Оригамі допомагає хворим на депресію 
Мистецтво оригамі допомагає тим, хто ним займається, долати психічні розлади.
Древнє мистецтво оригамі, що народилось у Китаї, а закріпилось і поширилось у Японії, набуває все більшої популярності за межами Азії. Створення з паперу невеличких прикрас стало як мистецтвом, так і способом розпруження та медитації. Часом оригамі навіть допомагає подолати психичні розлади, як це сталося з Кеном Фолером, який перебував у глибокій депресії. Опанувавши це мистецтво, чоловік тепер передає свій досвід іншим та допомагає психічно хворим знайти душевний спокій. Зокрема, він навчає дітей мистецтву оригамі в мистецькій бібліотеці у штаті Колорадо. Цей клуб оригамі - один зі 70 в Америці, що об’єднує людей, які люблять складати аркуші паперу у чудернацькі вироби. «Мені здається, що складати оригамі гуртом цікавіше, ніж по одинці», - ділиться директор клубу оригамі Барбара Ґарднер. Вона вдяна Кену за його ентузіазм. «Кен має наснагу. Він швидко всьому навчився. Він опанував техніку складання аркушів паперу, він навчився читати діаграми і став чудовим наставником», - говорить вона. Кен працює не тільки з дітьми. Він також навчає мистецтву оригамі дорослих, які страждають на психічні розлади – від депресії до шизофренії. Пітер Челаск, який працює у реабілітаційному центрі Чінук, каже: «Центр Чінук – це місце реабілітації людей з психічними захворюваннями. Наше завдання знайти для них тут корисне заняття». Оригамі – одне з таких занять. Свого часу це мистецтво врятувало життя Кену, якого три роки тому було госпіталізовано з діагнозом «депресія» і, якому ліки не дуже полегшували стан. Хтось з лікарів запропонував електрошокову терапію. Поки Кен вирішував, чи погоджуватися, арт-терапевт запропонував зайнятися оригамі. «Це дозволяє розслабитися. Ти не поспішаєш, не конкуруєш», - пояснює Фолер. Кен відмовився він шокової терапії. Антидепресанти у сукупності з оригамі, каже він, полегшили йому симптоми депресії. Тепер він допомагає іншим хворим. На цей крок його підштовхнув документальний фільм Ванеси Ґульд «Між складками». Точнісінько, як оригамі, - каже Кен, - розгортаєш папір і починаєш складати нову фігуру. У додаток до волонтерської роботи у бібліотеці та реабілітаційному центрі, Кен знайшов собі платну роботу інструктора з оригамі у місцевих громадських центрах. Як сам каже, у процесі опанування древнього мистецтва він знайшов для себе нове покликання.