Što sa 'zlim čovjekom'? - pregled pisanja američkog tiska o Iraku (12/9/02) - 2002-09-12
Najviši suradnici predsjednika Busha u vezi s Irakom šalju "zbunjujuće poruke" - piše komentator Washington Posta
Američki tisak danas veliku pozornost posvećuje debati o vojnoj akciji protiv režima Saddama Husseina. Donosimo izvatke iz vanjskopolitičkih komentara o ovoj temi koje su danas objavila tri čelna američka dnevnika. Jim Hoagland, vanjskopolitički komentator naziva američku taktiku prema Iraku kao “mješavinu visoke strategije i prilično prizemne politike.” “S jedne strane, treba se obračunati s prijetnjom koja dolazi iz Bagdada, koja je postala akutnija nakon 11. rujna. S druge strane, svojim oštrim stavom prema Saddamu Huseinu, Bijela kuća želi Demokratsku stranku predstaviti kao stranku kojoj manjka patriotizam, pred vrlo važne izbore za Kongres, u studenom ove godine.” U članku pod naslovom "Naprijed i natrag s Bushom", Jim Hoagland kritizira američkog predsjednika zbog toga što – kada je u pitanju Bagdad - tolerira oprečna, javno izrečena stajališta među svojim čelnim vojnim i diplomatskim dužnosnicima. “Državni tajnik Colin Powell savjetuje ga o formi, međutim sadržaj, bit politike prema Srednjem istoku određuju dopredsjednik Dick Cheney i ministar obrane Don Rumsfeld, koji se zalažu za jednostranu akciju protiv Iraka. Ovakva praksa često zbunjuje naše saveznike i čini ih prilično nervoznima” – primjećuje vanjskopolitički komentator . “Nakon što je Saddama Husseina proglasio ‘zlim čovjekom’, predsjednik Bush se zalaže za napad koji će preduhitriti iračku uporabu nuklearnog, kemijskog i biološkog oružja. Međutim, Bijela kuća ne razmišlja o mogućnosti da bi i Saddam Hussein mogao udariti prvi, sa željom da preduhitri napad na svoju zemlju” – ovako u situaciju analizira Milton Viorst, američki publicist koji je objavio niz knjiga o Srednjem istoku. Prije napada na Irak, treba razmisliti o najgorem mogućem tijeku događaja koji bi mogli uslijediti. “Prije nego što ga se uopće napadne, Irak bi mogao sam napasti Saudijsku Arabiju. Umjesto da osvaja Bagdad, Amerika bi u tom slučaju morala braniti Saudijsku Arabiju. Drugo, Irak bi kemijskim i biološkim oružjem mogao napasti Izrael. I treće, ako Amerika napadne Irak, počet će se urušavati mnogi Americi prijateljski režimi, poput onog u Pakistanu, koji posjeduje nuklearno oružje” – upozorava u Milton Viorst. Helena Cobban u bostonskom dnevniku poziva Ameriku da se “ponovno poveže sa svijetom.” Prijeteći jednostranom akcijom protiv Iraka, “predsjednik Bush je odustao od diplomatsko-političkih suptilnosti, kojima se istakao njegov otac, koji je prije više od deset godina, ujedinio međunarodnu zajednicu protiv iračke okupacije Kuvaita.” Helena Cobban, publicistica koja je objavila niz studija o američkoj vanjskoj politici, smatra da bi aktualni predsjednik trebao slijediti primjer oca, te se posvetiti izgradnji široke međunarodne koalicije protiv Saddama Husseina. Bijela je kuća preambiciozna kada je u pitanju rat, no kad je u pitanju izgradnja mira, u Afganistanu, onda se previše štedi – tvrdi gospođa Cobban. Ona kritizira nedostatak vizije i previlku štedljivost kada je u pitanju obnova Afganistana. “Tu Amerika treba preuzeti čelnu ulogu, a za njom bi slijedile i druge zemlje” – piše u Helena Cobban.