МЗС Росії ввело «чорний список» американських чиновників
Російські та американські експерти роблять припущення: як цей крок може відбитися на американо-російських відносинах?
МЗС РФ затвердив список громадян США, перебування яких у Росії визнано небажаним. У списку – високопоставлені вашингтонські чиновники і співробітники правоохоронних органів США у сфері боротьби з незаконним обігом наркотиків, торгівлею зброєю і тероризмом. На думку російського МЗС, ці чиновники, імена яких не повідомляються, причетні до резонансних злочинів у гуманітарній сфері. Про це повідомив офіційний представник МЗС Росії Олександр Лукашевич. За його словами, дії США, які ввели візові санкції відносно ряду громадян Росії, підозрюваних в причетності до смерті юриста фонду «Ермітаж Кепітел» Сергія Магнітського, викликають «серйозну стурбованість» і є «політичною провокацією». Затверджений перелік американських чиновників був складений фахівцями МЗС на основі принципу взаємності – це відповідь на прийняття Держдепартаментом «списку Сергія Магнітського» про введення візових санкцій відносно ряду російських посадових осіб – складених у Конгресі списків росіян, яким закривається в'їзд у США. За словами Лукашевича, дії США у зв'язку зі «списком Магнітського» – це «спроба прямого тиску на російські державні структури, яка не має нічого спільного ні з турботою про права людини, ні з бажанням з'ясувати всі обставини події». Лукашевич зазначає, що «моралізаторські заходи» з боку США «виглядають особливо цинічно на тлі фактичної легалізації тортур в американських спецв'язниці, викрадень і знущань над підозрюваними в тероризмі, безстрокового утримання ув'язнених у Ґвантанамо, нерозслідуваними вбивствами мирного населення в Іраку і Афганістані». У список громадян США, перебування яких на території Росії визнано небажаним, за словами Лукашевича, увійшли «високопоставлені вашингтонські чиновники», причетні до вищезазначених злочинів. «Відомі й імена тих, хто несе відповідальність за неправомірні дії проти російських громадян у США, хто санкціонував і особисто брав участь у викраданнях і знущання над ними. Цим особам в'їзд до Росії також, природно, заборонено. Втім, якщо американська сторона піде шляхом візової конфронтації, ми будемо змушені цей список розширювати», – йдеться в повідомленні Лукашевича, розміщеному на сайті МЗС. «Це не наш вибір. Ми – за чесний діалог на основі взаємоповаги, зміцнення взаємодії в усіх напрямках, у тому числі у візовій сфері. Не можна допустити, щоб політичні ігри із забороненими списками для росіян перекреслили набрану в російсько-американських відносинах позитивну динаміку», – підсумував представник російського зовнішньополітичного відомства. Напередодні глава російського МЗС Сергій Лавров у інтерв'ю трьом російським радіостанціям заявив, що загибель Сергія Магнітського в СІЗО – це трагедія Росії, не гідна російського суспільства. Проте Лавров додав, що Захід не повинен вирішувати за Росію, хто винен у смерті юриста. «Ніхто із закордонних партнерів не уповноважений вирішувати за нашу судову систему, або нав'язувати нам рішення, у яких компетентні тільки наші судові органи», – сказав Сергій Лавров. – «Не доведена вина нікого з тих, хто присутній у цих списках. Які б факти не спливали у медійному просторі, поки не відбулося рішення суду, діє презумпція невинуватості». Глава російського зовнішньополітичного відомства додав, що це грубе «порушення святого для будь-якого американця принципу презумпції невинуватості». «У нас теж є питання, які ми задаємо щодо того, як правосуддя відбувається в Сполучених Штатах або цілому ряді країн Європейського Союзу, як дотримуються права національних меншин», – підсумував Лавров. Фонд «Ермітаж Кепітел» поширив заяву, в якій розкритикував дії МЗС і назвав їх «спрямованими на захист інтересів корумпованих російських чиновників і російських громадян, які займаються незаконним обігом наркотиків і перевезенням зброї для наркокартелів, і не мають нічого спільного із захистом інтересів простих громадян Росії». «Заява МЗС про введення санкцій відносно американських громадян – це спроба відійти від основного питання про безкарність злочинців і вбивць у Росії та приклад повного безсилля російської системи правосуддя перед ними», – йдеться у заяві «Ермітаж Кепітел». Представники фонду вважають, що російське МЗС «відстоює інтереси вузької групи чиновників, які викрали у своїх співгромадян десятки мільярдів рублів і які є причетними до загибелі Сергія Магнітського». «Захист прав МЗС корупціонерів у Росії – це свідчення продовження безправ'я та кругової поруки, виклик як російському, так і міжнародному співтовариству. Такі дії можуть викликати лише почуття огиди і не зможуть зупинити неминуче – прийняття санкцій відносно корумпованих російських чиновників», – йдеться в заяві. Висловлювання Сергія Лаврова також зазнали критики з боку «Ермітаж Кепітел». У фонді повідомили, що саме російська судова система несе відповідальність за незаконний арешт, тортури і смерть Сергія Магнітського. «Очікувати від цієї ж судової системи неупередженого, незалежного та об'єктивного розслідування – все одно, що чекати, що ті люди, які винні в загибелі Сергія, відправлять себе у в'язницю», – йдеться в повідомленні «Ермітаж Кепітел», поширеному в суботу. Генеральний директор «Центру політичної інформації» Олексій Мухін заявив Російській службі «Голосу Америки», що затвердження Росією «чорного списку» американських чиновників говорить про завершення «перезавантаження» у відносинах між Росією і США. «Російський список МЗС є симетричною відповіддю на «список Сергія Магнітського». Проте американська сторона планує накласти фінансові обмеження на осіб, які є у «списку Магнітського» в межах досяжності американської банківської системи», – сказав Олексій Мухін. – «Російський список – це тільки початок. Надалі російська сторона накладе фінансові обмеження на фінансову діяльність американських чиновників, якщо вони будуть використовувати російські банківські інститути. Така послідовність дій говорить про те, що «перезавантаження» у відносинах між Росією і США завершилося». За словами Мухіна, першими кроками до завершення «перезавантаження» стали спірні питання між Росією і США щодо системи ПРО на території Європи, як також щодо лівійського конфлікту і загибелі Муаммара Каддафі. «Все це дозволило Росії отримати моральне право відреагувати на публікацію та використання «списку Магнітського»», – сказав Олексій Мухін. – «Безумовно, «список Магнітського» є політичним документом провокативного характеру. Можливо, саме такої реакції очікувала американська сторона від Росії. Мені особисто не подобається публікація різного роду списків, яка вводиться обома сторонами. Це дитяча гра і прикриття більш глибинних процесів, які відбуваються між Москвою і Вашингтоном». «Простіше розкрити ці суперечності і не грати в списки і взаємні обмеження», – підсумував політолог. Член наукової ради Московського центру Карнегі Микола Петров вважає, що прийняттям Росією «чорного списку» американських чиновників, МЗС намагається запобігти затвердження «списку Магнітського» в інших країнах. «Нічого нового в заявах російського МЗС немає. До цього оголошувалося про те, що МЗС відповість на «чорний список» симетричним чином, а тепер про це оголошено ще більш офіційно. Але оскільки МЗС не опублікував імена, то й обговорювати особливо нічого», – сказав Микола Петров. «Це звичайна практика МЗС відповідати взаємністю на будь-які дії іншої країни. Це стосується видворення з країни, візових обмежень і Будь-чого іншого. З іншого боку, це спроба продемонструвати, що такі кроки не будуть залишатися без відповіді і запобігти появі чогось подібного в інших країнах», – зазначив Микола Петров. «Я можу сказати, що значну роль у появі цього списку надала російська опозиція і російські правозахисники. Для Росії було б важливо, щоб не МЗС відповідало на «список Магнітського» введенням аналогічних санкцій, хоча аналогія тут дуже умовна. Хотілося б, щоб російські правоохоронні органи відповідали за «список Магнітського». Хотілося б, щоб замість чергового витка конфронтації, відбувалися будь-які нормальні дії всередині країни, а особи, які винні, отримали покарання. Імідж Росії не постраждав би, а позитивний розвиток сприяв би подальшій демократизації», – сказав Микола Петров. Дейвид Саттер, науковий співробітник вашингтонського Інституту Гадсона назвав реакцію російської влади «абсурдною»: «Ми говоримо про порушення закону, які відбулися в Росії. МЗС Росії порівнює їх з можливими порушеннями закону, допущеними американськими чиновниками за межами США, в умовах війни – в Гвантанамо». «Дивує готовність російської влади публічно ідентифікувати себе з тими, хто вбив Сергія Магнітського». – продовжує Саттер. – «Замість того, щоб досконально розслідувати цей злочин, вони де-факто захищають злочинців. На мій погляд, МЗС Росії зробило б набагато мудріше, якби повністю підтримало позицію, ввело санкції, і підтримало б позицію президента Дмитра Медведєва, який виступає проти правового нігілізму. Заява МЗС демонструє, наскільки мало значать ці слова президента». Говорячи про можливі наслідки дій російського зовнішньополітичного відомства на «перезавантаження», Саттер нагадав, що ініціатором «перезавантаження» були Сполучені Штати: «Якби США не були готові йти на поступки Росії, це ознаменувало б кінець цього процесу. Якщо ж Росія буде виступати з усе більш і більш необґрунтованими вимогами, то Вашингтон буде змушений замислитися над перспективами цієї політики». Ніколас Гвоздьов, професор Коледжу ВМФ США, вважає, що «це перша ознака того, що «перезавантаження» може не пережити повернення Путіна в Кремль: «Сполучені Штати ввели візові обмеження відносно фігурантів «справи Магнітського» для того, щоб питання захисту прав людини не домінували у їх відносинах з Росією. Однак дії МЗС РФ підвищують шанси на те, що ці розбіжності загостряться. Легко уявити, що конгресмени почнуть чинити тиск на Адміністрацію США, вимагаючи введення санкцій відносно громадян Росії, які вчинили злочини в ході кампаній на Північному Кавказі, причетних до арешту і засудження Ходорковського і т.д.». На думку Гвоздьова, Москва не прийняла логіку дій Держдепартаменту, оскільки під дію російських санкцій потрапили офіційні особи США, що займаються проблемами безпеки, які в останні роки домоглися істотного прогресу у багатьох напрямках американсько-російських відносин. ﻿