Izraelski plan o povlačenju iz pojasa Gaze (11/11/04) - 2004-11-11
Radi li se o prilici za oživljavanje mirovnog procesa, ili pokušaju potkopavanja uspostave palestinske države?
Izraelski parlament nedavno je usvojio plan premijera Ariela Sharona o povlačenju iz pojasa Gaze. Neki taj plan nazivaju prilikom za oživljavanje mirovnog procesa, a drugi – pokušajem potkopavanja tzv. "putokaza za mir" – međunarodnog plana, koji predviđa uspostavljanje palestinske države. Mogućnost izraelskog povlačenja nije zaustavila borbe u pojasu Gaze, teritoriju koji je osvojen na kraju šestodnevnog arapsko-izraleskog rata 1967. Otada, nasljenici u Gazi žive usred milijun i 300 tisuća Palestinaca. Prema Sharonovom planu, Izrael bi trebao do sljedećeg ljeta iz pojasa Gaze jednostrano povući svih osam tisuća naseljenika i vojnike koji ih štite. Ipak, na Zapadnoj obali ostalo bi oko 230 tisuća izraelskih useljenika. Sharonov dugogodišnji suradnik Dov Weisglass izjavio je u nedavnom intervjuu da je "Sharonov plan do daljnjega maknuo s dnevnog reda uspostavljanje palestinske države – i to uz blagoslov Bijele kuće i oba doma američkog Kongresa." To nije ništa novo – kaže Henry Siegman, izvršni direktor Odjela za srednjoistočne studije pri Vijeću za međunarodne odnose. "Sharon je i prije Weisglassovog intervjua otvoreno rekao da je odustajanje od naselja u pojasu Gaze cijena koju Izrael mora platiti ukoliko želi zadržati – i proširiti naselja na Zapadnoj obali i sačuvati američku podršku," ističe Siegman. Henry Siegman ocjenjuje da Sharon nije pouzdan partner u mirovnom procesu, iako je u protekle četiri godine neprestano spominjano da Izrael nema među Palestincima partnera za mir. David Makovsky, analitičar iz washingtonskog Instituta za politiku prema Bliskom istoku, kaže da bi, ukoliko Izrael nastavi s aktualnom politikom, Židovi mogli postati manjina u vlastitoj državi. "U Izraelu, pojasu Gaze i na Zapadnoj obali živi oko pet milijuna Židova i četiri i pol milijuna Palestinaca. U sljedećih deset godina, Židovi bi mogli postati manjina na tom području. Sharon je mislio da će masovno useljavanje tijekom devedesetih preokrenuti ovaj demografski trend, no to se nije dogodilo," objašnjava Makovski. Zbog Sharonovog jednostranog plana, odgovornost za pronalaženje rješenja, koje bi podrazumijevalo dvije države, sada pripada Izraelu – upozorava Ian Lustick, profesor međunarodnih odnosa na sveučilištu Marylanda. "Sada Izrael treba dokazati da je uspostavljanje palestinske države još uvijek moguće. Morat će početi porukom Palestincima da će omogućiti izgradnju prihvatljive države jedinstvenog teritorija, u kojoj sigurnosna barijera neće potkopati granicu, i u kojoj će Istočni Jeruzalem biti palestinski," kaže profesor Lustick. U međuvremenu, odlazak Jasera Arafata, moglo bi omogućiti umjerenijim palestinskim čelnicima da dođu na vlast. Većina analitičara slaže se da je vrijeme za veći angažman međunarodne zajednice na Srednjem istoku.