'Wicked Plants' - studija o 200 otrovnih biljnih vrsta
Amy Stewart se nada da će čitatelji bolje razumjeti floru koja ih okružuje, tako da - uz uživanje u izgledu 'zločestog bilja' - mogu za
Digitalis– znan i kao naprstak ili pustikara -, ricinus, poincijana i opijumski mak među dvjestotinjak su otrovnih biljnih vrstas kojima se bavi Amy Stewart u svojoj novoj knjizi, naslovljenoj „WickedPlants“, 'Zločesto bilje'. Stewart kaže da knjigu nije napisala kako bi ljudeuplašila od izlaska u prirodu, nego kako bi im pomogla da ju bolje razumiju ida budu svjesni – kako ih ona naziva – hortikulturalnih zlikovaca. Više – uprilogu Faize Elmasry. Mnoge od biljaka koje Amy Stewartnaziva zločestima svijetu pokazuju svoju miroljubivu i zapanjujuću ljepotu. No,ona upozorava da nas to ne smije zavarati. To je drveće koje oslijepljuje,grmlje koje žari, nisko raslinje čiji dodir izaziva plikove, lukovice kojeubijaju. "Odlučila sam se za prilično širokudefiniciju pojma 'zločesto bilje': to, naravno, uključuje biljke koje suotrovne, one koje su smrtonosne, one koje izazivaju bolove. Ali, tu su i onekoje lako planu i šire požar, one koje jako smrde, kao i sve vrste flore kojesu bilo nezakonite ili na neki način nemoralne" - kaže Amy Stewart. Neki od tih botaničkih zlikovaca suagresivni i pomalo nasilni, dodaje Amy Stewart: "Oni čekaju neki stvarno vrući dan, iličekaju dok im sjemenje nije potpuno zrelo, kad se njihove vrećice rasprsnu iraspu sjemenke stotinama metara naokolo, kojiput i po nekoliko kilometaradaleko. Zanimljiv takav primjer je žutilovka, odnosno štipavac: ne želite bitinigdje blizu grmlja kad lansira sjemenje. Zgodan primjer je i primorskaštrcalica, Ecballium elaterium, čiji plod, kad sazrije, uz šištanje eksplodirai razbaca metrima uokolo svoje sjemenje u sluzavoj tekućini." Neke su biljke, poput ricinusa,prekrasne, ali smrtonosne, kaže naša sugovornica: "Ako živite na području gdje su ljetavruća, ricinus svojom ljepotom plijeni pažnju i ukras je u vrtu. Ali, njegovesjemenke sadrže ricin, smrtonosni otrov. Prožvakati već samo njih par izazivasmrt. Ustvari, KGB je tako, između ostalog, ubijao prebjege iz komunističkihzemalja na Zapad." Baš poput ricinusa, i mnoge drugeopake ljepotice mogu se naći u vrtovima, parkovima, sandučićima na prozorima, ada mnogi ljudi ni ne znaju koliko su one opasne. No, kaže Amy Stewart, njihovetrovalačke sposobnosti su način na koji se te biljke štite i preživljavaju.Štoviše, kojiput ni zlo nije tako loše ... posebice iz medicinske perspektive. "Što se medicine tiče, kojiputa 'malo' vasizliječi, a 'malo više' ubije. Mislim da to vrijedi za mnoge biljke. Recimo,prekrasna cvjetnica pustikara – digitalis -, koja može biti smrtonosna ako juse pojede, mnogim ljudima svakodnevno spašava život. Amy Stewart se nada da ćenjezina knjiga čitateljima pomoći da bolje razumiju floru koja ih okružuje,tako da, uz uživanje u izgledu 'zločestog bilja', mogu zaštititi sebe, svojudjecu i svoje kućne ljubimce od njihovih opasnih obrambenih mehanizama. Porukaknjige, kako kaže, može se sažeti u: biljni svijet pun je moći, koju valjashvatiti, respektirati i u njoj uživati.