Вiталiй Кличко хоче бачити Україну успiшною
Чемпіон свiту з боксу за версією WBC Вiталiй Кличко своєю участю у рiзних публічних заходах продовжує популяризувати Україну, однак не
Так як наприкiнцi минулого року чемпіона свiту з боксу за версією WBC Віталія Кличка можна було часто побачити біля Вiктора Ющенка на Майданi, так i сьогоднi вiн з ним буває на рiзних заходах. Прийняття у Нью-Йорку, влаштоване 16 вересня новоутвореною органiзацiєю прихильників України «Помаранчеве коло», не було виключенням. Про причини i мотиви участi всесвітньо відомого спортсмена у таких подiях з ним розмовляла Мирослава Ґонґадзе. Віталій вiдповiдав російською мовою, однак вкотре пiдкреслив, що працюватиме над вдосконаленням української. МҐ: Що для вас означає підтримка Віктора Ющенка? ВК: Я думаю, що тут [на прийнятті 16 вересня в Нью-Йорку] сьогодні зібрались не сторонні люди, ті люди, яким не байдужа Україна – це люди бізнесу, це політики і ті, хто бере участь в цьому заході, всі ті люди, які підтримують її, кому не байдужі ті події, що відбуваються в Україні. МҐ: Чому ви вважаєте, що ваша присутнiсть може бути корисною? ВК: Чим більше людей, людей, які знають людей, успішних людей, які будуть присутніми на таких заходах, - тим більше, я думаю, буде зацікавлення... Ми боремось усі за те, щоби Україна стала успішною країною і що таке Україна? Україна – це ті люди, які живуть в ній. І мені з одного боку дуже приємно і з другого боку дуже відповідально і я дуже радий, що при тих подіях, які відбуваються незалежно від місця розміщення змагань – чи в Німеччині, чи в Сполучених Штатах Америки – з перемогою лунає український гімн і піднімається український прапор. І я дуже хотів би, як і багато з присутніх сьогодні тут, щоби в Україні було якомога більше успішних людей – і не тільки в спорті. МҐ: Скажіть, будь ласка, зараз в Україні відбуваються такі кризові процеси і політичні зміни дуже активні – як ви взагалі оцінюєте всі ці процеси? Чи вважаєте ви, що в принципі це нормально? ВК: Зміна уряду – це завжди процес негативний і процес болісний для суспільства, для економіки, але я сподіваюсь, що і ті процеси, які сьогодні відбуваються, то якщо дивитись в перспективу, то ці процеси позитивні, тому що ті члени команди, -- можна порівняти президента з диригентом, а увесь уряд – це оркестр, то цей оркестр не зігрався і кожний з музикантів грав свою музику, а в цілому музику більше ніхто не слухав і в даному випадку я вважаю, що увесь уряд повинен бути згуртованою командою, а сьогодні в процесах ми бачимо, що ті соратники були лише для досягнення цілі, тільки для того, щоби революція виграла, але на жаль після революції кожний з них мав свої особисті амбіції, особисті цілі, які абсолютно протирічили один одному і тим більше не були в інтересах України. МҐ: Ви досi займаєтеся спортом, але кар’єра може змінюватись і чи зараз ваша участь в таких більш політичних процесах – чи означає вона щось більше, ніж просто підтримку України? ВК: Кожний громадянин України, виїжджаючи за її межі, хоче він цього чи ні, стає автоматично представником цієї країни за кордоном. А якщо ти представляєш свою країну – то це вже політична робота. Ви знаєте, спорт – це також політика, можливо, на якомусь своєму рівні, і я не знаю людей, які були би байдужими до тих процесів, які відбуваються в Україні. Всі процеси, які відбуваються в Україні політичні, позначаються на кожному громадянинові цієї країни, і тому мені не все одно, і не все одно усім тим людям, які зібрались сьогодні тут. Ми бажаємо Україні процвітання, і тому, можливо, ми діємо в якихось вже політичних напрямках – ми хочемо кращого для нас і для наших дітей. Ведуча, головний редактор і керівник Української служби «Голосу Америки». На додаток до праці на «Голосі Америки», часто виступає як експерт із питань України, Східної Європи та свободи слова на пострадянському просторі. Статті Мирослави друкуються на шпальтах  таких світових видань, як Wall Street Journal, Washington Post, NPR, Journal of Democracy. Мирослава є співавтором науково-публіцистичної роботи «Розірваний нерв» про протестний рух в Україні 2000-2004 років. З освітою правника, здобутою у Львівському державному університеті, має великий досвід роботи в галузі журналістики та зв'язків із громадськістю. Працювала журналістом, редактором, продюсером, керівником медія-кампаній в Україні та США у низці політичних і медійних організацій, у тому числі RFE/RL, Інтерньюз, IRI, NDI. Серед іншого - Мирослава також була дослідником Університету Джорджа Вашингтона (2003) та володарем стипендії Рейгана-Фасела Національного фонду за демократію (2001). «За видатний внесок у розвиток журналістики, активну громадянську позицію та професійну майстерность» Мирослава Ґонґадзе нагороджена Орденом княгині Ольги. Інформувати, поєднувати й об’єднувати людей та ідеї, надихати – такою Мирослава бачить свою місію. У вільний від роботи час, якщо такий з’являється, захоплюється подорожами, мистецтвом, фотографією. Виховує доньок-близнюків Нану та Саломе.