Opasnost od 'izgubljenih' bombi
Međunarodna zajednica mora nastaviti napore da se spriječi dospijevanje nuklearnog oružja u pogrešne ruke, tvrde stručnjaci
"Izgubljena bomba" je kolokvijalni izraz koji se koristi kad se govori o materijalu za nuklearnu bombu - ili čak konkretnom nuklearnom oružju – koje nije na prikladni način osigurano ili se ne može utvrditi gdje se nalazi. Stručnjaci smatraju da opasnost leži u tome da bi ti materijali mogli biti ukradeni i prodani nekoj kriminalnoj ili terorističkoj organizaciji koja bi potom od njih izradila neki primitivni oblik nuklearnog oružja...Matthew Bunn radi kao stručnjak za nuklearnu prijetnju i terorizam na Centru Belfer pri sveučilištu Harvard. On kaže da postoje četiri glavna čimbenika u procjeni koliko je nuklearna prijetnja urgentna u nekoj zemlji ili postrojenju. Na temelju tih kriterija gospodin Bunn i drugi stručnjaci – kao što je Daryl Kimball, čelnik privatne Udruge za kontrolu naoružanja – smatraju da najveću zabrinutost posljednjih 15 godina predstavlja Rusija. Međutim, stručnjaci kažu da od pada Sovjetskog Saveza 1991. godine Sjedinjene Države pomažu Rusiji da osigura tzv. "izgubljene nuklearne bombe". David Mosher je stručnjak za nuklearna oružja pri Korporaciji Rand. Gospodin Mosher kaže da problem s ruskim "izgubljenim bombama" nije ni izbliza toliko težak kao što se ranije smatralo. Međutim, po njegovom mišljenju, zemlja koja mora striktno osigurati svoj nuklearni arsenal jest Pakistan. Daryl Kimbal iz Udruge za kontrolu naoružanja kaže da se Sjedinjene Države i Pakistan bave pitanjem nuklearne sigurnosti. Analitičari kažu da je glavna zabrinutost da bi netko tko radi na nekom nuklearnom vojnom ili civilnom postrojenju mogao prodati nuklearne materijale nekoj terorističkoj organizaciji. Međutim, Matthew Bunn sa sveučilišta Harvard kaže da se to još nije dogodilo. Analitičari kažu da bi trebalo nekoliko kilograma plutonija ili oko 20 kilograma obogaćenog urana za izradu nuklearne bombe. Zasad dokumentirani slučajevi prodaje ovih materijala "na crno" govore tek o količinama od nekoliko grama. Gospodin Kimball kaže da bi za neku terorističku organizaciju bilo vrlo teško nabaviti nuklearne materijale. Kimball i drugi stručnjaci vjeruju da je najbolji način osiguravanja da "izgubljene bombe" ne padnu u pogrešne ruke to da vlade odvoje veće resurse i tješnje surađuju u uspostavi još striktnijih mjera sigurnosti oko objekata u kojima se pohranjuju nuklearni materijali.