Sudan: Eksplozivna mješavina interesa
Međusobne borbe pripadnika pobunjeničkih grupa dodatno doprinose eksplozivnoj mješavini interesa u koju je uključena, od sudanske vlade
Pet godina traje sukob između vladeu Khartoumu i pobunjeničkih snaga u sudanskom regionu Darfura. Stanjese i dalje pogoršava porastom banditizma, napadima pobunjenika na civile ivojnike Afričke unije, pripadnike mirovnih snaga UN-a. Tokom 2006. godinisu postojale dvije pobunjeničke grupe u Darfuru - Sudanska oslobodilačkaarmija i Pokret za pravdu i jednakost. Čelnici prve grupe pristali su na mirovni sporazum i sa predstavnicima vlade Sudana u Khartoumu te godine potpisalisporazum o podjeli vlasti. Po ocjenama mnogihanalitičara sporazum jenarušen, a došlo je i do raspada pobunjeničkih snaga u 30-tak manjih grupasa različitim ciljevima. Michael Swigert iz Washingtonske zagovaračke grupe«Africa Action» kaže da, uz tenzije sa susjednim Chadom, međusobneborbe pripadnika tih grupa dodatno doprinose eksplozivnoj mješavini interesa u koju je uključena, odsudanske vlade naoružavana Janjaweed milicija, optužena za najgorazvjerstva protiv civila od početka konflikta 2003. godine. Sudanska vlada je optužena za učešće ugenocidu u Darfuru, a glavni tužitelj Međunarodnog krivičnog suda je 14.jula zatražio izdavanje naloga za hapšenje sudanskog predsjednika Omaraal-Bashira, optužujući ga za genocid, zločin protiv humanosti i ratne zločine. Njegovavlada je, međutim, odbacila nadležnost Međunarodnog suda. Neki promatrači okrivljuju i vladu i pobunjenikeza pothranjivanje konflikta u kojem je do sada živote izgubilo oko 300 hiljadaljudi, a raseljeno oko dva miliona. Potpredsjendik Međunarodne grupe za krize u Washingtonu Mark Schneider ističe da jekrajnja odgovornost na sudanskoj vladi i da ona ta koja treba da obuzdavlastite snage u Darfuru: «Postoje razne organizacije sa oružjem koje ne odgovaraju nikakvojlegitimnoj vlasti, pobunjenici koji imaju svoje vlastite interese. Razne susnage angažovane.Vlada Sudana ima legalnu odgovornost da kontrolira Janjaweedmiliciju. Vlada u Khartoumu, sa svoje strane, negira da naoružava Janjaweed miliciju. Postojanjete milicije je u direktnoj suprotnosti sa rezolucijom Vijeća sigurnosti iz2004. godine koja od vlade Sudana zahtijeva da je razoruža.» Michael Swigert iz Washingtonske zagovaračke grupe«Africa Action» kaže da oko devet hiljada pripadnika udruženih mirovnih snaga UN-a i Afričke unije,raspoređenih ranije ove godine, ne mogu održati legitimnost i kredibilitet u očimastanovnika Darfura ukoliko nisu u stanju da odbrane ni sami sebe: «Međunarodna zajednica trebanastaviti trening pripadnika mirovnih snaga, uz učešće nekih afričkihzemalja, omogućiti im sredstva, bilo da su to helikopteri ili trening kako dase odnose prema raseljenim ljudima u kampovima. I međunarodna zajednica treba dapojača pritisak na vladu Sudana da zaustavi ograničenja u raspoređivanjui kretanju mirovnih snaga UN-a.» GospodinSwigert kaže da je jedan od razloga što mirovne snage nisu djelotvornije i njihov nedovoljan broj. Rezolucijom je predviđeno slanje 26hiljada vojnika, a do sada je raspoređeno samo okodevet hiljada. Sudan insistira na stavu da samovojnici iz afričkihzemalja mogu biti raspoređeni u Darfuru. Mnogieksperti smatraju da to ometa mirovne napore jer Afrička unijanema dovoljno vojnika i sredstava da sama vodi tu misiju. Emira Woods iz washingtonskog Instituta zaizučavanje politike smatra da je potrebna odlučnija akcija svih članica Vijećasigurnosti UN- a, kao i veća financijska i druga matrijalna pomoć šire međunarodnezajednice, dok Swadesh Rana iz istog instituta, bivša šefica UN-ovog odjela zakonvencionalno naoružanje, ističe da mirovne snage, prije svega, trebajurazdvojiti zaraćene strane. Ona predviđa dva moguća rješenja darfurskekrize. «Prvi, da Darfur postane autonomna pokrajina kao Istočni Timor. Međutim, previše jefrakcija na terenu koje bi u tom slučaju trebaloudružiti. I, ukoliko se to desi međunarodna zajednica i UN ćedobiti još jednu malu državu, koja možda ekonomski neće biti održiva. Drugamogućnost je kao uSomaliji – riješiti pitanja segregacije na terenu i dovestirazličite frakcije u situaciju da shvate da postoji međunarodnapodrška za njih, ali da neće trajati zauvijek.» Ono što je hitno potrebno, i u čemu se analitičarislažu, je novi mirovni sporazum između vlade Sudana i ujedinjenogpobunjeničkog pokret sličan onom iz 2005. godine o podjeli bogatstva ivlasti kojim je okončan godišnji građanski rat između sjevera i juga Sudanakoji je trajao punu 21 godinu.