"Harps and Angels," Randyja Newmana, album vrijedan devet godina čekanja
Devet godina čekanja donijelo je, po mišljenju kritičara, album jednako dobar kao i "12 Songs" i "Sail Away," dva najbolja Newmanova al
“Htio bih reći nekoliko riječi uobranu naše zemlje, čiji ljudi nisu loši, nisu zli. Eh, sad, lideri koje imamo... oni su najgori koje smo ikad imali,ali ni slučajno nisu najgori koje je ovaj bijedni svijet vidio.” Cezar... Hitler... Staljin...španjolska Inkvizicija... belgijski kralj Leopold, da, svi misle da je biodobar, a dijamante, srebro, zlato, sve je uzeo iz Konga...nastavlja daljeRandy Newman u skladbi naslovljenoj A FewWords in Defense of Our Country, satiričnoj, i malodušnoj, obraniadministracije predsjednika Busha, i pjesmu zaključuje riječima: “Kraj carstvau najboljem je slučaju zbrka, a ovo carstvo završava kao i sva druga; poputšpanjolske armade nošene strujama i vjetrovima, tako smo i mi, u zemlji hrabrih,domovini slobodnih, nošeni valovima, bez cilja.” Randy Newman, kantautor, pijanist,aranžer poznat je po svojim oštrim i zajedljivim, često satiričnimpop-songovima, voli dizati prašinu, uzbuditi duhove. Short People, Political Science, Rednecks, Louisiana 1927, I LoveL. A., Yellow Man, Mama Told Me Not to Come...naslovi su samo nekih dobropoznatih, ranijih Newmanovih skladbi. Neke su nam poznatije u interpretacijama drugih, od Three Dog Night doNine Simone. Poznavatelji RandyjaNewmana posebno i cijene njegov rad iz sedamdesetih i s početka osamdesetihgodina. Pjeva s otezanjem u glasu iakcentom tipičnim za New Orleans, u kojemu je i odrastao. Uvijek sam sebe prati na glasoviru, raniuzor mu je bio Fats Domino. A možda ga bolje poznajete ponjegovoj glazbi pisanoj za filmove – The Natural, Ragtime, Avalon, Toy Story,Cars, A Bug’s Life...Njegova tri ujaka – Alfred, Lionel i Emil Newman napisalasu glazbu za nekoliko stotina holivudskih filmova. Za svoju filmsku glazbu, Newman je 16 puta bio nominiran zanagradu Filmske akademije i dobitnik je Oscara. Također, četiri Grammyja, dviju Emmy nagrada i mnogih drugihpriznanja. Album Harps and Angels, sa deset pjesama od kojih je sedam potpuno novimaterijal, Newmanov je prvi u devet godina, nakon Bad Love, izdanog 1999. godine. Kao i na prijašnjim albumima, tako i na ovom najnovijem, Newman pokazujesvoje mnoge talente, uključujući one političkog i društvenog komentatora ipripovjedača. Newman je poznat posvojoj praksi pisanja tekstova iz perspektive “lika”( često na granicipatološkoga), po korištenju književne tehnike “nepouzdanog naratora.” Ta praksa ograničava njegovu širupopularnost i komercijalni uspjeh, ali donijela je Newmanu solidno kultnosljedbeništvo, publiku koja razumije njegov ironični smisao za humor. Što nam je donio na novomalbumu? Kao i uvijek, mješavinu gorkogai slatkoga. Političkog naboja i sarkazma uvijek ima kod Newmana, još odvijetnamskog rata. Osim “Nekolikoriječi u obranu naše zemlje,” spoja patosa, povrijeđenog patriotizma i okrutne duhovitosti,tu je i sarkastičan savjet ilegalnim imigrantima, pod naslovom “Laugh and BeHappy,” aluzija, zapravo, na dvoličnost imigrantske politike. “Korean Parents,”komična je kritika sustava javnog obrazovanja, njegov komentar nanatjecateljski odnos između korejskih i američkih učenika. “A Piece of the Pie,” s riječima poput“Živeći u najbogatijoj zemlji svijeta, zar ne mislite da bi i vaš život trebaobiti bolji?”, tužaljka je zboggubljenja Američkog sna. Skladba“Potholes” oda je dobrim stranama senilnosti: “Hvala Bogu,” kaže Newman, “za rupe u memoriji.” “Easy Street” ruga se takvima kao što suBrittany, Paris i Lindsey...”Pojma nemaš kako si ovamo dospjela i kako to dacijeli svijet tvoje ime zna. Ma, zaboravi,uživaj, kamo god ideš, sretni su što si došla. “Baby, you are on Easy street, Life is sweet...” Kao i uvijek, tako i na ovomalbumu, Randy Newman radi s glasovirom, dixieland combom, kurtweillovskomorkestracijom i američkom glazbenom tradicijom – dixieland, country,honky-tonk, Tin Pan Alley – da bi naglasio ironiju i satiru. Ali ima i slatkih, nježnih trenutaka naalbumu tog “najmrzovoljnijeg čovjeka u Americi,” kako često kažu zaNewmana. Poput zadnje na albumu, oljubavi i čežnji – Feels Like Home, sNewmanovog Fausta. Je li ljubavna pjesma posvećena osobi ilizemlji, svejedno. Prekrasna “normalna,” tužna i jednostavna, nikakve ironije unjoj nema. Ona bi mu mogla donosititantijeme još dugo nakon što “nad ovim carstvom sunce zađe.” “Feels like I’m all the way backwhere I belong,” završne su riječi albuma. Otkačenog, veličanstvenog, tmurnog,veselog, promišljenog, punog ironije, šaljivog, i glazbeno i tekstovno složenogi zagonetnog albuma, značajnog u širem kontekstu popularne glazbe. Glazbenikomentar Randyja Newmana, jednog od najštovanijih skladatelja i pisaca, postaoje važan dio američkog kulturnog krajolika. Devet godina čekanja donijelo je, po mišljenju kritičara, album jednakodobar kao i 12 Songs i Sail Away, dva najbolja Newmanovaalbuma, oba sa samog početka sedamdesetih godina.