query: Milloin juutalaisuus perustettiin?

title: Juutalaisuus

text: Historiantutkijat määrittelevät juutalaisuuden erottuneen muista Lähi-idän uskonnoista 600-luvulta eaa. alkaen. Sitä ennen kautta Lähi-idän palvottiin samantyyppisin menoin useita keskenään sukulaisuussuhteissa olevia jumalia, joiden nimet saattoivat vaihdella paikasta toiseen. Ylijumala tunnettiin nimillä Anu, Assur, Marduk, Ēl ja Baalsamem. Muilla jumalilla oli omat tehtävänsä, ja ihmiset kääntyivät tarpeen tullen eri jumalan puoleen. Ehdottomaan auktoriteettiasemaan asetettuja pyhiä kirjoja ei ollut.[1] Israelin ja Juudan kuningaskunnissa oli oma pääjumalansa Jahve, jolle kuningas Salomo oli rakennuttanut temppelin Juudan pääkaupunkiin Jerusalemiin. Kuningaskunnissa oli kuitenkin muidenkin jumalien kuin Jahven kultteja: tärkeä ja yleisesti palvottu oli etenkin naispuolinen Ašera, ylijumala Elin puoliso. Monoteismia ei vielä tunnettu, vaan oman kansallisjumalan kultti oli henoteistinen, yhtä jumaluutta suosiva.[2]

title: Juutalaisuus

text: Avioliitto on juutalaisen elämän, tulevien sukupolvien ja koko juutalaisen kansan perusta. Juutalaisuus suhtautuu hyvin kielteisesti seka-avioliittoihin. Tärkeää on äidin juutalaisuus, koska juutalainen identiteetti ja juutalaiskansaan kuuluminen periytyvät nimenomaan äidiltä. Juutalainen pari vihitään chupan eli vihkikatoksen alla yhteisasumisen vertauskuvana. Puolisot allekirjoittavat avioliittosopimuksen, ketubban, juovat yhdessä pikarillisen viiniä, jonka jälkeen sulhanen rikkoo lasin Jerusalemin temppelin muistoksi. Mikäli avioliitto purkautuu, tarvitaan siihen rabbiinituomioistuimen eli bet dinin vahvistama avioero, get.

title: Juutalaisuus

text: Uskonnollinen juutalaisuus voidaan jakaa erilaisiin suuntauksiin. Reformijuutalaisuus (eli liberaalijuutalaisuus tai progressiivinen juutalaisuus) sai alkunsa 1800-luvun alun Saksassa. Se pyrki sopeuttamaan juutalaisuutta ja sen selitystä uuteen aikaan ja vapaamieliseen länsimaiseen ajatteluun. Ortodoksijuutalaisuus vastustaa uudistuksia. Se voidaan jakaa ääriortodoksiseen ja uusortodoksiseen liikkeeseen. Haredit kuuluvat vanhoillisimpiin uusortodokseihin. 1700-luvulla Puolassa syntynyt hasidistinen herätysliike voidaan nykyisin lukea ääriortodokseihin. Konservatiivijuutalaiset ovat vanhoillisempia kuin reformijuutalaiset mutta uudistusmielisempiä kuin ortodoksit. Humanistinen juutalaisuus ja rekonstruktionistinen juutalaisuus ovat uusia Yhdysvalloissa perustettuja maallistuneita suuntauksia.[6]

title: Humanistinen juutalaisuus

text: Humanistisen juutalaisuuden perusti vuonna 1965 yhdysvaltalainen rabbi Sherwin Wine. Vuonna 1966 Detroitin Birmingham-temppeliin perustettiin humanistisen juutalaisuuden komitea, joka alkoi jaella jumalanpalvelus- ja opetusmateriaalia. Humanistisen juutalaisuuden seura perustettiin Detroitissa vuonna 1969. Enemmistö humanistijuutalaisista kuuluu Kanvainväliseen humanistisen ja maallisen juutalaisuuden liittoon ("International Federation for Secular & Humanistic Judaism").

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Kos (antiikin kaupunki)

text: Antiikin ajan lähteistä on hankala saada selvää, milloin viittaukset ”Kosiin” tarkoittavat koko saarta ja kaikkia sen poliksia yhdessä, ja milloin vain jotain yhtä polista. Jälkimmäisessä tapauksessa puolestaan on usein epäselvää, viitataanko Astypalaiaan vai Kos Meropikseen. Kaupungit ilmeisesti löivät yhteistä hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien, mutta muutoin niiden välistä poliittista ja valtiomuodollista suhdetta ei tunneta. Siksi seuraavassa kuvataan koko saaren historiaa siihen saakka, kunnes Kosin polis perustettiin vuonna 366 eaa.

title: Juutalaisten historia

text: Saksassa syntyi 1800-luvulla kolme juutalaista uudistusliikettä: reformijuutalaisuus, uusortodoksinen juutalaisuus ja konservatiivinen juutalaisuus.

title: Juutalaisuus

text: Eri juutalaisryhmät noudattavat tapoja varsin yksilöllisesti. Ortodoksijuutalaiset noudattavat mitzvoja hyvinkin tarkasti, perinteiset juutalaiset taas lähinnä keskeisimpiä säädöksiä. Maallistuneet juutalaiset sopeutuvat helposti elämään valtakulttuurin mukana ja juutalaisuus näkyy vain väljästi arkipäiväisessä elämässä.

title: Cicero

text: Palattuaan Cicero pyrki saamaan takaisin omaisuutensa ja asemansa. Senaatti myönsi hänelle korvauksen tuhotusta omaisuudesta. Clodius piti kuitenkin huolta siitä, että Cicerolla riitti tekemistä. Hän hyökkäsi joukkioineen Ciceron taloa rakentaneiden työmiesten kimppuun, pahoinpiteli Ciceron kadulla ja poltti Ciceron veljen talon.[5] Cicero tuki nyt populisti Miloa, jota hän käytti Clodiusta vastaan. Kaupungin tilanne oli rauhaton ja ruoastakin oli pulaa. Milon mies tappoi lopulta Clodiuksen tammikuussa 52 eaa, kun Milon ja Clodiuksen joukkiot olivat kohdanneet Via Appialla. Cicero puolusti oikeudessa Miloa, joka oli syytettynä Clodiuksen sukulaisten murhista, mutta hävisi jutun. Puolustuspuhetta Pro Milone on tästä huolimatta pidetty merkittävänä. Cicero esitti, että Milolla ei ollut syytä tappaa Clodiusta.

title: Uusi testamentti

text: Juutalaisuus oli levinnyt ympäri Välimeren maita Rooman valtakunnan myötä, ja uskonto oli muokkautunut monimuotoiseksi. Kuitenkin kaikkia yhdisti uskomus, että Jumala on tehnyt liiton Abrahamin ja sitä kautta Israelin kansan kanssa. Vastaavasti Mooseksen kautta saatiin laki, joka kertoo liiton solmimisesta ja sen ehdot. Juutalaisuus ei perinteisesti jaa asioita maallisiin ja uskonnollisiin, vaan kaikki elämän asiat ovat osa jumalanpalvelusta.[5]

title: Humanistinen juutalaisuus

text: Humanistinen juutalaisuus on maallistunut juutalaisuuden suuntaus, joka on korvannut uskonnollisuuden humanismilla. Humanistisessa juutalaisuudessa korostetaan ihmisen tarpeita, empiriaa ja järkiperäisyyttä, ja siinä torjutaan yliluonnollinen. Juutalaista identiteettiä ja juutalaisen kansan säilymistä pidetään kuitenkin arvokkaana. Juutalaisia pidetään kansana, eikä ensisijaisesti uskonnollisena yhteisönä, johon kuulumisen edellytyksenä tulisi olla uskonnollisuus. Humanistijuutalaiset toivottavat juutalaisen kansan pariin tervetulleeksi jokaisen, joka haluaa jakaa juutalaisuuden kokemuksen. He pyrkivät omistautumaan koko ihmiskunnan kehittämiselle sopusoinnussa tieteellisen ja moniarvoisen ajan kanssa.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Koreanjindonkoira

text: Ensimmäiset koreanjindonkoirat on rekisteröity Suomessa vuonna 1999 ja näistä koirista on syntynyt yksi pentue vuonna 2001. Seuraavan kerran koreanjindonkoira on rekisteröity Suomessa vuonna 2016 milloin myös perustettiin rodulle yhdistys nimeltä Suomen Koreankoirat Ry. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 2017.

title: Jääli

text: Vuoteen 1865 saakka paikallishallinto oli maaseudulla järjestetty kirkkopitäjiin, mikä tarkoitti sitä, että kirkolliset ja maalliset asiat päätettiin kirkkoherra johtamissa pitäjänkokouksissa, joissa kullakin veroa maksavalla isännällä oli äyrimääränsä mukainen äänivalta. Alun perin Kiiminki kuului Iin pitäjään, mutta saavutti osittaisen itsenäisyyden 1781, jolloin kuningas antoi suostumuksensa Alakiimingin kappeliseurakunnan perustamiseen. Alakiimingin eli nykyisen Kiimingin seurakunta itsenäistyi täysin 1858. Jäälistä Kiimingin seurakunta osti vuonna 1890 kahden tynnyrinalan palstan uudeksi hautausmaaksi ja rakensi seurakuntakodin Laivakankaalle vuonna 1977. Seurakunta ja kunta erotettiin toisistaan vuoden 1865 asetuksella ja kuntana Kiiminki perustettiin vuonna 1867. Kunnan nimen käyttö oli horjuvaa, puhuttiin milloin Alakiimingistä milloin Kiimingistä, mutta 1880 alkaen Kiiminki vakiintui kunnan nimeksi.[3]

title: Pirullista peliä

text: Milo kertoo, että nyt alkaa uusi peli. Hän kertoo käyneensä juuri kuristamassa kuoliaaksi Andrewn rakastajattaren Tean ja sijoittaneensa kartanoon erilaisia todisteita, jotka osoittaisivat Andrew’n syylliseksi. Andrew soittaa Tealle, ja tämän puhelimeen vastaava itkevä huonetoveri Joyce vahvistaa Tean kuolleen. Andrew alkaa paniikissa etsiä Milon lavastamia todisteita kartanosta tämän arvoituksellisten vihjeiden perusteella. Andrew löytää niistä viimeisen juuri kun Milo sanoo poliisiauton saapuvan kartanon pihaan. Milo menee ovelle ja juttelee pitkään poliisien kanssa. Lopulta hän on päästävinään poliisit sisään, mutta silloin paljastuu ettei mitään poliiseja ole. Milo paljastaa että hän valehteli Joycen avustamana Tean kuolemasta ja onnistui näin petkuttamaan Andrew’ta jo toistamiseen.

title: Konservatiivinen juutalaisuus

text: Konservatiivinen juutalaisuus on juutalaisuuden moderni suunta. Se syntyi Saksassa 1800-luvun puolessa välissä ja levisi sieltä Yhdysvaltoihin. Sen syntyyn johti ortodoksijuutalaisten ja reformijuutalaisten väliset jännitteet.

title: Juutalaisuus

text: Rabbiinisen lain mukaan juutalaisuus on Israelin kansan uskonnollinen yhteisö. Perimätiedon mukaan ensimmäinen juutalainen oli Kaldean (nykyinen Irak) Ur’issa syntynyt Abraham, joka sai Jumalalta käskyn muuttaa kotimaastaan Kanaanin maahan (nykyisen Israelin alue). Juutalaisuuden alkuperäiset ja tähän päivään asti periytyvät erityispiirteet ovat usko yhteen Jumalaan sekä miespuolisten jäsenten ympärileikkaus kahdeksantena päivänä syntymästä. Talmudin mukaan juutalainen on jokainen juutalaisesta äidistä syntynyt tai juutalaisuuteen kääntynyt ja seurakuntaan liittynyt henkilö. Talmudin mukaan koko ihmiskuntaa sitoo Nooan liitto ja se on Israelin liiton edelläkävijä.

title: Rekonstruktionistinen juutalaisuus

text: Rekonstruktionistinen juutalaisuus painottaa pääsiäiskertomuksessa juutalaisten pelastumista Egyptistä ihmeiden ja vitsausten sijaan. Sapatin rukouskirjasta on jätetty pois teologisesti kestämättömät kohdat, kuten viittaukset Tooran ilmestymiseen Siinain vuorella, juutalaisiin valittuna kansana sekä oppiin Messiaasta henkilönä.

title: Messiaaninen juutalaisuus

text: Messiaaninen juutalaisuus on vakiintunut nimike vapaakirkolliselle liikkeelle, joka yhdistää opissaan ja jumalanpalveluselämässään juutalaista traditiota kristilliseen teologiaan.

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

text: Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia.

title: Amerikanjuutalaiset

text: Yhdysvalloissa ei ole esiintynyt varsinaisia juutalaisvainoja, ja amerikanjuutalaiset ovatkin integroituneet amerikkalaiseen yhteiskuntaan hyvin. Juutalaisten vaikutusvallan on sanottu selittävän osin esimerkiksi Yhdysvaltojen Israel-myönteisen politiikan. Israel saa amerikanjuutalaisilta myös huomattavaa taloudellista tukea. Nykyään yhteisön pahin uhka on seka-avioliittojen yleisyys, sillä moni amerikanjuutalainen menee naimisiin ei-juutalaisen kanssa, eikä lasten identiteetti ole enää kovin juutalainen.Yhdysvalloissa on useita juutalaisuuden suuntauksia, joista osa siellä syntyneitä. Merkittävin suuntaus on konservatiivinen juutalaisuus, mutta myös reformijuutalaisuudella ja ortodoksijuutalaisuudella on paljon kannatusta. Rekonstruktionistinen juutalaisuus syntyi Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa. Kaikkien suuntausten kattojärjestö on "The Synagogue Council of America".

title: Juutalaisuus

text: Juutalaisuus on juutalaisten etninen uskonto. Se on yksi maailman ensimmäisistä monoteistisista uskonnoista ja yksi vanhimmista nykyaikana harjoitetuista uskonnoista.

title: Pirullista peliä

text: Andrew Wyke (Olivier) on menestyvä ja ikääntyvä rikoskirjailija, jonka suuri kartano on täynnä erilaisia yllättäviä mekanismeja, liikkuvia nukkeja ja pelivälineitä. Hän on kutsunut vaimonsa rakastajan, italialaissukuisen kampaamonomistaja Milo Tindlen (Caine) luokseen. Andrew kertoo kyllästyneensä vaimoonsa ja pyytää Miloa huolehtimaan tästä. Suunnitelman rahoittamiseksi ja kalliista maustaan tunnetun vaimon elättämiseksi Andrew ehdottaa, että Milo varastaisi hänen korujaan kartanosta, myisi ne ulkomailla ja Andrew saisi puolestaan korvauksen vakuutusyhtiöltä. Milo epäröi mutta lopulta suostuu ja joutuu houkutelluksi monimutkaiseen peliin, jonka tarkoitukseksi hän aluksi luulee ryöstön harjoittelun. Kun kassakaappi on avattu, Andrew uhkaakin Miloa aseella ja kertoo ampuvansa tämän lavastettuaan hänet pelin avulla varkaaksi. Andrew näyttää ampuvan Miloa päähän.

title: Farisealaiset

text: Fariseuksille tunnusomaista oli tiukka sitoutuminen Mooseksen lakiin ja "vanhinten säädöksiin", joita oli noudatettava tiukasti. He eivät noudattaneet vain Mooseksen lakia, vaan myös suullista perimätietoa. Paljolti fariseusten vaikutuksesta syntyi nykyisen kaltainen lakikeskeinen juutalaisuus. Vanha uhrausten, Jerusalemin temppelin ja vuotuisten yhteisten juhlien ympärille rakentunut juutalaisuus koki lopullisen romahduksen roomalaisten tuhottua Jerusalemin temppelin vuonna 73. Saddukeusten aristokratia murtui, ja juutalaisuus siirtyi yhä vahvemmin koteihin ja synagogiin.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Porin laivaveistämö

text: Porin laivaveistämö perustettiin vuonna 1572 niin sanotuksi kruununvarviksi (ruots. "skeppsgård"), jonka tehtävänä oli rakentaa aluksia Ruotsin laivastolle. Vastaavia perustettiin erityisesti Vaasa-aikana myös lukuisiin muihin Ruotsin valtakunnan kaupunkeihin. Aikakauden loppuun mennessä veistämöltä valmistui reilun 30 vuoden kuluessa useita sota-aluksia, joista ensimmäinen oli 1573 vesille laskettu "Björneborgs galejan" eli ”Porin kaleeri”. Muita aluksia olivat muun muassa 1580 valmistunut "Björneborgs barken" (Porin parkki) sekä 1583 laivastolle luovutettu karaveli "Björneborgs kraveln", mikä oli suurin kaupungissa milloinkaan rakennettu sotalaiva. Veistämössä oli tuolloin noin 60 työntekijää.

title: Juutalaisuus

text: Juutalaisuus uskoo Mooseksen liiton kuuluvan Israelin kansalle, eikä muilla kansoilla ole moraalista velvoitusta sen pitämiseen. Mooseksen liittoa edeltää Nooan liitto, jonka Jumala asetti vedenpaisumuksen jälkeen ja joka koskee koko ihmiskuntaa. Tämän vuoksi juutalainen teologia ei tunne ajatusta pelastuksesta, joka koskisi vain Mooseksen liittoon kuuluvia.

title: Monoteismi

text: Vanhan testamentin mukaan juutalaisuus on kuitenkin ennemmin monolatrinen kuin monoteistinen uskonto; samoin Akhenatenin uskontouudistus, joka ei kieltänyt muiden jumalien olemassaoloa vaan niiden palvonnan. Raamatun teksteihin ja muihin lähteisiin nojaava yleinen näkemys on, että varhainen juutalaisuus näki Jahven yhtenä heimojumalana muiden joukossa. Jahve oli Abrahamin jälkeläisten suojelija ja herra. Eri heimoilla oli omat jumalansa ja heimosodissa nämä jumalat ikään kuin ottivat mittaa toisistaan. Myöhemmissä vanhan testamentin kirjoituksissa on jo siirretty näkemyksiin, että muiden uskontojen jumalat ovat vain kuvia tai patsaita. Professori Simo Parpolan mukaan ”juutalaisten väite, että heidän uskontonsa olisi ollut itsenäisesti syntynyt ja maailmassa ensimmäinen monoteistinen eli yksijumalainen uskonto, ei kestä tieteellistä tarkastelua”.

title: Rekonstruktionistinen juutalaisuus

text: Rekonstruktionistinen juutalaisuus on 1920–1930-luvuilla syntynyt yhdysvaltalainen juutalaisuuden suuntaus. Liike perustuu Liettuassa syntyneen newyorkilaisen rabbin Mordecai Kaplanin (1881–1983) ajatuksiin. Kaplanin tavoitteena oli muotoilla (rekonstruoida) juutalaisuus uudelleen vastaamaan paremmin nykyajan tarpeita. Kaplan esitteli ajatuksensa julkisesti vuonna 1922. Hän julkaisi kirjan "Judaism as a Civilization" vuonna 1934 ja ryhtyi julkaisemaan sen pohjalta "Reconstructionist"-lehteä vuonna 1935 yhdessä muiden liikkeen jäsenten kanssa. Rekonstruktionismista tuli erillinen juutalaisuuden suuntaus 1960-luvun loppuun mennessä.

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.


query: Mitä salaneuvos tarkoittaa?

title: Salaneuvos (Venäjä)

text: Salaneuvos oli keisarinajan Venäjällä ja myös Suomen suuriruhtinaskunnassa käytössä ollut kolmannen luokan virka-arvo.

title: Salaneuvos (Venäjä)

text: Salaneuvos oli virka- ja arvonimenä käytössä myös Suomessa Venäjän vallan alla. Vuonna 1897 annetussa Suomen viimeisessä Arvojärjestyksessä (29/1897) kaikki suuriruhtinaskunnan sotilas- ja siviilivirat oli jaettu neljääntoista luokkaan.[3] Salaneuvos kuului arvojärjestyksessä kolmanteen luokkaan ja todellinen salaneuvos toiseen luokkaan. Ensimmäinen luokka oli tyhjä.

title: Salaneuvos

text: Saksassa salaneuvos ("Geheimrat") oli alkujaan hallitsijan neuvonantajana toimineen salaneuvoston jäsen. Tunnetuimpia saksalaisia salaneuvoksia oli kuuluisa kirurgi, keisarien ja kuninkaiden henkilääkäri Ferdinand Sauerbruch (1875–1951).

title: Oscar Norrmén

text: Oscar Norrmén (5. lokakuuta 1822 Hämeenlinna – 15. marraskuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja aateloitu salaneuvos.

title: Frans Olof af Brunér

text: Frans Olof af Brunér (16. heinäkuuta 1807 Kuopio – 28. syyskuuta 1874 Pietari) oli suomalainen senaattori ja salaneuvos.

title: Salaneuvos (Venäjä)

text: Salaneuvosta ylempi arvonimi todellinen salaneuvos puolestaan vastasi kenraalia tai amiraalia. Toiseen arvoluokkaan kuulunut todellinen salaneuvos oikeutti puhutteluun "teidän korkeaylhäisyytenne", kun taas salaneuvosta puhuteltiin "teidän ylhäisyytenne". Todellisen salaneuvoksen yläpuolella oli rankijärjestelmässä arvonimi kansleri.[2]

title: Axel Ludvig Born

text: Axel Ludvig Born (20. helmikuuta 1803 Leppävirta – 4. maaliskuuta 1887 Espoo) oli suomalainen senaattori, salaneuvos ja Suomen senaatin valtiovaraintoimituskunnan apulaispäällikkö.

title: Nikolai Gerard

text: Nikolai Nikolajevitš Gerard tai "Gerhard" (; 3. syyskuuta 1838 Homelin piirikunta, Mogiljovin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 9. joulukuuta 1929 Uusikirkko, Suomi) oli venäläinen todellinen salaneuvos.

title: Magnus Alopaeus (diplomaatti)

text: Magnus (Maximilian) Alopeus (11. tammikuuta 1748 Viipuri – 16. toukokuuta 1821 Frankfurt am Main), oli suomalais-venäläinen Venäjää palvellut diplomaatti ja todellinen salaneuvos.

title: Frans David Alopaeus

text: Frans David Alopeus (30. joulukuuta 1769 Viipuri – 13. kesäkuuta 1831 Berliini) oli suomalais-venäläinen diplomaatti, kreivi ja todellinen salaneuvos.

title: Salaneuvos

text: Salaneuvos on aiemmin Venäjällä, Saksassa ja Itävallassa käytössä ollut arvonimi.

title: Carl Frans Gabriel von Haartman

text: Carl Frans Gabriel von Haartman (8. joulukuuta 1819 – 1. toukokuuta 1888 Luzern, Sveitsi) oli suomalainen lääketieteilijä, salaneuvos ja Nikolai I:n puolison, keisarinna Aleksandra Fjodorovnan, henkilääkäri.

title: Hjalmar Georg Palin

text: Hjalmar Georg Palin (12. heinäkuuta 1848 Heinola – 21. marraskuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, salaneuvos ja Uudenmaan läänin kuvernööri.

title: Karl August Ramsay

text: Karl August Ramsay (10. marraskuuta 1791, Kuopio – 8. joulukuuta 1855, Helsinki) oli filosofian tohtori, senaattori, Viipurin läänin maaherra 1827–1834 sekä salaneuvos.

title: Eduard Palin

text: Palinin vanhemmat olivat salaneuvos Hjalmar Georg Palin ja Linnéa Eugenie Hisinger. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja suoritti oikeustutkinnon 1917.

title: Adam Lipski

text: Adam Josipovitš Lipski (Липский, 1860 – ?) oli venäläinen senaattori ja salaneuvos. Hän toimi Suomen virkaatekevänä kenraalikuvernöörinä 16. maaliskuuta 1917 – 31. maaliskuuta 1917. Lipski nimitettiin virkaatekeväksi kenraalikuvernööriksi, kun hänen edeltäjänsä Franz Albert Seyn pidätettiin ja vangittiin Petrogradissa.

title: Salaneuvos (Venäjä)

text: Venäjän keisarikunnassa arvonimi salaneuvos (, tainyi sovetnik) oli käytössä 1722–1917 osana Pietari Suuren käyttöön ottamaa rankijärjestelmää, joka rinnasti hovin ja siviilihallinnon virkamiesten arvoasteikon sotilasarvoihin. Tällä asteikolla salaneuvos oli kolmanneksi ylin arvoaste, joka vastasi kenraaliluutnanttia ja merivoimien vara-amiraalia.[1][2]

title: Waldemar Schauman

text: Fredrik Waldemar Schauman (10. elokuuta 1844 Helsinki – 16. syyskuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen salaneuvos ja kenraaliluutnantti.

title: Salaneuvos

text: Venäjän keisarikunnassa arvonimi salaneuvos oli käytössä vuosina 1722–1917 osana Pietari Suuren käyttöön ottamaa rankijärjestelmää, joka rinnasti hovin ja siviilihallinnon virkamiesten arvoasteikon sotilasarvoihin. Arvonimi oli käytössä myös Suomen suuriruhtinaskunnassa.

title: Salaneuvos (Venäjä)

text: Samuel Henrik Antell (1810-1874), senaattori, salaneuvos Carl Erik Mannerheim (1759–1837), kreivi, salaneuvos, ensimmäinen Suomen suuriruhtinaskunnan senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Oscar Norrmén (1822-1889), senaattori, salaneuvos Karl August Ramsay (1791–1855), senaattori, valtioneuvos ja salaneuvos, Viipurin läänin maaherra Fredrik Waldemar Schauman (1844–1911), kenraaliluutnantti, senaattori ja salaneuvos, Vaasan läänin maaherra, Eugen Schaumanin isä Robert von Trapp (1802-1875), senaattori, salaneuvos ja Suomen pankin johtaja. Alexander von Collan (1819–1910), keisarillisen perheen kunniahenkikirurgi, valtiopäivämies, salaneuvos

title: Salaneuvos (Venäjä)

text: Frans David Alopaeus (1769–1831), kreivi, todellinen salaneuvos Magnus Alopaeus (1748–1822), ministeri, todellinen salaneuvos Alexander Armfelt (1794–1875), kreivi, ministerivaltiosihteeri, todellinen salaneuvos Theodor Bruun (1821–1888), vapaaherra, ministerivaltiosihteeri, todellinen salaneuvos Nikolai Gerard (1838-1929), kenraalikuvernööri, todellinen salaneuvos Jakob Grot (1812–1893), Helsingin yliopiston professori, todellinen salaneuvos Lars Gabriel von Haartman (1789–1859), senaattori, todellinen salaneuvos Otto Wilhelm Klinckowström (1778–1850), kenraaliluutnantti, todellinen salaneuvos Axel Gustaf Mellin (1775–1856), vapaaherra, todellinen valtioneuvos, todellinen salaneuvos Paul Nicolay (1777–1866), paroni, Monrepos’n kartanon omistaja, todellinen salaneuvos Robert Henrik Rehbinder (1777–1841), kreivi, ministerivaltiosihteeri, todellinen salaneuvos Carl Emil Knut Stjernvall-Walleen (1806–1890), vapaaherra, ministerivaltiosihteeri, todellinen salaneuvos

title: Otto Carl Rehbinder

text: Otto Carl Rehbinder (s. 27. huhtikuuta, 1797, Rautalampi – k. 13. tammikuuta, 1873, Hämeenlinna) oli salaneuvos, Venäjän armeijan eversti ja Hämeen läänin kuvernööri (1841–1862).

title: Carl Olof Cronstedt (nuorempi)

text: Cronstedt toimi Vaasan läänin kuvernöörinä 1837–1845 ja oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1845–1870. Hänestä tuli salaneuvos 1862 ja vapaaherra 1870. Cronstedt oli mukana säätyvaltiopäivillä aatelissäädyn edustajana 1863–1864 ja 1867.

title: Heinävesi

text: Vuonna 1894 salaneuvos F. P. Neronov lahjoitti luostarin perustamiseksi maatilan Karjalankannakselta Lintulan kylässä Kivennavalla. Nimen Lintula luostari sai kylästä ja joesta.

title: Theodor Bruun

text: Bruun sai todellisen valtioneuvoksen arvon vuonna 1860 ja hänet aateloitiin vuonna 1863. Salaneuvos hänestä tuli vuonna 1868. Vuonna 1883 hän sai vapaaherran arvon ja vuonna 1885 todellisen salaneuvoksen arvon. Bruunin hautamuistomerkki on Haminan Hietakylän hautausmaan eteläosassa.

title: Carl Olof Cronstedt (nuorempi)

text: Carl Olof Cronstedt (18. lokakuuta 1800 Tukholma – 5. maaliskuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen eversti, kuvernööri, salaneuvos ja senaattori.

title: Gustaf Adolf Langenskiöld

text: Langenskiöldin vanhemmat olivat senaattori, salaneuvos, vapaaherra Karl Fabian Theodor Langenskiöld ja Maria Magdalena af Björkstén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1869 Helsingin yksityislyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon 1875. Langenskiöld sai varatuomarin arvon 1877.

title: Knut Robert Karl Walfrid Spåre

text: Knut Robert Karl Walfrid Spåre (4. maaliskuuta 1831 Helsinki – 4. heinäkuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen eversti, salaneuvos, kuvernööri ja senaattori.

title: Otto Wilhelm Klinckowström

text: Otto Wilhelm Klinckowström (10. joulukuuta 1778 Tukholma Ruotsi – 27. tammikuuta 1850 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen mutta Suomeen myöhemmin muuttanut kenraaliluutnantti, todellinen salaneuvos, hovimestari, vapaaherra ja taiteenkerääjä.

title: Axel Henrik Antell

text: Antellin vanhemmat olivat senaattori, salaneuvos Samuel Henrik Antell ja Fanny Alexandra Helena Wallenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin normaalikoulusta 1871 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1875 ja maisteriksi 1877.


query: Millä nimellä egyptiläiset tunsivat Orionin?

title: Orion (tähdistö)

text: Orionin seitsemän kirkkainta tähteä muodostavat selkeän tiimalasin muotoisen kuvion, jonka muinaiset kreikkalaiset näkivät metsästäjän hahmona. Orion metsästää härkää ison ja pienen koiransa kanssa.[1] Muinaiset egyptiläiset tunsivat Orionin Osiriksena.

title: Muinaisen Egyptin lääketiede

text: Egyptiläiset tunsivat myös aika hyvin ihmisen rakenteen ja sisäelinten tehtävät. Anatomiaan he ovat voineet tutustua esimerkiksi palsamoinnin kautta. He kuitenkin luulivat, että ihmisen ajattelu ja tunteet tapahtuivat sydämessä.

title: Somalia

text: Muinaiset egyptiläiset tunsivat nykyisen Puntmaan alueen Somaliassa ja kutsuivat sen asukkaita mustiksi berbereiksi. Alueen perinteinen elinkeino on ollut paimentolaisuus ja asukkaat ovat käyneet kauppaa ohipurjehtivien arabien ja roomalaisten kanssa. Islam tuli alueelle arabikauppiaiden mukana 600-luvulla arabit perustivat Adalin sulttaanikunnan ja 700-luvulla islamin vaikutus oli jo merkittävä. Adal kesti pitkälle 1500-luvulle ja hajosi turkkilaisten ja portugalilaisten tukemissa sodissa ja pikkuvaltioiksi. Rannikolle syntyi joukko kaupunkivaltioita, jotka olivat tärkeitä keskuksia 1600-luvulle asti.

title: Hanit

text: Kiinalaisten arkeologien mukaan hanit muodostuivat Yunnanin ja Sichuanin rajaseudulla. Heillä on ehkä sama alkuperä kuin tillä. Hanien suullinen perimätieto tuntee tarinan muuttoaallosta pohjoisesta heidän nykyisille asuinalueilleen. 700-luvun Nazhaon historioitsijat tunsivat hanit nimellä "heni" ja myöhemmin Kiinan vallanneet mongolit tunsivat heidät puolestaan nimellä "hezi". Han-kiinalaiset alistivat hanien maat 1300-luvulle tultaessa. Kiinalaiset hallitsivat haneja niin sanotun "tusi"-järjestelmän kautta, jossa keskusvalta hallitsi paikallisia kansoja paikallisten välikäsien kautta. Tusijärjestelmä pysyi käytössä vuosisatojen ajan, mutta lopulta paikalliset päälliköt korvattiin han-kiinalaisilla virkamiehillä alueiden hallinnossa.

title: Muinainen Egypti

text: Muinaiset egyptiläiset kutsuivat omaa maataan nimellä kemet, eli "musta maa", joka tarkoitti viljelykelpoista maata. Asumattoman autiomaan nimi oli deshret, eli "punainen maa"; tätä nimeä he käyttivät myös kaikista vieraista maista. Itseään egyptiläiset kutsuivat nimellä remet-en-kemet, "Mustan maan kansa".[1]

title: Saippua

text: Varhaisin säilynyt saippuanvalmistusohje on sumerilaisten 2 500 eaa. savitaululle kirjoittama. Myös muinaiset egyptiläiset tunsivat saippuan, ja Niilin laakso tarjosikin runsaasti sen valmistusaineita. Muinaiset saippuat olivat kuitenkin nykyistä pehmeämpiä epäpuhtauksiensa johdosta.

title: Optimus Prime

text: Ennen Autobottien ja Decepticonien välillä alkanutta sotaa Optimus Prime tunnettiin Autobottina nimeltään Orion Pax. Hän oli tavallinen satamatyömies, joka seurusteli Arielin kanssa. Tuolloin hän ihaili uutta lentokykyistä robottilajia, jotka vasta ilmaantuivat Cybertronille. Orionin epäonneksi heidän johtajansa Megatron huijasi häntä tiedustellessaan yhtä varastoa ja haavoitti pahoin Orionia ja Arielia saadakseen varastossa ollutta energiaa. Tulevaisuudesta menneisyyteen vahingossa päätyneet Aerialbotit löysivät molemmat varastosta ja veivät heidät muinaisen Alpha Trionin luokse. Hän käytti Orionia ja Arielia ensimmäisinä potilaina kokeillessaan keksimäänsä uutta entisöintirakennuslaitetta. Alpha Trion rakennutti Orionista vahvemman soturin ja nimesi sen Optimus Primeksi. Optimuksesta tuli myöhemmin sisällissodan aikana ensimmäinen Autobotti, joka peri heidän johtajuuden taistelussa Megatronia ja hänen Decepticoneja vastaan. Arielista tuli Elita 1, joka nousi Autobottien vastarinnan komentajaksi.[2]

title: Sah

text: Sah oli muinaisessa Egyptissä Orionin tähdistön jumala. Orionilla oli suuri merkitys egyptiläisessä mytologiassa etenkin, koska se sijoittuu taivaalla heti Niilin tulvan alkamista merkinneen Siriuksen (muinaisegyptiksi "Sothis") yläpuolelle. Orion ja Sirius yhdistettiin egyptiläisessä mytologiassa Osirikseen ja Isikseen.

title: Rafah

text: Rafah on ikivanha kaupunki, jonka nimi on eri aikoina esiintynyt eri muodoissa. Muinaiset egyptiläiset tunsivat sen nimellä "Robihwa", assyrialaiset nimellä "Rafihu". kreikkalainen käyttivät siitä nimeä "Rhaphia" (Ῥαφία), roomalaiset muotoa "Raphia", israelilaiset muotoa "Rafiah" (רפיח) ja kalifaatin aikaiset arabit muotoa "Rafh". Heprealaista muotoa "Rafiah" translitteroituna käytetään nykyisinkin myös englannin kielessä tavallisemman "Rafah" -nimen ohella.

title: Tryffelit

text: Egyptiläiset tunsivat tryffelin ja valmistivat siitä ruokaa peittämällä tryffelin hanhenrasvalla ja keittämällä. Antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset liittivät tryffeliin erilaisia terapeuttisia voimia. Keskiajalla tryffeli joutui hieman syrjään, koska ihmiset epäilivät, että tryffeli on jonkinlainen paholaisen merkki, koska se elää maan alla eikä ole ilo silmälle.

title: Orion (tähdistö)

text: Suomessa Orionin tähdistöön on sijoitettu Väinämöisen viikate, Väinämöisen vyö sekä Kalevan miekka. Väinämöisen viikate on Orionin vyöstä ja sen alapuolella sijaitsevien tähtien sekä Orionin sumun muodostamasta rivistä koostuva kuvio, jonka muoto muistuttaa väärävarsiviikatetta.[6][1] Orionin vyötä on nimitetty myös Kalevan miekaksi ja sen on uskottu iskeneen kalevantulia, sekä Kalevan miekka että kalevantulet nimittäin ilmaantuvat taivaalle vasta öiden pimettyä.

title: Prekessio (tähtitiede)

text: Myös muinaisten egyptiläisten on väitetty tunteneen prekession jo kauan ennen Hipparkhosta, mutta tällaiset väitteet ovat yhä kiistanalaisia. On väitetty, että jotkin rakennukset, esimerkiksi Karnakin temppelikompleksi, olisi suunnattu kohti sitä kohtaa horisontissa, jossa tietyt tähdet nousivat tärkeinä ajankohtina vuodesta. Heillä kuitenkin oli tarkka kalenteri, ja jos he merkitsivät muistiin, milloin temppelit oli jälleenrakennettu, he olisivat voineet helpostikin määrittää likiarvoja prekession nopeudelle. On väitetty, että nimellä Denderan eläinrata tunnetussa Hathorin temppelistä Denderata löydetyssä tähtikartassa, joka tosin on peräisin vasta Ptolemaiosten ajalta, olisi mainintoja tasauspisteiden prekessiosta. (Tompkins 1971) Ei kuitenkaan ole varma, tunsivatko muinaiset egyptiläiset prekession, sillä siitä ei ole mainintoja missään heiltä säilyneessä tähtitieteellisessä teoksessa.

title: Pyhä lehto

text: Erilaisia pyhiä lehtoja esiintyi useiden eri suomalais-ugrilaisten kansojen keskuudessa. Komit ja udmurtit tunsivat pyhät lehdot nimellä "lud". Lehtoja käytettiin uhrimenoissa ja ne rakentuivat yleensä vanhan puun ympärille, joka liitettiin puolestaan jonkinkaltaiseen henkeen. Jokaisella suvulla oli oma lehtonsa ja suuremmat lehdot jaettiin myös suuremman yhteisön kanssa. Mordvalaiset ja marit tunsivat samankaltaiset lehdot nimellä "keremet". Jotkin mordvalaisten ja marien lehdoista oli omistettu yksittäisille sankarihahmoille.

title: Prekessio (tähtitiede)

text: Michael Rice kuitenkin kirjoitti teoksessaan Egypt's Legacy: "On epävarmaa, tunsivatko muinaiset kansat prekession mekaniikan ennen kuin Hipparkhos Bitynialainen määritteli sen toisella vuosisadalla eaa, mutta öistä taivasta kyllä tarkkailtiin siinä määrin antaumuksella, että ilmiön vaikutukset eivät voineet jäädä heiltä huomaamatta.[19] Ricen mukaan "prekessiolla on perustava merkitys sen ymmärtämiseksi, mikä piti yllä Egyptin kehitystä,[20] jopa siinä äärin, että "tietyssä mielessä Egypti kansallisvaltiona ja Egyptin kuninkaan asema elävänä jumalana olivat seurauksia siitä, kuinka egyptiläiset saivat selville ne tähtitieteelliset muutokset, jotka prekession aikaansaama taivaankappaleiden valtava liike saa aikaan.[21] Ricen mukaan myös se, kuinka tarkoin Gizan pyramidit on suunnattu pääilmansuuntien mukaan, on selvä todistus siitä, kuinka tarkkoja tähtitieteellisiä havaintoja Egyptissä tehtiin jo kolmannella vuosituhannella eaa. tai mahdollisesti jo sitäkin ennen, sillä näin tarkoin ilmansuunnat olisi voitu määrittää vain tähtien suuntien perusteella.[22] Ricen käsityksen mukaan uuden valtakunnan aikana egyptiläiset useita kertoja myös muuttivat temppeliensä suuntaa, kun ne tähdet, joiden aseman mukaisesti ne alkujaan oli rakennettu, olivat prekession vuoksi muuttanut asemaansa.[23]

title: Toksikologian historia

text: Toksikologia on eräs vanhimmista tieteenaloista.[1] Myrkyllisten kasvien ja eläinten tunnistaminen ja välttäminen on ollut kautta aikojen välttämätöntä ihmisten hengissä säilymiselle. Jo noin 1500 vuotta eaa. peräisin olevassa egyptiläisessä Ebersin papyruksessa (vanhin säilynyt farmakopea eli lääkekirja) kuvattiin esimerkiksi myrkkykatkon ja oopiumin ominaisuuksia. Myös useat klassiset myrkyt kuten arsenikki tunnettiin jo niihin aikoihin. Egyptiläiset tunsivat joitakin paikkansapitäviä toksikologian periaatteita, mutta syyn ja seurauksen käsitettä ei tunnettu, mikä aiheutti ongelmia tautien hoidossa. Myrkytysten hoidossa käytettiin pääasiassa yrttejä ja joitakin mineraaleja. Kuningatar Kleopatran sanotaan tehneen itsemurhan antamalla egyptinkobran purra itseään, toisen teorian mukaan hän käytti hemlokkia, ukonhattua ja oopiumia.[2]

title: OB-assosiaatio

text:
Hyvä esimerkki OB-assosiaatiosta on kohtalaisen läheinen Orionin OB1-assosiaatio, jonka tähtien ikä on jopa 12 miljoonaa vuotta. Tämän tähtiassosiaation lähellä on kirkkaita kaasupilviä ja valtava molekyylipilvikompeksi, josta tähdet ovat syntyneet. Tämä assosiaatio on merkittävä kaikilla mittareilla mitattuna, siinä on 56 06-B2-tyypin jättiläistä ja kaikkiaan 1000 tähteä.
Assosiaatio jakautuu neljään osaan, a, b (Orionin vyö), c ja d. Tähän assosiaatioon kuuluvat Theta, Beta, Gamma, Delta, Epsilon, Zeta, Eta, Iota, Kappa, Lambda, Sigma and Ypsilon Orionis. Tähdet ovat 60x200 valovuoden alueella meistä katsoen. Orionin assosiaation tähdet valaisevat kaasusumuja kuten tunnettu M42, johon liittyy pilvi Orion A ja NGC 2024, johon liittyy Orion B. Orionin sumussa M42:ssa olevan Trapetsin tähdet ovat 1-4 miljoonaa vuotta vanhoja.
Assosiaatiot hajoavat siten, että niistä karkailee tähtiä, kun tähdet liikkuvat vapaasti toistensa lomassa. Kahden tähden ohittaessa toisensa läheltä toinen tähti voi saada vauhtia painovoimalingon avulla toisesta tähdestä. Tunnetaan muutama Orionin assosiaatiosta karannut tähti, esimerkiksi sininen muuttuva tähti AE Aurigae, joka liikkuu 130 km/s Orionin pois alueelta. Sen etäisyys on 1600 valovuotta ja spektri O9.5 V. Toinen pakenija 53 Arietis, spektriluokka B2 V pakenee vauhdilla 60 km/s. Kolmas pakenija liikkuu vauhdilla 120 km/s ja on Myy Columbae, joka on spektriluokaltaan O9.5 V. Nämä tähdet ovat paenneet Orionin sumusta 2 -- 5 miljoonaa vuotta sitten. Orionin assosiaatioon kuuluvat NGC 1981, Collinder 70 -tähtijoukko.

title: Muinainen Libya

text: Egyptiläisissä hieroglyfeissä muinaisen Libyan asukkaista mainitaan kaksi heimoa, joista käytetään nimiä Libu ja Meshwesh, Libyasta he käytittivät nimeä "Tjehenu", se oli tuntematonta aluetta muinaisille egyptiläisille.

title: Egyptiläinen murtoluku

text: Vuonna 1858 skotlantilainen nuorukainen Henry Rhind osti Egyptistä torikauppiaalta thebalaisesta haudasta löydetyn papyruskäärön, joka tunnetaan nimellä Rhindin papyrus ja joka Rhindin kuoleman jälkeen ajautui British Museumiin Lontooseen. Käärössä esitellään egyptiläisten käyttämä murtolukujärjestelmä, joka on vertailun kannalta ja monissa käytännön tilanteissa yksinkertaisempi kuin nykymatematiikan käyttämä rationaalinen muoto. Muinaiset egyptiläiset tunsivat murtoluvuista vain ykkösen tasaosat, kuten luvut 1/2, 1/3 ja 1/4. He ilmaisivat kaikki murtoluvut tällaisten egyptiläisten murtojen summina, vieläpä niin, että yhteenlaskettavat olivat aina keskenään erilaisia. Esimerkiksi:

title: Somalimaa

text: Nykyinen Somalimaa saattaa olla osa aluetta, jonka muinaiset egyptiläiset tunsivat nimellä Punt. Islam alkoi levitä alueelle 600-luvulla. Eurooppalaiset valtiot alkoivat tunkeutua Afrikkaan 1800-luvulla. Somalimaan alueesta tuli Yhdistyneen kuningaskunnan protektoraatti 1880-lukuun mennessä ja alue sijaitsi brittien tärkeää Adenin tukikohtaa vastapäätä. Muualla ranskalaiset ottivat haltuunsa nykyisen Djiboutin ja Italia nykyisen Somalian eteläosat. Vuosisadan lopulla Mohammad Abdille Hassan aloitti niin sanotun Dervišši-sodan brittejä vastaan ja piti hallussaan alueita sisämaassa aina kuolemaansa saakka vuonna 1920. Nykyisen Somalimaan edeltäjä brittiläinen Somalimaa sai itsehallinnon 26. kesäkuuta 1960 ja joka liittyi Italian Somalian kanssa muodostaen Somalian tasavallan 1. heinäkuuta samana vuonna.

title: Keplerin kolmio

text: Joidenkin lähteiden mukaan Keplerin kolmioita voidaan nähdä egyptiläisten pyramidien muotoilussa. Muinaiset egyptiläiset tuskin kuitenkaan tunsivat matemaattista yhteensattumaa piin ja kultaisen leikkauksen välillä.

title: Muinaisen Egyptin kalenteri

text: Alkujaan egyptiläisen kalenterin kuukausilla ei ollut nimiä, vaan niistä käytettiin järjestysnumeroita, erikseen kunkin vuodenajan kuukausille. Kuitenkin jo keskimmäisen valtakunnan aikana kuukausilla oli nimet. Nimet muuntuivat aikojen kuluessa, kunnes ne hellenistisenä aikoina saivat ne muodot, joissa ne esiintyvät esimerkiksi Ptolemaioksen teoksessa "Almagest". Nykyajan egyptiläiset kuitenkin käyttävät niistä tavallisimmin järjestyslukuja, jotka merkitään roomalaisilla numeroilla.

title: Elefantine

text: Muinaiset egyptiläiset tunsivat Elefantinen saaren nimellä Abu tai Jebu. Se oli puolustuksellisesti erinomaisella paikalla Egyptin ja Nubian rajalla, ja sijaintinsa vuoksi sillä oli huomattava merkitys myös jokea pitkin kulkevien kauppa-alusten satamapaikkana. Paikka on lähellä Kravun kääntöpiiriä eli pohjoisinta leveyspiiriä, jonne aurinko kerran vuodessa paistaa suoraan ylhäältäpäin ja josta se kesäpäivänseisauksen jälkeen näyttää kääntyvän etelään päin.

title: Pasi Myllymäki

text: Pasi "Sleeping" Myllymäen ja Risto Laakkosen lyhytelokuvia esitettiin kattava valikoima osana Avanto-festivaalin Sähkömetsä-esityssarjaa elokuvateatteri Orionissa sekä Kiasmassa 17.-19. marraskuuta 2006. Huhtikuussa 2007 julkaistiin Sähkömetsä -nimellä Mika Taanilan, Perttu Rastaan, Kirsi Väkiparran, Kari Yli-Annalan ja Hannu Eerikäisen kirjoittama suomalaisen kokeellisen elokuvan historiikki, jossa Myllymäen ja Laakkosen elokuvat ovat keskeisesti esillä. Myös kirjan julkistamistilaisuudessa, elokuvateatteri Orionissa, esitettiin kaksikon elokuvia.

title: Toinen Mooseksen kirja

text: Perimätiedon ja suurimman osan uskonnollisista oppineista mukaan kirjan on kirjoittanut Mooses. Erään nykyaikaisen teorian mukaan kirja on koottu myöhemmin yhteen varhaisemmista lähteistä. Tämän teorian vastustajat ovat väittäneet, että kirjoittajalla oli suoraa tietämystä egyptiläisestä yhteiskunnasta ja että hän on kirjoittanut ylös yksityiskohtia, jotka osoittavat hänen olleen tapahtumien silminnäkijä, mutta todennäköisempää on, että hän on muulla tavoin tutustunut egyptiläiseen kulttuuriin. Egyptiläisestä historiasta puolestaan ei ole löydetty yhtään mainintaa kyseisestä vankien joukkopaosta eikä väitettä tukevaa arkeologista aineistoa ole koskaan löydetty.Uusi faarao haluaa tuhota Egyptissä asuvat israelilaiset. Hän pakottaa heidät orjatyöhön, ja myöhemmin hän myös määrää, että kaikki israelilaisten vastasyntyneet pojat on surmattava ja heitettävä Niiliin. Faaraon tytär löytää leeviläiseen sukuun kuuluvan poikavauvan joesta. Hän antaa lapselle nimen Mooses ja adoptoi tämän. Mooses kasvaa egyptiläisenä, mutta alkaa lopulta tuntea sympatiaa omaa kärsivää kansaansa kohtaan. Hän surmaa erään egyptiläisen, joka löi israelilaista, ja joutuu pakenemaan Midianin maahan. Hänestä tulee Jethro-nimisen papin paimen, ja hän nai tämän tyttären, jonka nimi on Sippora (1–2).

title: Arvo Ylppö

text: Ylpöllä oli suuri rooli myös suomalaisen lääketeollisuuden kehityksessä. Hän kuului lääketehdas Orionin perustajaosakkaisiin ja toimi sen hallintoelimissä 46 vuotta. Hän toi käytännön kokemuksensa kentältä Orionin lääkekehitykseen. Hän piti kotimaista lääketeollisuutta kansakunnalle merkittävänä. Ylpön suku on myöhemminkin kuulunut Orionin suurimpiin omistajiin.

title: Epafos

text: Io synnytti Epafoksen Niilin varrella. Egyptiläiset tunsivat hänet nimellä Apis, joskin he itse kielsivät kyseessä olevan saman henkilön vedoten siihen, että Apis oli vieraillut ihmiskunnan luona jo tuhansia vuosia aiemmin, kun taas Epafos olisi syntynyt myöhempinä aikoina. Apiksen kuitenkin kerrotaan syntyneen lehmästä, jonka olisi tehnyt tiineeksi taivaasta osunut salama.

title: Muinainen Egypti

text: Tähtitiedettä egyptiläiset tunsivat jonkin verran, mutta he eivät osanneet selittää useimpia tähtitaivaan ilmiöitä[111]. Egyptiläisten lääketiede perustui pitkälti taikauskoon, mutta luukirurgia ja silmien hoito olivat korkealla tasolla.[112]

title: Umpilisäke

text: Egyptiläiset tunsivat umpilisäkkeen jo noin vuonna 500 eaa. Antiikin ajalta on säilynyt joitakin selostuksia taudeista, jotka ovat mahdollisesti johtuneet umpilisäkkeen tulehduksesta. Hippokrateen (noin 460–377 eaa.) mukaan suoliston märkimisestä aiheutui pitkäaikaisia kipuja ja sisäisten märkäpesäkkeiden puhkeaminen johti paheneviin kipuihin, oksennuksiin ja tajuttomuuteen. Roomalainen kirjailija Aulus Cornelius Celsus (25 eaa.–50 jaa.) selosti kirjassaan "Libri octo de medicina" (Kahdeksan kirjaa lääketieteestä) umpilisäkkeen tulehdukseen viittaavan sairauden noin vuonna 30 jaa. ja samoin lääkäri Aretaios Kappadokialainen (81–138 jaa.) vuonna 105.

title: Luxor

text: Ihmisasutusta on ollut nykyisen Luxorin alueella jo neoliittiselta kivikaudelta lähtien 5000-vuotta eaa. Alueen varhaiset asukkaat olivat Niilin tulvia hyödyntäneitä maanviljelijöitä. Merkittävä asutuskeskus kaupungista tuli muinaisen Egyptin aikana ensimmäisen välikaudenaikana noin 2080 eaa, jolloin siitä tehtiin Ylä-Egyptin hallinnollinen pääkaupunki. Muinaiset egyptiläiset tunsivat kaupungin nimillä "Waset" ja "Nu Amon" (), jälkimmäisen nimen tullessa kaupungin jumala Amunista. Kaupungin asema hallinnollisena keskuksena kasvatti sen uskonnollista merkitystä ajan myötä ja se oli myös tärkeä kauppapaikka. Se oli lähellä Nubian luonnonvaroja ja kauppareittejä, sekä sijaitsi reitillä Punaisellemerelle Qusairiin. Kaupungin merkitys jatkoi kasvuaan toisella välikaudella hyksojen vallatessa Pohjois-Egyptin, Kušin vaikutusvallan kasvaessa etelässä ja Egyptin huvetessa käsittämään vain Luxorin lähialueet. Dynastioiden 18–19 välillä egyptiläiset valtasivat takaisin menetetyt alueensa Luxorista käsin ja kaupungista tuli maan hallinnollinen ja uskonnollinen pääkaupunki. Luxorin ja Karnakin temppelit kasvoivat maan vauraimmiksi ja Niilin vastarannalle kehittyi Kuninkaiden laakso, hallitsijoiden ja tärkeiden virkamiesten hauta-alue.

title: Orion (tähdistö)

text: Tähdistön alueella on runsaasti syvän taivaan kohteita, joista kolme kuuluu Messierin luetteloon. Tunnetuin näistä on Orionin suuri kaasusumu M42, joka sijaitsee Orionin vyön eteläpuolella olevan kolmen tähden muodostaman jonon, Orionin miekan, keskellä. Sen voi nähdä jopa paljain silmin Orionin vyön eteläpuolella olevan kolmen tähden muodostaman jonon keskimmäisen jäsenen ympäriltä heikkona punertavana utuna. Kiikarilla tai pienellä kaukoputkella siitä voi erottaa jo runsaasti yksityiskohtia. Sumun läpimitta näyttää pienellä kaukoputkella olevan noin yksi aste, vaikkakin se on todellisuudessa osa hyvin laajaa pilvimuodostelmaa. Kuumia tähtiä ympäröivä Orionin sumu on HII-alue, joka muodostuu ionisoituneesta vedystä. Sen alueella syntyy uusia tähtiä.[1]


query: Missä Johannes Karhapää syntyi?

title: Johannes Karhapää

text: Johannes Vasilinpoika Karhapää (kirkonkirjoissa , kanonisoituna Johannes Ilomantsilainen, 13. heinäkuuta 1884 Ilomantsi[1] – 7. maaliskuuta 1918 Joensuu[2]) oli suomalainen uskonnonopettaja ja ortodoksinen lähetystyöntekijä. Hän oli kotipaikkakunnallaan merkittävä sivistystyön edistäjä, jonka ”ryssänuskon”, eli ortodoksisuuden levittämisenä pidetty toiminta kuitenkin herätti vihaa suomalaissa nationalisteissa. Lopulta valkoiset teloittivat Karhapään Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918.

title: Johannes Kastaja

text: Monet kristilliset kirkkokunnat viettävät juhannusta Johannes Kastajan syntymäjuhlana. Sen ajankohta on puoli vuotta ennen joulua, koska Luukkaan evankeliumin mukaan Johannes syntyi noin kuusi kuukautta aikaisemmin kuin Jeesus.[39]

title: Johannes Kastaja

text: Luukkaan evankeliumin mukaan Johannes Kastaja oli Sakariaan ja Elisabetin poika.[9] Jeesuksen äiti Maria ja Johanneksen äiti Elisabet tunsivat toisensa ja olivat sukulaisia[10]. Johannes syntyi puoli vuotta aikaisemmin kuin Jeesus[11]. Raamatun mukaan hän oli jo äitinsä kohdussa täynnä Pyhää Henkeä.[12]

title: Johannes Karhapää

text: Sonkajanrannan koulu kunnallistettiin, ja syksyllä 1917 sen opettajaksi tuli kiihkoisänmaallinen koverolainen jääkäri. Kun Karhapää oli menettänyt arkkipiispa Serafimin tuen, hänestä tuli vuoden 1918 sisällissodan melskeissä käytännössä lainsuojaton.[3]

title: Johannes Karhapää

text: Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset lähetyssaarnaajat Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Suomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Suomen sisällissodan terrorin uhrit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet

title: Johannes Karhapää

text: Johannes Karhapään nimi nousi esille, kun Suomen ortodoksisen kirkon piispainkokous ehdotti pyhiksi kanonisoitavia suomalaisia. 29. marraskuuta 2018 ekumeenisen patriarkaatin pyhä synodi julisti Johannes Karhapään kuuluvan ortodoksisen kirkon pyhien joukkoon nimellä Pyhä marttyyri ja tunnustaja Johannes Ilomantsilainen.[7][8]

title: Johannes Karhapää

text: Karhapään osuus koulu- ja kirkkohankkeissa oli merkittävä, ja hänelle myönnettiin esimerkillisen kirkollisen ja sivistyksellisen toimintansa vuoksi lukuisia huomionosoituksia. Hänestä kuitenkin myös levitettiin uusia ilkeämielisiä huhuja, ja paikallisten fennomaanien keskuudessa hänen toimintansa herätti vihaa, kun Karhapäätä pidettiin ”ryssän uskon” levittäjänä.[3] Erityistä närää herätti se, että hän oli vuonna 1912 vastaanottanut kotonaan yksityisesti kenraalikuvernööri Frans Seynin. Vierailun yhteydessä Seyn oli kehottanut Karhapäätä anomaan valtiovallalta varoja kunnollisen tien rakentamiseksi kylälle. Venäjän vallankumouksen jälkeen 1917 venäläistämiskouluina pidetyt ortodoksien koulut suljettiin ja Karhapäätä alettiin yhä kiivaammin nimitellä sekä tsaarivallan kätyriksi ja nuuskijaksi että bolševikiksi. Väitettiinpä hänen vaikutusvaltansa ulottuvan jopa ortodoksisten pappien nimityksiin.[4] Lisäksi Karhapää oli tsaarinvallan kannattaja.[3]

title: Johannes Karhapää

text: Karhapään vaimo yritti saada haltuunsa miehensä ruumiin, mutta tämä onnistui vasta useiden kuukausien päästä. Ruumis tunnistettiin villasukkien raitojen perusteella. Karhapää haudattiin Ilomantsin Kokonniemen hautausmaalle suuren saattojoukon todistamana, joukossa sekä ortodokseja ja luterilaisia.[4]

title: Agostino Casaroli

text: Casaroli syntyi Castel San Giovannissa, Piacenzan provinsissa, Italiassa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1937. Vuonna 1961 Casaroli tuli töihin Pyhän istuimen kardinaalivaltiosihteeriksi paavi Autuas Johannes XXIII:n hallintoaikana. Vuonna 1979 hänestä tuli paavi Johannes Paavali II:n Pyhän istuimen kardinaalivaltiosihteeristön pääkardinaali. Casaroli palveli elämänsä aikana neljän paavin – Autuas Johannes XXIII:n, Paavali VI:n, Johannes Paavali I:n ja Johannes Paavali II:n – hallintoaikana.

title: Johannes Karhapää

text: Karhapää toimi myös sisälähetystyössä Pyhäin Sergein ja Hermanin veljeskunnan nimissä Ilomantsissa ja katekeettana Karjalan Veljeskunnan alaisuudessa, kierrellen Valamon luostarin pappismunkki Isaakin kanssa myymässä painokuvia ja kirjallisuutta sekä pitämässä suosittuja hengellisiä tilaisuuksia, ja vuonna 1914 Viipurin hengellinen konsistorio nimitti itseoppineen Karhapään valtion kustantamaan uskonnonopettajan virkaan, jossa hänen toimialueenaan oli koko silloisen Kuopion läänin alue.[4] Karhapään toiminta oli aktiivisimmillaan ensimmäisen maailmansodan alkamisen jälkeen vuodesta 1914 lähtien. Samalla vihamiesten määrä kuitenkin lisääntyi, ja hänet leimattiin tsaarivallan kätyriksi ja jopa Venäjän salaisen poliisin vakoojaksi.[3]

title: Johannes Karhapää

text: Suomen itsenäistymisen jälkeen Sonkajanrannan koulu otettiin kunnan haltuun. Rakennus paloi 1950-luvulla, jolloin tuhoutui paljon Karhapäälle kuulunutta esineistöä. Sonkajanrannan Profeetta Hannan kirkko sen sijaan on edelleen yksi Joensuun ortodoksisen seurakunnan pyhäköistä.[4]

title: Johannes Karhapää

text: Vuonna 2008 valmistui Karhapäästä kertova Mikko Keinosen ohjaama dokumenttielokuva Oikeauskoisen nousu ja tuho,[9] jonka Yle esitti samana keväänä.[10] Samana vuonna piti myös ilmestyä Liisa Pajukaarteen kirjoittama Karhapään elämäkerta, mutta teosta ei lopulta julkaistu.[11]

title: Johannes Karhapää

text: Karhapäätä oli solvattu ja paneteltu monin tavoin jo vuodesta 1910 alkaen. Tuolloin Kemissä ilmestynyt Perä-Pohjolainen väitti, että Karhapää ja hänen isänsä kannattivat Venäjän Suomen-vastaista politiikkaa ja nimitti heitä ”surkeiksi olennoiksi suomalaisiksi”.[4]

title: Johannes Messenius

text: Johannes Messenius oli ruotsalainen kirjailija, dramaatikko ja historioitsija. Hän syntyi myllärin poikana (nimellä Johannes Jönsson) Ruotsin Södra Frebergassa lähellä Vadstenaa heinäkuussa 1579 (tai 1580). Messenius kuoli 8. marraskuuta 1636 Oulussa. Hänen puolisonsa oli Lucia Grothusen (1607).

title: Johannes Karhapää

text: Vuonna 2018, sata vuotta kuolemansa jälkeen, Karhapää kanonisoitiin ortodoksisen kirkon pyhien joukkoon nimellä Pyhä marttyyri ja tunnustaja Johannes Ilomantsilainen.

title: Johannes Karhapää

text: Lopulta myös ortodoksien keskuudessa alkoi esiintyä vastustusta Karhapäätä kohtaan. Pääsiäisen alla 1917 Ilomantsin ortodoksisen väestön kokous tuomitsi Karhapään ja Sonkajanrannan koulun toiminnan epäkansalliseksi sorroksi, johon sekoittui uskonto. Kokouksessa vaadittiin Karhapään erottamista luottamustehtävistä ja kirkkoneuvoston jäsenyydestä. Syksyllä 1917 hän menetti myös arkkipiispa Serafimin tuen, ja hänet erotettiin opettajan virastaan.[4]

title: Johannes Karhapää

text: Maaliskuussa 1918 Karhapää ja hänen veljensä Jaakko määrättiin valkoisen armeijan kutsuntoihin Tuupovaaran kansakoululle. Siellä heidät pidätettiin ilmiannon perusteella. Raskauttavaa oli muun muassa Karhapään takin taskusta löytynyt, kouluopetukseen tarkoitettu matkaikoni. Karhapään sallittiin käydä kotonaan hyvästelemässä kotiväkensä, mutta sitten häntä lähdettiin kuljettamaan Joensuuhun, aseen piippu niskassa. Eräässä lähitalossa käydessä Karhapää totesi talon emännälle elinpäiviensä olevan luetut. Joensuussa Karhapää ja hänen veljensä suljettiin kaupungintalon kellariin muiden vankien joukkoon.[4]

title: Johannes Karhapää

text: Herjaavat puheet ja kirjoitukset jatkuivat vielä kuoleman jälkeenkin, ja myös Karhapään hautakivi heitettiin kahdesti järveen. Lopulta se valettiin sementtijalustaan.[4]

title: Johannes Karhapää

text: Vuonna 1958 Karhapään veljen Jaakon luo tuli vanha mies, sarkatakkiin pukeutunut. Hän kertoi olleensa yksi ampujista. Vanhan ja sairaan miehen omatunto soimasi häntä teostaan. Jaakko Karhapää keskusteli miehen kanssa ja salli hänen yöpyä luonaan.[4]

title: Raudun taistelu

text: Valkoiset syyllistyivät Raudussa muiden Karjalan paikkakuntien tapaan myös etniseen puhdistukseen, kun kolmetoista Palkealan ortodoksisen seurakunnan siviiliä teloitettiin. He olivat Raudun venäläistaustaisia asukkaita, mutta eivät kuitenkaan kuuluneet punaisten tukijoihin. Yhteensä 169 Raudussa vangittua venäläistä, puolalaisia tai muuta kansallisuutta edustanutta puolestaan kuljetettiin Joensuun vankileirille. Heistä 99 teloitettiin 14. huhtikuuta Siilaisten kaupunginosassa. Punaisten puolella taistelleiden lisäksi joukossa oli myös siviilejä. Joidenkin tietojen mukaan samassa yhteydessä ammuttiin myös suomalainen ortodoksiaktivisti Johannes Karhapää.

title: Johannes Karhapää

text: Myös Karhapää huolestui kotiseudulleen leviävästä luterilaisesta lähetystyöstä ja lähestyi vuonna 1906 arkkipiispa Sergeitä kirjeellä. Hän pyysi tältä apua ortodoksisuuden vahvistamiseen ja muun muassa toivoi Sonkajanrantaan omaa ortodoksista kansakoulua.[3] Karhapään toiminnan tuloksena Sonkajanrantaan perustettiin Oikeauskoiskirkollinen seura, joka toimi Pyhien Sergein ja Hermanin Veljeskunnan alaosastona. Arkkipiispa antoi hänelle siunauksensa perustaa ortodoksisen kirkkokoulun yhteistyössä vuonna 1907 perustetun Karjalan Veljeskunnan kanssa. Seuraavana vuonna Sonkajanrantaan rakennettiin veljeskunnan tuella vuonna 1908 ortodoksinen koulu ja koulutalo, jossa opetuskielenä oli suomi. Se laajeni vuoteen 1911 mennessä neljäluokkaiseksi. Köyhillä ja kauempaa saapuvilla oppilailla oli mahdollisuus asua ja ruokailla koululla, ja siellä järjestettiin opetus-, valistus- ja juhlatilaisuuksia myös aikuisväestölle.[4]

title: Johannes Karhapää

text: Sonkajanrannan koulun tilanne vaikeutui, kun sitä tukenut apulaispiispa Kiprian kuoli ja Karjalan veljeskunnan työ lamaantui. Seuraavana vuonna kuitenkin pietarilainen kauppias Nesterov lahjoitti 10000 ruplaa koulun tarpeita varten ja kirkon rakentamiseksi samaan yhteyteen. Kirkko vihittiin syksyllä 1915 ja pyhitettiin profeetta Hannan muistolle. Kirkon piirustukset laati Valamon luostarin munkki Gennadi.[4] Se ei kuitenkaan ollut alueella toimineen Ilomantsin ortodoksisen seurakunnan, vaan nimenomaan Karjalan veljeskunnan kirkko.[3]

title: Johannes Karhapää

text: Suomen sotasurmat -tietokantaan Karhapään kuolinpäiväksi on merkitty 7. maaliskuuta.[2] Joidenkin tietojen mukaan hänet olisi kuitenkin teloitettu kolme viikkoa myöhemmin pääsiäisenä,[5] ja joidenkin taas vasta 14. huhtikuuta yhdessä 99 Raudun taistelun jälkeen vangitun venäläisen kanssa.[6]

title: Joensuun teloitukset

text: Joidenkin lähteiden mukaan samassa yhteydessä olisi teloitettu myös suomalaisuusaatteen kannattajien vihaama ortodoksinen uskonnonopettaja Johannes Karhapää, mutta todennäköisesti hänet ammuttiin jo maaliskuussa.[5] Teloitukselta välttyneitä venäläisiä säilytettiin Joensuussa toukokuun loppuun saakka, jonka jälkeen heidät siirrettiin Helsinkiin Suomenlinnan vankileirille. Vienankarjalainen Sergejev vapautettiin jo aikaisemmin ja päästettiin sukulaistensa luokse Äänekoskelle.[1]

title: Johannes Karhapää

text: Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen Karhapään panettelu kiihtyi entisestään. Pohjois-Karjalan kansallismielisissä lehdissä, muun muassa Karjalan Sanomissa, häntä kutsuttiin muun muassa ”erääksi Pohjois-Karjalan pimeistä voimista”,[3] ja myös hänen herätys- ja lähetysmatkoja sekä hänelle myönnettyjä huomionosoituksia pilkattiin. Hänen väitettiin kylväneen vihaa ja erimielisyyttä Karjalan väestöön, joka ei väitteiden mukaan ollut selvillä uskonnostaan ja kansallisuudestaan. Lisäksi häntä nimiteltiin venäläistämistyön tiukaksi ja häikäilemättömäksi edistäjäksi, joka väitteiden mukaan tahtoi johtaa suomalaiset Venäjän alaisuuteen. Hänen väitettiin myös pitäneen itseään marttyyrina, herättäneen pelkoa paikallisessa väestössä, pilkkaavan uskoa ja pyhiä asioita ja petkuttavan yksinkertaisia ihmisiä. Myös hänen isäänsä ja veljeään syyteltiin samalla tavoin. Karhapää kuitenkin itse vaikeni eikä vastannut syytöksiin tai herjauksiin.[4] Kirkkohistorian professori Kauko Pirisen mukaan arvostelu oli kuitenkin kohtuutonta, sillä Karhapään toimintaa ohjasi vain hänen syvä uskonnollinen vakaumuksensa.[3]

title: Johannes Karhapää

text: Karhapää syntyi Ilomantsin Sonkajanrannan kylässä Nissisen tilalla.[3] Hänen vanhempansa olivat Vasili ja Anastasia Karhapää. Hänellä oli nuorempi veli Jaakko sekä kaksi velipuolta, Feodor ja Ilja. Hän avioitui Katri Timolan kanssa ja sai kaksi poikaa, Sergein, joka kuoli alle vuoden ikäisenä, sekä Aleksin. Vaimo kuitenkin kuoli vuonna 1910, ja Johannes avioitui toistamiseen, nyt Anna Ivanintytär Palviaisen kanssa.[4]

title: Suomen sisällissodan aikajana

text: – Valkoiset teloittavat Johannes Karhapään Joensuussa.

title: Matti Lonkainen

text: Lonkaisen puoliso oli Helena Karhapää, jonka kanssa hän avioitui 1906.

title: Johannes Karhapää

text: Maalis-huhtikuun vaihteessa 1918 Karhapää kuljetettiin Joensuun Siilaisten kaupunginosaan, missä hänet teloitettiin. Teloituksia suoritettiin tuolloin sattumanvaraisesti, usein viinan voimalla ja ilman oikeudenkäyntiä. Sotilaspiiri ei monestikaan kyennyt hillitsemään teloitushaluja. Karhapää ja muut teloitettavat komennettiin riviin, ja viisi teloittajaa ampuivat yhteislaukauksen. Kerrotaan, että Karhapää ei kuollut heti, vaan jouduttiin ampumaan uusi yhteislaukaus. Kuolinpäiväksi on hautakivessä merkitty elokuun 8. päivä.[4]

title: Johannes Karhapää

text: Karhapää omaksui jo lapsena vahvan ortodoksisen uskon ja oli mukana Pyhäin Sergein ja Hermanin veljeskunnan paikallisen nuorisoyhdistyksen toiminnassa. Vuonna 1889 voimaan tulleen eriuskolaislain myötä Sortavalan Evankelinen Seura oli vuosisadan vaihteessa aloittanut Karjalassa kiivaan luterilaistamiskampanjan, jonka vastavoimaksi perustettiin Aunuksessa vuonna 1907 Karjalan veljeskunta. Sen alkuperäisenä tarkoituksena oli tehdä voimakasta sisälähetystyötä, mutta kenraalikuvernööri F. A. Seynin hallintokaudella 1909–1917 Karjalan veljeskunta valjastettiin myös venäläistämisen asialle.[3]


query: Milloin Suomessa oli myöhäisrautakausi?

title: Suomen esihistoria

text: Varhaisrautakausi (500 eaa. – 400 jaa.), joka sisältää esiroomalaisen rautakauden (n. 500 eaa. − 50 jaa.), vanhemman- (50 – 200 jaa.) ja nuoremman roomalaisen rautakauden (200 − 400 jaa.)[5][3][6] Keskirautakausi (400 – 800 jaa.), joka sisältää kansainvaellusajan (400 − 550 jaa.) ja merovingiajan (550 − 800 jaa.)[5][3][6] Myöhäisrautakausi (800 – 1250[7]/1300 jaa.), joka sisältää viikinkiajan (800 − 1050 jaa.) ja ristiretkiajan (1050 − 1300 jaa.)[5][3][6]

title: Milo (nimi)

text: Milo on miehen etunimi, alkujaan keskieurooppalainen lyhentymä slaavilaisesta hallitsijanimestä Miroslav, joka esiintyy myös muodossa "Miloslav". Toisaalta Milo saattaa myös olla muunnos nimestä Camillo tai Emil.

title: Luettelo Suomen avokanavista

text: Rajanveto siitä, milloin ihmisen muokkaama väylä on kanava ja milloin ei, on horjuva. Valtaosaa sisävesireittien kapeikoista on historian saatossa perattu ja ruopattu kulkukelpoisiksi. Luettelossa on sellaiset kanaviksi eri lähteissä luokitellut väylät, joilla on jonkinlainen veneilymerkitys. Siten esimerkiksi puhtaita uittokanavia, vain kanootilla kuljettavia väyliä ja umpeenkasvaneita väyliä luettelossa ei ole.

title: Väinö Tanner

text: Tästä huolimatta Tanner ei kuitenkaan kokonaan menettänyt huumorintajuaan. Kun muuan SDP:n puoluetoimitsija kävi erään asian vuoksi tapaamassa Tanneria vankilassa ja kysyi, milloin voisi tulla jälleen käymään, Tanner vastasi: "Milloin vain. Kyllä täällä kotona ollaan." Helmikuussa 1948 Tanneria kuultiin todistajana jatkosodan aikaista Valpon päällikköä Arno Anthonia vastaan käydyssä, Suomesta Saksaan luovutettuja juutalaispakolaisia koskeneessa oikeusjutussa Turun hovioikeudessa, minkä vuoksi hänet kuljetettiin poliisisaattueessa Turkuun ja takaisin vankilaan Helsinkiin.

title: Johannes Messenius

text: Käsitystä suomalaisista yhtenäisenä kansana ei ollut. Messenius puhui Suomen alueella asuneista eri heimoista, kuten vandaaleista, amatsoneista, venedeistä, venneistä, skridefinneistä, finneistä, suomalaisista ja karjalaisista. Myös käsitys Suomen alueesta oli hämärä. 1400–1600-lukujen kartoissa Suomi esitettiin milloin kapeaksi kannakseksi tai suipoksi niemeksi, milloin saareksi.

title: Rautakausi

text: Varhaisrautakausi vuodet 500 eaa. – 375/400 jaa. Esiroomalainen aika (500 eaa. – 0/50 jaa.) Vanhempi roomalaisaika (0/50 – 150/200) Nuorempi roomalaisaika (150/200 – 375/400) Keskirautakausi vuodet 375/400 – 800/825 Kansainvaellusaika (375/400 – 550/600 ) Merovingiaika (550/600 – 800/825 ) Myöhäisrautakausi vuodet 800/825 – 1200/1300 Länsi-Suomen viikinkiaika (800/825 – 1025/1050/1075) Karjalan viikinkiaika (800/825-1050/1100) Länsi-Suomen ristiretkiaika (1025/1050/1075 – 1150/1200) Savo-Karjalan ristiretkiaika (1050/1100-1300)

title: Pirullista peliä

text: Milo alkaa tehdä lähtöä, mutta nöyryyttää Andrew’ta vielä kertomalla erilaisia salaisuuksia Andrew’n naissuhteista. Andrew uhkaa Miloa aseella, mutta Milo sanoo arvanneensa tämän ja kutsuneen sittenkin poliisit paikalle. Andrew ei usko enää mitään ja ampuu Miloa. Poliisien tullessa hän ei mene avaamaan. Kuolinhetkellään Milo pyytää Andrew’ta vakuuttamaan poliisille että kyse oli vain pirullisesta pelistä.

title: Z

text: Z-kirjaimella on useita vaihtoehtoisia muotoja käsin kirjoitettaessa. Suomalaisessa kouluopetuksessa se on opetettu milloin poikkiviivallisena (Ƶ), milloin ilman (Z). Myös Ʒ-kirjainta muistuttava muoto on ollut käytössä. Kaikki muodot ovat saman kirjaimen vaihtoehtoisia ulkoasuja eikä niillä ole suomen kielessä merkityseroa. Sen sijaan muissa kielissä ja foneettisessa kirjoituksessa ero voidaan tehdä.

title: Cicero

text: Palattuaan Cicero pyrki saamaan takaisin omaisuutensa ja asemansa. Senaatti myönsi hänelle korvauksen tuhotusta omaisuudesta. Clodius piti kuitenkin huolta siitä, että Cicerolla riitti tekemistä. Hän hyökkäsi joukkioineen Ciceron taloa rakentaneiden työmiesten kimppuun, pahoinpiteli Ciceron kadulla ja poltti Ciceron veljen talon.[5] Cicero tuki nyt populisti Miloa, jota hän käytti Clodiusta vastaan. Kaupungin tilanne oli rauhaton ja ruoastakin oli pulaa. Milon mies tappoi lopulta Clodiuksen tammikuussa 52 eaa, kun Milon ja Clodiuksen joukkiot olivat kohdanneet Via Appialla. Cicero puolusti oikeudessa Miloa, joka oli syytettynä Clodiuksen sukulaisten murhista, mutta hävisi jutun. Puolustuspuhetta Pro Milone on tästä huolimatta pidetty merkittävänä. Cicero esitti, että Milolla ei ollut syytä tappaa Clodiusta.

title: Titus Annius Milo

text: Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

title: Pirullista peliä

text: Milo kertoo, että nyt alkaa uusi peli. Hän kertoo käyneensä juuri kuristamassa kuoliaaksi Andrewn rakastajattaren Tean ja sijoittaneensa kartanoon erilaisia todisteita, jotka osoittaisivat Andrew’n syylliseksi. Andrew soittaa Tealle, ja tämän puhelimeen vastaava itkevä huonetoveri Joyce vahvistaa Tean kuolleen. Andrew alkaa paniikissa etsiä Milon lavastamia todisteita kartanosta tämän arvoituksellisten vihjeiden perusteella. Andrew löytää niistä viimeisen juuri kun Milo sanoo poliisiauton saapuvan kartanon pihaan. Milo menee ovelle ja juttelee pitkään poliisien kanssa. Lopulta hän on päästävinään poliisit sisään, mutta silloin paljastuu ettei mitään poliiseja ole. Milo paljastaa että hän valehteli Joycen avustamana Tean kuolemasta ja onnistui näin petkuttamaan Andrew’ta jo toistamiseen.

title: Keski-Pohjanmaan maakunta

text: Myöhäisrautakausi eli merovingiaika, viikinkiaika ja ristiretkiaika ovat Keski-Pohjanmaalla hämärän peitossa. Irtolöytöjä, kuten koruja, aseita ja työkaluja, on löytynyt kuitenkin myöhäisrautakauden ajalta.

title: Q

text: Pienellä q-kirjaimella on useita vaihtoehtoisia muotoja käsin kirjoitettaessa. Suomalaisessa kouluopetuksessa sen pystyviiva on merkitty milloin suoralla viivalla, milloin lenkillä, milloin taas poikkiviivan kanssa.

title: Nuoruus

text: Nuoruus on ihmisen ikäkausi lapsuuden ja aikuisuuden välillä. Joskus nuoruuden katsotaan alkavan jo murrosiän alussa, joskus vasta sen päättyessä. Suomalaisen Lääkäriseura Duodecimin konsensuslausuman mukaan nuoruusikä ajoitetaan yleisesti ikävuosiin 13–22. Murrosikäisiä on sanottu myös "varhaisnuoriksi". Nuoruuden loppu on sijoitettu milloin 21:n, milloin 24:n vuoden ikään. YK määrittelee nuoriksi kaikki 15–24-vuotiaat ja Suomen nuorisolain mukaan nuoria ovat kaikki alle 29-vuotiaat. Noin 20–35-vuotiaita kutsutaan joskus "nuoriksi aikuisiksi".

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Eletään loppuvuotta 1914. Milo James Thatch (Pete Lattu) on nuori kielitieteilijä sekä kartanpiirtäjä, joka työskentelee Smithsonian-instituutin pannuhuoneessa. Milo tahtoo kovasti seurata kuolleen isoisänsä Thaddeus Thatchin jalanjäljissä ja löytää Suojelijan Eepokseksi kutsutun kirjan, jolla löytäisi myyttisen, mereen uponneen Atlantiksen kaupungin. Instituutin johtokunta ei kuitenkaan suostu uskomaan Miloa, että Atlantis on joskus ollut olemassa. Myöhemmin Milon isoisän ystävä, miljonääri Preston B. Whitmore (Seppo Mäki), ottaa yhteyttä Miloon ja ojentaa tälle Suojelijan Eepoksen, jonka Milon isoisä oli ehtinyt löytää ennen kuolemaansa. Whitmore paljastaa, että hän on kerännyt kokoon suuren tutkimusryhmän sekä erilaisia varusteita Atlantiksen löytämistä varten, ja tarjoaa Milolle mahdollisuutta johtaa ryhmä Atlantikselle Eepoksen avulla. Milo suostuu tarjoukseen.

title: Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

text: Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia.

title: Pirullista peliä

text: Andrew Wyke (Olivier) on menestyvä ja ikääntyvä rikoskirjailija, jonka suuri kartano on täynnä erilaisia yllättäviä mekanismeja, liikkuvia nukkeja ja pelivälineitä. Hän on kutsunut vaimonsa rakastajan, italialaissukuisen kampaamonomistaja Milo Tindlen (Caine) luokseen. Andrew kertoo kyllästyneensä vaimoonsa ja pyytää Miloa huolehtimaan tästä. Suunnitelman rahoittamiseksi ja kalliista maustaan tunnetun vaimon elättämiseksi Andrew ehdottaa, että Milo varastaisi hänen korujaan kartanosta, myisi ne ulkomailla ja Andrew saisi puolestaan korvauksen vakuutusyhtiöltä. Milo epäröi mutta lopulta suostuu ja joutuu houkutelluksi monimutkaiseen peliin, jonka tarkoitukseksi hän aluksi luulee ryöstön harjoittelun. Kun kassakaappi on avattu, Andrew uhkaakin Miloa aseella ja kertoo ampuvansa tämän lavastettuaan hänet pelin avulla varkaaksi. Andrew näyttää ampuvan Miloa päähän.

title: Karjala

text: Karjala on laaja käsite, ja eri yhteyksissä nimellä saatetaan tarkoittaa milloin laajempaa, milloin suppeampaa aluetta. Suomen nykymaakunnista Karjalaan luetaan yleensä Etelä-Karjala ja Pohjois-Karjala. Nämä alueet pääosin muodostavat Suomelle jääneen osan Karjalan historiallisesta maakunnasta, josta suuren osan Suomi kuitenkin joutui luovuttamaan Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa vuonna 1940. Luovutettuihin alueisiin kuului Karjalankannas lukuun ottamatta kaakkoisinta, Neuvostoliitolle ennestäänkin kuulunutta osaa, Viipuri ja Viipurinlahden länsi- ja lounaispuolinen alue aina Suomen nykyiseen rajaan saakka sekä Laatokan Karjala.[1][2] Historiallisesti Pohjois-Karjalaan on tosin katsottu kuuluvaksi myös Rautavaaran ja Kaavin kunnat sekä entisen Säyneisen kunnan alue, jotka nykyisin luetaan Pohjois-Savoon.[3] Säyneisen kunta oli osa entistä Juankosken kaupunkia.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Erkki Kivijärvi

text: Kivijärvi tunnettiin myös pakinoitsijana. Helsingin Sanomien maanantaikirjeissä hän esitteli kepeän henkevään tyyliinsä milloin kirjallisuuden klassikoita, milloin Ruotsin elinkeinoelämää. Suomen Kuvalehteen hän kirjoitti taas nimimerkillä Bagheera ja neuvoi "Saako? Sopiiko?" -palstallaan tapakulttuurin taitoja: minkälainen kravatti piti missäkin puvussa olla ja mitä viinejä milloinkin tuli juoda.

title: Suomen sotahistoria

text: Esihistorian vuosituhansien aikana Suomenkin alueella lienee nähty suuri määrä aseellisia yhteenottoja, mutta niistä voivat kertoa enintään satunnaiset arkeologiset löydöt. Kivikautisten metsästäjä-kalastajakulttuurien elämäntapaa on usein pidetty suhteellisen rauhanomaisena, joskin tätä käsitystä on viime aikoina kyseenalaistettu. Nuorakeraamisen kulttuurin saapumista Etelä-Suomeen vuoden 3200 eaa. tienoilla on joskus arveltu väkivaltaiseksi prosessiksi. Pronssi- ja rautakauden, varsinkin merovingiajan, löytöihin sisältyy paljon aseita. On tosin epäselvää, milloin niitä on käytetty sotimiseen, milloin paikallisempaan väkivaltaan ja milloin lähinnä sosiaalisen aseman ilmaisemiseen.

title: Elmer Diktonius

text: Diktoniuksen tunnetuimpia teoksia on "Janne Kubik" (1932; tekijän itsensä suomentamana "Janne Kuutio"). Alaotsikon "Ett trädsnitt i ord" (suom. "Puupiirros sanoin") mukaan teos kertoo kuvamaisin katkelmin Jannesta, joka kulkee historian pyörteissä milloin punakaartilaisena, milloin tukkijätkänä, milloin pirtutrokarina. Tässä suhteessa hänessä voi nähdä yhtäläisyyksiä F. E. Sillanpään "Hurskaan kurjuuden" Toivolan Juhaan, joka myös ajautuu olosuhteiden uhrina punakaartiin. "Janne Kubik" nosti esiin Suomen sisällissodan punaisen päähenkilön kautta, joskin Janne hahmona on kaikkea muuta kuin ihanteellinen kuva punakaartilaisesta. Samoin Jannen myöhempi elämä puukkosankarina ("Suomalainen tango"), lapualaiskyyditsijänä ("Monologi muilutusautossa") saati loppu lakonrikkurina satamassa ("Lastiluukku") ovat kaikkea muuta kuin hyvän miehen elämää; tosin Jannen viimeiset ajatukset hänen pudotessaan kuolemaansa kohdistuivat kaipaavina punakaartilaisystävä Järviseen ja ”Suomalaisen tangon” aikakauden rakastettuun Elinaan. Kirjailija itse kutsuu teostaan ”rumimmaksi ja rakkaimmaksi työkseen”.

title: Milo (nimi)

text: Suomessa nimi Milo on tullut käyttöön vasta 1900-luvun loppupuolella, ja alkanut yleistyä vasta 2000-luvulla. Syyskuuhun 2016 mennessä se on annettu noin 1120 henkilölle. Vuodesta 2015 lähtien Milon nimipäivä on suomenkielisen ja vuodesta 2020 lähtien myös ruotsinkielisen kalenterin mukaan 7. syyskuuta.

title: Suomen esihistoria

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Blomstedt, Yrjö ym. (toim.)| title = Suomen historia. 1, Kivikausi, pronssikausi ja rautakauden alku, keski- ja myöhäisrautakausi| location = Espoo| publisher = Weilin + Göös| year = 1984| isbn = 951-35-2490-6}} Edgren, Torsten: Den förhistoriska tiden. Teoksessa Finlands historia 1, Espoo 1992. (in Swedish) Halinen, Petri & Anttonen, Veikko & Hiekkanen, Markus: Myyttien maailmasta lännen kirkon piiriin. Teoksessa Citation error, replace with{{cite book| title = Suomen kulttuurihistoria. 1, Taivas ja maa| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2002| isbn = 951-31-1842-8}} Siiriäinen, Ari: Esihistoria. Teoksessa Citation error, replace with{{cite book| author = Zetterberg, Seppo (toim.)| title = Suomen historian pikkujättiläinen| location = Helsinki| publisher = WSOY| year = 2003| version = Uudistettu laitos| isbn = 951-0-27365-1}}

title: Merovingiaika

text: Cleve, Nils: Skelettgravfälten på Kjuloholm i Kjulo: Den yngre folkvandringstiden (1943) Formisto, Tarja: An Osteological Analysis of Human and Animal Bones from Levänluhta (1993) Hackman, Alfred: Das Brandgräberfeld von Pukkila in Isokyrö (1938) Lehtosalo-Hilander, Pirkko-Liisa: Keski- ja myöhäisrautakausi. Suomen historia 1 (1984) Citation error, replace with{{cite book| author = Lehtosalo-Hilander, Pirkko-Liisa| title = Kalastajista kauppanaisiin: Euran esihistoria| location = Eura| publisher = Euran kunta| year = 2000| id = ISBN 951-96964-1-5}} Citation error, replace with{{cite book| author = Pihlman, Sirkku| title = Kansainvaellus- ja varhaismerovinkiajan aseet Suomessa: Typologia, kronologia ja aseet ryhmästrategioissa| location = Helsinki| publisher = Suomen muinaismuistoyhdistys| year = 1990| version = Väitöskirja, Turun yliopisto. Iskos 10| id = ISBN 951-9056-95-5}} Purhonen, Paula (toim.): Vainionmäki - A Merovingian Period Cemetery in Laitila, Finland (1996) Salmo, Helmer: Die Waffen der Merowingerzeit in Finnland (1938)

title: Atlantis – kadonnut kaupunki

text: Milon ystävät valmistautuvat palaamaan maanpinnalle, kun taas Milo päättää jäädä Atlantikseen Kidan luokse, sillä hän on ehtinyt rakastua prinsessaan. Hän tahtoo myös auttaa atlantislaisia palauttamaan Atlantiksen sen entiseen loistoonsa. Maanpinnalla Milon ystävät harjoittelevat herra Whitmoren johdolla peitetarinaa kokemuksistaan, jotta muut ihmiset luulisivat, etteivät he ikinä Atlantista löytäneetkään. Elokuva päättyy Milon ja Kidan viimeistellessä Kidan isän kuvapatsaan, joka nousee ilmaan muiden ”Atlantiksen sydäntä” kiertävien kivipatsaiden joukkoon kukoistavan kaupungin ylle.

title: Suomettuminen

text: Suomessa suomettumisen ydinaikaa oli Kekkosen hallintokausi. Kekkosen ensimmäisellä presidenttikaudella alkanutta poliittista kehitystä Suomessa on myöhemmin kutsuttu suomettumiseksi. Tavallisesti suomettumisella tarkoitetaan sellaista poliittista kehitystä, jossa pieni demokraattinen maa alistuu suuremman, totalitaarisen naapurivaltion tahtoon. Myös etenkin 1960-luvun alkupuolen Noottikriisi ja 1968–1982 eli jakso Tšekkoslovakian miehittämisen jälkeisestä Brežnevin opin mukaisesta neuvostopolitiikan tarkistuksesta Mauno Koiviston tuloon presidentin sijaiseksi 1981 ja presidentiksi 1982 olivat yhä väkevää suomettumisen aikaa. Esimerkiksi Max Jakobson on pitänyt Suomen sisäpolitiikkaan 1980-luvun alkupuolelle saakka merkittävästi vaikuttaneen ministerineuvos Viktor Vladimirovin paluuta vuonna 1984 Neuvostoliittoon merkkitapauksena suomettumisen ajan vähitellen päättyessä. Mutta vielä 1985 Koivisto pyrki estämään Juho Kusti Paasikiven päiväkirjojen julkaisemisen ja lopullisesti suomettuminen alkuperäisessä merkityksessään päättyi vasta Neuvostoliiton hajoamiseen 1991. Suomalaisesta poliittisesta keskustelusta käsite ei kuitenkaan ole täysin hävinnyt 2000-luvullakaan, ja suomettuneisuuden tai "uussuomettumisen" käsitettä on käytetty milloin puhuttaessa Suomen suhteista Neuvostoliiton seuraajavaltio Venäjään, milloin Euroopan unioniin, milloin Yhdysvaltoihin.

title: Otsonitaso

text: WHO on asettanut eri tilanteisiin rajoituksia sen varalle, milloin liiasta otsonipitoisuudesta voi olla haittaa terveydelle ja milloin siitä on tiedotettava. Euroopan unionin uusin direktiivi asiasta on vuodelta 2003. Yhdysvalloilla on omat raja-arvonsa. Suomessa otsonia mitataan jatkuvasti yhdeksällä paikkakunnalla.

title: Il trionfo di Ercole

text: Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.

title: Suomen mesoliittinen kausi

text: Arkeologit ja kielitieteilijät ovat pitkään keskustelleet kysymyksestä, milloin Suomen alueella puhuttiin suomea tai edes suomalais-ugrilaista kieltä. Toiset sijoittavat ensimmäiset suomalais-ugrilaiset puhujat Suomen alueelle jo kampakeraamisella ajalla, mutta yleensä ehdotukset ovat olleet myöhempiä. Suomen alueella puhuttiin siten mesoliittisella kaudella suomalais-ugrilaisille vieraita kieliä.


query: Milloin André-Marie Ampère kuoli?

title: André-Marie Ampère

text: André-Marie Ampère (22. tammikuuta 1775 Lyon – 10. kesäkuuta 1836 Marseille)[1][2] oli ranskalainen fyysikko ja matemaatikko, jota pidetään yleisesti yhtenä klassisen sähkömagnetismin alan perustajista ja joka tunnetaan Ampèren lain löytäjänä.[3] SI-järjestelmän mukainen sähkövirran yksikkö ampeeri on nimetty hänen mukaansa.

title: Kenttä (fysiikka)

text: Kentän kehitys itsenäisenä käsitteenä alkoi toden teolla 1800-luvulla sähkömagnetismin teorian kehittyessä. Alkuvaiheessa André-Marie Ampère ja Charles Augustin de Coulomb tulivat toimeen Newtonin tyylisillä laeilla, jotka osoittivat sähkövarausten ja sähkövirtojen väliset voimat. Pian tuli kuitenkin luonnollisemmaksi omaksua kenttiin perustuvaa lähestymistapa ja muotoilla nämä lait sähkö- ja magneettikenttien avulla: vuonna 1849 Michael Faraday otti ensimmäisenä käyttöön termin "kenttä" ().[6]

title: James Clerk Maxwell

text: Maxwell omisti suurimman osan työstään sähkölle. Maxwellin tärkein panos oli matemaattinen mallinnus ja laajennus Michael Faradayn, André-Marie Ampèren ja muiden sähkön ja magnetismin töihin sarjaan yhdistettyjä differentiaaliyhtälöitä (alun perin 20 yhtälöä ja 20 muuttujaa, myöhemmin kvaternio- ja vektoripohjaisiin notaatioihin). Yhtälöt tunnetaan nykyään Maxwellin yhtälöinä, ne esitettiin Royal Societylle vuonna 1864. Yhdessä ne kuvaavat sekä sähkömagneettisen kentän käyttäytymistä että vuorovaikutusta aineen kanssa.

title: P. G. T. Beauregard

text: 1841 Beauregard nai entisen Marie Laure Villerén, Jules Villeré-nimisen sokerinviljelijän tyttären Plaquemines Parishista. Marie oli tyttärentytär Jacques Villerélle, Louisianan toiselle kuvernöörille. Pariskunta sai kolme lasta: Renén, Henrin, ja Lauren. Marie kuoli 1850. Kymmenen vuotta myöhemmin leskimies Beauregard nai Caroline Deslonden, André Deslonden tyttären, joka oli sokerinviljelijä St. James Parishista. Caroline oli käly Louisianan senaattori John Slidellille, josta myöhemmin tuli konfederaation diplomaatti.

title: André-Marie Ampère

text: Luokka:Ranskalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1775 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

title: André-Marie Ampère

text: Ampèren tutkimukset osoittivat, että sähkövirta vaikuttaa magneettiseen neulaan sekä kaksi sähkövirtaa vaikuttaa toisiinsa. Kaksi samansuuntaista, virtaa kuljettavaa johdinta vetävät toisiaan puoleensa, jos virrat kulkevat samaan suuntaan, ja hylkivät toisiaan, jos virrat kulkevat eri suuntiin. Hän näytti, että vapaasti pystyakselin ympäri kääntyvä kuparikäämi kääntyy pohjois-etelä -suuntaan kompassineulan tapaan virran kulkiessa läpi. Lisäksi kaksi vastaavaa käämiä vaikuttavat toisiinsa kuten kaksi sauvamagneettia. Tämä johti Ampèren ajattelemaan, että luonnollinen magnetismi johtuu kiertävästä sähkövirrasta magneettisissa kappaleissa. Hän kuvitteli, että jokainen molekyyli magneettista materiaalia sisältää itsensä sisällä pyörivän virran, esittäen näin pientä sähkömagneettia. Kun materiaali ei ole magnetisoitu, yksittäiset molekyylisähkömagneetit ovat suuntautuneet satunnaisesti eri suuntiin, ja nettovaikutus on nolla. Magnetisoiduissa kappaleissa molekyylimagneetit ovat ainakin osittain samansuuntaisia, aiheuttaen magneettisen vetovoiman tai hylkimisvoiman. Nämä näkemykset ovat täysin modernin fysiikan vahvistamat ja ne olivat aikaansa edellä. Ampèren aikalaiset suhtautuivat hänen teoriaansa avoimen skeptisesti. Keskeisin tuloksista tunnetaan Ampèren lakina.[7][9]

title: Klassinen fysiikka

text: Lämpö- ja sähköopin tutkiminen alkoi 1800-luvulla. Sähköopin puolella tunnetuimmat henkilöt ovat James Maxwell, André Ampère ja Michael Faraday. Faraday vaikutti hieman myös kvanttimekaniikan syntymiseen.

title: André-Marie Ampère

text: Elättääkseen perheensä Ampère joutui opettamaan. Aluksi hän antoi yksityisopetusta Lyonissa. 1801 hän jätti perheensä ottaakseen vastaan fysiikan ja kemian oppituolin École Centralessa Bourg-en-Pressessa. Siellä hän kirjoitti 1802 artikkelin "Considérations sur la théorie mathématique du jeu”, joka herätti Jérôme Lalanden ja Jean-Baptiste Delambren huomion. Artikkelissa hän ratkaisee ongelman uhkapelaajan voittotodennäköisyyksistä ja samalla oman uravalintansa päätyen matematiikan pariin. Delambren, Joseph Lagrangen ja muiden avustuksella hän sai töitä Lyonista sekä myöhemmin 1805 École Polytechniquesta Pariisista, jossa hän sai paikan analyysin lehtorina. Hän tutki matematiikkaa, fysiikkaa sekä metafysiikkaa. Hän julkaisi artikkeleja differentiaalilaskennasta, käyristä ja useista muista matematiikan aiheista, kemiasta, valosta ja eläintieteestä.[4][6]

title: Ampeeri

text: Sähkövirran yksikkö on nimetty sähkömagnetismin keksijän André-Marie Ampèren mukaan. Yksikön tunnus kirjoitetaan siksi isolla kirjaimella, mutta yksikön nimi pienellä alkukirjaimella erotukseksi sukunimestä.

title: André-Marie Ampère

text: André-Marie Ampère syntyi Lyonissa 22. tammikuuta 1775.[4] Hänen isänsä Jean-Jacques Ampère oli menestynyt ja koulutettu kauppias. Hänen äitinsä oli Jeanne-Antoinette Desutieres-Sarcey.[5] Lapsuutensa hän vietti Poleymieux-au-Mont-d’Orin kylässä lähellä Lyonia.[6] Hän ei käynyt koulua, vaan hänen isänsä antoi hänen kehittyä oman tahtonsa mukaan. Isän mukaan hänellä ei ollut koskaan muita opettajia itsensä lisäksi. Ampère osoittautui varsin varhaiskypsäksi.[4] Hänen isänsä alkoi opettaa hänelle latinaa, mutta huomattuaan pojan kiinnostuksen matematiikkaan, hankki hänelle alan kirjoja. Niiden tarjoaman tiedon opettelu ei vienyt kauan, joten isä vei hänet Lyonin kirjastoon etsimään Daniel Bernoullin ja Leonhard Eulern kirjoja. Nämä olivat kuitenkin latinankielisiä, joten Ampèren oli palattava latinanopintoihin sekä hankittava esitietoja differentiaali- ja integraalilaskennasta. Muutaman viikon kuluttua hän pystyi aloittamaan kirjojen tutkimisen.[6] Hän opiskeli monipuolisesti mm. Comte de Buffonin luonnonhistoriaa, Racinea ja Voltairea, Clairaut’n algebraa, markiisi de l’Hospitalin oppikirjaa infinitesimaalikalkyylista. 13-vuotiaana hän kirjoitti Lyonin akatemialle julkaisematta jääneen tutkielman kartioleikkauksista ja vuotta myöhemmin opiskeli Jean le Rond d’Alembertin ja Denis Diderot’n Encyclopédien, 28-osaisen aikansa kattavimman tietosanakirjasarjan.[4][7]

title: Sähkön ja elektroniikan historia

text: Vuonna 1820 Hans Christian Ørsted havaitsi, että sähkövirta sai lähellä olevan kompassin neulan kääntymään.[8] Tämä osoitti, että sähköllä ja magnetismilla on läheinen yhteys, ja tästä alkoikin sähkömagnetismin tutkimuksen nopea kehitys. Jo samana vuonna André-Marie Ampère julkaisi sähkövirran aiheuttamaa magneettikenttää koskevat lait. Myöhemmin Michael Faraday keksi sähkömagneettisen induktion eli osoitti, että magneettikentän avulla voidaan myös saada aikaan sähkövirtaa. Tähän ilmiöön perustuukin koko nykyinen sähköenergian tuotanto.

title: Hans Christian Ørsted

text: 1800-luvulla Alessandro Volta keksi galvaaniset paristot, mistä Ørsted innostuikin tutkimaan sähköä ja johtavuutta. Myöhemmin tehdessään tutkimusta vuonna 1813 Berliinissä hän kirjoitti kuuluisan tutkielman sähköisen ja kemiallisen voiman yhteydestä. Tässä tutkielmassa hän toi ensimmäistä kertaa esille idean sähkön ja magnetismin suhteesta. Tuolloin ei siis vielä tiedetty, että liikkuva varaus luo ympärilleen magneettikentän. Kokeellisesti Ørsted huomasi tämän ilmiön vasta vuonna 1820 luennoidessaan opiskelijoille, kun hän havaitsi kompassineulan heilahtavan joutuessaan lähelle platinasta valmistettua sähköjohtoa. Ørstedin havainto sai André-Marie Ampèren luomaan matemaattisen mallin liikkuvien varauksien välisestä magneettisesta voimasta.

title: André-Marie Ampère

text: Koska Ampère oli ensimmäinen, joka formuloi selvästi ajatuksen sähkövirrasta varauksen liikkeenä johdinta pitkin, sähkövirran yksikkö nimettiin 1881 hänen kunniakseen. Yksi ampeeri määritellään virtana, joka kuljettaa 1 coulombin verran varausta sekunnissa johtimen poikkileikkauksen lävitse.[6][9] James Maxwell kutsui Ampèrea kunnianimellä ”sähkön Newton”.[4]

title: Sähkön ja elektroniikan historia

text: kuinka sähkövaraus tuottaa sähkökentän (Gaussin laki sähkökentille, Carl Friedrich Gauss, 1835) kuinka magneettisia monopoleja ei ole olemassa (Gaussin laki magneettikentille, Carl Friedrich Gauss, 1813) kuinka muuttuva magneettikenttä tuottaa sähkökentän (Faradayn induktiolaki, Michael Faraday, 1831) ja kuinka sähkövirta ja muuttuva sähkökenttä tuottavat magneettikentän (Ampèren laki, André-Marie Ampère, 1820; James Clerk Maxwellin lisäys 1864)

title: André-Marie Ampère

text: Mahdollisuus käyttää jatkuvaa sähkövirtaa Voltan patsaiden avulla oli antanut sähkön ja magnetismin tutkimukselle uutta vauhtia.[4] Syyskuun 11. päivänä 1820 Ampère oli tiedeakatemiassa kuulemassa esitelmää, jossa Genevestä palannut akateemikko kertoi tanskalaisen Hans Christian Ørstedin tuloksista. Sähkövirtaa kuljettavan johtimen oli näytetty kääntävän magneettista neulaa niin, että se asettuu suoraan kulmaan virran suunnan suhteen. Ampère aloitti välittömästi lisätutkimukset ja vain viikkoa myöhemmin, 18. päivänä, hän esitteli akatemialle omia tuloksiaan.[6][8]

title: André-Marie Ampère

text: Ampère oli klassinen esimerkki hajamielisestä professorista. Kerrotaan, että luentojensa aikana hän usein niisti nenänsä liitutaulun pyyhkimiseen käytettävään riepuun ja että kerran kävellessään Pariisin kaduilla hän alkoi kirjoittaa liidulla hevoskärryihin ja kun ajuri lähti kulkemaan, Ampère juoksi perässä päättäen saada kaavajohdoksensa valmiiksi. Napoleonin vieraillessa Pariisin akatemiassa Ampère ei tunnistanut häntä ja saatuaan kutsun päivällisille palatsiin Ampère unohti saapua paikalle.[9]

title: André-Marie Ampère

text: , Perisse, Lyon Paris 1802. , Annales de chimie et de physique, 1820, vol. 15, p. 59–75, p. 170–218.

title: André-Marie Ampère

text: Vallankumouksen aikaan 1793 hänen isänsä muutti Lyoniin arvellen olevansa kaupungissa paremmassa turvassa. Valtion vastaisen Lyonin kapinan jälkeen hän kuitenkin päätyi epäsuosioon ja hänet mestattiin. Herkälle 18-vuotiaalle Ampèrelle tämä oli šokki ja hän taantui sekä hänen kiinnostuksensa tieteisiin laantui puoleksitoista vuodeksi. Rousseaun kasviopilliset kirjeet ja Horatiuksen runoteos herättivät hänet kuitenkin tutkimaan kasveja ja klassisia runoilijoita.[6][7] Vuonna 1799 Ampère meni naimisiin Julie Carronin kanssa. Liitosta syntyi poika, Jean-Jacques, josta kasvoi kuulu kielitieteilijä.[6] Julie sairastui ja kuoli 1803 neljä vuotta häiden jälkeen ja myös Ampèren toinen avioliitto vuonna 1806 osoittautui pettymykseksi päättyen jo seuraavana vuonna.[4][7]

title: Imponderabilia

text: Jo 1600-luvulla Francis Bacon oli esittänyt vaihtoehtoisen hypoteesin, jonka mukaan lämpö ei ole erityinen aine vaan aineen pienimpien osien liikettä. Samoin jo Christiaan Huygens oli selittänyt valon aaltoliikkeeksi. Nämä käsitykset tulivat kuitenkin yleisesti hyväksytyksi vasta 1800-luvun alkupuolella. Vuonna 1820 Hans Christian Ørsted havaitsi, että sähkövirta vaikuttaa lähellä oleviin magneetteihin, ja pian tämän jälkeen André Marie Ampère selitti, että myös kestomagneettien magnetismi johtuu aineessa olevista alkeisvirtasilmukoista Paljon myöhemmin sähkövaraus osoittautui erääksi alkeishiukkasten perusominaisuudeksi, mutta makroskooppisessa aineessa esiintyvät sähkövaraukset johtuvat nimenomaan elektronien siirtymisestä kappaleesta toiseen. Elektronit ovat tosin massallisia hiukkasia, mutta niiden massa on vain noin 1/1800 nukleonien massasta.

title: Jodi

text: Jodin löysi ranskalainen Barnard Courtois vuonna 1811 valmistaessaan merilevästä salpietaria (kaliumnitraattia) ruutia varten. Jotta merilevästä saadaan kaliumnitraattia, se tuhkataan ja tuhka pestään vedellä. Ylimääräinen jäte tuhotaan rikkihapolla, jolloin Courtois huomasi, että tuhkasta nousi violettia höyryä. Courtois pystyi kiteyttämään höyryn kylmälle alustalle. Hänellä ei kuitenkaan ollut varaa tutkia löytöä enempää. Courtois antoi näytteen Charles Bernard Desormesille, Nicolas Clémentille, Louis-Joseph Gay-Lussacille ja André-Marie Ampèrelle. Marraskuussa 1813 Desormes ja Clément julkaisivat Courtoisin löydön. Gay-Lussac väitti aineen olevan hapen yhdiste. Ampère antoi näytteen Humphry Davylle, joka totesi sen olevan samankaltaista kuin kloori. Sana jodi tarkoittaa kreikankielellä violettia (). Jodin alkoholiliuosta joditinktuuraa eli jodispriitä käytettiin 1960-luvulle asti desinfiointiaineena.[12][4]

title: André Marie Constant Duméril

text: André Marie Constant Duméril (1. tammikuuta 1774 Amiens Ranska – 14. elokuuta 1860 Pariisi) oli ranskalainen eläintieteilijä.

title: Ampèren laki

text: Ampèren laki on André-Marie Ampèren (1775–1836) havaitsema fysiikan laki. Laki kuvaa sähköjohtimessa kulkevan sähkövirran ja johtimen ympärille muodostuvan magneettikentän matemaattista yhteyttä. Käytännössä, Ampèren lain mukaan, sähkövirta muodostaa kulkiessaan ympärilleen magneettikentän, jonka suunta voidaan määrittää niin sanotun oikean käden säännön mukaan. Muodostuvan magneettikentän suunta riippuu siis sähkövirran suunnasta.

title: André-Marie Ampère

text: Koko elämänsä hän oli kiinnostunut uusista ajatuksista ja puuhaili filosofian, kemian (Avogadro-Ampèren laki 1811), matematiikan, fysiikan ja kasvitieteen parissa. Ampère oli vaatimaton, melankolinen, arka, hajamielinen sekä rehellinen eikä lainkaan mustasukkainen tai saita. Hän kuoli 61-vuotiaana Marseillessa 10. kesäkuuta 1836 työmatkalla.[4]

title: André-Marie Ampère

text: Ampère jatkoi kokeitaan ja julkaisi tuloksensa 1822. Vuonna 1830 hän muotoili ”matemaattisen teoriansa sähködynamiikan ilmiöistä”.[6] Vuonna 1824 hänestä tuli fysiikan professori Collège de Franceen.[4] Hänen työläs toimensa opettajana ja yliopiston ylitarkastajana veivät paljon aikaa, eikä hän kyennyt keskittymään haluamallaan tavalla tutkimustyöhön.[6]

title: André-Marie Ampère

text: Vuonna 1808 Ampère valittiin ylitarkastajaksi Université de Franceen ja seuraavana vuonna matemaattisen analyysin ja mekaniikan professoriksi École Polytechniqueen. Vuonna 1814 hänet valittiin Ranskan tiedeakatemian geometrian osastoon.[4]

title: Paul-Marie Joseph André Guillaume

text: Paul-Marie Joseph André Guillaume (s. 31. lokakuuta 1929 Dunkerque) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Emile-Arsène Blanchet 9. huhtikuuta 1955, ja hänet nimitettiin Saint-Dién hiippakunnan johtoon 29. lokakuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Félix-Albert-Marie Vilnet, jota avustivat Géry-Jacques-Charles Leuliet ja Jean Albert Marie Auguste Bernard.

title: Sadi Carnot

text: Sadi Carnot oli myös matemaatikkona tunnetun kenraali Lazare Carnot'n poika. Hän opiskeli École polytechniquessa yhdessä mm. Claude-Louis Navierin ja Gaspard-Gustave Coriolisin kanssa opettajinaan muiden muassa Joseph Louis Gay-Lussac, Siméon Denis Poisson ja André-Marie Ampère. Suoritettuaan tutkintonsa siellä hän kouluttautui upseeriksi ennen kuin omistautui tieteelliselle uralle.

title: Amedeo Avogadro

text: Tiedeyhteisö ei suonut paljon huomiota Avogadron hypoteesille, eikä sitä aluksi hyväksytty. André-Marie Ampère pääsi eri metodilla samaan lopputulokseen kolme vuotta myöhemmin (teoksessaan "Sur la détermination des proportions dans lesquelles les corps se combinent d'après le nombre et la disposition respective des molécules dont leurs particules intégrantes sont composées"), mutta sama välinpitämätön suhtautuminen koitui hänenkin tutkimustuloksensa osaksi.

title: André-Marie Ampère

text: (in French) (in French)

title: André-Marie Ampère

text: Ampère ehdotti ensimmäisenä, että elektronien pyöriminen atomiydinten ympärillä vastaa sähköistä virtaa. Tämä on tärkeässä osassa Faradayn ilmiössä. Ampère rakensi ensimmäisen galvanometrin, joka mittaa sähkövirran suuruutta, perustuen sähkövirran aiheuttamaan magneettisen neulan poikkeumaan.[9]