Za razliku od egipatske i tuniske, sirijska vojska čvrsto uz režim
Haytham Manna: "Sirijska vojska ima milijun i pol ljudi. Ako i dezertira 20 ili 50 ljudi, to nije vrijedno spomena"
Nadim Shehadeh: "Kada dođe do kolapsa, past će odjednom cijela ta garnitura, koja je vrlo usko povezana. Njih je, uz to, jako strah da netko iz tog uskog kruga prebjegne na drugu stranu, ili izvrši udar iznutra. Tako, ako se na bilo koga sumnja – taj je odmah mrtav." Bez obzira na kritike iz inozemstva, sirijska vlada nastavlja s nasilnom represijom oporbenog pokreta koji želi političke reforme. Kako iz Kaira javlja Elizabeth Arrott, za razliku od Egipta i Tunisa, sirijska vojska postojano stoji uz vlastodršca, predsjednika Bašara al-Assada. Sirijska služba sigurnosti i vojska ulaze u jedno ustaničko mjesto za drugim i, bez ikakva okolišanja, pucaju na civile. Predsjednik Bašar al-Assad tvrdi da se puca isključivo na 'bandite'. Al-Assada u novije vrijeme kritiziraju čak i njegovi dosadašnji saveznici. U oružanim snagama su ipak primjetne izvjesne razlike – većina običnih vojnika su suniti, dok vojskom i državom vlada manjinska muslimanska sekta Alawita, iz čijih je redova i vladajuća obitelj al-Assada. Prema organizacijama koje prate kršenje ljudskih prava, sirijski časnici brutalno kažnjavaju bilo kakav neposluh među vojnicima, od kojih su neki odbili pucati na civile. Nekima od vojnika uspjelo je dezertirati. Jedan dezerter koji je nedavno uspio pobjeći u Libanon pozvao je preko You Tube-a kolege da učine isto. No, takvih je bjegova razmjerno malo – kaže Haytham Manna iz Arapskog odbora za ljudska prava: "Sirijska vojska ima milijun i pol ljudi. Ako i dezertira 20 ili 50 ljudi, to nije vrijedno spomena." Za razliku od Egipta i Tunisa, gdje su režimi pali nakon što se vojno zapovjedništvo priklonilo prosvjednicima, u Siriji poslušnost nije odbila niti jedna vojna postrojba. Djelomično, to je i zato što su svi čelni zapovjednici – rođaci predsjednika države. Slično je i u Jemenu i u Libiji, gdje se režimi također već više mjeseci uspješno opiru zahtjevima za promjenom. Također, sirijski predsjednik Bašar al-Assad spretno je podijelio ovlasti između vojske i službe sigurnosti, kako bi smanjio mogućnost državnog udara. U svakom slučaju, kaže Nadim Shehadeh iz britanskog think-tanka Chatham House, u Siriji će i vojni i politički vrh dijeliti istu sudbinu: "Kada dođe do kolapsa, past će odjednom cijela ta garnitura, koja je vrlo usko povezana. Njih je, uz to, jako strah da netko iz tog uskog kruga prebjegne na drugu stranu, ili izvrši udar iznutra. Tako, ako se na bilo koga sumnja – taj je odmah mrtav." Međutim, Haytham Manna smatra da nije kasno da vojska promijeni stranu. "Najvažnije je kako će se ponašati vojno zapovjedništvo" - kaže Haytham Manna iz Arapskog odbora za ljudska prava. On misli da bi sirijska vojska mogla reagirati ukoliko procijeni da će zaista doći do građanskog rata. Međutim u ovom trenutku – dok sirijske oružane snage uspješno guše izolirani otpor oporbe – tako nešto nije vjerojatno.