Farmeri otkrivaju Internet
Većina dvadesetogodišnjaka danas koristi Internet i sajtove na njemu. No, ne i većina farmera - barem ne do sada. Međutim, grupa mladih
No, neke plodove –primjerice luk, tikvice ili rajčice - nije mogao nabaviti na lokalnim farmama.Članovi Sugijevog tima počeli su proučavati taj problem i uvjerili se da subrojni ljudi u tom poslu imali isti prigovor. Neki od njih su rekli da zbogtoga te namirnice kupuju u drugim američkim državama. Jedna od tih osoba jeDonna Chriszt, vlasnica i glavna kuharica malog restorana delikatesa DishDeli and Catering u centru Clevelanda kaže: "Količina fosilnoggoriva koju su sadržavali ti plodovi jednostavno je bila neprihvatljiva. Tonije bilo ono što sam željela učiniti za moj grad". Kada je ovajsveučilišni tim saznao da postoji potreba za određenim voćem i povrćem,kontaktirali su farmere. Otkrili su da mnogi poljodjelci žele pronaći novenačine za prodaju svojih namirnica u gradu. Skupina je izradila plan za distribucijskopoduzeće koje će sakupljati voće i povrće s farmi i dostavljati ga obližnjimrestoranima. Za to su se odlučili poslužiti Internetom. To bi trebalofunkcionirati kao i Klub usamljenih srca na Inernet mreži. Svaki će farmer namreži moći objaviti koje proizvode trenutno ima i po kojoj cijeni. Vlasnicirestorana moći će pregledati te liste i poslati svoje narudžbe. Poslovni planovih sveučilištaraca služit će kao agencija za sparivanje usamljenih. No,njihov je plan na natječaju osvojio prvu nagradu. Nakon što su ovog proljećadiplomirali, njegovi su članovi i otvorili business temeljen na njihovommodelu. Nazvali su ga Fresh Fork, Svježa vilica. Nakon što je pokupioplodove od različitih farmera, Bob Gavlak, jedan od članova tima, vraća se udistribucijski centar. Deset je navečer, a još se moraju naslagane kašeteplodova staviti u rashladni kamion i onda ih preslagati. Bob Gavlak kaže da sutraidu u Dish Deli and Catering. Dodaje da, kad je sa svojim kolegama počeoraditi na poslovnom planu za ovaj business, nije im bilo sasvim jasno zbog čegaje bilo toliko buke oko lokalne hrane. Oni su još uvijek bili studenti čije jeglavno "gorivo" bilo brza hrana. Nakon što su proveli neko vrijeme zakuhinjskim pultovima gdje se priprema hrana u jednom gurmanskom restoranusjeckajući luk i miješajući juhu – ne instant, nego pravu – Gavlak kaže da jepočeo shvaćati o čemu se radi: "Prije bih otišao utrgovinu, probao jagode i pomislio kako su dobre. No onda, kad smo probalijagode u proljeće i rano ljeto s lokalnih posjeda, osjećao sam se kao da nikadaprije to voće nisam okusio. To je jednostavno razlika između svježeg, domaćeuzgojenog ploda i onoga koji to nije". Glavak i njegovisuradnici uspijevaju završiti sa sortiranjem voća i povrća u ponoć. Morajuustati u cik zore kako bi ih dostavili u osam restorana, u prodavnicu s hranomi u jednu bolnicu. Kad je Bob Gavlakdopremio narudžbu u Dish Deli and Catering, vlasnica Donna Chriszt stalaje pomno pregledavati krastavce, rabarbaru i krumpire: "Sve izgledaizvrsno. Uvijek je uzbudljivo kad stignu ovi plodovi, jer se uvijek zapitamošto ćemo s njima skuhati". Za ovaj tjedan planiraju američku pitu od rabarbare, salatu odkrumpira i razno ukiseljeno svježe povrće za festival u kvartu. Bob Gavlakzadovoljno se smiješi. Kaže kako je dobar osjećaj da Fresh Fork, posaokojeg je kreirao sa svojim prijateljima, povezuje farme i restorane iopskrbljuje kupce sa svježom, lokalno uzgojenom hranom.