U obranu hrane: jedan jedački manifest
U svojoj knjizi Michael Pollan pokušava odgovoriti na tri temeljna pitanja – što jesti? Što ne jesti? I kako razmišljati o zdravlju?
Mnogi ljudi u novu godinu ulaze s čvrstima odlukama da će promijeniti neke od svojih navika. Mnogi od nas odlučuju se za zdraviju prehranu koja na posljetku dovodi do sveukupnog poboljšanja zdravlja i gubitka suvišnih kilograma. Michael Pollan nedavno je objavio knjigu koja se bavi tematikom zdrave prehrane: «In Defense of Food – An Eater's Manifesto» - . U svojoj knjizi Michael Pollan pokušava odgovoriti na tri temeljna pitanja – što jesti? Što ne jesti? I kako razmišljati o zdravlju? Moglo bi se reći da ova pitanja više predstavljaju manifest našeg vremena, negoli jedački manifest, kako stoji u podnaslovu knjige . Nedavno je autor odgovor na ova pitanja sveo na samo šest riječi: Jedite hranu. Ne previše. Većinom biljke. Ovo je vrlo sažet odgovor na vrlo složeno pitanja kako bi se ljudi trebali prehranjivati da bi ostali maksimalno zdravi. Preporuka 'jedite hranu' sugerira da vrlo često ne jedemo hranu, već prehrambene proizvode, odnosno hranu koja je procesuirana na jedan ili drugi način. Po autoru, ti se proizvodi mogu zvati jogurt, pahuljice ili bilo kako drugačije, ali u osnovi riječ je o vrlo intrigantnim produktima prehrambene znanosti, koji zapravo predstavljaju imitaciju hrane. Za prosječnog čovjeka vrlo je teško razlučiti razliku između hrane i prehrambenog proizvoda i Michael Pollan priznaje da to predstavlja izazov, koji je pokušao objasniti u svojoj knjizi. Ipak, pokušao je postaviti i nekoliko temeljnih načela. "Prvi i najjednostavniji savjet je da ne jedete hranu koju vaša prabaka ne bi prepoznala kao hranu. Stoga ako dođete u dućanu do police s 'gogurtom', vrstom jogurta koji je pakiran u obliku cijevi i tako se jede iz plastične vrećice. Riječ je o zaslađenom i na druge načine obogaćenom jogurtu. Vrlo je ukusan i djeca ga mogu lako jesti u školskom autobusu ili bilo gdje drugdje, ne nužno za stolom. Ali je li to uistinu hrana? Dakle, možete li zamisliti vašu prabaku da s police uzme gogurt i konzumira ga?", kaže Pollan. Što se druge preporuke tiče u knjizi o tome da se ne jede previše, autor kaže da je taj dio ključan za svaku zdravu prehranu. Velik dio rasprava o prehrani – treba li jesti hranu s manje masnoća, manje ugljikohidrata itd – zapravo je, po Michaleu Pollanu izbjegavanje temeljnog pitanja. A to je da jedemo previše. "Ako putujete svijetom, vidjet ćete da postoji cijeli niz trikova. Primjerice, male porcije. Francuzi uspijevaju jesti vrlo bogatu i masnu hranu a da se ne debljaju. Razlog je što jedu s malih tanjura i ne uzimaju ponovno. Ako odete u Japan, na Okinawu, gdje postoji jedna vrlo zanimljiva tradicija nazvana Hara Hachi Bu. Riječ je o kulturi koja vas upozorava da jedete samo do kad ste oko 80 posto "puni". To zvuči malo bizarno, jer kako ćete znati kad ste 80 posto puni? Možda nećete točno znati kad ste došlo do 80 posto, ali svakako znate kad ste puni. Ideja je da prestanete jesti prije negoli ste dostigli tu točku. Ako to učinite, bitno ćete smanjiti količinu konzumiranih kalorija", kaže Pollan. Treća preporuka kaže da se jede većinom biljke, dakle, ne 'samo biljke' ili 'jedino biljke', nego većinom biljke. Michael Pollan kaže da sva znanstvena istraživanja pokazuju da je za naše zdravlje najbolje ako jedemo voće i povrće – protiv raka, dijabetesa, gojaznosti. Međutim, to ne znači da se ne smije jesti meso uopće. Po autoru knjige , meso je vrlo bogata hrana, međutim, problem predstavlja to što ga jedemo previše. Studije pokazuju da su vegetarijanci u prosjeku zdraviji od osoba koje jedu veće količine mesa. Međutim, praktički ne postoji razlika između vegetarijanaca i onih koji kombiniraju veće količine voća i povrća s manjim količinama mesa. Knjigu Michaela Pollana objavila je izdavačka kuća Penguin Press.