U Washingtonu se otvara Međunarodni muzej špijunaže (17/7/02) - 2002-07-16
Realizacija projekta trajala sedam godina, a u nju je uloženo 40 milijuna dolara
Dobrodošli u muzej u kojemu James Bond susreće Aldricha Amesa, a Mata Hari Allena Dullesa. Poduhvati svjetskih špijuna i onih koji ih hvataju, - stvarnih i izmišljenih, dobrih i zlih -, od ovog će petka biti izloženi očima javnosti u samom srcu Washingtona. Međunarodni muzej špijunaže, smješten u pet obnovljenih zgrada s prijelaza devetnaestog u dvadeseto stoljeće, samo je jedan blok zgrada udaljen od sjedišta FBI-ja, a osam blokova od Bijele kuće. Kada je, sredinom devedesetih, bilo predloženo osnivanje muzeja špijunaže, ideja je privaćena mlako i bez entuzijazma – s krajem hladnog rata, špijunaža je izgledala na izdahu. Sada, sedam godina i 40 milijuna dolara kasnije, stvari zgledaju posve drugačije. Teroristički napadi, prošlog rujna, nakon kojih Sjedinjene Države ulijevaju milijarde dodatnih dolara u svoje obavještajne agencije, pokazali su da je vrlo važno pokazati javnosti da rad američkih špijuna možda nikada nije bio važniji nego što je sada. "Muzej će u ogromnoj mjeri pridonijeti razumijevanju javnosti za kritičnu ulogu obavještajnih djelatnosti tijekom povijesti, sve do danas," kaže direktor muzeja, Peter Earnest, koji je 36 godina radio za Središnju obavještajnu agenciju, od toga dvadesetak u tajnim operacijama. Osnivač muzeja, Milton Maltz, mogul je američke industrije zabave, - on je osnovao i Rock'n'Roll Hall of Fame, u Clevelandu -, ali vuče i korijene i trajnu ljubav prema špijunaži još od vremena Korejskog rata, kada je radio za Nacionalnu agenciju za sigurnost, NSA. U upravnom odboru muzeja špijunaže sjede vrlo zanimljive osobe: William Webster, jedina osoba koja je bila direktor i CIA-e i FBI-ja; admiral Stansfield Turner, koji je isto tako jednom bio direktor CIA-e. Sovjetski KGB i njegova povijest zastupljeni su generalom Olegom Danilovičem Kaluginom, koji je za ovu legendarnu obavještajnu službu radio 32 godine, a sada živi u Sjedinjenim Državama. Za razliku od velikog broja washingtonskih muzeja, Međunarodni muzej špijunaže financira se iz privatnih izvora i poslovat će kao profitna ustanova. Bit će to jedan od najinteraktivnijih muzeja u američkom glavnom gradu – posjetitelji će si, primjerice, moći odabrati lažni identitet, koji će ih pratiti kroz prve dijelove izložbe. Muzej izlaže, kako to organizatori opisuju, najveću zbirku špijunskih predmeta u svijetu, uključujući i pismo iz 1777, koje je general George Washington uputio jednom Njujorčanu, obećavajući mu 50 dolara za organiziranje jedne špijunske operacije. Tu je i jedna njemačka Enigma, stroj za kodiranje koji su, tijekom drugog svjetskog rata, saveznički šifranti uspjeli probiti i tako čitati njemačke poruke. Tu je i jedan ruski pištolj poznat po nazivu "poljubac smrti" - čitav se pištolj, kalibra 4 i pol milimetra, nalazio u ružu za usne. Jedan dio izložbe posvećen je utjecaju špijuna u popularnoj kulturi, točnije Jamesu Bondu, Maxwellu Smartu, Austinu Powersu i drugim izmišljenim špijunima filma i televizije. Tu se može vidjeti Aston Martin DB-5, opremljen poput onoga koji je James Bond vozio u filmu Goldfinger, uključujući i sjedalo na izbacivanje i rezače guma. A, u počast utjecaju popularne kulture na obavještajnu djelatnost, postoji i dio u kojemu se podsjećamo na Marlene Dietrich, Juliju Childs i redatelja Johna Forda, koji su svi tijekom drugog svjetskog rata radili za zapadne špijunske službe.