'Bolje je bez struje' - robinzonski život u ruralnoj vjerskoj zajednici (5/9/04) - 2004-09-04
Eric Brende i njegova suruga provodili su dane radeći poljoprivredne poslove, a večeri – čitajući uz plinsku svjetiljku
Većina Amerikanaca ne bi se lako odrekla svojih mobitela ili računala, a da ne govorimo o struji, hladnjaku i tekućoj vodi. No, Eric Brende i njegova supruga Mary učinili su upravo to – godinu dana su živjeli u jednoj ruralnoj vjerskoj zajednici, u kojoj je zabranjene automobili i sve električne naprave. Eric Brende opisao je njihova iskustva u svojoj knjizi "Better Off – Bolje je bez struje". Eric Brende je svojedobno volio najnovija čuda tehnologije i science fiction filmove. U srednjoj školi je na pitanje – kako zamišlja kuću u kojoj će živjeti kada odraste – nacrtao leteći tanjur. No, kasnije se počeo pitati da li tehnologija zaista uvijek donosi napredak. Pun sumnji, na prestižnom Massachusettskom institutu tehnologije upisao je postdiplomski studij o utjecaju strojeva na ljude. Pripremajući svoju radnju, odlučio je preseliti sa suprugom u jednu seosku zajednicu. Novi susjedi bili su mu konzervativni anabaptisti, među koje spadaju i amiši, koji se odriču moderne tehnologije. Identitet domaćina odlučio je zadržati u tajnosti, kako bi zaštitio njihovu privatnost. "U knjizi ih nazivam minimitima, zato jer su bliski menonitima, ali i zato jer minimiziraju korištenje moderne tehnologije. Ne samo da zabranjuju korištenje struje, već i svih motoriziranih strojeva i naprava. U tome su, dapače, znatno rigorozniji od amiša" - objašnjava Eric Brende. Brendeovi su provodili dane radeći poljoprivredne poslove, a večeri – čitajući uz plinsku svjetiljku. Automobil su zamijenili konjskom zapregom. Eric je kosio travu ručnom kosilicom, a Mary je prala rublje ručnim strojem. "Uskoro smo otkrili da, kada naši dnevni poslovi uključuju fizičke aktivnosti, ne samo da živimo bogatiji život, već i da štedimo vrijeme, jer više nema potrebe za tjelovježbom. Jednog dana, dok sam sa susjedima radio na žitu, pored mene su protrčali džogeri, koji su jedva hvatali dah. Mi smo trebali biti bez daha, ali – u stvari - predobro smo se zabavljali da bismo primijetili kako naporno radimo." Eric Brende dodaje da su mu susjedi bili vrlo susretljivi i uvijek spremni priskočiti u pomoć. Kako kaže, minimiti, koji su odustali od tehnologije, i djecu odgajaju drugačije nego moderni roditelji: "Rad je istovremeno oblik obrazovanja i odgoja djece. Roditelji usmjeravaju djecu na pravi put, a stoga većina djece sazrijeva vrlo rano. Mi u modernom društvu ne dostižemo tu razinu zrelosti do oko 35 godine života, jer smo neprestano okruženi vršnjacima." Eric Brende kaže da mu je najviše nedostajao hladnjak. No, i uz manje neugodnosti, bračni par Brende i danas živi jednostavno. Odrekli su se televizije i kompjutora, a svoj stari automobil koriste samo kada moraju. Djecu obrazuju kod kuće, sami. Eric proizvodi sapun i vozi turističku rikšu u povijesnom dijelu St. Louisa u Missouriju. Kako kaže, odlučio je svoj život organizirati prema miminitskom načelu "gelassenheita". To je pojam koji dolazi iz njemačkog, a opisuje svojevrsno predavanje, odustajanje od iluzije o totalnoj kontroli nad sudbinom. To je – kaže – tajna uspjeha u životu.