Američki profili: Justin Silbaugh
Cilj Justina Silbaugha je stvoriti sredinu koja će stimulirati mlade koji inače ne bi imali puno šanse za bolji život
Četrdesetogodišnji Justin Silbaugh živi, radi i volontira u Ugandi, u istočnoj Africi Četrdesetogodišnji Justin Silbaugh živi, radi i volontira u Ugandi, u istočnoj Africi. Tamo već dvije godine djeluje kao direktor projekta za umjetničku naobrazbu u Kansangi, predgrađu glavnog grada Ugande, Kampale. Budući da se tamošnji poslijenastavni program sastoji od aktivnosti putem kojih učenici volontiraju u zajednici, cilj Justina Silbaugha je stvoriti sredinu koja će stimulirati mlade koji inače ne bi imali puno šanse za bolji život. Do ranih tridesetih, Justin Silbaugh vodio je tipičan američki život. Pohađao je javne škole u državi Maryland u kojoj je rođen i odrastao, studirao te se zaposlio u industriji softwarea u Kaliforniji. Nakon toga, postao je nastavnik te pomogao u osnivanju jedne organizacije koja je organizirala kompjuterske tečajeve za ljude u poodmakloj dobi. No, za razliku od mnogih njegovih prijatelja, Justin nikada nije živio u nekoj stranoj zemlji, a to je želio probati: "Osjetio sam da me Afrika zove. Mi na Zapadu imamo toliko zabluda o tome što Afrika zaista jest, a što nije. Osjetio sam da stvarno želim otići tamo i sam to iskusiti." Jedan prijatelj mu je predložio da ode u Ugandu. Dok je planirao odlazak, Silbaugh je pohađao tečaj Labanove analize pokreta, sustav za opisivanje plesnih pokreta kojeg je razvio Rudolph Laban, jedan od utemeljitelja europskog modernog plesa. "To je način kategoriziranja pokreta u jezik koji se može transkibirati na isti način kao i note. Znači, možete kreirati ples i zapravo ga zapisati, tako da netko drugi može reproducirati taj ples ili pokret." U Ugandi, njegovo zanimanje za umjetnost Rudolpha Labana, te njegovo nastavničko i poslovno iskustvo spojili su se u projektu In Movement: Art for Social Change, u slobodnom prijevodu: “U pokretu: umjetnost za društvene promjene.” Ovaj program, kojeg je začela španjolska plesačica i glumica Begonia Caparros, koristi Labanovu analizu pokreta kao oblik terapije za siročad i zlostavljanu djecu. Justin Silbaugh direktor je ovog programa od 2008. godine. "Radimo s oko 300 djece i mladih iz okolice Kampale. Koristimo umjetnost kao sredstvo izgradnje dječjeg samopouzdanja, samopoštovanja. Pomažemo im da razviju svoje komunikacijske sposobnosti i vještinu vođenja te vjeru u život. Na taj način pružamo im priliku da se razviju, kroz umjetnost." Djeca ovaj program pohađaju nakon škole i vikendom. Tu uče o glazbi, plesu, kazalištu, kreativnom pisanju, vizualnoj umjetnosti, ali i o cirkuskim nastupima. Svi su nastavnici, kaže Justin Silbaugh, talentirani umjetnici iz Ugande koji vole raditi s mladima. On kaže da je nastavnička metodologija ovog programa sasvim drugačija od one u obrazovnom sustavu Ugande, koja se temelji – kako kaže – ‘na kredi i ploči te pukom memoriziranju’, i ne uključuje kreativnost, maštu i samostalno razmišljanje. Djeca uključena u ovaj trogodišnji program, kaže Silbaugh, na početku su stidljiva, tiha i ukočena. No, fascinantno ih je, kaže, pratiti kako s vremeno postanu veseliji i samouvjereniji, i počinju razvijati pozitivan stav o budućnosti. Međutim, postavlja se pitanje što nakon toga. Vlada Ugande financira samo osnovnoškolsko obrazovanje. To je najviši stupanj naobrazbe za 80 posto mladih ove zemlje jer daljnje školovanje ne mogu priuštiti. "Mnogo naše djece nakon završetka programa imaju toliko energije i entuzijazma, ali ne mogu platiti srednju školu. To je onda uzrok frustracija. Želimo da ova djeca uspiju, ali u Ugandi ne postoji besplatno javno obrazovanje." Zbog toga je ovaj program počeo povezivati učenike s organizacijama koje bi im mogli platiti daljnje školovanje. Justin Silbaugh – koji radeći u Ugandi zavolio njene ljude – planira tamo ostati još nekoliko godina. Usprkos izazovima, on kaže da bi želio proširiti svoj umjetnički program i primijeniti ga kod djece u drugim dijelovima Ugande, kao i u drugim afričkim zemljama.