Tečaj demokracije ili ratovanje? - uloga MPRI-ja u pripremi 'Oluje' (4/8/04)
S HV-om je od jeseni 1994. do ljeta 1995. radila američka privatna vojna tvrtka Military Professional Resources Incorporated, o kojoj g
Deveta je godišnjica vojne akcije Oluja u kojoj je brzom akcijom Hrvatske vojske oslobođen teritorij tzv. Krajine. Hrvatsku je vojsku od jeseni 1994. do ljeta 1995. uvježbavala američka privatna vojna tvtka Military Professional Resources Incorporated - tvrdi Peter Singer, znanstvenik koji radi u washingtonskom Institutu Brookings. MPRI u nedavno objavljenim memoarima spominje i bivši američki predsjednik Bill Clinton. "U ljeto 1995. navijao sam za Hrvate. Embargo na isporuku oružja nismo oštro provodili. Dopustili smo jednoj privatnoj firmi, u kojoj su radili umirovljeni časnici američke vojske, da poboljša kvalitetu hrvatskih oružanih snaga” - navodi u memoarima "My Life" bivai predsjednik Clinton. Peter Singer, stručnjak za privatni vojni sektor, autor je knjige “Korporacijski ratnici”, koja analizira globalni razvoj privatnog vojnog sektora. Peter Singer kaže da je službeni razlog za angažman MPRI-ja u Hrvatskoj bio – demokratska reorganizacija vojske: "Za to postoji razlog. Drugačiji angažman bio bi kršenje embarga Ujedinjenih naroda. Međutim, bivši namještenici MPRI-ja kažu da demokratska načela nisu bila i jedino gradivo. Američki vojni instruktori – u pravilu generali i pukovnici - podučavali su ofenzivnu vojnu taktiku prema najmodernijoj doktrini NATO saveza. Neposredno pred Oluju, ljudi iz MPRI-ja su se desetak puta susreli sa zapovjednicima hrvatske vojske, gdje su, pretpostavljam, u tančine razradili taktiku napada." Hrvatska je i sama imala školovane vojne časnike. Konačno, na čelu države je bio umirovljeni general. Da li joj je zaista nasušno bila potrebna pomoć američkih instruktora? I što su Amerikanci u Hrvatskoj konkretno podučavali? : Vojnik se u borbi ponaša manje-više uvijek isto, bez obzira iz koje je zemlje – puca, uzima zaklon, napreduje, povlači se.... Međutim, kada gledate vojnu postrojbu kao cjelinu - vod, brigadu ili diviziju - između NATO saveza i Varšavskog ugovora postojale su ogromne razlike. Recimo, koordinacija pješaštva, oklopnih snaga, topništva i zrakoplovstva... Glavna odlika NATO-ve doktrine je brzina, silina i dobra usklađenost svih rodova vojske – što je došlo do izražaja u prodoru prema Kninu. Jugoslavenska vojska i srpske snage u Hrvatskoj ratovali su staromodno, po uzoru na sovjetsku vojsku. Srbi, ali i mirovnjaci iz Ujedinjenih naroda, bili su vrlo iznenađeni brzinom i ubojitošću hrvatskog napada – kaže Peter Singer. "Vojni stručnjaci koji su pratili Oluju primjetili su da se napad odvija prema udžbeniku NATO saveza - do najsitnijeg detalja. Recimo, jedan britanski časnik koji je promatrao kako hrvatske snage prelaze rijeku, rekao je da je to bilo izvedeno na način kako čini američka vojska. ‘Sve po udžbeniku, čista petica.’ Hrvatska vojska se u samo u godinu dana strašno poboljšala. Nije ni čudo – podučavali su je instruktori iz MPRI-ja, od kojih su neki bili autori vojne doktrine NATO saveza. Upravo su je oni kreirali, dok su radili u američkoj vojsci." Kada je u pitanju kvaliteta izvedbe, Peter Singer akciju “Oluja” svrstava uz bok američke Pustinjske oluje iz 1991. te konačne, prošlogodišnje vojne pobjede nad Saddamovim Irakom. Kao i jugoslavenska, i iračka je vojska bila ustrojena po uzoru na sovjetsku - brzo je poklekla pred dobro koordiniranim, silovitim napadom. U Americi je posljednjih godina napisano nekoliko publicističkih dijela o ratu na Balkanu, u kojima se hvali motiviranost i fizička priprema hrvatskih vojnika koji su – kako se navodi – Oluju izvrsno proveli. O tome možete čitati na web sajtu Revije Nove Europe, u članku “Američki diplomati i vojnici o Oluji”. Adresa web sajta je www.neweuropereview.com.