query: Kuka oli R. Smg. Argo -aluksen päällikkö vuonna 1940?

title: R.Smg. Argo (1936)

text: Italian liittyessä toiseen maailmansotaan 10. kesäkuuta 1940 alus kuului I sukellusveneosaston 14. laivueeseen, joka oli sijoitettu La Speziaan. Aluksen päällikkönä oli Alberto Crepas. Alus kuului 10.-11. kesäkuuta yhdessä kolmen muuna sukellusveneen, Iride, Sciré ja Diasporo, kanssa suojausosastoon. Alusten välinen etäisyys oli noin 15 merimailia. Laitimmaisena aluksena Argo oli 80 merimailin päässä suunnassa 180 asteen Point Asinaran loistosta. Tehtävän aikana alukselta ei havaittu muita aluksia.[1]

title: R.Smg. Adua

text: R. Smg. Adua oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Adua-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.

title: R.Smg. Archimede (1939)

text: R. Smg. Archimede oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Brin-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.

title: HMS Keith

text: "HMS Keith" purjehti 23. toukokuuta 1940 yhdessä "HMS Whitshedin" kanssa Boulognen satamaan evakuoimaan joukkoja. Satamaan saapuessaan alukset joutuivat ilmahyökkäyksen kohteeksi ja samalla avattiin maista tuli jalkaväen asein ja kranaatinheittimin. "HMS Keithin" päällikkö D. J. R. Simon sai surmansa tulen osuttua komentosillalle. Alukset keskeyttivät tehtävänsä ja ne vetäytyivät satamasta.

title: R.Smg. Argo (1936)

text: Päätöksen seurauksena Argon partiointialueeksi vaihdettiin toukokuussa Gibraltarinsalmen länsipuolinen merialue yhdessä Mocenigon, Venieron, Marconin, Brinin, Velellan ja Emon kanssa. Alus lähti 19. toukokuuta Bordeaux'sta ja saapui partiointialueelleen 25.-29. toukokuuta. BETASOM määräsi aluksen uudelle alueelle Lissabonin edustalle odottamaan Gibraltarilta Britteinsaarille matkaavan saattueen reitille. Aluksen päällikkö Crepas havaitsi 29. toukokuuta saattueen, mutta menetti lähes välittömästi yhteyden. Seuraavana päivänä alus joutui keveiden yksiköiden hyökkäyksen kohteeksi lähellä Cabo São Vicenteä, jolloin se vaurioitui lievästi. Alus sai 7. kesäkuuta käskyn palasta Bordeaux'iin, jonne se saapui 12. kesäkuuta vaurioiduttuaan hyökkäyksessä lähellä Lissabonia 8. kesäkuuta.[1]

title: Speaker (1650)

text: Vuonna 1656 aluksen päälliköksi tuli Richard Stayner ja alus kuului Robert Blaken laivastoon. Se osallistui 9. syyskuuta hyökkäykseen Espanjan kuninkaallisen laivaston kaljuunoita vastaan ja Santa Cruz de Tenerifen taisteluun 20. huhtikuuta 1657. Vuonna 1658 aluksen päällikkönä oli William Whitehorne, joka oli samalla Downsin komentaja. Myöhemmin aluksen päällikkyyden vastaanotti William Goodson ja edelleen Stayner, joka oli ylennetty kontra-amiraaliksi. Vuonna 1659 aluksen päällikkönä oli Esutace Smith ja alus oli Gibraltarin alueella. Aluksen päällikkönä oli vuonna 1660 Robert Clerke.[2]

title: R.Smg. Argo (1936)

text: Alus joutui 4. joulukuuta Sunderland-lentoveneen hyökkäyksen kohteeksi, mutta sukellusveneen onnistui sukeltaa. Seuraavana aamuna alus upotti moottorialus Silverpinen, joka kuului Liverpoolista lähteneeseen saattueesseen OB252. Merenkäynti muuttui 6. joulukuuta myrskyksi, minkä seurauksena alukseen pääsi vettä aiheuttaen mittavia vaurioita. Aluksen päällikkö päätti palata satamaan. Myrskyn edelleen jatkuessa aluksen ensimmäinen upseeri Alessandro de Angelis huuhtoutui mereen 11. joulukuuta eikä löytynyt etsinnöistä huolimatta. Alus saapui 12. joulukuuta Le Verdoniin lähelle Bordeaux'ta.[1]

title: Jarmo R. Lehtinen

text: SMG:n aikana tuotettiin myös julkaisuja, jotka toteutti tytäryhtiö P.S.Systems Oy. Pääosin julkaisuja on kirjoitettu itse tai käännetty muiden SMG ryhmän jäsenten kirjoituksista.

title: HMS Agincourt (D86)

text: Alus tilattiin 10. maaliskuuta 1943 Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnista työnumerolla J4870. Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 12. joulukuuta telakkanumerolla 664 ja alus laskettiin vesille 29. tammikuuta 1945. Aluksen ensimmäinen päällikkö R. G. Swallow vastaanotti aluksensa 16. helmikuuta 1947 ja se valmistui 25. kesäkuuta.

title: R.Smg. Ettore Fieramosca (1929)

text: R. Smg. Ettore Fieramosca oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1929 vesillelaskettu sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.

title: R.Smg. Argo (1936)

text: R. Smg. Argo oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1936 vesillelaskettu Argo-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.

title: James (1634)

text: Alus otettiin palvelukseen vuonna 1635 Lindseyn johtamaan Kanaalin laivueeseen päällikkönään Sir William Monson. Seuraavana vuonna aluksen päällikkönä oli Sir Henry Mervyn sen ollessa edelleen Kanaalin laivueessa, joka oli nyt Northumberlandin johtama. Vuonna 1637 aluksen päällikköinä olivat Walter Stewart ja John Povey sen jatkaessa palvelustaan Northumberlandin alaisuudessa. Aluksen päällikkönä oli vuonna 1639 Richard Fogge, ja se oli seuraavana vuonna amiraali Sir John Penningtonin lippulaivana.

title: R.Smg. Balilla (1927)

text: R. Smg. Balilla oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1927 vesillelaskettu Balilla-luokan sukellusvene.

title: Aurora (1900)

text: "Aurora" kuului 1905 amiraali Zinovi Rožestvenskin komentamaan 2. Tyynenmeren laivueeseen, jonka mukana se osallistui Venäjän-Japanin sotaan. Alus osallistui 14.–15. toukokuuta 1905 Tsushiman taisteluun, jonka alussa aluksen päällikkö kapteeni E. R. Jegorjev haavoittui kuolettavasti. Päällikkyyden vastaanotti laivan korkein upseeri 2. luokan kapteeni Arkadi Konstantinovitš Nebolsin (, 1865–1917), joka itse oli haavoittui myös taistelussa. Taistelussa alukseen tuli 37 reikää ja sillä syttyi useita tulipaloja. Miehistöstä 15 kuoli ja 83 haavoittui. Taistelun lopussa aluksen päällikkö onnistui viemään laivan Manilaan, joka oli Yhdysvaltojen valvonnassa. Kesäkuussa 1905 "Aurora" internoitiin sodan loppuun.

title: R.Smg. Ascianghi

text: R. Smg. Ascianghi oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1937 vesillelaskettu Adua-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.

title: Victory (1620)

text: Alus otettiin palvelukseen 1627 päällikkönään lordi Denbigh ja myöhemmin lordi Harvey sekä Thomas Kettleby. Se osallistui vielä samana vuonna La Rochelleen tehtyyn hyökkäykseen. Vuonna 1636 aluksen päällikkönä oli Walter Stewart, ja se kuului Northumberlandin johtamaan Kanaalin laivastoon. Aluksen päällikkönä oli vuonna 1638 Sir Henry Mervyn, jonka lippulaivana alus oli kontra-amiraali nimityksen jälkeen. Seuraavana vuonna aluksen päällikkönä oli John Mennes ja vuonna 1641 John Povey, joka oli kontra-amiraalina. Seuraavana vuonna aluksen aluksen ollessa Kanaalin laivastossa sen päällikkönä oli John Mennes uudelleen ja hänen jälkeensä Richard Fogge ja edelleen Richard Haddock. Vuonna 1643 aluksen jatkaessa palvelustaan Kanaalissa sen päällikkönä oli Nathaniel Goodland ja seuraavana vuonna Benjamin Crandley. Goodland oli uudelleen aluksen päällikkönä vuonna 1646.

title: R.Smg. Domenico Millelire

text: R. Smg. Domenico Millelire oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1927 vesillelaskettu Balilla-luokan sukellusvene.

title: HMS Vanguard (1787)

text: "HMS Vanguardin" palattua Itämereltä aluksen päällikkö poisti sen palveluksesta 14. joulukuuta 1808. Alus palasi palvelukseen 27. tammikuuta 1809 päällikkönään H. R. Gilyn, joka poisti aluksen palveluksesta 15. marraskuuta 1811 Plymouthissa.

title: R-luokka (hävittäjä)

text: R-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, jotka muodostivat vuoden 1940 hätäohjelman () kahdeksan hävittäjää. Luokan alukset muodostivat aluksi saattuepalveluksessa niin kutsutun 4. Hätälaivueen ().

title: Jarmo R. Lehtinen

text: Tässä tehtävässä Jarmo Lehtinen rakensi Suomen organisaatiota osana kansainvälistä SMG-ryhmää. Tuohon aikaan SMG-ryhmä oli yksi Suomen suurimmista palvelualan konsulttiyrityksistä ja merkittävä myös kansainvälisesti. Lehtinen oli kansainvälisen SMG-ryhmän johtoryhmän jäsen. Suomalaiseen SMG-ryhmään kuului myös tytäryhtiöitä, joista tunnetuimmat olivat tutkimustoimintaan erikoistunut Quality Systems Oy, jossa Lehtinen toimi hallituksen puheenjohtajana ja jonkin aikaan myös toimitusjohtajana. Quality Systemsissä kehitettiin merkittäviä palveluyrityksiin liittyviä tutkimustuotteita, asiakastyytyväisyyden mittausmenetelmä Opal, jonka avulla selvitettiin asiakkaiden tyytyväisyyttä palvelua tarjoavaan yhtiöön.

title: R.Smg. Antonio Sciesa

text: R. Smg. Antonio Sciesa oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1928 vesillelaskettu Balilla-luokan sukellusvene.

title: Swiftsure (1573)

text: Alus otettiin palvelukseen vuonna 1588 päällikkönään Edward Fenner. Seuraavana vuonna aluksen päällikkönä oli Walter Gore. Vuonna 1590 aluksen päällikkönä oli Edward Wilkinson ja se kuului Hawkinsin ja Frobisherin laivastoihin. Alus rakennettiin uudelleen vuonna 1592, minkä jälkeen se palasi palvelukseen vuonna 1596 päällikkönään Sir Robert Crosse. Alus osallistui Cadiziin tehtyyn hyökkäykseen. Vuonna 1597 aluksen päällikkönä oli Sir Gelly Meyrick, jonka alaisuudessa se osallistui Azoreille tehtyyn hyökkäykseen. Vuonna 1599 päällikkönä oli Matthew Bradgate ja alus kuului läntiseen laivueeseen.

title: USS Roe (DD-418)

text: Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Charlestonin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 23. huhtikuuta 1938 ja alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1939 kumminaan Eleanor Roe Hilton. Alus otettiin palvelukseen 5. tammikuuta 1940 ensimmäisenä päällikkönään R. M. Scruggs.

title: R.Smg. Enrico Toti

text: R. Smg. Enrico Toti oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1927 vesillelaskettu Balilla-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.

title: R.Smg. Acciaio

text: R. Smg. Acciaio oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Acciaio-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.

title: R.Smg. Argo (1936)

text: Aluksen päällikkö Crepas havaitsi 1. joulukuuta horisontissa toisen aluksen, jonka oletti olevan toisen italialaisen sukellusveneen. Lähemmäs mentyään aluksen havaittiin olevan hävittäjän. Aluksen laukaisemat torpedot osuivat tuhoten aluksen. Myöhemmin merenpinnalta löytyneet tavarat osoittivat aluksen olleen Kanadan laivaston HMCS Saguenay. Tuhotuksi luultu alus, joka kuului saattueen HG47 suojaukseen, saatiin kuitenkin hinattua pahoin vaurioituneena satamaan 5. joulukuuta.[1]

title: Worcester (1651)

text: Alus otettiin palvelukseen vuonna 1651 päällikkönään Charles Thorowgood. Ensimmäisessä Englannin-Hollannin sodassa alus osallistui 19. toukokuuta 1652 Doverin taisteluun. Vuoden lopulla aluksen päällikkönä oli Anthony Young ja seuraavana vuonna George Dakins. Vuoden 1653 lopulla aluksen päällikkönä oli William Hill, joka oli päällikkönä vuoteen 1654 saakka. Vuonna 1656 aluksen päällikkönä oli Robert Nixon, joka luopui tehtävästä vasta vuonna 1659. Vuonna 1660 Dakins oli jälleen aluksen päällikkönä.

title: R.Smg. Pietro Micca (1935)

text: R. Smg. Pietro Micca oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1935 vesillelaskettu sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.

title: HMS Godetia (M72)

text: Aluksen ainoana päällikkönä oli George Victor Legassick, joka vastaanotti aluksen päällikkyyden 19. toukokuuta 1940.

title: R.Smg. Adua

text: Pian matkalta palattuaan aluksen päälliköksi tuli Luigi Riccardi. Lokakuusta 1940 maaliskuuhun 1941 alus kuului Pulassa toimivaan merisotakouluun, minä aikana aluksen päällikön sijaisena olivat Carlo Todaro ja Mario Resio. Koululta vapauduttuaan alus siirtyi Riccardin johdolla Tarantoon.


query: Milloin valtatie 4 valmistui?

title: Valtatien 4 historia

text: Valtatie 4 syntyi vuoden 1938 tienumerointijärjestelmän tultua käyttöön. Alkuperäinen reitti kulki Helsingistä Petsamoon.

title: M1 (Valko-Venäjä)

text:
Valtatie M1 (, ) on tärkeä Valko-Venäjän läpi poikittain kulkeva, suurelta osaltaan moottoritieksi luokiteltu valtatie. Se yhdistää osaltaan Puolasta saapuvan eurooppatie :n tämän väylän Venäjän Moskovasta saapuvaan osaan. Valtatie M1 valmistui Moskovan olympialaisiin 1980 ja jatkuu M1-numerointuna väylänä myös Venäjän puolella.
M1 alkaa Valko-Venäjän "Kozlovitši"-raja-asemalta, joka on Puolan "Kukuryki"n raja-aseman vastinpari. Raja-asema on tarkoitettu vain rahtiliikenteen käyttöön. Alkuosiltaan valtatie M1 kiertää Brestin pohjoispuolelta ja tässä kohdin kulkee eri reittiä kuin eteläisempi , jonka Terespol-Brest -rajanylityspaikka on kaiken maantieliikenteen käytössä ja jonka reitti kulkee Brestin kaupungin läpi. Pian Brestin itäpuolella nämä kaksi valtatietä yhtyvät. Valtatie M1/E30 muuttuu 4-kaistaiseksi moottoritieksi, joka jatkaa itäkoilliseen kohti Minskiä ja Moskovaa. Suurimmat valtatien varrelle osuvat valkovenäläiset kaupungit (Kobryn, Baranavitšy, Minsk, Orša) ohitetaan muutaman kilometrin etäisyydeltä. Valtatie päättyy raja-asemaan "Redki" Venäjän Smolenskin alueen rajalla.

title: Valtatien 4 historia

text: Kemin keskustan ohittavan moottoriliikennetien pohjoisosa Paattiosta Keminmaahan valmistui vuonna 1976 ja eteläosa Peurasaaresta Paattioon vuonna 1980.[18] Vuonna 2001 tietä jatkettiin moottoritienä Keminmaalta Tornioon. Lyhyt osuus tästä tiestä on valtatietä 4.

title: Yhdystie 8460

text: Alun perin tien osuus seututieltä 847 Jokikylän Varjolaan oli osa seututietä 848. Tuolloin seututie 847 oli numeroitu valtatieksi 4. Kun valtatien 4 uusi moottoriliikennetieosuus Haukiputaan ohitse valmistui, rakennettiin uusi tieyhteys Jokikylästä Annalankankaalle, joka numeroitiin seututieksi 848, ja nykyinen Jokikylä–Martinniemi-osuus numeroitiin maantieksi 846. 1990-luvun puolivälissä tie numeroitiin nykyiseksi yhdystieksi 8460.

title: Kaaro

text: Keskeinen osa kylää on Sorkantie, vanha maantie kaupunkiin, jonka ympärille Kaaron asutus sijoittautuu. Ydinkeskustaan on matkaa 4–5 kilometriä. Vuonna 2012 Kaaron etelärajalle valmistui Pohjoiskehä, joka helpottaa kulkemista sekä kaupungin ranta-alueille että valtatie 8:lle ja valtatie 12:lle.

title: Ketolanperäntie

text: Ennen kuin valtatiehen 4 kuuluva Liminka–Kempele-moottoritie valmistui syksyllä 2003, Ketolanperäntie oli osa seututietä 847.

title: Valtatien 4 historia

text: Viimeisimmät suuret muutokset tien linjaukseen tehtiin 1990-luvun puolivälissä: Kaamasen ja Utsjoen välinen maantie 970 oli uusittu, ja vuonna 1993 valmistui Utsjoen kirkonkylän kohdalle Tenojoen ylittävä, Norjaan johtava Saamen silta. Tämän jälkeen valtatie 4 linjattiin uudelleen kulkemaan Utsjoen kirkonkylän kautta, ja Kaamasen ja Karigasniemen välinen tie muuttui kantatieksi 92. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa Lahden ja Jyväskylän välinen osuus siirrettiin Päijänteen itäpuolelle kulkemaan Heinolan kautta valtatien 5 ja kantatien 59 reittiä. Lahdesta Jämsään kulkeva tie sai numeron 24. Jämsän ja Jyväskylän osuus oli jo aiemmin ollut myös osa valtatietä 9. Samalla valtatie 5 siirtyi alkamaan Heinolasta ja kantatie 59 lakkasi.

title: Korpilahti

text: Korpilahden kautta kulkee valtatie 9, aiemmin myös valtatie 4. Entisellä Korpilahden alueella, Korpilahden-Luhangan maantiellä (nro 610), sijaitsee vuosina 1995–1997 rakennettu Kärkistensalmen silta, joka korvasi lossin. Seututie 610, joka on ainoa Korpilahden länsi- ja itäosan toisiinsa liittävä tieyhteys, jatkuu Luhangan kautta Joutsaan, jossa se yhtyy Päijänteen itäpuoliseen valtatie 4:ään (aiemmin kantatie 59). 1970-luvun lopulla valmistui Korpilahden kautta kulkeva, toistakymmentä vuotta rakenteilla ollut oikorata Jämsänkoskelta Jyväskylään, ja se lyhensi huomattavasti junamatkaa Tampereelta Keski-Suomeen. Rataosalla on Korpilahden alueella Suomen pisin rautatietunneli, noin 4,2 kilometrin pituinen Lahdenvuoren tunneli. Rautatiellä ei ole merkitystä paikallisten liikenneolojen kannalta, koska sillä ei ole henkilöliikennepaikkoja Korpilahden alueella. Korpilahti kuuluu sekä Jyväskylän että Jämsän vaikutusalueeseen; kummankin keskustaan on Korpilahden kirkonkylästä noin 30 kilometriä.[4]

title: Asikkala

text: Lahdesta Asikkalan kautta Padasjoelle kulkeva maantie numeroitiin vuonna 1938 kantatie 58:ksi. Kun tie rakennettiin uudelleen 1960-luvulla, siitä tuli valtatie 4:n osa. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa valtatie 4 siirrettiin kulkemaan Päijänteen itäpuolitse Heinolan kautta ja Lahden ja Jämsän välinen valtatie sai uuden numeron 24. Vuonna 1938 valmistui myös nykyinen Asikkalasta Pulkkilanharjun kautta Sysmään johtava maantie. Harjua pitkin oli kuitenkin jo vanhastaan kulkenut Asikkalan ja Sysmän välinen ratsutie.[4]

title: Valtatien 4 historia

text: Lahti oli pitkään liikenteellinen pullonkaula, kun sekä valtatien 4 että valtatien 5 liikenne kulki keskustan kautta. Tilanne helpottui vuonna 1983, kun Lahden ohittava moottoriliikennetie valmistui. Tietä jatkettiin Vierumäelle vuonna 1988, joskaan tämä osuus ei vielä tuolloin ollut osa valtatietä 4. Järvenpään ja Lahden välinen moottoriliikennetie valmistui kolmessa osassa 1980-luvulla. Ensin valmistui Mäntsälän ohikulkutie, seuraavaksi Mäntsälä–Lahti -osuus vuonna 1985 ja Järvenpää–Mäntsälä 1988. Heinolan ohittava moottoritie Vierumäeltä Lusiin valmistui vaiheittain vuosina 1993–1996. Järvenpään ja Lahden välisen moottoriliikennetien parantaminen moottoritieksi valmistui kahdessa osassa vuosina 1998 ja 1999. Tämä oli ensimmäinen Suomessa elinkaarimallilla toteutettu tiehanke.

title: Jämsä

text: Jämsä–Jyväskylä-maantietä eli vanhaa nelostietä alettiin rakentaa 1861.[33] Valtatie 4 kulki Päijänteen länsipuolta vuoteen 1996, jolloin se siirrettiin järven itäpuolelle. Valtatie Lahdesta Jämsään sai uudeksi numerokseen 24. Valtatie 9 perustettiin vuoden 1938 tienumerointijärjestelmän myötä. Valtatiet 9 ja 24 risteävät Jämsän keskustan lounaispuolella ja ne ovat Jämsän seudulla yksiajorataisia. Valtateiden reitit linjattiin Jämsän osalta nykyisille reiteilleen pääosin 1950- ja 1960-luvuilla. Merkittäviä peruskorjauksia tehtiin vuosina 1989 ja 2003, jolloin rakennettiin muun muassa ohituskaistoja. Maantie Jämsästä Vilppulaan valmistui 1915.[56] Linja-autoliikenne Jyväskylään ja Vilppulan rautatieasemalle aloitettiin vuonna 1924.[57] Kaukolinjat Tampereelta ja Lahdesta Jämsän kautta Jyväskylään alkoivat 1920- ja 1930-lukujen taitteessa, jolloin Jämsän kirkonkylästä muodostui vilkas linja-autoliikenteen solmukohta.[58]

title: Valtatie 7

text: Helsingissä valmistui vuonna 1957 jo 1950 aloitettu Kulosaaren silta ja vuosina 1962-1970 lyhyinä pätkinä Itäväylä, silloinen Itäinen Moottoritie. Valtatiet 6 ja 7 siirrettiin tälle uudelle reitille. Itäväylän asema valtatienä jäi lyhyeksi, kun vuonna 1971 valmistui ensimmäinen osuus Porvoonväylästä Sipoon Itäsalmeen ja vuonna 1972 tie ulottui Sipoon Massbyhyn. Porvoonväylä haarautuu Lahdenväylästä (Valtatie 4) Tattariharjun liittymässä. Porvoonväylä valmistui Porvooseen asti vuonna 1979. Myöhemmin on ensin rakennettu Porvoon ja Koskenkylän osuus moottoriliikennetieksi ja sitten Koskenkylän ja Loviisan välinen osuus moottoriliikennetieksi. Vuonna 1999 Porvoon ja Koskenkylän välinen osuus valmistui moottoritieksi. Entinen valtatie on nykyisin moottoritien rinnakkaistie, seututie 170.

title: Valtatie 3

text: Valtatie 3 katettiin Hämeenlinnan keskustan kohdalla noin 250 metrin matkalla. Hanke alkoi lokakuussa 2011 ja valmistui kesäkuussa 2013. Tunnelin päälle rakennettiin uusi kauppakeskus. Samalla melusuojausta keskustan kohdalla parannetaan. Tunneli varustettiin liikennekameroilla ja sähköisellä opastejärjestelmällä. Ajokaistan yläpuolisia opasteita on yhteensä 4 ja nopeusrajoitus- ja varoitusmerkin yhdistelmiä yhteensä 16.

title: Valtatie 4

text: Valtatie 13 ja Valtatie 4 parannellaan Äänekosken Huutomäen kohdalla eritasoliittymäksi[13], hanke valmistuu syksyllä 2018.

title: Valtatien 4 historia

text: 1950-luvun lopulla valmistui uusi tie Helsingistä Lahteen. Aluksi se oli valtatie 5:n osa, mutta vuonna 1963 myös nelostie linjattiin reitille Helsinki–Lahti–Padasjoki. Silloin kantatie 58 lakkasi ja myös Helsingin ja Tuusulan kautta Hyvinkäälle kulkeva valtatie muuttui maantieksi.

title: Suomi 1960-luvulla

text: Päällystetyn tieverkon määrä lähes kahdeksankertaistui vuosikymmenen aikana. Vuoden 1962 lopulla valmistui Suomen ensimmäinen moottoritie (alkujaan "Tarvontie") valtatielle 1 Helsingin Munkkiniemestä Espoon Gumböleen. Vuosikymmenen aikana valmistui useita lyhyitä moottoritieosuuksia kaupunkien läheisyyteen: valtatien 8 Turku–Raisio-moottoritieosuus valmistui 1963, valtatien 3 Hämeenlinnan ohikulku 1964 ja Tampere–Kulju-osuus 1968, sekä valtatien 4 kokonaan Helsingissä sijainnut Vanhakaupunki–Viikki-osuus 1967.

title: Jyväskylän lentoasema

text: Kaukoliikenteen linja-autoja terminaalin edessä olevalle pysäkille kulkee harvoin ja suurin osa linja-autoliikenteestä kulkee valtatietä 4 pitkin. Lähimmät linja-autopysäkit sijaitsevat noin kilometrin päässä valtatie 4:n ja Lentoasemantien risteyksessä sekä noin neljän kilometrin päässä valtatie 4:n ja Tikkakoskentien risteyksessä. Jyväskylän paikallisliikenteen linjat tulevat Tikkakoskelle mutta eivät jatka lentoasemalle saakka. Tikkakosken keskustasta tai linja-autopysäkeiltä ei ole lentoasemalle kevyenliikenteenväylää ja reitti lentoasemalle kulkisi pitkin valtatie 4:n reunaa, joten käytännössä lähes kaikki lentoaseman henkilöliikenne hoidetaan yksityisautoilla, takseilla tai tilausajolinja-autoilla.

title: Valtatie 23

text: Käsite Järvi-Suomen tie syntyi 1960-luvulla. Jyväskylän ja Hankasalmen välin tie kulki valtatie 9:n linjaa pitkin. Hankasalmelta itään tie uusittiin vanhaa Pieksämäen tietä mukaillen. Jyväskylästä länteen tie tehtiin 1960–1970-luvuilla vanhaa Keuruun ja Petäjäveden tietä parantamalla ja oikomalla. Jyväskylän ja Petäjäveden välinen osuus rakennettiin vuosina 1965–1969. Keuruulta Parkanoon tie rakennettiin kokonaan uudelle linjalle. Jyväskylässä tielle rakennettiin uusi sisääntulo Keltinmäen ja Kypärämäen välistä Myllyjärvelle yhtyen valtatie 4:ään Keljossa. Tien viimeinen osuus valmistui 1978. Aluksi Porin ja Jyväskylän välinen tie oli kantatie 65 ja Hankasalmen ja Joensuun välinen osuus kantatie 70.

title: Kuhmalahti

text: Kuhmalahden liikenteellinen sijainti oli varsin syrjäinen, kunnes kunnan kautta kulkeva seututie 325 Kangasalan Huutijärveltä Kuhmoisiin valmistui 1950-luvun lopulla. Tie yhtyy Huutijärvellä Tampereen ja Lahden väliseen valtatiehen 12 ja Kuhmoisissa Lahden ja Jämsän väliseen valtatiehen 24 (aikaisemmin valtatie 4). Kuhmalahdelta on matkaa Kangasalle 30 kilometriä, Tampereelle 45 kilometriä, Jämsään 75 kilometriä ja Lahteen 100 kilometriä. Lähin rautatieasema on Orivedellä, jonne on matkaa 25 kilometriä.[5]

title: Suutarinkorvan silta

text: Valtatie 4 eli Jäämerentie kulki sillan kautta vuoteen 1967 asti, jolloin Ounasjoen silta valmistui.

title: Haukipudas

text: Valtatie 4 kulkee pääasiassa moottoriliikennetienä Haukiputaan läpi pohjois-eteläsuunnassa. Tie ohittaa Haukiputaan keskustan yli kolmen kilometrin päästä itäpuolelta. Haukiväylä yhdistää keskustan valtatiehen. Nelostien vanha linjaus, joka kulkee Haukiputaan keskustan läpi, on nykyisin seututie 847. Kiiminkijoen ylittävä vanhan nelostien silta valmistui 1954. Siihen asti joki piti ylittää lossilla tai kiertää Asemakylällä sijaitsevan rautatiesillan kautta. Lossista () on muistona paikannimi Värjänranta, joka sijaitsee maantiesillan kupeessa kirkonkylän puolella.

title: Valtatie 9

text: Joensuun kehätien valmistuttua nelikaistaisten osuuksien väliin oli jäämässä vajaan 4 kilometrin pituinen yksiajoratainen osuus. Tieosuus parannettiin moottoritieksi ja Karhunmäkeen rakennettiin uusi eritasoliittymä. Hanke valmistui vuonna 2014.[5][6]

title: Lahti

text: Valtatiet 4 ja 5 kulkivat aikoinaan Lahden keskustan läpi, jolloin se muodostui liikennemäärien kasvaessa pullonkaulaksi. 1980-luvulla rakennettiin keskustan itäpuolitse kiertänyt moottoriliikennetie, ja vanha valtatie muutettiin seututieksi 140. Nelostietä alettiin rakentaa yksityisellä rahoituksella moottoritieksi välillä Järvenpää–Lahti vuonna 1997, ja sellaiseksi se valmistui vuonna 1999. Vuonna 2005 valmistui moottoritieksi myös Lahden ja Heinolan välinen osuus. 1990-luvun lopulla nelostie Lahdesta pohjoiseen siirrettiin kulkemaan Heinolan kautta ja tien vanha reitti Päijänteen länsipuolitse Jämsään numeroitiin valtatieksi 24. Itä-länsi-suunnassa Lahden halki kulkee valtatie 12, josta erkanee Hollolan puolella kantatie 54. Valtatie 12 on rakennettu moottoriliikennetieksi Nastolan Uuteenkylään saakka. Suunnitelmissa on siirtää valtatie 12 kulkemaan Lahden keskustan eteläpuolitse Launeen kautta.

title: Valtatien 4 historia

text: Vuonna 1992 valmistui Jyväskylän eteläpuolelle Pukinniityn ja Pumperin välille 3,9 kilometrin pituinen moottoritie.[10] Nelostien siirryttyä vuonna 1996 Päijänteen itäpuolelle siirtyi se Jyväskylän seudulla kulkemaan Vaajakosken ja Jyväskylän välistä moottoritietä. Pukinniityn ja Pumperin välinen moottoritie, samoin kuin Rantaväylä aivan pohjoisinta osuutta lukuun ottamatta jäivät osaksi valtatietä 9. Samana vuonna valmistui noin 1,6 kilometriä pitkä Rantaväylän pohjoispään nelikaistainen jatke Etu-Palokkaan. Marraskuussa 2005 valmistui viisi kilometriä pitkä moottoritie Etu-Palokasta edelleen Kirriin. Osuuden kustannukset olivat noin 16,2 miljoonaa euroa.[11]

title: Heinola

text: Heinola sijaitsee Helsingistä Lahden ja Jyväskylän kautta Lappiin saakka johtavan valtatien 4 varrella. Tien osuus Helsingistä Heinolaan on rakennettu moottoritieksi, ja se kulkee länsipuolitse kaupungin keskustan ohi Suomen toiseksi pisintä siltaa, Tähtiniemen siltaa pitkin. Moottoritieosuus Lahdesta Heinolaan valmistui loppuvuodesta 2005. Valtatiet 4 ja 5 erkanevat toisistaan Heinolan keskustan pohjoispuolella Lusin tienhaarassa.

title: Moottoritie

text: Järjestyksessä seuraavat moottoritiet valmistuivat vuonna 1963 valtatielle 8 Turusta Raisioon sekä 1964 Hämeenlinnan ohikulku valtatielle 3. 1968 valmistui moottoritieksi Lempääläntie Tampereelta Lempäälän Kuljuun. Pääkaupunkiseudulla Lahdenväylä valmistui ensin vuonna 1967 Vanhastakaupungista Viikkiin, josta sitä jatkettiin Tattariharjuuun 1971 ja Järvenpäähän 1974. Porvoonväylän ensimmäinen osuus valmistui vuonna 1972.

title: Valtatie 6

text: 1960-luvun lopulla valtatie 6 kulki vielä kaikkien sen varrella olevien suurempien kaupunkien keskustojen läpi. Ensimmäisenä valmistui Lappeenrannan ohikulkutie vuonna 1970. Kouvolan kaupungin ohittava moottoriliikennetie valmistui vuonna 1978. Viimeisenä valmistui Joensuun kehätie vuonna 1984.

title: Valtatie 4

text: Lahdenväylää Helsingin Viikin kohdalla. Lahdenväylä Kehä I:n eritasoliittymän kohdalla. Valtatie 4 Heinolan kohdalla, taustalla Tähtiniemen silta. Uuden linjauksen tietöitä Vaajakoskella. Vaajakosken liikenneympyrä Vaajakosken moottoritie Valtatie 4 pohjoisen suuntaan Äänekosken eteläpuolella. Ouluntulli Kempeleen ja Oulun rajalla Limingan Haaransillan ja Iin Räinänperän välisellä moottoritieosuudella. Valtatie 4 Oulun Kontinkankaalla. Valtatie 4 Inarin Ukonjärvellä. Talvinen valtatie 4 Inarissa. Kuvassa Utsjoen keskustassa sijaitseva Saamen silta ja valtatien 4 päätepiste.

title: Oulun liikenne

text: Oulun kautta kulkee yksi Suomen pääväylistä, Helsingistä Utsjoelle johtava valtatie 4, joka on osa eurooppatietä E75 ja Oulun kohdalla myös eurooppatietä E8. Oulusta alkavat Kuusamoon johtava valtatie 20 ja Kajaaniin johtava valtatie 22, ja Turkuun johtava valtatie 8 erkanee valtatie 4:stä Oulun eteläpuolella Limingassa. Seudullisesti ja paikallisesti tärkeitä teitä ovat muun muassa Limingan Haaransillalta Kempeleen, Oulun ja Haukiputaan kautta Iin Räinänperälle johtava seututie 847, joka on osa entistä valtatie 4:ää ja entisen Ylikiimingin kunnan kirkonkylään johtava seututie 833. Poikkimaantie ja Raitotie muodostavat kaupungin sisäisen kehätien.

title: Hyvinkää

text:
Hyvinkään kautta kulki jo satoja vuosia sitten tärkeä maantie Helsingistä Hämeenlinnaan. 1930-luvulla tiestä tuli osa Helsingin ja Jyväskylän välistä valtatie 4:ä. Kun Suomen päätieverkko rakennettiin sotien jälkeen uudelleen, valtatie 3:n uusi linjaus valmistui Hyvinkään keskustan länsipuolelle. Valtatie rakennettiin moottoritieksi 1990-luvulla ja vanha valtatie muutettiin seututie 130:ksi. Vanhan valtatie 4:n reittiä noudattelee myös nykyiseen moottoritiehen Hyvinkään etelärajalla yhtyvä, Tuusulan Hyrylästä tuleva kantatie 45. Hyvinkään eteläosan halki kulkee 1970-luvulla valmistunut valtatie 25. Paikallisliikennettä palvelevat maantiet Hausjärvelle, Jokelaan, Mäntsälään, Nurmijärven Rajamäelle ja Lopen Läyliäisiin.
Hyvinkäällä toimivia linja-autoyrityksiä ovat kaukoliikennettä hoitava Ventoniemi Oy ja lähinnä paikallislinjoja ajava Hyvinkään Liikenne Oy.

title: Magneettimäki

text: Magneettimäen tie on museotie Inarissa, viitisen kilometriä Saariselän matkailukeskuksesta pohjoiseen. Tieosuus otettiin museotieksi vuonna 1992 ja se sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin Jäämerentien historiallisena kohteena yhdessä Saarenputaan sillan kanssa. Museotie on valtatie 4:n vanha linjaus Urupään pohjoisrinteellä. Jäämerentien osuus Rovaniemeltä Ivaloon valmistui vuonna 1913 ja loppuosa Liinahamariin 1930-luvulla. Vuodesta 1938 Jäämerentiestä tuli osa valtatie 4:ää.


query: Kuinka paljon andienflamingo painaa?

title: Andienflamingo

text: Andienflamingo kasvaa 1–1,4 metrin korkuiseksi. Sen siipiväli on 1–1,6 metriä ja paino 1,5–4,1 kiloa.[1] Sen ruumiinmuoto on muiden flamingojen kaltainen. Sen jalat ja kaula ovat pitkät. Pitkä, alaspäin kaartuva nokka on tyvestä keltainen, päästä musta.[2][3] Höyhenys on pääosin vaalean pinkin värinen. Etenkin yläruumis on heleän värinen. Päässä, kaulassa, rinnan yläosassa ja peitinsulissa on viininpunainen sävy. Käsisulissa on mustat laikut, jotka muodostavat kolmion muotoisen kuvion, kun siivet ovat suljettuina. Nuoret linnut ovat harmaita, ja niillä on hyvin juovikas selkäpuoli.[2] Jaloissa on kolme eteenpäin osoittavaa varvasta. Andienflamingo on ainoa flamingo, jolla on keltaiset jalat ja punainen täplä sierainten välissä.[1]

title: Hinta

text: Mikrotaloustieteellisessä analyysissa tutkitaan, kuinka hinnat määräytyvät. Hintojen määräytymisen logiikka on yksinkertainen, mutta taloustieteellisiä menetelmiä tarvitaan sen selvittämiseen kuinka paljon esimerkiksi kysynnän ja tarjonnan muutokset vaikuttavat hintoihin tai kuinka paljon hintojen muutokset vaikuttavat kysyntään ja tarjontaan. Tässä käytetään muun muassa x,y-akselistossa sijaitsevia kysyntä- ja tarjontakäyriä ja erilaisia joustoja.

title: Imetys

text: Vauvan itkuisuus, kuinka usein hän käy rinnalla tai kuinka paljon äiti saa lypsettyä maitoa rinnoista, ei kerro sitä kuinka paljon vauva saa itse imettyä maitoa. Huono imuote heikentää maidon siirtymistä rinnasta vauvaan.

title: Musiikin vaikutukset

text: Mieltymys rytmiin ja melodiaan on ihmisellä lapsesta asti. On kuitenkin vielä epäselvää, kuinka paljon musiikillista kykyä voi lisätä harjoittelulla ja kuinka paljon musikaalisuus on aivojen synnynnäinen ominaisuus. On kuitenkin havaittu, että eri soitinten soittajien välillä on eroja: tutkimuksen mukaan esimerkiksi viulisteille kehittyisi muiden soitinten edustajia tarkempi sävelkorva.

title: Budjetti

text: Suomessa budjettineuvotteluiden yhteydessä jakovaralla tarkoitetaan julkisen talouden liikkumavaraa. Sillä viitataan budjetin osaan, joka ei ole sidottu aikaisemmin sovittuihin tai muutoin pakollisiksi katsottuihin menoihin. Käsitteen jakovara käyttö suomalaisessa talouspoliittisessa keskustelussa yleistyi ennen maaliskuun 2007 eduskuntavaaleja, jolloin julkisuudessa keskusteltiin siitä, kuinka paljon julkisen sektorin menoja olisi vara lisätä ja kuinka paljon veroja keventää.

title: SimPark

text: Budjetista on nähtävissä kaikki puiston tulot ja menot, kuinka paljon rahaa jäi viime vuodelta, sekä kuinka paljon rahaa on käytettävissä. Menotaulukossa on erikseen lajiteltuna kasveihin, eläimiin, ja rakennelmiin käytetyt rahat, ja tulotaulukossa veronpalautus, puiston tulot, ja ekopalkinnot.

title: Interpolaatio

text: Puuttuvien funktion arvojen estimointiin löytyy lukuisia eri interpolointimenetelmiä. Niiden antamat tulokset vaihtelevat, joten tekijän tulisi harkita käytettävän algoritmin ominaisuuksia, jotta tulokset olisivat tarkoituksenmukaiset. Huomiota tulisi kiinnittää ainakin seuraaviin asioihin: Kuinka tarkasti estimaatit seuraavat luonnollista ilmiötä? Kuinka paljon tarvitaan esitietoa? Kuinka työlästä on laskea algoritmin vaatimat välivaiheet? Kuinka sileä on interpoloitu käyrä?

title: Jäätikön massatase

text: Jäätikön massatase kuvaa sitä, kuinka paljon jäätikölle kertyy tai sieltä poistuu jäätä. Se määritellään jäätikön akkumulaation (kuinka paljon jäätä kaikkiaan kertyy) ja ablaation (kuinka paljon sitä poistuu) erotuksena. Massatase voidaan laskea mille tahansa jäätikön pisteelle minä ajanhetkenä hyvänsä, mutta yleensä sillä tarkoitetaan koko jäätikön massan muutosta vuodessa.

title: Andienflamingo

text: Andienflamingot ovat yksiavioisia. Ne pesivät suurissa, jopa tuhansien yksilöiden yhdyskunnissa, joissa voi pesiä myös kaksi muuta Andeilla pesivää flamingolajia. Pienimmissäkin yhdyskunnissa pesii noin 50 paria. Parittelu tapahtuu useimmin sadekaudella, sekä joulu-tammikuussa. Pesä rakennetaan kokonaan mudasta. Flamingot kaapivat nokallaan mutakasoja, jotka ne tasoittavat jaloillaan. Tämän jälkeen ne tekevät kasan päälle suppilomaisen kuopan. Ne kaivavat pesän ympärille myös pienen vallihaudan. Pesät ovat lähellä toisiaan, ja ovat tavallisesti noin 30 sentin korkuisia. Naaras muni pesään yhden seitsemän sentin pituisen vaaleanpinkin munan, joka painaa keskimäärin 113–141 grammaa. Molemmat vanhemmat osallistuvat haudontaan ja poikasten hoitoon. Munien haudonta-aika on 27–31 päivää.[1]

title: Renegades (Agentsin albumi)

text: "”Olen tyytyväinen että saatiin mukaan niin paljon alkuperäisjäseniä. Albumia tehdessä tunnelma studiossa olikin melko nostalginen. Tavoitteena ei ollut kuitenkaan tehdä tribuuttilevyä, vaan muistuttaa tämän levyn kautta kuinka hieno ja tuottelias yhtye The Renegades on ollut, ja kuinka paljon yhteen musiikki on Agentseihin vaikuttanut”" kertoo Esa Pulliainen.

title: David Sklansky

text: Sklansky-dollarit on pokeriterminologiassa käytetty termi, joka on saanut nimensä David Sklanskyn mukaan. ”Sklansky-dollarit” kertovat sen rahamäärän, jonka pelaaja voi odottaa voittavansa pelattavasta kädestä oman kätensä sen hetkisen pottiosuuden (voitto-osuuden) mukaan. Oikeat dollarit kertovat kuinka paljon todellisuudessa voitit tai hävisit potista, ”Sklansky-dollarit” kertovat kuinka paljon sinun olisi pitänyt todennäköisyyksien mukaan voittaa.

title: Andienflamingo

text: Luokka:59.3 Linnut Luokka:Flamingolinnut Luokka:Uhanalaiset linnut

title: Andienflamingo

text: Andienflamingot ovat parvilintuja, jotka voivat kerääntyä kymmenien tuhansien lintujen parviksi. Aggressioita tiedetään olevan vain pesiään vartioivien koiraiden välillä. Lajilla on monia viestintätapoja. Se voi muun muassa tervehtiä pariaan levittämällä siipiään näyttäen värejään. Lisäksi se voi myös ojentaa kaulansa ja kääntää pyrstöään ylös. Andienflamingot ääntelevät usein. Pitääkseen parvensa koossa ne päästävät hanhen törähtelyä muistuttavaa ääntä. Ne myös murahtelevat parittelun ja aggressioiden aikaan. Laji on päiväaktiivinen. Andienflamingot liikkuvat vuoden ympäri laguuneissa lammissa etsimässä ruokaa. Talveksi ne voivat laskeutua alempien korkeuksien järville.[1]

title: Konvektio

text: Meteorologiassa käydään keskustelua siitä, kuinka paljon kupla vaihtaa energiaa ympäristönsä kanssa ("entrainment") ja kuinka paljon jäähtyminen johtuu pelkästä paine-erosta kaasujen yleisen tilanyhtälön mukaan.

title: Andienflamingo

text: Andienflamingo kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen yksi. Lisäksi neljä pesimäaluetta on ainakin jollain tasolla suojeltu.[2] Andienflamingon tarhaus on vaikeaa,[1] mutta Wildfowl and Wetlands Trust -järjestö pitää Slimbridgessä Englannissa yllä lajin tarhakantaa.[3]

title: Pokémon Red ja Blue

text: Pokémoneilla on erilaisia tunnuslukuja: Attack-luvun perusteella määräytyy, kuinka paljon hahmon fyysiset iskut tekevät tuhoa, Defence-luvun perusteella taas kuinka paljon hahmo kestää fyysisiä iskuja. Pokémon, jolla on korkeampi Speed-luku, tekee vuoron ensimmäisen liikkeen. Special-luvun perusteella määräytyy, kuinka voimakkaita hahmon erikoisiskut ovat ja kuinka hyvin se kestää vastustajan erikoisiskuja. Lisäksi näitä lukuja voi ottelun aikana tietyillä liikkeillä väliaikaisesti nostaa tai laskea.

title: Kahdentoista taulun lait

text: Kahdentoista taulun lait olivat Justinianuksen Corpus iuris civilistä lukuun ottamatta Rooman ensimmäinen ja viimeinen kokonaisvaltaiseksi tarkoitettu lainsäädäntötoimi. Kyse ei siis ollut myöhempien lakien tapaan vain joidenkin yksittäisten kysymysten säätelemisestä, vaan taustalla oli ajatus koko yhteiskunnan pelisääntöjen määrittämisestä kerralla kuntoon. Nykymittapuun mukaan kokoelmaa ei kuitenkaan voi kutsua täydelliseksi, sillä siinä ohitettiin ikään kuin itsestäänselvyyksinä monia asioita, joita myöhemmin roomalaiset itsekin ryhtyivät lailla säätelemään (esimerkiksi miten avioliitto perustetaan ja monet julkisoikeuteen liittyvät asiat). Kovin systemaattista kuvaa ei anna sekään, että vaikka kokonaisuudessa oli monia isojakin aukkoja, joitakin yksityiskohtia säädeltiin erittäin tarkkaan (esimerkiksi kuinka paljon saavat painaa kahleet, joilla velkavankeudessa oleva kahlehditaan).

title: Andienflamingo

text: Andienflamingo (Phoenicoparrus andinus) on Etelä-Amerikassa elävä flamingolintu. Se pesii ja ruokailee Andien suolaisilla ja emäksisillä vuoristojärvillä. Laji on flamingoista harvalukuisin.

text: Sinun numerosi? – Kuinka monta on liian paljon? () on ensi-iltansa suomessa 28. lokakuuta 2011 saanut yhdysvaltalainen romanttinen komedia. Elokuvan ohjasi Mark Mylod ja käsikirjoituksesta vastasivat Gabrielle Allan ja Jennifer Crittenden. Pääosassa näyttelevät muun muassa Anna Faris ja Chris Evans.

title: Lennätin

text: Lennätin oli ensimmäinen viestintäväline, jolla pystyttiin luomaan lähes välittömät kansain- ja mannertenväliset yhteydet. Tämän muutoksen seuraukset olivat mullistavia. Lennättimen ansiosta sanomalehdet pystyivät kertomaan maailman tapahtumista tuoreeltaan. Liike-elämän, erityisesti kaupankäynnin, rytmi muuttui: nyt ei enää merkinnyt niin paljon, missä tavaraa oli, kuinka paljon se maksoi ja kuinka nopeasti se oli toimitettavissa. Kilpailukykyisenä säilyminen vaati lennättimen käyttämistä.

title: Hempelin–Oppenheimin malli

text: Mallissa tieteellinen selittäminen muotoillaan seuraavien termien avulla: Hempelin alkuperäisen version vaatimukset deduktiivis-nomologiselle selitykselle olivat seuraavat:Lopullinen päätelmä tehdään etsimällä suhde selittävän S:n ja selitettävän P:n välillä; käytännössä tämä tarkoittaa sitä, kuinka laajasti ja kuinka tarkasti ilmiö P on deduktiivisesti johdettavissa S:stä eli kuinka paljon S selittää P:tä siten, että se samalla rajaa ulkopuolelleen mahdollisimman paljon sellaista, mikä ei ole P.

title: Kuinka paljon rakkautta

text: Kuinka paljon rakkautta on Tapani Kansan albumi vuodelta 1975.

title: Näkyvyys

text: Näkyvyyttä mitataan sirontamittareilla, joita on kahta perustyyppiä: joko lähetetään valoa kohti anturia ja mitataan kuinka paljon tuli perille, tai lähetetään valoa kohteen ohi ja katsotaan kuinka paljon päätyi kuitenkin anturiin sironnan takia. Käytännössä näkyvyys arvioidaan usein silmämääräisesti tunnettujen maamerkkien, kuten korkeiden rakennusten, ja niiden tunnettujen etäisyyksien avulla.

title: Andienflamingo

text: Poikasilla on vaaleanharmaa untuvapeite. Niitä ruokitaan maitomaisella eritteellä, joka on peräisin vanhempien ylemmästä ruoansulatuselimistöstä.[2] Untuvikot viipyvät pesässä ensimmäiset 5–8 päivää, kunnes ne kerääntyvät omiin poikasryhmiinsä, joihin voi kuulua satoja poikasia. Poikasryhmistä huolehtii muutama aikuinen flamingo. Kuuden viikon ikäisinä ne pystyvät jo suojelemaan itseään, mutta vanhemmat ruokkivat niitä vielä useita kuukausia. Niitä ruokitaan vielä silloinkin, kun poikaset ovat saaneet aikuiselle tyypillisen veden suodatukseen soveltuvan nokan. Poikaset itsenäistyvät 6–10 kuukauden ikäisinä. Andienflamingot saavuttavat sukukypsyyden 3-6 vuoden iässä, jolloin ne saavat aikuisen höyhenpuvun.[1]

title: Andienflamingo

text: Andienflamingoja tavataan pääosin vain Perun, Chilen, Bolivian ja Argentiinan Andeilla. Pieni noin 100 yksilön populaatio elää myös alangolla Laguna Mar Chiquitassa, Argentiinassa. Brasiliassa se on pelkkä vierailija.[4] Laji pesii yhteensä noin kymmenellä alueella, joista erityisesti Laguna Coloradassa ja muilla Lounais-Bolivian suolajärvillä, sekä Salar de Atacama -järvellä Chilessä ja Laguna de Salinas -järvellä Perussa.[5] Andienflamingot hankkivat ravintonsa 2300–4500 metrin korkeudessa sijaitsevista emäksisistä suolajärvistä, joiden suolapitoisuus on 10 kertaa suurempi kuin merissä.[3][6] Alueelle on usein tunnusomaista hyvin niukka kasvillisuus. Andienflamingo liikkuu pääasiassa järvien laguuneissa, joissa on pehmeäsedimenttinen pohja. Talveksi flamingot voivat laskeutua alemmas vuoristoon etsimään ravintoa. Andeilla pesii myös chilen- ja punanflamingoja, mutta andienflamingo tulee toimeen monipuolisemmassa ympäristössä kuin sukulaisensa.[1]

title: Täytekynä

text: Kärki valitaan tavallisesti käsialan koon ja käyttötarkoituksen mukaan. Kirjoituskokemukseen vaikuttaa terän koon lisäksi terän materiaalin taipuisuus, rakenne, kynän pituus ja paino. Taipuisalla kärjellä kirjoittaessa viivan leveys riippuu siitä kuinka paljon kynää painaa. Myös musteen koostumus ja käytetyn paperin laatu ja tyyppi vaikuttavat kynän tuottamaan jälkeen ja siihen miltä kynä tuntuu kädessä.

title: The Biggest Loser: Parit 2

text: Viikkolla neljä vietettiin Super Bowl -teemaa ja haasteet liittyivät jalkapalloon. Joukkueiden tehtävänä haasteessa oli arvata, kuinka paljon kaloreita on jalkapalloon liittyvissä välipaloissa. Daniel, Kristin ja Helen voittivat ensimmäisen kierroksen. Julkkiskokki Curtis Stone näytti heille ”palkinnoksi” kuinka valmistaa vähäkalorisesti kanansiipiä. Toisella kierroksella, Danielin, Kristinin ja Helenin tuli arvata kuinka paljon kaloreita vähäkalorisissa kanansiivissä oli. Oranssin joukkueen Daniel voitti haasteen ja palkinnoksi hän voitti yhden kilon passin, jolla pääsi julkkiskokin kanssa vierailemaan kotiin Davidin luokse. Julkkiskokki näytti heille, miten valmistaa terveellisiä aterioita kotona.

title: Andienflamingo

text: Andienflamingolla on vain vähän luontaisia vihollisia. Eteläamerikankettuihin kuuluva culpeo saattaa viedä munia ja vastakuoriutuneita poikasia. Myös petolinnut voivat saalistaa nuoria yksilöitä.[1]

title: Andienflamingo

text: Andienflamingo on maailman harvinaisin flamingolaji. IUCN luokittelee sen vaarantuneeksi lajiksi.[6] Sen kanta käsittää vain alle 34 000 yksilöä.[2] Lajin kanta väheni 1980-luvun puolivälistä seuraavan 15 vuoden aikana 24 %. Andienflamingot ovat pitkäikäisiä ja huonosti lisääntyviä lintuja, joten kannan toipuminen kestää pitkään. Pesimäalueiden syrjäisyydestä huolimatta niihin kohdistuu kasvavia paineita. Suojeltujen alueiden ulkopuolella andienflamingoja metsästetään yhä. Useimmat tapetut flamingot ovat nuoria yksilöitä. Niitä metsästetään lihan, höyhenten ja rasvan takia. Rasvan uskotaan joissain Andien osissa parantavan tuberkuloosia. Metsästys ei kuitenkaan ole laajamittaista. Munien keruu on lajille paljon suurempi uhka, erityisesti silloin kun munia kerätään myyntiin, eikä vain omaan käyttöön. Tämä oli erityisen yleistä 1950-luvulla ja 1980-luvun alkupuolella.[6] Andienflamingojen munia kerättiin 1900-luvun puolivälissä vuosittain tuhansia.[3] Lisäksi andienflamingon elinympäristöä uhkaavat pesimäalueiden läheisyydessä lisääntyvä kaivostoiminta. Kaivosoperaatiot muuttavat jokien virtauksia, ja alueen ilmastossa on tapahtunut muutoksia. Flamingot ovatkin kärsineet vedenkorkeuden vaihteluista. Kuivuus on aiheuttanut ravintopulaa, ja tulvat ovat tuhonneet lintujen pesiä.[2][3] Kuivuus on vähentänyt rajusti Pohjois-Chilen kantoja.[1] Muita ongelmia ovat vesistöjen saastuminen ja ihmistoiminnan aiheuttama häirintä, jotka voivat johtaa pesinnän epäonnistumiseen.[2]

title: Andienflamingo

text: Andienflamingon pääravintoa ovat mikroskooppisen pienet yksisoluiset piilevät, joita flamingot siivilöivät vedestä. Ravinnoksi kelpaavat myös sinilevät eli syanobakteerit kuten Spirulina-suvun levät. Flamingot ruokailevat pitämällä nokkaansa ylösalaisin veden- tai sedimentinpinnalla ja siivilöivät vettä nokkansa läpi, jossa on harjamainen siiviläjärjestelmä. Jäykkä kieli toimii mäntänä.[6][1]


query: Missä limasieniä esiintyy?

title: Limasienet

text: Limasieniä tavataan erityisesti metsissä, mutta erilaisiin ympäristöihin erikoistuneita lajeja löytyy aavikoilta tundralle.[3]

title: Limasienet

text: Ryhmiin Acrasiomycota ja Dictyosteliomycota kuuluvat limakoita muodostavat amebaeliöt muistuttavat varsinaisia limasieniä, mutta ilmeisesti edustavat omia kehityslinjojaan. Acrasiomycota-ryhmä vaikuttaa kuuluvan ameboflagellaatteihin ja Excavata-kuntaan. Dictyosteliomycota-ryhmän on puolestaan epäilty polveutuvan samoista kantamuodoista kuin Protosteliomycetes-limasienet. Kummankin ryhmän edustajat ovat normaalisti yksisoluisia ja amebamaisia eliöitä, mutta suotuisissa oloissa ne lisääntyvät ja muodostavat erillisistä amebamaisista soluista koostuvan valelimakon eli pseudoplasmodion, joka reagoi valon ja lämpötilan muutoksiin ja pystyy vaihtamaan elinpaikkaansa. Ihanteellisissa olosuhteissa se kehittyy hedelmälliseksi ja synnyttää varren, jonka päähän kehittyy muutamia itiöitä sisältäviä palloja. Näistä itiöistä syntyy uusia amebamaisia yksilöitä.

title: Mara (suomalainen mytologia)

text: Maran nimessä on ehkä yhtäläisyyksiä nimeen Para, tosin Para oli auttava kotihaltija. Limasieniä on kutsuttu sekä paran mukaan paranvoiksi että maran mukaan maranpaskaksi.

title: Susi kulttuurissa

text: Kansa on antanut syömäkelvottomalle (myrkylliselle) marjaliljalle nimen sudenmarja ja punertavalle tai vaaleanpunaiselle pisaramaiselle limasienelle nimityksen sudenmaito.

title: Limasienet

text: Limasienten kehittymiseen vaikuttavia tekijöitä ei tunneta, mutta kukin laji on tavattavissa samaan aikaan laajalla alueella. Suomessa limasieniä tavataan erityisesti syys-lokakuussa, mutta osa lajeista on parhaiten tavattavissa muiden kuukausien aikana ja joitakin havaintoja on jopa talvikuukausina.[3]

title: Luettelo Suomen limasienistä

text: Luettelo Suomen limasienistä sisältää Suomesta tavatut 204 limasienilajia (kunta: Amoebozoa, kaari: Mycetozoa). Luettelon järjestys seuraa limasienten systemaattista järjestystä.

title: Limasienet

text: Toisaalta eräät limasienet lisääntyvät neitseellisesti eli limakko voi alkaa muodostumaan kokonaan ilman parveiluitiöiden yhtymistä.[3]

title: Limasienet (kirja)

text: Tekijöistä Marja Härkönen on Helsingin yliopistosta eläkkeelle jäänyt dosentti, joka on 50 vuotta tutkinut limasieniä eri puolilla maailmaa. Elina Sivonen on filosofian maisteri, joka on valmistunut biologiksi Joensuun yliopistosta. Pro gradussaan hän käsitteli limasieniä. Kirjan ollessa tekeillä hän työskenteli Kasvimuseossa ja on sittemmin työskennellyt biologianopettajana.

title: Limasienet

text: Limasienten elämänvaiheet ovat varsin monimutkaiset ja muutokset eri elämänvaiheiden välillä ovat suuria.

title: Limasienet

text: Limasienet (Myxomycota tai Mycetozoa) ovat amebojen kehityslinjaan kuuluvia alkeellisia aitotumallisia eliöitä. Ennen ryhmä luokiteltiin sienikunnan pääjaksoksi (Myxomycetes), mutta molekyylitaksonomisten menetelmien käyttöönoton jälkeen todettiin niiden yhteinen kehityshistoria amebojen kanssa (Mycetozoa). Limasieniä esiintyy kaikkialla, mutta ne ovat tavallisesti pieniä ja huomaamattomia.

title: Limasienet

text: Flagellaatit ja myksamebat ovat limasienten elämän suvullinen vaihe ja kaksi eri flagellaattia tai myksamebaa yhtyvät yksitumaiseksi tsygootiksi, josta aikanaan kehittyy mitoosien kautta seuraava elämänvaihe, monitumainen limakko. Erikoisen tästä yhtymisestä tekee se, että osalla limasienilajeista samasta itiöstä peräisin olevat parveiluitiöt voivat yhtyä keskenään, kun osalla lajeista yhtyminen vaatii eri itiöistä peräisin olevia parveiluitiöitä, jolloin parveiluitiöissä esiintyy eräänlaisia koiras- ja naarasyksilöitä. Kaikkein erikoisimpana piirteenä osalla lajeista lisääntyminen on mahdollista vain tiettyjen "koiraiden" ja "naaraiden" välillä. Käytännössä tämä tarkoittaa että parveiluitiöissä esiintyy useampia kuin vain kahta sukupuolta.[3] Esimerkiksi lajilla Dictyostelium discoideum eri sukupuolia on kolme[4]. Tsygootti syntyy kuitenkin aina kahden eri sukupuolta olevan parveiluitiön yhtyessä.[3]

title: Syklinen adenosiinimonofosfaatti

text: Limasieni "Dictyostelium discoideum" elää kahdessa eri muodossa: "vegetatiivisessa muodossa", jossa yksittäiset vapaat amebamaiset limasieniyksilöt elävät metsän pohjakerroksessa jakaantuen muutaman tunnin välein käyttäen bakteereja ravintonaan, ja ruoan puutteessa muodostuvassa monisoluisessa "pseudoplasmodiossa", josta kehittyy myöhemmin itiöitä, joista syntyy lisää amebamaisia limasieniä. Monisoluisen rakenteen perustajasolut erittävät cAMP:tä, joka toimii kemiallisena attraktinttina ohjaten läheisiä limasieniä kerääntymään lähemmäs perustajasoluja. Limasienen solukalvossa on reseptorit cAMP:lle, jonka havaitessaan ne aloittavat solunsisäisen kaskaadin, joka johtaa pseudopodin ulkonemiseen ja kokonaisvaltaiseen liikkeeseen kohti cAMP:in erittäjää. Solut myös monistavat cAMP-signaalia eteenpäin johtaen muutaman minuutin välein esiintyvään cAMP-aaltoon kerääntymiskeskuksesta, joka liikkuu n. 2 cm tunnissa.

title: Limasienet

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Rikkinen, Jouko| title = Leviä, sieniä ja leväsieniä| publisher = Yliopistopaino| year = 1999| id = ISBN 978-951-570363-7}}

title: Limasienet

text: Limasienet lisääntyvät kovakuorisilla itiöillä, jotka muodostuvat limakosta sen muututtua erityiseksi itiöpesäkkeeksi eli sporoforiksi. Usein itiöpesäkkeet syntyvät limakon hajotessa erillisiksi pisaroiksi, joista kukin kehittyy erilliseksi pesäkkeeksi, mutta joillakin lajeilla kukin limakko tuottaa vain yhden pesäkkeen. Muutos yksittäisestä limakosta pesäkkeeksi tai pesäkkeiden ryhmäksi on nopea ja tapahtuu usein yhden yön aikana. Itiöpesäkkeen muodostuessa se erittää pois nestettä ja lopputuloksena on hauras ja kuiva rakenne, joka alkaa vapauttaa itiöitä. Limasienten lisääntymiskierron erikoinen piirre on, että plasmodion muuttuessa lopulta itiöpesäkkeiksi, se muuttuu sellaisiksi kokonaan, eikä mikään osa alkuperäistä plasmodiota jatka enää elämäänsä.[3]

title: Limasienet

text: harrastajan sivu Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

title: Limasienet

text: Limasienet ovat saaneet nimensä tsygootista kehittyvän elänmänvaiheen mukaan. Merkittävin limasienten ryhmä on plasmodiolimasienet (Myxogastria), jotka elämänkiertonsa näkyvimmässä vaiheessa ryömivät hitaasti ravinnon perässä heleänvärisinä massoina, joita kutsutaan limakoiksi eli plasmodioiksi. Plasmodio koostuu lukuisista tumista, joiden välillä ei kuitenkaan ole soluseiniä. Sitä voidaan siten pitää myös yhtenä jättikokoisena soluna, jonka koko vaihtelee mikroskooppisen pienestä jopa kahteen neliömetriin. Kaikki plasmodion tumat jakaantuvat samanaikaisesti. Väriltään plasmodiot ovat usein kirkkaan keltaisia, ruskeita tai valkoisia. Plasmodio liikkuu tavallisesti noin millimetrin tunnissa, mutta jotkut lajit voivat edetä jopa kaksi senttimetriä minuutissa. Ne käyttävät ravintonaan esimerkiksi bakteereja, sieniä ja hajoavia kasvinjätteitä. Eräiden limasienten on todettu myös syövän muita limasieniä. Limakot voidaan jakaa kokonsa ja rakenteensa puolesta kolmeen ryhmään.[3]

title: Limasienet

text: Limasienten fossiiliaineisto on äärimmäisen niukkaa. Sellaisia tunnetaan kuitenkin eoseeni-oligoseenikautisista meripihkoista.[1][2]

title: Limasienet

text: Eräs tunnettu limasienilaji on keltainen paranvoi (Fuligo septica). Paranvoi tunnettiin jo kansanperinteessä uskomusolento Paraan liittyvänä; siitä on mainintoja kalevalaisessa runoudessa. Toinen tunnettu laji on sudenmaito (Lycogala epidendron). Nämä kaksi lajia olivat pitkään ainoat limasienilajit, joilla oli suomenkielinen nimi.

title: Limasienet

text: Limasienten levinneisyys Suomessa tunnetaan heikosti, sillä niiden harrastaminen ja tutkimus on varsin vähäistä. Limasienet eivät ole toistaiseksi kuuluneet Suomen lajiston kansallisten uhanalaisarviointien piiriin, mutta vuoden 2010 arvioinnin yhteydessä 70 limasienilajia katsottiin elinvoimaisiksi (LC) ja loppujen 134 lajin uhanalaisuus jätettiin arvioimatta (NE). Tavoitteena on saada limasienet tulevaisuudessa varsinaisen uhanalaisarvioinnin piiriin.[10]

title: Limasienet

text: Limasienet ovat sikäli erikoinen eliöryhmä, ettei niihin kuulu lainkaan paikallisia, endeemisiä lajeja edes maapallon syrjäisimmillä seuduilla. Kaikkia tunnettuja lajeja esiintyy ympäri maailman samankaltaisissa ympäristöissä ja noin kolmasosa limasienilajeista on niin laajalle levinneitä, että niitä voidaan pitää kosmopolitteina. Esimerkiksi Suomen metsistä löytyvät siis samat limasienilajit kuin muualta saman ilmasto- ja kasvillisuusvyöhykkeen alueelta. Syitä tälle ei tiedetä. Maailmasta tunnetaan noin tuhat limasienilajia, Suomesta lajeja on löytynyt 205.[3][9]

title: Para (henkiolento)

text: Paranvoiksi nimetty limasienen epäiltiin kansanperinteessä olevan peräisin siitä, että para häirittynä oksentaisi ulos osan kähveltämästään voista. Tämän vuoksi paranvoita on kutsuttu myös paranpaskaksi tai -oksennukseksi.

title: Limasienet (kirja)

text: Limasienet on dosentti Marja Härkösen ja Elina Sivosen teos Suomessa esiintyvistä 204 limasienestä. Kirjan on julkaissut vuonna 2011 Luonnontieteellinen keskusmuseo. Teos liittyy PUTTE-ohjelmaan ("Puutteellisesti tunnettujen ja uhanalaisten metsälajien tutkimusohjelma"), jonka tärkeimpiä tehtäviä on määritysteosten julkaiseminen.

title: Limasienet (kirja)

text: Limasieniä on Suomessa tutkinut 1800-luvulla P. A. Karsten, ja julkaisuja on ilmestynyt muilla kielillä. Tämä teos on eliöryhmästä ensimmäinen suomenkielinen teos. Limasienistä oli aiemmin nimetty suomeksi vain paranvoi ja sudenmaito, siksi tätä kirjaa tehtäessä kehiteltiin Putte-ohjelman puitteissa nimet kaikille muillekin. Nimien -nen pääte kertoo, että kyse on limasienistä. Kaikki nimet ovat kaksiosaisia.

title: Keräpallokkaat

text: Keräpallokkaat ("Agathidium") on kovakuoriaisiin kuuluva limasienillä elävien kuoriaisten suku, johon kuuluvia lajeja on Suomesta tavattu 16. Näistä tunnetuin on uhanalainen korukeräpallokas ("Agathidium pulchellum").

title: Limasienet

text: Marja Härkönen & Elina Sivonen, Limasienet, Luonnontieteellinen keskusmuseo, 2011 ISBN 978-952-10-6805-8

title: Limasienet

text: Itiöpesäkkeen koko, muoto, väri ja rakenne ovat lajikohtaisia ja lähes aina limasienen lajinmääritys onnistuu vasta kypsän itiöpesäkkeen tuntomerkkien perusteella. Pesäkkeet jaetaan muotonsa ja rakenteensa perusteella neljään eri tyyppiin. [3]

title: Tubifera

text: Tubifera on limasieniin kuuluvien alkueliöiden suku.

title: Suomen luonto

text: Kaikkiaan sieniä (Fungi) ja limasieniä (Myxomycetes, Protista) on tavattu 5 584 lajia, joka jakautuvat seuraavasti

title: Evoluutio

text: Elämän historia oli yksisoluisten aitotumaisten, esitumallisien ja arkeonien historiaa kunnes noin sitten monisoluiset organismit alkoivat ilmestyä Ediacarakauden merissä. Monisoluisuuden evoluutio tapahtui lukuisten itsenäisten tapahtumien kautta organismeissa kuten sienieläimissä, ruskolevissä, syanobakteereissa, limasienissä ja limabakteereissa.

title: Limasienet (kirja)

text: Suomenkielisen nimen lisäksi jokaisesta limasienestä kerrotaan tieteellinen nimi, värikuvia, lajikuvaus ja levinneisyysalue. Kirjassa on yli 300 kuvaa.


query: Missä Frédéric Chopin syntyi?

title: Frédéric Chopin

text: Frédéric François Chopin (alkuaan Fryderyk Franciszek Chopin; 1. maaliskuuta 1810 Żelazowa Wola – 17. lokakuuta 1849 Pariisi) oli puolalainen säveltäjä ja pianovirtuoosi. Hän oli yksi harvoista musiikin lapsineroista, ja lyhyen elämänsä aikana hän ehti säveltää runsaasti suosittuja pianosävellyksiä. Chopin omaksui ranskankielisen nimensä muuttaessaan Pariisiin 20-vuotiaana.

title: Frédéric Chopin

text: Vuosina 1823–1826 Chopin opiskeli Varsovan lyseossa, jossa hänen isänsä oli professorina. Syksyllä 1826 hän alkoi opiskella muun muassa sävellystä ja musiikkiteoriaa säveltäjä Józef Elsnerin (1769–1854) ohjauksen alaisena. Elsnerillä oli suuri vaikutus Chopinin musiikilliseen kehitykseen.

title: Frédéric Chopin

text: (koko sävellystuotanto listattuna) . – Chopin mp3-tiedostoja Free scores by Frédéric Chopin at the International Music Score Library Project (IMSLP) Mutopia Project

title: Frédéric Chopin

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Bourniquel, Camille| title = Chopin| location = Helsinki| publisher = Oy Fazerin Musiikkikauppa| year = 1960| version = Suomentanut Tuomi Elmgren-Heinonen}}

title: Frédéric Chopin

text: Frédéric Chopin (Pam Brownin kirja)

title: Frédéric Chopin

text: Ensiesiintyminen Pariisissa 1830 oli suurmenestys. Chopinista tuli nopeasti suosittu pianonopettaja, ja hän pääsi mukaan seurapiireihin saaden ympärilleen ihailevien kuuluisuuksien joukon. Tätä kautta hän tutustui tunnettuihin kirjailijoihin. Vuonna 1831 Chopin aloitti ensimmäisten scherzojen ja balladien sekä ensimmäisen etydisarjan säveltämisen. Lisäksi hän sairastui tuberkuloosiin, jonka kanssa joutui taistelemaan lopun elämänsä.

title: Frédéric Chopin

text: Chopin oli yksi harvoista 1800-luvun säveltäjistä, joka ei ottanut vaikutteita Ludwig van Beethovenin musiikista. Sen sijaan hänen tyylissään näkyy erityisesti Johann Sebastian Bachin vaikutus. Muita hänen esikuvinaan käyttämiä säveltäjiä olivat Carl Maria von Weber, Johann Nepomuk Hummel, Jan Ladislav Dusík ja John Field ja varsinkin Vincenzo Bellini, jonka koloratuureja Chopin pyrki ikään kuin jäljittelemään pianolla. Lisäksi Chopin sai innoitteita puolalaisesta kansanmusiikista. Chopinin musiikki taas vaikutti varsinkin Lisztiin ja Schumanniin: Liszt sovitti useita Chopinin lauluja pianolle ja Schumann puolestaan käytti omissa teoksissaan Chopinin melodioita.

title: Chopin (votka)

text: Chopin on säveltäjä Frédéric Chopinin mukaan nimetty puolalainen votkamerkki (40 t-%). Neljästi tislattava votka valmistetaan Podlasien alueen perunoista. Pohjois-Amerikkaan Chopin tuli saataville ensi kertaa vuonna 1997.

text: Kansainvälisen Frédéric Chopin -pianokilpailun idean keksi pianisti, säveltäjä ja opettaja Jerzy Zurawlew.

title: Frédéric Chopin

text: Chopin vei irlantilaisen säveltäjän John Fieldin kehittämän nokturnon hienostuneemmalle tasolle. Hän käytti ensimmäisenä scherzoa ja keksimäänsä balladia itsenäisinä teoksina. Barokkipreludin pohjalta hän kehitti uudentyylisen pienoismuodon. Hän toi puolalaisiin kansantansseihin masurkkaan ja poloneesiin laajemman melodian ja tunteen ilmaisuskaalan, kuten myös wieniläisiin valsseihin. Chopinin etydit muodostavat perustan kyseisen sävellysmuodon repertuaarille, ja ne ovat nykyään pakollista ohjelmistoa lähes joka musiikkikorkeakoulun loppututkinnoissa ja useimmissa pianokilpailuissa.

title: Jan Ekier

text: Ekier syntyi Krakovassa ja aloitti lapsena esiintymisen pianoduona siskonsa Halinan kanssa. Hän osallistui vuonna 1937 Kansainväliseen Frédéric Chopin -pianokilpailuun Varsovassa ja käynnisti ensimmäisen Puolan-kiertueensa.

title: Frédéric Chopin

text: Chopin syntyi Żelazowa Wolan kylässä noin 50 kilometriä Varsovasta länteen. Säveltäjän itsensä ja hänen perheensä mukaan hän syntyi 1. maaliskuuta 1810, mutta useita viikkoja myöhemmin tehdyn kastetodistuksen mukaan hän olisi syntynyt jo 22. helmikuuta. Hänen isänsä oli Puolaan vuonna 1787 muuttanut ranskalainen ja äiti puolalainen. Hänellä oli siihen aikaan yleisenä sairautena pidetty tuberkuloosi, johon hän myös kuoli.

title: Frédéric Chopin

text: Chopin oli lisäksi toivonut, että hänen hautajaisissaan esitettäisiin Wolfgang Amadeus Mozartin Requiem. Hautajaiset, jotka oli tarkoitus pitää Madeleinen kirkossa Pariisissa, viivästyivät lähes kaksi viikkoa, koska kirkko ei aluksi suvainnut teoksen vaatimaa naislaulajien käyttöä kuorossa. Lopulta kirkko antoi asiassa periksi. Chopin haudattiin Père-Lachaisen hautausmaalle, mutta hänen sydämensä on haudattu Varsovan Pyhän Ristin kirkon pilariin. Hautajaisia varten tehtiin orkesterisovitus myös Chopinin Surumarssisonaatin (opus 35) kolmannesta osasta, josta on tullut yksi Chopinin tunnetuimmista teoksista.

title: Frédéric Chopin

text: Citation error, replace with{{cite book| author = Damschroder, David| title = Harmony in Chopin| location = Cambridge| publisher = Cambridge University Press| year = 2015| isbn = 978-1-107-10857-8}}

title: Krystian Zimerman

text: Zimerman syntyi Zabrzessa ja opiskeli pianonsoittoa Katowicen konservatoriossa Andrzej Jasińskin johdolla. Hänen uransa sai lentävän lähdön kun hän voitti arvostetun Frédéric Chopin -pianokilpailun vuonna 1975. Hän esiintyi Herbert von Karajanin johtaman Berliinin filharmonikkojen solistina vuonna 1976 ja teki ensiesiintymisensä Yhdysvalloissa New Yorkin filharmonikkojen solistina 1979. Hän on esiintynyt runsaasti eri maissa ja myös levyttänyt keskeistä pianokirjallisuutta. Vuodesta 1996 hän on johtanut pianon mestariluokkaa Baselin musiikkiakatemiassa.

title: Frédéric Chopin

text: Chopinin mukaan on nimetty asteroidi 3784 Chopin, puolalainen vodka Chopin, pari puolalaista purjelaivaa sekä Frederic Chopinin kansainvälinen lentoasema.

title: Preludit (Chopin)

text: Chopinin preludit ovat Frédéric Chopinin soolopianolle säveltämiä preludeja. Varsinaisesti siihen kuuluvat vain opuksen 28 preludit, kaksi muuta preludia Chopin sävelsi erikseen. Ennen romantiikkaa preludi oli yleensä vain "lämmittelykappale". 1800-luvulla preludi miellettiin pikkukappaleeksi, improvisaatioksi kesken konsertin. Chopin kuitenkin muutti tämän käsityksen säveltämällä kahdenkymmenen neljän preludin sarjan, jossa duuri ja molli vaihtelee rinnakkaissävellajeissa järjestyksessä C-duuri, a-molli, G-duuri, e-molli jne., jolloin kappaleet täydentävät toisiaan. Kokoelma on omistettu Camille Pleyelille, jonka ansiosta Chopin sai nämä preludit sävellettyä.

title: Frédéric Chopin

text: Vuonna 1829 Chopin matkusti Wieniin ja Dresdeniin, joissa sai hyvät arvostelut julkisista esiintymisistään. Vuonna 1830 hän lähti uudelleen Wieniin ja sieltä Münchenin kautta Pariisiin, jossa vietti suurimman osan loppuelämästään. Puolan kapina vuonna 1830 epäonnistui, ja seuraavana vuonna Venäjä lakkautti Puolan autonomian, eikä säveltäjä enää koskaan palannut kotimaahansa.

title: Frédéric Chopin (Pam Brownin kirja)

text: Frédéric Chopin on Pam Brownin tekemä elämäkertateos puolalaisesta säveltäjä ja pianotaiteilija Frédéric Chopinistä. Englanninkielinen alkuteos "Frederic Chopin" on ilmestynyt vuonna 1994 ja sen on kustantanut Exley Publications Ltd, 16 Chalk Hill, Watford.

title: Frédéric Chopin

text: Kaikki pianoteoksia, ellei toisin mainita.

title: Pianokonsertto nro 1 (Chopin)

text: Frédéric Chopin sävelsi ensimmäisen pianokonserttonsa e-mollissa (op. 11) vuonna 1830. Se esitettiin ensimmäistä kertaa 11. lokakuuta 1830 Varsovassa säveltäjän ollessa itse solistina. Kyseessä oli eräs Chopinin jäähyväiskonserteista ennen Puolasta lähtöä. Konsertto julkaistiin ennen Chopinin toista pianokonserttoa, mutta sävellettiin juuri sen jälkeen. Säveltäjä omisti teoksensa Friedrich Kalkbrennerille.

title: Frédéric Chopin

text: Chopin keskittyi säveltäjänä lähes yksinomaan pianomusiikkiin, jonka tekniikan hän uudisti. Hänen virtuoosinen kirjoitustapansa vaatii aiempaa joustavampaa käden käyttöä, epäortodoksisia sormituksia ja monipuolisempaa pedaalinkäyttöä. Chopinin melodiat ovat persoonallisia ja mieleenpainuvia, ja hänen soinnutuksensa on herkkää ja vivahteikasta, joskus rohkeasti dissonoivaa. Monien teosten, kuten valssien, masurkkojen ja poloneesien, rytmeissä ilmenee ajan tanssirytmien vaikutusta.

title: Frédéric Chopin

text: Chopin kuoli 17. lokakuuta vuonna 1849, ja viralliseksi kuolinsyyksi ilmoitettiin tuberkuloosi. Ruumiinavauksessa löydettiin lisäksi merkkejä muista keuhkosairauksista, kuten kystisestä fibroosista ja emfyseemasta. Chopin kärsi voimakkaasta elävältä haudatuksi tulemisen pelosta, ja siksi hän oli vaatinut ruumiinsa avaamista, jotta hänen kuolemastaan voitaisiin olla varmoja.

title: Aseksuaalisuus

text: Aseksuaaliksi oletettu tunnettu henkilö oli 1800-luvun säveltäjä Frédéric Chopin.

title: Frédéric Chopin

text: Chopin oli hyvin tarkka teostensa esitystavasta, ja esimerkiksi tempon säilyttämisessä hän oli tinkimätön. Säveltäjän kuoleman jälkeen Schumann ja Liszt toivat hänen teoksiinsa niihin kuulumattoman ohjelmallisuuden, mikä leimasi niitä pitkälle 1900-luvulle. Vasta viime aikoina teosten korostetusta romantisoinnista on luovuttu – Chopin itse ei pitänyt itseään romantikkona, vaikka hänet nykyään yhdeksi tyylisuunnan keskeisistä säveltäjistä luetaankin. Hänen kappaleidensa esitystraditio on vaihdellut äärimmäisestä rubaton käytöstä klassisempiin näkemyksiin.

title: Frédéric Chopin

text: Frédéric Chopinin oppilaisiin kuului mm. Karol Filtsch (1830–1845), joka ehti aloitella säveltäjänuraansa, ennen kuin menehtyi peritoniittiin. Mm. Franz Liszt ihaili Filtschin pianistintaitoja.

text: Kansainvälinen Frédéric Chopin -pianokilpailu on Varsovassa viiden vuoden välein järjestetty pianokilpailu. Se pidettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1927.

title: Frédéric Chopin

text: Vuonna 1836 Chopin meni salaa kihloihin 17-vuotiaan puolalaistytön Maria Wodzińskan kanssa, mutta kihlaus purettiin pian. Samana vuonna säveltäjä tapasi eräissä juhlissa kirjailija Amandine-Aurore-Lucile Dupinin (1804–1876), joka tunnetaan paremmin salanimellä George Sand. Sandin mukaan Chopin oli aseksuaalinen, mutta heidän suhteensa kesti seuraavat yksitoista vuotta.

title: Pianokonsertto nro 2 (Chopin)

text: Frédéric Chopin sävelsi toisen pianokonserttonsa f-mollissa (op. 21) ennen ensimmäistään, mutta teos julkaistiin ensimmäisen jälkeen. Chopinin toinen pianokonsertto esitettiin ensimmäistä kertaa Varsovassa 17. maaliskuuta 1830.Nico Snel johtaa Seattle Philharmonic -orkesteria. Nauhoitus on osa Al Goldstein collectionia, Pandora Music repositoryssä, ibiblio.orgissa. Tiedostot on lisensöity Open Audio Licensellä.

title: Frédéric Chopin

text: Frédéric Chopin ja George Sand pysyivät yhdessä aina vuoteen 1847 saakka, jolloin he erosivat Sandin lapsista johtuneiden kiistojen vuoksi. Terveydentilansa rapistuessakin Chopin pystyi yhä säveltämään, ja hän keskittyi nyt masurkoihin ja nokturnoihin. Viimeisen teoksensa, f-molli-masurkan, hän sai valmiiksi vuonna 1849.


query: Missä Sumeri sijaitsi?

title: Sumer

text: Sumer oli varhainen sivilisaatio ennen Babyloniaa Mesopotamiassa noin 4000–2000 eaa. Sumerin alue oli nykyisessä Etelä-Irakissa Eufrat- ja Tigrisjokien laaksoissa, niin sanotussa Kaksoisvirranmaassa, hedelmällisessä puolikuussa. Ei tiedetä mistä sumerilaiset saapuivat Mesopotamiaan.[1] Alkuperäiseksi kotimaaksi on ehdotettu muun muassa Irania, Persianlahden ympäristöä ja Intiaa.

title: Sumeri

text: Perinteinen näkemys sumerin klusiilisarjasta sisältää foneemit /p t k b d g/. Sumerin klusiileille foneemisen sointiopposition olemassaolosta ei olla täysin varmoja. Epävarmuutta luo muun muassa se, että akkadilaiset eivät aikaisimmissa teksteissään erottaneet kielensä klusiilien sointia, vaan kirjoittivat kaikki klusiilinsa soinnittomina (BA DA GA), vaikka heidän kielessään sointioppositio varmuudella oli. Täten olisi pääteltävä, että sumerin merkit BA DA GA voidaan lukea joko /pa ta ka/ tai /ba da ga/. Merkit PA TA KA puolestaan edustaisivat jotakin klusiilisarjaa, jota akkadissa ei ollut, kuten aspiroituneita klusiileja /p' t' k'/. Vaikka tällaisen klusiilisarjan olemassaolosta onkin näyttöä ja se on laajalti hyväksytty kielioppeihin, yleisesti translitteraatioissa noudatetaan vielä vanhempaa näkemystä.

title: Sumer

text: Sumerilaiset kutsuivat maataan nimellä Kengi tai Kengir (ki-en-gi-uri), 'sivistyneiden herrojen maa' (tai Mungen, Nengen eri sumerin murteissa), kieltään nimellä Emegir ja itseään nimellä saggiga, "mustapäät". Nimi Sumeri tulee merkitykseltään tuntemattomasta babyloniankielisestä ilmauksesta Mat Šumeri, 'Šumerin maa'. Raamatussa on käytetty Mesopotamiasta nimeä Sinearin (Šinar) maa.

title: Apsû

text: Apsû (sumeriksi "abzu" tai "engur") on Kaksoisvirtainmaan mytologiassa maanalainen veden lähde, josta kaikki vesi myytin mukaan saa alkunsa. Vanhimman Sumerin kaupungin Eridun Abzun temppeli oli nimeltään E-abzu. Muun muassa Sumerin maailman luonut Enki-jumala eli ennen ihmisten luomista apsûssa.

title: Sumeri

text: Sumerin kieli (omakieliseltä nimeltään "emeĝir" ’alkuperäinen kieli’) on maailman vanhin tunnettu kieli, josta on säilynyt kirjoitettua tekstiä. Sumerin kieltä puhuttiin Mesopotamian Sumerissa noin vuodesta 4000 eaa vuoteen 1600 eaa. Sumerilaiset keksivät maailman vanhimman kirjoitusjärjestelmän, nuolenpääkirjoituksen noin vuoden 3200 eaa. paikkeilla. Ensimmäiset kirjoitetut tekstit olivat piktografisia, joten niiden kirjaimellinen tulkitseminen on ollut ongelmallista. Vaikka akkadi syrjäytti sumerin puhekielenä vuoden 1600 eaa. paikkeilla, sumeri säilyi arvovaltansa vuoksi tieteen, uskonnon ja matematiikan kielenä aina toiselle vuosisadalle ennen ajanlaskumme alkua. Sumerin kielellä oli kaksi sosiolingvististä muunnelmaa: "emeĝir" ja "emesal". Edellinen oli yleinen puhekieli, jälkimmäistä puolestaan käytettiin lauluissa ja naisten kielenä sekä mytologiassa ja uskonnossa jumalattarien kielenä.

title: Babylonian uskonto

text: Babylonialaisten valloittaessa Sumerin, omaksui babylonialainen eliitti sumerin kielen ja sumerien uskonnon, joka kehittyi myöhemmin omaksi sumerilaisia piirteitä sisältäneeksi uskonnoksi. Muun muassa sumeri säilytti asemansa uskonnollisena kielenä ja osaa sumerilaisista jumalista palvottiin edelleen, tosin akkadilaisilla nimillä. 1300-luvulla eaa. akkadin kieli syrjäytti sumerin uskonnollisena kielenä samoihin aikoihin kuin akkadinkielinen babylonialainen kirjallisuus kanonisoitiin.

title: Girsu

text: Girsu oli kaupunki muinaisessa Sumerissa. Se sijaitsi Tigris ja Eufrat-jokien välissä, Tellohin kummulla. Kummun vanha nimi oli Girsu, ja tästä kaupunki sai nimensä. Girsu sulautui vähitellen siitä kaakkoon sijainneeseen Lagašin kaupunkivaltioon.

title: Sumeri

text: Monesti on esitetty myös kysymys siitä, oliko sumeri tonaalinen kieli. Muutamat kielentutkijat puoltavat toonien olemassaoloa sillä, että sumerissa on valtava määrä homonyymeja. Toisaalta illuusion homonyymeista saattaa luoda ainoastaan puutteellinen tietämys sumerin fonologiasta – etenkin vokaaliston osalta.

title: Isin-Larsa-kausi

text: Isinin dynastian ensimmäisen kuninkaan Išbi-Erran valta ulottui ainakin Uriin, Urukiin ja Lagašiin ja luultavasti Pohjois-Mesopotamian Mariin ja Dilmuniin (joka sijaitsi oletettavasti Bahrainissa) ja kenties myös osaan Tigrisin itäpuolisia alueita, ja hän piti itseään neljän maailmanäären kuninkaana ja Sumerin ja Akkadin kuninkaana.

title: Lähi-idän historia

text: Pohjoisesta ja idästä tulleet sumerit perustavat Sumerin valtakunnan Mesopotamiaan noin 3500 eaa. He kehittävät kirjoitustaidon noin vuonna 3200 eaa. ja aloittavat näin Lähi-idässä historiallisen ajan. Sumerit välittävät kirjoituksissaan tarinan vedenpaisumuksesta ja hallitsevat Mesopotamiaa yli tuhannen vuoden ajan. Eletään pronssikautta.

title: Sumeri

text: Ehkä ongelmallisin tutkimuskohde sumerin fonologiassa on vokaaliston rekonstruointi. Koska akkadissa vokaaleja oli vain neljä /i e u a/, ei sumeristakaan varmuudella tunnisteta muita vokaaleja. Foneemia /o/ on usein esitetty täydentämään sumerin vokaalistoa, mutta tämän todistaminen on ollut äärimmäisen vaikeaa. Jokseenkin hyväksyntää /o/:n edustajaksi on kuitenkin saanut muun muassa "u". Myös sumerin nasaalivokaalit ovat herättäneet keskustelua. Etenkin sumerin laveilla vokaaleilla näyttää olleen nasaaliset varianttinsa. Toistaiseksi kuitenkin ainoa konteksti, missä nasaalivokaaleiden [ã ĩ ê] on todettu esiintyneen, on prefiksiketjun ns. neutraaliprefiksissä. Vokaalin nasaalisuus selittäisi sen, miksi bilabiaaliset klusiilit nasaalistuvat prefiksin jäljessä: ì-ba > im-ma /ĩ-ba/ > /ĩ-ma/. Nasaalisuutta tukee myös se, että prefiksi kirjoitetaan merkillä NI.

title: Urin kolmas dynastia

text:
Urin kolmas dynastia hallitsi Sumeria vanhalla ajalla nykyisessä Etelä-Irakissa noin 2112–1950 eaa. Tänä Uus-Sumerin aikana maa kukoisti, syntyi eräänlainen Urin johtama imperiumi. Sumerin kulttuuri elpyi akkadilaisajan jälkeen, maassa
vallitsi eräänlainen renessanssi.

title: Sumer

text: Sumerilaiset keksivät muun muassa kirjoitustaidon ensimmäisinä maailmassa. Sumeri oli varhaisimpia korkeakulttuurin keskuksia ja kaupungistuneita alueita. Maa oli kuitenkin jatkuvasti hajanainen ja koostui keskenään kilpailevista kaupunkivaltioista. Uskonto ja temppeli ohjasivat Sumerissa suurta osaa yhteiskunnasta. Tyypillistä sumerilaista kaupunkivaltiota johti pappiskuningas ensi. Kullakin kaupungilla oli oma suojelusjumalansa. Temppeli vuokrasi maata viljelijöille, kävi kauppaa ja verotti. Uskonnollinen ylimistö oli vallan huipulla, mutta sillä oli velvollisuus järjestää kansalle muun muassa uskonnollisia juhlia. Sumerin kaupunkien aikaansa nähden suuri koko pohjautui tehokkaaseen kasteluviljelyyn, joka mahdollisti suuret viljasadot. Sumerilainen kauppa ulottui laajalle aina Intiaan asti. Sumer kävi kauppaa, koska maassa oli vähän puuta, metalleja ja kiveä.

title: Fysiikan historia

text: Nykyisen Irakin alueella eli Eufrat- ja Tigris-jokien varrella sijaitsi kolme suurta korkeakulttuuria: Assyria, Babylonia ja Sumer.

title: Sumeri

text: Kahden resonantin sarjaa /r r/, joista jälkimmäisen on ajateltu edustavan foneemia /dr/ on perusteltu muun muassa sillä, että muutamissa akkadilaisissa lainasanoissa sumerin /d/ on vaihtunut /r/:ksi (esimerkiksi ne, joissa on sumerin rakentamista tarkoittava sana "dù" KAK < /dru/). Tämän lisäksi muutamat äännevaihtelut tukevat kahden resonantin olemassaoloa. Esimerkiksi "enkud" ’veronkerääjä’ + "ak" (GEN) > "enku-rá" /enkudr-ak/. Muutamissa akkadin sumerilaisperäisissä lainasanoissa /r/ on lainattu faryngaalina /ḫ/. Tämä saattaa viitata siihen, että sumerissa oli myös uvulaarinen resonantti /R/. Uvulaaria tukeva aineisto on kuitenkin häviävän pieni.

title: Sumeri

text: Vallitsevan näkökulman mukaan sumerin kieli on isolaattikieli, eli sille ei ole löydetty sukulaiskieliä. Monet ovat yrittäneet rinnastaa sumeria uralilaisiin, altailaisiin sekä dravidakieliin, mutta toistaiseksi heikoin tuloksin. Erityisen ahkerasti töitä tämän eteen on tehnyt unkarilainen Fred Hámori, jonka teoria tosin on jäänyt varsin pienen kannattajajoukon tukemaksi. Vuonna 2016 ilmestyneessä kirjassaan "Etymological Dictionary of the Sumerian language" suomalainen assyrologi Simo Parpola on esittänyt, että sumeri kuuluisi uralilaisiin kieliin. Uralilaisten kielten tutkijat ovat ensi kommenteissaan suhtautuneet Parpolan teoriaan epäillen.

title: Sumeri

text: Sumerin genetiiviketjut ovat syntaksin kannalta harvinainen piirre. Sumerissa genetiivilausekkeen pääsana edeltää attribuuttia tai attribuuttiketjua ja genetiivin tunnukset kasautuvat attribuuttiketjun perään.Syntaktisesti oleellinen seikka on myös sumerin jakaantunut ergatiivisuus. Transitiiviverbien yhteydessä agentti ja objekti koodataan eri tavalla, kuin intransitiivilauseessa (jossa ei luonnollisesti ole objektia). Pronominien osalta sumeri toimii nominatiivi-akkusatiivi-kielten tavoin.

title: Sumerin varhaisdynastinen kausi

text:
Sumerin varhaisdynastinen kausi oli vanhalla ajalla
noin 2900–2350 eaa. Silloin Kaksoisvirtainmaassa Etelä-Irakissa sijainnut Sumerin maa oli yleensä jakautuneena moneen kaupunkivaltioon, jotka kamppailivat keskenään ylivallasta alueella. Välillä Sumeri saattoi yhdistyä lyhytikäiseksi suurvallaksi voimakkaan valloittajakuninkaan johdolla.

title: Sumer

text: Gutilaisajan lopuilla Lagashin Gudea nousi suureksi paikalliseksi mahdiksi, mutta Sumerin yhdisti jälleen kerran Ur-Nammu, joka loi Uus-Sumerin suurvallan. Uus-Sumeri romahti elamilaisten ja amorilaisten hyökätessä maahan, ja sen jälkeen tuli hajanaisempi Isin-Larsa-kausi, jona aikana Sumer seemiläistyi nopeasti ja Sumerin kieli harvinaistui. Lopulta Hammurabi loi suuren Babylonian valtakunnan.

title: Sippar

text:
Sippar, nykyinen "Tell Abu Habbah" oli muinaisen
Kaksoisvirtainmaan Sumerin pohjoinen kaupunki.
Se sijaitsi 60 km Babylonista pohjoiseen Eufratin itärannalla. Kaupungin sumerilainen nimitys oli "Zimbir", lintukaupunki. Kaupunki jakautui kahteen osaan, auringonjumalan ja Anunit-jumalan palvojien alueisiin. Raamatussa se tunnetaan nimellä "Sefarvaim". Jotkut tutkijat ovat arvelleet, että tämä kaupunki olisi ollut Akkadin pääkaupunki Agade eli Akkad.

title: Amorilaiset

text:
Amorilaiset eli amurrulaiset, amurrilaiset olivat Arabian pohjoisosassa ja Syyriassa olevia seemiläisiä muinaisen Amurrun maan asukkaita, joita eli Mesopotamiassa Sumerin alueella tilkkuina joskus 2000 eaa. He tuhosivat Sumerin yhdessä elamilaisten kanssa.
Amorilaiset tunketuivat Sumeriin vallaten siellä kaupungin toisensa perään.
Toisen näkemyksen mukaan suurta amorilaisten vaellusta ei tapahtunut Sumerin romahtaessa, vaan amorilaiset käyttivät elamilaisten hyökkäysten aiheuttamaa sekasortoa hyväkseen.
Amurrulaiset näyttävät asuneen jossain Syyrian tienoilla. Urin III dynastian aikaiset savitaulut pitävät amurrulaisia paimentolaisina, mutta tämä ei pitäne kuin osin paikkansa.
Amorrilaiset ovat hepreaksi ’emōrî, egyptiksi Amar, Akkadiksi Tidnum tai Amurrūm ja Sumeriksi MAR.TU tai Martu. Amorilaisten valta oli suuri mm. Marissa
Pohjois-Mesopotamiassa 1800 – 1750 eaa.

title: Lepo Sumera

text: Sumera sai sävellysopetusta aluksi Veljo Tormikselta ja Heino Elleriltä. Ellerin kuoltua vuonna 1970 Sumeraa opetti Heino Jürisalu. Sumera työskenteli äänitarkkailijana Viron radiossa 1971–1980 ja täydensi sävellysopintojaan Moskovassa 1979–1982.

title: Babylonia

text: Babylonin alueella on asuttu jo pitkään, ainakin vuodesta 5500 eaa. Babylon sijaitsi muinaisen Akkadin alueella pohjoisessa Etelä-Mesopotamiassa. Kaupunki oli olemassa jo kolmannella vuosituhannella Akkadin ja Sumerin aikoina. Kun Uus-Sumeri romahti noin vuonna 2000 eaa., lännestä saapuneet paimentolaiset, amorilaiset, ottivat kaupungin ohjakset käsiinsä noin 1950 eaa.

title: Sumer

text: Vedenpaisumuksen jälkeen Kišin kaupungin kuninkaaksi astui Etana, joka muiden ensimmäisen varhaisdynastian (2900–2700 eaa.) hallitsijoista poiketen tunnetaan muutoinkin kuin Sumerien kuningasluettelo Nam-lugalin kautta. Hänen ympärilleen syntyi niin sanottu Etana-eepos, joka kuvaa kuinka Etana matkaa kotkan selässä taivaaseen hakemaan jumalilta apua hänen valtakuntaansa vaivaavaan lapsettomuuteen. Nam-lugal kertoo kuinka Etana alisti muut kaupunkivaltiot valtansa alle.[3][8] Toinen varhaisdynastinen kausi (2700–2500 eaa.) oli rauhatonta aikaa kun Kišin, Urukin ja Urin kaupungit taistelivat Sumerin johtoasemasta. Kaupunkien johtajien Enmerkarin, Lugalbandan ja Gilgamešin ympärille muodostui sankarieepoksia. Gilgameš tunnetaan kolmikosta kaikkein parhaiten ja hän loi Urukista aivan uudenlaisen suurvallan. Lopulta kuninkuus siirtyi Uriin, minkä myötä syntyi Urin I dynastia. Sumerin ollessa sisäisessä sekasorrossa elamilaiset käyttivät tilaisuuden hyväkseen ja valloittivat joksikin aikaa Sumerin 2500-luvulla eaa.

title: Sumerin historia

text: Kuitenkaan tällä kaudella yksikään kaupunkivaltio ei kehittynyt suurvallaksi. Sumerin aika oli auttamatta ohitse, hallitsijat olivat seemiläisiä. Vallan painopiste Mesopotamiassa oli siirtymässä pohjoiseen Babyloniaan ja Assyriaan. Silti Sumerin kieli säilyi vielä kauan papiston ja sivistyneistön kielenä, "Lähi-idän latinana".

title: Šuruppak

text: Šuruppak tai Shuruppak, nykyinen Tall Faʾrah, oli muinainen sumerien kaupunki, joka sijaitsi etelään Nippurista. Kaupunki oli alun perin Eufratin rannalla.

title: Mesopotamia

text: Kaupunkeja alkoi nousta etenkin Sumerissa, kuten Eridu, Uruk, Ur, Kiš, Nuzi, Lagaš, Nippur ja Girsu, sekä Elamissa Susa. Mesopotamiasta tuli muinaisen maailman kaupungistunein alue. Kaupungit alkoivat käydä keskenään kauppaa, mikä teki niistä hyvin vauraita. Pyörä keksittiin Sumerissa noin 3500 eaa.[3] Sumerit kehittivät kirjoitustaidon noin 3200 eaa. Varhaisin kirjoitus oli kuvakirjoitusta, jossa kutakin sanaa vastasi kuva, piktogrammi. Kirjoitusta kutsutaan nuolenpääkirjoitukseksi, sillä kirjoitusvälineiden takia kirjoitusmerkit olivat kiilanmuotoisia. Ensimmäiset tekstit olivat vielä vain yksinkertaisia kuitteja, ja todellinen kirjoitus kehittyi vasta satoja vuosia myöhemmin. Alueen muut kansat omaksuivat sumerien kirjoitusjärjestelmän ja alkoivat käyttää sitä omien kieliensä kirjoittamiseen.[9]

title: Sumerin historia

text: Sumerin historian ajoitus ja jaottelukin vaihtelee eri lähteissä. Sumerin historia jaetaan seuraaviin jaksoihin:

title: Sumeri

text: Nasaalit /n m ĝ/, joista jälkimmäinen edustaa velaarista nasaalia voivat kaikki esiintyä niin sanan alussa, sisällä kuin lopussakin. Perinteisen näkemyksen mukaan sumerin likvidoiksi on rekonstruoitu /l r/. Kuitenkin arvellaan, että sumerissa oli kaksi likvidasarjaa: /l r/ (LA RA) ja /l r/ (LÁ RÁ). Lateraali /l/ on oletettu syyksi siihen, miksi sumerin kielessä satunnaisesti sananloppuiset lateraalit katoavat. Esimerkiksi "lál" menettää l:n sananloppuisena, mutta säilyttää sen vokaalien välissä; mutta "làl" säilyttää lateraalinsa aina. Foneettisesti /l/ on ajateltu dentaaliseksi, /l/ alveolaariseksi lateraaliksi. Lateraalien distribuutio heijastuu myös assimilaatioissa: "Enlil-la" < /enlil-ra/; mutta "Enlil-lá" < /enlil-ak/.

title: Sumeri

text: Kun amorilaiset valtasivat Sumerin, kieli rajoittui papiston kieleksi ja klassiseksi kieleksi myöhemmän ajan latinan tapaan. Jotkut tutkijat väittävät, että sumeria olisi puhuttu joillain alueilla Etelä-Irakissa vielä 1700 eaa.Armas Salonen luettelee kirjoissaan muutamia sumerin kielen substraatteja, eli jäänteitä alueen sumerilaisia edeltävistä kielistä. Osa sanoista on tietenkin voinut kulkeutua sumerilaisille naapurikansoilta.Yhteenveto yllä olevista kolmesta ryhmästäToisten mukaan esimerkiksi Sumerin paikannimissä näkyy vanhempia kieliä.


query: Onko San Marinolla valtionpäämiehenä kaksi kapteenivaltionhoitajaa?

title: San Marino

text: San Marinon historia ulottuu Pyhään Marinukseen, joka perimätiedon mukaan oli perustamassa valtiota vuonna 301. San Marino oli pitkään melko eristäytynyt kaupunkivaltio, mutta 1900-luvulla se on liittynyt Euroopan neuvostoon ja Yhdistyneisiin kansakuntiin. Maan talous perustuu palvelualaan ja teollisuustuotantoon. San Marino on tasavalta, jonka valtionpäämiehenä on poikkeuksellisesti kaksi kapteenivaltionhoitajaa, joiden toimikausi on vain puoli vuotta.

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: Kapteenivaltionhoitajat ovat San Marinon tasavallan valtiopäämiehiä, jotka muodostavat yhden kokonaisuuden. Kapteenivaltionhoitajilla on vastavuoroinen veto-oikeus toistensa päätöksiin.

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: Kapteenivaltionhoitajat ovat puoluepolitiikan ulkopuolella ja heidän valtansa on pääasiallisesti symbolinen, koska heidän pääasiallinen tehtävänsä on edustaa maata ja taata sen perustuslaillinen järjestys. Kapteenivaltionhoitajat valvovat suur- ja yleisneuvostoa, valtion kongressia ja kahdentoista neuvostoa ilman äänioikeutta tai oikeutta osallistua päätöksiin. Kapteenivaltionhoitajat hajottavat San Marinon parlamentin vaalikauden jälkeen ja muulloinkin, mikäli hallituksen muodostaminen venyy, hallitus ajautuu kriisiin tai kun vakaata hallitusta ei pystytä muodostamaan. Kapteenivaltionhoitajilla on myös valtuudet vahvistaa kaikki suur- ja yleisneuvoston säätämät lait.

title: San Marinon rautatieasema

text: San Marinon rautatieasema oli kapearaiteisen Rimini–San Marino-radan pääteasema San Marinon kaupungissa. Se oli käytössä vuosina 1932–1944.

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: Kapteenivaltionhoitajia ei voida asettaa syytteeseen mistään heidän toimikautensa aikana tapahtuneista teoista. Kapteenivaltionhoitajien työtä valvoo vuoden 1499 perustuslain mukaisesti takuurahastopäällikkö, joka käsittelee sääntöjen perustuslaillisuutta, kansalaisoikeuksia koskevan julistuksen tarkistuksen jälkeen. Menettelyn mukaan jokaisella vaaliluetteloon merkityllä kansalaisella on viidentoista päivän kuluessa toimikauden jälkeen oikeus esittää vaatimuksia kapteenivaltionhoitajia vastaan.

title: Tasavalta

text: Joissain maissa, kuten Sveitsissä ja San Marinossa, valtionpäämiehen tehtävää hoitaa komitea, johon kuuluu useita henkilöitä. Komitean jäseniä nimitetään konsuleiksi. Rooman tasavallassa oli kaksi komiteaa, jotka nimittivät senaatin vuoden välein. Yksi komitean jäsenistä toimi valtionpäämiehenä kuukauden kerrallaan, vaihdellen ylikonsulin (lat. "consul maior") ja alikonsulin (lat. "consul suffectus") virkoja keskenään. Ylikonsuli oli virkaa johtava konsuli ja alikonsuli oli ylikonsulin alamainen, kuitenkin niin, että alikonsulilla oli tässä rajallista itsenäisyyttä ja veto-oikeus ylikonsulin päätöksiin.

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: Kapteenivaltionhoitajat valitaan ehdottomalla enemmistöllä. Toinen äänestys järjestetään, jos ehdotonta enemmistöä ei saada ensimmäisellä kierroksella.

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: Kahden valtionpäämiehen käytäntö on johdettu Rooman tasavallan ajalta, jossa pariin otteeseen oli kolmen hallitsijan triumviraatti. Kapteenivaltionhoitajat vastaavat muinaisen Rooman konsuleja.

title: San Marino

text: Vuoteen 1463 asti San Marino rajoittui Monte Titanon alueeseen. Tuolloin San Marino otti osaa Riminin herran Sigismondo Pandolfo Malatestan lyöneeseen liittoumaan. Paavi Pius II antoi tästä palkkioksi San Marinolle Fiorentinon, Montegiardinon ja Serravallen kaupungit. Samana vuonna Faetano pyysi tulla liitetyksi San Marinoon. Tämän jälkeen tasavallan rajat eivät ole enää muuttuneet.[7]

title: Aldo Simoncini

text: Simoncini debytoi San Marinon jalkapallomaajoukkueessa, vuonna 2006. Hän aloitti vuoden 2008 EM-karsinnat maansa ykkösmaalivahtina, ja pelasi San Marinon maalilla karsintalohkon ensimmäisen ottelun Saksaa vastaan. Ottelu oli Simoncinille vaikea, sillä tasoero San Marinon ja Saksan joukkueiden välillä oli suuri. Tämä näkyi vahvasti myös pelitapahtumissa, Saksa hallitsi ottelua selvästi ja 12. peliminuutilla Lukas Podolski ampui Saksan 0-1 johtoon. Tämän jälkeen Saksan peli vapautui entisestään ja se iski lopulta yhteensä 13 maalia Simoncinin selän taakse, ja murjoi San Marinon vieraskentällä lukemin 0-13. Seuraavassa EM-karsintaottelussaan San Marino hävisi 7-0 Tšekille, tuohon otteluun Simoncini oli penkitetty ja hän seurasi ottelua San Marinon vaihtopenkiltä. Simoncini palasi San Marinon maalille otteluun Irlantia vastaan. Irlanti johti ottelua pitkään Kevin Kilbanen maalilla, mutta 86. minuutilla San Marinon Manuel Marani tasoitti ottelun 1-1:een. Lopulta, kun ottelun lisäaikaa oli pelattu jo neljä minuuttia, 94. peliminuutilla, Irlannin Stephen Ireland laukoi pallon Simoncinin selän taakse ja laukoi samalla maalleen niukan 2-1 voiton hyvin taistelleesta San Marinosta. EM-karsintojen vuoden 2008 EM-kisoihin, Sveitsiin ja Itävaltaan, päätyttyä San Marino oli karsintalohkonsa viimeisenä. Se hävisi kaikki ottelunsa ja maaliero oli murheellinen. Kaksi tehtyä maalia ja 57 päästettyä maalia.

title: San Marino

text: San Marinoa halkoo useita jokia. Marano- ja Ausajoet laskevat Adrianmereen ja San Marino Marecchiajokeen.[2] Suurin osa San Marinon alankoalueista on jokien varsilla.[1]

title: San Marinon jalkapallomaajoukkue

text: San Marinon jalkapallomaajoukkue edustaa San Marinoa jalkapallon miesten kansainvälisissä maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi San Marinon jalkapalloliitto.

title: Stadio Olimpico (San Marino)

text: Stadio Olimpico on monikäyttöinen stadion Serravallen kunnassa, San Marinossa. Se on San Marinon kansallinen stadion, ja siellä pelaa kotiottelunsa San Marinon jalkapallomaajoukkue. Jalkapallomaajoukkueen lisäksi sitä käyttää myös italialaisessa Serie C1 -jalkapalloliigassa pelaava jalkapalloseura San Marino Calcio. Stadionille mahtuu noin 5 500 katsojaa. Se avattiin vuonna 1969.

title: San Marino

text: San Marino ei kuulu Euroopan unioniin, mutta käyttää silti valuuttanaan euroa.[20] Ennen euron käyttöönottoa San Marinolla oli oma liiransa, joka oli arvoltaan kytketty Italian liiraan. San Marinon eurokolikot, joita on lyöty vain pieni määrä, ovat numismaatikoiden keräilykohteita.[21] San Marinon postimerkit, jotka ovat käypiä vain maan rajojen sisäpuolella, ovat myös postimerkkeilijöiden keräilykohteina merkittävä tulonlähde.[22]

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: Kapteenivaltiohoitajaksi pyrkivän pitää täyttää seuraavat kelpoisuudet:

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: San Marinon kapteenivaltionhoitaja (ital. "capitano reggente") on San Marinon tasavallan kollektiivinen valtionpäämies. San Marinon suur- ja yleisneuvostossa eli maan parlamentissa valitaan kaksi kapteenivaltionhoitajaa kuuden kuukauden toimikaudeksi. Normaalisti kapteenivaltionhoitajat valitaan vastakkaisista puolueista ja he toimivat tehtävässä vain yhden puolivuotiskauden ajan. Kapteenivaltionhoitajien valinta tapahtuu vuosittain 1. huhtikuuta ja 1. lokakuuta. Tämä perinne on peräisin vuodelta 1243.

title: San Marino

text: San Marinon tasavalta eli San Marino on Italian ympäröimä kääpiövaltio Apenniinien niemimaalla Etelä-Euroopassa. San Marino on 61 neliökilometrin pinta-alallaan Euroopan kolmanneksi pienin valtio. Sen asukasluku on noin 33300.

title: San Marinon valtionkirjasto

text: San Marinon valtionkirjasto eli "San Marinon tasavallan valtionkirjasto ja kirjallisen perinnön (kokoelma)" () on San Marinon kääpiötasavallan pääkaupungissa San Marinossa toimiva kansalliskirjasto. Samassa palatsirakennuksessa Palazzo Vallonissa toimii myös San Marinon valtionarkisto, joten jotkin lähteet käsittelevät näitä kahta laitosta yhdessä (erimerkiksi ilmaisu "Biblioteca di Stato e Archivio di Stato").

title: San Marino Eurovision laulukilpailussa

text: San Marinon edustuskappaleista kaksi on laulettu italiaksi ja viisi englanniksi.

title: San Marinon taistelu

text: San Marinon taistelu (tunnetaan myös nimellä Monte Puliton taistelu) oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden ja Saksan välinen taistelu San Marinosta. 27. kesäkuuta 1944 Britannian kuninkaallisten ilmavoimien koneet pommittivat San Marinoa tappaen 35 siviiliä uskoessaan saksalaisten joukkojen olevan alueella. Saksalaiset sijoittivat syyskuun alussa joukkoja San Marinon alueelle. Taistelu alkoi 17. syyskuuta 1944 ja päättyi 20. syyskuuta liittoutuneiden miehittäessä maan pääkaupungin. Taistelussa kuoli 323 liittoutuneiden ja 274 Saksan sotilasta. Liittoutuneet miehittivät San Marinon kahden kuukauden ajaksi.

title: San Marino

text: San Marino on parlamentaarinen tasavalta. Sen lakiasäätävä elin Suur- ja yleisneuvosto (Consiglio Grande e General) valitaan vaaleilla neljän vuoden välein. Parlamentilla on muun muassa valta valita ministerit ja kapteenivaltionhoitajat, jotka toimivat valtionpäämiehinä.[13] Perinteisesti heistä toinen edustaa San Marinon kaupunkia ja toinen maaseutua.[14] Kapteenivaltionhoitajien toimikausi on vain puolen vuoden mittainen; se on lyhin maailman valtionpäämiesten toimikausista. Kapteenivaltionhoitajat valitaan neuvostosta, ja puolen vuoden viran jälkeen sama henkilö voidaan valita uudelleen vasta kolmen vuoden päästä.[13]

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: Vuonna 1972 hyväksyttiin laki, joka kumosi kaikki rajoitukset, jotka estivät naisia pyrkimästä kapteenivaltionhoitajan virkaan. Ensimmäinen kapteenivaltionhoitajaksi valittu nainen oli 1. huhtikuuta 1981 virkaan astunut Maria Lea Pedini-Angelini. Huhtikuun 1. päivänä 2017 valittiin ensimmäistä kertaa samanaikaisesti kapteenivaltionhoitajiksi kaksi naista, Vanessa D’Ambrosio ja Mimma Zavoli. He ovat 15. ja 16. naispuoliset kapteenivaltionhoitajat. San Marino onkin maa, jolla on ollut eniten naispuolisia valtionpäämiehiä.

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: San Marinon kapteenivaltionhoitajuuden perustaminen tapahtui 1200-luvun alkupuoliskolla. Kapteenivaltionhoitajilla oli aluksi tuomaritehtävä, ja maan hallinto oli tuomarijohtoinen. Tuona ajanjaksona kapteenivaltionhoitajia kutsuttiin konsuleiksi antiikin Rooman mallin mukaan. Kaksi ensimmäistä tunnettua konsulia valittiin 12. joulukuuta 1243 suur- ja yleisneuvostossa kuudeksi kuukaudeksi. Samaa käytäntöä noudatetaan nykyäänkin.

title: San Marino talviolympialaisissa 2014

text: San Marino osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. San Marinolla oli kisoissa mukana kaksi urheilijaa alppihiihdossa, ja ensimmäistä kertaa San Marinoa edusti olympialaisissa myös naisurheilija, Federica Selva. Avajaisissa joukkueen lipunkantajana toimi Vincenzo Michelotti.

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: Suur- ja yleisneuvosto valitsee kuuden kuukauden välein kapteenivaltionhoitajat, jotka kuuluvat yleensä vastakkaisiin poliittisiin puolueisiin. Tällä pyritään tasapainoon ja yhdenvertaiseen valvontaan. Vaalimenettelyssä noudatetaan vuoden 1945 lakia, joka perustuu pääosin 1600-luvun sääntöihin.

title: San Marino kesäolympialaisissa 1988

text: San Marino osallistui kesäolympialaisiin 1988 Soulissa, Etelä-Koreassa. Maata edusti kaksi urheilijaa yhdessä lajissa, uinnissa. San Marino ei voittanut yhtäkään mitalia.

title: San Marino

text: Tasavallan kasvamisen myötä alettiin tarvita pienempää ja helpommin kokoon kutsuttavaa poliittista elintä. Vuonna 1243 perustettiin valtionpäämieheksi kapteenivaltionhoitajat, jotka Arengo valitsi. 1400-luvulla luotiin Suuri ja yleinen neuvosto (Consiglio Grande e Generale), joka muodostettiin 60:stä Arengon jäsenestä. Uusi neuvosto sai hoidettavikseen osan Arengon tehtävistä. Lopulta nämä uudet hallintoelimet ottivat kaiken vallan haltuunsa niin, että alkuperäinen Arengo kävi merkityksettömäksi. Vaikka Arengoa ei koskaan varsinaisesti lakkautettukaan, ei sitä enää muodostettu vuoden 1571 jälkeen.[6]

title: San Marino

text: San Marinon kulttuurissa on paljon vaikutteita italialaisesta kulttuurista, mutta maassa ollaan ylpeitä pienen valtion ainutlaatuisesta asemasta.[7] Vaikka ruokakulttuuri onkin samanlaista kuin Italiassa, San Marinossa on joitakin paikallisia erikoisuuksia. Härkäpapukeitto on suosittua talvisin ja jänismuhennos fenkolilla ympäri vuoden. Cacciatello-niminen kakku on puolestaan suosittu jälkiruoka.[29]

title: San Marinon kapteenivaltionhoitaja

text: Instituution nimi alkoi 1300-luvun lopulla muuttua, kun konsuleiksi otettiin "kapteeni" ja "puolustaja", sitten vuonna 1317 heistä tuli "kapteeni" ja "rehtori". Yhdellä paikalla oli tavallisesti ylemmän luokan edustaja, millä pyrittiin takaamaan tarvittava taito tasavallan hallitsemiseksi, ja toinen paikka kuului työväenluokalle.

title: Aldo Simoncini

text: Vuoden 2010 MM-karsintoihin, San Marino arvottiin samaan lohkoon Pohjois-Irlannin, Puolan, [Tšekin, Slovakian ja Slovenian kanssa. Simoncini oli jälleen San Marinon ykkösmaalivahti, ja vaikka hän pelasikin ajoittain todella hyvin San Marinon maalilla, oli hän voimaton suurempien jalkapallomaiden jatkuvan painostuksen edessä. San Marino hävisi taas kaikki pelinsä, ja onnistui tekemään vain yhden maalin. Suurin tappio, jonka San Marino karsinnoissa kärsi oli häviö Puolalle maalein 10-0. San Marinon joukkue, Simoncini viimeisenä lukkonaan, päästi karsinnoissa 47 maalia.