Utvrdjeno 150 genetskih znakova predispozicije za dugovječnost
Ako su vam roditelji ili djed i baka pozivjeli do 90-ih, postoji dobra šansa da cete i vi imati dug zivot
Koristeci se tim znakovima, ova ekipa znanstvenika uspjela je predvidjeti u četiri petine slučajeva hoce li netko pozivjeti do stote. Znanstvenici pri bostonskom sveučilištu pronašli su drugačiji genetski sastav kod ljudi za koje se vjeruje da će poživiti do stote. Ova metoda takodjer može doktorima pomoći da predvide koje su šanse da netko oboli od odredjenih bolesti, desetljećima prije nego se simptomi uopće pojave. Dug i zdrav zivot, kako se cini, nasljedan je u obiteljima. Ako su vam roditelji ili djed i baka pozivjeli do 90-ih, postoji dobra sansa da cete i vi imati dug zivot. Dakle, ocigledno je da genetika igra ulogu u dugovjecnosti. U ovom istrazivanju, ekipa znanstvenika stvorila je novi nacin da se statisticki analizira genetski kod ljudi koji su dozivjeli 100 godina starosti u usporedbi s onima ciji je zivotni vijek kraci. Tom Pearls, koji predvodi ekipu znanstvenika u New England Centenerian Study, objasnjava rezultate: "Pronasli smo oko 150 genetskih znakova koji s visokom preciznoscu predvidjaju ima li neka osoba genetski predispoziciju da pozivi do duboke starosti". Koristeci se tim znakovima, ova ekipa znanstvenika uspjela je predvidjeti u četiri petine slučajeva hoce li netko pozivjeti do stote. Pearls kaze da kljuc uspjesnog predvidjanja hoce li netko imati dug zivot lezi u sofisticiranim statistickim analizama mnogo razlicitih gena, i varijacija u kojima svaki ima neku ulogu: "I to je ono sto ova metoda omogucuje – njome se mjeri kompleksna slagalica i interakcije razlicitih gena koji zajedno dovode do dugog zivota". Ovaj znanstvenik s bostonskog sveucilista kaze da ovakva vrsta analize moze igrati ulogu ne samo u predvidjanju zivotne dobi, nego, takodjer, pomaze ljudima da zive zdravijim zivotom. On dodaje da se ista ova metoda moze koristiti kako bi se predvidjelo hoce li neka osoba u jednom trenutku oboljeti od odredjenih bolesti, kao sto je Alzheimerova bolest: "Mislimo da se ova metoda moze koristiti kako bi se oznacilo nekoliko gena koji igraju vaznu ulogu u predvidjanju rizika da netko oboli od te bolesti. Isto se moze reci i za dijabetes kod odraslih, kardiovaskularne bolesti, ili mozdani udar". Kako troskovi genetskog testiranja opadaju, Tom Pearls predvidja da ce doktori moci testirati pacijente na bolesti koje se mozda nece razviti do kasnije zivotne dobi, te preporuciti nacine da se one sprijece. Tom Pearls i njegove kolege rezultate ovog istrazivanja objavili su u casopisu “Science”.