«Пригодницькі перегони» захоплюють американців-любителів активного відпочинку
Вони повні несподіванок і випробувань: сходження на вершину, подолання водних перешкод, їзда верхи і підкорення невідомої місцевоcті.
Одним із видів активного відпочинку у США дедалі частіше стають «пригодницькі перегони». Цей некомерційний командний спорт полягає у тому, що учасники змагань, озброєні лиш компасом і картою, відправляються на підкорення невідомої їм місцевості. Подолання маршруту може тривати від кількох годин до… кількох днів. Пем Зайкел і Сью Сіґел уперше змагатимуться в парі. У той час як Пем – десятирічний ветеран пригодницьких перегонів, Сью, у змаганнях бере участь щойно вдруге. Вона говорить: Ви навіть не підозрюєте, з чим вам доведеться там зіштовхнутися. І це захоплює». Перегони біля озера Мічиган обіцяють бути повні несподіванок. Організатори, без попередження, часто додають до програми нові випробування: сходження на вершину гори, подолання водних перешкод, їзда верхи…. Учасниця перегонів Пем Зайкел каже: «Я б це назвала інтелектуальною частиною змагань - тобто стратегією. Тут ти вже мусиш подумати на відміну, наприклад, від триборства, де просто долаєш відстань і робиш те, що повинна зробити. У нас кожне завдання – різне». Втім, ключовим елементом змагань є вміння орієнтуватися на місцевості за допомогою карти і компасу. Тож маршрут тримається у таємниці до останньої хвилини. Керівник перегонів Скотт Кампау пояснює: «Великою відмінністю наших перегонів є те, що тут немає чітко визначеної програми. Учасники отримують карти із відміченими на них місцями, куди треба потрапити, і за допомогою компасу вони туди прямують». Пем і Сью зайняли свої позиції. Якщо звичайні змагання вимагають більше фізичної витримки, то тут, як говорить Пем, треба підготуватися психологічно, що не є так просто: Інколи розробляєш стратегію і думаєш, що все готово. На цьому відрізку маршруту ти повинна проплисти, а на цьому - ще щось зробити. Але потім виявляється, що все не так просто. Тож значна частина успіху залежить від правильного планування». На першому етапі змагань потрібно пробігти крос через ліс. Потім, швидко пересівши на велосипеди, здолати кілька кілометрів бездоріжжя. І чи не найголовніше в усьому цьому, як говорить Пем, – підтримати дух команди, в якій може бути від 2 до 15 людей: «Я бачила, як команди розпадалися,…бо учасники не могли знайти спільної мови. Інші ж навпаки - були дуже згуртованими і перемагали». На третьому етапі змагань учасники міняють свої велосипеди на каное і… починають 15 кілометровий заплив проти вітру. А після всього цього, на них ще чекає пошук відзначених на карті місць серед гірських вершин. Учасники перегонів мають зі собою спеціальні паспорти, які вони залишають у кожному з пройдених пунктів, як підтвердження того, що вони там були. За це вони заробляють бали і, за правилами гри, перемагає не та команда, яка швидше подолає маршрут, а та - яка набирає найбільше балів. Для Сью, яка випадково загубила паспорти, це може означати лише одне – дискваліфікацію. Однак її команда вирішує продовжити боротьбу… задля власного задоволення. Пем не помилилася, на фінішній прямій на команди чекала чергова несподіванка. Керівник змагань Скотт Кампау оголосив: Ми раді представити єдину в своєму роді трасу у США для спуску на… роликах». Учасники проходять короткий інструктаж щодо того, що треба робити з дошкою на роликах, щоби здійснити спуск завдовжки у 100 з лишнім метрів, де вони…. нарешті фінішують. Скотт Кампау констатує: Ви не заробите на цьому гроші але… хто говорить про нагороду? Це більше як виклик, який ви кидаєте самим собі». Команда Пем не виграла перегони, хоча й набрала найбільше балів. Сью уже висловила готовність брати участь у наступних змаганнях, але за умови, що Пем відповідаме за паспорти.