Srednji istok za šest mjeseci - 'katastrofa ili procvat demokracije'? (15/1/03) - 2003-01-15
Neki analitičari predviđaju demokratsku i stabilnu iračku federaciju; drugi - period krvoprolića, nemire u arapskom svijetu, kolaps Sau
Do sredine sljedećeg mjeseca, u području Perzijskog zaljeva nalazit će se oko 150 tisuća američkih vojnika, pilota i mornara. Oni će tada biti spremni za akciju protiv Iraka, ukoliko predsjednik Bush odluči krenuti u rat. Dok se američke snage gomilaju, inspektori Ujedinjenih naroda nastavljaju tragati za zabranjenim oružjem u Iraku. Inspektori bi 27. siječnja trebali podnijeti izvješće Vijeću sigurnosti. Američki vojni analitičari daju različite prognoze o tome hoće li Saddama Husseina trebati razoružati silom. Vojni stručnjaci kažu da je najbolje vrijeme za napad na Irak razdoblje od sredine veljače do početka travnja, kako bi vojska mogla iskoristititi niže temperature ranog proljeća na Srednjem istoku. Dužnosnici Ministarstva obrane kažu da će, ukoliko predsjednik Bush naredi pokretanje napada, trebati angažirati oko 250 tisuća vojnika, gotovo dvostruko manje nego što ih je sudjelovalo u ratu u Perzijskom zaljevu 1991. Međutim, prvi val napada mogao bi početi s još manje vojnika, uz jaku podršku ratnog zrakoplovstva. Dok se gomilanje američkih snaga ubrzava, dužnosnici administracija predsjednika Busha tvrde da predsjednik još nije donio konačnu odluku o mogućoj vojnoj akciji. Predsjednik ne-vladine znanstvene organizacije Vijeće za Srednji istok, Charles Freeman, ističe međutim da u administraciji postoji niz utjecajnih dužnosnika koji čvrsto žele da Sjedinjene Države povedu vojnu koaliciju protiv Bagdada: "U početku su tvrdili da bi, ukoliko Saddam Hussein ima oružje za masovno uništavanje, to opravdalo napad na Irak. Zatim su tvrdili da, ukoliko Saddam zaniječe da ima oružje, to znači da laže i da bi zbog toga napad bio opravdan. Sada tvrde da, ukoliko inspektori ne mogu pronaći zabranjeno oružje, to samo znači da je ono dobro skriveno i da ćemo ga pronaći samo ako napadnemo Irak. Treba priznati da ćemo najvjerojatnije napasti Irak, i to upravo zahvaljujući upornosti i utjecaju ove skupine visokih vladinih dužnosnika. Frank Anderson, bivši direktor Odjela Središnje obavještajne agencije CIA-e za Bliski istok i južnu Aziju, ne slaže se s ovom ocjenom. Prema njegovim riječima, Sjedinjene Države bi mogle doživjeti “pobjedu bez rata” u svojim nastojanjima da razoružaju Irak. "Vjerujem da će se u sljedećih nekoliko mjeseci dogoditi upravo to. Razmještanjem snaga spremnih za akciju u regiji, dakle, stvaranjem vjerodostojne prijetnje iračkom režimu – ostavljamo Bagdadu jednu racionalnu opciju – da se razoruža. Umjesto preventivnog napada, Iračanima treba omogućiti da se preventivno razoružaju i da se predaju." Leon Hadar, bivši šef njujorškog ureda dnevnika , danas radi kao vanjskopolitički analitičar u washingtonskom Institutu Cato. Gospodin Hadar kaže da se mišljenja o tome kako će Irak i Srednji istok izgledati nakon mogućeg napada znatno razlikuju. Neki analitičari predviđaju pravu katastrofu, a drugi se nadaju procvatu demokracije. "Neki govore o iračkoj federaciji, koju bi činili Kurdi i Arabi – kako suniti, tako i šiiti, zasnovanoj na zapadnim i liberalnim načelima. Nadaju se jačanju demokracije, sekularizma i pro-amerikanizma koji bi transformirali cijeli arapski svijet i pomogli u uspostavljanju mira između Izraela i Palestinaca. Vjeruju da će, pod američkim utjecajem, početi novo razdoblje stabilnosti, demokracije i blagostanja. S druge strane, ima onih koji predviđaju pravu apokalipsu, uključujući krvoproliće u Iraku, nemire na ulicama u arapskom svijetu, kolaps režima u Saudijskoj Arabiji i Egiptu i još jednu naftnu krizu poput one iz 1973." - objašnjava Leon Hadar. Iako američka vojska u regiju ubrzano šalje nove snage i goleme količine opreme, još nisu poznati vremenski okviri moguće akcije protiv režima Saddama Husseina. Inspektori Ujedinjenih naroda kažu da će im, nakon podnošenja izvještaja Vijeću sigurnosti krajem mjeseca, trebati još nekoliko mjeseci a možda i godina dana, da bi dovršili svoj posao. Predsjednik Bush nije postavio rok u kojem se Irak mora razoružati, niti u kojem bi inspektori trebali okončati svoju misiju, pa analitičarima nije preostalo ništa drugo nego da nastave nagađati.