Prikazivanjem u svjetskim kinima, "O bogovima i ljudima" ponovno privukao pozornost 
Francuski film, koji je prošle godine osvojio Cezara, podsjetnik je na dio nerazrješene alžirske prošlosti 
Još uvijek se ne zna tko je ubio redovnike trapističkog samostana u Tibehirinu. Jesu li to bili islamistički teroristi? Ili, kako neki sugeriraju, alžirska vojska, jer su redovnici odbijali napustiti samostan. Pitanje tko je koga ubio u krvavom sukobu 1990-ih godina još uvijek progoni Alžir Jedan film o životu – i jezivoj smrti – francuskih trapističkih redovnika u Alžiru postao je neočekivani hit u Francuskoj i sada se prikazuje u kinima širom svijeta. Film “O bogovima i ljudima” smješten je u doba alžirskog krvavog građanskog rata devedesetih godina prošlog stoljeća. Samostan u selu Tibehirin, gdje su ovi redovnici živjeli, mjesto je koje služi kao podsjetnik na dio nerazriješene alžirske prošlosti. Francuski cistercitski samostan smješten je na malom brdu iznad alžirskog sela Tibehirin, dva sata vožnje od glavnoga grada. To je velika, razvučena nastamba od kamena, okružena visokim zidinama i poljima. Dolina i brežuljci u daljini kao da su prostrti ispod vas. Pedeset-trogodišnji Jean-Paul Tissot pokazuje samostan jednom posjetitelju. Ovdje je krajem prošle godine došao iz Francuske kako bi pomogao Katoličkoj crkvi u održavanju samostana: "Želim pripremiti samostan za nove redovnike i time dokazati da je život u Tibehirinu moguć, iako ne postoje planovi za dolazak novih redovnika u skoroj budućnosti." Prije petnaest godina, tu je živjela zajednica cistercitskih trapističkih redovnika. Oni su se bavili poljodjelstvom i pčelarstvom. Međutim, devedesetih godina, našli su se usred brutalnog građanskog rata u Alžiru, kad su se islamistički militanti pobunili protiv vlade iza koje je stajala vojska. U tom je sukobu poginulo preko 150 tisuća ljudi. No, redovnici su odlučili ostati u samostanu. Smatrali su da ih njihovo selo treba. U ožujku 1996. godine, sedmero redovnika bilo je oteto. Dva mjeseca kasnije, bili su ubijeni. Pronađene su im odsječene glave, ali ne i tijela. Samo su dvojica, koja su se krila u samostanu, preživjela. Film “O bogovima i ljudima” postao je hit u Francuskoj. Prošle je godine osvojio prestižnu nagradu francuske kinematografije Cezar, za najbolji film. Tissot pokazuje groblje gdje su pokopani redovnici. Ono se nalazi na jednom divnom, mirnom mjestu, okruženom borovima. Tissot još nije pogledao film. Kaže da su mu ti događaji još uvijek previše ‘svježi,’ da nije proteklo dovoljno vremena. Selo Tibehirin nije zaboravilo svoje redovnike. Žitelj Samir Lahmani kaže da je samostan upotpunjavao živote seljana: "Redovnici su činili selu dobro. Izdvajali bi novac za siromašne. Jedan od redovnika, otac Luc, bio je liječnik koji se brinuo za bolesne." Još uvijek se ne zna tko je ubio redovnike ovog samostana. Jesu li to bili islamistički teroristi? Ili, kako neki sugeriraju, alžirska vojska, jer su redovnici odbijali napustiti samostan. Pitanje tko je koga ubio u krvavom sukobu 1990-ih godina još uvijek progoni Alžir. Za neke, poput Nassere Dustour, pronalaženje istine postalo je životna misija. Dustour je glasnogovornica udruge SOS Disparus, koja predstavlja obitelji od oko osam tisuća Alžiraca koji se vode kao nestali u Građanskom ratu. Među njima je i njezin sin. Njemu bi danas bilo 35 godina. "Alžirska vlada mora istražiti te masakre. Moraju se imenovati ubojice i ova se zemlja mora sučeliti sa svojom prošlošću," kaže Nassere Dustour. Ono što je jasno jest da su trapisti ostavili duboki utjecaj na ovu islamsku zemlju. Posjetitelji iz cijele zemlje redovito dolaze u razgledavanje samostana. Neki od njih čuli su za sudbinu redovnika iz novina, a neki od prijatelja. Jedna žena kaže da je pogledala film “O bogovima i ljudima” s interneta i da ju je jako ganuo, posebno činjenica da su se redovnici mogli vratiti u Francusku, ali su odlučili ostati. Ona kaže da alžirski narod ne bi smio zaboraviti svoju prošlost i zakopati ono što nazivaju “crnim desetljećem,” kao niti terorizam, već da moraju iz toga izvući lekcije za budućnost.