimainen filosofinen näkemys vain jyrkässä ontologisessa (palauttavassa tai karsivassa) muodossaan, jossa kaikki yliluonnolliset tai muut luonnontieteen maailmankuvaan sopimattomat oliot poistetaan järkiperäisen ajattelijan todellisuuskäsityksestä.

title: Ateismin määritelmä

text: Väitelauseena jumalausko eli teismi on väite, jonka mukaan on olemassa jumala tai jumalia: Jumala on olemassa. Tällöin jumalauskon vastaväite on Jumala ei ole olemassa. Henkilö X, joka on sitä mieltä, että jumala on olemassa on jumalauskoinen eli teisti. Henkilö X, joka on sitä mieltä että jumala ei ole olemassa on "jumalaton" eli ateisti.[8] Esimerkiksi George H. Smithin mukaan ateismi on väitelause: ”ei ole olemassa jumalaa tai jumalia”.[9] Tämä määritelmä esittää ontologisen eli olemassaoloa koskevan käsityksen.[10]

title: Universaalikiista

text: Tuomas kuitenkin hyväksyi ajatuksen universaaleista Jumalalla olevina mallikuvina, Jumalan ajatuksina. Mallikuvat eksistoivat Jumalan ajattelussa, mutta keskeistä oli, että ne eivät ole ontologisesti erillisiä Jumalasta eivätkä muodosta moninaisuutta. Esimerkiksi kaikki ihmiset oli luotu Jumalalla olevan universaalin ihmisluontoa koskevan ajatuksen mallin mukaan. Tässä mielessä Tuomas hyväksyi "universalia ante res" –käsityksen.

title: René Descartes

text: Descartes hyväksyi tiedonhankintamenetelmistä ainoastaan deduktion. Mietiskelyjen puolessa välissä hän väittää myös todistaneensa hyvänsuovan Jumalan olemassaolon ontologisen todistuksen avulla. Tältä pohjalta Descartes johti veracitas dei -periaatteen, jonka mukaan hyvänsuopa ja totuudellinen Jumala ei anna vääriä havaintoja tai muuten petä häntä. Näin aistit antoivat päteviä todisteita. Descartesin argumentti on kuitenkin hatara, koska hänen käsityksensä Jumalasta on peräisin aiemmista kokemuksista ja aisteista, jotka hän oli hylännyt aiemmin. Ongelmaa kutsutaankin kartesiolaiseksi kehäksi: Descartes todisti Jumalan olemassaolon sillä, että hänellä on kirkas ja selkeä ajatus Jumalasta, ja kirkkaiden ja selkeiden ajatusten luotettavuuden sillä, että Jumalan olemassaolo ja totuudenmukaisuus takaa ne.

title: Richard Swinburne

text: Swinburnen mukaan kristillinen usko on järjellistä ja johdonmukaista. Hän on esittänyt lukuisia jumalatodistuksia. Swinburnen luultavasti tunnetuin jumalatodistus on ontologisen todistuksen johdannainen, jossa jumalan olemassaolo johdetaan siitä, että uskonnolliset tuntemukset ovat todellisia ja havaittuja ilmiöitä. Koska ihmisten käsityksillä on aina kohde, voidaan päätellä että jumalan olemassaolo ei ole looginen välttämättömyys mutta metafyysinen välttämättömyys. Arvostelijoista tämä ei kuitenkaan tarkoita välttämättä mitään muuta kuin sitä, että Jumala on olemassa määritelmänä. Swinburne on myös ”ketjuttanut” perinteisiä Jumalatodistuksia yhteen ”kasautuvaksi todistukseksi”, joka tekee hänen mielestään jumalan olemassaolon todennäköisemmäksi.

title: On What There Is

text: Vastaavasti tieteellinen teoria sitoutuu ontologisesti ainoastaan niiden entiteettien olemassaoloon, joita tarvitaan teorian kvantifioidun muodon esittämiseen.

title: Ontologinen todistus

text: Ontologisella todistuksella tai sen eri muunnelmilla on ollut huomattava merkitys useiden myöhempienkin filosofien kuten Descartesin ja Leibnizin ajatusrakennelmissa.

title: Teismi

text: Olemassaoloa koskevana eli ontologisena käsityksenä teismi on väitelause, jonka mukaan jumala tai jumalia on olemassa.

title: Johdatus metafysiikkaan

text: Sami Pihlströmin mukaan etenkin logiikan alkeiden osaaminen auttaa teoksen ymmärtämisessä, koska Juti korostaa logiikan ja ontologian yhteyttä. Ontologian ja tietoteorian välinen suhde voi Pihlströmin mukaan olla keskeisempi kuin mitä Juti esittää. Ontologisen identiteetin eli samuuden käsitteen Juti kääntää 'tunnistettavuudeksi', mikä voi olla harhaanjohtavaa. Ontologisen realismin ja idealismin välisen vastakkainasettelun käsittely jää vähälle huomiolle.

title: Ontologia

text: Termiä ontologia käytetään, paitsi filosofian osa-alueen nimenä, myös puhuttaessa jonkin tietyn metafyysisen järjestelmän tai tieteellisen teorian olettamasta olioiden joukosta. Tyypillisesti tällainen ontologia muodostaa hierarkkisen rakenteen, jossa oleva tai entiteetti ovat kaikkein ylimmällä tasolla, ja joka sisältää kaiken muun olemassa olevan. Tyypillisiä seuraavan tason luokitteluja ovat universaalit ja partikulaarit, sekä abstraktit ja konkreettiset oliot. Universaalien jaotteluja ovat edelleen muun muassa ominaisuudet ja suhteet.[6] Ontologiset teoriat pyrkivät usein selittämään, mitkä sanat viittaavat todellisiin olemassa oleviin entiteetteihin ja miten, mitkä eivät, ja mitä olemassaolon luokkia tästä seuraa. Kun tätä menetelmää sovelletaan esimerkiksi sellaisiin käsitteisiin kuin ”elektroni”, ”energia”, ”aika”, ”totuus”, ”kausaliteetti”, ”mieli” ja ”Jumala”, ontologia muodostuu keskeiseksi monien filosofian osa-alueiden perusteiden selventämisessä. Myös luonnontieteelliset teoriat olettavat tyypillisesti jonkinlaisen ontologisen järjestelmän, eivätkä nämä perustu aina puhtaasti empiirisiin havaintoihin: esimerkkinä toimivat kvanttimekaniikan teorioissa esiintyvät entiteetit.[6]

title: Realismi (tieteenfilosofia)

text: Tieteenfilosofinen realismi liittyy läheisesti ontologiseen realismiin sikäli, että se olettaa tietoisuudesta riippumattoman todellisuuden olemassaolon. Tällöin ontologisen ja tieteenfilosofisen realismin eräs yhdistetty perusväitejoukko on seuraava:On mahdollista olla tieteellinen realisti joidenkin tieteiden suhteen, mutta antirealisti joidenkin toisten tieteiden suhteen. Joku voi olla esimerkiksi realisti fysiikan, kemian, biologian ja muiden luonnontieteiden suhteen, mutta antirealisti taloustieteen, psykologian ja sosiologian suhteen.

title: Induktion ongelma

text: Karl Popper väitti, että epätodeksi osoittaminen "(falsifikaatio)" olisikin tieteelle oleellisempi kuin todeksi osoittaminen "(verifikaatio)". Tämän käsityksen mukaan tieteen selitysjärjestelmät ja luonnonlait ovat vain arvauksia, joiden tarkoitus on parantaa aikaisempia käsityksiä. Aikanaan nämä käsitykset väistyvät havaintojen perusteella ja siirrytään uusiin arvauksiin. Tämän käsityksen mukaan tutkimuksen tehtävä on pikemminkin osoittaa teorioita virheellisiksi kuin todistaa niitä.

title: Mahdolliset maailmat

text: Nykyisin mahdollisia maailmoja hyödynnetään useissa filosofisissa keskusteluissa, esimerkkeinä filosofiseen zombiin sekä fysikalismiin ja supervenienssiin liittyvä argumentointi mielenfilosofiassa. Mahdollisten maailmojen tarkasta ontologisesta asemasta on erimielisyyksiä, samoin aktuaalisen maailman ja kaikkien muiden mahdollisten maailmojen ontologisen aseman eroavaisuuksista, jos sellaisia on.

title: Falun Gong

text: Li Hongzhi'n opetukset keskittyvät sekä perinteiseen kiinalaiseen ajatteluun että nykyaikaan ja vallitsevaan tieteelliseen käsitykseen maailmasta. Luennoissa viitataan nykyaikaiseen tieteeseen muun muassa niissä osuuksissa, jotka käsittelevät Kiinan valtion qigong-tieteellisen tutkimusseuran suorittamia kokeita ja qigong-mestarien sertifiointeja.[31] Falun Gong noudattaa perinteisiä kiinalaisia uskomuksia, joiden mukaan ihmiset ovat yhteydessä maailmankaikkeuteen mielensä ja kehonsa kautta, ja Li pyrkii haastamaan ”tavanmukaiset käsitykset” maailmankaikkeuden luonteesta ja synnystä, aika-avaruudesta ja ihmiskehosta.[32][33] Falun Gong soveltaa Itä-Aasian mystiikkaa ja perinteistä kiinalaista lääketiedettä, arvostelee modernin tieteen väitetysti itselleen kehittämiä rajoituksia sekä pitää Kiinan perinteistä tiedettä täysin erilaisena mutta yhtä lailla pätevänä ontologisena järjestelmänä.[34]

title: Jumalan olemassaolo

text: Eräs tunnettu todistus on Anselm Canterburylaisen esittämä ontologinen todistus. Ontologisessa todistuksessa päättely etenee seuraavasti:Charles Hartshorne on kehittänyt edelleen ontologista todistusta. Hartshornen mukaan vaikka olemassaoloa ei voida pitää ominaisuutena, "välttämätöntä" olemassaoloa voidaan. Siispä jos Jumala todella on suurin mahdollinen olento, hänellä täytyy olla ominaisuutenaan välttämätön olemassaolo, sillä jos hän ei olisi välttämättä olemassa oleva, olisi hän kontingentti eli ei-välttämätön, ja silloin taas olisi oltava jotain suurempaa, välttämättä olemassaoloa. Myös Kurt Gödel, Norman Malcolm ja Alvin Plantinga ovat esittäneet uusia versioita ontologisesta todistuksesta.

title: Fysikalismi

text: Metodologiseen naturalismiin perustuvalla argumentilla on kaksi lähtöoletusta. Ensimmäisen mukaan henkilölle on järkevää muodostaa ontologiset käsityksensä luonnontieteen menetelmiin perustuen. Toisen mukaan näin muodostuva käsitys todellisuudesta on fysikalistinen. Fysikalismi on siis todennäköisesti tosi. Eräs vastaus tähän argumenttiin on toisen premissin hylkääminen: luonnontieteet eivät johda fysikalismiin. Vaihtoehtoisilla näkemyksillä, kuten panpsykismillä mielenfilosofiassa tai vitalismilla biologiassa, on kuitenkin vain vähän kannatusta. Lisäksi ne eivät ole relevantteja itse kysymyksen kannalta: argumentin mukaan fysikalismi on kaikkein todennäköisin näkemys; se ei esitä, että muut näkemykset olisivat mahdottomia.

title: Mystiikka

text: Martin Heidegger menee askeleen pidemmälle, mieluummin kuin vain lajittelisi ilmiöitä ja siten poissulkisi ontologiset kysymykset, hän väittää että vain olemassaolo on ontologisesti totta, ja siten vain itsen tutkiminen ja kokeminen voi johtaa aitoon olemassaoloon.

title: Mystiikka

text: Keskittyminen kysymykseen mystisestä kokemuksesta johtaa ristiriitaan ontologian kanssa. Mystistä ontologiaa harvoin perustetaan yksityiskohtien varaan, vaan usein se koostuu yleistävistä tai läsnäoloon viittaavista ilmaisuista, kuten "Atman on Brahman", "Jumala on rakkaus " tai "On vain yksi ilman toista". Joskus se on esitetty negatiivisin termein, kuten esimerkiksi Hindu traditiossa, jossa sana Brahman on yleensä määritelty "jumalaksi 'ilman' luonteenpiirteitä tai tuntomerkkejä". Buddhalainen opetus nimenomaan välttää rohkaisemasta ontologisiin käsityksiin, taolainen ajattelu taas sanoo että ontologia on tiedetty mutta sanoin kuvaamaton, ja useat 'psykologiset' koulut - Carl Jungin jälkeen perustetut henkiset koulut sekä Husserlista juotuvat filosofiset koulut - selittävät asiaa enemmänkin aistimuksen muutoksena tietoisuudessa, kuin sen yhdistymisenä johonkin ulkoiseen todellisuuteen.

title: Fundamentaaliontologia

text: Heidegger teki ontologiassaan eron ”ontologisen” ja ”ont(t)isen” välillä. ”Ontologinen” liittyy aina olemiseen, kun taas ”ont(t)inen” liittyy oleviin. Heideggerin mukaan arkikielemme liittyy aina ontiseen, kun taas hänen fundamentaaliontologinen tutkimuksensa keskittyy ontologiseen. Tämän vuoksi on kehitettävä kokonaan uusi kieli: sikäli kun kieli traditionaalista, se ikään kuin peittää asiat perinteen ennakkoluuloilla.

title: Ontologia

text: Ontologisia kysymyksiä ovat muun muassa seuraavat:

title: Tomismi

text: Tomismi tarjoaa kokonaisvaltaisen todellisuuskäsityksen metafyysisistä, ontologisista ja teologisista kysymyksistä mutta myös fysiikasta ja ihmisen toiminnasta. Protestanttisen kirkon syntykään ei onnistunut murtamaan tomistista todellisuuskäsitystä, vaan se tapahtui vasta newtonilaisen fysiikan avulla. Aristoteelisen fysiikan selkeästi vääräksi todistaminen aiheutti tomistisen perinteen kriisin, joka lopulta synnytti uustomismin. Uustomismiin siirrettiin klassisen tomistisen perinteen käsitykset etiikasta ja teologiasta. Uustomismi hajautui useisiin erilaisiin koulukuntiin. Nykyinen katolisen kirkon oppi perustuu uustomismiin.Tuomas Akvinolainen työskenteli luodakseen filosofisen järjestelmän, joka yhdistää kristillisen opin Aristoteleen filosofiasta otettuihin aineksiin. Voidaan katsoa, että hän laajensi kirkkoisä Augustinuksesta lähtien keskiaikaista filosofiaa hallinnutta uusplatonilaista ajattelua aristotelismista otetuilla opeilla. Tässä Tuomas sai vaikutteita hieman ennen häntä vaikuttaneilta arabifilosofeilta, erityisesti Averroëkselta, vaikka hän hylkäsikin useat Averroëksen tekemät tulkinnat ja monet hänelle keskeiset teemat. Näin Tuomaan katsotaan siirtäneen skolastiikan painopisteen platonismista aristotelismiin.

title: Fenomenografia

text: Fenomenografian ontologia on jossain määrin jännitteinen, sillä fenomenografian ontologisen skaalan toisessa päässä oleva konstruktivismi taas päinvastoin ajattelee, että ihmiset itse konstruoivat henkilökohtaiset ja sosiaaliset todellisuutensa[25]. Toisaalta varsinkin kriittiset konstruktivistit ovat myöntäneet ihmisestä ulkopuolella olevan todellisuuden olemassaolon. Keskeistä on, ettei tästä todellisuudesta voida tehdä suoria päätelmiä, vaan kaikki tapahtuu tulkiten ja käsityksiä konstruoiden (toisen asteen näkökulma).

title: Sisältöpohjainen kuvatiedonhaku

text: Semanttista kuilua on pyritty kaventamaan kahdesta suunnasta. Matalammalta tasolta korkeammalla päin ongelmaa on pyritty ratkaisemaan käyttämällä erilaisia (automaattisia) annotointikeinoja. Ylhäältä alaspäin lähestyttäessä on pyritty rakentamaan ontologisia malleja, jotka ottavat käsitteiden väliset suhteet huomioon. Sisältöpohjaisessa kuvatiedonhaussa ontologisista malleista on tosin apua vasta kun kuva-analyysivälineet oppivat tunnistamaan kuvasta objekteja.

title: Ateismi

text: Ateismi voidaan määritellä kahdella tavalla. Ensiksi väitelauseena, joka koskee sitä, kuuluuko todellisuuteen jumala tai jumalia vai ei. Ontologisena eli olemassaoloa koskevana käsityksenä ateismi on väitelause ”jumalaa ei ole olemassa”. Ateismi ja sen vastakohta teismi ovat tällöin ainoat mahdolliset kannat: jumala on olemassa tai jumalaa ei ole olemassa. Toisessa määritelmässä ateismi on jonkin yksilön tiedollinen käsitys. Tällöin ateistit voidaan jakaa positiivisiin ateisteihin, jotka ovat sitä mieltä, ettei jumalia ole, ja negatiivisiin ateisteihin, joilta puuttuu usko jumalan olemassaoloon.

title: Pluralismi (ontologia)

text: Johannes Jacobus Poortman on tehnyt kuuluisan luokittelun useista ontologisista teorioista tässä kategoriassa.

title: Roman Ingarden

text: Ingarden oli filosofinen realisti ja fenomenologi, mutta hän ei kuitenkaan hyväksynyt Edmund Husserlin transsendentaalista idealismia. Hänen koulutuksensa oli fenomenologinen, mutta teoksissaan hän käsitteli erityisesti ontologisia kysymyksiä. Ingarden onkin tunnetuimpia fenomenologisia ontologeja. Hän pyrki kuvaamaan erilaisten olioiden ontologisia rakenteita ja olemassaolon tiloja, perustuen kaikkiin kokemuksiin, jotka pystyivät tarjoamaan tällaista tietoa.

title: Fenomenologia

text: Eksistentialistinen fenomenologia eroaa transsendentaalisesta fenomenologiasta hylkäämällä transsendentaalin minän. Martin Heidegger katsoi tietoisen olion olevan aina jo maailmassa. Hänen lisäkseen muun muassa Maurice Merleau-Ponty on vastustanut minän transsendenttiyttä suhteessa maailmaan. Eksistentialistinen fenomenologia säilyttää transsendentialismin siinä määrin, että sen mielestä fenomenologisen menetelmän tulee ottaa lähtökohdakseen ennakko-oletuksien vaikuttama tila – sen tulee nousta esimerkiksi luonnollisesta ja tieteellisestä asenteesta tai maailman luonnetta kuvaavista ontologisista teorioista nousevien maailmaa koskevien väitteiden yläpuolelle. Esimerkiksi Heideggerin mielestä Descartesin ja Kantin virhe perustui heidän virheelliseen käsitykseensä siitä, mitä ennakko-olettaminen eli apriorisuus on.

title: Oleminen

text: Sartre hyödynsi ajatusta olemisen eri tavoista ja perusti inhimillisen vapauden ajatuksensa ontologisesti erotteluun itsessään-olemisen ja itselleen-olemisen välillä.

title: Ontologiset kategoriat

text: Ontologisilla kategorioilla tarkoitetaan kognitiivisessa psykologiassa ihmismieleen rakentuneita todellisuuden hahmottamisen ja jäsentämisen välineitä, jotka toimivat jo varhaisessa lapsuudessa. Kategorioita ovat persoona (tai ihmismieli), eläin, kasvi, luonnollinen (tai eloton) ilmiö ja työkalu-esine. Yhdessä ne toimivat perustana niin sanotulle kansanteoreettiselle päättelylle eli kansanfysiikalle, -biologialle ja -psykologialle, jotka ohjaavat ihmisen automaattista, ei-harkittua, nopeaa ajattelua.

title: Diskurssi

text: Foucault tarkoitti diskurssi-käsitteellä kunkin aikakauden kielessä ilmenevää ymmärrystä todellisuudesta. Foucault'n mukaan ”diskurssit ovat käytäntöjä, jotka systemaattisesti muokkaavat puhuntansa kohteita”.[3] Diskurssin sisäiset säännöt määrittävät, mitä jostakin aiheesta on mahdollista sanoa, miten siitä voidaan puhua. Diskurssit ovat tässä ajattelussa myös tieto-opillisia järjestelmiä, jotka sisältävät tietyt ontologiset käsitykset. Esimerkiksi länsimainen tiede tai jotkut oppijärjestelmät, kuten vaikkapa marxismi, voidaan nähdä omina diskursseinaan.


query: Milloin Valentina Ševtšenko on syntynyt?

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Valentina Anatolievna Ševtšenko (s. 7. maaliskuuta 1988 Biškek, Kirgisia) on kirgisialais-perulainen thainyrkkeilijä ja vapaaottelija. Hän on muun muassa voittanut yhdeksän kertaa IFMA:n thainyrkkeilyn amatöörien maailmanmestaruuden[1], sekä kerran World Muaythai Councilin ylemmän kevytsarjan ammattilaismestaruuden 2012.

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenko syntyi Kirgisiassa ja on sukujuuriltaan kazakki.[2] Hän aloitti urheilemisen 5-vuotiaana taekwondolla. Ševtšenkon äiti Elena on ollut thainyrkkeilyn parissa yli kaksikymmentä vuotta ja omaa myös 3. danin mustan vyön taekwondossa. Hän on myös Kirgisian thainyrkkeilyliiton puheenjohtaja. Myös Valentinan sisko Antonina on entinen World Muaythai Councilin mestari.[3] Valentina harjoitteli aluksi taekwondoa äitinsä innoittamana ja alkoi myöhemmin harjoittelemaan muita lajeja, kuten thainyrkkeilyä, potkunyrkkeilyä ja Vale Tudoa.

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: 28. huhtikuuta 2012 Ševtšenko otteli WMC:n ylemmän kevytsarjan mestaruudesta ranskalaista Ielö Siapo Pagea vastaan. Ranskassa käyty viisieräinen ottelu päättyi tuomariäänin Ševtšenkolle.[10]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Aikuisten tasolla Ševtšenko kilpaili ensimmäisen kerran 2006 IFMA:n maailmanmestaruudesta 57-kiloisten sarjassa. Hän voitti avauskierroksella Joanna Jędrzejczykin tuomariäänin, jonka jälkeen Ševtšenko kohtasi Heather O'Donnellin. Hän voitti kamppailun tuomariäänin ja eteni loppuotteluun. Ševtšenko voitti mestaruuden Misty Sutherlandia vastaan tuomariäänin. [5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenko kilpaili WMC:n järjestämässä turnauksessa ylemmän kevytsarjan mestaruudesta. Muaythai Premier League turnaus alkoi Ševtšenkon osalta Angelique Pittotia vastaan, jonka hän voitti ensimmäisellä kierroksella hajaäänin.[8] Turnaus jatkui Alankomaissa 6. marraskuuta, jolloin Ševtšenko kohtasi Ilona Wijmansin. Hän voitti kamppailun tuomariäänin ja eteni mestaruuskamppailuun.[9]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenko pääsi ottelemaan toisessa vapaaottelussaan WXF:n kääpiösarjan mestaruudesta. Joulukuussa 2003 käyty kamppailu päättyi Ševtšenkon voittoon takakuristuksella ensimmäisen erän alussa.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenko voitti myöhemmin syyskuussa kuudennen IFMA:n mestaruuden valkovenäläistä Katsiaryna Viaryhaa vastaan.[7] Joulukuussa hän otteli jälleen mestaruudesta. Brasiliassa käydyssä Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa Ševtšenko kohtasi alle 60-kiloisten sarjassa Patricia Silvan, jonka hän voitti tuomariäänin.[11] Se oli samalla hänen toinen Etelä-Amerikan mestaruus voitettuaan 2011 alle 63.5-kiloisten mestaruuden.

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: 31. lokakuuta Ševtšenko puolusti toisen kerran Kunlun Fightin mestaruuttaan. Tällä kertaa hän menetti mestaruutensa Wang Congille tuomariäänin.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: 2009 IFMA:n mestaruuskisoissa, Thaimaassa Ševtšenko siirtyi ottelemaan raskaampaan painoluokkaa 60-kiloisten sarjaan. Tällä kertaa turnaus oli pienempi, kuin aiemmin sillä voitettuaan ensimmäisellä kierroksella Emma Thynin tuomariäänin, hän eteni loppuotteluun. Ševtšenko kohtasi Alena Muratovan, jonka hän voitti tuomariäänin ja ensimmäisen mestaruuden uudessa painoluokassa.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: 2013 Ševtšenko otteli kahdesti WKC:n K-1 mestaruudesta, joista ensimmäinen mestaruusottelu käytiin 6. tammikuuta Meksikossa. Hän voitti mestaruuden tuomariäänin Tania Gonzalesia vastaan. Toisen mestaruuden Ševtšenko voitti heti perään Perussa Malena Muñozia vastaan ensimmäisen erän tyrmäyksellä.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Toukokuussa 2014 Ševtšenko puolusti jälleen viime vuoden IFMA mestaruutta alle 60-kiloisten sarjassa. Hän voitti avauskierroksella Siobhan Foleyn ja neljännesvälierissä Gia Winbergin tuomariäänin.[5] Välierissä Ševtšenko voitti myös Janice MacAulayn tuomariäänin ja eteni loppuotteluun. Hän voitti mestaruuden Mariya Valentia vastaan tuomariäänin.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: 31. elokuuta 2014 Ševtšenko otteli Kunlun Fightin kahdeksan ottelijan turnauksessa alle 60-kiloisten sarjassa. Hän voitti avauskierroksella Elisa Qualizzan tuomariäänin ja samoin toisella kierroksella Yang Yangin. Loppuottelussa Ševtšenko kohtasi Irina Mazepan, jonka hän voitti ensimmäisen erän tyrmäyksellä, potkaistuaan vastustajaansa päähän.[5] Voitettuaan mestaruuden hän puolusti ensimmäisen kerran mestaruuttaan lokakuussa 2014 Chali Bassinahia vastaan. Ševtšenko voitti kamppailun tuomariäänin.

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenko on kilpaillut thainyrkkeilyssä vuodesta 2000 lähtien ja voitti IFMA:n nuorten mestaruuden 2003 alle 57-kiloisissa.[4]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenko kokeili ensimmäisen kerran potkunyrkkeilyä 12-vuotiaana thainyrkkeilyn ohella, mutta kilpaili enimmäkseen thainyrkkeilyn parissa. Potkunyrkkeilyssä hän on otellut pääosin yksittäisiä ammattilaisotteluita K-1 tasolla voitettuaan muun muassa 2004 Venäjällä Oksana Chernikovan.[5] Vuotta myöhemmin Ševtšenko otteli yhden ottelun savate säännöillä Ingrid Graziania vastaan, jonka hän voitti tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenko kilpaili toisen kerran World Combat kisoissa, jotka järjestettiin tapahtumahistorian toisen kerran. Hän voitti ensimmäiset kisat naisten raskaimmassa painoluokassa alle 60-kiloisissa. Venäjällä lokakuussa 2013 pidetyissä kisoissa Ševtšenko voitti suoraan neljännesvälierissä Zuunast Altansukhin teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä.[5] Välierissä hän puolestaan voitti thaimaalaisen Pimnipa Tanawatpipatin tuomariäänin ja eteni loppuotteluun.[12] Ševtšenko voitti mestaruuden tuomariäänin ukrainalaista Anastasia Sharmonovaa vastaan.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: 2008 Ševtšenko oli mukana Etelä-Koreassa järjestetyssä IFMA:n maailmanmestaruuskilpailussa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Mikaela Melanten tuomariäänin. Samoin myös toisella kierroksella Alla Ivashkevichia vastaan Ševtšenko voitti tuomariäänin. Voiton myötä hän eteni välieriin, jossa Ševtšenko voitti Gozde Bayergin tuomariäänin. Loppuottelussa hän kohtasi Joanna Jędrzejczyk, jota vastaan Ševtšenko oli otellut kahdesti aiemmin edellisissä turnauksissa voitokkaasti. Hän voitti kaksikon kolmannen kohtaamisen tuomariäänin ja vei uransa kolmannen IFMA mestaruuden aikuisten tasolla.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenko otteli IFMA:n mestaruudesta myös 2007 Bangkokissa, jossa hän kohtasi edellisvuoden tapaan ensimmäisellä kierroksella Joanna Jędrzejczykin. Ševtšenko voitti kamppailun tuomariäänin ja eteni välieriin, jossa hän voitti Liisi Airon myös tuomariäänin. Loppuottelussa Ševtšenko kohtasi isänsämaan Vipavat Lasuwan, jonka hän voitti tuomariäänin ja voitti uransa toisen IFMA:n maailmanmestaruuden.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: 2007 Ševtšenko muutti Peruun siskonsa Antoninan ja valmentajansa Pavel Fedotovin kanssa, kun paikallinen ottelija Fran Paredes pyysi heitä alun perin pitämään seminaareja ja harjoitusleirejä Perussa. Ševtšenko ihastui uuteen maahan ja halusi jäädä asumaan. Hän anoi myöhemmin maan kansalaisuutta ja on sittemmin edustanut kansainvälisissä kilpailuissa Perua.[2]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: 2010 Ševtšenko osallistui viidennen kerran IFMA:n turnaukseen, jotka järjestettiin Thaimaassa. Hän kilpaili 63.5-kiloisten sarjassa ja voitti muun muassa Maria Belushin teknisellä tyrmäyksellä potkaistuaan vastustajaansa kehoon. Loppuottelussa hän kohtasi ruotsalaisen Lina Länsbergin, jonka Ševtšenko voitti tuomariäänin.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Syyskuussa 2011 IFMA:n turnaus järjestettiin Uzbekistanissa, jossa Ševtšenko kilpaili alle 60-kiloisten sarjassa. Edellisen kerran hän kilpaili kyseisessä painoluokassa 2009, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Ševtšenko eteni aina välieriin asti, jossa hän voitti Alfia Ishirgakovan tuomariäänin. Loppuottelussa hän hävisi marokkolaiselle Aicha el-Majydyn tuomariäänin.[7]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Kesäkuussa 2011 Ševtšenko otteli historian 20:ssä Etelä-Amerikan thainyrkkeilyn mestaruuskisoissa, jossa kilpailivat sekä ammattilaiset että amatöörit. Ševtšenko kilpaili ammattilaisten sarjassa alle 63.5-kiloisten luokassa. Hän voitti ensimmäisen ammattilaismestaruuden argentiinalaista Andrea Salazaria vastaan tuomariäänin.[6]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenko aloitteli vapaaottelua kilpaillessaan vielä thainyrkkeilyn parissa. Hänen ensimmäinen ottelu oli kotimaassaan Eliza Aidaralievaa vastaan, jonka Ševtšenko voitti teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.[5]

title: Valentina Ševtšenko

text: Valentina Ševtšenko -nimisiä henkilöitä ovat:

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: 30. syyskuuta 2010 Ševtšenko palasi neljän vuoden tauon jälkeen takaisin vapaaotteluun ja koki uransa ensimmäisen tappion Liz Carmouchea vastaan. Toisessa erässä ottelu jouduttiin keskeyttämään lääkärin toimesta, kun Carmouchen laiton yläpotku aiheutti pahan vekin Ševtšenkon kasvoihin. Seuraavat kolme ottelua Ševtšenko kävi Etelä-Koreassa ja Perussa. Hän voitti kaikki kolme, joista kaksi päättyi teknisellä tyrmäyksellä.

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Elokuussa 2010 Ševtšenko osallistui World Combat kisojen thainyrkkeily turnaukseen. Hän voitti välierissä saksalaisen Ania Fuczin ja kohtasi loppuottelussa Caley Reecen. Ševtšenko voitti mestaruuden tuomariäänin.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Maaliskuussa 2016 Ševtšenko kohtasi Amanda Nunesin UFC 196 -tapahtumassa. Hän hävisi kamppailun tuomariäänin (28-29, 27-29, 27-29). Ševtšenko otteli seuraavaksi heinäkuussa juuri kääpiösarjan mestaruuden menettänyttä Holly Holmia vastaan. UFC on Fox: Holm vs. Shevchenko -tapahtuma oli samalla ensimmäinen kerta, kun Ševtšenko oli tapahtuman pääotteluna UFC:ssä. Hän voitti kamppailun tuomariäänin (49-46, 49-46, 49-46).

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Pian lokakuun lopulla Ševtšenko oli allekirjoittanut vapaaottelujärjestö Legacy FC:n kanssa moniotteluisen sopimuksen, jonka lisäksi hän ottelisi vapaaotteluiden lisäksi myös potkunyrkkeilyssä. Tammikuussa 2016 Ševtšenko kohtasi Houstonissa Lindsay Haycraftin, jonka hän voitti tuomariäänin.[5] Toisen ottelun Ševtšenko kävi belgialaista Anke Van Gestelia vastaan heinäkuussa ja voitti kamppailun tuomariäänin.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenkon keskittyessä enemmän potkunyrkkeilyyn ja erityisesti vapaaotteluun hän kilpaili vähemmän thainyrkkeilyn parissa. 20. elokuuta 2015 Ševtšenko voitti uransa kahdeksannen IFMA:n mestaruuden ja kaiken kaikkiaan yhdeksännen mukaan lukien 2003 nuorten mestaruus. Hän voitti turnauksen avauskierroksella Kaoutar Houkmanin tuomariäänin ja seuraavalla kierroksella Nili Blockin myös tuomariäänin. Välierissä Ševtšenko voitti Anke Van Gestelin teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Voiton myötä hän eteni loppuotteluun, jossa Ševtšenko voitti Mariya Valentin tuomariäänin. Kaksikko oli kohdannut toisensa edellisvuoden turnauksessa, jolloin Ševtšenko voitti myös tuomariäänin.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Mestaruuskamppailun jälkeen Ševtšenko otteli vaihtelevasti Kirgisiassa ja Kazakstanissa, kunnes 9. heinäkuuta 2005 hän puolusti ensimmäisen kerran WXF:n mestaruuttaan Kyung Aeh Kimia vastaan. Ševtšenko voitti ottelun käsilukolla ensimmäisessä erässä.[5]

title: Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)

text: Ševtšenko palasi ottelemaan takaisin Yhdysvaltoihin sitten 2010 Carmouchea vastaan käydyn ottelun jälkeen. Hän allekirjoitti 2014 sopimuksen Legacy FC:n kanssa, jonka myötä hän ottelisi myös potkunyrkkeilyssä.[13] Ševtšenko otteli ensin tammikuussa 2015 yhden ottelun potkunyrkkeilyssä ja perään helmikuussa hän kohtasi vapaaottelussa Jan Finneyn, jonka Ševtšenko voitti tuomariäänin. Hän otteli vielä heinäkuussa toisen kerran potkunyrkkeilyn parissa Legacy FC:ssä, kunnes allekirjoitti sopmuksen UFC:n kanssa.


query: Onko barbadoksenakerolan hedelmä kirkkaanpunainen luumarja?

title: Barbadoksenakerola

text: Hedelmä on kirkkaanpunainen luumarja. Se on halkaisijaltaan 1–3 senttimetriä ja painaa 3–5 grammaa. Luumarjat kasvavat pareittain tai kolmen ryhmissä, ja jokainen marja sisältää kolme kolmiomaista siementä. Marjat ovat mehukkaita ja sisältävät runsaasti C-vitamiinia ja muita ravintoaineita. Marjat jakautuvat kolmeen osioon ja ovat tavallisesti happamia tai hapahkoja, minkä vuoksi myös niiden maku on hapan.[5] Viljellyn kasvin marjojen maku voi kuitenkin olla myös makea.[7] Barbadoksenakerolan kemiallinen koostumus vaihtelee lajikkeen ja ympäristöolosuhteiden mukaan, mutta tavallisimmin koostumus on seuraavanlainen: proteiineja (2,1–8 g), lipidejä (2,3–8 g), hiilihydraatteja (35,7–78 g), kalsiumia (117 mg), fosforia (171 mg), rautaa (2,4 mg), pyridoksiinia (87 mg), riboflaviinia (0,7 mg), tiamiinia (0,2 mg), vettä (906–920 g) ja ravintokuitua (30 g)[3]

title: Amerikanginseng

text: Keskikesällä lehtikiehkuran keskelle kohoaa vihertävä tai kellertävä, kielontuoksuinen sarjakukinto, joka muodostuu 6–20 pienestä kukasta. Kaksineuvoisissa kukissa on viisi hedettä ja kaksilehtinen emiö. Hedelmä on kirkkaanpunainen luumarja, jonka läpimitta on noin 1 senttimetriä. Yhdessä luumarjassa on kaksi tai kolme siementä.

title: Kookospähkinä

text: Kookospähkinä on kookospalmun hedelmä. Kasvitieteellisesti se on eräänlainen luumarja. Hedelmän sisältöä käytetään eri tavoin ravintona, ja sen karkeasta, punaruskeasta kuidusta valmistetaan naruja ja mattoja.

title: Cerasus

text: Kirsikkapuun hedelmiä ovat kirsikat. Sana kirsikka viittaa sekä kirsikkapuuhun että sen hedelmään. Kirsikka on kivihedelmä eli luumarja, joten hedelmät sisältävät kiven, jonka halkaisija on tyypillisesti 0,5–1 cm ja joka puolestaan sisältää puun siemenen. Hedelmien väri vaihtelee vaaleanpunaisesta tummanpunaiseen, myös mustia tai keltaisia tunnetaan.

title: Kirsikka (hedelmä)

text: Kirsikka on kirsikkapuun syötävä luumarja.

title: Mango (hedelmä)

text: Mango on rakenteeltaan luumarja. Se on tavallisesti muodoltaan pitkänpyöreä tai munuaismainen, 5–10 senttimetriä pitkä ja 3–4,5 cm leveä. Joillakin viljelyslajikkeilla voi kuitenkin olla tätä huomattavasti suuremmat, jopa 25 senttimetriä pitkät hedelmät.

title: Munuaispuut

text: Munuaispuut ovat ainavihantia pensaita tai puita. Lehdet ovat yksinkertaisia, ruodillisia ja ehyitä. Munuaispuut ovat andromonoeekkisiä, mikä tarkoittaa samassa kasviyksilössä olevan sekä kaksineuvoisia kukkia että yksineuvoisia hedekukkia. Kukissa on viisi terälehteä ja 7–10 hedettä. Varsinaiset hedelmät ovat kuivia, pähkinämäisiä luumarjoja, mutta kukkaperät laajenevat hedelmien kypsyessä eräänlaisiksi pohjushedelmiksi.

title: Himantandraceae

text: Aineenvaihdunta tuottaa eräitä alkaloideja. Kehälehdet ovat kahtena kiehkurana ja kukassa on 3-23 joutoheteistä muodostunutta terälehteä. Sikiäin muodostuu 6-30 emilehdestä, kussakin tavallisesti kaksi riippuvaa siemenaihetta. Hedelmä on luumarjamainen; kustakin emilehdestä kehittyy yksi luumarja ja ne kasvavat vaihtelevissa määrin yhteen; luumarja on monikivinen.

title: Lillukka

text: Lillukka kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Varsi on pysty, karhea ja harvakseltaan hienopiikkinen. Pintarönsyt voivat kasvaa yli kolme metriä kesän aikana. Rönsyissä on kukattomia, juurehtivia ruusukkeita. Lehtiruoti on hienopiikkinen. Lehdet ovat päältä kaljuja, alta hienokarvaisia. Lehden lapa on kolmilehdykkäinen, lehdykät ovat toistamiseen terävähampaisia. Kukinto 3–15-kukkainen, sarjamainen huiskilo. Valkoiset kukat nousevat lyhyen kukkavarren päähän. Terälehdet ovat 3–6 mm pitkiä, tuskin verholehtiä pitempiä, kapeita ja pystyjä. Lillukka kukkii Suomessa kesäkuussa. Hedelmä on kirkkaanpunainen kerrannaisluumarja. Yhteenkasvaneita luumarjoja on 2–6 kappaletta.

title: Surmanpuut

text: Hedelmä on kookas, soikea tai pallomainen luumarja, jossa on yksi tai kaksi lokeroa ja paksu, puusyinen endokarppi (seinän sisäkerros). Luumarjat ovat yksittäin tai pareittain. Kummassakin lokerossa on yksi tai kaksi siivetöntä, karvatonta ja endospermitöntä siementä; alkiossa on ohuet sirkkalehdet ja hyvin lyhyt sirkkajuuri.

title: Hedelmä (ruoka)

text: Hedelmillä tarkoitetaan vain suurikokoisia meheviä hedelmiä (marjoja ja luumarjoja) mutta myös eräiden kasvien meheviä kukkapohjuksia, jotka eivät ole kasvitieteellisessä mielessä hedelmiä ja joita sen vuoksi joskus sanotaankin epähedelmiksi. Toisaalta esimerkiksi viljojen jyviä tai hernekasvien palkoja ei sanota hedelmiksi, vaikka kasvitieteellisesti nekin ovat sellaisia. Myös eräät yksivuotisten ruohokasvien mehevät hedelmät, kuten kurkku ja tomaatti, luetaan tavallisimmin vihanneksiin eikä hedelmiin.

title: Persikka

text: Persikka ("Prunus persica") on luumunsukuinen hedelmäpuu ja sen samanniminen hedelmä. Persikka on alun perin kotoisin Kiinasta. Tämä lehtipuu kasvaa 5–10 m korkeaksi, siinä on puikeat 7–15 cm pitkät lehdet ja hennon vaaleanpunaiset kukat. Nukkapintainen, punakeltainen hedelmä on makea, mehukas ja omenankokoinen sekä -muotoinen. Se on tyypillinen luumarja, ja sen sisällä on yksi kovan puisen kiven suojaama siemen.

title: Barbadoksenakerola

text: Acerolahedelmästä voidaan tehdä mehua ja sosetta, joista molemmat sisältävät runsaasti C-vitamiinia ja antioksidantteja. Hedelmää voidaan käyttää C-vitamiinitiivisteen valmistukseen.[4] Hedelmää käytetään vauvanruokien ja mehun valmistukseen.[13]

title: Manteli

text: Hedelmä on luumarja. Se on yleensä munan- tai luumunmuotoinen, kolmesta kuuteen senttimetriä pitkä ja kahdesta neljään leveä. Usein itsessään manteliksi kutsuttua siementä ympäröi kova endokarppi eli hedelmän ”kivi”. Endokarppia ympäröi sitkeä mesokarppi, jota peittää karvainen kuori. Mesokarppi halkeaa hedelmän kypsyttyä paljastaen endokarpin. Endokarppi on tavallisesti litistyneen soikeahko, usein epäsymmetrinen ja 2,5–4 senttimetriä pitkä. Sen muutoin sileässä pinnassa on pieniä kuoppia. Endokarpin sisältämä siemen eli ”manteli” on litistyneen munanmuotoinen. Siemenen kuori on ruskea ja sisempi endospermi vaalea.

title: Hedelmä

text: marja: mehevä, yleensä monisiemeninen hedelmä luumarja: hedelmä, jossa mehevä tai kuiva ja kuituinen kerros peittää kovan siemenkuoren, jonka sisällä on itse siemen kerrannaisluumarja: hedelmä, jossa luumarjan rakenne toistuu moneen kertaan muodostaen yhden suuremman kokonaisuuden, esimerkiksi vadelma

title: Luumarja

text: Luumarja on mehevien hedelmien tyyppi, jossa maltokerroksen keskellä on yleensä vain yksi, hedelmän kovan sisäosan eli endokarpin (arkikielessä ”kiven”) ympäröimä siemen.

title: Mango

text: Hedelmä on rakenteeltaan luumarja. Se on tavallisesti muodoltaan pitkänpyöreä tai munuaismainen, 5–10 senttimetriä pitkä ja 3–4,5 cm leveä. Joillakin viljelyslajikkeilla voi kuitenkin olla tätä huomattavasti suuremmat, jopa 25 senttimetriä pitkät hedelmät.

title: Barbadoksenakerola

text: Barbadoksenakerola[1][2] eli barbadoskirsikka (Malpighia emarginata) on akerolien sukuun Malpighiaceae-heimossa kuuluva puuvartinen kasvilaji. Se on kotoisin eteläisestä Meksikosta, Väli- ja Etelä-Amerikasta, mutta sitä kasvatetaan sekä koristekasvina että hedelmäpuuna nykyään myös muualla maailman subtrooppisilla alueilla. Sen hedelmä sisältää runsaasti vitamiineja.[3][4]

title: Marja

text: Marja on gastronomiassa ja yleiskielessä pienehkö, pyöreähkö ja mehevä hedelmä. Marjoihin kuuluu kasvitieteellisiä marjoja, luumarjoja ja kerrannaisluumarjoja. Jotkin marjat ovat pohjushedelmiä. Myös katajien meheviä käpyjä kutsutaan usein marjoiksi, vaikka ne eivät käpyinä ole hedelmiä. Monet marjat ovat syötäviä, ja marjoja onkin aina kerätty ja nautittu ravintona eri tavoin. Jotkin marjat ovat myrkyllisiä.

title: Hedelmä

text: Hedelmät jaetaan kasvitieteessä kuiviin ja meheviin hedelmiin. Kuivissa hedelmissä sikiäimen seinän solukot kuivuvat ja kovettuvat soluseinien paksuuntuessa ja puutuessa. Mehevissä hedelmissä sikiäimen seinän solukot laajenevat, ja osa niistä kehittyy ohutseinäisiksi ja meheviksi. Kuivat hedelmät jaetaan kolmeen tyyppiin sen mukaan, minkälaisista sikiäimistä ne kehittyvät, eli aukeaviin hedelmiin, pähkylöihin ja lohkohedelmiin. Mehevät hedelmät jaetaan marjoihin ja luumarjoihin. Luumarjoista voidaan erottaa myös kerrannaisluumarjat, jotka ovat usean luumarjan muodostamia rykelmiä.

title: Öljypalmu

text: Öljypalmun hedelmä on suunnilleen luumun kokoinen luumarja. Niitä voi olla jopa 7000 kappaletta samassa rypäässä. Hedelmiä voidaan syödä sellaisenaankin, mutta enimmäkseen niitä käytetään kasviöljyjen tuottamiseen. Sekä hedelmämalto että siemen ovat öljypitoisia.

title: Helikoniakasvit

text: Helikoniat ovat kookkaita ja juurakollisia ruohoja. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä. Pitkäperäisessä kukinnossa on kookkaat ja värikkäät suojuslehdet, joiden hangoissa kukkaryhmät sijaitsevat. Kukat ovat vinosti vastakohtaisia, ja niissä on viisi terälehtimäistä, enemmän tai vähemmän yhteen kasvanutta kehälehteä. Heteitä on viisi ja ne kiinnittyvät tyvestään kehään, lisäksi on yksi enemmän tai vähemmän huppumainen joutohede. Sikiäimen pohjaistukassa on kolme siemenaihetta. Hedelmä on mehevä, lohkohedelmä tai luumarja, ja sijaitsee tukevan ja pidentyneen perän päässä. Luumarjassa on kussakin lokerossa yksi kova kivi.

title: Paranassaipalmu

text: Hedelmä on rakenteeltaan luumarja. Se on muodoltaan pallomainen ja halkaisijaltaan 1,1–1,5 senttimetriä leveä. Hedelmä on yleensä raakana vihreä ja kypsänä tumman purppuran värinen, mutta joillakin kasveilla hedelmä voi olla kypsänäkin vihreä.

title: Barbadoksenakerola

text: Hedelmä on syötävä ja sitä käytetään laajalti lajin alkuperäisalueella ja viljellään muualla sen suuren C-vitamiinipitoisuuden vuoksi. 100 g hedelmää sisältää 1 677,6 mg C-vitamiinia.[12]

title: Japaninluumu

text: Hedelmät kypsyvät heinä- tai elokuussa. Hedelmä on muodoltaan yleensä pallomainen luumarja. Se on kypsänä useimmiten punainen tai keltainen. Hedelmä on yleensä halkaisijaltaan 3,5–5-senttimetrinen, mutta viljelylajikkeiden hedelmät saattavat olla suurempiakin. Luumarjan kivi on yleensä munanmuotoinen.

title: Likusterit

text:
Likusterien pienikokoiset ja voimakastuoksuiset kukat sijaitsevat kukinnoissa. Niissä on neljä terälehteä ja kaksi korkeaa hedettä, joissa on keltaisia ja punaisia ponsia sekä näiden välissä matala emi. Terälehdet ja kukinnot putoavat kukan hedelmöityttyä. Tällöin emi jää verhiön sisään. Kukinta alkaa, kun kasvukauden astepäiväluku on 330. Terttuina kasvavat pienikokoiset hedelmät ovat tyypiltään luumarjoja, väriltään lilasta mustaan. Joidenkin lajien hedelmä on ihmiselle lievästi myrkyllinen.Suotuisissa kasvuoloissa yksittäinen pensas saattaa tuottaa tuhansia hedelmiä, joita linnut mielellään käyttävät ravinnokseen.
Likustereita käyttävät ravintonaan myös monien perhosten toukat.

title: Barbadoksenakerola

text: Barbadoksenakerola on pienilehtisyytensä ja -hedelmäisyytensä sekä hienon haarautumisensa vuoksi suosittu bonsaikasvi. Sitä kasvatetaan myös koristeeksi[14] ja pensasaitana.[11]

title: Barbadoksenakerola

text: Barbadoksenakerola on isäntäkasvi Chiomara asychis -perhosen,[15] Ephyriades brunneus -perhosen,[16] ja Timochares ruptifasciatus -perhosen toukille.[17] Anthonomus macromalus -kärsäkkään toukat syövät hedelmiä, kun taas aikuiset kärsäkkäät syövät kasvin nuoria lehtiä.[18]

title: Luumut

text: Luumut on ruusukasveihin kuuluvan "Prunus"-suvun alasuku, johon kuuluvat aprikoosit ja luumut. Luumujen hedelmät on luumarjoja.

title: Luumarja

text: Luumarjoja ovat muun muassa ruusukasveihin kuuluvan "Prunus"-sukuun kuuluvien puiden hedelmät kuten kirsikka, luumu, persikka, manteli ja aprikoosi sekä myös samaan sukuun kuuluvan tuomen ”marja”. Samaan heimoon kuuluvilla "Rubus"-suvun kasveilla kuten vadelmalla, mesimarjalla ja lakalla on monen pienen yhteenkasvaneen luumarjan muodostama hedelmystö, kerrattu luumarja eli kerrannaisluumarja. Luumarjoja on eräillä muihinkin heimoihin kuuluvilla kasveilla, esimerkiksi oliivi ja taateli.


query: Kuinka monta venäläistä sotilasta Simo Häyhä ampui talvisodassa?

title: Simo Häyhä

text: Simo Häyhä () oli suomalainen sotilas Neuvostoliittoa vastaan käydyssä talvisodassa. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen tehokkaimmista tarkka-ampujista. Häyhän kolmen sotakuukauden aikana ampumien puna-armeijan sotilaiden määräksi on esitetty jopa 542 miestä (vähintään 505 sotilasta). Muiden arvioiden mukaan tämä luku on noin 200.[1][2] Häyhä itse väittää muistivihossaan ampuneensa noin 500 sotilasta.[3] Puna-armeijan sotilaat nimesivät Häyhän ”Valkoiseksi kuolemaksi” ()[4].

title: Simo Häyhä

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Saarelainen, Tapio| title = Sankarikorpraali Simo Häyhä| location = Tampere| publisher = Apali| year = 2006| isbn = 952-5026-52-3}} Citation error, replace with{{cite book| author = Sarjanen, Petri| title = Valkoinen kuolema: Talvisodan tarkka-ampujan Simo Häyhän tarina| location = Jyväskylä| publisher = Gummerus| year = 2005| isbn = 952-5170-44-6}}

title: Valkoinen kuolema

text: Valkoinen kuolema on Petri Sarjasen kirjoittama kirja suomalaisesta talvisodan aikaan Kollaan rintamalla tarkka-ampujana toimineesta Simo Häyhästä. Kirja kertoo Häyhän kehityksestä ampujana ja hänen vaiheistaan ennen ja jälkeen sodan. Kirjassa kerrotaan myös muista Kollaalla taistelleista suomalaisista, kuten komppanianpäällikkö "Marokon kauhu" Aarne Juutilaisesta, pataljoonankomentaja Carl von Haartmanista, rykmentinkomentaja Ville Teittisestä ja divisioonankomentaja eversti Svenssonista. Lisäksi kirja sisältää katsauksen tarkka-ammuntaan aselajina ja tilastoja tarkka-ampujista. Ruotsalainen metalliyhtye Sabaton teki White Death-nimisen singlen vuonna 2010.

title: Simo Häyhä

text: Häyhän tarkka-ampujana kiväärillä surmaamien neuvostosotilaiden virallinen määrä perustui erityisesti nimitetyn tarkkailijan tai taistelutoverien havaintoihin.[9] Laskuja ei tehty usean ampujan ampuessa samaa kohdetta. Häyhä teki kaikki tapponsa vain kolmen kuukauden sisällä ennen haavoittumistaan. Brandtbergin mukaan Häyhä muun muassa ampui ennätykselliset 25 neuvostosotilasta yhden päivän aikana, 21. joulukuuta 1939, minkä hän "korsuun" palatessaan saattoi ilmoittaa vain mainitsemalla luvun "kakskymmentviis".[11][5] Kolmen joulunaluspäivän yhteissaldo oli 51 miestä.[9] Osuman tulosta ei tietenkään voitu varmistaa, sillä kohteet olivat venäläisten puolella.[2] Asiaa mutkistaa vielä se, että Häyhän saavutuksia käytettiin propagandan välineenä: lehdistö rakensi jo varhaisessa vaiheessa Häyhän ympärille sankarimyyttiä.[10]

title: Simo Häyhä

text: Heti täytettyään 17 vuotta Häyhä liittyi Rautjärven suojeluskuntaan, jossa harjoitti ampumataitojaan menestyen Viipurin Suojeluskuntapiirin ampumamestaruuskilpailuissa.[5][7] Vuonna 1925 Häyhä aloitti 15 kuukauden asepalveluksen Raivolassa, Polkupyöräpataljoona 2:ssa Valkjärvellä. Häyhä kävi aliupseerikoulun ja suoritti palveluksensa varusmiesaliupseerina Polkupyöräpataljoona 1:ssä Terijoella. Tarkka-ampujan koulutuksen Häyhä sai kuitenkin vasta yli yhdeksän vuotta varusmiespalveluksensa jälkeen Utissa.[5]

title: Suomen aktiivinen vastustuspuolue

text: Helsinkiläisistä lukiolaisista muodostettu aktivistiryhmä Verikoirat teki useita iskuja vuoden 1905 aikana. Elokuussa 1905 ryhmä ampui Kaivopuistossa suomalaisen poliisin ja syyskuussa haavoitettiin kahta venäläistä santarmia. Tämän jälkeen ryhmä ampui kahta venäläistä poliisia, joista toinen kuoli haavoihinsa sekä räjäytti pommin Eerikinkadun poliisiaseman edustalla. Ryhmä ampui myös erään ilmiantajana toimineen työmiehen. Ryhmää johti ylioppilas ja farmaseutti K. G. K. Nyman.

title: Petri Sarjanen

text: Sarjanen kirjoitti yhdessä Kari Kallosen kanssa 1997–1999 ilmestyneen kolmiosaisen Lauri Törnin elämäkertasarjan ("Leijonamieli", "Purppurasydän","Ristiretki"). Sarjanen on kirjoittanut myös tarkka-ampuja Simo Häyhän ja Tuntemattoman sotilaan Antti Rokan esikuvan Viljam Pylkäksen elämäkerrat sekä palkkasoturi Per "Sahara" Anderssonin elämäkerran.

title: Simo Häyhä

text: Häyhää hoidettiin alkuun Jyväskylässä 30. sotasairaalan leukavammaosastolla Kinkomaalla ja sittemmin Helsingissä sairaala Mehiläisessä ja SPR:n Invalidisairaalassa. Vamma vaati sodan jälkeen pitkällisiä hoitoja ja useita leikkauksia. Leukaluuta korjailtiin Häyhän lonkasta otetulla luulla. Vamman vakavuuden vuoksi Häyhää ei anomuksestaan huolimatta otettu jatkosotaan.[6] Päästyään sairaalasta Häyhä viljeli kotitilaansa jatkosodan ajan.[5] Rauhanteossa Suomi luovutti lähes puolet Rautjärvestä. Tila jäi Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle.[14]

title: Aarne Juutilainen

text: Talvisodassa Juutilainen toimi luutnanttina Jalkaväkirykmentti 34:n komppanian päällikkönä ja kapteenina II/JR 34 pataljoonan komentajana muun muassa Kollaanjoen taistelussa. Hän kunnostautui rohkeutensa ja persoonallisen johtamistapansa ansiosta. Juutilaisen yksikössä taisteli muun muassa Suomen kuuluisin tarkka-ampuja Simo Häyhä, joka oli majoitettuna Juutilaisen komentotelttaan Kollaanjoella.

title: Simo Häyhä

text: Sotien jälkeen Häyhä toimi maanviljelijänä Ruokolahdella. Häyhä metsästeli, ja hänen kanssaan hirvimetsällä vieraili muun muassa presidentti Urho Kekkonen.[6][18]

title: Sulo Kolkka (sotilashahmo)

text: Suomen Puolustusvoimat eivät tunne Sulo Kolkka -nimistä, maineikasta tarkka-ampujaa lainkaan. Hahmosta ei myöskään löydy esimerkiksi propagandatarkoituksessa otettuja valokuvia tai artikkeleita talvi- tai jatkosodan ajalta, joka on sinänsä outoa mikäli kyseessä oli yli 400 osumaa saavuttanut tarkka-ampuja. Viittaukset Kolkkaan ovat hyvin vähäisiä verrattuna tarkka-ampuja Simo Häyhään; Kolkasta ei juuri löydy mainintoja suomalaisessa sotakirjallisuudessa. Tarkka-ampuja Kolkan tarinassa on kuitenkin hämmästyttävän paljon yhtäläisyyksiä Simo Häyhän sotakokemuksiin.

title: Sabaton

text: Sabaton on ruotsalainen power metal -yhtye, joka perustettiin Falunissa vuonna 1999. Yhtye käsittelee lauluissaan monia eri sotia ja konflikteja, muun muassa ensimmäistä ja toista maailmansotaa. Sabatonin kappaleissa keskeisenä aiheena ovat myös taistelut, muun muassa kappale ”Panzerkampf” kertoo Saksan ja Neuvostoliiton välillä käydystä Kurskin taistelusta ja ”Primo Victoria” Normandian maihinnoususta. Myös Vietnamin sota on suosittu aihe (muun muassa kappaleessa ”Into the Fire”). Sabaton on myös tehnyt kaksi kappaletta talvisotaan liittyen, ”Talvisodan” ja ”White Deathin”, joista jälkimmäinen kertoo talvisodassa palvelleesta suomalaisesta tarkka-ampujasta Simo Häyhästä. Yhtye on myös tehnyt kappaleen suomalaisesta Lauri Törnistä, joka palveli kolmen eri valtion armeijassa (”Soldier of 3 Armies”). Yhtyeen uusin albumi "The Last Stand" julkaistiin 19. elokuuta 2016.

title: Simo Häyhä

text: Simo Häyhä, lempinimeltään Simuna, syntyi Karjalassa Rautjärvellä ja oli kahdeksanhenkisen perheen toiseksi nuorin lapsi. Hän kävi kansakoulun Miettilässä ja viljeli kotitilaansa yhdessä vanhimman veljensä kanssa.[5] Perheessä harrastettiin ahkerasti kalastusta ja metsästystä.[6]

title: Simo Häyhä

text: Häyhälle myönnettiin 1. ja 2. luokan vapaudenmitalit ja yleensä vain upseereille myönnettävät 3. ja 4. luokan vapaudenristit.[14] Ylimääräisenä huomionosoituksena Häyhä sai 17. helmikuuta vuonna 1940 ruotsalaisen Eugen Johanssonin lahjoittaman Sakon valmistaman siviilisarjan M/28-30 ”Pystykorva” -kiväärin (Kiväärin sarjanumero oli #100 781. Häyhä luovutti aseen myöhemmin Karjalan Jääkäripataljoonan perinnehuoneeseen, josta se Pohjois-Karjalan Prikaatin lakkauttamisen jälkeen siirtyi Sotamuseon kokoelmiin. Häyhä oli tuolloin ampunut erään epävirallisen laskennan mukaan 219 puna-armeijan sotilasta.[2] Häyhä oli aiemmin saanut vastaavanlaisina huomionosoituksina muun muassa taskukellon ja villahansikkaat. Armeija järjesti lahjakiväärin luovutuksesta näyttävän tapahtuman.[10]

title: Tarkka-ampuja

text: Talvisodassa palvellut suomalainen Simo Häyhä mainitaan usein maailmanhistorian menestyneimpänä tarkka-ampujana. Häyhän tarkka-ampujana surmaamien vihollissotilaiden määrä vaihtelee eri lähteiden mukaan 200 ja 542:n välillä. Häyhä haavoittui aivan talvisodan loppuvaiheissa ja oli yhteensä rintamalla vain 100 päivää. Häyhä ei käyttänyt kiikaritähtäintä tai äänenvaimenninta, vaan tavallista avotähtäimellä varustettua ”Pystykorva”-kivääriä. Hänen apukeinonsa, kuten esimerkiksi tapa jäädyttää lumi ampumapaikkansa edessä vedellä, olivat yksinkertaisen tehokkaita: näin ei esimerkiksi pölyävä pakkaslumi paljastanut hänen sijaintiaan aseen lauetessa.[1] Neuvostoliittolainen Vasili Grigorjevitš Zaitsev tuli kuuluisaksi Stalingradin taistelun aikana. Hänen kerrotaan ampuneen 242 saksalaista sotilasta. Zaitsevista on tehty myös elokuva nimeltä Vihollinen porteilla. Neuvostoliittolainen Ljudmila Pavlitšenko on tilastojen mukaan tappavin naistarkka-ampuja 309 varmistetulla tapollaan, jotka hän ampui toisen maailmansodan aikana Mosin-Nagant- ja Tokarev SVT 40 -kivääreillä. Pavlitšenkosta tuli maailmankuulu ja hän oli ensimmäinen neuvostoliittolainen, joka vieraili Valkoisessa talossa.

title: Simo Häyhä

text: Elämäkerran Häyhästä kirjoittaneen sotatieteiden tohtori, dosentti Tapio Saarelaisen[13] mukaan maanviljelijänä elantonsa ansainnut Häyhä tunsi luonnon ja osasi käyttää sitä tehokkaasti hyväkseen myös taisteluissa. Esimerkiksi huolella valmistelemiinsa tuliasemiin hän siirtyi hyvissä ajoin ennen päivän valkenemista ja poistui niistä vasta auringonlaskun jälkeen. Hän varastoi taskuihinsa päivän ajaksi sokeripaloja ja leivänpalasia, joista oli mahdollista saada energiaa, silloin kun hän joutui olemaan tuliasemissa liikkumattomana tuntikausia. Häyhä kertoi olleensa paksusta vaatekerrasta huolimatta päivän päätteeksi hangessa makailusta turta.[11]

title: Simo Häyhä

text: Virallinen Kollaa ja Simo Häyhä -museo Rautjärvellä:

title: Kollaa-museo

text: Museorakennus on kaksikerroksinen, alakerran näyttelytilassa on mm. pienoismalli Miettilän kasarmialueesta, tietoja Miettilässä vaikuttaneista tai siellä syntyneistä henkilöistä, kuten oopperalaulajatar Lea Piltistä, rajaseudun elämästä ja kouluoloista sekä sisustettuna sota-ajan asunto esineistöineen. Museon yläkerrassa on Kollaan taisteluun liittyvää tietoa ja aineistoa, kuten valokuvat, kirjallisuus, luettelot taistelujoukoista ja tilannekartat niiden toiminnasta. Talvisodan sotilaan varusteiden ohella esillä on mm. rautjärveläiselle tarkka-ampuja Simo Häyhälle kuuluneita esineitä.

title: Simo Häyhä

text: Check date values in: |accessdate= (help) Marjomaa, Risto: Häyhä, Simo (1905–2002). Teoksessa Citation error, replace with{{cite book| title = Suomen kansallisbiografia. 4, Hirviluoto–Karjalainen| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2004| isbn = 951-746-445-2| format = [ Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)]| accessdate = 29.1.2008}} Check date values in: |accessdate= (help)

title: Simo Häyhä

text: Häyhä toimi Kollaan Taistelijoiden Veljesliitossa pitkäaikaisena johtokunnan jäsenenä.[10] Viimeiset vuotensa hän vietti Haminassa sotaveteraanien hoitokodissa. Hieman ennen 96-vuotispäiväänsä haastattelijan kysyessä, tunteeko hän omantunnontuskia ampumisistaan, Häyhä vastasi: ”Tein sen, mitä käskettiin, niin hyvin kuin osasin.” Häyhä kuoli vuonna 2002[14].

title: Tapio Saarelainen

text: Tapio A. M. Saarelainen (s. 1966) on suomalainen tutkija, sotatieteiden tohtori, majuri ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston dosentti. Hän on kirjoittanut kaksi kirjaa Simo Häyhästä. Hän haastatteli Häyhää useita kertoja ja kävi kirjeenvaihtoa tämän kanssa. Hän on toiminut aiemmin Maanpuolustuskorkeakoulussa tutkijana.

title: Simo Häyhä

text: Joidenkin lähteiden, kuten esimerkiksi sotahistoriaan erikoistuneen kirjailija Robert Brantbergin, mukaan Häyhä ampui kiväärillä jopa 542 puna-armeijan sotilasta.[9] Kansallisbiografian julkaiseman historioitsija, dosentti Risto Marjomaan artikkelin mukaan oikea uhriluku voisi olla noin 200 sotilasta[2], mikä sekin tekee hänestä yhden kaikkien aikojen tehokkaimmista tarkka-ampujista.[10] Häyhän surmaamien vihollisten määrään ei laskettu ryhmänjohtajan ominaisuudessa konepistoolilla ammuttuja, joita joidenkin lähteiden mukaan oli yli 200.[11]

title: Simo Häyhä

text: Häyhä haavoittui vakavasti Kollaan rintamalla 6. maaliskuuta 1940. Hän sai vihollisen ampuman räjähtävän luodin kasvojensa vasemmalle puolelle.[15] Häyhän kasvojen alaosa silpoutui, ja hänen leukaluunsa murskautui.[6] Hänet evakuoitiin tajuttomana selustaan, ja hän palasi tajuihinsa vasta 13. maaliskuuta, päivänä, jolloin rauha julistettiin. Haavoittumisen jälkeen suomalaisjoukkoihin levisi huhu, jonka mukaan Häyhä olisi kuollut vammoihinsa.[9]

title: Tarkka-ampuja

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Sarjanen, Petri| title = Valkoinen kuolema: Talvisodan tarkka-ampujan Simo Häyhän tarina| location = Jyväskylä| publisher = Gummerus| year = 2005| id = ISBN 952-5170-44-6}} Check date values in: |accessdate=, |date= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)

title: Simo Häyhä

text: Häyhä myös kehitti erityisesti talvisiin oloihin sopivaa ampumistaktiikkaa ja -tekniikkaa. Hän muun muassa jäädytti vedellä hangen, jottei lumi lennähtäisi laukaisun yhteydessä, sekä piti lunta suussaan, jottei hengityksestä syntyvä vesihöyry paljastaisi häntä. Paksu vaatetus tasasi pulssia ja hengitystä. Häyhän pienikokoisuudestakin oli hyötyä viholliselta piilouduttaessa. Pisin matka, jolta Häyhä tiettävästi ampui vihollisen tarkka-ampujan, on noin 450 metriä.[14]

title: Simo Häyhä

text: Talvisodassa (30. marraskuuta 1939 – 6. maaliskuuta 1940) Häyhä määrättiin tarkka-ampujaksi, ja hän palveli tehtävässä aivan sodan loppuvaiheessa tapahtuneeseen vakavaan haavoittumiseensa asti. Häyhä palveli muun muassa Kollaan rintamalla Jalkaväkirykmentti 34:n Aarne ”Marokon Kauhu” Juutilaisen 6. komppaniassa[8].

title: Sulo Kolkka (sotilashahmo)

text: Sulo Kolkka oli ilmeisesti kuvitteellinen suomalainen sotilas ja tarkka-ampuja talvisodassa. Kolkasta kerrotaan tarinoita poikkeuksellisen menestyneenä tarkka-ampujana. Hänen tietojaan ei kuitenkaan löydy Puolustusvoimien arkistoista tai aikakauden lehdistä. Kysymyksessä on ilmeisesti urbaani legenda, jonka hahmo on saanut piirteitä tarkka-ampuja Simo Häyhältä ja nimensä TK-mies Sulo Kolkalta.

title: Carl von Haartman

text: Espanjan sodan päätyttyä 1938 von Haartman palasi Suomeen, jossa syttyi pian talvisota. Ratsumestari von Haartman liittyi jälleen armeijaan, jossa hänet määrättiin Jalkaväkirykmentti 34:n II pataljoonan komentajaksi Kollaanjoelle. Kollaalla hän oli johtamassa kovia taisteluita alaisenaan kapteeni Aarne Juutilainen eli "Marokon kauhu", jonka alaisuudessa taas oli kuuluisaksi tullut tarkka-ampuja, alikersantti Simo Häyhä. Espanjan-vuosiensa takia von Haartmania kutsuttiin toisinaan "Espanjan kauhuksi". Talvisodan jälkeen hänet ylennettiin ansioituneena majuriksi ja määrättiin Hangon alueen rajakomendantiksi.

title: M/28

text: Aseen käyttäjiin kuului myös talvisodan tarkka-ampuja Simo Häyhä, joka suosi avotähtäimiä tuolloin jo tarkka-ampujakäytössä yleisten kiikaritähtäinten sijasta.

title: Simo Häyhä

text: Hieman sodan jälkeen 28. elokuuta 1940 marsalkka Mannerheim ylensi Häyhän suoraan alikersantista vänrikiksi.[16][6] Häyhästä tehtiin myös nimitysesitys Mannerheim-ristin ritariksi vuonna 1941. Vaikka osa talvisodan Mannerheim-ristiesityksistä on karun lyhyitä perusteluineen, niin Häyhän ehdotus oli jopa niihin verrattuna lyhyt. Esitys jäi kuitenkin "harkintaan".[17] Häyhä sai Kollaan taistelijoiden kunniamerkin Kollaan ristin hopeisen version numero 4.[14][11]