query: Milloin Aleksanteri III syntyi?

title: Aleksanteri III (Venäjä)

text: Aleksanteri III (10. maaliskuuta (J: 26. helmikuuta) 1845 Pietari – 1. marraskuuta (J: 20. lokakuuta) 1894 Jalta) oli Venäjän keisari ja Suomen suuriruhtinas vuosina 1881–1894. Keisarina hänet muistetaan etenkin pahamaineisen ohranan perustajana. Suomen suuriruhtinaana hänet on perinteisesti nähty historiankirjoituksessa joko sortokausien alullepanijana tai merkityksettömänä ”välivaiheen” hallitsijana; myöhemmin häntä on kuitenkin kuvattu hyvänä hallitsijana ja ”maan isänä”.[1] Hän arvosti suomalaisten lojaaliutta ja Suomen perustuslaillista asemaa ja oli itse asiassa isänsä tavoin Suomelle melko myötämielinen suuriruhtinas. Aleksanteri III oli rauhanomainen hallitsija: Venäjä ei ollut hänen valtakaudellaan osallisena yhdessäkään sodassa.

title: Aleksanteri III (Skotlanti)

text: Aleksanteri III (1241–1286, vanhalla gaelin kielellä "Alaxandair mac Alaxandair") oli Skotlannin keskiaikainen kuningas. Hän nousi valtaan seitsemänvuotiaana 1249, isänsä Aleksanteri II:n kuoltua.

title: Nepotismi

text: Esimerkiksi Borgian perheeseen kuulunut paavi Calixtus III teki kahdesta veljenpojastaan kardinaalin. Toinen heistä Rodrigo, jota hän käytti myöhemmin ponnahduslautana paavin virkaan: hänestä tuli paavi Aleksanteri VI. Aleksanteri nosti myös rakastajattarensa veljen Alessandro Farnesen kardinaaliksi, ja tästä tuli myöhemmin paavi Paavali III. Paavali III jatkoi perinteitä valitsemalla kaksi veljenpoikaa (iältään 14 ja 16 vuotta) kardinaaleiksi. Käytäntö päättyi paavi Innocentius XII:n vuonna 1692 antamaan bullaan, joka kielsi nepotismin.

title: Aleksandr Aleksandrovitš Romanov

text: Aleksandr Aleksandrovitš Romanov () oli suuriruhtinas, Venäjän kruununperillisen Aleksandr Aleksandrovitšin (tuleva keisari Aleksanteri III) ja Maria Fjodorovnan lapsi. Aleksandr syntyi 7. kesäkuuta 1869 ja kuoli aivokalvontulehdukseen 2. toukokuuta 1870. Aleksandrin isoveli oli tuleva keisari Nikolai II.

title: Aleksanteri III (täsmennyssivu)

text: Aleksanteri III on ollut useamman kuin yhden hallitsijan nimi:

title: Aleksanteri III (Venäjä)

text: Aleksanteri III kuoli 1. marraskuuta (20.10.) 1894 palatsissaan Krimillä, luultavasti vammaan, jonka hän oli saanut junaonnettomuudessa Borkissa ja joka oli kehittynyt munuaissairaudeksi.

title: Kardinaali

text: Esimerkkinä paavien harjoittamasta nepotismista kardinaalinimitysten suhteen voidaan pitää 1400-luvulla hallineen paavi Calixtus III:n toimintaa. Borgian perheeseen kuulunut paavi Calixtus III teki kahdesta veljenpojastaan kardinaalin. Toisesta nepotistisesti nimitetystä kardinaalista tuli myöhemmin Aleksanteri VI. Aleksanteri VI tuli myöhemmin tunnetuksi yhtenä historian huonomaineisimpana paavina, ja hänen aikanaan paavius oli selvässä alennustilassa.[21] Paavi Aleksanteri VI harjoitti itsekin nepotismia, ja hän jopa suunnitteli Kirkkovaltion antamista pojalleen.[21] Aleksanteri VI nosti myös rakastajattarensa veljen Alessandro Farnesen kardinaaliksi, ja tästä tuli myöhemmin paavi Paavali III. Paavali III jatkoi perinteitä valitsemalla kaksi veljenpoikaa – iältään 14 ja 16 vuotta – kardinaaleiksi.

title: Aleksanteri III (Venäjä)

text: Aleksanteri III oli myös innokas baritonitorvensoiton harrastaja.[3]

title: Maria Fjodorovna

text: Aleksanteri III:sta tuli Venäjän keisari isänsä Aleksanteri II:n salamurhan jälkeen 1881. Aleksanteri III kuoli 1894, jolloin valtaistuimelle astui Aleksanterin ja Maria Fjodorovnan vanhin poika Nikolai II. Leskikeisarinna oli tärkeänä neuvonantajana monissa poikansa päätöksissä.

title: Aleksanteri III (Venäjä)

text: Aleksanteri III ei ollut yhtä vapaamielinen kuin isänsä. Hän oli venäläisen nationalismin ja ortodoksisuuden tukija. Hän oli ulkomaisia, erityisesti saksalaisia, vaikutteita vastaan, vaikkakin hänen omassa suvussaan oli lähinnä saksalaisia. Preussin–Ranskan sodan aikana hän vastusti julkisesti isäänsä, joka oli Preussin puolella. Turkin sodassa 1877–1878 Aleksanteri komensi hyökkäävän armeijan vasenta sivustaa. Aleksanteri oli pikkutarkka komentaja ja pettynyt kuten muutkin, kun Berliinin konferenssi vei suuren osa Venäjän voitoista.

title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanterin kuoltua rahoja alettiin lyödä hänen seuraajansa Filippos III Arridaioksen nimissä, mutta myös Aleksanterin nimellä varustettujen rahojen lyömistä jatkettiin. Joskus nimi saattoi tosin viitata myös Filippos III:n kanssahallitsijaan Aleksanteri IV:een.

title: Aleksanteri II (Skotlanti)

text: Marie synnytti kruununperijän Aleksanteri III:n. Aleksanteri ja lankonsa Henrik III taistelivat raja-alueiden hallinnasta useaan otteeseen. Muutoin Aleksanteri keskittyi Skotlannin vallan lujittamiseen läntisillä saarilla, missä Norjalla oli edelleen vahva asema.

title: Simon Stock

text: Pyhä Simon Stock (n. 1165 Kent, Englanti – 16. toukokuuta 1265 Bordeaux, Ranska) oli englantilainen karmeliittamunkki ja pyhimys. Hän on Ranskan Bordeaux’n suojeluspyhimys ja hänen symboleitaan ovat skapulaaria pitelevä karmeliittamunkki, skapulaarin Neitsyt Marialta saava karmeliittamunkki, kiirastulessa olevien sielujen ympäröimä ja heidän puolestaan rukoileva karmeliittamunkki, sekä vanha mies karmeliittasääntökuntapuvussa rukoilemassa. Kerrotaan, että Neitsyt Maria ilmestyi pyhimykselle ja antoi hänelle niin sanotun ruskean skapulaarin sakramentaalin. Hän eli luultavasti ainakin seuraavien 13 paavien hallintokausien aikana: Aleksanteri III (1159–1181), Lucius III (1181–1185), Urbanus III (1185–1187), Gregorius VIII (1187), Klemens III (1187–1191), Celestinus III (1191–1198), Innocentius III (1198–1216), Honorius III (1216–1227), Gregorius IX (1227–1241), Celestinus IV (1241), Innocentius IV (1243–1254), Aleksanteri IV (1254–1261) ja Urbanus IV (1261–1264). Miestä ei koskaan ole muodollisesti kanonisoitu, mutta hänen juhlansa sallittiin karmeliitoille 1564 ja hänen juhlapäiväänsä vietetään 16. toukokuuta eli hänen kuolinpäivänään.

title: Aleksanteri III (Venäjä)

text: Aleksanteri syntyi vuonna 1845 keisari Aleksanteri II:n ja keisarinna Maria Aleksandrovnan (Hessen-Darmstadtin prinsessa Marie) toisena poikana. Aleksanteri III ei ollut kruununperijä ensimmäisen 20 ikävuotensa aikana. Kun hänen vanhempi veljensä Nikolai kuoli 1865, hän alkoi opiskella lakia ja poliittista filosofiaa. Hänen opettajanaan toimi pääasiassa Konstantin Pobedonostsev, Pyhän synodin prokuraattori, joka oli yksinvaltiuden vannoutunut tukija.

title: Ksenia Aleksandrovna Romanova

text: Suuriruhtinatar Ksenia syntyi Anitškovin palatsissa Pietarissa. Hänen isänsä Aleksanteri III oli keisari Aleksanteri II:n ja tämän puolison Maria Aleksandrovnan poika. Ksenian äiti Maria Fjodorovna oli Tanskan kuninkaan Kristian IX:n tytär. Ksenian ja hänen isoisänsä Aleksanteri II:n suhteet olivat hyvin läheiset.

title: Aleksanteri III (paavi)

text: Maaliskuussa 1179 Aleksanteri järjesti kolmannen lateraalikonsiilin (Yhdestoista ekumeeninen kirkolliskokous). Sen päätöksiin lukeutuu monia paavin ehdotuksia kirkon tilanteen parantamiseksi. Yksi päätöksistä on nykyäänkin voimassa oleva sääntö, jonka mukaan paavin valintaan tarvitaan kaksi kolmasosaa äänistä. Kolmas lateraanikonsiili oli Aleksanterin vallan lakipiste. Kuitenkin pian kirkolliskokouksen jälkeen Rooman tasavalta pakotti Aleksanterin pakenemaan kaupungista lopullisesti, ja 29. syyskuuta 1179 eräät aateliset valitsivat vastapaavi Innocentius III:n. Käyttämällä rahaa viisaasti Aleksanterin onnistui kuitenkin saamaan Innocentius valtaansa niin, että tämä syrjäytettiin tammikuussa 1180. Vuonna 1181 hän julisti Skotlannin kuninkaan Vilhelm I:n pannaan ja Skotlannin interdiktiin. Aleksanteri III kuoli Civita Castellanassa 30. elokuuta 1181.

title: Vilhelm II (Alankomaat)

text:
Vuonna 1816 Vilhelm kihlautui Yhdistyneen kuningaskunnan Yrjö IV:n ja Braunschweigin Carolinen ainoa tyttären, Walesin prinsessan Charlotte Augustan kanssa. Suhde oli Yrjön järjestämä, mutta Charlotte ei halunnut avioitua Vilhelmin kanssa, joten kihlaus purettiin.
Helmikuun 21. päivänä 1816 Vilhelm avioitui venäläisen suuriruhtinatar Anna Pavlovnan kanssa, joka oli keisari Aleksanteri I:n sisar. Aleksanteri järjesti avioliiton lujittaakseen Venäjän ja Alankomaiden suhteita. Vuonna 1817 Annalle ja Vilhelmille syntyi poika, josta tuli Vilhelm III.

title: Paavius uudella ajalla

text: Esimerkkinä paavien harjoittamasta nepotismista kardinaalinimitysten suhteen ja siitä seuranneesta paavinistuimen turmeluksesta voidaan pitää 1400-luvulla hallinneen paavi Calixtus III:n toimintaa. Borgian perheeseen kuulunut paavi Calixtus III teki kahdesta veljenpojastaan kardinaalin. Toisesta nepotistisesti nimitetystä kardinaalista tuli myöhemmin Aleksanteri VI, joka tuli myöhemmin tunnetuksi yhtenä historian huonomaineisimpana paavina, jonka aikana paavius oli selvässä alennustilassa. Paavi Aleksanteri VI harjoitti itsekin nepotismia, ja hän jopa suunnitteli Kirkkovaltion antamista pojalleen. Aleksanteri VI nosti myös rakastajattarensa veljen Alessandro Farnesen kardinaaliksi, ja tästä tuli myöhemmin paavi Paavali III. Paavali III jatkoi perinteitä valitsemalla kaksi veljenpoikaansa – 14- ja 16-vuotiaat – kardinaaleiksi.

title: Filippos II

text: Kleopatra syrjäytti Olympiaan Filippoksen suosikkivaimona. Kleopatran ja Filippoksen häiden yhteydessä Attalos sanoi toivovansa Filippokselle vihdoinkin laillista perillistä. Tämä oli tietysti loukkaus esikoispoikaa Aleksanteria (myöhemmin Aleksanteri Suuri eli Aleksanteri III) ja Olympiasta kohtaan. Häät muuttuivat tappeluksi, ja lopulta Filippos uhkasi tappaa Aleksanterin. Olympias pakeni Molossiaan ja Aleksanteri lähti jonnekin Illyriaan. Vaarana oli, että Aleksanteri julistautuisi kilpailevaksi kuninkaaksi. Lopulta kiista ratkesi ja Aleksanteri palasi Pellaan. Filippos sai solmituksi avioliiton Molossian Aleksanterin ja oman tyttärensä Kleopatran (joka oli Molossian Aleksanterin sisarentytär) välille.[28]

title: Amyntas III

text: Vaimonsa Eurydiken kanssa Amyntas sai kolme poikaa, jotka kaikki hallitsivat Makedonian kuninkaina: Aleksanteri II, Perdikkas III ja Aleksanteri Suuren isä Filippos II.

title: Nikolai II

text: Nikolai syntyi Venäjän kruununprinssi Aleksanterin (myöhemmän keisari Aleksanteri III:n) ja keisarinna Maria Fjodorovnan (syntyjään Tanskan prinsessa Dagmar) perheeseen 1868. Hänet, kuten myös hänen sisaruksensa, kasvatettiin kovassa kurissa ja nuhteessa. Nikolain isoisä, keisari Aleksanteri II murhattiin 1881, jolloin Nikolain isästä tuli keisari Aleksanteri III. Nikolai oppi tottelemaan asiassa kuin asiassa isäänsä, joka hänen vartuttuaan määräsi hänet osallistumaan erilaisten valiokuntien toimintaan. Nikolai piti kuitenkin politiikkaan liittyviä asioita kuivina ja vailla mielenkiintoa ja juhli mieluummin upseeritovereidensa kanssa ravintoloissa ja nuorten naisten kanssa Pietarin edustalla olevilla saarilla. Ensimmäistä kertaa perintöruhtinas uhmasi isänsä tahtoa alkaessaan seurustella Keisarillisen baletin nuoren tanssijattaren Mathilde Krzesinskan kanssa.

title: Venäjän historia

text: Vallankumoukselliset murhasivat Aleksanteri II:n kotitekoisella pommilla 1. maaliskuuta 1881. Valtaan astui hänen poikansa Aleksanteri III (hallitsi 1881–1894), joka jatkoi hallinnon otteen tiukentamista järjestämällä poliisin Ohranaksi, joka asetettiin sisäministeriön alaisuuteen ja sille annettiin erikoisvaltuudet. Yrityksessä pelastaa Venäjä modernismilta, Aleksanteri III pani toimeen uskonnollisen sensuurin, vainosi vähemmistöuskontoja ja -kansoja, aloitti juutalaisten vainot ja pienensi yliopistojen määräysvaltaa. Puolalaiset, suomalaiset, latvialaiset, liettualaiset ja ukrainalaiset reagoivat yhtenäistämispyrkimyksiin kiihtyvällä nationalismilla ja monet juutalaiset liittyivät radikaaleihin liikkeisiin.[46]

title: Aleksanteri III (Bysantti)

text: Aleksanteri III (; noin 870 – 6. kesäkuuta 913) oli Bysantin keisari vuosina 912 – 913. Hän oli keisari Basileios I:n poika ja Leo VI:n veli. Aleksanterista oli tehty kanssahallitsija jo Leon hallituskauden aikana, mutta hänellä ei ollut todellisuudessa mitään valtaa. Kun Leo kuoli, oli hänen poikansa Konstantinos VII vielä alaikäinen ja Aleksanterista tuli uusi keisari. Aleksanteri kuoli samalla kun bulgaarit olivat aikeissa hyökätä valtakuntaan. Hän teki Konstantinoksesta perillisensä kuolinvuoteellaan.

title: Aleksanteri III (Venäjä)

text: Aleksanteri III nousi valtaistuimelle 1881, kun hänen isänsä murhattiin.[2] Hän peruutti isänsä valmisteleman itsevaltiaan valtaa rajoittavan perustuslain ja ilmoitti, ettei aikonut rajoittaa valtaansa. Nationalistien mukaan löyhä kuri ja vapaamielisyys johtivat hajanaisuuteen ja vähemmistökansojen omavaltaisuuteen. Aleksanteri II:n vapaamieliset uudistukset taas olivat johtaneet vallankumoukselliseen toimintaan ja hänen surmaansa. Keisarin murhasta järkyttynyt kansa suhtautuikin aluksi myönteisesti kurinpalautukseen. Entinen keisarin kanslian III osasto järjestettiin ohranaksi. Maalaisia tulivat valvomaan aatelistosta valitut poliisiviranomaiset, maapäälliköt. Zemstvojen valtaa vähennettiin ja talonpoikien edustusta niissä. Vallankumousliike saatiin kukistettua puoleksitoista vuosikymmeneksi.

title: Vilhelm III (Alankomaat)

text: Vilhelm oli naimisissa kahdesti, ensin serkkunsa Sophie von Württembergin kanssa (1839–1877). Tästä liitosta syntyi kolme poikaa, Vilhelm, Morits ja Aleksanteri. Toisesta liitosta 1879 Emma av Waldeck-Pymontin kanssa syntyi tytär Vilhelmiina, josta tuli seuraava kuningatar.

title: Innocentius III

text: Paavi Innocentius III (s. n. 1161) oli paavina 8. tammikuuta 1198 – 16. heinäkuuta 1216. Hänen oikea nimensä oli Lotario de' Conti ja hän oli Trasimondo Contin, Segnin kreivin poika sekä paavi Klemens III:n sisarenpoika. Lotario syntyi Anagnissa, Italiassa. Hänen isänsä kuului kuuluisaan Contin sukuun, josta on tullut yhdeksän paavia, mukaan lukien Gregorius IX, Aleksanteri IV ja Innocentius XIII. Hänen äitinsä "Claricia" kuului ylhäiseen roomalaiseen Scottin sukuun.

title: Ptolemaios IX

text: Noin vuonna 107 eaa. Kleopatra III syrjäytti poikansa ja väitti, että tämä oli aikonut murhata hänet. Ptolemaios pakeni Kyprokselle. Samalla Ptolemaios Aleksanteri palasi Egyptiin hallitsemaan äitinsä kanssa. Kleopatran kuoleman jälkeen - eräiden lähteiden mukaan Ptolemaios Aleksanterin murhattua hänet - aleksandrialaiset syrjäyttivät Ptolemaios Aleksanterin ja Ptolemaios IX sai palata Egyptiin. Ptolemaios IX hallitsi Egyptiä kuolemaansa asti vuonna 80 eaa. Ptolemaioksen jälkeen Egyptiä hallitsi kuukauden ajan hänen tyttärensä Berenike III. Ptolemaios X Aleksanterin poika Ptolemaios XI Aleksanteri II, murhasi kuitenkin pian Bereniken.

title: Aleksanteri III (paavi)

text: Paavi Aleksanteri III (s. noin 1100/1105 – k. 30. elokuuta 1181) oli paavina 7. syyskuuta 1159 – 30. elokuuta 1181. Hänen oikea nimensä oli Orlando Bandinelli ja hän syntyi Sienassa. Aluksi hän toimi opettajana Bolognan yliopistossa, jossa hän opetti kanonista oikeutta ja kirjoitti "Stroman" tai "Summa Magistri Rolandin", joka oli ensimmäisiä kommentteja Gratianuksen teokseen "Decretum".

title: Perdikkas III

text: Perdikkas III oli Makedonian kuningas vuosina 364–359 eaa. veljensä Aleksanteri II:n jälkeen. Perdikkas oli Amyntas III ja Eurydiken poika. Kun Aloroksen Ptolemaios murhasi Aleksanterin Perdikkas oli vielä alaikäinen ja Ptolemaios hallitsi hänen sijaansa. Lopulta Perdikkas murhasi Ptolemaioksen ja otti vallan omiin käsiinsä.

title: Kreikkalainen ja roomalainen Egypti

text: Kun Aleksanteri kuoli vuonna 324 eaa., hänen seuraajansa eli diadokit jakoivat Aleksanterin valtakunnan keskenään. Egyptin satraapiksi valittiin Ptolemaios, joka oli ollut yksi Aleksanterin läheisimmistä ystävistä. Pian diadokien välille syntyi sotia, joihin Ptolemaios otti osaa. Ptolemaios julistautui kuninkaaksi vuonna 306 eaa ja perusti niin sanotun Ptolemaioksen hallitsijasuvun. Kaikki hallitsijasuvun miespuoliset jäsenet ottivat nimekseen myös Ptolemaios. Hallitsijasuvun jäsenet omaksuivat myös egyptiläisten faaraoiden tavan mennä naimisiin lähisukulaistensa kanssa. Kuninkaat hallitsivatkin yleensä yhdessä vaimonsa kanssa. Berenike III hallitsi myös Egyptiä yksin, ilman miespuolista hallitsijakumppania.


query: Milloin David Thompson syntyi?

title: David Thompson (tutkimusmatkailija)

text: David Thompson (30. huhtikuuta 1770 – 10. helmikuuta 1857) oli kanadanenglantilainen turkiskauppias, tutkimusmatkailija ja kartantekijä. Jotkin alkuperäisasukkaat kutsuivat häntä nimellä "Koo-Koo-Sint" (taivaantutkija). Hän kartoitti kaikkiaan 3,9 miljoonaa neliökilometriä Pohjoista-Amerikkaa (noin 20 % mantereesta) ja häntä onkin kutsuttu kaikkien aikojen suurimmaksi maantieteilijäksi.[1]

title: David Thompson (tutkimusmatkailija)

text: Ennen paluutaan itään Thompson vietti talven Saleesh Housessa ja saapui Montrealiin vuoden 1812 aikana.

title: Tony Thompson

text: Chicin hajottua väliaikaisesti 1983 Thompson esiintyi rumpalina muun muassa Jody Watleyn, Madonnan, Rod Stewartin, Robert Palmerin, Mick Jaggerin ja David Bowien levytyksillä.

title: David Thompson (tutkimusmatkailija)

text: David Thompson kuoli köyhänä ja suuren yleisön tietämättä hänen saavutuksistaan 10. helmikuuta 1857.

title: David Thompson (tutkimusmatkailija)

text: Talven 1787–1788 Thompson vietti Kalliovuorten juurella sijaitsevissa Manchester Housen ja Hudson Housen tukikohdissa. Hän oppi jälleen paikallisten intiaanien kielen. Koiravaljakko-onnettomuudessa 23. joulukuuta 1788 Thompson sai vakavan murtuman jalkaansa. Komplikaatioista johtuen hän vietti seuraavat kaksi talvea Cumberland Housen tukikohdassa, jossa hän jatkoi opiskelujaan Philip Turnorin johdolla matematiikassa, astronomiassa ja maanmittauksessa.[1]

title: Ernest Thompson Seton

text: Ernest Evan Thompson syntyi skotlantilaisten vanhempien perheeseen Englannissa. Perheeseen syntyi kymmenen poikaa ja yksi tyttö, joka kuoli jo kuusivuotiaana. Ernest oli järjestyksessä kahdeksas poika. Perhe muutti Kanadaan (Lindsay, Ontario) vuonna 1866 isä Joseph Thompsonin menetettyä omaisuutensa laivanomistajana. Hänestä ei ollut maanviljelijäksi ja perhe muutti vuonna 1870 Torontoon, jossa hän ryhtyi kirjanpitäjäksi. Ernest kävi peruskoulunsa Torontossa.

title: David Thompson

text: David Thompson voi viitata seuraaviin henkilöihin:

title: Hank Thompson

text: Hank Thompson (3. syyskuuta 1925 – 6. marraskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja. Hän syntyi Teksasissa ja on kuulunut vuodesta 1989 Country Music Hall of Fameen sekä vuodesta 1997 Nashville Songwriters Hall of Fameen.

title: Emma Thompson

text: Thompson syntyi näyttelijäperheeseen Paddingtonissa, Lontoossa. Hänen isänsä on englantilainen näyttelijä Eric Thompson ja äitinsä skotlantilainen näyttelijä Phyllida Law. Myös hänen sisarensa Sophie Thompson on näyttelijä.

title: David Thompson (poliitikko)

text: David John Howard Thompson (25. joulukuuta 1961 Lontoo, Iso-Britannia – 23. lokakuuta 2010 Mapps, St. Philip, Barbados) oli barbadoslainen poliitikko, joka nousi Barbadoksen pääministeriksi vuonna 2008 ja toimi virassa kuolemaansa saakka. Hän edusti maansa demokraattista työväenpuoluetta. Hänestä tuli ministeri ensi kertaa vuonna 1991. Hän kuoli haimasyöpään 48-vuotiaana.

title: David Thompson (tutkimusmatkailija)

text: Thompson oli ensimmäinen eurooppalainen, joka matkusti koko Columbiajoen päästä päähän. 9. kesäkuuta 1811 hän leiriytyi Columbiajoen ja Snake Riverin yhtymäkohdassa ja pystytti paikalle merkkipaalun, jossa valtasi alueen Ison-Britannian omaisuudeksi ja North West Companyn uudeksi kauppapaikaksi, jonne muutamia vuosia myöhemmin perustettiin yhtiön linnoitus Fort Nez Percés. John Astorin saapuessa alueelle myöhemmin samana vuonna hän löysi pystytetyn merkkipaalun ja tämän vuoksi päätti perustaa oman Fort Okanogan kauppa-asemansa kauemmaksi pohjoiseen. 14. heinäkuuta 1811 David saapui Columbiajoen suulle ja rakenteilla olevaan Fort Astorian kauppa-asemalle, jonne Astor oli saapunut Tonquin-laivalla kaksi kuukautta aikaisemmin.

title: Elizabeth Thompson

text: Elizabeth Southerden Thompson, myöhemmin myös Lady Butler (3. marraskuuta 1846 – 2. lokakuuta 1933) oli englantilainen taidemaalari. Hän syntyi Sveitsissä, matkusteli paljon ja aloitti vuonna 1866 opinnot Lontoossa Royal Female School of Art -taidekoulussa.

title: Jim Thompson (kirjailija 1906–1977)

text: James Myers "Jim" Thompson (27. syyskuuta 1906 Anadarko, Oklahoma, Yhdysvallat - 7. huhtikuuta 1977 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen rikoskirjailija ja käsikirjoittaja. Thompson tunnetaan parhaiten pulp-romaaneistaan, joita syntyi kolmisenkymmentä. Kiireisimmillään 1950-luvun alussa teoksia julkaistiin useampi vuodessa.

title: Charles Hubbard Thompson

text: Thompson syntyi 9. kesäkuuta 1891 St. Louisissa. Hänen vanhempansa olivat Anne Hubbard Thompson ja Charles N. Thompson. Charles oli perheen ainoa lapsi. Isä jätti perheen ennen kuin Charles oli täyttänyt yhdeksän vuotta, ja äiti joutui kasvattamaan pojan. Hän varttui St. Louisissa, joka oli 1900-luvun alussa yksi ragtimemusiikin keskuksista. Charles kuuli ragtimemusiikkia saluunoissa ja kahvoiloissa, ja siitä hän sai innoituksen pianonsoiton harjoittelemiseen. Vaikka Charles sai vähän opetustakin, soittajana hän oli itseoppinut eikä hän siksi osannut esimerkiksi lukea nuotteja.

title: David Thompson (jalkapalloilija)

text: 28. heinäkuuta 2006 Thompson allekirjoitti Portsmouthin kanssa vuoden sopimuksen.

title: David Thompson (jalkapalloilija)

text: Debyyttinsä Valioliigassa 170-senttinen Thompson teki Liverpoolin paidassa 19. elokuuta 1996 2-0 voitto-ottelussa Arsenalia vastaan.

title: Tanni Grey-Thompson

text: Tanni Grey-Thompson syntyi Cardiffissa 1969. Hänet sai kasteessa nimekseen Carys Davina, mutta häntä alettiin jo pian kutsua Tanniksi. Kutsumanimi tuli kaksi vuotta vanhemmalta isosiskolta Sianilta, joka kutsui vauvaa nimellä ’tiny’ (”pikkuinen”), joka kääntyi muotoon Tanni.

title: David Thompson (poliitikko)

text: Thompsonin edeltäjä saarivaltion pääministerinä oli Owen Arthur.

title: David Thompson (jalkapalloilija)

text: Vuodesta 2007 Boltonia edustanut Thompson on urallaan edustanut myös Liverpoolia, Swindon Townia, Coventrya, Blackburnia, Wigania ja Portsmouthia.

title: David Thompson (tutkimusmatkailija)

text: Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link) Citation error, replace with{{cite book| author = Jenish, D'Arcy| title = Epic wanderer: David Thompson and the mapping of the Canadian West| location = Toronto| publisher = Doubleday Canada| year = 2003| id = ISBN 0385659733| accessdate = 1.10.2009}} Citation error, replace with{{cite book| author = David Thompson| title = Columbia Journals| location = Montreal| publisher = McGill-Queen's University Press| year = 1994| id = ISBN 0773509895| accessdate = 1.10.2009}} Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)

title: David Thompson (tutkimusmatkailija)

text: Vuoden 1806 vuotuisen kokouksen jälkeen Thompson matkasi Rocky Mountain Housen kylään, josta valmisteli tutkimusmatkaa Columbiajokea pitkin Tyynellemerelle. Seuraavan vuoden kesäkuussa hän kulki jokea pitkin Kalliovuorten länsipuolelle ja vietti kesän joen valuma-aluetta kartoittaen. Thompson perusti alueelle NWC:n Kootanae Housen turkiskauppa-aseman ja oli myöhemmin mukana perustamassa Saleesh Housen turkiskauppa-asemaa nykyisessä Montanan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Hän vietti seuraavat vuodet kartoittaen alueita Montanassa, Idahossa, Washingtonin osavaltiossa sekä läntisessä Kanadassa. Kartoitetut alueet käsittivät koko Columbiajoen valuma-alueen Kaskadien itäpuolella. Hänen luomansa kartat ovat erittäin hyvälaatuisia, ja niitä käytettiin aina 1900-luvun puolivälille saakka.

title: David Thompson (tutkimusmatkailija)

text: David Thompson syntyi 30. huhtikuuta 1770 Westminsterissä, Englannissa David ja Ann Thompsonin perheeseen. Hänen isänsä kuoli noin kaksi vuotta myöhemmin ja perhe ajautui taloudellisiin vaikeuksiin. Hän kävi köyhille tarkoitettua Grey Coatin koulua ja opiskellessaan siellä oppi navigoinnin perusteet.

title: Gertrude Caton-Thompson

text: Caton-Thompson syntyi 1888 Lontoossa, ja hän kävi yksityiskouluja Eastbournessa ja Pariisissa. Egyptologiasta hän kiinnoistui vierailtuaan äitinsä kanssa Egyptissä vuonna 1911. Caton-Thompson opiskeli Cambridgen yliopiston Newnham Collegessa. Hän työskenteli ensimmäisen maailmansodan aikana Britannian kuljetusministeriössä ja osallistui 1919 Pariisin rauhankonferenssiin.

title: Candi Milo

text: Milo syntyi San Joséssa, Kaliforniassa, jossa hän kävi koulua aina high schooliin asti. Milo esiintyi jo 16-vuotiaana huvipuistoissa laulajana ja erityisesti Anaheimin Disneylandissä. Milo muutti Los Angelesiin, jossa hän työskenteli stand up -koomikkona ja laulajana. Milon ura koomikkona edistyi laulajan uraa paremmin ja hän muun muassa esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Comedy Express" ja "Evening at the Improv".

title: Tony Thompson

text: Thompson syntyi New Yorkissa ja teki pitkäaikaista yhteistyötä Chicin kanssa. 1970-luvulla hän rummutti myös Labelle-yhtyeelle.

title: Fred Thompson

text: Thompson meni naimisiin 17-vuotiaana syyskuussa 1959 Sarah Elizabeth Lindseyn kanssa. Heidän poikansa ensimmäinen Fred Dalton ”Tony” Thompson Jr. syntyi huhtikuussa 1960, ja he saivat myös toisen pojan ja tyttären pikapuoliin. Fred ja Sarah Thompson erosivat vuonna 1985. Tytär Elizabeth ”Betsy” Thompson Panici kuoli lääkkeiden yliannostukseen tammikuussa 2002.

title: David Thompson (tutkimusmatkailija)

text: Thompson päätti yllättäen siirtyä kilpailevan North West Companyn palvelukseen vuonna 1797. Tapana oli, että Hudson's Bay Companyn työntekijät ilmoittaisivat yhtiön johdolle erostaan vuoden etukäteen, minkä takia Thompsonin ero aiheutti kaunaa hänen ja yhtiön välillä. Hänen mielestään North West Companyn palveluksessa toimiminen antaisi hänelle suuremmat mahdollisuudet kartoittaa Pohjoista-Amerikkaa.

title: David Thompson (jalkapalloilija)

text: David Thompson (s. 12. syyskuuta 1977 Birkenhead, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Boltonia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

title: William Thompson

text: William Thompson (1775 Cork – 28. maaliskuuta 1833 lähellä Rosscarberya, Corkin kreivikunta) oli irlantilainen yhteiskuntafilosofi ja yksi varhaisista sosialistisista ajattelijoista. Hän kuului niin sanottuihin ”ricardolaisiin sosialisteihin”, jotka sovelsivat taloustieteilijä David Ricardon kehittämää työnarvoteoriaa kapitalismin kriittiseen analysointiin. James Connolly kutsui Thompsonia Irlannin ensimmäiseksi sosialistiksi ja häntä on sanottu jopa tieteellisen sosialismin perustajaksi.

title: David Bernard Thompson

text: David Bernard Thompson (29. toukokuuta 1923 Philadelphia – 24. marraskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Philadelphian arkkihiippakuntaan 27. toukokuuta 1950 ja nimitettiin Charlestonin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 22. huhtikuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pio Laghi, jota avustivat Norbert Felix Gaughan ja Eugene Antonio Marino.


query: Kuinka pitkä kanarianpeippo on?

title: Kanarianpeippo

text: Kanarianpeipon pituus on 16–18 senttiä.[2] Koiraalla siiven pituus on 9,6–10,7 senttiä, naaraalla 8,9–9,7 senttiä. Se on suhteellisen kookas, pitkäjalkainen ja roteva peippolaji.[3] Nokka on pitkä, vahva[4] ja kartionmuotoinen.[2] Koiraat ovat väritykseltään pääosin sinisiä.[3] Pyrstö sekä siivet ovat kuitenkin mustat lukuun ottamatta siipijuovia.[1] Niiden pää ja selkä ovat tumman siniharmaat. Kurkku, rinta ja kupeet ovat vaaleamman lyijynharmaat. Pyrstön alapeitinhöyhenet ovat valkoiset.[2] Nokka on vaaleansininen. Lisääntymisaikaan nokankärki muuttuu mustaksi.[1]

title: Kanarianpeippo

text: Naaras munii tavallisesti kaksi munaa.[1] Muninta tapahtuu kullakin saarella eri aikaan. Gran Canarialla ne munivat huhtikuun loppupuolella ja kesäkuun alkupuolella, Teneriffalla kesäkuussa. Naaras hautoo munia 14–16 päivää. Poikaset ovat kuoriutuessaan untuvapeitteisiä ja sokeita. Sekä koiras että naaras ruokkivat poikasia. Poikaset viipyvät pesässä 17–18 päivää. Pesintäajan päätyttyä kanarianpeipot kerääntyvät perheryhmiksi.[3]

title: Kanarianpeippo

text: Vuonna 1991 käynnistettiin kanarianpeipolle suunnattu suojeluohjelma, johon sisältyi suojelutoimenpiteitä sekä useita tutkimusprojekteja, joissa tutkittiin kanarianpeippoa sen luontaisessa elinympäristössä ja sen ulkopuolella. Seuraavana vuonna aloitettiin vankeudessa elävien peippojen kasvatusohjelma, joka uudistettiin vuonna 2005. Gran Canarialla ihmisten pääsyä kanarianpeipon elinalueille on rajoitettu. Parhaillaan on myös käynnissä projekti jolla pyritään kunnostamaan Gran Canarian metsäpaloissa vahingoittuneita metsiä. Vierasperäisten lajien määrää on pyritty rajoittamaan kummallakin saarella. Esimerkiksi Gran Canarialla villiintyneiden kissojen määrää on kontrolloitu vuodesta 1996.[1]

title: Kanarianpeippo

text: Vuodesta 1980 lähtien kanarianpeippojen pyydystäminen, metsästäminen, kauppaaminen, sekä munien ja poikasten keruu on ollut kiellettyä.[1] Kanarianpeippo kuuluu Euroopan unionin lintudirektiivin liitteeseen I ja Bernin sopimuksen liitteeseen II, jonka mukaan kanarianpeippoa ja sen elinympäristöä pitäisi tiukasti suojella.[3] Gran Canarialla sijaitsevat avainalueet ovat olleet suojeltuja vuodesta 1982. Lisäksi vuonna 1987 El Teiden metsä Tenefiffalla ja kuusi tärkeää aluetta Gran Canarialla suojeltiin kansallispuistona tai muuna suojelualueena.[1]

title: Kanarianpeippo

text: Ravinto koostuu pääosin kanarianmännyn siemenistä, mutta voi satunnaisesti hankkia siemeniä myös hedelmistä ja kukista. Se ruokailee sekä maassa, että puussa. Kanarianpeippo käyttää voimakasta nokkaansa saadakseen kävyn suomuja auki ja siemeniä ulottuvilleen. Erityisesti pesintäaikaan, jolloin poikasia on pesässä, se nappaa usein myös männynkaarnan välistä löytyviä hyönteisiä saadakseen poikasille proteiinia. Poikasia ruokitaan lähinnä perhosentoukilla, kun taas aikuisten hyönteisravinto koostuu lähinnä aikuisia perhosista, koiperhosista ja kovakuoriaisia.[3]

title: Kanarianpeippo

text: Kanarianpeipot liikkuvat yleensä yksin tai pieninä, alle kymmenen yksilön parvina. Ne ovat paikkalintuja,[2] mutta niiden tiedetään talvella laskeutuvan alemmas mikäli olosuhteet ovat ankaria. Kanarianpeipot voivat liikkua myös pitkiä matkoja etsiessään vettä, etenkin kesällä.[3] Lajin kutsuääni on kaksitavuinen, särkynyt ja hieman vaikeroivan kuuloinen ”struuit”[2], jonka se toistaa joskus kaksikin kertaa. Se voi päästää myös melko epäselvän ”che-wir” tai ”sdderrer”-huudon. Gran Canarian alalajin kerrotaan päästävän muita lajitovereita pehmeämpää, matalaa ”twee”-ääntä. Lennossa kanarianpeipot päästävät aika raakkuvaa ja terävää ”sipp”-huutoa.[3] Kanarianpeipon laulu on peipon laulua lyhyempi, eikä ole yhtä naseva ja päättyy äkillisesti. Laulun lopussa on muutama toistettu, melko karhea ja laskeva ääni, joista viimeinen on painotetuin, esimerkiksi ”sitt-sitt-ryha-ryha, rryyAAH”.[2]

title: Päässälasku

text: Tähän on erilaisia menetelmiä. Menetelmän valinta riippuu siitä, kuinka paljon yhteenlaskettavia lukuja on ja kuinka pitkiä ne ovat. Voidaan joko laskea oikealta alkaen (koulussa opetettu menetelmä laskea paperilla lukuja yhteen), vasemmalta alkaen (ks. yllä, mutta vaatii harjoitusta ylivuodon käsittelyyn, koska siltä ei voi välttyä) tai lisäämällä luvut yksi kerrallaan välisummaan. Peruskoulutason tehtävissä jotkut yhteenlaskettavista muodostavat tasalukuja, kuten 76 943 + 23 057 = 100 000. Jos tällaisesta on vaaraa, kannattaa tarkistaa ensin, ennen kuin ratkaisee tehtävän numeerisesti.

title: Big Rigs: Over the Road Racing

text: Hud on eräänlainen tietotaulu, jossa kerrotaan muun muassa kuinka kauan olet ajanut, mutta Big Rigsin hudissa aika ja pisteet menevät taulun ulkopuolelle ja epäselvästi toteutettu "Ultranaviksi" nimetty checkpoint-mittari on liitetty hudiin. Lisäksi Ultranavin yläpuolella on mittari, jonka tarkoitus on kuvastaa kuinka pitkälle olet edennyt radalla.

title: Peipot (suku)

text: Peipot ovat pienehköjä varpuslintuja, jotka elävät Euraasiassa. Kanarianpeippo elää ainoastaan Kanariansaarilla mutta peipolla ja järripeipolla on hyvin laaja esiintymisalue ja ne ovat eräitä Euraasian runsaimpia lintuja. Sukupuolet ovat erivärisiä.

title: Kanariantraakkipuu

text: Kanariantraakkipuu ("Dracaena draco") on subtrooppinen traakkipuulaji, jonka luonnollinen kasvualue on Kanariansaaret, Kap Verde, Madeira, ja paikallisesti Länsi-Marokko. Lisäksi sitä on istutettu Azoreille. Kanariantraakkipuu ja kanarianpeippo ovat Teneriffan kansallistunnuksia.

title: Peippo

text: Peippo on yleinen lintu koko Euroopassa. Se on levinnyt myös läntiseen Aasiaan, Luoteis-Afrikkaan ja Makaronesiaan. Kanariansaarilla se esiintyy yhdessä endeemisen paikallisen peippolajin, kanarianpeipon kanssa. Peippo on levinnyt koko Suomeen aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Se on yleisin Etelä- ja Keski-Suomessa ja harvinaistuu pohjoiseen päin mentäessä. Peippo on 7-9 miljoonan pesivän parin kannallaan pajulinnun jälkeen Suomen toiseksi runsain pesimälintu. Euroopan peippokanta on 130-240 miljoonaa paria.

title: Kanarianpeippo

text: Kanarianpeippo luokitellaan silmälläpidettäväksi lajiksi, koska se elää pienellä alueella ja sen populaatio on kohtalaisen pieni. Gran Canarian alalaji on uhattuna, mutta Teneriffalla sen elinalueet ovat laajentumassa ja kokonaismäärä kasvussa, eikä levinneisyys ole vakavasti sirpaloitunut.[1] Gran Canarialla lajin lukumäärä kuitenkin laskee edelleen, ja se tarvitsee suojelutoimenpiteitä.[3]

title: Kanarianpeippo

text: Kanarianpeipot ovat myöhäisiä pesijöitä. Ne pariutuvat huhtikuussa ja pesintäkausi ulottuu toukokuusta heinäkuun lopulle tai elokuun alkuun asti.[3][2] Pesänrakennus jää naaraan vastuulle. Se käyttää rakennusmateriaalina oksia ja männynneulasia. Vuoraus tehdään höyhenillä, sammalella, heinällä ja jopa kaniinin karvoilla. Kanarianpeippo pesii yleensä männyissä, mutta voi satunnaisesti tehdä pesänsä puukanervaan tai kanarianlaakeriin.[3]

title: Kahdentoista taulun lait

text: Se, että lait olivat syntyneet yhteiskunnallisen kamppailun tilanteessa, heijastuu monien mielestä niiden sisällöllisissä painotuksissa. Etualalla olivat oikeusturvaan ja oikeudelliseen tasa-arvoon liittyvät kysymykset, esimerkiksi oikeudenkäyntejä koskevat säännöt ja rangaistusten suuruudet. Myös säädökset, jotka rajoittivat ylenpalttista luksusta esimerkiksi hautajaisjärjestelyissä, sopivat ajan ilmapiiriin. Toisaalta ei ole varmaa, kuinka pitkälle säädökset olivat vain jo aiemmin vakiintuneen käytännön kirjallinen vahvistus, kuinka pitkälle todellisia uudistuksia. Kahdentoista taulun laeissa on myös selviä vaikutteita samanaikaisesta kreikkalaisesta lainsäädännöstä, minkä osoittavat lukuisat muistumat esimerkiksi Gortynin laeista, jotka ovat säilyneet alkuperäisinä. Kuten useimmat muut alkukantaiset lait, kahdentoista taulun lait yhdistävät tarkat ja ankarat rangaistukset yhtä tarkkoihin ja ankariin oikeustoimia koskeviin muotovaatimuksiin.

title: Gabriel (albumi)

text: HM-lehden Chris Beck kirjoittaa, että "15 vuotta on pitkä aika. Tarpeeksi pitkä, jotta unohtaa, kuinka raakaa Believerin musiikki oli, kuinka hullua Joey Daubin rummunsoitto oli ja kuinka yhtye kirjoitti niin teknisiä riffejä, että useimmat muut yhtyeet eivät olisi voineet unelmoidakaan soittavansa niitä." Beck toteaa, että ""Gabrielin" olisi hyvinkin voinut julkaista suorana jatkona "Dimensionsille" vuosia sitten" ja ylistää albumia: "Metallimusiikin ei pitäisi kuulostaa näin hyvältä." Kritiikkiä annettiin kautta albumin kuuluville koskettimille sekä ääni- ja lauluohjelmoinnille tai efekteille, jotka Beckin mielestä ovat "hieman liiaksi käytettyjä" koska hänen mielestään yhtyeen olisi kannattanut "antaa musiikin toimia sellaisenaan". Beck tähdentää, että "tämä on epäilemättä Believeria, ja epäilemättä loistava albumi." AOL valikoi "Gabrielin" kansitaiteen "Vuoden 2009 kymmenen parasta albumikantta tähän saakka" -listalleen.

title: Sabin Berthelot

text: Bertheloti nimesi, yhdessä Webbin ja Moquin-Tandonin kanssa, kanarianpeipon ("Fringilla teydea") 1836. Carl Bolle nimesi kanariankirvisen ("Anthus berthelotii") hänen kunniakseen.

title: Kanarianpeippo

text: Luokka:59.3 Linnut Luokka:Peipot

title: Kanarianpeippo

text: Yksi isoimmista uhista on elinalueiden tuhoutuminen ja sirpaloituminen. Lajin asuinmetsien kaupallinen hyödyntäminen on sirpaloittanut kantoja etenkin Gran Canarialla. Myös metsäpalot ovat suuri ja todennäköinen uhka kanarianpeipolle. Vuonden 2007 kesällä metsäpalot hävittivät monia tärkeitä alueita sen elinympäristöstä. Lisäksi Gran Canarian suojelualueiden runsas virkistyskäyttö saattaa aiheuttaa häiriötä lajille. Myös sisäsiittoisuus saattaa olla iso uhka saaren kanarianpeipoille.[1][3] Kanarianpeippoja pyydystetään yhä laittomasti laittomasti ja pidetään laittomasti häkkilintuina. Niitä on viety tähän tarkoitukseen myös muihin Euroopan maihin kuten Italiaan, Belgiaan ja Saksaan. Saarten alkuperäisten petoeläinten ja tulokaspetojen, kuten kissojen saalistusta ei pidetä uhkana lajille. Kanarianpeippoja jää ainakin käpytikan, suopöllön ja variksen saaliiksi.[3]

title: Taloustiede

text: Varsinaisia uusklassisia taloustieteilijöitä voidaan katsoa olevan sellaisten taloustieteilijöiden, jotka uskovat hyödyn maksimoinnin ohjaavan myös hyvin pitkän aikavälin sekä ei-taloudellisia päätöksiä. Useat taloustieteilijät pitäisivät esimerkiksi kysymystä ”Kuinka kauan aikaa minun pitäisi viettää lapsieni kanssa?” liian pitkälle menevänä rationaalisuutena ja hyödyn maksimointina. Nykyään valtavirran taloustiedettä kutsutaan usein uusklassiseksi taloustieteeksi.

title: Hauki

text: Vaikka hauki ei varsinaisesti valitse saaliskalojaan, sen oma koko vaikuttaa jossain määrin siihen, kuinka suuria kaloja se pyydystää. 35 senttimetriä pitkät hauet pyydystävät keskimäärin 8 senttimetrin ja 65 senttimetriä pitkät hauet 15 senttimetrin pituisia kaloja. Hauet voivat kuitenkin saalistaa jopa itsensä kokoisia kaloja tai syödä satoja pieniä poikasia. Pitkä ruumiinmuoto ja venyvä vatsalaukku mahdollistavat suurtenkin saaliiden nielemisen. Saaliin korkeutta tosin rajoittaa suu, joka aukeaa vain rajallisesti.

title: Alfred Moquin-Tandon

text: Yhdessä Webbin ja Berthelotin kanssa hän nimesi kanarianpeipon ("Fringilla teydea"). Hänen kunniakseen on nimetty afrikanmeriharakka ("Haematopus moquini").

title: Georg Philipp Telemann

text: Maria-äiti ryhtyi voimatoimiin varmistaakseen poikansa hyvän koulutuksen. Hän takavarikoi tältä kaikki soittimet ja lähetti hämmentyneen kaksitoistavuotiaan Georg-pojan kouluun pitkän matkan päähän Zellerfeldiin. Hän antoi koulun rehtorin tehtäväksi varmistaa, ettei Georg tuhlaisi aikaansa joutaviin sävellyksiin. Ironista onkin, kuinka rehtori itse ymmärsi, kuinka lahjakas nuori Georg oli ja rohkaisi tätä musiikin opinnoissa. Georg lahjoittikin kiitokseksi varhaisimmat sinfoniansa kaupunginorkesterille.

title: Kanarianpeippo

text: Kanarianpeippo elää luonnonvaraisena vain Kanariansaarten länsiosissa Teneriffalla ja Gran Canarialla.[3] Sen levinneisyys kattaa noin 440 neliökilometriä. Kummallakin saarella elää oma alalajinsa, Teneriffalla nimialalaji F. t. teydea ja Gran Canarialla F. t. polatzeki.[1] Teneriffalla kanarianpeippo on kohtalaisen yleinen, mutta Gran Canarialla harvinainen.[2] Lajin kokonaismääräksi arvioidaan 1800–4500 yksilöä, joista vain noin 250 Gran Canarialla, missä se elää vain pienillä metsälaikuilla, joiden pinta-ala on noin 3,6 neliökilometriä.[1] Teneriffalla se elää lähes kaikkialla 1000–2000 metrin korkeudessa olevilla alueilla.[3]

title: Morean kronikka

text: Morean kronikka () on pitkä 1300-luvun kirjoitus, josta on neljä versiota, ranskan-, kreikan- (runomuodossa), italian- ja aragoniankielinen. Kronikka on yli 9 000 riviä pitkä, ja se kertoo siitä, kuinka ristiretkeläiset perustivat feodalismin manner-Kreikkaan, erityisesti tapahtumista Peloponnesoksen niemimaalla (jota kutsuttiin tuohon aikaan Moreaksi) neljännen ristiretken jälkeen, ajanjaksolla 1204–1292 (tai myöhemmin riippuen versiosta). Se antaa merkittäviä tietoja Akhaian ruhtinaskunnan organisaatiosta.

title: Sähkömagneettinen säteily

text: Tunnetut sähkömagneettisten kenttien haitalliset vaikutukset, kuten hermostimulaatio tai kudosten lämpeneminen, esiintyvät vasta, kun kentänvoimakkuus tai tehotiheys ylittää tietyn kynnystason, eivätkä vaikutukset määräydy suoraviivaisesti ajan kuluessa kumuloituvasta annoksesta (aika × voimakkuus). Radiotaajuisia kenttiä koskevissa altistumisrajoissa aikatekijä on huomioitu määrittämällä kuinka pitkän aikavälin yli altistumisen keskiarvo lasketaan. Suurimmillaan tämä aikaväli on kuusi minuuttia. On selvää, että altistumisen biologiset seuraukset riippuvat myös siitä kuinka kauan altistuminen kestää, joten myös aika on eräs tekijä arvioitaessa altistumista pitkällä aikavälillä. Yleisesti altistuminen on kuvattava niin, että esitetään altistumisen voimakkuutta, vaihtelua ja kestoa kuvaavia tunnuslukuja [3].[4].

title: Kanarianpeippo

text: Gran Canarialla elävät kanarianpeipot ovat noin kymmenen prosenttia pienempiä kuin Teneriffan lajitoverit. Lisäksi niillä on hieman pienempi nokka ja laimeampi väritys.[3] Kanarianpeippo on peippoa selvästi isompi ja etupainoisemman näköinen, koska sen rinta työntyy selvemmin esiin. Sen nokka ja pää ovat voimakkaammat[2] ja pyrstö pidempi. Peipon väritys ei myöskään ole niin yhtenäinen kuin kanarianpeipolla ja sen siipikuvioinnit ovat paremmin erottuvat.[1]

title: Kanarianpeippo

text: Kanarianpeippoja esiintyy lähinnä kanarianmäntyä kasvavissa metsissä. Sen esiintymistiheys on korkea runsaan aluskasvillisuuden alueilla, mutta elää myös paikoissa joissa aluskasvillisuutta on vähän. Lisääntymisaikaan ne liikkuvat 1000–2000 metrin korkeudessa kasvavissa mäntymetsissä, joiden aluskasvillisuudesta suuri osa on kanarianvalkovihmaa. Muina aikoina kanarianpeippoja liikkuu 300–2300 metrin korkeudessa.[3]

title: Kanarianpeippo

text: Kanarianpeippo (Fringilla teydea) on Kanariansaarilla elävä peippojen suvun varpuslintu. Se elää Teneriffan ja Gran Canarian vuoristojen mäntymetsissä. Koiraat ovat väritykseltään lähinnä sinisiä, naaraat selkäpuolelta ruskeanharmaita, vatsapuolelta harmaanvalkoisia.[1] Kanarianpeipon ravinto koostuu pääosin kanarianmännyn siemenistä.[2]

title: Golfmaila

text: Golfmaila on golfissa käytettävä maila. Golfmailoja on erilaisia sen mukaan, kuinka korkean ja pitkän lyönnin pelaaja haluaa tehdä.

title: Ystävyydestä

text: Tämän jälkeen Laelius käsittelee syitä ystävien eroon toisistaan, sekä sitä, kuinka pitkälle rakkaus ystävään voi mennä. Hänen mukaansa ystävän pyynnöstä ei koskaan tule tehdä mitään väärää. Laelius käsittelee myös ystävyyden syntyä, ystävien valitsemista ja koettelua, sekä niitä ominaisuuksia, joita ystävissä tulee etsiä. Samalla hän huomauttaa, ettei vanhoja ystäviä tule hylätä uusien vuoksi. Laelius selvittää myös ystävien velvollisuuksia niissä tapauksissa, joissa osapuolet ovat erilaisia asemansa tai kykyjensä suhteen. Laelius käsittelee myös sitä, kuinka ystävyys päätetään tarvittaessa ja kuinka ystävyyssuhteiden päättäminen vältetään. Hän huomauttaa, että joskus ystävyyteen kohdistuu kohtuuttomia odotuksia.


query: Minkä puolueen poliitikkona Jörg Haider toimi?

title: Jörg Haider

text: Jörg Haider (26. tammikuuta 1950 Bad Goisern – 11. lokakuuta 2008 Lambichl) oli itävaltalainen poliitikko ja Kärntenin kuvernööri. Hän toimi kuolemaansa asti vuonna 2005 perustamansa Itävallan tulevaisuuden liiton (BZÖ) puheenjohtajana. Puolue saavutti suuren vaalivoiton syksyn 2008 parlamenttivaaleissa. Ennen tätä hän oli toiminut vuoteen 2000 asti kansallisliberaalin Itävallan vapauspuolueen (FPÖ) puheenjohtajana.

title: Kärnten

text: 2000-luvun alussa Kärntenin osavaltion kuvernöörinä (Landeshauptmann) oli oikeistopopulistisen FPÖ-puolueen johtaja Jörg Haider, joka menehtyi auto-onnettomuudessa lokakuussa 2008. 2000-luvulla Kärnteniä kuohutti "Ortstafelkonflikt". Itävallan lain mukaan paikkakunnilla, joilla on vähintään 10 %:n sloveeni- tai kroaattivähemmistö, tulee paikkakunnan tienviittojen olla kaksikielisiä. Haider ei noudattanut lakia, vaan kielsi tienviittojen muuttamisen kaksikielisiksi.

title: Jörg Haider

text: Loppukesästä 2010 Profil-viikkolehti kertoi Haiderin tallettaneen 45 miljoonaa euroa salaiselle tilille Liechesteiniin. Myöhemmin wieniläinen Falter-viikkolehti julkaisi otteita Haiderin entisen puoluetoverin Walter Meischbergerin päiväkirjasta. Päiväkirjan mukaan Haider olisi saanut muoviin käärittyinä setelinä 45 miljoonaa Libyan johtajalta Muammar Gaddafilta. Falterin tietojen mukaan raha piti käyttää itävaltalaisten toimittajien ja pankkiirien lahjontaan.[15]

title: Jörg Haider

text: Vuonna 1970 Haiderista tuli puolueen nuorisojärjestön puheenjohtaja ja tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1974 asti. Jo vuoteen 1972 mennessä Haider oli voimakas hahmo puolueessa ja vuonna 1976 Kärntenin FPÖ:n talousjohtaja. Vuonna 1979 hänet valittiin nuorimpana ehdokkaana Itävallan parlamenttiin. Tuolloin hän oli vain 29-vuotias. Vuonna 1983 hän nousi Kärntenin FPÖ:n johtoon ja alkoi arvostella ankarasti puolueen silloista johtoa. Vapauspuolue sai tuolloin valtakunnallisissa vaaleissa vain 5–6 prosenttia äänistä.

title: Itävallan vapauspuolue

text: Puolueen kansallismielinen linja teki siitä epätyypillisen liberaalipuolueen. Se nousi näyttävään asemaan Itävallan politiikassa sen jälkeen, kun kansallismielisen siiven edustaja Jörg Haider nousi puolueen johtoon 1986. Samalla puolueesta tuli selvästi oikeistolaisempi, ja Haider esitti kärkeviä lausuntoja ulkomaalaisia vastaan.

title: Haider al-Abadi

text: Haider Jawad Kadhim al-Abadi () (s. 1952) on Irakilainen poliitikko ja maan entinen pääministeri. Haider al-Abadi edustaa Irakin šiialaisten islamilainen Da’wa-puoluetta ja hänet valittiin maan pääministeriksi vuonna 2014 eronneen pääministeri Nuri al-Malikiin tilalle. Hän toimi virassa lokakuuhun 2018 asti, jolloin Adil Abdul-Mahdista tuli pääministeri.

title: Jörg Haider

text: Jörg Haiderin isä oli vuonna 1914 syntynyt vähävarainen suutari Robert Haider ja hänen äitinsä Dorothea Rupp oli Linzin sairaalan tunnetun lääkärin ja gynekologisen osaston johtajan Karl Ruppin tytär. Dorothean äiti oli varakkaan liikemiehen tytär. Näin ollen Jörgin vanhemmat edustivat eri yhteiskuntaluokkia.[1]

title: Liberaali foorumi

text:
Eron taustalla olivat kasvavat erimielisyydet FPÖ:n liberaalisen ja nationalistisen siiven välillä. Puolueen entisen puheenjohtajan
Norbert Stegerin menetettyä asemansa Jörg Haiderille puolueen linja oli siirtynyt liberaalista
nationalistiseen suuntaan. Puolueen liberaalit saivat lopulta tarpeekseen, kun Haider käynnisti kansalaisadressin keruun siirtolaisia vastaan (niin sanottu ""Österreich Zuerst Volksbegehren"" eli "Itävalta ensin -kansanäänestys"), ja päättivät perustaa klassiseen liberalismiin perustuvan uuden puolueen.

title: Jörgen Strand

text: Jörgen Strand (s. 15. maaliskuuta 1962) on ahvenanmaalainen vapaamielinen yhteistoiminta -puolueen poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 1999 vuoden 2011 vaaleihin. Hän oli myös Ahvenanmaan maakuntahallituksessa vuosina 2003–2007 ensin talous-, sitten elinkeinoministerinä. Hän toimi samalla varamaaneuvoksena.

title: Jörg Haider

text: Sittemmin Itävallassa ja Saksassa on tiedotusvälineitä uhattu rangaistuksella, mikäli nämä ”loukkaavat Haiderin yksityisyyden suojaa” ja julkaisevat väitteitä, että Haider olisi ollut homoseksuaali[13].

title: Jörg Haider

text: Vuoteen 1989 asti sosiaalidemokraatit olivat hallinneet Kärnteniä suvereenisti absoluuttisella enemmistöllä. Tuona vuonna sosiaalidemokraatit kuitenkin saivat alle 50 prosenttia äänistä, joten Vapauspuolue ja konservatiivinen Kansanpuolue onnistuivat muodostamaan hallituksen, joka valitsi uudeksi osavaltion kuvernööriksi (Landeshauptmann) 39-vuotiaan Jörg Haiderin.

title: Jörg Haider

text: Itävallan vapauspuolue FPÖ oli perustettu vuonna 1955 yhdistämään eri poliittisia suuntauksia, jotka vastustivat vallassa olleita konservatiivista Kansanpuoluetta ja sosialistista Sosiaalidemokraattista puoluetta. Sen juuret olivat yleissaksalaisessa liikkeessä ja sen politiikka pohjautui liberalismiin ja kansallismielisyyteen.

title: Kansallisliberalismi

text: Viimeisen kahdenkymmenen vuoden aikana puolueet, jotka yhdistelevät nationalismia ja liberalistisia ajatuksia, kuten alhaista verotusta ja markkinoiden vapauttamista, mutta suhtautuvat epäilevästi kansainväliseen kauppaan ja yksityistämiseen, luokitellaan nykyään kansallisliberaaleiksi. Tyypillinen nykyajan esimerkki kansallisliberaalista puolueesta on Itävallan vapauspuolue, erityisesti Jörg Haiderin, Susanne Riess-Passerin ja Karl-Heinz Grasserin johtajuuden aikana.

title: Itävallan tulevaisuuden liitto

text: Itävallan tulevaisuuden liitto () on itävaltalainen puolue. Puolueen perustivat huhtikuussa 2005 vapauspuolueen enemmistön kanssa riitautuneet jäsenet kuten Jörg Haider ja Ursula Haubner. Puolueen puheenjohtaja on ollut alusta alkaen Haider, joka kuitenkin kuoli vain pari viikkoa vaalivoiton jälkeen 11.10.2008 auto-onnettomuudessa Klagenfurtissa Kärntenin osavaltiossa. Jörg Haiderin kuoleman jälkeen puolueen puheenjohtajaksi nousi Stefan Petzner. Hänet kuitenkin erotettiin pian, puheenjohtajaksi valittiin Josef Bucher.

title: Jörg Haider

text: 1. toukokuuta 1975 Haider meni naimisiin Claudia Hofmannin kanssa. Heillä on kaksi tytärtä Ulrike ja Cornelia.

title: Itävalta

text: Äärioikeistolainen Vapauspuolue Jörg Haiderin johdolla sai vuoden 1999 vaaleissa äänistä 27prosenttia. Se pääsi hallitukseen vuonna 2000 ulkomaiden vastustuksesta huolimatta. Vuoden 2002 vaaleissa puolue menetti suosiotaan.[5]

title: Stefan Petzner

text: Petzner nousi yksimielisesti puolueen puheenjohtajaksi lokakuussa 2008 auto-onnettomuudessa kuolleen Jörg Haiderin seuraajaksi. Samassa kuussa Petzner kertoi, että hänellä oli Haiderin kanssa vuosia kestänyt suhde, jonka tämän vaimo hyväksyi. Pian tämän jälkeen Petzner erotettiin puheenjohtajan tehtävistä. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Josef Bucher, jonka avustajana Petznerin on määrä toimia.

title: Jörg Haider

text: Jörg Haider syntyi 26. tammikuuta 1950 Bad Goisernissa, Ylä-Itävallassa. Hän oli perheen toinen lapsi, isosisko Ulrike oli syntynyt joulukuussa 1945. Nuori Jörg Haider menestyi hyvin koulussa ja pääsi Bad Ischliin lukioon huolimatta vanhempiensa talousvaikeuksista. Haider suoriutui toistuvasti luokkansa parhaimpana oppilaana.[3] Ensimmäisen kosketuksensa hän sai politiikkaan Wienissä aloittaessaan toimintansa kansallismielisessä miekkailevassa Burschenschaft Silvania Wien -opiskelijaveljeskunnassa.

title: Jörg Haider

text: Robert Haider oli liittynyt Hitler-Jugendiin hädin tuskin viisitoistavuotiaana vuonna 1929. Pian sen jälkeen vuonna 1933, kun kansallissosialistiset järjestöt kiellettiin austrofasistien noustua valtaan Itävallassa, Robert Haider pidätettiin, mutta hänen onnistui paeta Baijeriin, jossa hän liittyi Sturmabteilungin (SA) Itävallan legioonaan. Itävallassa austrofasistit ja kansallissosialistit ottivat jatkuvasti yhteen edeltävien kannattaessa Italiaan suuntautunutta fasistista Itävaltaa ja jälkimmäisten kannattaessa yleissaksalaisuutta sekä liittymistä Saksaan. Robert Haider jäi Müncheniin Saksaan, jossa liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen (NSDAP) ja palveli kaksi vuotta Wehrmachtissa. Hän palasi Linziin vasta Anschlussin jälkeen ja toimi Deutsche Arbeitsfrontin (DAF) alueellisena nuorisojohtajana. Täällä hän tapasi tulevan vaimonsa Dorothean, joka oli myös natsipuolueen jäsen ja toimi samalla puolueen Bund Deutscher Mädel -tyttöliiton (BDM) johtajana. Toisen maailmansodan sytyttyä Robert Haider taisteli useilla rintamilla haavoittuen monta kertaa. Sodan jälkeen hän oli noussut luutnantiksi ja hänet oli urhoollisuudestaan palkittu rautaristillä. Vuonna 1945 Dorothea ja Robert menivät naimisiin.[1]

title: Jörg Haider

text: Kesällä 2010 kerrottiin lehdissä, että Haider oli tallettanut miljoonia liechtensteinilaisiin pankkeihin. Rahojen alkuperä ja käyttötarkoitus ovat arvoitus. Haiderin myös epäillään ottaneen vastaan lahjuksia saksalaiselta BayernLB:lta tämän ostaessa itävaltalaisen HGAA-pankin, joka toimi samassa osavaltiossa, jonka kuvernöri Haider oli.[14]

title: Jörg Haider

text: Vuoden 1991 kuvernööripaikan menettäminen näytti Haiderin vastustajien silmissä katkaisseen hänen nousukiitonsa. Seuraavan vuonna 1992 Haider kuitenkin tuli valituksi Itävallan parlamenttiin. Samana vuonna Haider oli Vapauspuolueen presidenttiehdokkaana. Vuoden 1993 Haiderin välit puolueen liberaalisiiven kanssa kärjistyivät, kun Vapauspuolue järjesti 25. tammikuuta – 1. helmikuuta 1993 Haiderin johdolla ”Itävalta ensin” -nimisen kansanäänestyksen puolueen 12 kohtaisesta ohjelmasta, jossa vaadittiin tiukempaa maahanmuuttopolitiikkaa ja saksalaisia suosivampaa politiikkaa. Erityisesti ohjelmassa vaadittiin tiukkaa laittomaan maahanmuuttoon puuttumista. Erityisesti mediassa kansanäänestystä arvosteltiin kovasti. Osallistumisprosentti jäi 7,35 prosenttiin eli hyvin pieneksi, kuten muissakin Itävallan 32 kansanäänestyksessä. Kansanäänestys kuitenkin johti puolueen hajoamiseen, kun liberaalisiipi Heide Schmidtin johdolla erosi puolueesta 4. helmikuuta 1993 perustaen Liberaali foorumiin. Schmidtin lisäksi uuteen eduskuntaryhmään kuuluivat Klara Motter, Friedhelm Frischenschlager, Hans Helmut Moser ja Thomas Barmüller. Schmidt oli vain vuotta aiemmin tukenut presidenttiehdokas Haideria. Saman tien Vapauspuolue jätti paikkansa Liberal Internationalissa paikan siirtyessä Liberaali foorumille, joka sai kuudella prosentilla äänistä 11 paikkaa vuoden 1994 parlamenttivaaleissa ja 5.51% ääniosuudellä kymmenen paikkaa vuoden 1995 vaaleissa. Vuoden 1999 vaaleissa puolue jäi paikatta ja nykyään sillä on enää muutamia kunnallistason edustajia.

title: Jörg Haider

text: Haiderin jälkeen BZÖ:n puoluejohtajaksi nousi hänen oppipoikansa Stefan Petzner. 22. lokakuuta hän kertoi, että hänen suhteensa Haideriin ”meni paljon ystävyyttä pitemmälle”. Haiderin biseksuaalisuus on ollut Itävallan tiedotusvälineiden arvailujen kohteena, mutta tyyliin ei ole kuulunut julkistaa yksityisasioita.[9] Ilmoitus aiheutti julkisuudessa arveluja, että Petzner saattaa menettää paikkansa puoluejohtajana julkitulonsa johdosta.[10][11] Näin myös tapahtui.[12]

title: Itävallan historia

text: Vuoden 2008 vaalit järjestettiin ennenaikaisesti suuren koalitiohallituksen kaaduttua. Niiden voittajiksi nousivat kaksi oikeistopopulistista maahanmuuttovastaista puoluetta FPÖ ja BZÖ, jotka saivat yhteensä lähes 30 prosentin kannatuksen. Suurimpana puolueena säilyi sosiaalidemokraatit. BZÖ:n johtaja ja entinen FPÖ:n johtaja Jörg Haider kuoli auto-onnettomuudessa pian vaalien jälkeen.[5]

title: Jörg Haider

text: Haider piti kovalla otteella kasassa hajanaisen puolueen, mutta johti samalla puolueen voitosta voittoon. Vuoden 1990 Itävallan parlamenttivaaleissa puolue sai 16,5 prosenttia äänistä, kun vielä vuonna 1986 kannatus oli ollut vain 5 prosenttia. Heinäkuussa 1991 osavaltioparlamentissa opposition edustaja arvosteli Haiderin suunnitelmaa pienentää työttömyystukia ja väitti sitä Kolmannen Valtakunnan politiikan mukaiseksi työhön pakottamiseksi. Kiukuissaan Haider vastasi, että ”Tämä ei ole Kolmas valtakunta, koska Kolmas valtakunta onnistui kehittämään kunnollisen työllisyyspolitiikan, jota sinun hallituksesi Wienissä ei ole koskaan onnistunut tekemään.” Haider joutui lausuntonsa takia ankaran painostuksen alle ja joutui jättämään kuvernöörin paikkansa siirtyen varakuvernööriksi. Samoin konservatiivien ja Vapauspuolueen koalitio vaihtui konservatiivien ja sosiaalidemokraattien muodostamaksi. Haider pyysi anteeksi lausuntoaan, mutta perusteli sanomisiaan: ”Se, mitä minä sanoin, oli tosiasia: Kolmannessa valtakunnassa luotiin suuri määrä työpaikkoja tehokkaalla työllisyyspolitiikalla ja täten työttömyys poistettiin.”

title: Jörg Haider

text: Jörg Haider kuoli 58-vuotiaana auto-onnettomuudessa Kärntenin osavaltiossa lähellä Klagenfurtin kaupunkia aamuyöllä 11. lokakuuta 2008 ollessaan tulossa yökerhosta.[4][5][6][7] Haider ajoi yksin virka-autoaan, Volkswagen Phaetonia huomattavaa ylinopeutta: 142 kilometriä tunnissa 70 kilometrin tuntinopeusrajoitusalueella, ja menetti sen hallinnan ohituksen jälkeen.[6][5] Auto osui betonipylvääseen ja kieppui ympäri.[5] Haider sai vammoja pään ja rinnan alueille.[5] Haiderin ohittama autoilija soitti apua ja vaikka Haider saatiin nopeasti avun pariin, hän oli kuollut jo sairaalaan tuotaessa.[5] Tiedottajansa mukaan Haider oli ollut tapahtumahetkellä 1,8 promillen humalassa.[8]

title: Itävallan historia

text: Äärioikeistolainen Vapauspuolue Jörg Haiderin johdolla sai 27 prosenttia äänistä vuonna 1999. Se pääsi hallitukseen vuonna 2000 ulkomaiden vastustuksesta huolimatta. Vuoden 2002 vaaleissa puolue menetti suosiotaan.[5]

title: Itävallan vapauspuolue

text: Vuosina 1980–1986 puheenjohtajana oli liberaalisiiven edustaja Norbert Steger. Hänen kaudellaan vuonna 1983 vapauspuolue muodosti hallituskoalition sosiaalidemokraattisen puolueen kanssa. Vuonna 1986 Jörg Haider valittiin puoluekokouksessa puolueen johtoon ja sen kannatus ja näkyvyys kasvoivat. Se nousi Kärntenin aluevaaleissa toiseksi suurimmaksi puolueeksi, ja Haiderista tuli kuvernööri. Samalla puolue muuttui oikeistolaisemmaksi, ja Haider esitti kärkeviä ulkomaalaisvastaisia lausuntoja.

title: The Final Countdown

text: Kappaletta on käytetty lukuisissa yhteyksissä. Esimerkiksi itävaltalainen poliitikko Jörg Haider käytti kappaletta vaalikampanjansa tilaisuuksissa. Kappale on ruotsalaisen metalliyhtye Sabatonin introna. Kappale on myös jääkiekkojoukkue Rauman Lukon maalilaulu. Se oli myös Hämeenlinnan Pallokerhon maalilaulu kaudella 1986–1987.

title: Jörg Haider

text: Vuonna 1986 tapahtui Haiderin poliittisen uran käännekohta, kun hänen onnistui saksalaisnationalistisen siiven avulla syrjäyttämään vallassa olleen puoluejohtajan Norbert Stegerin Innsbrückin puoluekokouksessa. Moni puoluekokouksen osallistujista pelkäsi, että Stegerin poliittinen liberalismi ja yhteistyö sosiaalidemokraattien uhkasi puolueen olemassaoloa. Puolueen suuntauksena oli kansallisliberalismi (Nationalliberalismus), joka tarkoittaa kansallismielisyyden ja talousliberalismin yhdistelmää. Puolue oli jakautunut kansallismielisiin ja liberaaleihin, joista edeltävät halusivat painottaa kansallisliberalismissa kansallismielisyyttä, kun taas jälkimmäiset halusivat muuttaa puoluetta enemmän klassisen liberalismin suuntaan. Haiderin voitto tarkoitti Stegerin valtakaudella vahvassa asemassa olleen liberaalisiiven asemien menetystä. Aina 1990-luvun alkuun asti Haider kuitenkin onnistui olemaan hyvissä väleissä kummankin siiven kanssa.

title: Jörg Haider

text: Luokka:Itävaltalaiset poliitikot Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet


query: Milloin LED-valo keksittiin?

title: LED

text: Ensimmäisen valoa lähettävän diodin valmisti Marconin laboratorioissa työskennellyt brittiläinen kokeilija H. J. Round vuonna 1907.[4] Hänestä riippumatta venäläinen Oleg Vladimirovich Losev teki saman keksinnön 1920-luvulla. Vaikka siitä kerrottiin venäläisissä, saksalaisissa ja brittiläisissä tieteellisissä aikakauskirjoissa,[5][6] keksintö ei vielä tullut kovin tunnetuksi eikä sitä vuosikymmeniin käytetty hyväksi mihinkään tarkoitukseen. Vuonna 1955 Radio Corporation of Americassa työskennellyt Rubin Braunstein havaitsi, että eräät puolijohdeaineet lähettävät infrapunasäteilyä.[7] Sitä lähettivät hänen tutkimustulostensa mukaan galliumarsenidista (GaAs) galliumantimonidista (GaSb), indiumfosfidista tai piin ja germaniumin seoksesta valmistetut puolijohdekomponentit, jotkin niistä huoneenlämmössäkin, toiset alhaisissa lämpötiloissa (77 K). Saman havainnon tekivät galliumarsenidin osalta vuonna 1961 Texas Instruments'issa työskennelleet kokeilijat Bob Biard ja Gary Pittman[8] Vaikka Braunstein oli tehnyt keksinnön aikaisemmin, Briard ja Pittman voittivat prioriteettikiistan ja patentti keksinnöstä myönnettiin heille.

title: Nokia 3220

text: Teksti-, kuva- ja multimediaviestien rinnalle Nokia esitteli Nokia 3220 -puhelimessa valoviestinnän. Heiluttamalla puhelinta ilmassa puolelta toiselle Fun Shell -kuorien LED-valot heijastavat ilmaan käyttäjän viestin. Laite oli ensimmäinen sisäänrakennetuilla LED-valoilla hälyttävä puhelin, jonka valot välkehti soittoäänien rytmissä. Puhelin oli suosittu juuri näyttävän valohälytystoimintonsa takia.

title: Katuvalo

text: LED-valaisin on uusi katuvalotyyppi, jonka käyttöä on testattu 2000-vuosikymmenen puolivälistä saakka. Poikkeuksena muille katuvalaistustekniikoille se ei ole purkausvalaisin. LED-lamput kestävät huomattavasti pidempään ja kuluttavat vähemmän sähköä kuin purkauslamput. Ne ovat myös tärinän- ja iskunkestäviä, pienikokoisia ja lähes huoltovapaita. Ongelmina ovat kuitenkin vielä tekniikan keskeneräisyys ja liian heikko valaisuteho. LED-valoja käytetään nykyisin valo-ohjauksessa, valotaideteoksissa ja yhä enenevässä määrin ulko- ja katuvalaistuksessa.

title: Siilinkari

text: Syksyllä 2015 majakan säähavaintoasema poistettiin väliaikaisesti käytöstä majakan remontin vuoksi. Siilinkarin valolaite vaihdettiin samalla kirkkaan oranssiin LED-valoon, koska valo näkyi aiemmin järveltä rantautuvien opastukseen huonommin kuin nykyinen LED-valo. Siilinkarille on Naistenlahdesta matkaa noin 1,2 kilometriä ja Mustalahden kohdalta suunnilleen saman verran.

title: LED

text: LEDien syttymis- ja sammumisajat ovat kymmenien nanosekuntien pituisia, joten niillä voidaan helposti lähettää tietoa moduloimalla valoa. Näin tehdään esimerkiksi infrapunakaukosäätimissä. Pienitehoisten LEDien valmistaminen on halpaa, koska raaka-aineena on lähinnä muovia ja puolijohteita.[1]

title: LED-valoputki

text:
Retro-fit LED-valoputkien 3. sukupolvi
Tällä hetkellä markkinoilla on nk. 3. sukupolven LED-valoputkia, jotka ratkaisevat 1. ja 2. sukupolven ongelmana olleen ajoittaisen liian vähäisen valon ongelman. LED-valoputken valon ollessa keilamaista on LED-valoputken suorituskyky vastaavanmittaiseen loisteputkeen verrattuna luxeissa mitattuna riippunut merkittävästi myös valaisimen sijoituksesta ja optiikasta. Jotkin valaisinrungot heijastavat hyvin loisteputkesta ylös ja sivuille säteilevää valoa, kun toiset puolestaan hukkaavat lähes kaiken paitsi alas säteilevän valon. Erityisesti vähemmällä valovirralla varustetut 1. ja 2. sukupolven LED-valoputket kärsivät tappion valaistusvoimakkuuksissa loisteputkille kun valaisimessa on hyvin heijastava laaja optiikka ja asennuspaikka vain yhdelle loiste-/LED-valoputkelle. Tällöin valaisin pystyy maksimoimaan loisteputken ylös ja sivuille säteilevän valon suuntaamisen takaisin tilaan, jossa valoa käytetään. 3. sukupolven LED-valoputkilla on pyritty ratkaisemaan tämä ongelma lisäämällä LED-valoputken valovirtaa, jotta se riittäisi lähes kaikissa tilanteissa valaisimeen katsomatta. Samalla tosin itse valoa säteilevän putken pintakirkkaus kasvaa loisteputkea suuremmaksi ja joissain tapauksissa yksittäiset kirkkaat LED-komponentit voivat olla haitallisia näkökyvylle. Nk. 3. sukupolven LED-valoputkia on markkinoilla jo useammalta toimijalta, mutta useimmiten ylimääräisen valon varjopuolena on samalla kasvanut sähkönkulutus.

title: LED-näyttö

text: LED-näyttö on kokonaan LED-puolijohteilla toteutettu näyttö. LED-näyttöjä käytetään mainostauluina tienvarsilla, urheiluareenoiden näyttöinä sekä opasteina ja erilaisten laitteiden pieninä näyttöinä. Monivärisessä LED-näytössä jokaista pääväriä vastaa oma erillinen LED-polttimo, joiden kaikkien kolmen palaessa yksittäisen näyttöpisteen valo näyttää valkoiselta. OLED-näyttö on tekniikaltaan vastaava, mutta käyttää LEDien sijasta orgaanista alkuperää olevia OLEDejä.

title: LED

text: Valkoisen LEDin kehittäjälle Shuji Nakamuralle myönnettiin Millennium-teknologiapalkinto vuonna 2006.[2] Valkoinen LEDi perustuu siniseen LEDiin, joka on päällystetty fluoresoivalla loisteaineella, joka muuntaa osan säteilystä kellertäväksi niin, että silmän aistima valon väri on valkoinen. Toinen periaate tehdä valkoinen LED on yhdistää erivärisiä LEDejä.[3]

title: Katuvalo

text: Lampputyypeistä nykyään ovat käytössä lähinnä monimetalli-, suurpainenatrium-, led- ja pienpainenatriumvalaisimet. Elohopealamppujen käytöstä ollaan jo suurilta osin luovuttu. Elohopea- ja monimetallilamput tuottavat valkoista valoa, suurpainenatriumlamput oranssia valoa ja pienpainenatriumlamput keltaista valoa. Nykyaikaiset led-valaisimet tuottavat valkoista valoa. Värillä on merkitystä lähinnä ympäristön viihtyisyyden ja vähäisemmässä määrin havaitsemisen, häikäisyn ja opastamisen kannalta. Hehkulamppuja käytetään ainoastaan valo-ohjauksessa.[12]

title: LED

text: Hälytysajoneuvojen uudet vilkkuvalot toteutetaan yhä useammin LEDeillä, samoin liikennevalot. Jopa uusien autojen etuajovaloja valmistetaan LED-tekniikalla[17]. Taka- ja sivuvaloissa LED-tekniikkaa on käytetty jo yli kymmenen vuotta. Haittapuolena on, että talvikäytössä LED-valojen kehittämä lämpö ei välttämättä riitä sulattamaan valojen päälle kertynyttä lunta ja voi aiheuttaa vaaratilanteita.

title: LED

text: LED () eli hohtodiodi tai ledi on puolijohdekomponentti, joka säteilee valoa, kun sen läpi johdetaan sähkövirta. LEDiä kutsutaan arkikielessä myös valodiodiksi, vaikka historiallisesti valodiodi eli fotodiodi tarkoittaa valolle herkkää diodia. LEDit, kuten muutkin diodit, päästävät virtaa läpi vain toiseen suuntaan.

title: Led Zeppelin

text: Saksalainen von Zeppelinin suku yritti estää yhtyettä käyttämästä nimeä Led Zeppelin. Kööpenhaminassa 1970 pitämänsä konsertin alla yhtye joutui uudelleen suvun huomioon ja salanimeksi konserttiin keksittiin NOBS.

title: LED

text: Polkupyörien valot ovat myös nykyään usein LEDejä. Pattereita säästääkseen näissä on yleensä mahdollisuus vilkuttaa valoa. LED-valoissa valon päälle laittaminen ei kuluta erikseen virtaa, joten vilkuttaminen pidentää pattereiden ikää.

title: Pienteholaserhoito

text: Yksi ristiriidan aihe on ollut, voiko hoidon toteuttaa ainoastaan koherentilla laservalolla, vai toimivatko myös muut valonlähteet kuten LED samalla tavalla. Alan tutkijat ovat esittäneet, että vaikutuksen aikaansaamiseksi ei tarvita laservaloa. Erityisesti monissa eläintutkimuksissa on käytetty monokromaattisia LED-valoja. Polykromaattisen valon kuten auringonvalon tai hehku-/halogeenilamppujen valon hoidollista käyttöä ei ole vielä tutkittu merkittävästi.

title: LED-valoputki

text: LED-valoputkien yksi tärkeimmistä ominaisuuksista on valon suunnattavuus, jolloin LED-valoputken kaikki valovirta ohjautuu kapeammalla keilalla tehokkaammin sinne missä valoa tarvitaan. Suunnattavuuden ja hyvän valotehokkuuden ansiosta LED-valoputkilla saadaan sama valaistusvoimakkuus kuin muillakin valaistusmuodoilla pienemmällä kulutetulla sähköteholla.

title: LED-valoputki

text: LED-valoputki on uudenaikainen valonlähde, jota käytetään pääasiassa G13-kantaisissa loisteputkivalaisimissa korvaamaan T8-loisteputket. LED-valoputken keskeisimpinä etuina loisteputkeen nähden ovat energiatehokkuus ja pitkäikäisyys. LED-valoputkesta käytetään myös termiä LED-loisteputki, mutta koska LED-valoputken valo tulee LED-komponenteista, eikä se loisteputken tavoin sisällä loisteainetta, on LED-valoputki oikeampi nimitys tuotteelle.

title: LED

text: LEDien valmistusmateriaali (monesti gallium-yhdisteitä) määrää komponentin lähettämän valon värin, jota voidaan edelleen muokata LEDin pintaan lisätyillä kalvoilla ja pinnoitteilla.[1] Kaukosäätimissä käytetään yleensä LEDejä, jotka säteilevät infrapunasäteilyä. Yksittäisen LEDin emittoiman valon spektri on yleensä varsin kapea eli säteily on lähes monokromaattista, mutta useita ledejä voidaan pakata samaan koteloon yhdistelmävärien saamiseksi.

title: Opastin (rautatietekniikka)

text: Hehkulamppuja on alettu korvata LED-valoilla, sillä ledit ovat pitkäikäisiä ja kestäviä. Niiden virrankulutus on myös alhainen, ja nykyisillä ledeillä voidaan tuottaa tavallista hehkulamppua kirkkaampi valo. Ledien hyödyiksi lasketaan yleensä myös tasaisempi valon väri.

title: Fluoresenssi

text: Yksi tapa tuottaa valkoinen LED perustuu siniseen LEDiin, joka on päällystetty eri aallonpituuksilla fluoresoivalla aineella, ja tuloksena LEDistä saadaan valkoista valoa.

title: LED

text: LEDin spektrikäyrä ei ole tasainen vaan sisältää suuria voimakkuuseroja. Tästä syystä valkoisen LEDin valo saattaa suuresti vääristää yksittäisiä värejä huolimatta kohtalaisen korkeasta värintoistoindeksistä.

title: Energiansäästölamppu

text: Useimmissa käyttökohteissa perinteisen energiansäästölampun eli pienloistelampun tilalla voidaan käyttää myös LED-tekniikalla toimivaa lamppua. LED syttyy lähes välittömästi täyteen valotehoon ja myös kestää pienloistelamppua paremmin käyttöä kohteissa, joissa lamppua sytytetään ja sammutetaan usein. Yleisvalaistukseen sopivien LED-lamppujen saatavuus kaupoista on parantunut ja hinta laskenut kilpailukykyiseksi pienloistelamppujen kanssa, ja myös energiatehokkuudessa ja värintoistossa LED-lamput ovat kilpailukykyisiä loistelamppujen kanssa. LED-lamput ovat jonkin verran loistelamppuja ympäristöystävällisempiä, koska ne eivät sisällä elohopeaa . Valontuotto valkoista valoa tuottavissa LED-lampuissa on luokkaa 50–100 lm/W.

title: Li-Fi

text: Li-Fi eli Light Fidelity on vapaassa tilassa toteutuvan optisen tiedonsiirron tekniikka, joka perustuu LED-valon välkyttämiseen miljoonia kertoja sekunnissa ja vastaanottoon fotodiodilla. Datan lähetin voi olla samalla myös valaisin, tai toisinpäin sanottuna LED-valo on samalla myös langaton datansiirtoväline. Näkyvän valon avulla tekniikka kykenee siirtämään dataa jopa 12,5 gigabitin sekuntinopeudella.

title: LED-valoputki

text:
LED-valoputkia voidaan hankkia vastaavilla värilämpötiloilla kuin muutakin valaistusta. LED-tekniikalla on kannattavampaa kuitenkin tehdä kylmemmän sävyisiä värilämpötiloja. Mitä lämpimämpää valoa LED-tekniikalla tehdään, sitä enemmän menetetään LED-tekniikalle ominaisia hyötyjä, valovirtaa ja joissain tapauksissa myös käyttöikää.
LED-valoputken voi lähtökohtaisesti vaihtaa kuka vain. Retro-Fit asennuksen mukaisissa tuotteissa LED-valoputki sisältää kaiken elektroniikan, jolloin vikatilanteessa tuotteen vaihto korvaavaan LED-valoputkeen tai jopa takaisin loisteputkeen on yksinkertaista.

title: Binäärikello

text: 24 tunnin binäärikoodatuissa seksagesimaalikelloissa on 11 tai 17 aikaa näyttävää LED-valoa. Viisi LEDia näyttää tunnit, kuusi LEDiä minuutit ja toiset kuusi LEDiä sekunnit. Kuutta sekuntia näyttävää LEDiä ei tarvita 24 tunnin binäärikoodattuun seksagesimaalikelloon, jos siinä on 11 LED-valoa.

title: Peili

text: Renessanssiajan alussa Euroopassa keksittiin uusi valmistusmenetelmä: lasi päällystettiin tinan ja elohopean muodostamalla amalgaamilla. Amalgaamia voidaan levittää lasipinnalle siveltimellä maalin tavoin, mutta kun osa elohopeasta vähitellen haihtui, jäljelle jäänyt seos jähmettyi lasin pinnalle kiinteäksi, valoa heijastavaksi pinnoitteeksi. Ei tiedetä tarkoin, missä ja milloin menetelmä keksittiin, mutta ainakin Venetsiassa se oli yleisessä käytössä jo 1500-luvulla. Tällaiset lasipeilit olivat kuitenkin erittäin kalliita, ja niiden valmistus oli niistä haihtuvan elohopeahöyryn myrkyllisyyden vuoksi terveydellekin vaarallista. Kun peili oli valmis, se kuitenkin kehystettiin niin, että vaikka se edelleen sisälsi elohopeaa, ei se enää päässyt haihtumaan. Kuninkaan aloitteesta Ranskaan perustettu Saint-Gobainin tehdas oli huomattava elohopeapeilien valmistaja, mutta niitä valmistettiin myös Böömissä ja Saksassa.

title: CN Tower

text: Valoja ohjataan tietokoneilla ja LED-valot käyttävät vähemmän energiaa kuin entiset valot. LED-valojen kulut kuukautta kohden ovat arviolta 1000 dollaria.

title: LED

text: Energiatasojen välinen ero on suhteellinen LEDin säteilyn aallonpituuteen: suuri ero tarkoittaa lyhyempää aallonpituutta (tai suurta taajuutta), jolloin valo on esim. sinistä. Punaisen valon kohdalla aallonpituus on suhteessa suurempi ja tasojen energiaero on siksi pienempi. Säteilyä vapautuu rajatulla aallonpituudella. Siksi monta eri aallonpituutta sisältävä valkoinen valo saadaan yksittäisessä LEDissä yleensä aikaan fosforesenssin avulla: tässä ilmiössä p-n rajapinnan välissä oleva tähän käyttöön sopiva materiaali absorboi rajatun aallonpituuden säteilyn ja vapauttaa sen hajauttavasti usealla eri aallonpituudella.[12][13]

title: Optinen tiedonsiirto vapaassa tilassa

text: Valaistusta varten tehdyt LEDit pyritään valmistamaan koko näkyvän valon spektrin kattavaksi ja näkyvän valon alueelle rajoittuviksi, mutta tiedonsiirtoon käytettävän valon pitäisi olla mahdollisimman kapeakaistaista, jopa monokromaattista ja mielellään vielä polarisoitunuttakin, jotta kohina voitaisiin suodattaa pois mahdollisimman hyvin. Laserin on hyvänä puolena kapean säteen lisäksi, että sen säteilemä valo on monokromaattista, joten hyvin erikoisella ja kalliilla valosuodattimella lähes kaikki kohina saadaan pysäytettyä ennen valovastaanotinta. Laserin huono puoli LEDiin verrattuna on huonompi hyötysuhde. LEDin valo leviää laajemmalle eli sen keilan kulmaläpimitta on suurempi kuin laservalon, mutta se voidaan kollimoida sitä kapeammaksi keilaksi mitä isompi linssi tai parabolinen peiliantenni on käytössä ja mitä parempilaatuinen se on.

title: LED

text: Suuritehoisilla LEDeillä voi toteuttaa isojakin valaisimia, käyttökohteena vaikkapa siltojen ja rakennusten julkisivujen yksityiskohtien korostus. Suomessa käytetään enenevässä määrin LED-valoja katulampuissa. Vanhoista monimetallikatulampuista pyritään eroon. Myös ulkoilmatapahtumissa käytetyt videoseinät on toteutettu LED-tekniikalla. LED-valaistuksella voidaan saavuttaa huoltoasemilla jopa 70 % säästö sähkönkulutuksessa perinteiseen loisteputkivalaistukseen verrattuna.[18]

title: Liikennevalo-ohjaus

text: Opastimissa käytetään tavallisesti hehkulamppuja ja matalajännitelamppuja, nykyään usein myös LEDejä (). LED-opastimet ovat hehkulamppuja pitkäikäisempiä: ne kestävät jopa 8–10vuotta ilman vaihtoa, kuluttavat vähemmän energiaa kuin hehkulamput, ja ennen kaikkea niiden havaittavuus on esimerkiksi auringonpaisteessa merkittävästi parempi.[41] Tukholmassa on LED-lamput vaihdettu jo kaikkiin liikennevaloihin, Tallinnassa niin ei aiota tehdä.[41] Suomessa LED-opastimet lisääntyvät monissa paikoissa sitä mukaa kuin vanhoja liikennevaloja uusitaan tai rakennetaan kokonaan uusia. Helsingissä on vähitellen asennettu LED-liikennevaloja 80 risteykseen eli viidennekseen kaikista kaupungin liikennevaloista.[42] Tampereella on kaikkiin uusiin liikennevaloihin lisätty LED-opastimet, joita on vaihdettu myös vanhojen tilalle.[43]. Tiehallinto käyttää uusissa ja saneerattavissa liikennevaloissa LED-opastimia. Jos kaikki valot uusittaisiin kerralla, silloin kustannukset olisivat suuremmat kuin energian säästöstä kertyneet rahat.[42] Suomessa LED-valo-opastimia on otettu käyttöön myös uusimpien rautateiden tasoristeyksien varoituslaitoksissa.

title: LED

text: Ensimmäisen käyttökelpoisen näkyvää valoa lähettävän, punaisen LEDin kehitti vuonna 1962 General Electricissä työskennellyt Nick Holonyak, joka myöhemmin siirtyi Illinois'n yliopistoon.[9] Holonyakia pidetäänkin "valoa emittoivan diodin isänä."[10] Holonyakin oppilaana yliopistossa opiskellut George Craford keksi vuonna 1972 ensimmäisen keltaisen LEDin sekä kymmenen kertaa entistä kirkkaammat punaiset ja punaoranssiset LEDit[11]


query: Milloin Valimon rautatieasema avattiin liikenteelle?

title: Valimon rautatieasema

text: Valimon rautatieasema avattiin liikenteelle 30.5.1976. Asema oli tarkoitettu koko Pitäjänmäen teollisuusalueen käyttöön, toisin kuin aikaisempi Strömbergin seisake. Strömbergin seisake suljettiin samana päivänä kun Valimon rautatieasema avattiin ja myöhemmin seisake purettiin.[6]

title: Sotkamon rautatieasema

text: Sotkamon rautatieasema (lyh. Skl) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Kainuun Sotkamossa. Sotkamoon vievä rata erkani Joensuu-Kontiomäki rataosuudesta Vuokatissa. Rata avattiin liikenteelle 1926. Henkilöliikenne jäi radalla vähäiseksi: Vuokatista Sotkamoon avattiin maan ensimmäinen VR:n linja-autolinja 1931, ja henkilöliikenne loppui kokonaan 1939. Radalla oli vähäistä tavaraliikennettä, minkä loputtua rata suljettiin liikenteeltä 1986. Vuokatin–Sotkamon radalla sijaitsi myös Tenetin seisake, joka lakkautettiin 1938. Sotkamossa oli pieni laiturirakennus, joka purettiin 1994.

title: Simpeleen rautatieasema

text: Simpeleen rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Rautjärven Simpeleellä Karjalan radalla. Asema avattiin väliaikaiselle liikenteelle vuonna 1935 ja virallisesti marraskuussa 1937.

title: Salmivaaran rautatieasema

text: Liikennepaikka avattiin liikenteelle 17. maaliskuuta 1947. Henkilöliikenne Salmivaarassa lakkautettiin 28. toukokuuta 1967. Liikennepaikka lakkautettiin Isokylä–Kelloselkä-rataosuuden liikenteeltä sulkemisen yhteydessä joulukuussa 2012.

title: Ylitornion rautatieasema

text: Ylitornion rautatieasema (, ) on Suomen rataverkolla rataosalla Tornio–Kolari sijaitseva rautatieasema. Se sijaitsee Ylitornion kunnan keskustaajamassa, noin 62 kilometriä pohjoiseen Tornion rautatieasemalta. Liikennepaikalla on ainoastaan henkilöliikennettä. Ylitornion rautatieasema avattiin liikenteelle 1927.

title: Valimon rautatieasema

text: Alun perin Pitäjänmäen alueelle suunniteltiin vain yhtä rautatieasemaa, koska jokainen pysähdys hidastaa junan kokonaismatkaa. 1970-luvulla Strömbergin konepajan yksityinen seisake päätettiin rakentaa julkiseksi rautatieasemaksi. Uuden aseman arkkitehtisuunnittelusta vastasi arkkitehtitoimisto CJN Oy ja rakennussuunnittelusta Finnmap Consulting Oy. Rautatieaseman urakoitsijan toimi Tekra Oy.[7] Uusi rautatieasema rakennettiin noin 300 metriä Strömbergin seisaketta idemmäksi ja sen nimeksi muutettiin Valimon rautatieasema.[6]

title: Valimon rautatieasema

text: Valimon rautatieasema (, ) on lähijunien asema rantaradalla Helsingissä, Huopalahden ja Pitäjänmäen asemien välissä. Valimon nimi oli aiemmin Strömbergin seisake; nimi muutettiin Valimoksi 30. toukokuuta 1976. Strömbergin seisake avattiin vuonna 1949 viereisen Strömbergin tehtaan työntekijöitä varten. Vielä 1980-luvulla paikallisjunat pysähtyivät Valimossa vain tarvittaessa. Helsingin päärautatieasemalta on Valimon asemalle matkaa noin 7km[1].

title: Suonenjoen rautatieasema

text: Suonenjoen rautatieasema on rautatieasema Suonenjoella rataosalla Kouvola–Iisalmi. Asema avattiin kaupalliselle liikenteelle Kouvolan–Kuopion rautatien valmistuessa vuonna 1889. Asema on rakennettu Oulun radan pienen aseman piirustusten mukaisesti.

title: Tondin rautatieseisake

text: Tondin rautatieaseman ohi kulkeva rata valmistui vuonna 1870. Rautatieasema avattiin liikenteelle kuitenkin vasta 1933. Nykyisin asemarakennus on tyhjillään ja pahoin rapistunut.

title: Kovajärven rautatieasema

text: Kovajärven rautatieasema () oli rautatieliikennepaikka Suomussalmen kunnassa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka avattiin liikenteelle 1. kesäkuuta 1956, kun valtion rataverkon rataosuus Pesiökylän rautatieasemalta valmistui. Liikennepaikka nimettiin radan itäpuolella sijaitsevan Kovajärven mukaan, ja se sijaitsi 11,3 kilometriä pohjoiseen Pesiökylän asemalta.

title: Jordanhillin rautatieasema

text: Jordanhillin rautatieasema () on kaksilaiturinen rautatieasema Jordanhillin alueella Glasgow’n West Endissä, Skotlannissa. Asema avattiin ensimmäisen kerran liikenteelle vuonna 1887. Nykyisin asemaa käyttävät Dalmuirin ja Lanarkin välillä liikennöivät junat.

title: Juutilan valimo

text: 2000-luvun alussa valimon vanha rakennus päätettiin museoida. Museoviraston tutkija inventoi vanhan valimon esineistön. Nimekkeitä kertyi liki 900. Vanhasta valimosta luetteloitiin yli 2000 esinettä. Vanha valimo siirrettiin pihapiirin toiseen reunaan. Juutilan valimomuseo avattiin vuonna 2004 ja se on avoinna kesäkuukausina.

title: Dungenessin rautatieasema

text: Liikennepaikka avattiin virallisesti 24. toukokuuta 1928, vuosi New Romneyn rautatieaseman avaamisen jälkeen. Radanrakennustyö oli kuitenkin avajaisten aikaan vielä kesken, sillä rata ulottui vain The Pilot Innin rautatieasemalle, jonne jouduttiin rakentamaan tilapäinen kolmioraide vetureiden kääntämistä varten. Rautatie Dungenessiin saakka avattiin liikenteelle elokuussa 1928, ja asema on ollut käytössä siitä lähtien.

title: Niemisjärven rautatieasema

text: Asema avattiin rautatien valmistuessa vuonna 1918 samannimisen järven läheisyyteen, ja sinne rakennettiin samantyyppinen rakennus kuin osuuden useimmilla muilla pysähdyspaikoilla. Aseman ympärille kasvoi taajama, jossa toimi meijeri, valimo ja saha, jonne johti myös pistoraide.

title: Lapinjärven rautatieasema

text: Alun perin Lapinjärven rautatieasema perustettiin yhtenä liikennepaikkana kapearaiteiselle Loviisan–Vesijärven rautatielle, joka avattiin yleiselle liikenteelle 1904. Rautatieasema siirtyi Valtionrautateiden omistukseen 1950-luvun lopussa.

title: Vilhelminan rautatieasema

text: Liikennepaikka avattiin yleiselle liikenteelle 16. helmikuuta 1918, kun rataosuus Volgsjön–Vilhelmina valmistui. Yleisen liikenteen osalta Vilhelmina toimi pääteliikennepaikkana viiden vuoden ajan, kunnes 15. marraskuuta 1923 rataosuus Vilhelminasta pohjoiseen Storumaniin avattiin yleiselle liikenteelle.

title: Orimattilan rautatieasema

text: Alun perin Orimattilan rautatieasema perustettiin yhtenä liikennepaikkana kapearaiteiselle Loviisan–Vesijärven rautatielle, joka avattiin yleiselle liikenteelle 1904. Rautatieasema siirtyi Valtionrautateiden omistukseen 1950-luvun lopussa. Täysmittaisen liikenteen tarpeeseen rakennettiin uusi asema 1,5 kilometriä entisen pohjoispuolelle. Asemarakennus purettiin 1990-luvulla.

title: Kurtin rautatieasema

text: Kurtin rautatieasema () oli rautatieliikennepaikka Kurtin kylässä Taivalkosken kunnassa rataosalla Kontiomäki–Taivalkoski. Liikennepaikka avattiin liikenteelle vuonna 1959 ja lakkautettiin lopullisesti 9. tammikuuta 2005. Käytännössä liikennepaikka on ollut lakkautettuna 4. elokuuta 2004 alkaen, kun Pesiökylän ja Taivalkosken välinen rataosuus suljettiin liikenteeltä liikennöintikelvottomana.

title: Ahmaksen rautatieasema

text: Se sijaitsee noin 12 kilometriä kaakkoon Utajärven rautatieasemalta. Ahmaksen laiturivaihteen paikalle rakennettiin rautatieasema -radan rakentamisen yhteydessä. Se avattiin liikenteelle syksyllä 1929, kun rataosuus Utajärvi–Vaala otettiin käyttöön.

title: Karungin rautatieasema (Ruotsi)

text: Ruotsin puoleinen Karungin rautatieasema (, ) oli rautatieliikennepaikka rataosan nyttemmin lakkautetulla osuudella Morajärvi–Haaparanta. Asema avattiin liikenteelle vuonna 1913, kun rataosuus Lapinjärven asemalta Karunkiin valmistui. Vuonna 1914 avattiin liikenteelle rataosuus , ja Karungista tuli risteysasema vuonna 1915, kun osuus Karunki–Haaparanta valmistui. Ylitornion rata lakkautettiin vuonna 1986 ja purettiin kuusi vuotta myöhemmin. Rataosuus Morajärveltä Karungin kautta Haaparantaan ja siten myös Karungin asema lakkautettiin 8.12.2012 uuden Kainuu–Haaparanta-radan valmistuttua. Rautatieasema sijaitsee 1285 ratakilometrin päässä Tukholman keskusrautatieasemalta.

title: Lyckselen rautatieasema

text: Liikennepaikka avattiin yleiselle liikenteelle 16. joulukuuta 1924, kun rataosuus Hällnäsistä Lyckseleen avattiin liikenteelle. Samana vuonna Lyckseleen rakennettiin puinen, puolitoistakerroksinen asemarakennus. Liikennepaikka toimi pääteasemana 1. joulukuuta 1930 saakka, jolloin rataosuus Lycksele–Åskilje–Storuman avattiin yleiselle liikenteelle.

title: Turtolan rautatieasema

text: Turtolan rautatieasema () oli rautatieasema Turtolan kylässä Pellon kunnassa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka avattiin liikenteelle vuonna 1964, kun Kaulinrannan ja Pellon asemien välinen rataosuus avattiin kaupalliselle liikenteelle.

title: Valmieran rautatieasema

text: Valmieran rautatieasema on Valga–Riika-radalla sijaitseva rautatieasema Latviassa. Asemalla pysähtyy kuusi matkustajajunaa päivässä. Asema avattiin liikenteelle vuonna 1889. Vuoteen 1919 saakka sen nimi oli Wolmar. Uusi asemarakennus valmistui sodassa vahingoittuneen tilalle vuonna 1941.

title: Llanfairpwllin rautatieasema

text: Asema avattiin 1. elokuuta 1848. Se oli Holyheadista tulevan linjan väliaikainen pääteasema, jossa lautalla Holyheadiin tulleet junamatkustajat vaihtoivat taas lauttaan päästäkseen Angleseyn saarelta mantereelle. Llanfairpwllgwyngyllin kylä kukoisti radan tuoman liikenteen sekä läheisen Britannia Bridgen rakennustöiden vuoksi, mutta kun silta avattiin toukokuussa 1850, kaukojunien ei enää tarvinnut pysähtyä kylässä. Liikenteen vähennyttyä äkillisesti muodostettiin komitea, joka yritti keksiä tapoja saada turistit kiinnostumaan kylästä. Komitea keksi antaa kylälle uudeksi nimeksi Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch, ja myös rautatieasemalle pystytettiin uudet nimikyltit.

title: Karjaan rautatieasema

text: Risteysasema Karjaasta tuli vuonna 1899, kun rataosuus Karjaa–Turku avattiin liikenteelle. Rataosuus Karjaa–Pasila avattiin liikenteelle 1903.

title: Jämijärven rautatieasema

text: Jämijärven rautatieasema (lyhenne Jmj) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki-Pori-radalla, joka sijaitsi Asematiellä Jämijärven Tykköön kylässä noin 5 kilometriä Jämijärven kirkonkylästä pohjoiseen. Etäisyys Kankaanpään rautatieasemalle noin 16 kilometriä ja Niinisalon rautatieasemalle noin 10 kilometriä. Rata avattiin liikenteelle Porin ja Parkanon välillä vuonna 1935, mutta Jämijärven laiturivaihde avattiin vasta vuonna 1937. Suurehko liikennepaikkarakennus tehtiin muista Haapamäki–Pori-radan asemarakennuksista poikkeavin piirustuksin. Koko pituudeltaan rata Porista Haapamäelle otettiin käyttöön vuonna 1938.

title: Åskottin rautatieasema

text: Åskottin rautatieasema (, ) on rautatieasema Inlandsbanan-radan varrella Östersundin kunnassa Ruotsissa. Liikennepaikka avattiin liikenteelle yhtä aikaa Östersundin ja Häggenåsin välisen osuuden kanssa 10. lokakuuta 1911. Åskottin puinen puolitoistakerroksinen asemarakennus on rakennettu vuonna 1910.

title: Tikkalan rautatieasema

text: Tikkalan rautatieasema (lyh.Tkk) on rautatieliikennepaikka Tohmajärvellä rataosuudella Kouvola–Joensuu. Tikkala on Karjalan radan alkuperäisiä asemia, ja se avattiin liikenteelle 1. marraskuuta 1894.

title: Myrskylän rautatieasema

text: Alun perin Myrskylän rautatieasema perustettiin yhtenä liikennepaikkana kapearaiteiselle Loviisan–Vesijärven rautatielle, joka avattiin yleiselle liikenteelle 1904. Rautatieasema siirtyi Valtionrautateiden omistukseen 1950-luvun lopussa. Nykyään Loviisa–Vesijärven rautatieyhtiön rakentama talo on yksityinen, mutta suojelutoimien kohteena oleva.

title: Strömsundin rautatieasema

text: Liikennepaikka avattiin rajoitetulle liikenteelle 1. joulukuuta 1912, ja yleiselle liikenteelle 1. heinäkuuta 1913. Henkilöliikenne lakkautettiin 23. toukokuuta 1982.