Hoće li "resetiranje" američko-ruskih odnosa nastaviti i za drugog Obaminog mandata?
Hoće li predsjednik Obama poklanjati jednaku pažnju i energiju američko-sovjetskim odnosima kakve je imao za svojeg prvog mandata
Predsjednik Obama je poboljšanje odnosa s Rusijom postavio temeljem svoje vanjske politike. Za njegova prvog mandata, takozvano “resetiranje” odnosa polučilo je nekim konkretnim rezultatima, među njima potpisivanje sporazuma u smanjenju strateškog nuklearnog oružja. Kao još jedan primjer suradnje analitičari ističu čvršće stajalište koje je Moskva zauzela prema Iranu. U Ujedinjenim narodima Rusija je glasala za uvođenje strožih sankcija prema Teheranu zbog njegovog navodnog nuklearnog programa, što je politika koju promiču Sjedinjene Države i druge zapadne zemlje. Bivši ministar obrane u administraciji predsjednika Clintona, William Cohen, rekao je da međunarodna zajednica mora nastaviti s pritiskom na Iran, sa ciljem njegova odustajanja od vlastitih nuklearnih aspiracija. “U protivnom,” dodao je Cohen, “i dalje ćemo imati nestabilnost u tom području i stalno se pitati o mogućoj vojnoj intervenciji u budućnosti. Nadamo se da do toga neće doći, ali mislim da su sve zemlje zainteresirane u sprječavanju toga i rekao bih da u tome moraju sudjelovati i Rusija i Kina i druge zemlje.” Još jedan znak tiješnje američko-ruske suradnje, ističu analitičari, odluka je Moskve da dopusti američkim snagama prolaz u i iz Afganistana preko Rusije. Moskva je također otvorila pristup Sjedinjenim Državama u rusku vojnu bazu u Uljanovsku, oko 300 km sjeverozapadno od granice s Kazahstanom. Taj logistički čvor igrat će važnu ulogu kako američke vojne snage budu postupno smanjivale svoju nazočnost u Afganistanu tijekom iduće dvije godine. Bivši američki savjetnik za nacionalnu sigurnost Brent Scowcroft, koji je služio u administracijama predsjednika Geralda Forda i Georgea Herberta Walkera Busha, rekao je da Moskva i Washington više nisu neprijatelji kakvi su bili tijekom Hladnoga rata. “U svijetu više nemamo područja konflikta i neizbježnih konfrontacija, bilo s Rusima ili s Kinezima. Moramo nastojati tu prednost iskoristiti.” Iako je po pitanjima kontrole naoružanja te Afganistana i Irana zabilježen pozitivan razvoj događaja, Washington i Moskva, kažu analitičari, ostaju podijeljeni po nekim drugim ključnim pitanjima, uključujući krizu u Siriji. Administracija predsjednika Obame apelirala je na predsjednika Bashara al-Assada da se povuče s vlasti. Moskva je protiv toga i stavila je svoj veto na nekoliko rezolucija Vijeca sigurnosti UN-a, od kojih su neke o uvođenju sankcija protiv Sirije. No, nedavno se Moskva distancirala od Assada. Pomoćnik ruskog ministra vanjskih poslova Mihail Bogdanov rekao je da sirijski čelnik sve više i više gubi kontrolu u zemlji, što bi moglo voditi ka pobjedi opozicije. Drugo područje neslaganja je plan Obamine administracije za izgradnju raketnog obrambenog štita u Evropi. Washington i njegovi saveznici tvrde da je štit zamišljen kao zaštita Evrope od mogućih raketnih napada zemalja poput Irana. Moskva kaže da bi antiraketni sistem, jednom postavljen, mogao neutralizirati ruske strateške raketne snage i time Rusiju ostaviti osjetljivom, ranjivom na Zapad. Obamina administracija, mišljenja su mnogi analitičari, nije dovoljno snažno osudila Putinove oštre mjere protiv civilnog društva. John Bolton, bivši američki ambasador u Ujedinjenim narodima, u administraciji Georgea W. Busha, rekao je: “To je mjerilo Putinovog pouzdanja da u osnovi može djelovati bez straha od odmazde s američke strane. To ga je ohrabrilo na uvođenje oštrih mjera u sferama političke disidencije, ekonomije, uspostavljanju, zapravo, ovlasti – ne na komunistički način, ali na tradicionalni način vrlo, vrlo jake centralne vlade.” William Cohen je dodao da Sjedinjene Države moraju biti snažni zagovornik ljudskih prava. “Neprestano ih isticati i govoriti o njima, o otvorenosti vlade, i biti kritičke na svaki pokušaj gušenja glasa naroda. Ali, moramo prihvatiti i to da s Rusijom moramo otvoreno i pošteno. I prihvatiti činjenicu da to neće biti lako, da oni imaju svoja vlastita gledišta o tome što je pravilno i dobro i što je dopušteno unutar Rusije. Ono što mi možemo, to je održavati plamen slobode. No, ponavljam, ne možemo je nametati.” Mnogi stručnjaci kažu da će biti zanimljivo pratiti i vidjeti hoće li predsjednik Obama i u svojem drugom mandatu poklanjati jednaku pažnju i energiju američko-sovjetskim odnosima kakve je imao za svojeg prvog mandata.