Na albumu “Family Circle,” Del McCoury Banda, od svega po malo, ali uvijek bluegrassu vjerno
Dobitnici Grammyja i više International Bluegrass Music nagrada nego bilo koji drugi umjetnik u cijeloj povijesti tog žanra, Del McCour
Del McCoury Band, jedan od najtalentiranijih, najštovanijih, ključnih sastava u povijesti bluegrassa, slavi pedeset godina postojanja, izdavši ranije ove godine “Celebrating 50 of Del McCoury, A Career Retrospective.” Dela McCouryja, gitarista i vokalista, koji je počeo, istina na bendžu (u bluegrass se i zaljubio kad je, ranih pedesetih, čuo Earla Scruggsa na bendžu), u Bluegrass Boys, Billa Monroea, Washington Post je nazvao “nacionalnim blagom,” dok mnoge američke glazbene publikacije njegovom bandu pripisuju zasluge za širenje popularnosti bluegrassa među mlađim slušateljima. Del McCoury Band, jednako kod kuće u nešvilskom Ryman Auditoriumu i njujorškom Carnegie Hallu, na glazbenim festivalima Bonnaroo, u Tennesseeju, High Sierra, u Kaliforniji, Hardly Strictly Blugrass, u San Franciscu, Merlefestu, u Sjevernoj Karolini, na Newport Folk festivalu, u državi Rhode Island, New Orleans Jazz and Heritage Festu, na tradicionalnim, dakle, bluegrass festivalima, ali i na festivalima folka, jazza, countryja, indie-rocka, odavno je privukao legije obožavatelja, Delheadsa, a svojim novim albumom “Family Circle,” upravo izdanim na vlastitoj etiketi, McCoury Music, dobit će zacijelo, a i za “high lonesome sound” pridobiti, i lijepi broj novih poklonika. Delu McCouryju je sedamdeset godina iako biste mu dali pola manje kad ga čujete u pjesmama poput “Break Up,” iz pera Charlieja Richa i repertoara Jerry Lee Lewisa, koji ju je proslavio za onih slavnih dana Sun Records etikete, Sama Phillipsa. Lewisov glasovir Del McCoury i njegov bend, njegova dva sina – Ronnie McCoury, na mandolini, i Rob McCoury na bendžu, te basist Alan Bartram i violinist Jason Carter – imitiraju na akustičnim glazbalima... Ima na albumu “Family Circle,” uz dobro poznate iz repertoara Jerry Lee Lewisa, Marka Knopflera (Prairie Wedding), Solomona Burkea (Does My Ring Burn Your Finger?), Slima Whitmana (I Remember You), i tipičnog, naravno, bluegrass materijala i gospela. Ističe se posebno ona pod naslovom “Im Justified,” gospel u kojemu do izražaja dolazi vokalno harmoniziranje karakteristično za bluegrass bendove... Dobitnici Grammyja i više International Bluegrass Music nagrada nego bilo koji drugi umjetnik u cijeloj povijesti tog žanra, Del McCoury Band je, već kažu, albumom “Family Circle” dao najbolji u cijeloj svojoj 50 godina dugoj karijeri. A sedamdesetgodišnji Del McCoury očito je sve bolji što je stariji. Među 14 skladbi albuma i McCouryjev je Revenuer’s Blues, priča o krijumčaru alkoholnih pića koji “psuje onaj stari 18. amandman [o zabrani proizvodnje, prodaje i prijevoza alkohola] dok se trudi uvijek biti korak ispred zakona. Usput, osamnaesti je amandman opozvan 21. amandanom, 1933. godine, i jedini je opozvani amandman na Ustav Sjedinjenih Država. Vrijedno jednog dobrog bluegrassa!