לקס פרידמן ויונתן אייסמן מזכירים בערגה את ה"בבושקות" שלהם, אני תוהה אם הם זוכרים גם את הסבא הגדול שלהם ישראל? ותוהה עוד, כאשר הם מתפעלים מחוכמת הבריאה, האם זה לא מעיר אצלם איזו נקודה יהודית נשכחת? על אודות בורא ובריאה. ומתי , אם בכלל, יעז פרידמן להעלות בין שלל הנושאים המעניינים שהוא עוסק בהם,  את הנקודה היהודית? אגב, אוקראינה, שפרידמן מבכה את מצבה הנוכחי, היא בית קברות גדול של רבבות נטבחים יהודים, זקנים, נשים, וטף, שנרצחו בידי אוקראינים. זו הסיבה כנראה שהוריהם של אייסמן ופרידמן הגיעו לאמריקה. מה לעשות? השניים משתייכים לדור שלא ידע את "פרעה" ובזמן שהם עסוקים בתרבויות העולם, הם מעדיפים להתעלם מההיסטוריה האישית שלהם. "אדם כללי, עולם גלובלי", זה, בארבע מילים, תמצית המסר שמעבר לראיונות הארוכים הללו. ואיפה הרוח האנושית? איפה היסודות? איפה הזיכרון שבלעדיו אנחנו לא בני אדם? איפה ההתייחסות לתמונה השלמה?