Mesić: 'U obračunu s korupcijom ići će se do kraja'
Predsjednik Stipe Mesić u razgovoru za Glas Amerike govori o korupciji koja dugo opterećuje zemlju u kojoj, osim nacelne, nije postojal
Predsjednik Stipe Mesić razgovarao je s Glasom Amerike o korupciji koja dugo opterećuje zemlju u kojoj, osim načelne, nije postojala stvarna politička volja da se u obračun s korupcijom krene na svim razinama. Predsjednik Mesić, tvrdi, da se situacija konačno promijenila. Koliko je korupcija ozbiljan problem za Hrvatsku danas u odnosu na prije par godina kada ste kazali da su korupcija i organizirani kriminal kao hobotnica koja je obgrlila Hrvatsku i prodrla u sve strukture? Stanje s korupcijom u Hrvatskoj je, mislim danas još i ozbiljnije s tom razlikom da sada postoji politicka volja da se problem riješi . Donosi se regulativa koja omogućava da se uđe u srž problema i postoje institucije koje problemu sada daleko ozbiljnije prilaze. Osobno već više od deset godina inzistiram da se udje u trag novcu iz 90-ih, riječ je novcu hrvatskog budžeta, od prodaje društvenih stanova i onom kojeg je slala dijaspora. Taj je novac bio izvan Hrvatske u stranim bankama i do sada nije bilo interesa da mu se uđe u trag, a sada je to vrlo teško. Postoji li zaista politička volja za obračun s korupcijom s obzirom da još uvijek nisu doneseni kljušni zakoni potrebni za njeno suzbijanje, onaj o spriječavanju sukoba interesa i o financiranju političkih stranaka? Postoji, ta dva ključna zakona nisu donesena ali su u pripremi. Očekujem da budu donijeti prema europskim standardima što svima ne odgovora. Mnogima ne odgovara transparentnost u izbornim kampanja i raspolaganju stranačkim novcem mnogima, ali vjerujem da ćemo, uz senzibilizaciju javnosti, te neosporno potrebne zakone dobiti što prije. Moje je mišljenje da organizirani kriminal i korupcija svoje izvorište imaju u javnoj nabavi. Naime, kada državne institucije netransparetno rade, to se nastavlja kao štafeta do zadnjih odgovornih za raspolaganje novcem. Ako u državnoj nabavi, nabavi javnih poduzeća nema dovoljno transparentnosti, tu počinje prvi dio korupcije. Kada bi se na javnoj nabavi napravio pravi rez, tu bi sigurno došlo do početka rjesavanja problema korupcije. Znači, državne institucije i državna poduzeća sklona su korupciji? Svakako, počinje od državnih institucija i javnih poduzeća, onih koji raspolažu državnim novcem. Poduzeća u privatnom vlasništvu imaju kontrolne mehanizme i vlasnik jako dobro pazi kako će raspolagati svojim novcem. Ako nema dovoljno transparentnosti u raspolaganju državnim novcem, tu sve počinje. Bilo je primjera da su se državni dužnosnici, kojima to nije posao, angažirali da jedan veliki posao izgradnje dijela autoceste, dobije jedna strana firma mimo javnog natjecaja. Srećom, javnost je reagirala, isšo se na javni natječaj i naš je konzorcij dobio posao za milijardu manje. Pitam, tko je trebao sudjelovati u raspodjeli te milijarde. To je slučaj gdje se uspjelo, koliko je slučajeva bilo da javnost nije znala? Čim netko izbjegava javne natjecaje, taj nešto skriva. Neposredne pogodbe završavaju mitom i korupcijom. To je vrlo opasno za državu, a bit če još opasnije, ako se ne stane na kraj takvom poslovanju. Sada, kažete, barem postoji politička volja da se s tom praksom prekine? Da, gledajte samo taj problem raspolaganja sredstvima dijaspore. Bilo gdje u svijetu da razgovarate s našim ljudima oni su vrlo ponosni da su dizali kredite da bi pomogli Hrvatskoj. A onda vidite majstore koji danas izvlace ta sredstva kojima su oni raspolagali. Nitko me ne može uvjeriti da netko tko je bio na ne znam kojoj nižoj ljestvici u drzavnoj hijerarhiji danas može raspolagati milijunima u zemlji i milijunima izvan zemlje, to je nemoguće. Mislite na Zagorca? : Ne samo na njega, ima njih više. Kada bi bio samo Zagorac, to bi se riješilo vrlo brzo. To je jedna mreža koja je isisavala novac ovog društva. Analiticari upozoravaju da se politička volja za obračun s korupcijom i mitom još uvijek svodi na sume do nekoliko tisuća eura i na sitne ribe, na, vidjeli smo u posljednjih nekoliko mjeseci, liječnike, suce, službenike. Sto je s političarima? Ima li država snage da se obračuna sama sa sobom? Najlakše se s mitom i korupcijom obračunavati na perifernim dijelovima sustava. To je lakše utvrditi. Ali kada govorimo o onima koji su raspolagali državnim novcem i novcem dijaspore govorimo o situaciji gdje su jedni prolijevali krv i ginuli braneći zemlju, dok su oni krvavo uzimali novac koji je stizao za obranu Hrvatske. To je ravno ratnom zlocinu i bilo bi dobro da se tako i kvalificira. Znači li to da će se istinska politička volja za obračun s korupcijom realizirati onda kada s lisicama na rukama i u zatvoru završi neki političar? U kontaktu sam s odgovornima u institucijama koje se bave upravo ovim aferama. Uvjeravaju me da će se ići do kraja i ja se nadam da će tako i biti, bez obzira o kome se radi. Računi su poznati. Zasto su išli na Maltu, s Malte u Graz, iz Graza u Villach, iz Villacha u Izrael i Kajmanske otoke, zasto se to sve radilo ako smo imali samostalnu Hrvatsku, začto novac nije stizao u Hrvatsku? Da li je pritisak EU razlog sto se konačno krenulo riješavati problem korupcije? Mi taj problem moramo riješiti prije svega radi nas samih. Predugo korupcija opterećuje hrvatsku javnost. Ti "nouveau riche", ti bogatasi koji su se obogatili samo svojim potpisom danas se smiju i dalje šire svoja poslovna carstva. Neka se ljudi bogate svojim umijećem, znanjem, management sposobnostima, ali ne tako da naplaćuju svoju poziciju u državnoj nomenklaturi. Zato to moramo to riješiti, inače školovanje nema smisla. Kakav je motiv djeci da idu u školu i stječu znanja ako vide da koristi ima samo od pozicije u državnoj mreži odlučivanja. I u Europi ima korupcije, ali oni koji se time bave završe u zatvoru bez obzira na kojem se mjestu u državnoj nomenklaturi nalazili. To se kod nas još nije dogodilo. Ja se nadam da hoće. Stvorena je takva klima da se može očekivati da odgovaraju ljudi koji su počinili nedozvoljenu radnju bez obzira na kojem se mjestu nalazili. Premijer, barem ovaj premijer, sigurno neće ni pokusati zaustaviti bilo koji kazneni postupak protiv bilo koje osobe u ovoj zemlji. Kada očekujete ulazak Hrvatske u EU? Ima li smisla inzistirati na 2009 obzirom da nismo proveli sve potrebne reforme? Nisam za to da inzistiramo na datumu, ali sam za to da se inzistira na što bržem uvođenju europskih standarda, da donosimo i primjenjujemo propise. Jos uvijek postoje područja, javna uprava, pravosuđe, u kojima nismo spremni za članstvo u EU. Nije, znate, dovoljno donijeti zakon, nego sve što taj zakon znači, primijeniti do kraja. Ako to napravimo, pokažemo da smo učinili sve što je potrebno da standardiziramo nase društvo i institucije, onda ćemo biti prepoznati. Tada nećemo morati inzistirati na datumu jer će nas željeti u EU!