Nezaposleni Amerikanci o Danu rada
Leann Bosquez: "Moja obitelj uvijek mi je spremna pomoći, no ovo je prvi put u životu da sam morala od njih tražiti novac. To ne volim."
Vincent Reinhart iz Instituta American Enterprise kaže da je globalizacija 'izjednačila uvjete poslovanja za sve ljude u svijetu' i da se Amerikanci trebaju prilagoditi Neki Amerikanci ovog su vikenda uzeli dodatan slobodan dan s posla kako bi proslavili praznik koji se svake godine održava prvog ponedjeljka u rujnu - Dan rada. Osim što tradicionalno obilježava kraj ljeta, to je i dan kad se odaje počast radnicima koji su zaslužni za društveno-ekonomski boljitak zemlje. No, za milijune neuposlenih Amerikanaca vrlo je malo razloga za slavlje na današnji dan. Mil Arcega osvrnuo se na trenutnu situaciju u zapošljavanju. Parade diljem zemlje povodom Dana rada pružaju priliku za uživanje u ljetnim danima na izmaku, kao i za proslavljanje ljudskog rada. No, ove godine, to je i podsjetnik na tešku ekonomsku situaciju. Gary Burtless, ekonomist pri Institutu Brookings, kaže da posljednjih desetak godina situacija nije bila naklonjena prosječnom radniku. Gotovo 25 milijuna Amerikanaca danas je ili nezaposleno ili ima problema u pronalasku posla s punim radnim vremenom. Čak i za one koji su uz velike napore pronašli posao, teško ga mogu zadržati, kaže Gary Burtless: "Velika razlika danas, kad usporedimo s čak pet godina prije, je u dramatičnom slabljenju moći radničkih sindikata." U sindikatu je nekoć bilo organizirano više od jedne trećine svih američkih radnika. No, nakon desetljeća opadanja u broju članova te nedavnih napora nekih saveznih država da sindikatima ukinu pravo zaključivanja kolektivnih ugovora, sindikati danas zastupaju tek 12 posto američkih radnika. Najveći sindikat u zemlji, međutim, uzvraća udarac. Predsjednik AFL-CIO, Richard Trumka, za slabljenje radničkih sindikata optužuje Republikansku stranku: "Protivimo se onima koji kažu da su najbolje godine Amerike prošlost. Oni tvrde da naši građani više ne mogu očekivati dobro plaćeni posao, zdravstveno osiguranje a niti sigurnu mirovinu. Mi međutim odbijamo prihvatiti da u najbogatijoj zemlji na svijetu moramo sami sebi uskratiti svoj američki san." Ali, ostvarenje tog sna zaista izmiče milijunima Amerikanaca. Četrdeset-šestogodišnja samohrana majka Leann Bosquez, bivša direktorica marketinga, kaže da nikad nije bila neuposlena duže vrijeme. No, posljednjih pet mjeseci bila je prisiljena osloniti se na financijsku pomoć svoje obitelji: "Moja obitelj uvijek mi je spremna pomoći, no ovo je prvi put u životu da sam morala od njih tražiti novac. To ne volim." No, neki kažu da su Leann i milijuni drugih jednostavno 'žrtve novog globalnog poretka'. Vincent Reinhart iz konzervativnog Instituta American Enterprise kaže da je globalizacija 'izjednačila uvjete poslovanja za sve ljude u svijetu' i da se Amerikanci tome trebaju prilagoditi: "Loše je to što su u nekim sektorima ekonomije plaće manje jer su proizvodnja i pružanje određenih usluga preseljeni drugdje. Dakle, ako se sindikati drže starog modela, imat će manje članova. Ti poslovi sele se u druge zemlje. Ekonomisti tvrde da američko gospodarstvo ne raste dovoljno brzo da bi nadoknadilo preko osam milijuna radnih mjesta koliko je izgubljeno za recesije 2007. i 2008.