Rudari grada  New Yorka
Dok se život na ulicama New Yorka odvija normalnim tempom, gradski rudari moraju obavljati svoj posao pod zemljom, 40 metara ispod.
Glavni vodovod New York Cityja do njegovih osam milijuna stanovnika dolazi putem dvaju masivnih podzemnih tunela izgrađenih početkom 20.-og stoljeća. Od kada su izgrađeni, niti jedan od njih nije bio pregledan ili obnavljan. Da bi izbjegle eventualni prekid dovoda vode u slučaju urušenja tunela, što bi po ovaj grad imalo katastrofalne posljedice, gradske vlasti odlučile su izgraditi treći, rezervni tunel. Taj je ambiciozni plan započet prije 40 godina i razvio se u najveći i najsloženiji projekt javnih radova u zapadnoj hemisferi. Povezan s podzemnim vodoopskrbnim sustavom bit će pogon za pročišćavanje vode, prvi u New Yorku. Dok se život na ulicama New Yorka odvija normalnim tempom, rudar Morgan Curran mora obavljati svoj posao pod zemljom, 40 metara ispod golf igrališta Van Cortlandt Park u Bronxu: "Šef sam ove smjene, koja počinje u tri popodne i završava u 11 navečer", kaže Curran te dodaje da ljudi ne znaju mnogo o tome što rudari poput njega rade jer su oni, kaže, uvijek pod zemljom. Za izgradnju pogona za pročišćavanje vode potrebno je izraditi tri tunela. Prvo su, kaže Curran, morali iskopati duboku jamu, pa uvesti dizalo, položiti tračnice, spojiti strujne kablove i instalirati pumpu za vađenje blata koje nastaje uslijed miniranja i kopanja: "Ovo je sve bilo čvrsto tlo, tu gdje sada stojimo nije bilo tunela. Dinamitom smo probijali zid ove jame dok nismo dobili dovoljno čistog prostora da bi mogli početi s tunelima koje vidite iza mene. Onda smo horizontalnim bušilicama prvo iskopali jednu, pa drugu stranu". Tri ili četiri metra svaki dan. Morgan Curran kaže da su kopali oko 4,2 metra po danu da bi dobili takvu ogromnu šupljinu pod zemljom. A nakon svakog kopanja, za raščišćavanje zemlje i popratnog materijala trebalo bi im po nekoliko smjena. Trenutno su završili otprilike polovinu ovog četverogodišnjeg projekta. Chris Smart, inženjer i nadzornik ovog projekta, kaže da je najizazovniji dio posla uskladiti lijevu i desnu stranu tunela za vrijeme bušenja. Dodaje da će se dizanja zemlje u zrak dinamitom, malo po malo, nastaviti sve dok se ne probiju u dodirni tunel. Instalirali su cijevi promjera skoro tri metra i preko tri i pol metra, zacementirali ih i tako dobili cijev za protok vode: "Kroz nju će protjecati pročišćena voda. Tunelima je povezana s glavnim dovodom vode u New York City, i Njujorčani će, kad otvore slavinu, znati da će voda poteći". I Smart i Curran slažu se da je za sigurno izvođenje ovog složenog projekta u riskantnim uvjetima nužan usklađen timski rad. Bez Curranovog poznavanja svojstava stijenja te tehnika bušenja, tunel bi mogao poći u krivom smjeru. A ako ga promašite pripojiti drugom tunelu, kaže on, taj je tunel beskoristan i može vas stajati gubitka od nekoliko milijuna dolara. Tunel je spojen s gradilištem pogona za pročišćavanje vode, devet katova dubokom prostoru, većem od dva nogometna igrališta. Gradilište vrvi kamionima natovarenima građevinskim materijalom, kojeg dizalice spuštaju do grupa radnika u ovoj ogromnoj rupi. Predstavnik njujorškog Gradskog ureda za zaštitu okoliša, Steven Lawitts, došao provjeriti kako napreduju radovi: "Ljudi će iznad zemlje moći vidjeti samo malu ulaznu zgradu pogona za pročišćavanje vode, a sve ostalo nalazit će se ispod zemlje. Po svršetku projekta, obnovit će se golf igralište – ono će izgledati još bolje nego prije početka gradnje tvornice". Steven Lawitts dodaje da je smisao izgradnje trećeg tunela spriječiti eventualno istjecanje vode, a time i mogućnost poplave. “Iako su za to male šanse,” kaže on, “želimo biti sigurni da se to neće dogoditi.” Očekuje se da će izgradnja pogona za pročišćavanje vode biti dovršena do 2012. godine. A projekt 100-kilometarskog tunela u vrijednosti od 6 milijardi dolara neće biti gotov prije 2020.-e.